Ettepanek on kavandatud konkreetselt nii, et aruandlust riikide lõikes käsitlev automaatne teabevahetus põhineks direktiivi 2011/16/EL kehtivatel eeskirjadel, mis on seotud teabevahetuse praktilise korraldusega, sh standardvormide kasutamisega.

Käesoleva algatuse eesmärk on saavutada teatav ühtlus maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise vastase 13. meetme rakendamisel kogu ELis. Direktiivi eesmärk on ka edendada erinevate ettevõtjate ausat konkurentsi ning kokkuvõttes kaitsta ELi liikmesriikide maksubaasi.

Enamik liikmesriike on OECD liikmena võtnud kohustuse rakendada BEPSi vastase 15 meetme kohta käivate lõpparuannete järeldusi. Seepärast on siseturu heaks toimimiseks vajalik, et liikmesriigid võtaksid BEPSi vastased poliitilised kohustused üle oma siseriiklikku õigussüsteemi sidusal ja koordineeritud viisil. See peaks olema edasine samm, et maksimeerida positiivne mõju siseturule tervikuna. Kui seda ei tehta, siis võib BEPSi vastaste meetmete ühepoolne rakendamine tuua kaasa vastuolud riikide poliitikas ja uued takistused siseturul, mis oleks jätkuvalt 28 osaks killustatud ning kannataks mittevastavuste ja muude moonutuste käes.

Käesolev direktiiv on kooskõlas rahvusvaheliste suundumustega. 5. oktoobril 2015 esitas OECD lõpparuanded maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise (BEPS) tegevuskava kohta, mis on oluline algatus kehtivate rahvusvaheliste eeskirjade muutmiseks. 15.–16. novembril 2015 kiitsid OECD paketi heaks ka G20 juhid. OECD BEPSi tegevuskava 13. meetme raames töötati välja standardite kogum teabe andmiseks rahvusvaheliste kontsernide siirdehindade kohta, sealhulgas põhitoimik, kohalik toimik ja aruanne riikide lõikes. Direktiiv aitab kaasa riikide lõikes esitatava aruande rakendamisele liidus.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada, et direktiiv 2011/16/EL tagaks jätkuvalt igakülgse ja tõhusa halduskoostöö maksuametite vahel, nähes ette kohustusliku automaatse teabevahetuse riikide lõikes esitatavate aruannete puhul.

Nõukogu direktiiv 77/799/EMÜ oli esimene vastus liikmesriikide vajadusele suurendada vastastikust abi maksustamise valdkonnas. See asendati nõukogu direktiiviga 2011/16/EL (halduskoostöö direktiiv DAC), mille eesmärk oli suurendada eelmise direktiivi tõhusust. Viimastel aastatel on kõnealust direktiivi muudetud direktiiviga 2014/107/EL (DAC2) ja direktiiviga EL/2015/2376 (DAC3), andes maksuhalduritele täiendavaid vahendeid võitluseks maksupettuse, maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimisega finantskontode, maksuotsuste ja siirdehindade eelkokkulepete valdkonnas.

Rohkem kui kunagi varem on koostöö liikmesriikide maksuhaldurite vahel ülioluline, et võidelda maksustamise vältimise ja agressiivse maksuplaneerimise vastu. ELi õigusaktidega on sätestatud halduskoostöö liikmesriikide maksuhaldurite vahel ja nähtud ette mitmeid vahendeid, sealhulgas teabevahetus, mis aitavad teha koostööd tulude kogumisel. Siiski peab EL jätkama koostööd, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine seoses põhiõigustega, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.

Et tagada asjakohane tasakaal aruandluskoormuse ja maksuametite saadava kasu vahel, peavad aruande riikide lõikes esitama vaid rahvusvahelised kontsernid, mille konsolideeritud kontserni tulu on 750 000 000 eurot või rohkem. Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) hinnangute kohaselt jääb 85–90 protsenti rahvusvahelistest kontsernidest nõuete kohaldamisalast välja, kuid sellele vaatamata peavad aruande riikide lõikes esitama rahvusvahelised kontsernid, kes kontrollivad ligikaudu 90 protsenti tuludest.

Uued läbipaistvusnõuded peaksid tagama, et ettevõtjate halduskoormus oleks võimalikult väike. ELi rahvusvahelised kontsernid ei peaks põhimõtteliselt olema kohustatud esitama teavet igas ELi liikmesriigis, kus tegutsetakse, vaid üksnes maksuhaldurile oma asukohariigis. Käesoleva direktiivi kohaselt peaksid liikmesriigid, kui nad on saanud aruande riikide lõikes, jagama teavet liikmesriikidega, mille kohta on aruandes sisalduva teabe alusel teada, et ettevõtja on liikmesriigi maksuresident või maksukohustuslane seoses püsiva tegevuskoha kaudu tehtava äriga.

