Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule - Veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus - Mõju hindamise kommenteeritud kokkuvõte {KOM(2007) 414 lõplik} {SEK(2007) 993} /* SEK/2007/0996 lõplik */





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 18.7.2007 SEK(2007) 996 KOMISJONI TÖÖDOKUMENT Lisatud dokumendile: KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus Mõju hindamise kommenteeritud kokkuvõte {KOM(2007) 414 lõplik}{SEK(2007) 993} KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Käesoleva mõju hinnangu valmistasid komisjoni talitused ette veepuuduse ja põua probleeme käsitleva teatise täienduseks. 1. MENETLUSEGA SEONDUVAD KÜSIMUSED - Mitmed liikmesriigid kutsusid 9. märtsi 2006. aasta keskkonnanõukogu istungil üles Euroopa tasandil meetmete võtmisele veepuuduse ja põua probleemidega tegelemiseks. Keskkonnanõukogu 27. juunil 2006. aasta istungil esitas komisjon esialgse analüüsi ning teatas kavatsusest võtta 2007. aasta juuliks vastu teatis veepuuduse ja põua kohta. - Teatise koostamise käigus järgiti täielikult konsulteerimise miinimumnõudeid. Komisjon korraldas kolm kohtumist kõigi asjast huvitatud sidusrühmade ja liikmesriikidega, mis võimaldas neil protsessis aktiivselt osaleda. - Edasised sammud poliitika kujundamisel ning veepuuduse ja põua küsimust käsitlevate meetmete väljatöötamiseks nõuavad igal juhul mõnede valitud meetmete mõju täiendavat, põhjalikku hindamist. - Käesolev veepuuduse ja põua küsimusi käsitleva teatise juurde kuuluv analüüs on seetõttu proportsionaalne esialgse teabe ja senini hangitud kogemustega. - 2007. aasta alguses käivitas komisjon uuringud, et selgitada välja võimalused vee kokkuhoiuks Euroopas. Lisaks käsitletakse eraldi uuringus veesäästmisvõimaluste piirkondlikke erinevusi. 2007. aasta lõpuks saadakse kasulikku lisateavet ka eri meetmete kulutasuvust analüüsivatest stsenaariumidest. - 5. juunil 2007 võttis mõju hindamise komitee vastu seisukoha teatise juurde kuuluva mõju hinnangu esialgse versiooni kohta. Kõik väljapakutud parandused on mõju hinnangusse täielikult kaasatud. 2. MILLISTE PROBLEEMIDE KÄSITLEMIST TEATISELT OODATAKSE? - Seni on tuvastatud veepuuduse negatiivne mõju 33 vesikonnale. Need katavad kokku 460 000 km2 (umbes 10% kogu Euroopa Liidu pindalast) ja varustavad veega 82 miljonit inimest (umbes 16,5% kogu Euroopa Liidu rahvastikust). - Enamik liikmesriike on teatanud pärast 1976. aastat toimunud põuajuhtudest. Aastatel 2000–2006 mõjutas põud keskmiselt 15% ELi kogupindalast ja keskmiselt 17% ELi kogurahvastikust. - Veevarude ruumiline ja ajaline jaotus Euroopas on peamine veepuudust ja põuda mõjutav tegur. - Veehinnapoliitika ei kajasta tavaliselt kohalike veevarude tundlikkuse astet. Põhimõtet „kasutaja maksab” peaaegu ei rakendata. Need puudujäägid põhjustavad veevarude halba haldamist vaatamata sellele, et veepoliitika raamdirektiivis on sätestatud tulemuslike majanduslike hoobade kasutamise põhimõtted. - Ebakohane maakasutuse planeerimine ja vee jaotamine majandusharude vahel põhjustavad tasakaalutust veevajaduse ja kättesaadavate veevarude vahel. - Põllumajandus on suurim veetarbija (64%), talle järgnevad energeetika (20%), ühisveevärgid (12%) ja tööstus (4%). Tõenäoliselt suurendab