EUROOPA KOMISJON Brüssel,18.6.2015 COM(2015) 294 final 2015/0133(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva liidu raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku nõustamise toetamise kohta

(uuesti sõnastatud) {SWD(2015) 118 final}



SELETUSKIRI 1.Ettepaneku taust 1.1.Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Selleks et ühise kalanduspoliitika rakendamine põhineks parimal võimalikul teadusnõuandel, on väga tähtis koguda andmeid. Andmeid on vaja selleks, et hinnata kalavarude olukorda, sektori eri segmentide kasumlikkust ning kalandus- ja vesiviljelussektori mõju ökosüsteemile. Lisaks kasutatakse andmeid ELi poliitikameetmete hindamiseks. Need meetmed on: kalavarude majandamise meetmed, struktuursed finantsmeetmed kalandusest ja vesiviljelusest sõltuvate alade toetuseks, leevendusmeetmed, millega vähendatakse kalanduse negatiivset mõju ökosüsteemile. Seepärast loodi 2000. aastal kalandusandmete kogumise ja haldamise ELi raamistik, mille reformimise käigus 2008. aastal kujunes välja kalandusandmete kogumise raamistik. Tänu kalandusandmete kogumise raamistikule toimus suur edasiminek selliste ELi ühtlustatud eeskirjade kehtestamisel, millega reguleeritakse kalapüügi-, vesiviljelus- ja töötlevat sektorit käsitlevate bioloogiliste, keskkonnaalaste, tehniliste ja sotsiaal-majanduslike andmete kogumist. Ühise kalanduspoliitika 2013. aasta reform tuleb viia vastavusse kohandustega nii seoses teadusnõuannetega, millele kõnealune poliitika tugineb, kui ka seoses selleks vajalike andmetega. See on eriti oluline selleks, et saavutada kalavarude maksimaalne jätkusuutlik saagikus hiljemalt 2020. aastaks, võtta kalavarude majandamisel arvesse ökosüsteemile avalduvat mõju ja järk-järgult kehtestada lossimiskohustus. Ühise kalanduspoliitika reformi kohaselt tuleb muuta ka andmekogumisviise, nt piirkondadeks jaotamine ja piirkondliku koostöö raames ülesannete ülekandmine Euroopa Liidult liikmesriikidele. Osana 2015. aasta tööprogrammist teatas komisjon, et ta keskendab oma jõupingutused hiljutise ühise kalanduspoliitika reformi sujuvale rakendamisele ja et kalanduses on esmatähtis leida sünergia kehtivate õigusaktide vahel. Käesoleva ettepaneku eesmärk on tugineda sellele, mis toimib (seega säilitatakse suurel määral järjepidevus), ja vastata samas uutele nõuetele. Teatisele on lisatud komisjoni talituste töödokument. 1.2.Kooskõla poliitikavaldkonna kehtivate sätetega: kooskõlastamine ühise kalanduspoliitika reformiga Ühise kalanduspoliitika määruse vastuvõtmisel soovisid Euroopa Parlament ja nõukogu, et komisjon „kiirendaks ELi määruse nr 199/2008 muutmise ettepaneku vastuvõtmist, et reformitud ühise kalanduspoliitika toetamiseks väga vajalikud andmekogumise põhimõtted ja eesmärgid, mis on sätestatud uues ühise kalanduspoliitika reformi määruses, saaksid võimalikult kiiresti praktiliselt jõustuda”. Lisatud ettepaneku eesmärk on saavutada see eesmärk järgmise tegevuse kaudu: Kohandamine uute andmevajadustega: Kalandusandmete kogumise raamistiku kohaldamisala tuleks viia vastavusse ühise kalanduspoliitika määruse läbivaatamisest vahetult tulenevate vajadustega, nagu on sätestatud kõnealuse määruse artiklis 25. See nõuab kohandusi, mis on seotud järgmisega: järk-järgult saavutada maksimaalne jätkusuutlik saagikus, kalapüügi mõju ökosüsteemidele (nt kaitstud liigid, merepõhja elupaigad); vesiviljeluse keskkonna- ja muud mõjud (näiteks on esitatud andmed suremuse/kahjude ja ravimite kasutamise kohta) ning lossimiskohustuse mõju. Konsultatsioonidest selgus, et mõnesid andmeid on küll kogutud, kuid neid ei ole kasutatud maksimaalse jätkusuutliku saagikuse alusel majandatavate kalavarude puhul. Praegune kalandusandmete kogumise raamistik hõlmab üle 400 kalavaru, kuid mitte kõigi puhul ei ole vaja kalavarusid üksikasjalikult hinnata ning seega puudub vajadus andmeid laialdaselt ja sageli koguda. Kalandusandmete kogumise raamistiku läbivaatamine peaks seega tagama, et andmekogumisel võetakse arvesse teadusmudelitel põhineva täpsusega analüüsi kulude- tulude või kulude-kasutamise kohta ja seotud riski taset. Näiteks võiks uuringuid teha iga kolme aasta tagant, mitte igal aastal. Selline analüüs peaks põhinema arutelul kalandusvaldkonna juhtide, andmekogujate ja teadusnõuande esitajate vahel, et parandada olukorda, kus andmenõuded kehtestati peamiselt üksikute kalavarudega seotud andmekogumisvajaduse põhjal, mille tulemusel tekkis ebakõla mõnede kalavarude kohta kogutud andmehulga ja katvuse ning lõppkasutajate, sealhulgas kalandusvaldkonna juhtide vajaduste vahel. Selleks võetakse kalavaru prioriteetsuse määramisel esimest korda kasutusele kriteeriumid, näiteks majanduslik ja sotsiaalne tähtsus, kalavaru kasutamise määr või majandamis- või kaitsekava olemasolu. Neid kriteeriume tuleks kasutada ajal, mil töötatakse välja ja vaadatakse läbi ELi mitmeaastane programm, millega rakendatakse üksikasjalikult kalandusandmete kogumise raamistiku määrust. Selle näiteks on Atlandi merilest, mille puhul kogutakse andmeid rohkem, kui seda on kalavaru jälgimiseks vaja. Piirkondliku koostöö tugevdamine: Kooskõlas ühise kalanduspoliitika piirkondliku rakendamisega, mille kohaselt teevad liikmesriigid samas merepiirkonnas omavahelises koostöös sihipärasemalt kalavarude majandamise otsuseid, peaksid andmekogujad oma tegevust kavandama koos piirkondlike lõppkasutajatega ja jagama järjest enam ülesandeid kõigile liikmesriikidele. 1.3.Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega Ettepanekuga ühtlustatakse ja koordineeritakse sarnaseid andmekogumiseeskirju keskkonda ja statistikat reguleerivas raamistikus (vt allpool punkti lihtsustamise kohta). 2.Õiguslik alus, subsidiaarsus ja proportsionaalsus 2.1.•Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise leping, eriti selle artikli 43 lõige 2 kalanduse kohta, samuti ühise kalanduspoliitika õiguslik alus

2.2.•Subsidiaarsus Ei ole asjakohane, sest kalanduspoliitika kuulub ELi ainupädevusse. 2.3.•Proportsionaalsus Käesoleva õigusakti ettepaneku eesmärk on luua andmete kogumise, haldamise ja kasutamise raamistik ning seega ei lähe see kaugemale sellest, mis on vajalik ja asjakohane kalandussektori andmete kvaliteedi parandamiseks ning neile juurdepääsu ja nende kättesaadavuse suurendamiseks. 2.4.•Õigusakti valik Kõnealuse õigusliku vormi valik põhineb kehtiva õigusakti kohaldamisest saadud positiivsetel kogemustel (vt järgmine peatükk järelhindamiste ja sidusrühmadega konsulteerimise kohta). 3.Järelhindamiste tulemused, sidusrühmadega konsulteerimine ja mõju hindamine 3.1.Järelhindamine, konsultatsioonid sidusrühmadega ja muud uuringud Käesoleva ettepaneku koostamise aluseks on mitu uuringut, hindamist, üks sihtotstarbeline järelhindamine ja sidusrühmade seminar. Ülevaade läbiviidud konsultatsioonidest ja uuringutest on esitatud komisjoni talituste töödokumendis. Selle põhjal teeb komisjon järgmised järeldused. Andmehulk: Kalandusandmete kogumise raamistikuga on märkimisväärselt suurenenud kalandusandmete hulk ja seda võib üldiselt pidada eesmärgipäraseks. Kalandusandmete kogumise raamistikuga on loodud kogu ELi hõlmav raamistik koos ühtlustatud menetlustega ja see on võimaldanud parandada andmete aegridasid. Siiski on praegune andmekogumissüsteem keskendunud peamiselt kalavarude majandamisega seotud andmete kogumisele, samas kui reformitud ühise kalanduspoliitika raames on andmeid vaja mitme uue või tugevdatud poliitilise eesmärgi toetamiseks: üleminek ökosüsteemipõhisele kalavarude majandamisele; uus rõhuasetus vesiviljeluse säästvale arengule; kalavarude majandamist käsitlevate otsuste mõju parem hindamine. Andmete kvaliteet on praegu suhteliselt hea, kuid on veel arenguruumi. Kvaliteedi tagamise ja -kontrolli menetlused varieeruvad liikmesriigiti suuresti ja neid tuleks üldiselt veelgi tõhustada, eriti seoses sotsiaalmajanduslike andmetega. Andmete kättesaadavus: Selles valdkonnas tuleks teha kõige rohkem tööd. Peamised probleemid on järgmised: i) protsess, mille kaudu lõppkasutajad küsivad liikmesriikidelt andmeid („andmepäringud”) on liiga tülikas ja ressursimahukas; ii) liikmesriigid ei ole alati esitanud andmeid lõppkasutajatele nõuetele vastavalt ja õigel ajal; iii) kalandusandmete kättesaadavus on liikmesriigiti erinev, sest juurdepääsu käsitlevad sätted on erinevad osaliselt kõnealuste andmete mitmeotstarbelise kasutamise piirangute tõttu ja iv) kalandusandmete kogumise raamistiku kaudu saadud andmed on nende kättesaadavusega seotud raskuste tõttu alakasutatud, mistõttu on lastud käest head võimalused selliseid andmeid kasutada ja tehtud tarbetuid investeeringuid, kogudes samu andmeid muul otstarbel (nt mereala ruumilise planeerimise poliitika). Seepärast tuleks kättesaadavust parandada ja lihtsustada. Kuna järjest enam on vaja teavet merekeskkonna kohta, ei tohiks jätta kasutamata andmete kompleksse kogumise võimalust. Paindlikkus: Kalandusandmete kogumise raamistik on olnud edasiminek, sest liikmesriikidele on kehtestatud ühissätted, mis võimaldavad poliitikakujundajatel (sh riiklikul tasandil) võtta oma otsuste aluseks sarnase, võrreldava teabekogumi. Siiski peetakse kalandusandmete kogumise raamistiku õiguslikku ülesehitust üldiselt liiga ettekirjutavaks ja üksikasjalikuks ning selle tulemuseks on koormav ja ebapiisavalt toimiv süsteem, mis ei arvesta tekkivaid vajadusi. Seepärast on vaja lõppkasutaja paremini kaasata kalandusandmete kogumise raamistiku kavandamisse ja rakendamisse, et tagada suurem kooskõla vajalike andmete ja kogutavate andmete vahel. Keerukus: Kalandusandmete kogumise raamistikku on üldiselt peetud liiga keeruliseks nii õigusraamistiku kui ka rakenduskorra seisukohast. Ühe asjaoluna muudab süsteemi keerukaks ja ebatõhusaks see, et kalandusandmete kogumise raamistiku ja muude ELi õigusaktide (näiteks kalanduse kontrolli määrus ja ELi statistikamäärused) kohased andmenõuded on samad. Samuti peetakse keerukuse ja ebatõhususe põhjuseks seda, et samu töötlemata andmed tuleb erinevatele lõppkasutajatele saata erineval viisil koondatuna. Teine valdkond on vajadus suurendada koostoimet ELi muude õigusaktide eesmärkidega. See on seotud peamiselt merestrateegia raamdirektiiviga, mille eesmärk on saavutada ELi merealade hea keskkonnaseisund 2020. aastaks, ja seda tuleks hinnata muude vahendite hulgas 11 kvalitatiivse tunnuse põhjal, millest mõned on otseselt või kaudselt seotud kalandusega. Kalandusandmete kogumise raamistiku läbivaatamise tulemusel peaks olema tagatud andmete kasutamine ka merestrateegia raamdirektiivi rakendamise eesmärgil. Piirkondlik koostöö on kalandusandmete kogumise raamistiku üheks peamiseks tugevaks küljeks ja seda tuleks veelgi tugevdada, hoides ühise kalanduspoliitika reformiga võetud suunda. Selleks et toetada kalavarude piirkondlikku majandamist piirkonna tasandil saadud piisavate teadusnõuannete põhjal, on tähtis edendada veelgi liikmesriikide vahelist koostööd ka andmekogumise valdkonnas. Eraldi mõjuhinnangut ei peetud vajalikuks, pidades silmas olemasolevaid mahukaid uuringuid ja seda, et ühise kalanduspoliitika mõjuhinnangu raames hinnati kalandusandmete kogumise raamistikku, kui neid kahte hakati ühendama. 3.2.Praeguse süsteemi õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine Kalandusandmete kogumise raamistiku läbivaatamine on osa komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmist (REFIT), mille eesmärk on vähendada bürokraatiat ja regulatiivset koormust. See tähendab kalandusandmete kogumise raamistiku lihtsustamist eri tasanditel. 3.2.1.Kõrvaldada kattuvused ja leida koostoime ELi õigusaktidega

