[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 26.9.2008

KOM(2008) 592 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

personalieeskirjade XII lisa kohta

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

personalieeskirjade XII lisa kohta

1. ÕIGUSLIK ALUS

Käesoleva aruande eesmärk on esitada nõukogule hinnang Euroopa ametnike pensioniskeemi kohta, nagu see on ette nähtud personalieeskirjade XII lisa artiklis 14.

Artikliga 83 on sätestatud, et kõnealuse pensioniskeemi järgseid hüvitisi makstakse ühenduse eelarvest, et liikmesriigid tagavad ühiselt nimetatud hüvitiste maksmise vastavalt nimetatud kulude rahastamiseks ettenähtud skaalale ja et ametnikud katavad ühe kolmandiku selle pensioniskeemi rahastamisest.

Personalieeskirjade artikli 83a ja XII lisaga on kehtestatud kindlustusmatemaatika eeskirjad sissemakse määra arvutamiseks, et tagada pensioniskeemi tasakaal.

2. EUROOPA AMETNIKE PENSIONISKEEMI PÕHIMÕTTED

2.1. Pensioniskeemi kindlustusmatemaatiline tasakaal

2.1.1. Personalieeskirjad: kindlustusmatemaatilise tasakaalu põhimõte

Euroopa ametnike pensioniskeem järgib kindlustusmatemaatilise tasakaalu põhimõtet. Töötaja aastane sissemakse peab katma tema aasta jooksul omandatud õigustest ühe kolmandiku. Aasta jooksul omandatud õigused hõlmavad nii õigust tulevasele pensionile, mida töötaja saab pärast pensionile jäämist, kui ka (teatavate tingimuste korral) õigust invaliidsustoetusele, toitjakaotuspensionile ja orvupensionile. Teisisõnu rahastatakse aastase sissemaksega ühte kolmandikku pensioniskeemi finantskuludest, st tulevikus tehtavatest väljamaksetest. Selle arvutuse jaoks tuleb Euroopa Liidu ametnikele tehtavaid väljamakseid hinnata nüüdispuhasväärtuse alusel (kasutades diskontomäära). Seega hõlmab arvutus kindlustusmatemaatilist hinnangut.

Pensionimakse määra arvutamiseks kasutatava meetodi tehnilist poolt on kirjeldatud rahvusvahelises standardis IAS19 ja seda meetodit tuntakse proportsionaalse osa krediteerimise meetodi nime all. Sissemakse määra arvutamisel võrreldakse tööealiste töötajate omandatud õiguste kindlustusmatemaatiliste väärtuste summat, mida kindlustusmatemaatikas nimetatakse finantskuludeks, nende kogu aastase põhipalgaga.

Selleks et hinnata finantskulusid, on vaja määrata kindlaks mitmed kindlustusmatemaatilised eeldused, nagu tegelik intressimäär, suremuse määr ja palgatõus. Nende eelduste tegelik väärtus võib osutuda veidi erinevaks arvutamise ajal prognoositud väärtusest. Sellised erinevused võivad ühe aasta raames tuua kaasa väikese (positiivse või negatiivse) tasakaalustamatuse. Sellised väikesed teoreetilised aastased tasakaalustamatused kalduvad pikema aja jooksul üksteist tasakaalustama, sest kindlustusmatemaatiliste eelduste väärtuseid korrigeeritakse korrapäraselt üles- või allapoole, et võtta arvesse vastavaid täheldatuid väärtusi.

Jooksval aastal tehtavad sissemaksed ei ole arvutatud selliselt, et need kataksid jooksva aasta pensionimaksed, vaid need võivad olla suuremad või väiksemad. Kindlustusmatemaatilise tasakaalu põhimõtte järgimisega tagatakse pikaajaline, mitte aastane tasakaal, mistõttu see erineb rahavoogude aastase tasakaalu põhimõttest.

Euroopa ametnike pensioniskeem on tasakaalus, kui töötajate makstavad aastased sissemaksed katavad ühe kolmandiku aasta jooksul omandatud õigustest , st vastavalt personalieeskirjadele vanaduspensioni puhul 1,9 % või 2 % viimasest põhipalgast enne pensionile jäämist.

