10. juhib tähelepanu, et ta tunneb sügavat muret mistahes kava suhtes võtta kasutusele soovaliku meeto-
did;
11. märgib, et iga inimene võib esitada patendile vastuväite Euroopa Patendikonventsiooni artikli 99
lõike 1 kohaselt;
12. otsustab paluda komisjonil esitada viivitamata vastuväide patendile EP1257168;
13. kutsub Euroopa Patendiametit, komisjoni ja liikmesriikide pädevaid asutusi tegema koostööd Euroopa
Parlamendiga, et kindlustada igat liiki inimkloonimise patentimise välistamine direktiivi alusel;
14. rõhutab, et inimese embrüonaalsete tüvirakkude loomiseks hävitatakse inimeste embrüosid ja seetõttu
on inimese embrüonaalseid tüvirakke või inimese embrüotest kasvavatud rakke kasutavate tehnoloogiatepatentimine direktiivi artikli 6 lõike 2 punkti c rikkumine;
15. võtab teadmiseks patentide kohaldamisala ja tüvirakkude patentsust käsitleva teise aruande järeldused;
16. kutsub komisjoni kaaluma järgmises aruandes põhjalikult direktiivi artikli 4 lõike 1 punkti a nõuete-
kohast rakendamist;
17. kutsub komisjoni üles jätkama arengute jälgimist, võttes arvesse nii eetilisi aspekte kui võimalikku
mõju tervishoiu kättesaadavusele ja taskukohasusele ning konkurentsivõimele;
18. palub, et Euroopa Patendiamet looks täiendava organi, kes antud küsimuse tundlikkuse tõttu kont-
rolliks enne väljaandmist patente, mis on eetilisest seisukohast tundlikud;
19. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide
valitsustele ja Euroopa Patendiametile.
P6_TA(2005)0408
Majandusmigratsioon
Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa Liidu lähenemisviisi kohta majandusmigratsiooni
juhtimisele (KOM (2004)0811 –2005/2059(INI))
Euroopa Parlament,
— võttes arvesse komisjoni rohelist raamatut Euroopa Liidu lähenemisviisi kohta majandusmigratsiooni
juhtimisele (KOM(2004)0811);
— võttes arvesse inimõiguste ülddeklaratsiooni, eriti selle artiklit 13, mis käsitleb liikumis- ja elukoha
valimise vabadust ning õigust kodumaale tagasi pöörduda;
— võttes arvesse Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ja eriti selle artiklit 8, mis
käsitleb era- ja perekonnaelu kaitset;
— võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat, eriti selle artiklit 15, mis käsitleb kutsevabadust ja
õigust tööle;
— võttes arvesse komisjoni teatist legaalse ja illegaalse migratsiooni vaheliste seoste uurimuse kohta
(KOM(2004)0412);C 272 E/442 ET 9.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Kolmapäev, 26. oktoober 2005
— võttes arvesse komisjoni teatist esimese migratsiooni ja integratsiooni aastaaruande kohta
(KOM(2004)0508);
— võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komitee 15. detsembri 2004. aasta ja
24. jaanuari 2005. aasta arvamusi legaalse ja illegaalse migratsiooni vaheliste seoste uurimust käsitlevakomisjoni teatise kohta;
— võttes arvesse parlamendi 15. jaanuari 2004. aasta resolutsiooni sisserännet, integratsiooni ja tööhõivet
käsitleva komisjoni teatise kohta (
1);
— võttes arvesse Amsterdami lepingut, mis annab ühendusele ülesanded ja seab vastutuse sisserände ja
varjupaiga küsimustes, ning EÜ asutamislepingu artiklit 63;
— võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 15. ja 16. oktoobri 1999. aasta Tampere kohtumise, 14. ja 15. det-
sembri 2001. aasta Laekeni kohtumise, 21. ja 22. juuni 2002. aasta Sevilla kohtumise ja 19. ja 20. juuni2003. aasta Thessaloniki kohtumise otsuseid;
— võttes arvesse Euroopa Parlamendi 14. oktoobri 2004. aasta soovitust nõukogule ja Euroopa Ülem-
kogule vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tuleviku ning selle õiguspärasuse ja tõhususesuurendamiseks vajalike meetmete kohta (
2);
— võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 4. ja 5. novembri 2004. aasta Brüsseli kohtumise otsuseid ja sellele
lisatud Haagi programmi;
— võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
— võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ning arengukomisjoni,
rahvusvahelise kaubanduse komisjoni ja naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamusi(A6-0286/2005),
A. arvestades, et töötajate ühendusse toimuva juhitud rände ja täieliku tööhõive huvides peaks ELi ülesanne
olema ühise rändepoliitika väljatöötamine, mis oleks kooskõlas ühenduse arengupoliitikaga ning mistoimiks kõrvuti isikute ühendusesisese vaba liikumise õigusega;
B. arvestades üldist ja kooskõlastatud raamistust pakkuva Euroopa rändepoliitika puudumist ning seda, et
Euroopa Liit ja selle liikmesmaad peavad suutma olemasolevaid rändevooge hallata;
C. arvestades, et ELil on vaja võimalikult kiiresti välja töötada tõeline Euroopa sisserändepoliitika;
D. arvestades, et majandusmigratsioon võib kaasa aidata olemasoleva rände juhtimisele, kuna see võib
oluliselt vähendada ebaseaduslikku sisserännet ning samas võib sel olla otsustav mõju võitlemisele eba-seaduslike sisserändajate ekspluateerimise vastu varimajanduses ning võitlemisele inimkaubandusega;
E. arvestades, et majandusmigratsioon on vaid osa ühenduse demograafiliste ja majanduslike raskuste
lahendusest; arvestades, et üleilmastumise väljakutsele vastamiseks tuleks teha jõupingutusi, et leidauusi lahendusi majanduspoliitika ja tööturu valdkondades, eriti seoses naiste ja meeste töö ja perekon-naelu tasakaalu ning võrdse töö eest võrdse tasustamisega;
F. arvestades, et Euroopa sisserändepoliitika peab rajanema isikute põhiõiguste järgimisel kooskõlas kehti-
vate rahvusvaheliste konventsioonidega;
G. arvestades Euroopa aktiivse elanikkonna vananemise prognoose ja ohte, mis ähvardavad ajapikku põlv-
kondadevahelist solidaarsust Euroopas, tekitades uut vajadust nii kvalifitseeritud kui ka kvalifitseerimatatööjõu järele kõikides liikmesriikides;
(1) ELT C 92 E, 16.4.2004, lk 390.
(2) ELT C 166 E, 7.7.2005, lk 58.9.11.2006 ET C 272 E/443 Euroopa Liidu Teataja
Kolmapäev, 26. oktoober 2005
H. arvestades et liikmesriigid on muutunud sisserände päritoluriikidest sihtriikideks;
I. arvestades, et kuna rändevood puudutavad mitte ainult piiriäärseid riike, vaid kogu Euroopa Liitu tervi-
kuna, on seda enam vaja kehtestada ühine sisserändepoliitika;
J. olles veendunud, et sisepiirideta Euroopa Liit peab turvalise Euroopa ühiskonna säilimise huvides lähe-