Ettepaneku eesmärk on kõigepealt viia kalandusandmete kogumise raamistik ja muud asjakohased, kalandusandmete kogumist käsitlevad ELi õigusaktid vastavusse, et kõrvaldada kattuvused ja vähendada seega kogu merendusandmete süsteemi kulusid. Kalandusandmete kogumise raamistikuga kehtestatakse üksnes selliste andmete kogumise kohustus, mida muud ELi õigusaktid ei hõlma; sellest saab seega ELi põhiline vahend kalandussektorit käsitlevate bioloogiliste, keskkonna-, majandus- ja sotsiaalandmete kogumisel, kuigi kontrollimääruse kohaselt tuleb endiselt koguda kalapüüki käsitlevaid põhiandmeid (lossimine, saak ja püügikoormus) ja statistikamääruste kohaselt esitada põhilist tootmisstatistikat vesiviljelus- ja töötleva sektori kohta. Pärast sellist vastavusse viimist esitab komisjon vajalikud ettepanekud, et muuta ka vastavaid määrusi, kui see peaks osutuma vajalikuks ühise kalanduspoliitika eesmärkide seisukohast. Samuti on ettepanekuga kavas suurendada koostoimet keskkonnaalaste õigusaktidega. Praegune kalandusandmete kogumise raamistik ei sisalda piisavalt andmeid kalandustegevusest ökosüsteemile avalduvate mõjude kohta, kuid neid andmeid on siiski vaja merestrateegia raamdirektiivi tõhusaks rakendamiseks. See kehtib kaitstud liikide (linnud, mereimetajad, kilpkonnad jne) juhusliku püügi, toiduvõrgule avalduva mõju (röövlooma-saaklooma suhted) ja kalapüügist elupaikadele tuleneva mõju kohta. Neid kolme mõju käsitlevaid andmeid on võimalik koguda olemasoleva või muudetud kalandusandmete kogumise raamistiku alusel ja väikseimate kuludega, teenides seega eesmärki parandada teadmisi merekeskkonnast. Koostoime tuleks tagada ka Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuuriga, mille kohaselt peavad liikmesriigid kehtestama kokkusobivad andmete säilitamise ja vahetamise süsteemid ELi keskkonnapoliitika ja muude poliitikasuundade või tegevuste rakendamiseks, millel võib olla mõju keskkonnale. 3.2.2.Vähem ELi tasandil ettekirjutusi, ilma et see ohustaks andmete kvaliteeti Õigusakt peaks olema rohkem tulemustele suunatud ja jätma liikmesriikidele rakendamise osas suurema vabaduse. Kui liikmesriigid saavad metoodikaid või kvaliteedieesmärke käsitlevate otsuste tegemisel piirkondliku koostöö raames rohkem kaasa rääkida, on kalandusandmete kogumise raamistikku võimalik tunduvalt lihtsustada ja andmekogumissüsteemi paindlikumaks muuta. Seda saab saavutada ka selliselt, et piirkonna põhilistel lõppkasutajatel (nagu ICES, GFCM) lubatakse, näiteks pikaajaliste majanduskavade koostamise raames võtta osa andmenõuete väljatöötamisest, et need vastaksid paremini kasutajate vajadustele. Tulevikus arutavad seda peamiselt liikmesriigid ja lõppkasutajad piirkondlikul tasandil, samas kui teaduslik usaldusväärsus on tagatud kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) kaasatuse kaudu. Andmete kõrge kvaliteedi tagamiseks on samal ajal vaja parandada andmete kvaliteeti ja usaldusväärsust. Üks võimalus on kohaldada Euroopa statistika tegevusjuhendit ja Euroopa statistikasüsteemi kvaliteedi tagamise raamistikku. 3.2.3.Vähem üksikasju, mille üle komisjon otsustab või millest tuleb talle teatada Praegu on riiklikes programmides üksikasjalikult kirjeldatud, mida igas liikmesriigis tehakse, kuidas ja kelle poolt. Eesmärk on seda tunduvalt vähendada. Loobudes kolmeaastastest programmidest ja minnes nii ELi kui ka riiklikul tasandil üle mitmeaastastele programmidele, on liikmesriikidel võimalik kavandada oma tööd pikema aja jooksul. Samuti vähendab see komisjoni ja liikmesriikide halduskoormust seoses rahastamisotsuste ja töökavade vastuvõtmisega igal aastal. Ka seoses aruandlusega lihtsustatakse tunduvalt selle protsessi ja vormingut (vt allpool). 3.2.4.Kogutakse üks kord, kasutatakse mitu korda Andmepäringute hulk on aja jooksul kasvanud ja see suundumus jätkub, kuna kalanduse ja vesiviljeluse mõju mere ökosüsteemidele tuleb järjest paremini kirjeldada ning merekeskkonnale inimtegevusest avalduva mõju üle tuleb üha enam teostada tõhusat järelevalvet. Kalandusandmete kogumise raamistiku läbivaatamine on ühest küljest võimalus tagada kalandusandmete parem kättesaadavus huvitatud isikute laiemale ringile ja teisest küljest vähendada andmepäringutega seotud koormust liikmesriikidele, kasutades uusimaid tehnilisi lahendusi. Nende kahe eesmärgi saavutamiseks on esimene ettepanek muuta kalandusandmete kogumise raamistik peamiseks õiguslikuks vahendiks, mille kohaselt peavad liikmesriigid esitama kõik vajalikud andmed nende kasutajatele (lõppkasutajad ja muud huvitatud isikud), olenemata juriidilise kohustuse alusest, millest lähtuvalt andmeid kogutakse (kalandusandmete kogumise raamistik või muu ELi õigusakt), välja arvatud juhul, kui teiste õigusaktide kohaselt on andmete kättesaadavus juba ette nähtud (nt enamik statistikamäärusi). On oluline, et ei võetaks üldisi meetmeid, millega piiratakse juba ette andmetele juurdepääsu teadusringkonna ja teiste huvitatud isikute jaoks. Juhul kui tegemist on isikuandmete kaitsega, peaks olema tagatud ELi andmekaitseõiguse kohaldamine. Huvide konflikti korral isikuandmete kaitse ja andmete kättesaadavusega seotud avaliku huvi vahel peaksid andmehaldajad välja töötama alternatiivid, mitte andmete kogumisest lihtsalt loobuma või seda ülemäära tegema. Teine ettepanek on tugineda piirkondlikul tasandil andmete ühiskasutusest saadud kogemustele, et oluliselt lihtsustada andmete edastamist nende kasutajatele. Uus raamistik peaks suurendama liikmesriikidevahelist koostööd, et töötada välja ühilduvad andmete säilitamise ja vahetamise süsteemid ja vormid kooskõlas direktiivis 2007/2/EÜ sätestatuga ning edendada ühilduvust teistes ELi õigusaktides (nt kalanduskontroll, merestrateegia raamdirektiiv) kasutatud andmevormingutega. Ilma vahendeid või lõpptulemusi ettekirjutamata on võimalik oluliselt vähendada praegust andmepäringutega seotud koormust. Nende ettepanekutega täidetakse uues ühise kalanduspoliitika määruses (artikkel 25) sätestatud nõuded ja komisjoni teatises „Innovatsioon meremajanduses” järelmeetmed, mille kohaselt tuleb tagada andmete kättesaadavus teadlastele ja muudele huvitatud isikutele, välja arvatud olukordades, kus kohaldatava liidu õiguse kohaselt nõutakse kaitset ja konfidentsiaalsust. Kuna selle rakendumiseni on vaja aega ja konsultatsioonid parima vormilise lahenduse üle veel kestavad, peaks kalandusandmete kogumise raamistiku määrus sisaldama vaid üldsätteid, mis kajastavad seda arengut. Üksikasjalikud sätted tuleks välja töötada hiljem, kui liikmesriigid on jõudnud kõige sobivamate lahenduste osas üksmeelele. 4.Mõju eelarvele Puudub mõju, mida Euroopa Merendus- ja Kalandusfond juba ei hõlma 5.Muud elemendid 5.1.Rakenduskavad ning seire-, hindamis- ja aruandluskord ja muud täiendavad meetmed Lisaks vajalikele muudatustele kalandusandmete kogumise raamistiku määruse tasandil, on komisjon teinud kindlaks täiendavad meetmed, mida võetakse õigusakti eesmärkide tulemusliku saavutamise tagamiseks. Esiteks töötatakse välja uus kontseptsioon ELi mitmeaastase programmi jaoks, mille peab komisjon pärast määruse jõustumist vastu võtma. Tulevane programm on liikmesriikidele vähem ettekirjutav ja paindlikum vahepealsete muudatuste tegemiseks. Mitmeaastases programmis oleksid ainult põhimuutujad, mis on kogu perioodi jooksul stabiilsed, samas kui täiendavaid muutujaid, samuti üksikasjalikke nõudeid selle kohta, kuidas andmeid koguda, arutavad ja soovitavad liikmesriikide piirkondlikud rühmad.

Teiseks hindab komisjon ELi uue mitmeaastase programmi koostamisel teatavate andmete kogumise kulusid ning andmete katvust, üksikasjalikkust ja koondamise taset. Võttes arvesse lõppkasutajate vajadusi, hindab komisjon süstemaatiliselt, kas andmeid on võimalik koguda harvem või saab seda teha alternatiivsete vahendite kaudu, mis võib vajaliku teabe tüübi seisukohast olla asjakohasem (nt ühekordne uuring). Kolmandaks lihtsustatakse iga-aastast aruandlust. Seni on selline aruandlus olnud koormav ja seda ei kasutata tekkinud probleemidele lahenduste leidmiseks. Aruanded tehakse vähem kirjeldavaks, esitada tuleb peamiselt fakte ja arve, välditakse kordusi. Neljandaks on EL alates 2014. aastast liikmesriike olulisel määral Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist (EMKF) rahaliselt toetanud, et võimaldada neil tõhustada andmete kogumist. Kuna programme arutatakse liikmesriikidega, on komisjon kutsunud neid üles keskenduma sellele, et nad tõhustaksid oma praegust andmekogumissüsteemi (eelkõige ühtlustaksid korraldust ja parandaksid andmete säilitamise ja edastamise süsteeme), investeeriksid tulemuslikumasse andmekvaliteedikontrolli ja teeksid ettevalmistusi uute andmenõuete kohandamiseks. Lisaks on komisjon juba käivitanud eelarve otsese täitmise raames toetuskavad piirkondliku koostöö täiendavaks tugevdamiseks. Rahaliselt toetatakse neid liikmesriike, kes kavatsevad võtta ühismeetmeid arendamaks suutlikkust, mis on vajalik uue kalandusandmete kogumise raamistiku piirkondlikku koostööd käsitlevate sätete rakendamiseks pärast nende jõustumist. Lisaks tegeleb komisjon aktiivselt rakendamise järelevalve tõhustamisega liikmesriikides. Kuigi liikmesriigid järgivad kalandusandmete kogumise raamistikku alates selle loomisest üldiselt hästi, on neil tekkinud probleeme oma kohustuste kehtestamisel ja/või nende täitmisel. Üldiselt tuleneb see haldussuutlikkuse või korraldusliku poolega seotud probleemidest. Tulemuslikkust suurendatakse mitmel viisil. EMKFi raames peavad liikmesriigid eelnevalt tõendama oma haldussuutlikkust rakendada kalandusandmete kogumise raamistikku eeltingimuste mehhanismi kaudu. EMKF sisaldab ka sätteid, mis võimaldavad komisjonil ELi toetuse andmine katkestada, peatada või tagasi nõuda, kui ei täideta ühise kalanduspoliitika eeskirju (nagu see on praegu kalandusandmete kogumise raamistiku määruse alusel). Kuid veelgi tähtsam on see, et komisjon muudab oma lähenemisviisi seoses liikmesriikides rakendamise üle peetava järelevalvega, seades esikohale rikkumiste ennetamise ja varase heastamise. Selle saavutamiseks pööratakse rohkem tähelepanu süsteemsetele probleemidele, mis põhjustavad andmete esitamatajätmist, ja tehakse tihedamalt koostööd lõppkasutajatega, et saada neilt tagasisidet liikmesriikidest saadud andmete kohta. Lõpuks võib komisjon vajaduse korral algatada rikkumismenetluse. 5.2.Ettepaneku konkreetsete sätete üksikasjalik selgitus Nõukogu määrusesse (EÜ) nr 199/2008 tehtavad muudatused nõuavad kõnealuse õigusakti mitme artikli asendamist, väljajätmist või muutmist. Kui need muudatused tehakse õigusakti abil, mis muudab kõnealust määrust, oleksid kohaldatavad eeskirjad esialgse õigusakti ja muutva õigusakti vahel hajutatud ning neid saaks kindlaks teha vaid kõnealuse kahe õigusakti võrdlemisega. Lisaks sellele võib uute sätete lisamine esialgsesse õigusakti teatavatel juhtudel tekitada ülemäära pikki artikleid ja seega vähendada teksti loetavust. Seega leiab komisjon, et on asjakohane määrus (EÜ) nr 199/2008 uuesti sõnastada, et tagada kohaldatavate eeskirjade selgus ja arusaadavus. Kui artiklitele on antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel on näidatud lisas esitatud tabelis. Sisuliselt muudetakse käesoleva ettepanekuga vaid selliseid artikleid, mille muutmine on ühise kalanduspoliitika reformist tulenevate uute vajaduste tõttu hädavajalik; selliselt jäetakse välja artiklid, mis on ülearused, ning jäetakse muutmata artiklid ja elemendid, mis varasemate kogemuste põhjal on tõendanud oma sobivust ja kulutõhusust. Eelkõige tuleks säilitada praeguse süsteemi põhisätted: kehtestada ELi mitmeaastane programm, mida rakendatakse liikmesriikide andmekogumiskavadega; põhikohustused, mis esitatakse liikmesriikide kohustustena seoses andmete kogumise, säilitamise, kaitse ja esitamisega; sätted lõppkasutajate õiguste ja kohustuste kohta ning sätted koostöö kohta liikmesriikides ja liikmesriikide vahel, samuti koostöö kohta teadus- ja haldusasutustega ja nende vahel. Kavandatud muudatused võrreldes kalandusandmete kogumise raamistikku reguleeriva määrusega on järgmised: Artikkel 1 Selguse huvides ja selleks et vältida dubleerimist, tehakse vahet käesoleva määruse alusel kogutavatel andmetel, mille suhtes on määratletud kogumise, haldamise ja kasutamise eeskirjad, ning muude liidu õigusaktide alusel kogutavatel andmetel, mille suhtes on käesolevas määruses määratletud üksnes kasutamise eeskirjad. Selline lähenemisviis ei ole uus, kuid erinevus on selgem. Muud õigusaktid, mille alusel andmeid on kogutud, on eelkõige järgmised: määrus (EÜ) nr 1224/2009 (andmed püügitegevuse kohta), määrus (EÜ) nr 295/2008, määrus (EÜ) nr 762/2008 (vesiviljeluse statistika), direktiiv 2008/56/EÜ (merestrateegia raamdirektiiv), direktiiv 2000/60/EÜ (veepoliitika raamdirektiiv), direktiiv 2009/147/EÜ (linnudirektiiv), direktiiv 92/43/EMÜ (elupaikade direktiiv), määrus (EÜ) nr 1921/2006 (lossimis- ja püügistatistika), määrused (EÜ) nr 216/2009, (EÜ) nr 217/2009, (EÜ) nr 218/2009 (püügistatistika), määrus (EÜ) nr 26/2004 (laevastikuregister), määrus (EÜ) nr 812/2004 (vaalaliste määrus), määrus (EÜ) nr 1100/2007 (angerja määrus), määrus (EÜ) nr 1967/2006 (Vahemere määrus), määrus (EL) 1343/2011 (GFCM ülevõtmine) ja määrus (EÜ) 2347/2002 (süvamere juurdepääsukord), määrus (EL) nr 1236/2010, nõukogu otsus nr 717/2010/EL (mitmepoolsete lepingute ülevõtmine seoses kontrolliga) ja määrus (EÜ) nr 1006/2008 (kalapüügilubade määrus). Need määrused ei ole loetletud artiklites, vaid mainitud näidetena põhjenduses. Artikkel 2 Isikuandmete kaitse eeskirjade täitmist tagavad sätted säilitatakse olemasolevas määruses sätestatud kujul. Artikkel 3 Kuigi harrastuskalapüügi andmete kogumine moodustab kehtivatest nõuetest piiratud osa, on praegune määratlus liiga piirav ja see peaks hõlmama igat liiki harrastuskalapüüki, mitte ainult kalapüüki „harrastuslikul või sportlikul eesmärgil”. Eri õigusaktides kasutatud mõisteid, nt kalalaeva mõistet, tuleks ühtlustada nii palju kui võimalik. Ühise kalanduspoliitika määruses määratletud merepiirkonna mõiste ei vasta kalandusandmete kogumise raamistikus kohaldatavate geograafilistele piirkondadele, kuna mõiste määratlus võib põhineda muudel kui teaduslikel kaalutlustel. Seepärast on merepiirkondade määratlemisel andmekogumisega tehtava koostöö jaoks oluline, et seda saab teha ühiseid kalavarusid käsitlevate teaduslike kaalutluste põhjal.