2.2. Pensionimaksed ja hüvitised

Personalieeskirjade V jaotise 3. peatükis, mida on edasi arendatud VIII ja XIII lisas, on sätestatud pensioni ja invaliidsustoetuse saamise õigused. Artiklis 83 on täpsustatud, et ametnikud katavad ühe kolmandiku pensioniskeemi rahastamisest. Praegu maksab ametnik pensioniskeemi 10,25 % põhipalgast.

Vastavalt 2008. aasta arvutusele ning komisjoni ettepaneku ja nõukogu heakskiidu korral võiks nimetatud sissemakse määra 1. juulist 2008 suurendada kuni 10,9 %-ni.

Sissemakse määra ja pensionihüvitise arvutus põhineb teataval hulgal parameetritel ja kindlustusmatemaatilistel prognoosidel. Allpool on mõnda neist täpsemalt kirjeldatud.

2.2.1. Pensioniõigused

Pensioniõigused on õigused, mida ametnik omandab kuni pensionieani. Pensioniõiguseid väljendatakse protsendina põhipalgast, mida kasutatakse pensioni arvutamisel. Töötaja omandab igal aastal pensioniõigusi vastavalt pensionimaksetele personalieeskirjade järgmiste sätete kohaselt[1].

Vastavalt personalieeskirjade artiklile 77 on maksimaalne vanaduspension 70 % selle palgaastme viimasest põhipalgast, kuhu ametnik vähemalt aasta jooksul kuulus. Ametnikule makstakse 1,9 % tema põhipalgast, mida ametnik sai pensioniikka jõudes, iga VIII lisa artikli 3 sätete kohaselt arvestatud teenistusaasta eest.

Olenemata artikli 77 teise lõigu teisest lausest, on enne 1. maid 2004 teenistusse asunud ametnikul õigus kahele protsendile palgast iga VIII lisa artikli 3 kohaselt arvestatud pensioniõigusliku aasta kohta.

Vanaduspensioni arvutamisel arvestatav maksimaalne pensioniõiguslik staaž on maksimumpensioni saamiseks vajalike aastate arv personalieeskirjade artikli 77 teise lõigu tähenduses (personalieeskirjade VIII lisa artikkel 2).

Kokkuvõttes on pensioniõiguslik staaž, mille alusel makstakse maksimaalset vanaduspensioni (70 % põhipalgast), 35 aastat (enne 1. maid 2004 teenistuses olnud ametnike puhul) ja 36,84 aastat (pärast 1. maid 2004 värvatud ametnike puhul).

2.2.2. Pensionihüvitised

Pensionihüvitiste suuruse arvutamiseks korrutatakse pensioniõigused põhipalgaga, mida ametnik sai pensioniikka jõudes. Invaliidsustoetuse saajad lähevad pensionile automaatselt selle kuu viimasel päeval, mil ametisse nimetav asutus või ametiisik tunnistab, et töötaja on püsivalt võimetu oma kohuseid täitma (personalieeskirjade artikkel 53). Toitjakaotuspension põhineb vanaduspensionil ja seda arvutatakse personalieeskirjade VIII lisa 4. peatüki kohaselt.

2.2.3. Pensioniiga

Personalieeskirjades on sätestatud, et ametnike üldine pensioniiga on 63 aastat, kuid XIII lisas on ette nähtud üleminekuaeg. Sissemakse määra arvutamisel on vaja hinnata nn eeldatavat pensioniiga . Üldiselt jäävad töötajad pensionile pisut hiljem kui pensioniea alampiiril. Arvutuses kasutatakse erinevaid tabeleid, sõltuvalt sellest, millal isik sai ELi töötajaks.

3. PENSIONISKEEMI KÄSITLEVA ARUANDEGA SEOTUD MENETLUS

3.1. Artikli 83 kohaselt moodustatud töörühm

XII lisa rakendamisel tekkinud tehnilisi küsimusi käsitleb Euroopa Ühenduste Statistikaamet (Eurostat) koostöös liikmesriikide asjaomaste asutuste riiklike ekspertidega, kes osalevad personalieeskirjade artikli 83 kohaselt moodustatud töörühmas. Kõnealune töörühm on kohtunud igal aastal, nagu see on ette nähtud personalieeskirjades. Kohtumised toimusid Luxembourgis 7. juunil 2004, 8. juunil 2005, 19. juunil 2006, 26. juunil 2007 ja 27. juunil 2008.

