Regioonide komitee arvamus, mis käsitleb komisjoni teatist

- "Euroopa raudteesüsteemi edasine integreerimine – kolmas raudteepakett"

- "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta ühenduse raudteede arendamist käsitleva nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ muutmiseks"

- "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta, mis käsitleb ühenduse raudteedel vedurite ja rongide juhtimisega tegeleva raudteepersonali sertifitseerimist"

- "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, mis käsitleb reisijate õiguseid ja kohustusi rahvusvahelistel raudteeliinidel"

- "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, mis käsitleb kompensatsioone lepinguliste kvaliteedinõuete mittetäitmise korral raudtee-kaubaveol"

(2005/C 71/07)

REGIOONIDE KOMITEE –

võttes arvesse komisjoni teatist "Euroopa raudteesüsteemi edasine integreerimine – kolmas raudteepakett" KOM(2004) 140 lõplik, "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta ühenduse raudteede arendamist käsitleva nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ muutmiseks" (KOM(2004) 139 lõplik – 2004/0047 (COD)), "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta, mis käsitleb ühenduse raudteedel vedurite ja rongide juhtimisega tegeleva raudteepersonali sertifitseerimist" (KOM(2004) 142 lõplik –2004/0048 (COD)), "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, mis käsitleb reisijate õiguseid ja kohustusi rahvusvahelistel raudteeliinidel" (KOM(2004) 143 lõplik — 2004/0049 (COD)) ning"Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, mis käsitleb kompensatsioone lepinguliste kvaliteedinõuete mittetäitmise korral raudtee-kaubaveol" (KOM(2004) 144 lõplik. – 2004/0050 (COD));

võttes arvesse nõukogu 28. aprilli 2004 aasta otsust, mille kohaselt otsustati vastavalt Euroopa Liidu asutamislepingu artiklile 71 ja artikli 265 lõikele 1 konsulteerida antud küsimuses regioonide komiteega;

võttes arvesse regioonide komitee presidendi 19. juuni 2004. aasta otsust teha sellekohase arvamuse koostamine ülesandeks territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika komisjonile;

võttes arvesse komitee varasemat arvamust "Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviettepanek üleeuroopalise tavaraudteevõrgustiku koostalitlusvõime kohta (KOM(1999) 617 lõplik. — 1999/0252 (COD) (CdR 94/2000 fin)) [1];

võttes arvesse oma varasemat arvamust, mis käsitleb Euroopa Komisjoni teatist "Euroopa integreeritud raudteeruumi loomine" (KOM(2002) 18 lõplik (teine raudteepakett) (CdR 97/2002 fin)) [2];

võttes arvesse oma varasemat arvamust, mis käsitleb valget raamatut "Euroopa transpordipoliitika aastaks 2010: aeg otsustada (KOM(2001) 370 lõplik) (CdR 54/2001 fin) [3];

võttes arvesse oma varasemat arvamust, mis käsitleb "Ettepanekut Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määruse kohta, mis käsitleb ühenduse finantsabi andmist kaubaveosüsteemi keskkonnakaitsemeetmete tõhustamiseks (Marco Polo programm)" (KOM(2002) 54 lõplik. — 2002/0038 (COD)) (CdR 103/2002 fin) [4];

võttes arvesse oma varasemat arvamust, mis käsitleb teemat "Liikluskoridorid ja TEN-T: Euroopa kasvumootor ja ühtekuuluvuse instrument" ja komisjoni teatist Euroopa-Vahemere transpordivõrgustiku arendamise kohta (KOM(2003) 376 lõplik) (CdR 291/2003 fin) [5];

võttes arvesse oma arvamust (CdR 161/2004 rev.2), mille territoriaalse ühtekuuluvuse komisjon võttis vastu 24. septembril 2004 (raportöör: hr Soulage, Rhōne-Alpes'i regiooninõukogu liige (FR/PES));

ning arvestades järgmist:

1) Reisijate- ja kaubavedu raudteel on vältimatuks eelduseks lõimunud Euroopa loomisel ja samas ka oluliseks majanduskasvu allikaks.