nema välispiiride valvamisele ühiselt, ühtselt ja tõhusalt ning arendama vastastikuse solidaarsuse aluselja kooskõlas rahvusvaheliste inimõigustealaste kohustustega ühist viisa-, varjupaiga- ja sisserändepoliiti-kat; arvestades, et see poliitika peab järgima põhiõigusi ja hõlmama võitlust diskrimineerimise, rassismija ksenofoobiaga ning tegelema rändega üldiselt, tasakaalustatult ja inimlikult;
K. arvestades, et 23. jaanuar 2006 on nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/109/EÜ (pika-
ajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta) (
1) ülevõtmise tähtaeg ning see direktiiv
sätestab, et kui mõni kolmanda riigi kodanik elab seaduslikult viis aastat mõnes liikmesriigis, võib tasaada pikaajalise elaniku staatuse ja seega õiguse elada mõnes teises liikmesriigis;
L. olles arvamusel, et majanduslikel põhjustel toimuv sisseränne kujutab endast Euroopa Liidu jaoks põhi-
list väljakutset, mis nõuab pigem ühist lähenemist kui rändeküsimuse kitsalt riigisisest käsitlemist;
M. arvestades, et on selgunud sisserände positiivne mõju tööturule (dünaamilisus) ning et sisserännet tuleks
seetõttu pigem võimalusena tervitada, kui julgeolekuküsimuseks pidada;
N. arvestades, et majandusmigratsiooni poliitika tuleks siduda Lissaboni strateegia ja Euroopa tööhõive-
strateegiaga;
O. olles veendunud, et seadusliku sisserände ja integratsiooni korraldamise meetmeid peavad toetama välis-
piiride valvamise, tagasisaatmispoliitika, ebaseadusliku sisserände, inimkaubanduse ning sisserändajatemusta tööjõuna ärakasutamise tõkestamise meetmed;
P. olles veendunud, et seadusliku sisserände poliitika edu nõuab ka laiaulatusliku ja ennetava integreerimise
strateegia ellurakendamist, mis hõlmab tervet rida sotsiaalseid, majanduslikke ja kodakondsust puuduta-
vaid meetmeid, samuti tutvustamiskavasid ja keeleõpet, ning sisserände- ja integratsioonipoliitika koos
käsitlemist;
Q. arvestades vajadust tagada, et järgitaks iga Euroopa Liidu territooriumil seaduslikult elava sisserändaja
õigust elada perekonnas, nagu näeb ette Euroopa inimõiguste konventsioon, ning vajadust vaadata läbinõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiiv 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta (
2), et
tagada selle õiguse järgimine;
R. olles teadlik, et selles valdkonnas on suure tähtsusega Euroopa Liidu ja liikmesriikide koostöö pärit-
olumaadega ning sellega peab kaasnema tõeline koosarenemispoliitika;
S. arvestades, et kõik liikmesriigid peaksid ratifitseerima võõrtöötajate ja nende perekonnaliikmete õiguste
kaitse rahvusvahelise konventsiooni;
T. arvestades, et ebaseaduslik tööhõive tekitab kõige rohkem ebaseaduslikku sisserännet ning liikmesriigid
peaksid seetõttu astuma samme, et võidelda ebaseadusliku tööhõivega, ning hoiatama ja karistama isi-kuid, kes võtavad tööle ebaseaduslikke sisserändajaid,
1. avaldab kahetsust, et nõukogu otsustas säilitada seadusliku sisserände valdkonnas ühehäälsuse põhi-
mõtte ja nõuandemenetluse; on vastupidisel veendumusel, et kaasotsustamismenetlus on ainus viis võttavastu tõhusad ja läbipaistvad õigusaktid selles valdkonnas;
2. tuletab meelde, et sisserändajad on oluliselt kaasa aidanud ja aitavad praegugi kaasa liikmesriikide
majanduslikule, kultuurilisele ja sotsiaalsele arengule;
(1) ELT L 16, 23.1.2004, lk 44.
