ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Teatis kehtivate subsiidiumi- ja dumpinguvastaste meetmete kohta Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes ühendusse: äriühingu nimevahetuse puhul kohaldatakse individuaalseid tasakaalustava ja dumpinguvastase tollimaksu määrasid

(2005/C 40/05)

Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordile on nõukogu määrusega (EÜ) nr 2597/1999 [1] kehtestatud lõplik tasakaalustav tollimaks ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1676/2001 [2] lõplik dumpinguvastane tollimaks.

MTZ Polyesters Limited'i Indias asuva äriühingu polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) ekspordi suhtes ühendusse kehtib individuaalne tasakaalustav tollimaks 8,7 % ja individuaalne dumpinguvastane tollimaksumäär 49,0 %. Komisjoni otsusega 2001/645/EÜ [3] kiideti heaks kohustus, mis on seotud impordiga, mille suhtes kehtib dumpinguvastane tollimaks. Äriühing on teatanud komisjonile, et ta muutis oma nime, milleks on nüüd MTZ Polyfilms Limited. Äriühing väitis, et nimemuutus ei mõjuta äriühingu õigust individuaalsele tasakaalustavale ja dumpinguvastasele tollimaksu määrale ning äriühingu endise nime MTZ Polyesters Limited all võetud kohustustele.

Komisjon vaatas esitatud teabe läbi ning leidis, et nimemuutus ei mõjuta mingil viisil nõukogu määruses (EÜ) nr 2597/1999, nõukogu määruses (EÜ) 1676/2001 ja komisjoni otsuses 2001/645/EÜ esitatud järeldusi. Seega tuleks nõukogu määruse (EÜ) nr 2597/1999 artiklis 1, nõukogu määruse (EÜ) nr 1676/2001 artiklites 1 ja 2 ning komisjoni otsuse 2001/645/EÜ artiklis 1 MTZ Polyesters Limited'i kohta esitatud viidete puhul lugeda "MTZ Polyfilms Limited."

Varem MTZ Polyester Limited'i puhul kasutatud TARICi lisakoodi A031 hakatakse kohaldama MTZ Polyfilms Limited'i suhtes.

[1] EÜT L 316, 10.12.1999, lk 1.

[2] EÜT L 227, 23.8.2001, lk 1.

[3] EÜT L 227, 23.8.2001, lk 56.

--------------------------------------------------
Official Journal C 041 , 17/02/2004 P. 0006 - 0006