2) Püüe raudteetranspordituru järk-järgulise avamise suunas võib olla täiendavaks trumbiks selle arengueesmärgi ellu viimiseks eelkõige rahvusvahelisel tasandil.

3) Kõigi lõimumise ja turu avamise suunas tehtavate püüdluste puhul tuleb silmas pidada kolme järgmist aspekti: teenuste kvaliteet, reisijate ja transporditava kauba ohutus ning reisijate ja teenindatavate alade õigustest kinni pidamine.

otsustas oma 2004. aasta 17. ja 18. novembril toimunud 57. plenaaristungil (17. novembri istung) ühehäälselt vastu võtta järgneva arvamuse:

1. Regioonide komitee seisukohad

Teel raudteetransporditeenuste siseturu suunas

regioonide komitee on põhimõtteliselt antud ettepanekutega nõus; siiski vajavad arvukad punktid täpsustamist ja nimelt need, mis puudutavad riikide ja asjasse puutuvate omavalitsuste sekkumistingimusi ning komisjoni poolt väljapakutud regulatsiooni mahtu, ulatust ja liiki. Regioonide komitee tahab olla kindel selles, et antud raudteereformi rakendamine leiab aset tingimustel, mis annavad oma panuse raudteetransporditeenuste parandamisse, tugevdavad selle konkurentsivõimet teiste transpordiliikide suhtes ja kindlustavad raudteeettevõtetele majandusliku elujõulisuse.

REGIOONIDE KOMITEE

1.1 tervitab pingutusi, mis on tehtud Euroopa integreeritud raudteeliikluse edendamise ja loomise nimel; see on vältimatuks eeltingimuseks selle transpordiliigi taaselustamiseks, millele omistatakse Euroopa Liidu säästlikus transpordipoliitikas keskne roll, nii nagu seda rõhutatakse valges raamatus.

1.2 tervitab põhimõtteliselt komisjoni püüdlusi arendada kooskõlas Euroopa Parlamendi otsustega edasi raudteetransporditeenuste tõelise siseturu loomist, seda nii reisijate- kui ka kaubaveo osas. Kolmandas raudteepaketis sisalduvad ettepanekud näevad ette kaubaveoteenuste kvaliteedi parandamist ning liidu liikmesriikide reisijateveoteenuste turu järk-järgulist avamist, viimasega alustatakse rahvusvahelise reisijateveo valdkonnas;

1.3 võtab arvesse, et säästva arengu seisukohast vaadatuna kujutab kiirrongiteenuste areng regioonide ühendamisel endast tervitatavat algatust rahvusvahelise reisijateveo valdkonnas; see tuleb aga tööle rakendada nii, et rahvusvahelised veoteenused integreeritaks regionaalsesse kvaliteetse teenuse pakkumise süsteemi ning et sõiduplaanid oleks teineteisega kooskõlas;

1.4 toetab seoses märkimisväärse hulga piirialatöötajate olemasoluga piiriüleste teenuste arendamist. Selleks et tagada taoliste teenuste kõrge kvaliteet ja tasuvus, tuleb lihtsustada asjaosaliste regioonide vaheliste lepete sõlmimist;

1.5 peab väga olulisteks aspektideks head regionaalplaneerimist ja võrdset juurdepääsu erinevatele regioonidele. Sellest seisukohast lähtuvalt loodab RK, et kasutusele võetakse kõik vajalikud meetmed takistamaks seda, et uute raudteeettevõtete sisenemine turule ei tooks endaga kaasa kahjumiga töötavate raudteeliinide sulgemist, mida hoitakse töös tänu tariifide tasakaalustamise mehhanismidele;

Sellega seoses viitab komitee kahele võimalikule ohule:

- Esimene puudutab perifeerseid regioone või isoleeritud piirkondi, mis võivad jääda nendest uutest teenustest välja, kui nende transporditeenuste omaduste kindlaks määramisel on sõnaõigus ainuüksi ettevõttel. Lisaks võivad rahvusvahelised transpordiühendused, mis koonduvad kõige tulusamatesse ja seega kõige tihedama liiklusega raudteejaamadesse, destabiliseerida teatud rahvusvahelisi liine, mille suhtes ei ole kohaldatavad avaliku teenindamise lepingud.