(2) ELT L 251, 3.10.2003, lk 12.C 272 E/444 ET 9.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Kolmapäev, 26. oktoober 2005
3. arvab, et majandusmigratsioon on positiivne inimlik nähtus, mis on alati edendanud tsivilisatsioonide
arengut ning kultuuri- ja tehnoloogiavahetust;
4. avaldab kahetsust, et nõukogul ei ole seni õnnestunud kehtestada ühist sisserändepoliitikat ning et ta
on põhiliselt keskendunud selle poliitika karistuslikule osale (tagasivõtulepingud, politseikontroll piiridel jne);
5. juhib tähelepanu sellele, et põhiõiguste järgimisel ja rahvusvaheliste inimõiguste alaste kohustuste täit-
misel rajaneva ühise rändepoliitika tegelik areng on Euroopa integratsiooni esmajärgulise tähtsusega eesmärk,mida on eriti rõhutatud 4. –5. novembril 2004. aastal vastuvõetud Haagi programmis;
6. tuletab meelde, et valimisõigus kuulub liikmesriigi pädevusse;
7. peab võõrtöötajate sotsiaalse ja poliitilise integratsiooni kiirendamise huvides vajalikuks neile võrdväär-
sete õiguste andmist; seetõttu kutsub liikmesriike, komisjoni ja nõukogu võtma vajalikke meetmeid, ettagada hääleõigus kohaliku omavalitsuse ja Euroopa Parlamendi valimistel nendele võõrtöötajatele, kes onvähemalt viis aastat olnud Euroopa Liidu alalised elanikud;
8. palub liikmesriikidel välja töötada eri elamisload, mille eesmärk on lihtsustada tööotsimist;9. palub komisjonil lisada oma otsustesse ja raamotsustesse kõik ÜRO Peaassamblee 18. detsembril
1990. aastal vastu võetud võõrtöötajate ja nende perekonnaliikmete õiguste kaitse rahvusvahelise konvent-siooni sätted, mille eesmärk on võõrtöötajate integreerimine; kutsub liikmesriike kooskõlas oma 24. veeb-ruari 2005. aasta resolutsiooniga ELi prioriteetide ja soovituste kohta ÜRO inimõiguste komisjoni Genfis14. märts –22. aprill 2005 toimuvaks 61. istungjärguks (
1) ning Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arva-
musega (2), tagama mainitud ÜRO konventsiooni kiire ratifitseerimise, mida ükski liikmesriik seni teinud ei
ole;
10. rõhutab, et ränne nõuab erinevaid lähenemisviise, sõltuvalt riiki saabumise põhjustest, nagu varju-
paiga otsimine, põgenemine või majandusränne;
11. kutsub liikmesriike kõrvaldama viivitamatult kõik tõkked, mis takistavad ELi kodanike vaba liikumist;
12. on arvamusel, et Euroopa Liidu sisserändepoliitikat tuleb kujundada üldise ja ühtse lähenemisviisi
alusel, mis rajaneb erinevate poliitikavaldkondade koostoimel ja mitte üksnes liikmesriikide tööturuvajadusel;
13. rõhutab vajadust kehtestada ühine sisserändepoliitika, et teha lõpp niisuguse tööjõu laialdasele kasu-
tamisele, kes on haavatav seetõttu, et puuduvad seaduslikud sisserändeviisid;
14. palub komisjonil Euroopa majandusmigratsiooni raamistiku väljatöötamisel arvesse võtta liikmes-
riikide erinevaid poliitikaid ja kogemusi ning rõhutab, et pidevalt tuleb hinnata rändepoliitika mõju ELimuudele poliitikatele, sealhulgas kaubanduspoliitikale;
15. suhtub soosivalt võimalusse teha riiki sisenemise tingimused paindlikumaks ja tõhusamaks ning leiab,
et töötamiseks tuleb anda elamisluba, välja töötada miinimumnõuded kolmandate riikide kodanike vastu-võtmiseks, kes soovivad töötada palgatöölistena või füüsiliselt isikust ettevõtjatena, ning anda elamisluba jatööluba hooajatöölistele või tähtajalise tööga hõivatud töötajatele;
16. peab sisserännanute integreerimiseks võetavate meetmete arendamisel möödapääsmatuks tugevdada
solidaarsust, eriti uute liikmesriikidega;
17. juhib tähelepanu asjaolule, et ulatusliku regulatsiooni eesmärk on anda võimalus ebaseaduslikele sisse-
rändajatele, kuid see ei asenda sisserändega toimetuleku sisulist poliitikat ega ole tõhus meede majandusmi-grantide töölevõtmiseks;
(1) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0051.