Prantsuse valitsuse teatis süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimusi käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiivi 94/22/EÜ kohta [1] (Teatis käsitleb ainulitsentsi taotlemist vedelate ja gaasiliste süsivesinike uurimiseks, nn Permis de Foix'i litsents) (2005/C 40/03) (EMPs kohaldatav tekst) 7. oktoobril 2004 esitas ettevõte Encana France, registrijärgse aadressiga 68, rue de Faubourg, Saint-Honoré, PARIS, 75008 (Prantsusmaa) taotluse viieaastase ainulitsentsi (nn Permis de Foix'i litsents) saamiseks, et uurida vedelaid ja gaasilisi süsivesinikke umbes 3478 km2 suurusel alal, mis jääb Hautes Pyrénées'i, Haute-Garonne'i, l'Ariège'i ja l'Aude'i departemangude piiridesse. Kõnealune litsents hõlmab ala, mida piiravad punktid on määratud alljärgnevate pikkus- ja laiuskraadidega, mille nullmeridiaaniks on Pariisi meridiaan. PUNKTID | PIKKUSKRAAD | LAIUSKRAAD | A | 2,30° O | 48,10° N | B | 1,40° O | 48,10° N | C | 1,40° O | 48,00° N | D | 1,10° O | 48,00° N | E | 1,10° O | 47,90° N | F | 0,80° O | 47,90° N | G | 0,80° O | 47,80° N | H | 0,20° O | 47,80° N | I | 0,20° O | 47,60° N | J | 0,70° O | 47,60° N | K | 0,70° O | 47,70° N | L | 1,00° O | 47,70° N | M | 1,00° O | 47,80° N | N | 2,30° O | 47,80° N | Antud alast on välja jäetud: Bonrepos-Montastruc'i kontsessiooniala (47,09 km2) PUNKTID | PIKKUSKRAAD | LAIUSKRAAD | O | 2,24° O | 47,98° N | P | 2,24° O | 48,04° N | Q | 2,20° O | 48,04° N | R | 2,20° O | 48,06° N | S | 2,15° O | 48,06° N | T | 2,15° O | 47,98° N | Proupiary kontsessiooniala (13 km2) PUNKTID | PIKKUSKRAAD | LAIUSKRAAD | U | 1,723° O | 47,965° N | V | 1,686° O | 47,990° N | W | 1,641° O | 47,981° N | X | 1,640° O | 47,970° N | Y | 1,638° O | 47,955° N | Z | 1,650° O | 47,957° N | Saint Marcet'i kontsessiooniala (39,43 km2) PUNKTID | PIKKUSKRAAD | LAIUSKRAAD | AA | 1,778° O | 48,032° N | AB | 1,716° O | 48,032° N | AC | 1,700° O | 48,0096° N | AD | 1,69316° O | 47,000° N | AE | 1,686° O | 47,990° N | AF | 1,723° O | 47,965° N | AG | 1,796° O | 47,974° N | AH | 1,78794° O | 48,000° N | Asjast huvitatud ettevõtted võivad 90 päeva jooksul alates käesoleva teatise avaldamisest esitada konkureeriva taotluse vastavalt korrale, mida on kirjeldatud teatises kaevandamisõiguste kohaldamise kohta Prantsusmaal (avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas C 374. 30. detsember 1994, lk 11) ja kinnitatud kaevandamisõigusi käsitleva 19. aprilli 1995. aasta dekreediga 95-427, (Journal officiel de la République française, 22. aprill 1995). Täiendavat informatsiooni saab majandus-, rahandus- ja tööstusministeeriumist (Direction générale de l'énergie et des matières premières, direction des ressources énergétiques et minérales, bureau de la législation minière), 61, boulevard Vincent-Auriol, Télédoc 133, F-75703 Paris Cedex 13 (telefon: (33) 144 97 02 30, faks: (33) 144 97 05 70). [1] EÜT L 164, 30.6.1994, lk 3. --------------------------------------------------
3.

Liikmesriikide kohtutel on õigus kohaldada asutamislepingu artikleid 81 ja 82 (4) samas ulatuses, kui neil on pädevus menetleda kohtuasju (5). Lisaks sellele tuleb meeles pidada, et EÜ asutamislepingu artiklid 81 ja 82 on seotud avaliku huviga ja need on hädavajalikud ühendusele usaldatud ülesannete täitmiseks ja eriti siseturu toimimiseks (6). Euroopa Kohus on leidnud, et kui liikmesriigi kohtul on siseriiklike õigusnormide kohaselt kohustus tõstatada siseriikliku siduva õigusakti alusel õigusküsimus, mida pooled ei ole esitanud, on tal selline kohustus ka siduvate ühenduse eeskirjade, näiteks EÜ konkurentsieeskirjade alusel. Sama kehtib olukorras, kus siseriiklikud õigusaktid annavad liikmesriigi kohtule kaalutlusõiguse kohaldada omal algatusel siduvaid õigusakte: liikmesriikide kohtutel tuleb kohaldada Euroopa Ühenduse konkurentsieeskirju, seda isegi juhul, kui kõnealuste sätete kohaldamisest huvitatud pool ei ole nendele tuginenud, aga siseriiklike õigusaktide kohaselt on selline kohaldamine liikmesriigi kohtus lubatud. Vaatamata sellele ei nõua ühenduse õigus liikmesriikide kohtutelt, et nad tõstataksid omal algatusel küsimusi, mis käsitlevad ühenduse õiguse sätete rikkumist juhul, kui kõnealuse küsimuse uurimine kohustaks neid loobuma neile määratud passiivsest rollist ja minema kaugemale poolte kindlaks määratud vaidlusasja ulatusest ning toetuma muudele asjaoludele ja olukordadele, kui kõnealuste sätete kohaldamisest huvitatud pool on oma nõude aluseks valinud (7).
II.