veekasutust tugevasti turism, eriti Lõuna-Euroopas ja rannikualadel, kus mageveevarud on piiratud. - Kogu Euroopas on tohutud võimalused vee säästmiseks. Praegu läheb vähemalt 20% Euroopa veest ebatõhusa kasutuse tõttu raisku. - Kokkuvõttes võib öelda, et veeprobleemide ebapiisava arvestamise pärast veega seotud valdkondade poliitikas on veevarude kaitse ebajärjekindel ja mõnikord isegi kavatsetule vastupidise mõjuga. - Põuajuhud on saanud õigeaegse äärmuslikeks olukordadeks valmisoleku puudumisel lahenduse sageli kriisiohjelise lähenemise läbi. - Vesikondade tasandi veepuudusel on juba olnud märgatav mõju majandusele, ühiskonnale ja keskkonnale ning sellest tulenevalt kuludele. - Põual on vahetu ja märkimisväärne majanduslik, sotsiaalne ja keskkondlik mõju, mis võib pärast põua lõppemist edasi kesta. - Viimase kolmekümne aasta põudade otsene majanduslik mõju on hinnanguliselt vähemalt 100 miljardit eurot. Poliitika muutmata jätmise stsenaarium - Kokku kasvab Euroopa tõsises veestressis vesikondade pindala praeguselt 19% aastaks 2070 34–36%ni. - Majandusliku ja sotsiaalse arengu mõju veevarudele võib olla sama ulatuslik kui vee kättesaadavuse muutumine kliimamuutuse tagajärjel. - Kagu-Euroopa riike ootab järgnevatel aastakümnetel nende veevarude olukorra tõenäoliselt suurim pingestumine. - Veepoliitika raamdirektiivis on sätestatud kõik vahendid tõeliselt säästva veemajanduse saavutamiseks. Kuid nende vahendite (eriti veehinna kujundamise ja kulude sissenõudmise) tulemuslik rakendamine on raske. Kui muu jääb samaks, areneb probleem tõenäoliselt nii: - Ebakohane maakasutuse planeerimine säilib mõnedes kõige suurema veepuuduse all kannatavates vesikondades endisel tasemel. - Jätkub vee raiskamine ja märkimisväärne veekasutuse ebatõhusus majapidamistes ja paljudes majandusharudes. 3. EESMÄRGID Ettepanekul on järgmised poliitilised eesmärgid: - Tegeleda veepuuduse ja põua kasvava mõjuga Euroopa Liidus. - Tagada olemasolevate veevarude kaitse pikas perspektiivis. - Tagada vee jätkusuutlik kättesaadavus kogu Euroopas ja edendada säästvat veekasutust. Konkreetsemad eesmärgid: - Parandada valmisolekut põudade sagenemiseks. - Pehmendada veepuuduse ja põua mõju keskkonnale, majandusele ja ühiskonnale. - Luua kogu Euroopas tingimused säästvaks majanduslikuks ja sotsiaalseks arenguks kliimamuutuse ning suureneva veepuuduse ja sagenevate põudade tingimustes. Tegevuseesmärgid: - Teha kindlaks kõige sobivamad ja tasuvamad meetmed tõhusaks tegelemiseks veepuuduse ja põua probleemidega. - Kaaluda võimalikke prioriteete või hierarhiat, et suunata poliitika kujundamist võttes arvesse vee kättesaadavust vesikondade tasandil. 4. MILLISED ON PEAMISED POLIITILISED VÕIMALUSED, MIDA SAAB SEATUD EESMÄRKIDE SAAVUTAMISEKS KASUTADA? Peale poliitika muutmata jätmise stsenaariumi on tuvastatud kolm muud võimalikku tegevussuunda. - Tegevussuund A: „Ainult veevarustus” Kõnealuse tegevussuuna raames kaalutavad meetmed on järgmised: - uute veevarude arendamise kiirendamine olemasolevate ELi õigusaktide alusel - uute veevarude laialdase kasutuselevõtu toetamine, kusjuures rõhk asetatakse ELi ja liikmesriikide vahendite eraldamisele. - Tegevussuund B: „Ainult veehinnapoliitika” Kõnealuse tegevussuuna raames kaalutavad meetmed on järgmised: - tõhusas veehinna kujundamine - kulude tagasinõudmine - Tegevussuund C: Integreeritud lähenemine Kaalumisel on järgmised meetmed: - põudade ennetamine - vee tõhusa jaotamise ja säästvate maakasutuskavade toetamine - veekasutust tõhustavate tehnoloogiate ja tavade edendamine - vett säästva kultuuri tekke soodustamine Euroopas - uute veevarude loomine. 