- Teine oht puudutab kaitseklausli kasutamise tingimusi avaliku teenindamise lepingu objektiks olevate (eelkõige regionaalsete) transpordiühenduste puhul.

1.6 viitab sellele, et nagu komisjon seletuskirjas märgib, on raudteeliikluse ohutuse küsimus otsustava tähtsusega ning odavaid pakkumisi tegevate ettevõtete esilekerkimine ei tohi avaldada negatiivset mõju reisijate ohutusele esitatud nõudmistele (sõidukijuhi väljaõpe ja juhiluba, veeremi liigne vananemine, hooldusele kehtivad eeskirjad). See on seda olulisem, et kabotaaži lubamine võib eelkõige regionaalsetel liinidel endaga kaasa tuua segatranspordi, millele avaliku teeninduse lepingud kehtestavad tavaliselt ranged ohutusreeglid. Lisaks tähendab kabotaaži lubamine de facto raudteetranspordituru liberaliseerimist teatud siseriiklikel liinidel; seejuures tuleb tagada, et turu konkurentsile avamine ei tooks endaga kaasa avaliku teenindamise lepingu alla mitte-kuuluvate, teatud siseriiklike transpordiühenduste majandusliku elujõulisuse nõrgestamist;

1.7 kinnitab oma tugevat toetust raudteel läbiviidud reformidele hinnangu andmise meetoditele, selleks et kontrollida, kas reformid viivad tõepoolest pakutavate teenuste parandamiseni (teenuste pakkumiste tase ja kvaliteet, ohutus, kulud). Eelnevat silmas pidades on komiteel kahtlused, kas väljapakutud ajagraafik, milles ei ole ette nähtud piisavalt aega eelnevate reformide hädavajalikule hindamisele, on üldse sobilik.

Ühenduse raudteetranspordivõrgu vedurijuhtide sertifitseerimine

REGIOONIDE KOMITEE

1.8 tervitab komisjoni algatust viia sisse vedurijuhtide kaheosaline sertifitseerimissüsteem, mis koosneb järgmistest osadest: 1) kogu liidu territooriumil kehtiv ELi juhiluba, mille väljastab riiklik pädev ametkond või viimase poolt volitatud pädev agentuur ning mis kuulub vedurijuhi omandisse; 2) ühtlustatud täiendav tõend igale sõidukijuhile, mis peegeldab spetsiifilisi, konkreetsete tööülesannetega seotud nõudmisi ja millel on piiratud kehtivusaeg. Antud tõendi väljastab raudteeettevõte, kelle teenistuses vedurijuht töötab;

1.9 märgib, et antud süsteem on asjaosaliste partnerite (Euroopa Raudteede Ühendus ja Euroopa Transporditöötajate Föderatsioon) poolt ühiselt välja töötatud ning et see tagab ühendusesisese töövõtjate vaba liikumise;

1.10 kinnitab, et lähtudes raudteevõrgustike koostalitusvõime saavutamise eesmärgist on möödapääsmatu ohutuseeskirjade täpsema määratlemise nõue. Arvestades vedurijuhtide sertifitseerimist puudutavate riiklikke eeskirjade suurte erinevustega on väljapakutud ühtlustamine vajalik. Füüsilise ja psüühilise sobivuse kontrollimine, selle regulaarne kontroll, pädevuse taseme järelvalve ning põhiteadmised ühest ühenduse ametlikust keelest on raudteetranspordi ohutuse kõrge taseme vältimatuks garantiiks;

1.11 tervitab nende uute tingimuste järk-järgulist rakendamist: esmalt kohaldatakse need rahvusvahelistel raudteeliinidel töötavate vedurijuhtide suhtes ning keskpikas perspektiivis, pärast hindamist, hakkavad need kehtima kõigile vedurijuhtidele.