(2) 30. juuni 2004. aasta arvamus SOC/173.9.11.2006 ET C 272 E/445 Euroopa Liidu Teataja
Kolmapäev, 26. oktoober 2005
18. palub komisjonil ja liikmesriikidel võtta arvesse juba Euroopa Liidu territooriumil viibivate sisse-
rännanute olukorda (varjupaigataotlejad, võõrtöötajate sugulased, üliõpilased, ebaseaduslikud sisserändajadjne), kes juba annavad panuse Euroopa majanduse õitsengusse, ilma et neid oleks seaduslikult tunnustatud;
19. rõhutab, et majandusmigratsioon on osa Euroopa elanikkonna vananemise probleemi ja majandusras-
kuste lahendusest ning on veendunud, et liikmesriigid peavad leidma majandus- ja tööhõivepoliitikas, kaasaarvatud töö ja pereelu kokkusobitamise poliitikas, uusi teid, et tulla toime üleilmastunud maailma ees seis-vate ülesannetega;
20. tuletab meelde, et probleeme ELi tööturul ei tuleks lahendada ainult majandusmigratsiooni abil, vaid
ka innovatsiooni ja uute tehnoloogiate edendamise, tootlikkuse suurendamise ning vanemate töötajate töö-hõive soodustamisega ELis;
21. soovitab nõukogul astuda sobivaid samme, et hõlbustada teabevahetust ja poliitika paremat koos-
kõlastamist;
22. palub komisjonil analüüsida liikmesriikides ebaseadusliku sisserände vastu võitlemisel tõhusaks osu-
tunud meetodeid;
23. juhib tähelepanu asjaolule, kui oluline on, et Euroopa Liit lülitaks kõikidesse sõlmitavatesse assotsiat-
siooni- ja koostöölepingutesse klausli rändevoogude ühise haldamise ja kohustusliku tagasivõtmise kohtaebaseadusliku sisserände korral;
24. palub komisjonil ja liikmesriikidel käivitada üldsuse teadlikustamis- ja teavitamiskampaaniad seadus-
liku sisserände poliitika ja selle positiivse mõju teemadel, et hajutada eelkõige inimeste kahtlused ning luuasisserändest positiivne kujutlus;
25. palub komisjonil töötada välja ettepaneku võtta vastu direktiiv, mis määrab kindlaks piisavad miini-
mumtingimused töö eesmärgil Euroopa Liidu territooriumile saabuvate kolmandate riikide kodanike vastu-võtmiseks ja mille peamine eesmärk on avada sisserände seaduslikud kanalid;
26. on veendunud, et see õigusakt peaks määrama kindlaks üldise (mitte sektoripõhise) õigusliku tugi-
raamistiku;
27. on veendunud, et soovitav on välja töötada üksainus haldusmenetlus töö- ja elamisloa andmiseks
majandusmigrantidele, võttes arvesse subsidiaarsuse põhimõtet;
28. märgib, et majandusmigrandi vastuvõtmine sellise süsteemi kohaselt peaks olema seotud konkreetse
töökoha olemasoluga; palub siiski komisjonil uurida tööotsijatele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele eri elamis-lubade andmise võimalust;
29. palub liikmesriikidel kaaluda eriliste, kombineeritud elamis- ja töölubade sisseseadmist, mis hõlbustab
hooajatööliste või tähtajalise tööga töötajate töölevõtmist;
30. on veendunud, et ebaseadusliku sisserände ja “mustalt ”töötamise vähendamiseks tuleks ettepanekusse
lisada ka sätted, mis võimaldavad võõrtöötajatel siseneda riiki töö otsimise eesmärgil;
31. palub komisjonil selgelt määratleda majandusmigrantide õigused ja kohustused;32. palub komisjonil välja töötada tagasisaatmispoliitika, mis põhineb vabatahtliku naasmise soodusta-
misel, sealhulgas võimalike toetavate meetmete olemasolu päritoluriigis;
33. palub komisjonil arutada ka võimalike üle ettenähtud aja riiki jäävate isikute küsimust, võttes arvesse