5. MÕJU ANALÜÜS 5.1. Tegevussuund A: „Ainult veevarustus” Keskkonnamõju - Paisjärved on väga olulised ühisveevärkide, niisutuse ja tööstuskasutuse jaoks. Kuid veepaisude ehitamine ja veeülekanded võivad tõsiselt mõjutada vesikondade magevee-ökosüsteemide toimimist ning see omakorda mõjutab negatiivselt veekogude ökoloogilist olukorda. - Võttes arvesse praegust ebakindlust kõigi alternatiivsete lahenduste, nagu näiteks veemagestamine, keskkonnamõju suhtes — sealhulgas kasutatav energiahulk — ja selle ühtesobivuse suhtes Euroopa energiapoliitikaga, ei saa komisjon ilma täiendava riskide hindamiseta mingit kindlat seisukohta võtta. Majanduslik mõju - Lühiajaline mõju majandusele tundub esmapilgul olevat positiivne. Uued veevarud toetavad majandustegevuse arengut uue infrastruktuuri naabruses. - Kuid paisudel ja veeülekannetel on mitmeid puudusi, mida on esile toonud Maailma Tammide Komisjon. Mitmed käimasolevad projektid viitavad ka muudele puudujääkidele alternatiivsete lahenduste puhul - Euroopas on vähe võimalusi leida märkimisväärseid uusi veevarusid. Saab vaid suurendada juba praegu tundlike veevarude kasutamist ja kasutada lõpuni ära allesjäänud varud. Uusi võimalusi tuleb otsida Euroopa Liidu naaberriikides, kus on veel piisavad veevarud, näiteks Venemaal. - Üheks eeldatavaks tulemuseks võib olla see, et mõned majandusharud otsustavad kasumite vähenemist silmas pidades kolida tootmine odavamate veehindade otsingul osaliselt või täielikult Euroopast välja. Sotsiaalne mõju - Eeldatav otsene lühiajaline mõju ühiskonnale on positiivne, kui uue infrastruktuuri üks eesmärk on tagada ühisveevärk. Uus majandustegevus võib arendada ja toetada uute töökohtade loomist. Kuid kasu võib olla piiratud, kui uute veevarude arendamisega kaasneb kulude ümberpaigutamine mõnedelt majandusharudelt kodumajapidamistele, või kui veeülekannetega kaasnevad sotsiaalsed ja poliitilised konfliktid vett andvate ja seda vastu võtvate vesikondade vahel. 5.2. Tegevussuund B: „Ainult veehinnapoliitika” - Veehinnapoliitika mõju sõltub sotsiaalmajanduslikust olukorrast ja loodustingimustest. - Veehinnapoliitikast tavaliselt ei piisa veepuuduse ja põua probleemide lahendamiseks, kuid sellest võib kasu olla koos täiendavate meetmetega. Keskkonnamõju - Põllumajanduses põhjustaks veehinnapoliitika rakendamine maakasutuse muutumist väärtuslikemate kasutusviiside kasuks. Kuid praegused hinnad on sageli madalamad tasemest, mis muudaks vee säästmise põllumajandustootjale arvestatavaks finantskaalutluseks. - Kättesaadavad andmed näitavad ka, et kodune veekasutus väheneb veemõõtjate kasutuselevõtmisel. Kuid võib märgata teatud läve, millest allpool hinnatõusud tarbimise taset ei mõjuta. - Võib märgata tööstusvee nõudluse elastsust. Peamist rolli tundub mängivat võimalike alternatiivide valik. Majanduslik mõju - Nii keskkonnakaalutlustest kui veepuudusest tulenevaid kulusid arvesse