Enam ei peaks andmete kogumisel kohaldatava meetodi kindlaksmääramisel kohaldama kalandusandmete kogumise raamistiku määrust. Seega tuleks sellise konkreetse meetodi nagu „laevastiku- ja kalanduspõhine proovivõtt” määratlus välja jätta. Artikkel 4 Kalandusandmete kogumise raamistiku määrusega tuleks kehtestada üksnes põhieeskirjad ja kriteeriumid selle kohta, mida on vaja koguda. Peamiseks väljakutseks on leida kõige sobivam õiguslik vorm, et luua sobiv tasakaal paindlikkuse (näiteks andmekogumise programmide sujuv kohandamine uute vajadustega) ja prognoositavuse (näiteks vajadus tagada, et põhiandmeid kogutaks piisavalt pika aja jooksul, et oleks võimalik välja töötada usaldusväärsed aegread) vahel. Ühest küljest tuleks kalandusandmete kogumise raamistiku määrusega eelkõige tagada, et liidu mitmeaastase programmi sisu ja kõik selle muudatused põhineksid teatavatel põhimõtetel, mis on sätestatud ühise kalanduspoliitika määruse artiklis 25. Neid sätteid ei ole vaja korrata, kuid seos nendega luuakse põhjendustes. Teisest küljest tuleks täpsed muutujad, liigid, segmendid, mõõtmed (sh katvus, koondtasand (mida koguda) ja metoodika (kuidas koguda) üksikasjalikult sätestada komisjoni delegeeritud õigusaktis (mida koguda) või seda arutavad kõigepealt liikmesriigid piirkondlikes rühmades (kuidas koguda). Esimest peetakse liidu mitmeaastase programmi põhiülesandeks, samas liikmesriikide võetud kohustused peaksid kajastuma nende töökavades. Praegu ei ole kalandusandmete kogumise raamistiku määrusega esitatud mitte ühtegi kriteeriumi, millest juhinduda liidu mitmeaastase programmi väljatöötamisel. Selliste kriteeriumide kasutuselevõtt looks rohkem läbipaistvust ja ratsionaalset käsitlust andmevajaduste valikul. Enne kui komisjon võtab delegeeritud õigusaktiga vastu liidu mitmeaastase programmi, konsulteeritakse piirkondlike koordineerimisrühmade, ELi liikmesriikide ekspertide ja liidu teadlastega STECFis. Artikkel 5 Lõiked 1 ja 3: Liidu mitmeaastasesse programmi lisatakse andmed, mida ei koguta muude ELi õigusaktide alusel. Lõige 2: Vaja on täpsustada andmekategooriaid. Need kategooriad tuleb lisada liidu mitmeaastasesse programmi. Kalandusandmete puhul tuleneb täpne vajadus järgmistest peamistest kaalutlustest: –ELi ja selle liikmesriikide rahvusvaheliste kohustuste täitmine; –andmenõuded seoses kalavarudega, mida majandatakse ELi õigusaktide alusel. Konkreetsed andmenõuded, sealhulgas muutujad ja esitamissagedus, tulenevad sellistest nõuetest, mida on vaja ELi asjaomaste õigusaktide eesmärkide saavutamiseks. Näited on järgmised: ühises kalanduspoliitikas sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärgid, asjakohased pikaajalised majandamiskavad või tagasiheitekavad ELi, piirkonna või riigi tasandil; püügivõimalusi käsitlevad määrused; määruses (EÜ) nr 1967/2006 (Vahemere määrus), määruses (EÜ) nr 2347/2002 (süvamere juurdepääsukord) ja määruses (EÜ) nr 1100/2007 (angerja määrus) sätestatud alammõõdud. Andmenõuded seoses kalavarudega, mida praegu ELi õigusaktide kohaselt ei majandata, kuid mis on olulised sotsiaalsest ja majanduslikust seisukohast. Sellega seoses võib vajaduse korral lisada harrastuskalapüügi, kui sellisel püügil on eeldatavasti suur mõju kalastussuremusele ja kui see ei ole juba hõlmatud määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikliga 55 (kontrollimäärus); –kalandussektori sotsiaalmajanduslikke andmeid kogutakse peamiselt kalandusandmete kogumise raamistiku kaudu ning need on olulised, et hinnata ja jälgida raamistiku tulemuslikkust; –andmed, mida on vaja mereökosüsteemile avalduva kalanduse mõju hindamiseks. See hõlmab järgmist: andmed mittesihtliikide, eelkõige rahvusvahelise või ELi õiguse kohaselt kaitstud liikide kaaspüügi kohta; andmed kalanduse mõju kohta mereelupaikadele; andmed kalanduse mõju kohta toiduvõrkudele; Andmeid püügitegevuse (püük, lossimine, püügikoormus ja -võimsus) kohta on vaja bioloogilise ja majandusliku analüüsi jaoks. Nende andmete saamiseks kasutavad teadlased osaliselt kontrollimääruse kohaselt registreeritud või kogutud loendusandmeid. Praegu esineb siiski suuri lünki, mis tuleb täita kalandusandmete kogumise raamistiku abil, nagu väiksemad laevastiku osad ja alla 50 kg lossimised, ning selline olukord jääb kehtima kuni kontrollimäärus hakkab hõlmama ka kõnealuseid muutujaid. Vesiviljeluse seisukohalt on vesiviljeluse säästva arengu eesmärkide nimel vaja muutujaid säästva arengu kohta, eelkõige seoses vesiviljeluse mõju ja tõhususega, mille puhul võib kasutada suremust/kahju ja farmaatsiatoodete kasutamist käsitlevaid parameetreid. Kõrvaldatakse kattuvused kalandusandmete kogumise raamistiku ja statistikamääruste vahel seoses esmatootmist käsitlevate andmetega. Selleks töötatakse välja süsteem, mille kohaselt kaetakse tootmist käsitlevate andmete kogumise põhinõuded statistikamäärustega ning täiendavad majandus- ja sotsiaalandmed ja keskkonna/jätkusuutlikkuse andmed kogutakse vajaduse korral kalandusandmete kogumise raamistikuga, kui seda ei ole juba kogutud muul moel. Töötlevas sektoris on kalatöötlemise andmeid kogutud põllumajandussektori/toiduainetööstuse kategoorias nii kalandusandmete kogumise raamistiku kui ka ettevõtluse struktuurstatistika määruse alusel. Tulevikus täpsustakse kalandusandmete kogumise raamistikuga vaid täiendavaid andmekogumise nõudeid, kui need ei ole juba esitatud ettevõtluse struktuurstatistika määruses. Lõiked 4 ja 5: Liidu mitmeaastases programmis tuleks ka edaspidi esitada teadusuuringute loetelu, kuna liikmesriikide ja teadusasutuste vahel on vaja koostööraamistikku, sest paljud uuringud tehakse rahvusvahelisel tasandil. Kehtestatakse raamistik koos kriteeriumidega, mille täitmise korral tuleb uuring läbi viia. Liikmesriigi püügitegevuse künnised, millest allpool ta ei pea teadusuuringutes osalema, võib sätestada ELi mitmeaastases programmis. Et suurendada tasakaalu proovivõtuprogrammi kehtestamisega seotud koormuse ja andmekogumisest saadava kasu vahel, tuleks kalandusandmete kogumise raamistiku määrusesse lisada säte, mille kohaselt võivad liikmesriigid teha erandeid proovivõtust teatavate andmete osas. Liidu mitmeaastases programmis täpsustatakse tingimusi, mille alusel võivad liikmesriigid teha proovivõtust erandeid. Artikkel 6

Lõige 1: Liidu programmi rakendamise üksikasju tuleb ajakohastada, pidades silmas hiljuti vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta (EMKF). Alates 2014. aastast kavandatakse andmete kogumist EMKFi raames kehtestatud eeskirjade alusel. Liikmesriigid esitavad EMKFi rakenduskava, sealhulgas andmekogumist käsitleva osa (artikli 18 lõike 1 punkt p). Selles tuleks esitada andmekogumise, andmesäilitusmeetodite, -halduse ja -kasutuse kirjeldus ning kirjeldus valmisolekust saavutada kogutud andmete tugev finants- ja haldusjuhtimine. Rakenduskavas kirjeldatud andmekogumist käsitlev teave eelnimetatud valdkondade kohta on üldisem ja vähem üksikasjalik kui praegustes riiklikes programmides esitatu. Selle programmi võtab vastu komisjon ja see on aluseks liikmesriikide kohustustele ja selliste meetmete ELi-poolsele kaasrahastamisele. Teisisõnu ei ole andmekogumistoimingute puhul enam seoses iga-aastaste rahastamisotsustega vaja teha kahte järjestikust, üksikasjalikku ja kolme aastat hõlmavat otsust riiklike programmide kohta, vaid seitsme aasta pikkuse ajavahemiku kohta teeb komisjon ühe strateegilise otsuse. EMKFi rakenduskava täiendab riiklik töökava, mis sisaldab üksikasjalikumat teavet teostatavate tegevuste kohta ja mis esitatakse igal aastal, välja arvatud juhul, kui eelmise aasta riiklik tegevuskava on endiselt kohaldatav (artikkel 21). Kõnealune töökava võetakse komisjonis vastu lihtsustatud korra kohaselt. Riiklikku töökava esitamist käsitlevate rakenduseeskirjade kehtestamisel võtab komisjon arvesse varasemaid kogemusi ja lihtsustab programmide esitamise ja heakskiitmise protsessi ning töökavadega seotud aruandlust, et muuta lihtsustamisega kaasnev kasu võimalikult suureks. Lõige 2: Eespool esitatu põhjal tuleks käesolevas määruses kirjeldada töökava sisu. Menetlusnorme, vormingut ja ajakava võib täpsustada rakendusaktis vastavalt määruse (EL) nr 508/2014 artikli 22 lõike 1 punktile d. Määruse (EL) nr 508/2014 artiklis 21 osutatakse määruse (EÜ) nr 199/2008 artikli 4 lõikele 4, kuigi pärast käesoleva määruse vastuvõtmist tuleks osutada kogu artiklile 4. Lõige 3: Seoses andmekogumise metoodika kehtestamisega on vaja uusi sätteid, milles kirjeldatakse samme, mida liikmesriigid peaksid järgima ja mida arvesse võtma. See hõlmab koordineerimist, et vältida tegevuse dubleerimist ja saada kasu mastaabisäästust. Komisjoni ülesanne on üksnes kontrollida, kas valminud töökavad on kooskõlas liikmesriikide kohustustega ja kas nende ulatus on piisav. Enne töökava heakskiitmist konsulteeritakse STECFiga. Artikkel 7 Täpsustatakse riigi kontaktisiku rolli ja ülesandeid, mis varem olid sätestatud määruses (EÜ) nr 665/2008. Artikkel 8 Lõige 1: Protsessis, mille käigus määratakse kindlaks vajalikud andmed, tuginetakse suuresti piirkondlikule koostööle. Selline pidev protsess piirkondlike koordineerimiskoosolekute olemasolevate mehhanismide alusel peaks toimuma igas merepiirkonnas ja seda koordineerivad piirkondlikud koordineerimisrühmad. Need rühmad koosnevad liikmesriikide ekspertidest, komisjoni esindajatest ja asjakohastest andmete lõppkasutajatest (lõige 2) ning nemad otsustavad rühma töökorra (lõige 3). Selleks et säilitada teatav ühtsus ja ELi eeskirjadega kehtestatud horisontaalsete põhimõtete järgimine igas merepiirkonnas, koordineerib kõigi piirkondade jaoks vajalikku andmekogumist komisjon (lõige 4). Piirkondlikud koordineerimisrühmad võivad koostada ühissoovitusi piirkondliku töökava eelnõu vormis andmete kogumise ja töötlemisega seotud menetluste, meetodite, kvaliteeditagamise ja -kontrolli kohta. See uuendus võiks tuua märkimisväärset kasu kooskõlastamise ja andmekogumisprotsessi üldise kvaliteedi seisukohalt, samuti selleks, et kogutud andmeid ja piirkondlikke vajadusi paremini teadusnõuannetega kohandada. Lihtsustamise eesmärgil võiks piirkondlike töökavadega asendada riiklike töökavade asjakohased osad. Sarnaselt riiklike töökavadega peab komisjon piirkondlikud töökavad pärast STECFiga konsulteerimist heaks kiitma (lõiked 5 ja 6). Liidu mitmeaastase programmi koostamisel konsulteerib komisjon piirkondlike koordineerimisrühmadega (vt artikkel 3) ja sarnaselt peaksid liikmesriigid oma töökavade väljatöötamisel esiteks konsulteerima üksteisega piirkondlikes koordineerimisrühmades (artikkel 4) ning muutma neid vastavalt piirkondlike koordineerimisrühmade ühissoovitustele või piirkondlikele töökavadele (lõige 6). Vajaduse korral tuleks piirkondlikku koordineerimist käsitlevaid sätteid täpsustada rakendusaktides (lõige 7). Artiklid 9 ja 10 Viited riiklikele programmidele tuleks asendada viidetega töökavadele ja viide finantssätetele tuleks välja jätta, kuna need on hõlmatud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondiga. Komisjoni konsulteerimine STECFiga liikmesriikide töökavade ja iga-aastaste aruannete üle jätkub sarnaselt praegusele konsulteerimisprotsessile, mida komisjon teeb riiklike programmide puhul, ja seda tuleks liikmesriikide kohustuste täitmise kontrollimiseks jätkata. Komisjoni rakendusakt võimaldab aruandlusvorme ja -vahendeid veelgi enam lihtsustada. Endiste artiklite 8, 9, 10, 11, 12, 15, 18 ja 19 väljajätmine Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta (EMKF) muudeti liikmesriikidele andmekogumise jaoks ettenähtud rahalise toetuse struktuuri ja see on ainus ELi rahastamisvahend liikmesriikide andmekogumistoimingute toetamiseks. Seepärast on vaja määrust (EÜ) nr 199/2008 vastavalt kohandada ja jätta välja kõik kalandusandmete kogumise raamistiku määruse (endine artikkel 8) sätted liidu finantsabi kohta. Enam ei peaks andmekogumisel kasutatava meetodi kindlaksmääramisel kohaldama ELi õigusnorme. Seepärast tuleks eelkõige andmekogumismeetodeid käsitlevad sätted välja jätta (endised artiklid 9, 10, 11 ja 12). Need meetodid töötatakse välja ELi eksperdirühmades, piirkondlike koordineerimisrühmade ühissoovitustes või piirkondlikes töökavades.