Töörühm on arutanud Eurostati koostatud metoodilisi dokumente. Artikli 83 kohaselt moodustatud töörühm on saanud kõik dokumendid, mida on vaja Eurostati töö kontrollimiseks. Töörühmale jagatud dokumendid sisaldasid kõiki vajalikke üksikasju. Dokumendid on kättesaadavad CIRCAs (Eurostati veebisaidil), millele on töörühma liikmetel juurdepääs. Töörühmal on õigus teha ettepanekuid või küsida selgitusi. Otsuste tegemisel on jõutud alati kokkuleppele.

Eurostat vahetab kindlustusmatemaatilistes küsimustes asjakohast teavet ka rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu koordineeritud organisatsioonide ühine pensioniskeemide haldamise üksus ((JPAS), kuhu kuuluvad OECD, NATO, ESA, Euroopa Nõukogu, NAMSA jt), Euroopa Patendiamet (EPO) ja Eurocontrol.

3.2. Sõltumatu ekspert

Kooskõlas personalieeskirjade XII lisa artikli 13 lõikega 4 abistab Eurostati metodoloogilise rakendamise ning vastavate kindlustusmatemaatiliste prognooside määratluste ja arvutuste alal sõltumatu ekspert (Ernst & Young Actuaires-Conseils, 11, allée de l’Arche, 92037 Paris La Défense cedex).

Selleks et tagada Eurostati esitatud andmete õige kasutamine, on Ernst & Young Actuaires-Conseils korraldanud kindlustusmatemaatiliste prognooside vallas mitmeid uurimisi.

Eksperdi Ernst & Young Actuaires-Conseils aruannetes (kättesaadavad CIRCAs) kinnitati Eurostati arvutatud sissemakse määrad. Mitmel korral esitas ekspert märkusi, mida Eurostat võttis võimaluse korral arvesse.

4. PARAMEETRID JA KINDLUSTUSMATEMAATILISED PROGNOOSID

4.1. Peamised muutujad

4.1.1. Kohustuslikud parameetrid

Kohustuslikud parameetrid on väärtused, mis on seotud peamiselt personalieeskirjade kohaldamisega. Sellised väärtused erinevad vastavalt teatavatele tingimustele, mis on seotud iga ametniku konkreetse olukorraga (nt aastakoefitsient on alates 1. maist 2004 värvatud töötajate puhul 1,9 % ja enne seda kuupäeva teenistuses olnud töötajate puhul 2 %). Selliseid väärtusi saab selgelt kindlaks määrata.

4.1.2. Kindlustusmatemaatilised prognoosid

Kindlustusmatemaatilised prognoosid on väärtused, mis ei ole teada ja mida ei saa täpselt kindlaks määrata. Peamised sellised prognoosid kajastuvad nii suremus- ja invaliidsustabelis kui ka personaalse palgatõusu tabelis ning hõlmavad abielus olemise tõenäosust pensioniikka jõudmisel, orbude ja lahutatud abikaasade suhtes kohaldatavaid koefitsiente jne. Selliste prognooside väärtuseid on hinnatud vastavalt kindlustusmatemaatika üldisele tavale ja neid on arutatud artikli 83 kohaselt moodustatud töörühma iga-aastastel kohtumistel riiklike ekspertidega liikmesriikide asjaomastest asutustest.

4.1.3. Majanduslikud parameetrid

Personalieeskirjade XII lisa artiklite 10 ja 11 kohaselt arvutatakse tegelik diskontomäär ja üldine palgatõus vastavate näitajate eelneva 12 aasta keskmisena.

2008. aastal toimunud ajakohastamisel määrati tegelikuks diskontomääraks 3,1 % (2007. aasta kindlustusmatemaatilises hinnangus oli see 3,4 %) ja üldiseks palgatõusuks 0,4 % (2007. aastal 0,5 %). Need muutused koos teiste kindlustusmatemaatiliste prognooside muutusest tingitud mõjuga on põhjuseks, miks arvutatud pensionimakse määr suureneb 10,9 %-ni.

4.1.4. Demograafilised parameetrid

Vaadeldud sihtrühm koosneb Euroopa ametnike pensioniskeemi sissemakseid tegevatest isikutest, sealhulgas:

- töötavad ametnikud ja lapsehoolduspuhkusel olevad ametnikud;

- pensioniskeemi liikmed, kelle puhul pensionimaksete tegemine on vabatahtlik (st ametnikud, kes on võtnud puhkuse isiklikel põhjustel);

- invaliidid, kes saavad personalieeskirjade artikli 78 kohaselt invaliidsustoetust;

- teenistuse lõppemisel makstava hüvitise saajad.