Määruse (EÜ) nr 2037/2000 artiklis 7 nõutakse, et tuleb kindlaks määrata koguselised piirnormid ning tootjatele ja importijatele eraldatud kvoodid ajavahemikuks 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2005 artikli 18 lõikes 2 osutatud korras käesoleva teatise (2) I lisa I–IX rühma all loetletud ainete importimiseks. Kvoodid eraldatakse järgmistele ainetele või kasutustele: a) metüülbromiid karantiiniks ja transpordieelseks käitluseks vastavalt Montreali protokolli osapoolte määratlusele ja kriitiliseks kasutuseks kooskõlas otsustega IX/6, ExI/3, ExI/4 ning muude Montreali protokolli osapoolte kokkulepitud asjaomaste kriteeriumide ja määruse artikli 3 lõike 2 alapunktiga ii; nii karantiiniks ja transpordieelseks käitluseks kui ka kriitiliseks kasutuseks, mille komisjon on heaks kiitnud vastavalt määruse artiklile 18; b) klorofluorosüsivesinikud (HCFCd); c) oluline kasutus, mis on kooskõlas Montreali protokolli osapoolte otsuses IV/25 ja määruse artikli 3 lõikes 1 sätestatud kriteeriumidega ja mille komisjon on heaks kiitnud vastavalt määruse artiklile 18. Oluliste kasutuste kohta on avaldatud eraldi teatis; d) kasutamine lähteainena, kui kontrollitav aine transformeerub protsessi käigus, mille tulemusel selle esialgne koostis muutub täielikult; e) tootmise abiainetena, kui kontrollitavaid aineid kasutatakse tootmise keemiliste abiainetena olemasolevates rajatistes, mille heitkogused on väikesed; f) hävitamine — kontrollitavad ained, mida hävitatakse Montreali protokolli osapoolte heakskiidetud tehnoloogia abil, mille tulemuseks on aine püsiv muutumine või kogu aine või selle olulise osa lagunemine. Piirkogus, mida tootjad ja importijad võivad Euroopa Ühenduse piires 2005. aastal turustada ja/või oma tarbeks kasutada, arvutatakse järgmiselt: — metüülbromiid karantiiniks ja transpordieelseks käitluseks ajavahemikul 1996–1998 (keskmine) — vastavalt artikli 4 lõike 2 punktile iii, — klorofluorosüsivesinikud — vastavalt artikli 4 lõike 3 punkti i alapunktile e.
Üldiselt on vastavuseelduse lõppemise kuupäevaks Euroopa standardiorganisatsiooni poolt määratud kehtetuks tunnistamise kuupäev (“dow”), kuid selliste standardite kasutajate tähelepanu juhitakse asjaolule, et teatud erandjuhtudel võib see olla teisiti.

Märkus 3

:
II.

Määruse (EÜ) nr 2037/2000 artiklis 7 nõutakse, et tuleb kindlaks määrata koguselised piirnormid ning tootjatele ja importijatele eraldatud kvoodid ajavahemikuks 1. mai 2004 kuni 31. detsember 2004 artikli 18 lõikes 2 osutatud korras käesoleva teatise (2) I lisa I–IX rühma all loetletud ainete importimiseks. Kvoodid eraldatakse järgmistele ainetele või kasutustele: a) metüülbromiid karantiiniks ja transpordieelseks käitluseks ning mitte karantiiniks ja transpordieelseks käitluseks vastavalt Montreali protokolli osapoolte määratlusele; b) klorofluorosüsivesinikud (HCFCd); c) oluliseks või kriitiliseks kasutuseks – eesmärkidel, mida loetakse oluliseks vastavalt Montreali protokolli osapoolte otsuses IV/25 ja otsuses IX/6 sätestatud kriteeriumidele ja mille on heaks kiitnud komisjon määruse artikli 18 alusel. Oluliste kasutuste kohta on avaldatud eraldi teatis; d) kasutamiseks lähteainena, kui kontrollitav aine transformeerub protsessi käigus, mille tulemusel selle esialgne koostis muutub täielikult; e) tootmise abiainetena, kui kontrollitavaid aineid kasutatakse tootmise keemiliste abiainetena olemasolevates rajatistes, mille heitkogused on väikesed; f) hävitamiseks – kontrollitavad ained, mida hävitatakse Montreali protokolli osapoolte heakskiidetud tehnoloogia abil, mille tulemuseks on aine püsiv muutumine või kogu aine või selle olulise osa lagunemine. Koguseline piirang, mida tootjad ja importijad võivad turustada ja/või kasutada oma tarbeks Euroopa Ühenduse piires 2004. aastal, arvutatakse järgmiselt: — metüülbromiid mitte karantiiniks ja transpordieelseks käitluseks 1991 – vastavalt määruse artikli 4 lõike 2 punkti i alapunktile c, — metüülbromiid karantiiniks ja transpordieelseks käitluseks alates 1996–1998 (keskmine) – vastavalt artikli 4 lõike 2 punktile iii, — klorofluorosüsivesinikud – vastavalt artikli 4 lõike 3 punkti i alapunktile e.
3.