Samuti tuleks välja jätta endine artikkel 9, kuna selles kirjeldati proovivõtuviise, milleks on praegu paremaid alternatiive ja mida saab otsustada piirkondlikul tasandil. Endise artikli 10 sätted on nüüd hõlmatud ettepaneku artikliga 11. Endise artikli 11 võib jätta välja, kuna selle sätted lõigetes 1 ja 2 on hõlmatud ettepaneku artiklitega 3 ja 4 ning selle sätted lõigetes 3 ja 4 on hõlmatud ettepaneku artikliga 6. Endine artikkel 12 tuleks välja jätta, sest selle sätted on hõlmatud ettepaneku artikliga 5. Endine artikkel 15 on välja jäetud, kuna see muutub uute artiklite 1 ja 4 ning põhjenduse 5 tõttu ülearuseks. Endised artiklid 18 ja 19 jäetakse välja, kuna need ühendatakse artikliga 16. Artikkel 11 Selleks et tagada kalandusandmete kogumise raamistiku tõhus ja ühetaoline rakendamine liikmesriikides, on vaja kehtestada peamised nõuded seoses andmekogujate õiguste ja kalalaevade kaptenite kohustustega. Need nõuded kehtestatakse määruse (EÜ) nr 199/2008 kehtivate sätete kohaselt ja neid võib täpsustada rakendusaktides. Artiklid 16 ja 17 Kooskõla tagamiseks ühise kalanduspoliitika määruse artikli 25 lõike 2 punktiga e on artiklitega 16 ja 17 kavas asendada endised artiklid 18 ja 19, et tagada kalanduspoliitika määruse kõnealuse sätte põhimõtte järgimine seoses andmete kättesaadavusega õigel ajal ja kõigile huvitatud pooltele. Olukordades, kus kohaldatava liidu õiguse kohaselt nõutakse kaitset ja konfidentsiaalsust, tuleks ette näha vajalikud kaitsemeetmed selle tagamiseks. Lähteandmed on määratletud kui andmed üksikute laevade, füüsiliste või juriidiliste isikute või üksikproovide kohta (artikli 2 punkt e). Lähteandmed võivad sisaldada isikuandmeid, mis on seotud kindlakstehtud või otseselt või kaudselt identifitseeritavate üksikisikutega, nt laevaomanikud. Liikmesriigid peavad tagama, et „lähteandmed salvestatakse turvaliselt elektroonilistes andmebaasides” ning et tagatakse nende „konfidentsiaalsus” (artikli 12 punkt a). Selliseid lähteandmeid käsitlevaid sätteid käesoleva ettepanekuga ei muudeta. Küll aga on isikuandmete kaitse-eeskirjad olulised juhul, kui konkreetse analüüsi eesmärgil süsteemist tehtud üksikasjalike andmete väljavõtte alusel saab identifitseerida füüsilise isiku. Üksikasjalikud andmed on lähteandmetele tuginevad andmed kujul, mis ei võimalda füüsiliste ega juriidiliste isikute otsest ega kaudset identifitseerimist. Kokkuvõtlikud andmed on konkreetse analüüsi eesmärgil lähte- või üksikasjalike andmete kokkuvõtmisest saadud andmed. Kehtiva määruse kohaselt peavad liikmesriigid need andmed taotluse korral esitama lõppkasutajatele ja muudele huvitatud isikutele. Käesoleva ettepaneku artikli 16 alusel kinnitatakse viimati nimetatud põhimõtet uuesti. Üldiselt on ebatõenäoline, et nende andmetega saab füüsilist isikut identifitseerida, kuid väga väheste andmekogumite puhul võib selline oht esineda. Seetõttu sisaldab ettepanek sätet, mille kohaselt tuleb kehtestada kaitsemeetmed, kui andmekogumist tuleneb oht isikuandmete otseseks või kaudseks avaldamiseks. Täpsemalt: Lõikes 1 tuletatakse meelde andmete õigeaegse esitamise põhimõtet ja vajadust vältida tarbetuid piiranguid. Lõikega 2 lisatakse nõue, et liikmesriigid peavad tagama sobivad kaitsemeetmed, nagu andmete koondamise kõrge tase või andmete anonüümsus, kui neil on kavas lisada teavet identifitseeritud või identifitseeritava füüsilise isiku kohta. Lisaks on lõikega 2 ette nähtud delegeeritud õigusaktid vajalike kaitsemeetmete kindlaksmääramiseks. Lõikega 3 on ette nähtud kohustus tagada, et kalanduse teadusnõuandeid kasutavad lõppkasutajad saaksid need suhteliselt lühikese tähtaja jooksul, kuna neil tuleb anda õigel ajal nõu kalandusvaldkonna juhtidele ja kui see on asjakohane ka keskkonnajuhtidele. Teised huvitatud isikud, nagu määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 43 alusel loodud nõuandekomisjonid, teadusringkondade liikmed või üldsus, kes on huvitatud andmetest teadusväljaannetes avaldamiseks või avalikes aruteludes osalemiseks, ja sidusrühmad, kes osalevad poliitika kujundamisel, peaksid samuti saama vajalikud andmed kindla tähtaja jooksul. Lõigetega 3 ja 4 jäetakse alles artikli 20 lõige 3 Artiklis 17 on sätestatud nõue tõhustada andmesalvestus- ja andmevahetussüsteemide ühilduvust, et hõlbustada andmevahetust liikmesriikide, lõppkasutajate ja komisjoni vahel. Seejuures kehtib ka nõue lihtsustada teabe levitamist teistele huvitatud isikutele (lõige 1). Määruses ei ole sätestatud sellise andmevahetuse üksikasju, kuna tehnilisi võimalusi on veel vaja täiendavalt uurida. Igal juhul peaksid sellise andmesüsteemi haldajad tagama ka isikuandmete kaitse ja seega kehtestama asjakohased kaitsemeetmed, nagu andmete koondamise kõrge tase või andmete anonüümsus, kui neil on kavas lisada teavet identifitseeritud või identifitseeritava füüsilise isiku kohta (lõige 2). Artikkel 24

Artiklis 24 muudetakse komitee nime, mis tuleneb uue ühise kalanduspoliitika määruse vastuvõtmisest, ja lisatakse säte, milles käsitletakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavat aruannet käesoleva määruse rakendamise kohta. Artikli 25 väljajätmine, artikli 23 lisamine, endise artikli 27 (nüüd 24) muutmine Kalandusandmete kogumise raamistiku määrus võeti vastu enne Lissaboni lepingu jõustumist ja seepärast on vaja delegeerimist ja komiteemenetlusi reguleerivaid õigusakte ajakohastada. 6.Ajakava Määruse (EÜ) nr 199/2008 kehtivusaeg ei ole ajaliselt piiratud ja see jääb kehtima kuni selle muutmiseni. Kuid praegused ELi mitmeaastased programmid, samuti 23 liikmesriigi riiklikud programmid lõppevad 31. detsembril 2016. Seepärast on oluline, et kalandusandmete kogumise raamistiku muutmine võetaks vastu õigel ajal, et ELi uue mitmeaastase programmi ja liikmesriikide töökavad saaks vastu võtta 2016. aasta lõpuks, kuna liikmesriikide vahel piirkonna tasandil ja teadusasutustega (nt STECF) on vaja teha ettevalmistusi ja pidada konsultatsioone. ê 199/2008 (kohandatud) 2015/0133 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva ühenduse Ö liidu Õ raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku nõustamise toetamise kohta

(uuesti sõnastatud) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut  Euroopa Liidu toimimise lepingut , eriti selle artikli 37  43  lõiget 2, võttes arvesse  Euroopa  Kkomisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,  olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele , võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,  toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt 

ning arvestades järgmist:  uus (1)Nõukogu määrusesse (EÜ) nr 199/2008 on tehtud mitmeid muudatusi. Selguse huvides tuleks kõnealune määrus uuesti sõnastada. (2)Ühist kalanduspoliitikat on reformitud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1380/2013. Ühise kalanduspoliitika eesmärgid ja kalandussektoris kehtivad andmekogumise nõuded on sätestatud kõnealuse määruse artiklites 2 ja 25. Lisaks on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 508/2014 muudetud liikmesriikidele andmekogumiseks antava rahalise toetuse struktuuri. ê 199/2008 põhjendus 1 (kohandatud) Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta on ette nähtud vee-elusressursside majandamine, sealhulgas bioloogiliste, tehniliste, keskkonna-, sotsiaal- ja majandusaspektide regulaarne hindamine kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (edaspidi „STECF“) poolt. ê 199/2008 põhjendus 2 (kohandatud) ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni vastutustundliku kalapüügi juhend ning piirialade kalavarude kaitset ja majandamist käsitlev kokkulepe rõhutavad vajadust arendada teadusuuringuid ja andmete kogumist, et täiustada teaduslikke teadmisi selle sektori kohta.  199/2008 põhjendus 3 (kohandatud) (3)Ühise kalanduspoliitika eesmärkide kohaselt, mis on seotud vee-elusressursside kaitse, majandamise ja kasutamisega ühenduse  liidu  välistes vetes, peab ühendus  liit  osalema kalavarude kaitseks tehtavates jõupingutustes, seda eriti vastavalt kalandusalastele partnerlepingutele või piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide vastuvõetud sätetele.  199/2008 põhjendus 4 (kohandatud) Nõukogu võttis 23. jaanuaril 2003. aastal vastu järeldused seoses komisjoni teatisega nõukogule ja Euroopa Parlamendile, millega loodi keskkonnakaitsenõuete ühisesse kalanduspoliitikasse integreerimise ühenduse tegevuskava koos juhtpõhimõtete, juhtimismeetmete ja töökavaga, et minna kalavarude majandamisel üle ökosüsteemil põhinevale lähenemisviisile.  199/2008 põhjendus 5 (kohandatud) Nõukogu võttis 13. oktoobril 2003. aastal vastu järeldused seoses komisjoni teatisega nõukogule ja Euroopa Parlamendile ühenduse kalavarude majandamisega seotud teadusliku ja tehnilise nõustamise tõhustamise kohta, milles kirjeldatakse ühenduse vajadusi teadusliku nõustamise järele, sätestatakse nõuandmismehhanismid, määratletakse valdkonnad, milles süsteem vajab tugevdamist, ning soovitades võimalikke lühiajalisi, keskmise tähtajaga ja pikaajalisi lahendusi.