riigis töötamise ja viibimise kestust, pereliikmete kohalolekut ja integreerumise taset;
34. palub liikmesriikidel võtta majandusmigratsiooni lubamisel lisaks majandushuvidele arvesse ka kõiki
teisi õiguspäraseid huve, nii et loa andmine kajastab huvide tasakaalustatud arvestamise tulemust;C 272 E/446 ET 9.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Kolmapäev, 26. oktoober 2005
35. kutsub komisjoni üles kaaluma miinimumnõuete kehtestamist valikukriteeriumide ja välisriigi diplo-
mite samaväärsuse tunnustamise süsteemi kohta;
36. palub komisjonil töötada viivitamatult välja ja rakendada koos liikmesriikidega suunised usaldusväär-
sete statistiliste andmete kogumise eesmärgil, et saada terviklik ja diferentseeritud ülevaade rändest ning sellemõjust liikmesriikide ja päritolumaa majandusele ning tegelikust tööjõuvajadusest kogu Euroopa Liidus;
37. teades, et liikmesriigid vastutavad otsuste eest, mis puudutavad nende territooriumil viibivate
kolmandate riikide kodanike valikut ja arvu, pooldab liikmesriikide andmete hindamist ja vajaduse korralüldiste prognooside koostamist;
38. palub komisjonil uurida kohalike ja/või piirkondlike info- või kontaktpunktide loomise võimalust
Euroopa ettevõtetele, kes on huvitatud majandusmigrantide palkamisest;
39. kutsub liikmesriike üles esitama komisjonile statistikaga kinnitatud prognoose, et nende põhjal saaks
koostada tööjõuvajaduse prognoose kogu Euroopa Liidu kohta;
40. innustab liikmesriike looma sihtotstarbelist Interneti kodulehekülge vabade töökohtadega, et anda
tööotsijatele ajakohastatud ja avalikult kättesaadavat teavet, samuti teha vabad töökohad kättesaadavaksEURESi kodulehel;
41. palub komisjonil oma tulevase tegevuskava väljatöötamisel ette näha sätted, mis teevad võimalikuks
integratsioonialaste parimate tavade vahetamise liikmesriikide vahel;
42. juhib tähelepanu asjaolule, et integratsiooniküsimused on liikmesriikide pädevuses, mis tähendab
õigusi ja kohustusi mitte ainult vastuvõtvale ühiskonnale, vaid ka sisserändajale; palub liikmesriikidel koos-kõlastada oma riigi poliitika, kasutades avatud kooskõlastamist vastavalt nõukogu poolt 19. novembril
2004. aastal vastu võetud ELi sisserändajate integratsioonipoliitikat käsitlevatele üldistele suunistele;
43. palub komisjonil teha ettepaneku kehtestada eeskirjad, millega majandusmigrantidele tagatakse
juurdepääs nende endi poolt Euroopa sotsiaalkindlustusskeemidesse makstud vahenditele pärast tagasipöör-dumist arengumaadesse;
44. palub komisjonil ja liikmesriikidel pöörata erilist tähelepanu nende naissoost sisserändajate olukor-
rale, kellel on ülalpeetavad lapsed, eriti mis puudutab ajutisest töölepingust tulenevaid õigusi;
45. palub vastuvõtjaliikmesriikidel ja rändajate päritoluriikidel sõlmida kokkulepped, millega tagatakse
erialase tööstaa žiga või sotsiaalkindlustusega seotud õiguste ülekandmine teise riiki;
46. rõhutab, et rändajate poolt arenguriigist kodumaale tehtavate ülekannete summad on oluliselt suure-
mad kui saadav arenguabi ning sellel on ääretult suur tähtsus vaesuse kõrvaldamise, kui ühe aastatuhandearengueesmärgi, saavutamisel ja nõuab tungivalt, et asjaomased institutsioonid kergendaksid ülekannete tege-mist võttes selle eest võimalikult madalat tasu;