31. detsembril 2007 tegi pensioniskeemi sissemakseid 47 596 isikut, mis oli 2643 võrra rohkem kui eelneval aastal.

Sihtrühma märkimisväärse kasvu peamiseks põhjuseks on lepinguliste töötajate (uus personalikategooria, mis on kindlaks määratud muude teenistujate teenistustingimustega) ning ametnike ja ajutiste töötajate värbamine uutest liikmesriikidest.

31. detsembri 2007. aasta seisuga tegi pensioniskeemi sissemakseid 7037 lepingulist töötajat, mis tähendas 9,88 % tõusu võrreldes 2006. aasta 31. detsembriga, mil see näitaja oli 6404. Enamik uutest pensioniskeemi sissemakseid tegevatest isikutest asendavad abiteenistujaid (endine personalikategooria, kuhu kuuluvad töötajad ei teinud sissemakseid).

4.2. Kokkuvõte viimases pensioniskeemi hindamises kasutatud peamistest parameetritest

Järgnevates tabelites on esitatud peamiste parameetrite väärtused ja kindlustusmatemaatilised prognoosid. Pange tähele, et nendes tabelites on esitatud ainult ülevaade peamistest muutujatest ja see ei ole ammendav. Täpse ja täieliku teabe saamiseks vaadake palun personalieeskirju.

Kindlustusmatemaatilises hinnangus kasutatavad kohustuslikud parameetrid

[pic]

Kindlustusmatemaatilised prognoosid[2]

[pic]

5. TULEMUSED: PENSIONIMAKSE MÄÄRA MUUTUMINE

5.1. Pensionimakse määra muutumine

Pensionimakse määr aastate lõikes

[pic]

Selleks et tagada pensioniskeemi tasakaal, oli pensionimakse määr ajavahemikul 2004–2008 võrdne ühe kolmandikuga kogu finantskulu ja kõigi aastaste põhipalkade suhtest.

5.2. Pensioniskeemi viimase hindamise tulemused

Eespool nimetatud arvutatud sissemakse määr (10,9 %) on võrdne ühe kolmandikuga kogu finantskulu (1002 miljonit eurot) ja kõigi aastaste põhipalkade (3056 miljonit eurot) suhtest. See määr on kõrgem (+0,6 %) kui 2007. aastal arvutatud määr (10,3 %).

Euroopa ametnike pensioniskeemi 2008. aasta esialgsest kindlustusmatemaatilisest hinnangust ilmneb, et pensioniskeemi tasakaalu tagamiseks peaks ühe kolmandiku makstavate hüvitiste rahastamiseks vajalik sissemakse määr olema 10,9 % põhipalgast (või invaliidsustoetusest).

Vastavalt personalieeskirjade artiklile 83a kaalub nõukogu, kas korrigeerida määra XII lisas sätestatud korra kohaselt, kui on näidatud, et praegu kohaldatava sissemakse määra (10,25 %) ja kindlustusmatemaatilise tasakaalu säilitamiseks vajaliku määra ( 10,9 % ) vahel on vähemalt 0,25-punktiline vahe.

XII lisa artikli 2 lõike 2 kohaselt ei tohi 1. juulil 2008 jõustuv kohandus põhjustada seda, et sissemakse oleks eelneval aastal kohaldatud määrast (10,25 %) üle ühe protsendi suurem või väiksem.

Seepärast tuleks alates 1. juulist 2008 pensioniskeemi tasakaalu tagamiseks kohaldada 10,9 % sissemakse määra.

6. PENSIONISKEEMI TASAKAAL

Nagu käesoleva aruande osas 2.1.2 selgitatud, on Euroopa ametnike pensioniskeem tasakaalus juhul, kui töötajate makstavad aastased sissemaksed katavad ühe kolmandiku aasta jooksul omandatud õigustest, st vastavalt personalieeskirjadele vanaduspensioni puhul 1,9 % või 2 % viimasest põhipalgast enne pensionile jäämist. Kuna pensionimakse määra arvutatakse selliselt, et oleks tagatud pensioniskeemi tasakaal, on skeem tasakaalus juhul, kui arvutatud määra kohaldatakse.

