[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 4.10.2005

KOM(2005) 475 lõplik

2005/0202 (CNS)

Ettepanek

NÕUKOGU RAAMOTSUS

kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta {SEK(2005) 1241}

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1) ETTEPANEKU TAUST

- Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

4. novembril 2004. aastal võttis Euroopa Ülemkogu vastu Haagi programmi, mis käsitleb vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamist Euroopa Liidus.[1] Selles kutsutakse komisjoni üles esitama hiljemalt 2005. aasta lõpuks ettepanekuid teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamise kohta, et parandada liikmesriikide vahelist õiguskaitsealase teabe piiriülest vahetamist. Haagi programmis rõhutatakse, et nendes ettepanekutes tuleb andmekaitse kõiki olulisi tingimusi rangelt järgida.

2005. aasta juunis võtsid nõukogu ja komisjon vastu Haagi programmi rakendamise tegevuskava.[2] Selle aluseks võeti komisjoni teatis nõukogule ja parlamendile „Haagi programm: viie järgneva aasta kümme prioriteeti – Euroopa vabaduse, turvalisuse ja õiguse uuenemispartnerlus“.[3] Tegevuskava kohaselt tuleb komisjonil 2005. aastal esitada ettepanekud (1) õiguskaitsealase asjakohase teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamise kohta ja (2) piisava kaitse ja mõjusate õiguskaitsevahendite tagamise kohta isikuandmete edastamisel kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö eesmärgil. 13. juuli 2005. aasta justiits- ja siseküsimuste nõukogu kutsus oma avalduses vastuseks Londoni pommirünnakutele[4] komisjoni üles esitama ettepanekuid 2005. aasta oktoobriks.

See raamotsus peab tagama Euroopa Liidu liikmesriikide vahel kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö käigus töödeldavate isikuandmete kaitse (EL lepingu VI jaotis). Raamotsuse eesmärk on tõhustada eelkõige terrorismi ennetamise ja terrorismi vastu võitlemise alast koostööd, pidades kinni andmekaitse kõikidest olulistest tingimustest. Sellega tagatakse Euroopa Liidus selliste põhiõiguste austamine nagu õigus eralelu puutumatusele ja õigus isikuandmete kaitsele, pidades eelkõige silmas õiguskaitsealase teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamist. Lisaks peaks raamotsus tagama, et liikmesriikide vahel toimuva asjaomase teabe vahetamist ei takistaks liikmesriikide andmekaitse eri tasemed.

- Üldine taust

Pärast Itaalia algatust[5] arutati isikuandmete kaitset kolmandas sambas juba 1998. aastal. Sel ajal võeti justiits- ja siseküsimuste nõukogu istungjärgul vastu ka nn Viini tegevuskava.[6] Arvestades kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö horisontaalseid küsimusi, nähti tegevuskavas ette, et kahe aasta jooksul pärast lepingu jõustumist tuleb uurida võimalusi andmekaitse ühtlustatud eeskirjade koostamiseks. 2001. aastal andmekaitse eeskirjade vastuvõtmiseni Euroopa Liidu kolmanda samba õigusaktide raames siiski ei jõutud.[7] Kreeka eesistumise ajal 2003. aasta juunis tehti ettepanek isikuandmete kaitse üldiste põhimõtete koostamiseks kolmanda samba raames.[8] See ettepanek toetus Euroopa Liidu andmekaitsedirektiivi 95/46/EÜ ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta sätetele. 2005. aastal avaldasid Euroopa Liidu liikmesriikide andmekaitseasutused ja Euroopa andmekaitseinspektor tugevat poolehoidu isikuandmete kaitset käsitleva uue õigusakti koostamiseks kolmanda samba raames.[9] Euroopa Parlament tegi ettepaneku kolmanda samba raames olemasolevate andmekaitse-eeskirjade ühtlustamiseks ja nende koondamiseks ühte õigusakti, mis tagaks esimese sambaga samaväärse andmekaitse taseme.[10]

Haagi programmi kohaselt sõltub teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamine andmekaitse valdkonna põhitingimustest. Euroopa Ülemkogul tunnistati, et Euroopa tasandil kehtivatest andmekaitse alastest õigusnormidest ei piisa teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamiseks, mis võib hõlmata selliseid üksikasju nagu andmetele vastastikune juurdepääs, riiklike andmebaaside ristkasutatavus või siis otsene ( on-line ) juurdepääs.