Sellega seoses vajavad maksuhaldurid põhjalikku ja asjakohast teavet rahvusvaheliste kontsernide struktuuri, siirdehindade poliitika ja seotud osapooltega tehtud sisetehingute kohta. Selleks et võidelda maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastu, kehtestatakse käesoleva direktiiviga rahvusvaheliste kontsernide läbipaistvusnõuded. Rahvusvahelised kontsernid peavad direktiivi kohaselt esitama igal aastal ja iga maksujurisdiktsiooni kohta, kus nad äri ajavad, teatava teabe, sealhulgas tulude summa, kasum enne tulumaksu, makstud ja kogunenud tulumaks, töötajate arv, deklareeritud kapital, jaotamata kasum ja materiaalne vara. See teave võimaldab maksuhalduril reageerida kahjulikele maksutavadele, tehes muutusi õigusaktides või asjakohaseid riskihinnanguid ja maksuauditeid. Suurem läbipaistvus motiveeriks rahvusvahelisi kontserne ka kasumi saamise riigis õiglast maksukoormat kandma.

Viimaste aastate ülemaailmne majandus- ja finantskriis on suurendanud avalikkuse teadlikkust vajadusest tagada, et kõik majanduses osalejad maksaksid õiglase osa maksudest. See peaks kaasa tooma suurema maksutulu, mis aitaks vähendada avaliku sektori eelarvepuudujääki, ning sellest saaksid kasu kõik.

Erinevalt väikestest ja keskmise suurusega ettevõtjatest ning füüsilisest isikust maksumaksjatest on rahvusvahelistel kontsernidel võimalik kasutada lünki riigisiseses ja rahvusvahelises maksuõiguses, et paigutada kasum ümber ühest riigist teise ning vähendada sellega oma maksukoormust.

Ettevõtjad on maksuplaneerimist tavakohaselt käsitanud seadusliku tegevusena seetõttu, et nad kasutavad õiguslikke kokkuleppeid oma maksukohustuste vähendamiseks. Viimastel aastatel on maksuplaneerimine aga muutunud palju keerukamaks, ületades jurisdiktsioonide piire ja suunates maksustatava kasumi soodsama maksukorraga riikidesse. Selline „agressiivne” maksuplaneerimine võib esineda mitmesugusel kujul, nt maksukohustuse vähendamiseks või vältimiseks kasutatakse ära mõne maksusüsteemi nüansse või kahe või enama maksusüsteemi vahelisi ebakõlasid. Selle tulemuseks on muu hulgas topeltmahaarvamised (nt sama kulu arvatakse maha nii allikariigis kui ka asukohaliikmesriigis) ja topeltmaksuvabastus (nt tulu ei maksustata selle allikariigis ega tulu saaja asukohariigis).

Kõnealune direktiiv, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2011/16/EL osana komisjoni maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemise paketist, käsitleb poliitilist prioriteeti võidelda maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastu. See vastab ka Euroopa Parlamendi esitatud nõudmistele. Direktiiv on ka kooskõlas äriühingute õiglasema maksustamise tegevuskava (COM(2015) 302) algatustega, millega võideldakse maksudest kõrvalehoidumise vastu.

Euroopa Ülemkogu 18. detsembri 2014. aasta järeldustes rõhutati pakilist vajadust suurendada maailmas ja ELis jõupingutusi võitluses maksustamise vältimisega ja agressiivse maksuplaneerimisega. Alates 2014. aasta detsembrist on komisjon teinud esimesi samme ELi lähenemisviisi väljatöötamiseks. Vahepeal on OECD lõpetanud töö üleilmsete eeskirjade ja standardite määratlemisel nende eesmärkide saavutamiseks.

Selleks et tagada siseturu nõuetekohane toimimine, peab EL tagama ELi ja kolmandate riikide rahvusvaheliste kontsernide ausa konkurentsi ja võrdsed tingimused. Piiriülese tegevuse tõttu on rahvusvahelistel kontsernidel võimalus agressiivseks maksuplaneerimiseks. Seepärast tuleks nii ELi kui ka kolmandate riikide rahvusvaheliste kontsernide suhtes kohaldada aruandluskohustust. Ilma kõnealuse elemendita oleks algatus vähem tõhus, et saavutada siseturu nõuetekohase toimimise eesmärk.

Kõnealuste muudatuste reguleerimiseseme õiguslik alus on sama, mis direktiivil 2011/16/EL, s.t Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 115, mille eesmärk on tagada siseturu nõuetekohane toimimine. ELi toimimise lepingu artikliga 115 nähakse ette liikmesriikide selliste õigus- ja haldusnormide ühtlustamine, mis otseselt mõjutavad siseturu loomist või toimimist ja muudavad õigusaktide ühtlustamise vajalikuks.