Käesolevas aruandes käsitletud perioodil, millele on viidatud personalieeskirjade XII lisa artiklis 14, esitas komisjon pärast personalieeskirjade konkreetsete sätete arvesse võtmist ettepaneku kinnitada Eurostati arvutatud sissemakse määr, mille nõukogu ka heaks kiitis. Arvesse võeti järgmisi konkreetseid sätteid:

- personalieeskirjade XII lisa artikli 2 lõige 1 (kohandus ei tohi põhjustada seda, et sissemakse oleks eelneva aasta kehtivast määrast üle ühe protsendi suurem või väiksem);

- personalieeskirjade XII lisa artikli 2 lõige 2 (1. juulil 2004 jõustuv kohandus ei tohi põhjustada seda, et sissemakse oleks suurem kui 9,75 %, ja 1. juulil 2005 jõustuv kohandus ei tohi põhjustada seda, et sissemakse oleks suurem kui 10,25 %);

- personalieeskirjade artikli 83a lõige 4 (määra korrigeerimist tuleks kaaluda juhul, kui kehtiva sissemakse määra ja kindlustusmatemaatilise tasakaalu säilitamiseks vajaliku määra vahel on vähemalt 0,25-punktiline vahe).

Järgnevas tabelis on esitatud kokkuvõte arvutatud ja kohaldatud sissemakse määradest.

Kokkuvõte arvutatud ja kohaldatud pensionimakse määradest

[pic]

Jooniselt on näha, et kohaldatud pensionimakse määr on olnud peaaegu samasugune kui Eurostati arvutatud määr. Oluline on tähele panna, et personalieeskirjade eespool nimetatud sätete kohaldamisest tulenevad väikesed erinevused määrade vahel võivad olla nii positiivsed kui ka negatiivsed, kuid pikema aja jooksul kalduvad need erinevused üksteist tasakaalustama.

Seepärast on meetod täitnud oma konkreetse eesmärgi tagada, et töötajate poolt eelarvesse makstavad pensionimaksed katavad ühe kolmandiku pensioniskeemi kuludest, nagu see on märgitud personalieeskirjade XII lisa artikli 1 lõikes 1, ning seega on pensioniskeem tasakaalus.

7. PROBLEEMID, LAHENDUSED JA EDASINE TÖÖ

7.1. Personaalne palgatõus

Kindlustusmatemaatiliste prognooside (nt keskmise eluea tabel, palkade üldine kasv) tegemisel kasutatakse tavaliselt varasemaid andmeid. 2004. aastal personaalse palgatõusu kindlaksmääramisel seda tava ei järgitud. 1. mail 2004 jõustunud uute personalieeskirjadega loodi uus personalikategooria (lepingulised töötajad) ning muudeti oluliselt ametnike ja ajutiste töötajate palgaastmestikku ja edutamiseeskirju. Kõigi nende muudatuste tõttu ei olnud personaalse palgatõusu prognoosimisel varasemate asjaomaste andmete kasutamine asjakohane.

2004. ja 2005. aastal tugines meetod soovituslikele edutamismääradele, mis on esitatud personalieeskirjade I lisa tabelis B. 2006. aasta hinnangu koostamise aluseks olev uus meetod esitati artikli 83 kohaselt moodustatud töörühmale. See meetod põhineb soovitusliku edutamismäära liikuval keskmisel ning kuni 12 vaatlusaasta jooksul (alates 2005. aastast) vaadeldud edutamismääral personalikategooria, palgaastme ja -järgu ning pensionini jäänud aastate lõikes. Sama vaatlusperioodi kasutatakse tegeliku diskontomäära ja palkade üldise kasvumäära arvutamisel.

Lahendusettepanek:

Tehakse ettepanek jätkata kõnealuse meetodi kasutamist. Meetod arvestab aina enam varasemaid edutamisi, sest nende kaal keskmise arvutamisel muutub soovituslike edutamismääradega võrreldes aina suuremaks. Sel viisil personaalse palgatõusu arvutamisel võetakse täielikult arvesse töötajate palgajärgu suurenemist kogu nende karjääri vältel. Kokkuleppel liikmesriikide ekspertidega võib vajaduse korral teha praegusesse meetodisse mõningaid parandusi.