Andmekaitse piisavuse küsimust arutati ka seitsme liikmesriigi (Saksamaa, Austria, Belgia, Holland, Luksemburg ja Hispaania) vahel 27. mail 2005. aastal Prümis sõlmitud koostöölepingus, mida allakirjutanud soovitavad kõikide liikmesriikide vahelise teabevahetuse mudeliks. Koostöölepingus nähakse teatavate tingimuste puhul ette ühe lepinguosalise õiguskaitseasutuse automaatne juurdepääs teise lepinguosalise valduses olevatele isikuandmetele. Kuid selline koostöö ei ole võimalik enne koostöölepingu andmekaitsesätete ülevõtmist lepinguosaliste siseriiklikesse õigusnormidesse.

- Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Euroopa Liidu põhiõiguste hartas[11] on selgesõnaliselt väljendatud isikute õigus eraelu puutumatusele (artikkel 7) ja isikuandmete kaitsele (artikkel 8). Selliseid andmeid tuleb töödelda asjakohaselt ning kindlaksmääratud eesmärkidel ja asjaomase isiku nõusolekul, või muul seaduses ettenähtud õiguslikul alusel. Igaühel on õigus tutvuda tema kohta kogutud andmetega ja nõuda nende parandamist. Nende sätete täitmist kontrollib sõltumatu asutus.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[12] sisaldab isikuandmete töötlemise õiguspärasust ja andmesubjekti õigusi käsitlevaid põhinorme. Need normid hõlmavad õiguskaitsevahendeid, vastutust ja sanktsioone, isikuandmete edastamist kolmandatele riikidele, tegevusjuhendeid, järelevalveasutusi, töörühma ning ühenduse tasandi rakenduseeskirju. Samas ei ole direktiiv kohaldatav ühenduse õiguse valdkonda mittekuuluva tegevuse suhtes, näiteks Euroopa Liidu lepingu VI jaotises sätestatud tegevuse suhtes. Seepärast on liikmesriikidele antud vabadus otsustada asjakohaste andmete töötlemise ja andmekaitse standardite üle. Euroopa Liidu lepingu VI jaotise puhul on isikuandmete kaitse sätestatud teatavates eri õigusaktides. Siin mõeldakse eelkõige õigusakte, millega luuakse Euroopa tasandil ühiseid infosüsteeme, näiteks 1990. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni ja Schengeni infosüsteemi suhtes kohaldatavaid teatavaid andmekaitse erisätteid,[13] 1995. aasta Europoli konventsiooni[14] ja Europoli poolt kolmandatele riikidele ja kolmandatele isikutele isikuandmete edastamise eeskirju,[15] 2002. aasta otsust Eurojusti loomise kohta[16] a töökorra eeskirju Eurojustis töödeldavate isikuandmete ja nende kaitse kohta,[17] 1995. aasta konventsiooni infotehnoloogia tollialase kasutamise kohta, kaasa arvatud tolliinfosüsteemi suhtes kohaldatavaid isikuandmete kaitse sätteid,[18] 2002. aasta Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitlevat konventsiooni, eriti selle artiklit 23.[19] Schengeni infosüsteemi puhul tuleb erilist tähelepanu pöörata teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomisele, toimimisele ja kasutamisele, mille suhtes komisjon on juba teinud ettepaneku nõukogu otsuse[20] ja kahe määruse kohta[21].

Lisaks tuleb tähelepanu pöörata inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 8, nõukogu 1981. aasta konventsioonile nr 108, mis käsitleb isikute kaitset isikuandmete automatiseeritud töötlemisel ja selle 2001. aasta lisaprotokollile, mis käsitleb järelevalveasutusi ja andmete liikumist üle piiride ning 1987. aasta soovitust nr R (87) 15, mis käsitleb isikuandmete kasutamist politsei valdkonnas. Kõik liikmesriigid on konventsiooni osalised, kuid mitte kõik ei ole ühinenud lisaprotokolliga.

- Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega

Silmas tuleb pidada Euroopa Liidu lepingu VI jaotise kohase andmetöötluse ja andmekaitse eripära. Samas ei tohiks eripära takistada Euroopa Liidu inimõiguste hartas ja direktiivis 95/46/EÜ sätestatud Euroopa Liidu andmekaitse üldpoliitika järjepidevust. Andmekaitse põhimõtteid kohaldatakse esimeses ja kolmandas sambas tehtava andmetöötluse suhtes. Lisaks tuleb tagada järjepidevus teiste õigusaktidega, mis näevad ette teatavaid kohustusi seoses teabega, mis võib olla oluline kuritegude ennetamisel ja nende vastu võitlemisel. Erilist tähelepanu tuleb pöörata andmete säilitamisele, mida on töödeldud ja salvestatud seoses üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutamisega või mida on saadud üldkasutatavatest võrkudest kuritegude ja terrorismi ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks. Eelkõige tuleb teadvustada tugeva seose olemasolu kavandatava raamotsuse ja komisjoni ettepaneku vahel Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta, mis käsitleb andmete säilitamist, mida on töödeldud üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutamisel, ja millega muudetakse direktiivi 2002/58/EÜ.[22]

2) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

- Konsulteerimine huvitatud isikutega

Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldine iseloomustus

22. novembril 2004 ja 21. juunil 2005 kutsus komisjon konsultatsioonideks kokku liikmesriikide valitsuste, Islandi, Norra ja Šveitsi eksperdid ning 11. jaanuaril 2005 kutsuti kokku samade riikide andmekaitseasutuste eksperdid. Osalejate hulgas olid ka Euroopa andmekaitseinspektor, Europol, Eurojust ja ühiste järelevalveasutuse sekretariaat. Konsultatsioonide põhieesmärk oli välja selgitada, kas kolmandas sambas on vaja isikuandmete töötlemist ja kaitset käsitlevat õigusakti ning milline peaks olema selle sisu. Konsultatsiooni käigus uuris komisjon küsimustike ja aruteludokumentide kaudu ka ekspertide seisukohti uue õigusakti üldiste põhimõtete ja nende vastavuse kohta teiste õigusaktidega. Lisaks uuriti ekspertide seisukohti nii õigusakti õigusliku aluse, selle võimaliku ulatuse, andmete kvaliteedi põhimõtete, politsei- või õigusasutuste poolt andmete töötlemise õiguskriteeriumide ja mittekahtlustavate isikute andmete töötlemise kohta ning isikuandmete edastamise nõuete kohta teiste liikmesriikide või kolmandate riikide pädevatele asutustele, andmesubjekti õiguste, järelevalveasutuste kui ka võimaliku nõuandva organi loomise kohta kolmanda samba raames.

Direktiivi 95/46/EÜ artikli 29 alusel moodustatud töörühma teavitati arengust regulaarselt. 12. aprillil ja 21. juunil 2005. aastal osales komisjon Euroopa andmekaitseasutuste konverentsi raames toimunud politsei töörühmas. 31. jaanuaril 2005. aastal osales komisjon avalikul seminaril „Andmekaitse ja kodanike turvalisus: millised on Euroopa Liidu põhimõtted?” Seminari korraldas kodanikuvabaduste ning justiits- ja siseküsimuste komisjon. Komisjon võttis arvesse 25.–26. aprillil 2005 Krakowis peetud Euroopa andmekaitseasutuste kevadkonverentsi tulemusi ja Euroopa Parlamendi seisukoha, mis muu hulgas avaldati ka 7. juunil 2005. aastal vastuvõetud Euroopa Parlamendi soovituses Euroopa Ülemkogule ja nõukogule teabevahetuse ja koostöö kohta terrorismiaktide korral (2005/2046(INI)).

Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine

Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu andmekaitseasutused on avaldanud tugevat poolehoidu isikuandmete kaitset käsitleva õigusakti koostamiseks kolmanda samba raames. Liikmesriikide, Islandi, Norra ja Šveitsi valitsuste esindajad ning Europoli ja Eurojusti esindajad selles küsimuses ühisseisukohta ei vormistanud. Komisjon järeldas, et põhimõttelist vastuseisu sellise õigusakti suhtes ei ole. Suhteliselt üksmeelne seisukoht oli, et teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamist peaksid toetama ka asjakohased andmekaitsealased tasakaalustatud eeskirjad. Mõned liikmesriigid märkisid, et esmalt tuleb määratleda viis, kuidas teavet tulevikus edastatakse ning alles seejärel on võimalik kehtestada isikuandmete kaitse eeskirjad. Mõned liikmesriigid eelistasid jälle teatavate erisätete lisamist teabe kättesaadavuse põhimõtet käsitlevasse akti.

Pärast eespool esitatud arvamuste kaalumist jõuab komisjon seisukohale, et teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamine arendab edasi ja muudab oluliselt liikmesriikide vahelise teabevahetuse kvaliteeti ja intensiivsust. Selline areng mõjutab oluliselt isikuandmeid ja õigust andmekaitsele. Seda tuleb õigesti tasakaalustada. Hiljutised algatused automaatse otsejuurdepääsu andmiseks ühe kokkulangevuse/mitte ühegi kokkulangevuse põhjal suurendab ebaseaduslike, valede või uuendamata andmete vahetamise ohtu, millega tuleb arvestada. Need algatused tähendavad, et andmete vastutav töötleja ei saa enam iga juhtumi puhul eraldi kontrollida andmete edastamise õiguspärasust ja andmete õigsust. Järelikult peaks sellega kaasnema range kohustus tagada nende andmete kvaliteet ja kontrollida pidevalt neid andmeid, millele on antud automaatne juurdepääs.

Arvestades teabe kättesaadavuse põhimõtte kohaldamise mõju, ei piisa ainult andmekaitse üksikaspekte käsitlevatest sätetest. Isikuandmete kaitset käsitleva õigusakti loomine kolmandas sambas võib põhimõtteliselt kaasa aidata kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö edendamisele eelkõige tõhususe seisukohast, samuti selle õiguspärasusele ja põhiõigustega vastavusele, arvestades eelkõige õigust isikuandmete kaitsele.

Teabe kättesaadavuse põhimõtte rakendamise seisukohast on selline õigusakt eriti vajalik ning see tuleb välja töötada koos selle põhimõtte rakendamisega. Raamotsuses tuleks võimalusel järgida direktiivi 95/46/EÜ mõtet ja ülesehitust, võttes arvesse politsei- ja õigusalase koostöö erivajadusi ning järgides proportsionaalsuse põhimõtet. Peamiste põhimõtete ülevõtmiseks ja nende lülitamiseks õiguslikult siduvatesse normidesse Euroopa Liidu tasandil on arvesse võetud nõukogu 1987. aasta soovitust nr R(87)15, mis käsitleb isikuandmete kasutamist politsei valdkonnas. Tuleb välja töötada selged eeskirjad, et kaitsta isikuandmeid, mida tuleb kättesaadavaks teha või mis on kättesaadavaks tehtud teise liikmesriigi pädevale asutusele. See omakorda eeldab süsteemi, mis tagaks asjaomaste andmete töötlemise kvaliteedi. Selline süsteem peab sisaldama norme, millega kehtestatakse andmesubjekti õigused ja järelevalveasutuste volitused, kuna need õigused ja volitused on olulised andmete kvaliteedi seisukohast.

- Mõju hindamine

Kaaluti järgmisi võimalusi: direktiivi 95/46/EÜ kohaldatavust, ettepaneku mittetegemist isikuandmete kaitset käsitlevate sätete koostamiseks kolmanda samba raames või selle tegemist hiljem, teatavate erisätete lisamist õigusakti, mis käsitleb teabevahetust teabe kättesaadavuse põhimõtte kohaselt, ning raamotsust isikuandmete kaitse kohta kolmandas sambas. Viimase puhul uuriti seda, kas selline õigusakt oleks kohaldatav ka teabevahetuse suhtes, mis toimub infosüsteemide ja ELi tasandi ametiasutuste kaudu.