Reisijate õigused ja kohustused rahvusvahelistel raudteeliinidel

REGIOONIDE KOMITEE

1.12 tervitab komisjoni algatust sätestada lennuliikluse eeskujul reisijate õigused ja kohustused ka rahvusvahelistel raudteeliinidel. Sellega astutakse samm erinevate transpordiliikide vahelise terve konkurentsi soodustamise suunas;

1.13 loodab, et väljapakutud meetmed laienevad ka antud seadusandluse baasil sisse vidud siseriiklikele kabotaažiteenustele.

1.14 märgib, et ettenähtud protseduuris arvestatakse endiselt liialt vähe raudteetranspordi kasutajate esindajate ja kohalike omavalitsustega.

Kompensatsioonid kvaliteedinõuete mittetäitmise korral raudteekaubaveol

Regioonide komitee

1.15 märgib, et raudteeveoste osakaal on vähenenud, kuid samas on suurenenud veoteenuste tellijate nõudmised teenuste parema kvaliteedi, õigeaegse tarnimise jne osas;

1.16 on seisukohal, et meetmete rakendamine raudteeettevõtete poolt pakutavate teenuste kvaliteedi tõstmiseks on otsustava tähtsusega, vastasel juhul jätkub raudteeveoste osakaalu vähenemine;

1.17 võtab teadmiseks komisjoni pingutused, mida too on teinud raudteevedude turuosa tõstmiseks praegustes jätkuvalt keerulistes tingimustes. Transpordiettevõtete poolt pakutavate teenuste kvaliteedi tõstmine on kindlasti üheks vahendiks, kuidas siduda olemasolevaid ja võita uusi kliente;

1.18 tõstatab küsimuse, kas komisjon üleüldse peaks antud eeskirju kehtestama, kuna transpordiettevõtetel on oma klientidega lepingulised suhted ning need lepingud käsitlevad muuhulgas ka kvaliteedinõudeid. On olemas oht, et nii saavutatakse vastupidine efekt, seda eelkõige juhul, kui seadusandlusega sätestatud eeskirjad muudavad raudteeveo kallimaks, samas kui maanteetranspordi pakkujad säilitavad õiguse leppida kvaliteeditingimustes kokku kahepoolsete läbirääkimiste käigus. Antud küsimus on veelgi tundlikum teema uute liikmesriikide raudteeettevõtetele, eelkõige juhul kui komisjon ei kehtesta antud kvaliteedinõudeid võrdsetel alustel kõikidele transpordiliikidele.

2. Regioonide komitee soovitused

REGIOONIDE KOMITEE

2.1 nõuab, et muudetaks ettenähtud ajakava, selleks et jätta aega eelnevate reformidele hädavajaliku hinnangu andmiseks. Antud hinnangu puhul tuleks eelkõige arvestada muudatustega, mis tuleb antud reformide tulemusena läbi viia uutes liikmesriikides ja perifeersete piirkondades.