Komisjoni avalik arutelu maksustamise läbipaistvuse üle andis sidusrühmadele võimaluse kommenteerida ettevõtete läbipaistvuse eri aspekte, eelkõige seoses aruandlusega riikide lõikes. Esitatud võimalused keskendusid peamiselt ettevõtjate avalikule aruandlusele, kuid hõlmasid ka maksuametite vahelist teabevahetust, nagu on nõutud BEPSi 13. meetmega. Komisjon sai kokku 422 vastust, millest enamik andis kasulikku tagasisidet kas avaliku või erasektori maksude läbipaistvusmeetmete kohta. BEPSi 13. meetmega oli enamik vastanutest nõus, kuigi ettevõtjad ei pooldanud seda, et maksuhaldurid kõnealust teavet vahetavad.

Enamik liikmesriike on OECD liikmed ning on ajavahemikul 2013–2015 osalenud pikkades ja üksikasjalikes aruteludes BEPSi-vastaste meetmete, sealhulgas nende tehniliste üksikasjade, üle. OECD korraldas ulatuslikud avalikud konsultatsioonid sidusrühmadega iga BEPSi-vastase meetme puhul. Lisaks on komisjon on BEPSiga seotud teemadel pidanud aru majasiseselt ning OECD ekspertidega, eelkõige juhul, kui komisjonil on olnud kahtlusi, kas teatavad ideed ja/või pakutud lahendused on kooskõlas liidu õigusega.

Viimastel aastatel on liikmesriigid teinud käitumisjuhendi töörühmas tööd piiriüleste maksuotsuste ja siirdehindade alase teabevahetuse parandamiseks. Kõnealuse käitumisjuhendi töörühma järeldused on aruannetena korrapäraselt edastatud nõukogule.

– halduskoostöö direktiivil põhinev ELi õigusakt hõlmaks juba kasutuses olevate või väljatöötatavate infotehnoloogialahenduste kasutamist, mis muudab halduskoostöö direktiivi kohase teabe esitamise lihtsamaks. Käesoleva direktiivi alusel vahetavad ELi liikmesriigid spetsiaalse sidekanali kaudu teavet kindlates vormingutes. Neid vorminguid oleks lihtne laiendada, nii et need oleksid kasutatavad ka täiendavate teabekategooriate puhul, mida käesolevas ettepanekus soovitakse kaasata. Kuivõrd liikmesriigid on investeerinud nende vormingute väljaarendamisse märkimisväärsel hulgal aega ja raha, saavutataks sellega mastaabisääst, kui liikmesriigid vahetaksid teavet ka uute tululiikide kohta neidsamu vorminguid kasutades;

Konkreetne poliitilist reageerimist vajav probleem on läbipaistvuse puudumine piiriülese tähtsusega ja olulise aktiivsusega ettevõtlusstruktuuride puhul, millel on negatiivne mõju eelkõige siseturu nõuetekohasele toimimisele. Poliitilised meetmed on piiratud rahvusvaheliste kontsernidega, mis tegutsevad mitmes riigis kas Euroopa Liidu või kolmandate riikide jurisdiktsiooni kohaselt. Seega on käesolev ettepanek kõige proportsionaalsem võimalus täheldatud probleemi lahendamiseks. Samuti põhineb see põhiteabe automaatsel vahetamisel, mis võimaldab igal liikmesriigil, kus äriühing tegutseb, saada vajalikku teavet. Järelikult ei lähe kavandatud muudatused kaugemale sellest, mis on vajalik tõstatatud küsimuste lahendamiseks ning seega ka aluslepingutes püstitatud siseturu nõuetekohase ja tõhusa toimimise eesmärkide saavutamiseks.

Liikmesriikide juurdepääs aruandlusele riikide lõikes on võimalik tulemuslikult saavutada ainult liidu tasandil võetavate meetmete abil. Eesmärki, mille kohaselt oleks tagatud, et kõik liikmesriigid saavad aruandluse riikide lõikes, ei saa rahuldavalt täita iga liikmesriigi individuaalselt rakendatavate kooskõlastamata meetmete abil. Seega on rohkem kui ühe liikmesriigi maksubaasi mõjutada võivaid maksuotsuseid käsitleva teabe vahetamiseks vaja ühist ja kohustuslikku lähenemisviisi. Tuleks arvesse võtta, et rahvusvaheliste kontsernide puhul, mis tavaliselt tegutsevad erinevates liikmesriikides, on piiriülene element kavandatud meetme lahutamatu osa.