Direktiivi 95/46/EÜ põhi- ja üldsätted ei ole artikli 3 lõike 2 kohaselt kolmandas sambas kohaldatavad. Isegi selle artikli väljajätmisega ei muutuks kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö direktiiv automaatselt kohaldatavaks. Esiteks ei ole direktiivis arvesse võetud kõnealuse koostöö eripära, mida tuleks täpsustada. Teiseks tuleb järgida nõudeid õigusaktidele, mis kuuluvad Euroopa Liidu lepingu VI jaotise reguleerimisalasse ning mille eesmärk on edendada kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalast koostööd. Välistada tuleb võimalus, et ettepanekut isikuandmete kaitset käsitlevate sätete lisamise kohta kolmandasse sambasse ei tehta või see tehakse hiljem. Seoses kättesaadavuse põhimõtte rakendamisega kaasnevad sellega tõenäoliselt teabevahetuse uued vormid, mis ilmtingimata ei taga andmekaitse kõikidest olulistest tingimustest kinnipidamist. Arvestades viimase võimalikku mõju, ei piisa teatavate erisätete lisamisest õigusakti, mis käsitleb teabevahetust, lähtudes teabe kättesaadavuse põhimõttest. Seega on raamotsus kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta ainus rahuldav võimalus. Lisaks ei kaasne sellega märkimisväärseid halduskulusid liikmesriikidele.

Komisjon viis läbi ka mõjuhindamise, mis on esitatud tööprogrammis. Mõjuhindamise aruandega saab tutvuda veebilehel: http://europa.eu.int/comm/dgs/justice_home/evaluation/dg_coordination_evaluation_annexe_en.htm.

3) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

- Kavandatava meetme kokkuvõte

Kavandatav raamotsus sisaldab üldeeskirju andmete töötlemise seaduslikkuse kohta, sätteid töötlemise eri vormide (isikuandmete edastamine ja nende kättesaadavaks tegemine teise liikmesriigi pädevale asutusele, andmete edasitöötlemine, eelkõige teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmete edasiesitamine), andmesubjekti õiguste, töötlemise konfidentsiaalsuse ja turvalisuse, õiguskaitsevahendite, vastutuse, sanktsioonide ning järelevalveasutuste ja töörühma loomise kohta üksikisikute kaitseks seoses isikuandmete töötlemisega kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kuritegude eest vastutusele võtmiseks. Erilist tähelepanu tuleb pöörata põhimõttele, et isikuandmeid edastatakse ainult nendele kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele, kellel on piisav andmekaitse tase. Käesoleva raamotsusega aidatakse kaasa selle põhimõtte järgimisele kogu Euroopa Liidus.

- Õiguslik alus

Raamotsuse aluseks on Euroopa Liidu lepingu artiklid 30, 31 ja artikli 34 lõike 2 punkt b. Arvestades kättesaadavuse põhimõtte kohaldamist, on isikuandmete töötlemist ja kaitset käsitlevate sobivate sätete ning isikuandmete edastamist kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele käsitlevate standardite kehtestamine olulise tähtsusega kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö tõhustamisel, eeskätt terrorismi ja raskete kuritegude vastu võitlemisel. Lisaks suureneb usaldus liikmesriikide vahel, kui andmete võimalikku edasiesitamist kolmandatele isikutele, eelkõige kolmandatele riikidele, reguleerivad selged ja ühtsed eeskirjad. Kavandatavad sätted tagavad, et teabevahetust pädevate asutuste vahel ei piiraks liikmesriikide andmekaitse eri tasemed.

- Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Raamotsuses käsitletakse olukordi, mis on asjakohased liikmesriikide vahel kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö ning teabevahetuse puhul, et tagada tõhusad ja õiguspärased meetmed ning nende edendamine kuritegude ennetamiseks ja kuritegude vastu võitlemiseks, pidades eelkõige silmas raskete kuritegude ja terrorismi vastu võitlemist kõikides liikmesriikides. Üksikutele liikmesriikidele võivad abiks olla siseriiklikud, kahepoolsed või mitmepoolsed lahendused, kuid need ei lahenda sisejulgeoleku kaitset kogu liidu tasandil. Õiguskaitseasutuste teabevajadus sõltub tihti riikidevahelise integratsiooni tasemest. Liikmesriikide vahel õiguskaitse eesmärkidel vahetatava teabe hulk peaks hinnanguliselt suurenema ning seepärast on vaja täiendavaid andmete töötlemise ja andmekaitse alaseid ühtlustatud eeskirju. Selles raamotsuses austatakse Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 ja Euroopa ühenduse asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõtet niivõrd, kuivõrd selle eesmärk on liikmesriikide õigusnormide ühtlustamine, mille täitmist ühepoolselt tegutsevad liikmesriigid ei suudaks iseseisvalt saavutada ning mis seepärast eeldavad kooskõlastatud tegevust Euroopa Liidu tasandil. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus kaugemale, kui on vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks. Käesolevas otsuses on mõeldud ainult isikuandmete töötlemist kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö käigus.