 199/2008 põhjendus 6 (kohandatud) Nõukogu 29. juuni 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1543/2000, millega kehtestatakse ühenduse raamistik ühise kalanduspoliitika elluviimiseks vajalike andmete kogumiseks ja haldamiseks, tuleb läbi vaadata, et võtta nõuetekohaselt arvesse laevastikul põhinevat lähenemisviisi kalanduse juhtimisele, vajadust arendada välja ökosüsteemil põhinev lähenemisviis, vajadust kalandusandmete parema kvaliteedi, täielikkuse ja neile laiema juurdepääsu järele, vajadust tõhusamalt toetada teaduslikku nõustamist ning edendada liikmesriikide koostööd.  199/2008 põhjendus 7 (kohandatud) Kalandusandmete kogumist ja haldamist käsitlevad kehtivad määrused sisaldavad sätteid kalalaevade, nende tegevuse ja püügiandmete kogumise ja haldamise ning hindade järelevalve kohta, mida tuleks käesolevas määruses arvesse võtta, et täiustada nimetatud andmete kogumist ja kasutamist ühise kalanduspoliitika raames ning vältida igasugust andmete kogumise dubleerimist. Nimetatud kehtivad määrused on järgmised: nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2847/93 (millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem), nõukogu 22. aprilli 1996. aasta määrus (EÜ) nr 788/96 (liikmesriikide akvakultuuritoodangu statistika esitamise kohta), komisjoni 30. septembri 1998. aasta määrus (EÜ) nr 2091/98 (mis käsitleb ühenduse kalalaevastiku osadeks jagamist ja püügikoormust seoses mitmeaastaste arendusprogrammidega), nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määrus (EÜ) nr 104/2000 (kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta), nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused), nõukogu 4. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1954/2003 (mis käsitleb teatavate ühenduse kalastuspiirkondade ja kalavarudega seotud püügikoormuse korraldamist), komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2244/2003 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad laevaseire satelliitsüsteemide kohta), komisjoni 30. detsembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 26/2004 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta), nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 812/2004, (millega sätestatakse meetmed vaalaliste juhusliku püügi kohta püügipiirkondades), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1921/2006 (mis käsitleb statistiliste andmete esitamist kalandustoodete lossimise kohta liikmesriikides), nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1966/2006 (kalapüügi elektroonilise registreerimise ja aruandluse ning kaugseirevahendite kohta) ning nõukogu 18. septembri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1100/2007 (millega kehtestatakse meetmed euroopa angerja varude taastamiseks) . ò uus (4)Selguse huvides ja selleks et vältida dubleerimist, tehakse vahet käesoleva määruse alusel kogutavatel andmetel, mille suhtes on määratletud kogumise, haldamise ja kasutamise eeskirjad, ning muude liidu õigusaktide alusel kogutavatel andmetel, mille suhtes on käesolevas määruses määratletud üksnes kasutamise eeskirjad. (5)Muud õigusaktid, mille alusel andmeid on kogutud, on järgmised: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/60/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1921/2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 295/2008, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/56/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 762/2008, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 216/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 217/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 218/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/147/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1236/2010, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1343/2011, nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ, nõukogu määrus (EÜ) 2347/2002, nõukogu määrus (EÜ) 812/2004, nõukogu määrus (EÜ) No 1967/2006, nõukogu määrus (EÜ) nr 1100/2007, nõukogu määrus (EÜ) nr 1006/2008, nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, komisjoni määrus (EÜ) nr 26/2004 ja komisjoni määrus (EL) nr 717/2010.  199/2008 põhjendus 15 (kohandatud) (6)Käesoleva määrusega hõlmatud andmetele juurdepääsuga seotud kohustused ei  tohiks piirata  piira liikmesriikide kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aastadirektiivist 2003/4/EÜ (keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrusest (EÜ) nr 1367/2006 (keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes).  199/2008 põhjendus 8 (kohandatud) Teadusliku hinnangu andmiseks kogutud andmed peaksid hõlmama teavet laevastike ja nende tegevuse kohta, bioloogilisi andmeid püügi, sealhulgas vette tagasilaskmise kohta, kalavarude uuringute andmeid ning andmeid kalanduse võimalike mõjude kohta mereökosüsteemile. Need peaksid sisaldama ka hinnakujundust selgitavaid andmeid ja muid andmeid, mis võimaldavad hinnata kalandusettevõtete, vesiviljeluse ja töötleva tööstuse majanduslikku olukorda ning nende sektorite tööhõivetendentse.  199/2008 põhjendus 9 (kohandatud) Vee-elusressursside kaitsmiseks ja säilitamiseks ning nende säästvaks kasutamiseks tuleks järk-järgult rakendada ökosüsteemil põhinevat lähenemisviisi kalavarude majandamisele. Seda silmas pidades on vaja koguda andmeid, et hinnata kalanduse mõju mereökosüsteemile.

 199/2008 põhjendus 10 (kohandatud) Kalandusandmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitlevad ühenduse programmid tuleks rakendada liikmesriikide otsesel vastutusel. Vastavalt sellele peaksid liikmesriigid kooskõlas ühenduse programmiga koostama riiklikud programmid. ò uus (7)Andmete säilitamisel, töötlemisel ja vahetamisel tuleks igal ajal ja kõigil tasanditel tagada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 kohased isikuandmete kaitse kohustused on täidetud (8)Õigusselguse huvides tuleks käesolevas määruses määratleda teatavad mõisted. (9)Selleks et käsitleda kõiki kalapüügiviise, mis võivad kalavarusid mõjutada, peaks mõiste „harrastuskalapüük” hõlmama kõiki mittetöönduslikke püügitoiminguid sõltumata nende konkreetsest eesmärgist. (10)Mõiste „lõppkasutaja” määratlus tuleks ühtlustada mõiste „teaduslike andmete lõppkasutaja” määratlusega, mida kasutatakse määruses (EL) nr 1380/2013 ning see peaks hõlmama ka teadusasutusi, keda huvitavad kalavarude majandamise keskkonnaaspektid. (11)Mõiste „merepiirkonnad” määratlus peaks põhinema teaduslikel kaalutlustel. (12)Käesolev määrus peaks võimaldama liidul ja selle liikmesriikidel järgida määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 25 sätestatud eesmärke ja põhimõtteid. Kõigi liikmesriikide andmekogumise koordineerimiseks on vaja liidu mitmeaastast programmi. On asjakohane kehtestada kõnealust liidu mitmeaastast programmi käsitlevad põhinõuded ja -kriteeriumid ning näha ette konsultatsioonid, mis tuleb pidada enne programmi vastuvõtmist. (13)Tuleks teha kindlaks, milliseid andmeid lõppkasutajad vajavad ning täpsustada, milliseid andmeid tuleb käesoleva määruse alusel koguda. Kõnealused andmed peaksid sisaldama kalapüügi mõjuga seotud ökosüsteemiandmeid ning andmeid vesiviljeluse jätkusuutlikkuse kohta. Halduskoormuse vähendamiseks on samuti vaja tagada, et käesoleva määruse alusel kogutud andmeid ei kogutaks ka muude ELi õigusaktide alusel. (14)Käesolevas määruses tuleks käsitleda ka andmeid, mida on vaja selliste kalanduspoliitika meetmete rakendamiseks, mida ei ole määrusega (EL) nr 1380/2013 otseselt reguleeritud ning mis on seotud määrusega (EÜ) nr 1100/2007 ja määrusega (EÜ) nr 2347/2002. (15)Liikmesriigid peaksid kohaldama liidu mitmeaastast programmi riigi tasandil, kehtestades selleks peamised andmekogumistoimingud määruse (EL) nr 508/2014 artikli 18 lõike 1 punktis p osutatud rakenduskava osana ning lisades sellele kõnealuse määruse artikli 21 kohase töökava. Käesolevas määruses tuleks sätestada kõnealuse töökava sisu käsitlevad nõuded. (16)On asjakohane kirjeldada samme, mida liikmesriigid peaksid astuma, ning aspekte, mida nad peaksid arvesse võtma töökavas andmekogumise metoodika kehtestamisel. Käesoleva määruse tulemusliku ja ühetaolise rakendamise tagamiseks liikmesriikides on lisaks vaja sätestada põhinõuded seoses liikmesriikide koordineerimise korra, andmekogujate õiguste ja kalalaevade kaptenite kohustustega. (17)Määruse (EL) nr 508/2014 artikli 19 lõike 1 ja artikli 21 lõike 1 kohaselt peab komisjon liikmesriigi programmi ja töökava ning nende muudatused heaks kiitma. Vastavalt kõnealuse määruse artiklile 22 võib komisjon vastu võtta rakendusakte, et sätestada kord, vormingud ja ajakavad nende vastuvõtmiseks. (18)On asjakohane hinnata töökavu pärast konsulteerimist kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomiteega, et tagada kõnealuste kavade vastavus käesolevas määruses sätestatud miinimumnõuetele. (19)Selleks et kontrollida andmekogumistoimingute rakendamist liikmesriikides on vaja, et liikmesriigid esitaksid komisjonile kindlaksmääratud vormingus aruanded. ê 199/2008 põhjendus 11 (kohandatud) (20)Liikmesriikidel on vaja teha koostööd omavahel ja ka kolmandate riikidega ning koordineerida oma riiklikke programme  töökavu  sama merepiirkonda ning samu siseveekogusid hõlmavaid piirkondi käsitlevate andmete kogumise osas.

ê 199/2008 põhjendus 12 (kohandatud) Tuleks kehtestada ühenduse tasandil prioriteedid, samuti andmete kogumise ja töötlemise kord ühenduses, et tagada kogu süsteemi kooskõla ning optimeerida selle kulutõhusust stabiilse mitmeaastase piirkondliku raamistiku loomise kaudu. ò uus (21)Pidades silmas ühise kalanduspoliitika eesmärki panna andmekogumisel suurem vastutus liikmesriikidele ja kaasata paremini lõppkasutajaid, tuleks piirkondlikku koordineerimist laiendada nii, et ühe kohtumise asemel toimuks pidev protsess, mida igas merepiirkonnas koordineeriks piirkondlik koordineerimisrühm. (22)Liikmesriigid peaksid määrama andmekogumise viisi, kuid selleks, et andmeid saaks piirkondlikul tasandil kombineerida, peaksid liikmesriigid leppima piirkondlikul tasandil kokku andmete kvaliteeti, katvust ja kooskõla käsitlevad miinimumnõuded. Kui piirkondlikul tasandil saavutatakse meetodite osas üldine kokkulepe, peaksid piirkondlikud koordineerimisrühmad esitama piirkondliku töökava komisjonile vastuvõtmiseks. (23)Liidu õigusaktides ei peaks enam sätestama andmekogumisel kohaldatavate meetodite üksikasju. Seepärast tuleks andmekogumise erimeetodeid käsitlevad sätted asendada kõnealuste meetodite määramise protsessi kirjeldusega. See protsess peaks kindlasti hõlmama koostööd liikmesriikide ja piirkondlike koordineerimisrühmade andmekasutajate vahel ning komisjon peaks selle protsessi kinnitama liikmesriikide esitatud töökavade kaudu. ê 199/2008 põhjendus 13 (kohandatud) (24)Käesolevas määruses osutatud andmed tuleks salvestada riiklikes elektroonilistes andmebaasides, et komisjonil oleks neile juurdepääs ja neid saaks edastada  need saaks teha kättesaadavaks   andmekasutajatele  lõpptarbijaile.  Kõigi andmekasutajate  Teadlaste huvides on, et isiku identifitseerimist mittevõimaldavad andmed oleksid  peaksid olema   piiranguteta  kättesaadavad kõikidele, kes on huvitatud nende andmete analüüsimisest. ê 199/2008 põhjendus 14 (kohandatud) (25)Kalavarude majandaminse alane  teadusnõuanne  nõuab konkreetsete küsimuste lahendamiseks  kalandusvaldkonna juhtide vajaduste rahuldamiseks  üksikasjalike andmete töötlemist. Seetõttu peaksid liikmesriigid edastama  tegema kättesaadavaks  teaduslikuks analüüsiks vajalikud andmed ning tagama, et neil oleks selleks tehnilised võimalused. Vajadusel võib üksikasjalikud andmed enne edastamist kokku võtta lõpptarbijate taotluses määratletud kokkuvõtlikkuse tasemeni. ò uus (26)Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 25 lõike 2 punkti e kohaselt on vaja tagada asjakohaste andmete ja nende kogumise meetodite õigeaegne kättesaadavus asutustele, kes on kalandussektori andmete teaduslikust analüüsist huvitatud teadus- või majandamisalase huvi tõttu, ja muudele huvitatud isikutele, välja arvatud olukordades, kus kohaldatava liidu õiguse kohaselt nõutakse kaitset ja konfidentsiaalsust. (27)Määruse (EL) 1380/2013 artikli 25 lõike 2 punkti e täielikuks rakendamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama nõuetekohased protsessid ja elektroonilise tehnoloogia, et tagada andmete kättesaadavus ja teha koostööd teiste liikmesriikide, komisjoni ja lõppkasutajatega ühilduvate andmesalvestus- ja andmevahetussüsteemide väljaarendamisel, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2007/2/EÜ sätestatud nõudeid. Samuti tuleks tagada teabe edasine levitamine liikmesriigi ja Euroopa tasandil. Juhul kui andmed sisaldavad identifitseeritud või identifitseeritavate füüsiliste isikutega seotud teavet, tuleks kehtestada sellised nõuetekohased kaitsemeetmed, nagu andmete koondamine kõrgemal tasemel või andmete anonüümseks muutmine, pidades silmas töötlemise eesmärke, andmete laadi ja isikuandmete töötlemisega seotud võimalikke riske. (28)On vaja tagada, et lõppkasutajatele esitatakse andmed suhteliselt lühikese aja jooksul, kuna nad peavad säästva kalapüügi võimaldamiseks esitama nõuanded õigel ajal. Ka muudele huvitatud isikutele tuleks tagada andmete saamine teatava aja jooksul.

ê 199/2008 põhjendus 16 (kohandatud) Üksikisikute kaitset isikuandmete töötlemisel käesoleva määruse tähenduses reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) . ê 199/2008 põhjendus 17 (kohandatud) Kalandusandmete kogumise ja haldamise riiklike programmide rakendamine nõuab olulisi kulutusi. Nendest programmidest saadavat kasu on võimalik täielikult saavutada üksnes ühenduse tasandil. Seetõttu tuleks ette näha ühenduse rahaline osalus liikmesriikide kulutustes vastavalt nõukogu 22. mai 2006. aasta määrusele (EÜ) nr 861/2006, millega kehtestatakse ühenduse finantsmeetmed ühise kalanduspoliitika rakendamiseks ja mereõiguse valdkonnas . ê 199/2008 põhjendus 18 (kohandatud) Kui komisjon leiab, et asjaomased kulud on seotud eeskirjade eiramisega, tuleks sätestada finantskorrektsioonid vastavalt määruse (EÜ) nr 861/2006 artiklile 28. ê 199/2008 põhjendus 19 (kohandatud) Väga oluline on riiklike programmide nõuetekohane täitmine, eelkõige tähtpäevadest kinnipidamise, kvaliteedikontrolli ning kogutud andmete valideerimise ja edastamise osas. Seetõttu tuleb ühenduse rahalise osaluse tingimuseks seada asjakohastest tähtpäevadest kinnipidamine, kvaliteedikontrolli teostamine, kokkulepitud kvaliteedistandardite järgimine ja andmete edastamine. Järelikult tuleks kasutusele võtta nimetatud tingimuste eiramisega seotud rahaliste karistuste süsteem. ê 199/2008 põhjendus 20 (29)Ühise kalanduspoliitika elluviimiseks vajaliku teadusliku nõustamise usaldusväärsuse parandamiseks tuleks liikmesriikidel ja komisjonil oma tegevust koordineerida ja teha koostööd asjaomastes rahvusvahelistes teadusasutustes. ê 199/2008 põhjendus 21 (kohandatud) Esmatähtsaks tuleks lugeda asjakohaste teadusekspertide osalemise tagamine ühise kalanduspoliitika elluviimiseks vajalikke teaduslikke hinnanguid andvates eksperdirühmades. ê 199/2008 põhjendus 22 (30)Andmekogumist käsitlevate sätete rakendamise osas tuleks nõu pidada teadlastega ning teavitada kalanduses töötajaid ja teisti huvirühmi. Asjaomased ametiasutused, kes vajalikke arvamusi koguvad, on komisjoni otsusega 2005/629/EÜ loodud kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF), komisjoni otsusega 1999/478/EÜ loodud kalanduse ja akvakultuuri vesiviljeluse nõuandekomitee ning määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 43 kohaselt nõukogu otsusega 2004/585/EÜ loodud piirkondlikud nõuandekomisjonid.