Kreeka ametiasutused vastasid komisjonile, et nad kavatsevad anda Hellenic Shipyardsile muudetud investeerimiskava rakendamiseks abi, et see on “olemasolev abi”, mis on hõlmatud komisjoni 1997. aasta otsuse tingimustega ja et Kreeka ametiasutused on volitatud kiitma heaks ümberstruktureerimiskava muudatused. Kreeka ametiasutused teatasid ka komisjonile, et kuni viimase teabe edastamiseni 27. veebruaril 2004 pole Hellenic Shipyardsile investeerimiskava rakendamiseks abi antud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 200/4

TEATIS IMPORTIJATELE

Suhkru importimine ühendusse Serbiast ja Montenegrost

(2004/C 200/04)

Nõukogu määrusega (EÜ) nr 2007/2000 ettenähtud sooduskord peatati CN-koodide 1701 ja 1702 alla kuuluva Serbiast ja Montenegrost imporditud suhkru puhul kolmeks kuuks komisjoni määrusega (EÜ) nr 764/2003. Nimetatud peatamist pikendati täiendavalt kuueks kuuks komisjoni määrusega (EÜ) nr 1343/2003 ning seejärel veel kuueks kuuks komisjoni määrusega (EÜ) nr 213/2004, mille kehtivuse tähtaeg lõpeb 7. augustil 2004. Peatamist otsustati kohaldada, kuna tõdeti, et suhkru sooduspäritolu tõendamine ja kontrollimine ei võimaldanud kõnealuse abisaaja pädevatel asutustel veenduda toodete päritolustaatuses ega teha päritolutõendite kontrollimiseks vajalikku halduskoostööd.

Komisjon on otsustanud lõpetada kehtiva peatamismenetluse, sest leiab, et vahepeal Serbias ja Montenegros vastuvõetud meetmed annavad piisava tagatise selle kohta, et edaspidi antakse suhkru päritolutõendeid välja korrektselt ning et asjaomased riigid teevad nende sertifikaatide kontrollimiseks vajalikku koostööd.

Nimetatud asjaolusid arvestades tühistab komisjon käesolevaga importijatele mõeldud teatise, mis avaldati Euroopa Liidu Teatajas C 33 (6.2.2004) ja mis käsitles suhkru importimist Serbiast ja Montenegrost. Serbiast ja Montenegrost pärit suhkru suhtes kohaldatava sooduskohtlemise peatamine aegub 7. augustil 2004.

Komisjon juhib importijate tähelepanu siiski asjaolule, et Euroopa Liidu Teatajas C 14 (20.1.2004, lk 2) avaldatud teatis ei kaota kehtivust. See importijatele suunatud teatis käsitleb kõiki tooteid, mis imporditakse ühendusse Serbiast ja Montenegrost. Kuigi tundub, et sooduspäritolu haldamine ja kontrollimine on muutunud tõhusamaks, on varem välja antud päritolusertifikaatide kontrollimiseks vajalik halduskoostöö olnud aeglane ega ole sageli võimaldanud teha lõplikke järeldusi. Lisaks sellele tuleb eelkõige Montenegro puhul täiendavalt jälgida ja hinnata töö üldist tulemuslikkust.

Seetõttu jätkab komisjon tugevdatud järelevalvet seoses sellega, kuidas Serbia ja Montenegro sooduspäritolu rakendavad ja kontrollivad. Ühenduse ettevõtjatel, kes esitavad päritolu kohta dokumentaalsed tõendid, et kindlustada kõigile Serbiast ja Montenegrost pärit toodetele sooduskohtlemine, soovitatakse ka edaspidi rakendada kõiki vajalikke ettevaatusabinõusid, sest kõnealuste kaupade lubamine vabasse ringlusse võib tuua kaasa tollivõla.
Department of Antiquities

Kontaktisik: Deputy Director of the Department of Antiquities
ET Euroopa Liidu Teataja C 208/2

Teade inter alia Korea Vabariigist pärinevate polüesterstaapelkiudude ühendusse sisseveoga seotud jõus olevate dumpinguvastaste meetmete asjus: individuaalsele dumpinguvastasele tollimaksumäärale alluva äriühingu aadressi muudatus

(2004/C 208/02)

Nõukogu määruse (EÜ) nr 2852/2000 (1) kohaselt on inter alia Korea Vabariigist pärinevate polüesterstaapelkiudude sissevedu kindlate dumpinguvastaste kohustuste subjekt.