- Õigusakti valik

Kavandatud õigusakt: raamotsus. Selle õigusakti eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigusnorme, mis käsitlevad kuritegude ennetamise ja nende vastu võitlemise käigus töödeldavate isikuandmete kaitset.

4) MÕJU EELARVELE

Kavandatava raamotsuse rakendamisega kaasneksid ainult väikesed täiendavad halduskulud, mis kaetakse Euroopa ühenduste eelarvevahenditest. Need kulud koosnevad artiklite 16 ja 31 kohaselt loodava komitee ja nõuandeorgani koosolekute ja sekretariaaditeenuste kuludest.

2005/0202 (CNS)

Ettepanek

NÕUKOGU RAAMOTSUS

kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 30, 31 ja artikli 34 lõike 2 punkti b,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[23]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[24]

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liit on püstitanud oma eesmärgiks tagada kodanikele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, arendades liikmesriikide ühismeetmeid kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö valdkonnas.

(2) Euroopa Liidu lepingu artikli 30 lõike 1 punkti b ja artikli 31 lõike 1 punkti a kohaselt hõlmavad ühismeetmed kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö valdkonnas asjakohaste andmete töötlemist, järgides seejuures asjakohaseid isikuandmete kaitsmisega seotud sätteid.

(3) Euroopa Liidu Lepingu VI jaotise reguleerimisalasse kuuluvad õigusaktid peaksid kaasa aitama kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö edendamisele eelkõige tõhususe seisukohast, samuti selle õiguspärasusele ja põhiõigustega vastavusele, arvestades eelkõige õigust isikuandmete kaitsele. Kuritegude ennetamise ja nende vastu võitlemise käigus töödeldavate isikuandmete töötlemist ja kaitset käsitlevad ühtsed standardid võivad kaasa aidata mõlema eesmärgi saavutamisele.

(4) 4. novembril 2004. aastal Euroopa Ülemkogul vastu võetud Haagi programmis, mis käsitleb vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamist Euroopa Liidus, rõhutatakse õiguskaitsealase teabe piiriüleseks vahetuseks uue lähenemisviisi vajadust, mille puhul järgitakse andmekaitse kõiki olulisi tingimusi. Programmis kutsutakse komisjoni üles esitama asjaomased ettepanekud hiljemalt 2005. aasta lõpuks. See kajastus ka nõukogu ja komisjoni tegevuskavas vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamist Euroopa Liidus käsitleva Haagi programmi rakendamise kohta. [25]

(5) Haagi programmis sätestatud teabe kättesaadavuse põhimõtte kohaselt peaksid isikuandmete vahetamist kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö käigus toetama selged ja siduvad eeskirjad, mis edendaksid pädevate asutuste vahelist vastastikust usaldust ja tagaksid asjaomase teabe kaitse, välistades takistused liikmesriikide vahelises koostöös, ning tagaksid isikute põhiõiguste austamise. Olemasolevatest Euroopa tasandi õigusaktidest ei piisa. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[26] ei ole kohaldatav isikuandmete töötlemise suhtes sellise tegevuse käigus, mis ei kuulu ühenduse õiguse reguleerimisalasse, näiteks Euroopa Liidu lepingu VI jaotises osutatud tegevus. Lisaks ei ole direktiiv kohaldatav sellise töötlemise suhtes, mis on seotud avaliku korra, riigikaitse, riigi julgeoleku ja riigi toimingutega kriminaalõiguse valdkonnas.