47. rõhutab koostöö tähtsust ühelt poolt vastuvõtva ühiskonna ja teiselt poolt sisserändajate ja nende
päritoluühiskonna vahel;
48. peab vajalikuks muuta üldsuse arusaama sisserändest Euroopas, eelkõige aktiivse võitlusega diskrimi-
neerimise, rassismi ja ksenofoobia vastu ning sisserände ajaloo lülitamisega koolide õppekavasse;
49. suhtub pooldavalt “ajude ringluse ”hoogustamisesse, laiendades “ühenduse soodustuse ”põhimõtet
isikutele, kes on juba töötanud teatud arvu aastaid Euroopa Liidus enne oma riiki tagasipöördumist;
50. leiab, et on eluliselt tähtis lisada Euroopa rändepoliitikasse ka ajude äravoolu probleemi praktilised
lahendused;9.11.2006 ET C 272 E/447 Euroopa Liidu Teataja
Kolmapäev, 26. oktoober 2005
51. palub komisjonil alustada viivitamatult dialoogi päritoluriikide valitsustega, et saavutada õigusaktides
tasakaal, mis võimaldab rännet ja ametialaste kogemuste omandamist; palub komisjonil dialoogi käigus jaasjaomaste riikide nõusolekul tugevdada erimeetmete väljatöötamist sektorites, mida ajude äravool eriti puu-dutab;
52. kutsub asjaomaseid liikmesriike teavitama potentsiaalseid sisserändajaid enne päritoluriigist lahkumist
nende seaduslikest võimalustest ja palub komisjonil toetada liikmesriikide samas riigis asuvate diplomaatilisteja konsulaarstruktuuride tegevuse kooskõlastamist ja seda eesmärgiga suunata sisserändajad võimalusel nen-desse liikmesriikidesse, mille vastuvõtuvalmidus vastab tema kutsealasele profiilile;
53. tuletab meelde, et sisserändajatele on vaja tagada õiglane kohtlemine ja õigused;
54. juhib tähelepanu asjaolule, et ühine rändepoliitika peab arvesse võtma põhjusi, miks sisserändajad
vahel ka eluga riskides Euroopasse tulevad ning seetõttu tuleb rändepoliitika seostada aktiivse ühise arengu-koostööpoliitikaga;
55. rõhutab, et on oluline ja vajalik tugevdada koostööd mitte ainult ELi ja päritoluriikide vahel, vaid ka
päritoluriikide endi vahel, eriti Euroopa naabruspoliitikasse kaasatud riikide vahel, AKV riikide vahel ningesimesena ja viimasena nimetatute vahel;
56. ootab komisjonilt, et see keskenduks arengumaadest pärit inimestega organiseeritud kauplemise vas-
tastes meetmetes kurjategijate karistamisele, mitte nende ohvrite vastutusele võtmisele; nendib, et paljudelinimkaubanduse ohvriks langenud naistel puudub õiguslik või sotsiaalne kaitse;
57. kutsub komisjoni tunnustama laste migratsiooni kui majandusmigratsiooni iseseisvat osa ning tagama
alaealistele rändajatele õigused ja nende kaitse vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklile 24;
58. on seisukohal, et sisserände reguleerimine kolmandate riikide vahel aitab kaasa sisserändajate inim-
õiguste ja tööalaste õiguste kaitsele ning samas võimaldab tabada inimkaubitsejaid ning nad süüdi mõista;
59. soovitab komisjonil võimaldada arengumaadesse tagasi pöördunud seaduslikele sisserändajatele kerge-
mat taasasumist Euroopa Liitu võrreldes esimest korda ELi sisenevate rändajatega ning tunnustada selleganimetatud isikute integreerumiskogemust;
60. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide
valitsustele ja parlamentidele.C 272 E/448 ET 9.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Kolmapäev, 26. oktoober 2005