Huvis Corporation, Korea Vabariigis asuv äriühing, mille polüesterstaapelkiudude eksport ühendusse on eelmainitud määruse alusel individuaalse dumpinguvastase tollimäära 4,8 % subjekt, on komisjonile teada andnud, et on muutnud oma aadressi ning selleks on nüüd 151-7, Samsung-Dong, Gangam-Gu, Seoul, Korea. Äriühing väidab, et aadressi muutumine ei mõjuta äriühingu õigust saada tulu individuaalsetest tollimaksumääradest, mis määrati äriühingule sel ajal, kui nad asusid eelmisel aadressil 77-1, Garak-dong, Songpaku, Seoul, Korea.

Komisjon on läbi vaadanud talle edastatud informatsiooni ja on jõudnud järeldusele, et aadressi muutumine ei mõjuta mingil viisil määruse (EÜ) nr 2852/2000 tulemusi. Seega määruse (EÜ) nr 2852/2000 artiklis 1 toodud Huvis Corporation, 77-1, Garak-dong, Songpaku, Seoul, Korea, asemel tuleks lugeda 151-7, Samsung-Dong, Gangam-Gu, Seoul, Korea.

Aadressil 77-1, Garak-dong, Songpaku, Seoul, Korea asuvale äriühingule Huvis Corporation omistatud TARIC-i lisakood A 151 tuleb nüüdsest kohandada äriühingule Huvis Corporation aadressil 151-7, Samsung-Dong, Gangam-Gu, Seoul, Korea.

(1) EÜT L 332, 28.12.2000, lk 17.
1.

Komisjon annab teada, et kui ei alustata allpool nimetatud dumpinguvastaste meetmete läbivaatamist vastavalt järgnevalt kirjeldatud menetlusele, kaotavad need meetmed kehtivuse tabelis märgitud kuupäeval, nagu on sätestatud nõukogu 6. märtsi 2001. aasta määruste (EÜ) nr 468/2001 ja (EÜ) nr 469/2001 (1) (millega on kehtestatud teatavate Jaapanist ja Singapurist pärit elektrooniliste kaalude impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks) artiklites 2.
(5)

Ligaverband kinnitas seejärel eelmise teatamismenetluse raames võetud kohustusi, mille puhul on arvesse võetud määruse nr 17 artikli 19 lõike 3 kohaselt esitatud märkusi, nüüd ka määruse 1/2003 artikli 9 lõike 1 tähenduses. Lühikokkuvõte kõnealustest kohustustest on esitatud allpool ning need on avaldatud täies ulatuses konkurentsipoliitika peadirektoraadi kodulehel.
4.5