ò uus (31)Käesoleva määruse teatavate vähem oluliste sätete täiendamiseks ja muutmiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 290 vastu delegeeritud õigusakte liidu mitmeaastase programmi ja isikuandmete kaitsega seotud kaitsemeetmete vastuvõtmise kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (32)Komisjonile tuleks anda rakendusvolitused, et tagada ühetaolised tingimused nende käesoleva määruse sätete rakendamiseks, mis käsitlevad piirkondlike koordineerimisrühmade ühise soovituse eelnõu heakskiitmist või selle heakskiitmisest keeldumist. (33)Komisjonile tuleks anda rakendusvolitused, et tagada ühetaolised tingimused nende käesoleva määruse sätete rakendamiseks, mis käsitlevad piirkondlikku koordineerimist, töökavade tulemuste hindamist, juurdepääsu proovivõtukohtadele ja andmesüsteemide ristkasutatavust. Nimetatud volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (34)Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega on vajalik ja asjakohane kehtestada andmete kogumise, haldamise ja kasutamise raamistik, et saavutada põhieesmärk, milleks on parandada kalandussektori andmete kvaliteeti, neile juurdepääsu ja nende kättesaadavust. Käesolevas määruses piirdutakse sellega, mis on vajalik eesmärkide saavutamiseks kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikega 4, ê 199/2008 põhjendus 23 (kohandatud) Korralduskomitee peaks tagama liikmesriikide ja komisjoni tiheda koostöö, et hõlbustada käesoleva määruse nõuetekohast rakendamist. Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 468. juuni 1999. aasta otsusele 1999/28/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused ,. ê 199/2008 põhjendus 24 (kohandatud) Varasematest kogemustest ja uutest vajadustest lähtudes on asjakohane määrus (EÜ) nr 1543/2000 kehtetuks tunnistada ja asendada see käesoleva määrusega, ê 199/2008 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK ÜLDSÄTTED ê 199/2008 (kohandatud) Artikkel 1

Reguleerimisese  ja -ala  ê 199/2008 1. Käesoleva määrusega kehtestatakse järgmised eeskirjad: kalandussektori kohta bioloogiliste, tehniliste, keskkonnaalaste ja sotsiaalmajanduslike andmete kogumine ja haldamine mitmeaastaste programmide raames; kalandussektori andmete kasutamine ühise kalanduspoliitika raames teadusliku analüüsi eesmärgil. 2. Käesoleva määrusega nähakse ette ka ühise kalanduspoliitika rakendamiseks vajaliku teadusliku nõustamise tõhustamine. ò uus 1. Käesoleva määrusega kehtestatakse kalandussektori kohta bioloogiliste, tehniliste, keskkonnaalaste, sotsiaalvaldkonna ja majanduslike andmete kogumine, haldamine ja kasutamine ühise kalanduspoliitika raames. 2. Selliste andmete puhul, mida kogutakse muude õigusaktide kohaselt, määratletakse käesolevas määruses üksnes nende kasutamise eeskirjad. 3. Selliste andmete puhul, mida kogutakse vastavalt käesolevale määrusele mitmeaastaste programmide raames ning mida on vaja lõikes 2 osutatud andmete täiendamiseks, määratletakse käesolevas määruses nende kogumise, haldamise ja kasutamise eeskirjad. ê 199/2008 (kohandatud) 43. Käesolev määrus ei piira kohustusi, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist 95/46/EÜ, määrusest (EÜ) nr 45/2001, direktiivist 2003/4/EÜ ja määrusest (EÜ) nr 1367/2006 . ò uus Artikkel 2 Isikuandmed Käesoleva määruse kohaselt kogutud andmeid, mis sisaldavad isikuandmeid, tuleb töödelda, hallata ja kasutada vastavalt direktiivile 95/46/EÜ ja määrusele (EÜ) nr 45/2001.

ê 199/2008 (kohandatud) Artikkel 23 Mõisted Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „kalandussektor” – kaubandusliku kalapüügi, harrastuskalapüügi ja vesiviljelusega seotud ning kalandustooteid töötleva tööstuse tegevus; b) „vesiviljelus” – veeorganismide kasvatamine või viljelemine võtete abil, mis on välja töötatud kõnealuste organismide tootmiseks suuremas ulatuses, kui looduslik keskkond seda võimaldab; veeorganismid kuuluvad füüsilise või juriidilise isiku vara hulka kogu kasvatus- või viljelusetapi jooksul kuni saagi kogumiseni, viimane kaasa arvatud; c) „harrastuskalapüük” – mittekutseline kalapüük, mille puhul kasutatakse vee-elusressursse kasutatakse harrastuslikul või sportlikul eesmärgil; d) „merepiirkonnad” – nõukogu otsuse 2004/585/EÜ I lisas  määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 4 lõikes 2  sätestatud geograafilinesed piirkonnad, ning piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide kehtestatud piirkonnad  või artikli 5 lõikes 6 nimetatud rakendusaktis määratletud piirkond ; e) „lähteandmed” – andmed üksikute laevade, füüsiliste või juriidiliste isikute või üksikproovide kohta; f) „metaandmed” – andmed, mis annavad kvalitatiivset ja kvantitatiivset teavet kogutud lähteandmete kohta; g) „üksikasjalikud andmed” – lähteandmetele tuginevad andmed kujul, mis ei võimalda füüsiliste ega juriidiliste isikute otsest ega kaudset identifitseerimist; h) „kokkuvõtlikud andmed” – konkreetse analüüsi eesmärgil lähte- või üksikasjalike andmete kokkuvõtmisest saadud andmed; i) „lõpptarbijadkasutajad” – asutused, kes on kalandussektori andmete teaduslikust analüüsist huvitatud teadus- või majandamisalase huvi tõttu; j) „laevastiku- ja kalanduspõhine proovivõtt” – kokkulepitud piirkondlikele kalapüügiliikidele ja laevastiku osadele tuginevad bioloogiliste, tehniliste ja sotsiaalmajanduslike andmete kogumise uuringud; k)j) „ühenduse kalalaev” – määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 3 punktis d määratletud laev. „ühenduse  Liidu  kalalaev” – määruse (EÜEL) nr 2371/20021380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 5 lõike 3 punktis d määratletud laev. II PEATÜKK ANDMETE KOGUMINE,  JA  HALDAMINE JA KASUTAMINE MITMEAASTASTE PROGRAMMIDE RAAMES 1. Jaotis Ühenduse programm ja riiklikud  Liidu mitmeaastased  programmid

ê 199/2008 Artikkel 3 Ühenduse programm 1. Ühenduse mitmeaastane programm järgmiste valdkondade bioloogiliste, tehniliste, keskkonnaalaste ja sotsiaalmajanduslike andmete kogumiseks: ühenduse kalalaevade poolt toimunud kaubanduslik kalapüük: ühenduse vetes, sealhulgas kaubanduslik angerja- ja lõhepüük siseveekogudes; ühendusevälistes vetes; harrastuskalapüük ühenduse vetes, sealhulgas harrastuslik angerja- ja lõhepüük siseveekogudes; liikmesriikide territooriumidel ja ühenduse vetes toimuv vesiviljelus, mis on seotud merekalaliikidega, sealhulgas angerja ja lõhega; kalandustooteid töötlev tööstus määratletakse artikli 27 lõikes 2 osutatud korras. 2. Ühenduse programm koostatakse kolmeaastasteks ajavahemikeks. Esimene ajavahemik hõlmab aastaid 2009 ja 2010. Artikkel 4 Riiklikud programmid 1. Ilma et see piiraks liikmesriikide ühenduse õigusest tulenevate olemasolevate andmekogumiskohustuste täitmist, koguvad liikmesriigid bioloogilisi, tehnilisi, keskkonnaalaseid ja sotsiaalmajanduslikke lähteandmeid mitmeaastase riikliku programmi (edaspidi „riiklik programm”) raames, mis koostatakse kooskõlas ühenduse programmiga. 2. Riiklik programm hõlmab eelkõige järgmisi 2. jaotises sätestatud valdkondi: mitmeaastased proovivõtuprogrammid; vajadusel kaubandusliku ja harrastuskalapüügi merel toimuva seire kava; merel toimuvate teadusuuringute kava;

andmete teadusliku analüüsi eesmärgil haldamise ja kasutamise kava. 3. Riiklikesse programmidesse lisatakse andmete kogumisel ja analüüsimisel ning andmete õigsuse ja täpsuse hindamisel kasutatavad menetlused ja meetodid. 4. Liikmesriigid esitavad oma riiklikud programmid komisjonile heakskiitmiseks. Nad esitavad programmid elektrooniliselt ning tähtpäevaks, vormis ja aadressile, mille komisjon kehtestab artikli 27 lõikes 2 osutatud korras. 5. Esimesed riiklikud programmid hõlmavad tegevust aastatel 2009 ja 2010. Artikkel 5 Koordineerimine ja koostöö 1. Liikmesriigid koordineerivad oma riiklikke programme sama merepiirkonna teiste liikmesriikidega ja teevad kõik selleks, et koordineerida oma meetmeid kolmandate riikidega, kellel on sama merepiirkonna vete suhtes suveräänsed õigused või jurisdiktsioon. Selleks võib komisjon korraldada piirkondlikke koordineerimiskoosolekuid, et abistada liikmesriike nende riiklike programmide koordineerimisel ja sama piirkonna andmete kogumisel, haldamisel ja kasutamisel. 2. Piirkondlikel koordineerimiskoosolekutel antud soovituste arvessevõtmiseks esitavad liikmesriigid programmiperioodi jooksul vajadusel ettepanekuid riiklike programmide muutmiseks. Nimetatud muudatusettepanekud saadetakse komisjonile vähemalt kaks kuud enne programmi rakendamise aastat. 3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 27 lõikes 2 sätestatud korras. ò uus Artikkel 4 Liidu mitmeaastaste programmide kehtestamine 1. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 23 vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse liidu mitmeaastased programmid kalandussektorit käsitlevate bioloogiliste, tehniliste, keskkonnaalaste, sotsiaalvaldkonna ja majanduslike andmete kogumiseks ja haldamiseks. 2. Liidu mitmeaastased programmid kehtestatakse pärast konsulteerimist artiklis 8 osutatud piirkondlike koordineerimisrühmade, kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee ning mis tahes muu asjakohase teadusliku nõuandeorganiga. 3. Komisjon võtab liidu mitmeaastase programmi kehtestamisel arvesse järgmist: a)millist teavet on vaja ühise kalanduspoliitika rakendamiseks; b) milliseid andmeid on vaja ja millised andmed on asjakohased kalavarude majandamisega seotud otsuste tegemiseks ja ökosüsteemi (sh tundlike liikide ja elupaikade) kaitsmiseks; c) vajadus toetada poliitikameetmete mõju hindamist; d) kulud ja kasu;

e) olemasolevad aegread; f) vajadus vältida andmete topelt kogumist; g) piirkondlikud eripärad; h) liidu ja selle liikmesriikide rahvusvahelised kohustused. Artikkel 5 Liidu mitmeaastase programmi sisu 1. Liidu mitmeaastase programmiga kehtestatakse järgmine: a)andmeid käsitlevad nõuded määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 25 sätestatud eesmärkide saavutamiseks; b)kohustuslike teadusuuringute loetelu; c)künnised, mis põhinevad liikmesriigi kalapüügitegevusel ning millest allpool ei pea liikmesriik andmeid koguma ega teadusuuringuid läbi viima. 2. Lõike 1 punktis a osutatud andmed hõlmavad järgmist: a)bioloogiaalased andmed kõigi kalavarude kohta, mis on püütud või kaaspüütud liidu töönduspüügi käigus ning vajaduse korral harrastuskalapüügil liidu vetes ja välisvetes; neid andmeid on vaja selleks, et võimaldada kalavarusid majandada ja kaitsta ökosüsteemipõhiselt, mis on vajalik ühise kalanduspoliitika toimimiseks; b)ökosüsteemiandmed, et hinnata liidu püügitegevuse mõju mere ökosüsteemile liidu vetes ja välisvetes, sh andmed mittesihtliikide kaaspüügi kohta (eelkõige liigid, mida kaitstakse rahvusvahelise või liidu õiguse kohaselt) ning andmed püügitegevuse mõju kohta mereelupaikadele ja toiduvõrgustikule; c)andmed liidu laevade tegevuse kohta liidu vetes ja välisvetes, sh kalapüügi ja püügikoormuse tase ja liidu laevastiku võimsus; d)püügitegevuse sotsiaalmajanduslikud andmed, et saaks hinnata liidu kalandussektori sotsiaalmajanduslikku toimimist; e)sotsiaalmajanduslikud ja jätkusuutlikkust käsitlevad andmed vesiviljeluse kohta, et saaks hinnata liidu vesiviljelussektori sotsiaalmajanduslikku toimimist ja jätkusuutlikkust, sh kõnealuse sektori keskkonnamõju; f)kalatöötlemissektori sotsiaalmajanduslikud andmed, et saaks hinnata kõnealuse sektori sotsiaalmajanduslikku toimimist. 3. Lõike 1 punktis a osutatud andmeid kogutakse käesoleva määruse alusel üksnes juhul, kui neid ei koguta mõne muu liidu õigusraamistiku alusel. 4. Lõike 1 punktis b osutatud kohustuslike teadusuuringute loetelu koostamisel võetakse arvesse järgmist: a)millist teavet on vaja ühise kalanduspoliitika rakendamiseks;

b) millist teavet on vaja tulenevalt rahvusvaheliselt kokkulepitud koordineerimisest ja ühtlustamisest; c)millist teavet on vaja majandamiskavade hindamiseks, sh ökosüsteemi muutujate seireks; d)millist teavet on vaja, et kalavarude piirkonnad oleksid piisavalt kaetud; e)vältida uuringute dubleerimist ning f)vältida uuringuandmete järjepidevuse katkestamist. 5.Liikmesriigi osalemise kord lõike 1 punktis b osutatud teadusuuringutes põhineb tema suhtelisel osal kalavarude kasutamisest. 2. Jaotis

Liidu mitmeaastase programmi rakendamine liikmesriikides Artikkel 6 Riiklikud töökavad 1. Ilma et see piiraks liikmesriikide kehtivaid andmekogumiskohustusi liidu õiguse kohaselt, peavad nad koguma andmeid määruse (EL) nr 508/2014 artiklis 18 osutatud rakenduskava ning vastavalt liidu mitmeaastasele programmile ja määruse (EL) nr 508/2014 artiklile 21 koostatud töökava raames. 2. Liikmesriigi töökava sisaldab järgmiste aspektide üksikasjalikku kirjeldust: a)andmekogumise sagedus; b)andmeallikad ning menetlused ja meetodid andmete kogumiseks ja lõppkasutajatele esitatavate andmekogumite koostamiseks; c)kvaliteedi tagamise ja -kontrolli raamistik nõuetekohase andmekvaliteedi tagamiseks vastavalt artiklile 13; d)kuidas ja millal andmeid vajatakse; e)rahvusvahelise ja piirkondliku koostöö kord, sh käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks sõlmitud kahe- ja mitmepoolsed kokkulepped ning f)kuidas on arvesse võetud liidu ja selle liikmesriikide rahvusvahelisi kohustusi. 3. Iga liikmesriik teeb töökava ettevalmistamisel koostööd teiste liikmesriikidega, eelkõige nendega, mis asuvad samas merepiirkonnas, et tagada piisav ja tõhus katvus ning vältida andmekogumistoimingute dubleerimist. 4. Iga liikmesriik tagab, et tema töökava on vastavuses piirkondlike koordineerimisrühmade kohaldatavate ühissoovitustega, kui komisjon on sellised piirkondliku töökava vormis soovitused vastavalt artiklile 8 heaks kiitnud.