7.2. Invaliidsus

Pensioniskeemi 2008. aasta hinnangus kasutati uut invaliidsustabelit (ELi 2008. aasta invaliidsustabel). Nagu eespool selgitatud, on 1. maist 2004 jõustunud uute personalieeskirjade kontekstis (invaliidsustoetuse saajad on arvesse võetud) invaliidsusmäärade prognoosimisel kasutatud vaid neljal aastal (2004, 2005, 2006 ja 2007) vaadeldud invaliidsusmäärasid. Uus invaliidsustabel esitati artikli 83 kohaselt moodustatud töörühma 27. juuni 2008. aasta koosolekul.

Selle lühikese vaatlusperioodi alusel ei saa invaliidsusmäärasid prognoosida nii täpselt, kui seda saaks teha pikema perioodi alusel. Seepärast võib tulevikus olla vaja invaliidsusmäärasid ajakohastada. Seda lähenemisviisi toetab ka sõltumatu ekspert.

Lahendusettepanek:

Jätkata invaliidsusmäära jälgimist igal aastal ning arvutada kättesaadavate andmete liikuva keskmise alusel invaliidsusmäärad kuni 12 vaatlusaasta jooksul (sama vaatlusperioodi kasutatakse tegeliku diskontomäära ja palkade üldise kasvumäära arvutamisel).

7.3. Keskmise eluea tabel

Hindamisel kasutati sama keskmise eluea tabelit (ELi 2004. aasta keskmise eluea tabel), mis oli aluseks 2004. aasta pensioniskeemi hindamisel. Analüüsiti tegelikku suremuse määra ajavahemikul 2004–2007 ja võrreldi seda ELi 2004. aasta keskmise eluea tabelis prognoositud suremuse määraga. Sellest analüüsist selgus, et suremuse määr vanuserühmas 30–69 aastat oli tegelikult madalam ning vanuserühmas 70 aastat ja vanemad kõrgem kui ELi 2004. aasta keskmise eluea tabelis esitatu.

Eurostat ja kuue koordineeritud organisatsiooni ühine pensioniskeemide haldamise üksus on algatanud ühisprojekti, mille eesmärk on koostada ühine keskmise eluea tabel (2008. aasta rahvusvaheliste avalike teenistujate keskmise eluea tabel), mis põhineb suurel hulgal Euroopas asuvatel avalikel teenistujatel. Selle tabeli on kinnitanud kindlustusmatemaatika välisekspert, kes soovitas keskmise eluea tabeleid ka korrapäraselt ajakohastada. Kõnealust tabelit kasutati 2008. aasta arvutuses.

Lahendusettepanek:

Kasutada ELi 2004. aasta keskmise eluea tabeli asemel 2008. aasta rahvusvaheliste avalike teenistujate keskmise eluea tabelit.

7.4. Diskontomäär

Eurostatil esines pensioniskeemi hindamises kasutatava 2005. ja 2006. aasta intressimäära leidmisel raskusi. Nagu eespool selgitatud, oli probleemi allikaks asjaolu, et komisjon ei koostanud enam 21 aastase tähtajaga nullkupongiga eurovõlakirjade tulukõverat, sest kõigi nullkupongiga eurovõlakirjade tulukõverate arvutamine oli üle antud Euroopa Keskpangale. Kuna Euroopa Keskpank ei olnud 21 aastase tähtajaga nullkupongiga eurovõlakirjade tulukõverat veel arvutanud, võttis Eurostat 2005. ja 2006. aasta määrade prognoosimisel aluseks Euroopa Keskpanga arvutatud 30 aastase tähtajaga euroala riigi võlakirjade võrreldava määra ning kohandas seda 21 aastase tähtajaga võlakirjade määraga.

Euroopa Keskpank võttis eurovõlakirjade tulukõvera kasutusele 2007. aasta suvel ja Eurostat on sellest ajast alates avaldanud iga päev andmeid kõigi 1–30 aastase tähtajaga võlakirjade kohta. Lisaks on 2007. aasta andmed alates jaanuarist 2008 kättesaadavad Eurostati veebilehel.

21 aastase tähtajaga nullkupongiga riigi võlakirjade 2007. aasta nominaalmäär on 4,5 % (tegelik määr on 2,2 %). Seepärast kasutati 2008. aasta pensioniskeemi esialgses hindamises tegeliku määra liikuva keskmisena (1996–2007) 3,1 %.