Valmistamismeetod: Tuscia ekstra neitsioliiviõli saadakse Frantoio, Caninese ja Leccino oliivisortidest, kusjuures iga oliivisalu koosneb vähemalt 90 % ulatuses ühest või mitmest nimetatud sordist. Salus võib olla muid sorte, kuid need ei tohiks kokku moodustada üle 10 %. Oliiv on selle piirkonna üks peamisi põllukultuure. Seal on eriistandikke tihedusega 150–300 puud hektari kohta, intensiivistandikke üle 300 puuga hektari kohta ja segaistandikke kuni 100 puuga hektari kohta. Erisaludes on enimkasutatud vormid põõsas, Y, koonus ja tagurpidi koonus; segasaludes mitmeharulised ja vabakasvulised. Tagasilõikamist tehakse tavaliselt igal aastal, kuid noorenduslõikamist harvem. Taimekaitse osas järgitakse piirkonnas tegutseva integreeritud ja järelevalve all oleva kahjuritõrjetalituse juhendeid. Maa-ala on keelatud töödelda herbitsiidi või desikandiga. Oliivid koristatakse sellises valmidusastmes, kui nad hakkavad värvi muutma; varaste sortide (Leccino, Frantoio, Maurino, Pendolino) koristus lõpetatakse 20. detsembriks ja hiliste sortide (Caninese, Moraiolo) koristus 15. jaanuariks. Enneaegset varisemist soodustavate toodete ja lõikevahendite kasutamine on keelatud. Suurim oliivitoodang hektari kohta ei tohi erisaludes olla üle 9 000 kg või sega- või ühendistandikes 90 kg puu kohta. Oliivid viiakse ühe päeva jooksul pärast koristamist pressimiskotta ja töödeldakse seal hiljemalt järgmisel päeval pärast kohaletoomist. Neid veetakse sobivates mahutites. Õlitootmistehnika peab vastama järgmistele nõuetele: — pesemine joogiveega toatemperatuuril, sortimine, lehtede eemaldamine, — pressimine sobivate pressidega, — purustamine temperatuuril kuni 30o C kuni 60 minuti jooksul, — füüsiline ekstraktsioon pressimisseadmetega, pidev tsentrifuugimine, perkolatsioon, millele järgneb pressimine, või perkolatsioon, millele järgneb tsentrifuugimine, — õlivirde tsentrifuugimine: õli ja ekstraheeritud õlivirre tuleb viivitamata eemaldada puuviljaveejäägi lähedusest roostevabast terasest pidevseparaatorite abil. Ekstraheerimisseadmest väljudes ei tohi õli temperatuur ületada 28o C. Maksimaalne õlisaagis võib olla kuni 20 %, — purustatud oliivipasta teistkordne sekkumiseta tsentrifuugimine (töötlemismeetod “ripasso”) on keelatud. Tootmis-, töötlemis- ja villimistoimingud viiakse läbi kindlaksmääratud aladel. See, et villima peab kindlal alal, tuleneb vajadusest kaitsta Tuscia õli eriomadusi ja kvaliteeti, tagades, et asjaomased tootjad saaksid jälgida väliskontrolliasutuste tehtavaid kontrollimisi. Kaitstud päritolunimetus on tootjatele väga tähtis ning see annab võimaluse parandada sissetulekuid kooskõlas määruse eesmärkide ja lähenemisviisiga. Lisaks sellele on oliiviõli selles piirkonnas tavakohaselt villitud. Toote jälgitavuse tagamiseks peavad tootjad, kes kavatsevad turustada ekstra neitsioliiviõli kaitstud nimetuse all, registreerima oma oliivisalud ning töötlemis- ja villimiskojad kontrolliasutuse peetavas registris.
5.

Kõnealune kogemus näitab, et ühise piiriülese programmeerimise ja programmide juhtimise suunas on tehtud paljudel juhtudel märkimisväärseid samme. Siiski on sellelaadne tugev koostöö näiteks euroregioonides pigem erand kui reegel. Samal ajal kui suur hulk arendustegevusest on aset leidnud piirialadel ja need piirkonnad on arendustegevusest kindlasti kasu saanud, on tõelise piiriülese tegevuse üheskoos rajamine harilikult raskem olnud. Mõningatel juhtudel on pingutused viinud väärastunud mõjudeni nagu paralleelprojektid igal piiripoolel. Sellelaadne tegutsemine on igal juhul takistanud piirialasid ja liikmesriike lõikama koostööst täiskasu. INTERREG II C võimaldas omandada mõningaid kogemusi, mis puudutavad koostööd suurematel rahvusvahelistel territooriumidel kaasates riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud võimud eesmärgiga saavutada kõnealuste territooriumide kõrgem territoriaalse integratsiooni määr. Sellest hoolimata oli koostööulatus muutlik. Mis puutub välispiiridesse ja koostöösse kolmandate riikidega, siis on esinenud peamiselt nii kõnealuste riikide nõrkadest administratiivsetest struktuuridest kui ka ühenduse välispoliitika vahendite nagu PHARE, TACIS, CARDS ja MEDA kooskõlastamisel INTERREG programmidega rahanduslike ja tegevuslike reeglite erinevuse tõttu tulenevaid lisaprobleeme. Lõpuks, interregionaalset koostööd on arendatud mitmetes valdkondades. Siiski viis rahastamissüsteem vastavalt määruse (EMÜ) nr 4254/88 artiklile 10 juhtimise tsentraliseerimise halvemusse komisjoni halduses olevate projektide liiga suure arvu tõttu ja kõnealuste pingutuste eraldamisega piiriülesest ja rahvusvahelisest tegevusest vastavalt INTERREG programmile.
13.