Artikkel 7 Liikmesriigi kontaktisik 1.Iga liikmesriik määrab riigi kontaktisiku ja teavitab sellest komisjoni. Liikmesriigi kontaktisik vahendab komisjoni ja liikmesriikide teabevahetust seoses töökavade koostamise ja rakendamisega. 2.Lisaks täidab liikmesriigi kontaktisik järgmisi ülesandeid: a)koordineerib artiklis 10 osutatud aastaaruande koostamist; b)tagab teabe edastamise liikmesriikide vahel ning c)tagab asjakohaste ekspertide osalemise komisjoni korraldatud kohtumistel ja osalemise artiklis 8 osutatud asjakohastes piirkondlikes koordineerimisrühmades. 3.Kui töökava rakendamisel osaleb mitu liikmesriigi asutust, vastutab liikmesriigi kontaktisik nende töö koordineerimise eest. Artikkel 8 Koordineerimine ja koostöö 1. Kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 25 koordineerivad liikmesriigid oma meetmeid teiste liikmesriikidega ja teevad kõik selleks, et koordineerida oma meetmeid kolmandate riikidega, kellel on sama piirkonna vete suhtes suveräänsed õigused või jurisdiktsioon. Selleks luuakse igas merepiirkonnas asjakohase liikmesriigi poolt piirkondlik koordineerimisrühm. 2. Piirkondlik koordineerimisrühm koosneb liikmesriikide ekspertidest, komisjoni esindajatest ning asjakohastest andmete lõppkasutajatest. 3. Piirkondlik koordineerimisrühm koostab ja lepib kokku rühma töökorra. 4. Kui küsimus puudutab mitut piirkonda, koordineerivad piirkondlikud koordineerimisrühmad oma tegevust üksteisega ja komisjoniga. 5. Piirkondlikud koordineerimisrühmad võivad koostada ühissoovitusi piirkondliku töökava eelnõu vormis artikli 5 lõike 2 punktides a ja b ning lõikes 4 osutatud andmete kogumise ja töötlemise korra, meetodite, kvaliteedi tagamise ja -kontrolli kohta ning piirkondlikult kooskõlastatud proovivõtustrateegiaid. Seda tehes võtavad piirkondlikud koordineerimisrühmad vajaduse korral arvesse STECFi arvamust. Kõnealused soovitused edastatakse komisjonile, kes kontrollib, kas ühissoovituste eelnõu on kooskõlas käesoleva määruse sätete ja liidu mitmeaastase programmiga, ning kui see nii on, siis kiidab selle rakendusaktidega heaks. 6. Kui komisjon on piirkondlikud töökavad heaks kiitnud, asendatakse nendega liikmesriikide koostatud töökavade asjakohased osad. Liikmesriigid ajakohastavad oma töökavu vastavalt. 7. Komisjon võib võtta vastu rakendusakte lõikes 5 osutatud piirkondlike töökavade esitamise ja heakskiitmise korra, vormi ja ajakava kohta. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 24 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. ê 199/2008 (kohandatud)

Artikkel 69 Riiklike programmide  Töökavade  heakskiitmine ja hindamine 1. Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) hindab: riiklike programmidea)  töökavade  ja nendesse tehtud muudatuste vastavust artiklitele 46 ja 58 ning b) artikli 1 lõikes 1 sätestatud eesmärkidel riiklike programmidega  töökavadega  hõlmatudavate andmete teaduslikku tähtsust ning kavandatud meetodite ja menetluste kvaliteeti. 2. Kui lõikes 1 osutatud STECFi hinnangust ilmneb, et riiklik programm  töökava  ei ole vastavuses artiklitega 46 ja 58 või ei taga andmete teaduslikku tähtsust või kavandatud meetodite ja menetluste piisavat kvaliteeti, teavitab komisjon sellest viivitamata asjaomast liikmesriiki ja teeb ettepanekud kõnealuse programmi  töökava  muutmiseks. Seejärel esitab asjaomane liikmesriik komisjonile muudetud  töökava  riikliku programmi. 3. Komisjon kiidab riiklikud programmid  töökavad  ja neisse vastavalt artikli 85 lõikele 2 tehtud muudatused heaks STECFi hinnangu alusel ning tema talituste teostatud kuluhinnangu alusel. Artikkel 710 Riiklike programmide  Töökavade  tulemuste hindamine ja heakskiitmine 1. Liikmesriigid esitavad igal aastal komisjonile aruande oma riiklike programmide  töökavade  täitmise kohta. Nad esitavad aruanded komisjoni poolt artikli 27 lõikes 2 osutatud korras kehtestatud tähtpäevaks, vormis ja aadressile.  Komisjon võib võtta vastu rakendusakte aastaaruannete esitamise ja heakskiitmise korra,  vormi ja  ajakava kohta.  Komisjon võtab Need rakendusaktid  võetakse  vastu kooskõlas artikli 2724 lõikes 2 osutatud  kontrollimenetlusega . 2. STECF hindab: a) komisjoni poolt artikli 6 lõike 3 kohaselt heaks kiidetud riiklike programmide  töökavade  täitmist ning b) liikmesriikide kogutud andmete kvaliteeti. 3. Komisjon lähtub riiklike programmide  töökavade  täitmise hindamisel: a) STECFi hinnangust; b) konsulteerimisest asjaomaste piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonidega, milles ühendus on lepinguosaline või vaatleja, ja asjaomaste rahvusvaheliste teadusasutustega. ning oma talituste teostatud kuluhinnangutest. ê 199/2008 Artikkel 8

Ühenduse finantsabi 1. Riiklikele programmidele antavat ühenduse finantsabi rakendatakse vastavalt määruses (EÜ) nr 861/2006 sätestatud eeskirjadele. 2. Määruse (EÜ) nr 861/2006 artiklis 9 osutatud lähteandmed hõlmavad üksnes liikmesriikide riiklike programmide neid osi, millega rakendatakse ühenduse programmi. 3. Riiklikele programmidele antakse ühenduse finantsabi üksnes juhul, kui käesolevas määruses sätestatud eeskirjad on täielikult täidetud. 4. Komisjon, olles eelnevalt andnud asjaomasele liikmesriigile võimaluse oma seisukohti esitada, võib ühenduse finantsabi peatada ja/või tagasi nõuda järgmistel asjaoludel: kui artiklis 7 osutatud hinnangust ilmneb, et riikliku programmi täitmine ei ole vastavuses käesoleva määrusega või ê parandus, ELT L 096, 16.4.2010, lk 8 kui artikli 7 lõike 3 punktis b osutatud konsulteerimisest ilmneb, et liikmesriigid ei ole andmeid edastanud artikli 16 lõike 4 ja artikli 20 lõike 1 kohaselt või” ê 199/2008 kui andmete kvaliteedi kontroll ja andmete kogumise protsess ei vasta artikli 14 lõikele 2 ja artiklile 17. 5. Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, võib komisjon, olles enne andnud asjaomasele liikmesriigile võimaluse oma seisukohti esitada, vähendada ühenduse finantsabi ka järgmistel asjaoludel: riiklikku programmi ei esitatud komisjonile artikli 4 lõike 4 kohaselt kehtestatud tähtpäevaks; aruannet ei esitatud komisjonile artikli 7 lõike 1 kohaselt kehtestatud tähtpäevaks; lõpptarbija esitas ametliku teabenõude ja asjaomasele lõpptarbijale ei edastatud andmeid vastavalt artikli 20 lõigetele 2 ja 3 või kvaliteedikontroll ja kõnealuste andmete töötlemine ei olnud vastavuses artikli 14 lõikega 2 ja artikliga 17. 6. Ühenduse finantsabi vähendamine, millele osutatakse lõigetes 4 ja 5, on võrdeline mittevastavuse ulatusega. Ühenduse finantsabi vähendamist, millele osutatakse lõikes 5, kohaldatakse aja jooksul järk-järgult ning see ei ületa 25 % riikliku programmi aastasest kogumaksumusest. 7. Lõikes 6 osutatud vähendamise kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artikli 27 lõikes 2 osutatud korras. 2.3. JAOTIS Andmekogumisprotsessile esitatavad nõuded

Artikkel 9 Proovivõtuprogrammid 1. Liikmesriigid kehtestavad mitmeaastased riiklikud proovivõtuprogrammid. 2. Mitmeaastased riiklikud proovivõtuprogrammid hõlmavad eelkõige järgmist: laevastiku- ja kalanduspõhisest valikust lähtuv bioloogiliste andmete valikukava, mis asjakohasel juhul hõlmab ka harrastuskalapüüki; ökosüsteemi andmete valikukava, mis võimaldab hinnata kalandussektori poolt mereökosüsteemile avaldatavat mõju ning aitab jälgida mereökosüsteemi seisundit; sotsiaalmajanduslike andmete valikukava, mis võimaldab hinnata kalandussektori majanduslikku olukorda, analüüsida selle tulemusi ajalises lõikes ning hinnata rakendatud või kavandatud meetmete mõju. 3. Liikmesriigid esitavad riiklike proovivõtuprogrammide kehtestamisel kasutatud meetodid ja korra, mis on: ajalises lõikes võimalikult stabiilsed; piirkondade lõikes võimalikult standardiseeritud; võimalikult suures vastavuses asjaomaste piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide, milles ühendus on lepinguosaline või vaatleja, ja rahvusvaheliste teadusasutuste poolt kehtestatud kvaliteedistandarditega. 4. Kogutud andmete õigsust ja täpsust hinnatakse vajadusel süstemaatiliselt. ê 199/2008 (kohandatud) Artikkel 1011 Juurdepääs proovivõtukohtadele 1. Liikmesriigid tagavad, et riikliku programmi täitmise eest vastutava organi määratud proovivõtjatel  andmekogujatel  on nende tööülesannete täitmiseks juurdepääs  kogu saagile, kõigile laevadele ja muudele proovivõtukohtadele, äriregistritele ja kõigile muudele vajalikele andmetele .: kõikidele lossimistele, sealhulgas vajadusel vesiviljelustoodete ümberlaadimistele ja üleandmistele; riiklike asutuste peetavatele ning majandusandmete kogumise seisukohalt olulistele laeva- ja äriregistritele; kalandusega seotud äriühingute majandusandmetele.

Artikkel 11 Kaubandusliku ja harrastuskalapüügi vaatlus merel 1. Kui see on riiklike programmide raames andmete kogumiseks vajalik, kavandavad ja rakendavad liikmesriigid kaubandusliku ja harrastuskalapüügi merel toimuvaid vaatlusi. 2. Merel toimuva vaatluse ülesanded määravad kindlaks liikmesriigid. 32.  Ilma et see piiraks rahvusvahelisi kohustusi , võtavad Ühenduse  liidu  kalalaevade kaptenid laeva pardale vastu merel toimuva vaatluse kava raames tegutsevad ja riikliku programmi rakendamise eest vastutava ametiasutuse poolt määratud  teadusvaatlejad  ning teevad nendega koostööd, et võimaldada neil ühenduse  liidu  kalalaevade pardal viibimise ajal oma tööülesandeid täita. ò uus 3. Komisjon võib vastu võtta rakendusakte, millega nähakse ette üksikasjalikud eeskirjad järgmise kohta: a)proovivõtukohad ja andmed, millele liikmesriigid peavad tagama andmekogujate juurdepääsu vastavalt lõikele 1; b)tingimused, mille alusel peavad liidu kalalaevade kaptenid võtma laeva pardale vastu teadusvaatlejad vastavalt lõikele 2, alternatiivsed andmekogumismeetodid ning eeskirjad liikmesriikidele kõnealuste tingimuste ja meetodite järgimise kontrollimiseks ja sellekohaseks aruandluseks. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 24 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. ê 199/2008 (kohandatud) 4. Ühenduse kalalaevade kaptenid võivad merel toimuva vaatluse kava raames tegutsevaid vaatlejaid pardale lubamast keelduda üksnes ilmse ruumipuuduse tõttu laeval või ohutusega seotud põhjustel vastavalt siseriiklikele õigusaktidele. Sellistel juhtudel kogutakse andmeid ühenduse kalalaeva meeskonna enda proovivõtuprogrammi kaudu, mille kavandab ja mida kontrollib riikliku programmi rakendamise eest vastutav ametiasutus. Artikkel 12 Teadusuuringud merel 1. Liikmesriigid teevad merel teadusuuringuid, et hinnata varude hulka ja jaotumist sõltumatult kaubanduslikust kalapüügist pärit andmetest ning kalapüügi mõju keskkonnale. 2. Ühenduse finantsabi saamiseks kõlblike merel toimuvate teadusuuringute loetelu võetakse vastu artikli 27 lõikes 2 osutatud korras. III PEATÜKK 4. Jaotis