Lahendusettepanek:

Personalieeskirjade XII lisa artiklis 10 antakse raamistik intressimäära arvutamiseks: " 1. Kindlustusmatemaatilistes arvutustes arvessevõetavad intressimäärad põhinevad liikmesriikide pikaajalise välisvõla vaadeldud keskmistel iga-aastastel intressimääradel …”. Kuna andmete kättesaadavuse küsimus on lahendatud (Euroopa Keskpank esitab praegu 21 aastase tähtajaga nullkupongiga eurovõlakirjade tulukõvera), jätkab Eurostat nende kasutamist kindlustusmatemaatilistes arvutustes. Seega kasutatakse 2008. aasta pensioniskeemi hindamises eespool nimetatud nominaalmäära 4,5 %.

8. ÜHENDUSE PENSIONISKEEMI MÕJU EELARVELE

Personalieeskirjade artikli 83 lõike 2 kohaselt katavad ametnikud ühe kolmandiku ühenduse pensioniskeemi rahastamisest. Sama artikli lõike 1 kohaselt makstakse kõnealuse pensioniskeemi järgseid hüvitisi ühenduste eelarvest. Liikmesriigid tagavad ühiselt nimetatud hüvitiste maksmise.

Nagu eespool selgitatud, ei ole jooksval aastal tehtavad sissemaksed arvutatud nii, et need kataksid jooksva aasta pensioni ja muude hüvitiste väljamaksed. Kindlustusmatemaatilise tasakaalu põhimõtte järgimisega tagatakse pikaajaline, mitte aastane tasakaal. See tähendab, et sissemakse määr põhineb tulevikus, kui sissemakseid tegev teenistuja jääb pensionile, tehtavatel väljamaksetel. Sissemakse määr ei ole seotud jooksva eelarvelise kuluga pensionile jäänud teenistujate pensionite rahastamiseks ning selline kulu ei mõjuta kõnealust määra.

Pensionimaksetega rahastatakse ühte kolmandikku tulevasest kohustusest. Sissemaksed kantakse ühenduse eelarvesse tuluna. Kogu kohustuse katavad liikmesriigid väljamakse tegemise hetkel.

Allpool olevalt jooniselt on näha pensionimakse määra suurenemine ja pensioniskeemi sissemakseid tegevate isikute arvu pidev kasv. Esitatud ajavahemiku jooksul (2000–2007) suurenes pensionimaksetest saadud tulu rohkem kui kaks korda , ulatudes 154 miljonilt eurolt 2000. aastal 340 miljoni euroni 2007. aastal.

[pic]

Kõnealust kasvu mõjutasid peamiselt järgmised tegurid:

- pensionimakse määra suurenemine (8,25 %-lt 2000. aastal 10,25 %-le 2005., 2006. ja 2007. aastal);

- pensioniskeemi sissemakseid tegevate isikute arvu suurenemine (st 34 511 isikult 2004. aastal 47 297 isikule 2007. aastal).

9. KOKKUVÕTE

Meetod on täitnud oma konkreetse eesmärgi tagada, et ühenduse pensioniskeem oleks tasakaalus, sest pensionimaksed, mida töötajad eelarvesse maksavad, katavad ühe kolmandiku igal aastal omandatud õigustest järgmistel põhjustel:

- Eurostati arvutatud sissemakse määr katab ühe kolmandiku asjaomasel aastal omandatud pensioniõigustest;

- sõltumatu ekspert kinnitas arvutatud sissemakse määra;

- kohaldatud sissemakse määr oli peaaegu võrdne arvutatud määraga;

- väikesed erinevused arvutatud ja kohaldatud määrade vahel tulenesid personalieeskirjade konkreetsetest sätetest. Kuna erinevused võivad olla nii positiivsed kui ka negatiivsed, kalduvad need üksteist pikema aja jooksul tasakaalustama.

Pensionimaksetest saadav eelarveline tulu on suurenenud pärast sissemakse määra ja pensioniskeemi sissemakseid tegevate isikute arvu suurenemist.

Eespool kirjeldatud põhjustel on komisjon seisukohal, et Euroopa ametnike pensioniskeem on tasakaalus. Probleemsete küsimuste lahendamine ei eelda XII lisa muutmist. Seepärast on komisjon seisukohal, et personalieeskirju ei ole vaja muuta.

[1] Pensioniõiguste omandamiseks on veel kaks võimalust: pensioniõiguste ülekandmine mõnest muust skeemist või pensioniõiguste ostmine.

[2] 2008. aasta hinnang.