võtva veehinnapoliitika rakendamine võib kaasa aidata veevarude tõhusale jaotamisele, mis suurendab sotsiaalset heaolu. Mitmes liikmesriigis läbi viidud säästva põllumajanduse makromajandusliku mõju juhtumiuuringud näitavad, et haritava maa suuremahulisel üleminekul säästvale põllumajandusele on majandusele positiivne mõju. Sotsiaalne mõju - Veepoliitika raamdirektiivi artiklis 9 on sätestatud veevarustusteenuse kulude katmise tingimused. Selles määratakse muuhulgas, et liikmesriigid peavad arvestama kulude katmise sotsiaalset, keskkondlikku ja majanduslikku mõju. Seetõttu on liikmesriikidel lubatud kohandada oma veehinnapoliitikat sotsiaalsete kaalutluste alusel. 5.3. Tegevussuund C: Integreeritud lähenemine Vee säästmine ja võimalused veekasutuse tõhustamiseks - Asjakohaste meetmete rakendamise teel vee säästmise võimaluste hindamine näitab, et Euroopas on võimalik vähemalt 20% vett säästa. - Veenõudluse vähendamine on võimalik praegust majandustegevust mõjutamata ja sellest võib olla majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast kasu. - Vee raiskamist (vee kasutamise, -varustuse ja töötlemise kõrval) võib lugeda täiendavaks kuluks ja võimalik rahaline sääst on tohutu. - Väga sageli tundub veenõudluse haldamine majanduslikult palju kasulikum kui veevarude suurendamine. Mõningad uuringud, milles selliseid võrdlusi on tehtud, näitavad, et säästetud vee kuupmeeter on tarnitust kolm kuni isegi kümme korda odavam. Majanduslik mõju On oluline märkida, et mõningate erimeetmete rakendamine nõuab asjakohaste kaasnevate meetmete määratlemist kooskõlas piirkondlike, valdkondlike ja sotsiaalsete teguritega. Sellised meetmed nõuavad täiendavat hindamist. - Valdkondlik poliitika pakub võimalusi veepuuduse ja põua probleemidega tegelemiseks. Kuid kõnealuse poliitika tõhustamiseks vee vähesuse probleemi lahendamisel on vaja teha selles täiendavaid muudatusi. - Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) edukas reformimine ja eelkõige maaelu arendustoetus on juba aidanud olukorda parandada. Kuid jätkuv probleem on liigne veevõtmine, ka selle tõttu, et mõnes liikmesriigis on toetused ikka veel seotud toodanguga. ÜPP edaspidine kohendamine ja 2008. aasta „tervisekontroll” annavad võimaluse uurida, kuidas saaks veevarude teemat edaspidi vastavate ÜPP vahenditega lõimida. Selles kontekstis tuleks näiteks kaaluda, mil määral võiksid ÜPP ja 2008. aasta „tervisekontroll” soodustada toetuste täielikku lahtisidumist toodangust ning suurendada toetust maaelu arengukavadega hõlmatud veemajandusele. - Tähtis on ka tagada, et struktuurifondide tulevased läbivaatamised viiksid veepuuduse all kannatavate alade paremale hõlmamisele. Struktuurifondide eelarvete suurendamine ja võimalike koostoimete tuvastamine poliitikavaldkondade vahel ei tooks kaasa mingeid alternatiivkulusid muudele Euroopa keskkonnapoliitika valdkondadele. - Riikliku tasandi stiimulite seisukohast pakub energiasektoris kasutatavate vahendite hindamine huvitavat teavet nende tõenäolise tõhususe kohta nende rakendamisel veesektoris. - On selge, et veesäästlike tehnoloogiate ja toodete arendamise kannustamine stimuleerib turgu ja suurendab Euroopa tööstuse konkurentsivõimet, nagu juba praegu võib märgata energiasektoris. Sotsiaalne