2.2 soovib, et täpsustataks mõiste "rahvusvaheline transporditeenus" määratlust nii, et selles sisalduks säte, et rahvusvaheline rong peab peatuma igas riigis, mida ta läbib vähemalt ühes olulisemas linnastus. Direktiivi eelnõu (KOM(2004) 139 lõplik) artiklis 1 toodud rahvusvahelise transporditeenuse määratlus piirdub ühe ainsa kriteeriumiga, nimelt sellega, et "rong peab ületama vähemalt ühe riigipiiri.". Selline lihtne määratlus võib endaga kaasa tuua kuritarvitusi (free riders), kuna rahvusvahelise transporditeenuse staatuse taotlemiseks piisaks sõitmisest esimesse teisel pool piiri asuvasse raudteejaama, samas kui peaaegu kogu käive saavutataks ühes ja samas riigis. Selline praktika võiks de facto endaga kaasa tuua antud riigi siseturu avamise;

2.3 nõuab, et kavandatava rahvusvahelise transporditeenuse tunnuste (teenuste arv, peatuste arv, reiside arv, sagedus, siseriiklike liinide tariifid) määratluses täpsustataks liikmesriikide ja omavalitsuste rolli;

2.4 teeb ettepaneku täpsustada direktiivi eelnõu teksti sätestades, et kabotaaži teenuste piiramine on lubatud kohaliku või piirkondliku omavalitsuse otsusega, kui avaliku teenindamise lepingu objektiks olev raudteeliin kuulub tema kui haldaja vastutusalasse, või direktiivi 2001/14/EK artiklis 30 viidatud reguleeriva asutuse otsusega;

2.5 soovitab määratleda rahvusvahelise raudteeliikluse reguleerimise tingimused lähtuvalt kavandatavate teenuste liigist. Antud teenuste majanduslik tasuvus, tariifid ja kvaliteet on teenuse liigist sõltuvad. Tegelikult ei ole võimalik eelnevalt kehtestada samu reegleid kahe naaberriigi vahelisele rahvusvahelisele liiklusele, kiirrongiliini liiklusele liinil nagu näiteks Londoni — Marseilles, öörongiliiklusele liinil nagu näiteks Hamburgi — Zürichi või vaid hooajaliselt töötavale liinile nagu näiteks Pariisi — Veneetsia;

2.6 soovitab käsitleda antud turu avamise mõjusid rahvusvahelistele reisibussiliiklusele, eelkõige lähtudes nende liinide õigusest ise tariifide üle otsustada (kas ka nendel reisiettevõtetel on siseriikliku kabotaaži õigus?);

2.7 tõstab esile vajadust täpsemalt selgitada, millistel tingimustel võivad rahvusvahelise raudteetransporditeenuse osutajad ise tariife (eelkõige kabotaažiklientidele) kindlaks määrata. See on oluline, et vältida riiklike ettevõtete konkurentsitingimuste moonutamist juhul kui viimasel ei ole õigust tariife vabalt kehtestada;

2.8 teeb ettepaneku määrata kindlaks uute teenuste lepingu kestvuse aeg, mis oleks kooskõlas investeeringute tasuvusega. Vältimaks selles valdkonnas pakkumiste volatiilsust on oluline, et erinevatele asjaomastele partneritele antaks vajalikud garantiid.

2.9 nõuab, et juhiloa juurde kuuluv ühtlustatud täiendav tõend antaks vedurijuhtidele üksnes juhul, kui too valdab iga maa keelt, kus ta töötab;

2.10 rõhutab, et raudteeliiklusele kehtivad reisijatele makstava hüvitise tingimused, eelkõige mis puudutab rongide hilinemist, peaksid olema identsed lennuliikluses rakendatavate tingimustega (kehtivuse aeg ja hüvitise määr).

2.11 viitab sellele, et kõik need teemad puudutavad üha suuremat hulka omavalitsusi ja et seepärast on ülimalt oluline, et nende esindajad oleksid esindatud kõigis nende meetmete rakendamise eest vastutavates riikliku või ühenduse tasandi ametkondades.

Brüssel, 17. novembril 2004

Regioonide komitee

president

Peter Straub

[1] EÜT C 317, 6.11.2000, lk 22

[2] EÜT C 66, 19.3.2003, lk 5

[3] EÜT C 192, 12.8.2002, lk 8

[4] EÜT C 278, 14.11.2002, lk 15

[5] EÜT C 109, 30.4.2004, lk 10

--------------------------------------------------