Teatavaks tehtud kokkulepped on mootorikütuse ainu- õiguslikud ostukokkulepped Hispaanias teenindusjaamades tegutsevate ettevõtjatega. Kasutusel on 8 tüüpi lepinguid sõltuvalt ühelt poolt teenindusjaama omandivormist ja teiselt poolt REPSOL C.P.P. ja teenindusjaamas tegutseva ettevõtja vahelisest kaubandussuhete iseloomust. a) Leping “CoDo-agent” (company owned/dealer operated). Leping mootorikütuse turustamiseks teenindusjaamades, mis on REPSOL C.P.P omandis ja mida ettevõtja rendib. Ettevõtjal on agendi staatus. b) Leping “CoDo-edasimüüja”. Leping mootorikütuse turustamiseks teenindusjaamades, mis on REPSOL C.P.P omandis ja mida ettevõtja rendib. Ettevõtjal on edasimüüja staatus. c) Leping “DoDo-agent” (dealer owned/dealer operated). Leping mootorikütuse turustamiseks teenindusjaamades, mille omanik on ettevõtja. Ettevõtjal on agendi staatus. d) Leping “DoDo-edasimüüja”. Leping mootorikütuse turustamiseks teenindusjaamades, mille omanik on ettevõtja. Ettevõtjal on edasimüüja staatus. e) Leping “Kasutusvaldus-agent”. REPSOL C.P.P. ja teenindusjaama omaniku vaheline leping, millega omanik seab REPSOL C.P.P. kasuks teenindusjaamale kasutusvalduse. Samaaegselt rendib REPSOL C.P.P. kasutusvaldajana teenindusjaama kasutamiseks välja kasutusvaldusega koormatud kinnisvara omanikule või temaga seotud kolmandale poolele. Lepingu lõppedes taastub automaatselt kasutusvaldusega koormatud kinnisvara omaniku täielik omandiõigus teenindusjaamale. Üleminekuga kaasneb mootorikütuse turustamisleping. Ettevõtjal on agendi staatus. f) Leping “Kasutusvaldus-edasimüüja”. REPSOL C.P.P. ja teenindusjaama omaniku vaheline leping, millega omanik seab REPSOL C.P.P. kasuks teenindusjaamale kasutusvalduse. Samaaegselt rendib REPSOL C.P.P. kasutusvaldajana teenindusjaama kasutamiseks välja kasutusvaldusega koormatud kinnisvara omanikule või temaga seotud kolmandale poolele. Lepingu lõppedes taastub automaatselt kasutusvaldusega koormatud kinnisvara omaniku täielik omandiõigus teenindusjaamale. Üleminekuga kaasneb mootorikütuse turustamisleping. Ettevõtjal on edasimüüja staatus. g) Leping “Hoonestusõigus-agent”. REPSOL C.P.P. ja maaomaniku vaheline leping, mille alusel omanik seab REPSOL C.P.P. kasuks hoonestusõiguse ning viimane on olemasolevate ja püstitavate ehitiste omanik, samas kui lepingupartner jääb maaomanikuks. Ehitise omanikuna rendib REPSOL C.P.P. samaaegselt teenindusjaama kasutamiseks maaomanikule või maaomanikuga seotud kolmandale poolele. Lepingu lõppedes saab maaomanik automaatselt ehitiste omanikuks. Üleminekuga käib kaasas mootorikütuse turustamisleping. Ettevõtjal on agendi staatus. h) Leping “Hoonestusõigus-agent”. REPSOL C.P.P. ja maaomaniku vaheline leping, mille alusel omanik seab REPSOL C.P.P. kasuks hoonestusõiguse ning viimane on olemasolevate ja püstitavate ehitiste omanik, samas kui lepingupartner jääb maaomanikuks. Ehitise omanikuna rendib REPSOL C.P.P. samaaegselt teenindusjaama kasutamiseks maaomanikule või maaomanikuga seotud kolmandale poolele. Lepingu lõppedes saab maaomanik automaatselt ehitiste omanikuks. Üleminekuga käib kaasas mootorikütuse turustamisleping. Ettevõtjal on edasimüüja staatus.