Andmehaldusprotsess

Artikkel 1312 Andmesalvestus Liikmesriigid: a) tagavad, et riiklike programmide  töökavade  raames kogutud lähteandmed salvestatakse turvaliselt infotehnoloogilistes andmebaasides, ning rakendavad kõik vajalikud abinõud nende andmete konfidentsiaalsuse tagamiseks; b) tagavad, et riiklike programmide  töökavade  raames kogutud sotsiaalmajanduslike lähteandmetega seonduvad metaandmed salvestatakse turvaliselt elektroonilistes andmebaasides; ê 199/2008 c) rakendavad kõik vajalikud tehnilised abinõud nende andmete kaitsmiseks juhusliku või ebaseadusliku hävitamise, juhusliku hävimise, kahjustumise, levitamise või neile ilma loata juurdepääsu eest. ê 199/2008 (kohandatud) Artikkel 1413 Andmete kvaliteedi kontroll ja valideerimine 1. Liikmesriigid vastutavad riiklike programmide  töökavade  raames kogutud lähteandmete ning nende põhjal saadud ning lõpptarbijailekasutajatele edastatavate üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete kvaliteedi ja terviklikkuse eest. 2. Liikmesriigid tagavad, et riiklike programmide a)  töökavade  raames kogutud lähteandmete suhtes tehakse nõuetekohane vigade kontroll, rakendades sobivaid kvaliteedikontrollimenetlusi; riiklike programmide b)  töökavade  raames kogutud lähteandmete põhjal saadud üksikasjalikud ja kokkuvõtlikud andmed valideeritakse enne nende edastamist lõpptarbijailekasutajatele; c) punktides a ja b osutatud lähteandmete, üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete suhtes kohaldatavad kvaliteedi tagamise menetlused töötatakse välja rahvusvaheliste teadusasutuste, piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide, STECFi  ja artiklis 8 osutatud piirkondlike koordineerimisrühmade  vastuvõetud korras. IV III PEATÜKK ÜHISE KALANDUSPOLIITIKA RAAMES KOGUTUD ANDMETE KASUTAMINE

ê 199/2008 Artikkel 15 Hõlmatud andmed 1. Käesolevat peatükki kohaldatakse kõikide järgmiste andmete suhtes: määruste (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 788/96, (EÜ) nr 2091/98, (EÜ) nr 104/2000, (EÜ) nr 2347/2002, (EÜ) nr 1954/2003, (EÜ) nr 2244/2003, (EÜ) nr 26/2004, (EÜ) nr 812/2004, (EÜ) nr 1921/2006, (EÜ) nr 1966/2006 ja (EÜ) nr 1100/2007 alusel kogutud andmed; käesoleva määruse raames kogutud järgmised andmed: laevade tegevust käsitlevad andmed, mis põhinevad satelliitjälgimisest ja muudest nõutud vormis seiresüsteemidest saadud andmetel; andmed, mis võimaldavad usaldusväärselt hinnata kogu püügimahtu varude kaupa kindlaksmääratud piirkondlike kalapüügiliikide ja laevastiku osade, geograafiliste piirkondade ja perioodide lõikes, sealhulgas vette tagasilaskmist, ning asjakohasel juhul andmed harrastuskalapüügi mahu kohta; kõik kasutatavate varude seisundi hindamiseks vajalikud bioloogilised andmed; ökosüsteemi andmed, mis on vajalikud, et hinnata kalapüügi mõju mereökosüsteemile; kalandussektori sotsiaalmajanduslikud andmed. 2. Liikmesriigid väldivad lõikes 1 osutatud andmete kogumisel dubleerimist. Artikkel 1614 Juurdepääs lähteandmetele ja lähteandmete edastamine 1. Artikli 64 lõike 1 kohaselt kogutud lähteandmete (välja arvatud sotsiaalmajanduslike andmete) olemasolu kontrollimiseks tagavad liikmesriigid, et komisjonil oleks juurdepääs artikli 1312 punktis a osutatud riiklikele elektroonilistele andmebaasidele. 2. Artikli 64 lõike 1 kohaselt kogutud sotsiaalmajanduslike andmete olemasolu kontrollimiseks tagavad liikmesriigid, et komisjonil oleks juurdepääs artikli 1312 punktis b osutatud riiklikele elektroonilistele andmebaasidele. ê 199/2008 (kohandatud) 3. Liikmesriigid sõlmivad komisjoniga lepingud, et tagada komisjoni tõhus ja takistamatu juurdepääs lõigetes 1 ja 2 osutatud riiklikele elektroonilistele andmebaasidele, ilma et see piiraks ühenduse  liidu  muude eeskirjadega kehtestatud kohustuste täitmist. 4. Liikmesriigid tagavad, et merel toimuvate teadusuuringute raames kogutud lähteandmed edastatakse rahvusvahelistele teadusorganisatsioonidele ja piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide asjaomastele teadusasutustele kooskõlas ühenduse  liidu  ja liikmesriikide rahvusvaheliste kohustustega.

ê 199/2008 Artikkel 1715 Lähteandmete töötlemine 1. Liikmesriigid töötlevad lähteandmed üksikasjalike või kokkuvõtlike andmete kogumitesse vastavalt: a) asjakohastele rahvusvahelistele standarditele, kui need on olemas; b) rahvusvahelisel või piirkondlikul tasandil sõlmitud protokollidele, kui need on olemas. 2. Vajaduse korral esitavad liikmesriigid lõpptarbijailekasutajatele ja komisjonile taotletud andmete töötlemisel kohaldatud meetodite ning andmete statistiliste omaduste kirjelduse. ê 199/2008 Artikkel 18 Üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete esitamine 1. Liikmesriigid teevad üksikasjalikud ja kokkuvõtlikud andmed lõpptarbijaile kättesaadavaks, et toetada teaduslikku analüüsi: kalavarude majandamiseks, sealhulgas piirkondlikele nõuandekomisjonidele koostatavate nõuannete alusena; avaliku arutelu huvides ning sidusrühmade osalemiseks poliitika väljatöötamisel; teadusväljaandes avaldamiseks. 2. Vajadusel ja anonüümsuse tagamise eesmärgil võivad liikmesriigid keelduda satelliitjälgimisel põhinevate laevade tegevust käsitlevate andmete esitamisest lõpptarbijatele lõike 1 punktis b ettenähtud eesmärkidel. Artikkel 19 Üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete edastamine Liikmesriigid edastavad üksikasjalikud ja kokkuvõtlikud andmed turvalisel elektroonilisel kujul.

Artikkel 20 Üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete edastamise kord 1. Liikmesriigid tagavad regulaarselt edastatavate asjakohaste üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete õigeaegse esitamise asjaomastele piirkondlikele kalavarude majandamise organisatsioonidele, milles ühendus on lepinguosaline või vaatleja, ning asjaomastele rahvusvahelistele teadusasutustele vastavalt ühenduse ja liikmesriikide rahvusvahelistele kohustustele. 2. Kui üksikasjalikke ja kokkuvõtlikke andmeid taotletakse konkreetse teadusliku analüüsi jaoks, tagavad liikmesriigid, et andmed esitatakse lõpptarbijaile: kahe kuu jooksul alates vastava taotluse saamisest, kui andmeid taotletakse artikli 18 lõike 1 punktis b osutatud eesmärgil. kahe kuu jooksul alates vastava taotluse saamisest, kui andmeid taotletakse artikli 18 lõike 1 punktis b osutatud eesmärgil. 3. Kui üksikasjalikke ja kokkuvõtlikke andmeid taotletakse artikli 18 lõike 1 punktis c osutatud teadusväljaandes avaldamiseks, siis liikmesriigid: võivad andmekogujate kutsehuvide kaitsmiseks viivitada andmete lõpptarbijaile edastamisega kolm aastat alates andmete kogumise kuupäevast. Liikmesriigid teatavad lõpptarbijaile ja komisjonile kõikidest sellistest otsustest. Põhjendatud juhtudel võib komisjon lubada nimetatud perioodi pikendamist; tagavad, et andmed edastatakse lõpptarbijaile kahe kuu jooksul alates vastava taotluse saamisest, juhul kui kõnealune kolme aasta pikkune ajavahemik on juba möödunud. 4. Liikmesriigid võivad asjaomaste üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete edastamisest keelduda üksnes järgmistel juhtudel: juhul, kui esineb oht, et füüsilised ja/või juriidilised isikud võidakse identifitseerida; sel juhul võib liikmesriik kavandada anonüümsust tagava alternatiivse viisi lõpptarbija vajaduste rahuldamiseks; artikli 22 lõikes 3 nimetatud juhtudel; juhul, kui samad andmed on juba kättesaadavad teisel kujul või formaadis, mis on lõpptarbijatele hõlpsasti kättesaadav. 5. Kui nende lõpptarbijate, kes ei ole asjaomased piirkondlikud kalavarude majandamise organisatsioonid, milles ühendus on lepinguosaline või vaatleja, ja asjaomaste rahvusvaheliste teadusasutuste taotletud andmed erinevad asjaomastele piirkondlikele kalavarude majandamise organisatsioonidele, milles ühendus on lepinguosaline või vaatleja, ja asjaomastele rahvusvahelistele teadusasutustele juba esitatud andmetest, võivad liikmesriigid enne andmete edastamist nõuda lõpptarbijailt andmetest väljavõtete ja kokkuvõtete tegemise tegelike kulude tasumist. ò uus Artikkel 16 Üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete kättesaadavuse tagamise kord 1. Määruse (EL) 1380/2013 artikli 25 tulemuslikuks kohaldamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama nõuetekohased protsessid ja elektroonilise tehnoloogia ning hoiduma igasuguste tarbetute piirangute kehtestamisest üksikasjalike ja kokkuvõtlike andmete võimalikult laiale levitamisele. 2. Liikmesriigid tagavad nõuetekohased kaitsemeetmed juhuks, kui andmed sisaldavad teavet identifitseeritud või identifitseeritava füüsilise isiku kohta. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 23 vastu delegeeritud õigusakte, milles määratletakse nõuetekohased kaitsemeetmed sellise teabe töötlemisel.

3. Liikmesriigid tagavad, et asjakohaseid üksikasjalikke ja kokkuvõtlikke andmeid ajakohastatakse ja need tehakse lõppkasutajatele kättesaadavaks ühe kuu jooksul alates kõnealuseid andmeid puudutava taotluse saamisest. Muude huvitatud isikute esitatud päringute puhul tagavad liikmesriigid, et andmeid ajakohastatakse ja need tehakse kättesaadavaks kahe kuu jooksul alates kõnealuseid andmeid puudutava taotluse saamisest. 4. Kui üksikasjalikke andmeid taotletakse teadusväljaannetes avaldamiseks, võivad liikmesriigid andmekogujate kutsehuvide kaitsmiseks nõuda, et andmete avaldamisega viivitatakse kolm aastast alates kuupäevast, millele andmed osutavad. Liikmesriigid teatavad lõppkasutajatele ja komisjonile kõikidest sellistest otsustest ja nende põhjustest. Artikkel 17 Ühilduvad andmesalvestus- ja andmevahetussüsteemid 1. Kulude vähendamiseks ja lõppkasutajatele ja muudele huvitatud isikutele andmetele juurdepääsu lihtsustamiseks teevad liikmesriigid, komisjon, nõuandvad teadusasutused ja kõik asjakohased lõppkasutajad koostööd ühilduvate andmesalvestus- ja andmevahetussüsteemide väljatöötamiseks, võttes arvesse direktiivi 2007/2/EÜ sätteid. Kõnealused süsteemid lihtsustavad ka teabe levitamist muudele huvitatud isikutele. Selliste süsteemide väljaarendamise võib kokku leppida artikli 8 lõikes 6 osutatud piirkondlikes töökavades. 2. Vajaduse korral kehtestatakse kaitsemeetmed juhuks, kui lõikes 1 osutatud andmesalvestus- ja andmevahetussüsteemid sisaldavad teavet identifitseeritud või identifitseeritavate füüsiliste isikute kohta. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 23 vastu delegeeritud õigusakte, milles määratletakse nõuetekohased kaitsemeetmed sellise teabe töötlemisel. 3. Komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud õigusaktid, milles sätestatakse andmesalvestus- ja andmevahetussüsteemide ühilduvuse tagamise kord, vormingud, koodid ja ajakavad. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 24 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. ê 199/2008 (kohandatud) Artikkel 2118 Andmete esitamisest keeldumise läbivaatamine 1. Kui liikmesriik keeldub artikli 20 lõike 3 punkti a  16 lõike 4  alusel andmete esitamisest, võib lõppkasutaja taotleda komisjonilt keeldumise läbivaatamist. Kui komisjon leiab, et keeldumine ei ole põhjendatud, võib komisjon nõuda, et liikmesriik esitaks andmed lõpptarbijalekasutajale ühe kuu jooksul. 2. Kui liikmesriik ei esita nimetatud andmeid lõikes 1 sätestatud aja jooksul, kohaldatakse artikli 8 lõikeid 5 ja 6. Artikkel 2219 Lõpptarbijate  Andmekasutajate  kohustused 1.  Andmekasutajad  lõpptarbijad: a) kasutavad andmeid üksnes vastavalt artiklile 18  16  esitatud  teabetaotluses  nimetatud otstarbel; ê 199/2008 b) viitavad nõuetekohaselt andmeallikatele;

c) vastutavad andmete õige ja asjakohase kasutamise eest vastavalt teaduseetikale; d) teatavad komisjonile ja asjaomastele liikmesriikidele kõikidest võimalikest andmetega seotud probleemidest; e) esitavad asjaomastele liikmesriikidele ja komisjonile viited andmete kasutamise tulemuste kohta; f) ei edasta taotletud andmeid kolmandatele osapooltele ilma asjaomase liikmesriigi nõusolekuta; g) ei müü andmeid kolmandatele osapooltele. ê 199/2008 (kohandatud) 2. Liikmesriigid teatavad komisjonile kõigist lõpptarbijapoolsetest  andmekasutajapoolsetest  rikkumistest. 3. Kui lõpptarbija  andmekasutaja  ei täida lõikes 1 sätestatud nõudeid, võib komisjon lubada, et asjaomane liikmesriik piirab selle  andmekasutaja  lõpptarbija juurdepääsu andmetele või keeldub talle andmetele juurdepääsu andmisest. V IV PEATÜKK TEADUSLIKU NÕUSTAMISE TOETAMINE Artikkel 2320 Rahvusvahelis