mõju - Veesäästmispoliitikal on positiivne sotsiaalmõju, eriti jätkusuutlikule töökohtade loomisele avalikus sektoris. Keskkonnamõju - Säästetav vesi ei lähe raisku ega lisa otseheiteid veekogudesse. Üldisemalt parandab looduskeskkonnast ammutamise vähendamine veekogude seisundit ja aitab säilitada ökosüsteeme. On vaja pöörata tähelepanu tegevussuundadele, mis aitavad parandada kõiki veenõudluse haldamistavasid. Võttes arvesse kogu Euroopa veesäästmise ja tõhusa veekasutuse võimalusi, on vaja luua poliitika kujundamise suunamiseks selge veehierarhia. Uute veevarude loomist tuleb võtta võimalusena siis, kui muud veenõudluse haldussuunad, sealhulgas veehinnapoliitika ja tasuvad alternatiivid on ammendatud. 6. TEGEVUSSUUNDADE VÕRDLUS Tegevussuund A Ainult veevarustus | Tegevussuund B Ainult veehinnapoliitika | Tegevussuund C Integreeritud lähenemine | Lühiajaline | Pikaajaline | Lühiajaline | Pikaajaline | Majanduslik mõju | ++ | - | + | ++ | +++ | Sotsiaalne mõju | + | - | +/- | +/- | + | Keskkonnamõju | - | - | + | ++ | +++ | - Eespool esitatud tabelis on võetud kokku eelmises jaotises hinnatud erinevate tegevussuundade majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju. - Tegevussuund A võib lühiajaliselt pakkuda eeliseid majanduse ja sotsiaalvaldkonnas, samas on eeldatav keskkonnamõju negatiivne. Pikemaajalise mõju hindamine näitab negatiivset tulu-kulu suhet nii majanduslikus, sotsiaalses kui keskkonna valdkonnas. - Tegevussuunal B on tõhusa veehinnapoliitika ja kulude sissenõudmise rakendamisel vee tarbijailt eeldatavalt positiivne mõju majandusele ja keskkonnale. Sotsiaalne mõju võib sõltuda kasutatavast veehinna tasemest ning see võib osutuda mõningate majandusharude või elanikkonnarühmade jaoks negatiivseks. - Tegevussuuna C tulemused ilmnevad järk-järgult. Majanduslik mõju on algusest peale eeldatavalt positiivne ja kasvab pikas perspektiivis. Ka sotsiaalmõju muutub aja jooksul positiivseks. See tegevussuund mõjub keskkonnale eeldatavalt märkimisväärselt ja üha enam positiivselt. Võrreldes muude tegevussuundadega on selle hea mõju keskkonnale suurim. Eeltoodud hinnangu alusel on tegevussuund C kõige lootustandvam. See tagab pikaajalise tasuvuse. - Edasised sammud poliitika kujundamisel ja meetmed veepuuduse ja põua küsimustega tegelemiseks nõuavad igal juhul mõju täiendavat hindamist. Edasised sammud hõlmavad põhjalikumat andmete kogumist teatises soovitatud meetmete hulgast väljavalitud meetmete kohta ja nende kvantitatiivset hindamist. - Samuti on selge, et mõningate erimeetmete rakendamine nõuab asjakohaste kaasnevate meetmete määratlemist kooskõlas piirkondlike, valdkondlike ja sotsiaalsete teguritega. Sellised meetmed nõuavad ka täiendavat hindamist. 7. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE Veepuuduse ja põua teemat tuleb käsitleda kui olulise tähtsusega keskkonnaprobleemi, aga ka eeltingimusena jätkusuutlikuks majandusarenguks Euroopas. Komisjon jälgib määratud eesmärkide saavutamist ja annab neist aru nõukogule ja Euroopa Parlamendile. Aruanne esitatakse 2008. aastal korraldatava sidusrühmade foorumi raames. Komisjon kaalub järelmeetmete algatusi ja meetmeid lähtudes käesolevat teatist käsitleva arutelu tulemustest ministrite nõukogus ja Euroopa Parlamendis.