Liikmesriigid

Käesolev direktiiv on kooskõlas OECD tasandi rahvusvaheliste arengusuundumustega ning OECDs maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise projekti raames tehtava tööga, milles osaleb enamik liikmesriike. Euroopa Komisjon on olnud samuti tihedalt seotud ning muude jurisdiktsioonide ja sidusrühmadega on laialdaselt konsulteeritud.

•Mõjuhinnang

BEPSi aruande avaldamise järel 2013. aasta alguses ja pärast seda, kui nn BEPSi tegevuskava kiitsid 2013. aasta septembris heaks ka G20 juhid, käivitas OECD kaheaastase intensiivse tööperioodi, mis päädis 13 aruande avaldamisega 2015. aasta novembris Nende aruannetega kehtestatakse uued või tugevdatud rahvusvahelised standardid ning konkreetsed meetmed, et aidata riikidel BEPSi vastu võidelda. Selles raamistikus on OECD/G20 liikmed pühendunud kõnealusele paketile ning selle järjepidevale rakendamisele.

Mitmed liikmesriigid on OECD liikmena soovinud võtta BEPSi projekti meetmed üle siseriiklikesse õigusaktidesse ning mõnes piirkonnas on seda soovitud teha väga kiiresti. Sellest tulenevalt on vaja kiirelt kokku leppida eeskirjad, et koordineerida BEPSi järelduste rakendamist ELis. Arvestades siseturu killustumise suurt ohtu, mis võib tuleneda liikmesriikide ühepoolsetest koordineerimata meetmetest, esitab komisjon käesolevas ettepanekus lahendused, et saavutada teatav ühtsus BEPSi 13. meetme rakendamisel kogu ELis.

Komisjon on teinud kõik võimaliku, et samaaegselt nii kiiresti tegutseda kui ka vältida seda, et siseturu toimimine on ohustatud, kas omal algatusel tegutsevate liikmesriikide (olenemata sellest, kas nad on OECD liikmed või mitte) võetud ühepoolsete meetmete tõttu, või tegutsematuse tõttu teistes liikmesriikides. Kaaluti ka pehme õiguse võimalust, kuid see jäeti kõrvale, sest see pole piisav kooskõlastatud lähenemisviisi tagamiseks.

Ettepanekule lisatud komisjoni talituste töödokumendis on ajakohase analüüsi ja tõendite esitamise eesmärgil antud põhjalik ülevaade olemasolevatest teadustöödest ja majanduslikest tõenditest maksubaasi õõnestamise ja kasumi ümberpaigutamise valdkonnas. See põhineb hiljutistel uuringutel, mille on läbi viinud OECD, Euroopa Komisjon ja Euroopa Parlament. Komisjoni talituste töödokumendis on välja toodud peamised mehhanismid, mis OECD aruannete kohaselt on seotud agressiivse maksuplaneerimisega. Dokumendis on kokku võetud agressiivse maksuplaneerimise oluliste mehhanismide põhjalik läbivaatamine iga riigi kohta tehtud analüüsi põhjal, mis viidi komisjoni nimel läbi 2015. aastal. Komisjoni talituste töödokumendis antakse ülevaade, kuidas BEPSi-vastase 13. meetme rakendamine täiendab muude OECD asjaomaste aruannete rakendamist ELis ning aitab kaasa ühtse minimaalse kaitse taseme saavutamisele maksudest kõrvalehoidumise puhul.

Seetõttu ei ole käesoleva ettepaneku puhul mõjuhinnangut läbi viidud järgmistel põhjustel: on olemas selge seos OECD tehtud tööga BEPSi küsimuses, eelkõige selle 13. meetmega; komisjoni talituste töödokumendis on esitatud märkimisväärselt tõendeid ja analüüs; konsultatsioonid sidusrühmadega kavandatavate eeskirjade tehniliste elementide olid eelmises etapis ulatuslikud; ning eelkõige on vaja ELi kiiret kooskõlastatud tegevust selles küsimuses, mis on rahvusvaheline poliitiline prioriteet.

4.MÕJU EELARVELE

Ettepaneku mõju ELi eelarvele on kajastatud ettepanekule lisatud finantsselgituses ja vastavad kulud on võimalik katta olemasolevatest vahenditest. Kulud, mis on seotud täiendavate IT-vahenditega teabe esitamise hõlbustamiseks liikmesriikide vahel, rahastataks määruses (EL) nr 1286/2013 sätestatud programmist „Fiscalis 2020”, millega nähakse ette rahaline toetus ELi maksuhaldurite vahelise halduskoostöö parandamise meetmetele.

2016/0010 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse direktiivi 2011/16/EL seoses kohustusliku automaatse teabevahetusega maksustamise valdkonnas

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 113 ja 115,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,