(6) Õigusakt kuritegude ennetamise ja kuritegude vastu võitlemise käigus isikuandmete töötlemist ja kaitset käsitlevate ühtsete standardite kohta peaks olema kooskõlas eraelu puutumatuse ja andmekaitse põhimõtetega Euroopa Liidus. Võimaluse korral ning arvestades politsei-, tolli- ja õigusasutuste ning muude pädevate ametiasutuste õigusliku tegevuse tõhustamise vajadust, tuleks järgida olemasolevaid ja järeleproovitud põhimõtteid ja mõisteid, eelkõige neid, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ või õigusaktides, mis käsitlevad teabevahetust Europoli ja Eurojusti kaudu või teabe töötlemist tolliinfosüsteemi kaudu, või mis on sätestatud muudes võrreldavates õigusaktides.

(7) Liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise tulemusena ei tohiks langeda liikmesriikide andmekaitse tase. Ühtlustamisega tuleb tagada kõrgetasemeline kaitse Euroopa Liidu tasandil.

(8) Politsei- ja õigusalase tegevuse raames tuleb määratleda andmekaitse eesmärgid ning kehtestada isikuandmete töötlemise seaduslikkust reguleerivad eeskirjad, mis tagaksid, et teavet, mida võib vahetada, töödeldakse õiguspäraselt ja kooskõlas andmete kvaliteedi põhimõtetega. Samas ei tohiks need eeskirjad mingil viisil takistada politsei-, tolli- ja õigusasutuste ning muude pädevate ametiasutuste õiguslikku tegevust.

(9) Euroopa kodanike isikuandmete kõrgetasemelise kaitse tagamine nõuab üldsätete olemasolu, mis määraksid kindlaks teiste liikmesriikide pädevates ametiasutustes töödeldavate andmete õiguspärasuse ja kvaliteedinõuded.

(10) Euroopa tasandil tuleks sätestada tingimused, mille kohaselt liikmesriikide pädevatel ametiasutustel on lubatud isikuandmete edastamine ja nende kättesaadavaks tegemine teiste liikmesriikide ametiasutustele ja eraõiguslikele isikutele.

(11) Teise liikmesriigi pädevalt ametiasutuselt saadud või selle asutuse poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmete edasise töötlemise suhtes, eelkõige selliste andmete edasiesitamise või kättesaadavaks tegemise suhtes tuleks kohaldada Euroopa tasandil ühiseid eeskirju.

(12) Kui Euroopa Liidu liikmesriik edastab isikuandmeid kolmandatele riikidele või rahvusvahelistele organisatsioonidele, tuleks tagada selliste andmete nõuetekohane kaitse.

(13) Käesolev raamotsus peaks määratlema selliste meetmete vastuvõtmise korra, mis on vajalikud andmekaitse taseme hindamiseks kolmandas riigis või rahvusvahelises organisatsioonis.

(14) Selleks et tagada isikuandmete kaitse ja mitte ohustada eeluurimise eesmärki, on vaja määratleda andmesubjekti õigused.

(15) Tuleks kehtestada eeskirjad, mis käsitlevad andmete töötlemise konfidentsiaalsust ja turvalisust, vastutust, andmesubjekti õiguskaitsevahendeid ja sanktsioone, kui pädevad asutused kasutavad andmeid ebaseaduslikult. Lisaks tuleb liikmesriikidel näha ette kriminaalkaristused andmekaitsesätete tõsiste ja tahtlike rikkumiste puhul.

(16) Liikmesriikides täiesti sõltumatult oma tööülesandeid täitvate järelevalveasutuste loomine on oluline tegur üksikisikute kaitsmisel seoses isikuandmete töötlemisega liikmesriikide vahelise politsei- ja õigusalase koostöö raames.

(17) Sellistel asutustel peaksid olema oma kohustuste täitmiseks vajalikud vahendid, sealhulgas volitused tegeleda uurimisega ja sekkuda, seda eelkõige üksikisikute esitatud kaebuste puhul, ja volitused osaleda kohtumenetlustes. Sellised asutused peavad aitama tagada töötlemise läbipaistvust liikmesriikides, kelle jurisdiktsiooni alla nad kuuluvad. Samas ei tohi selliste asutuste pädevus mõjutada kriminaalmenetluse erieeskirju ja kohtunike sõltumatust.

(18) Seoses isikuandmete töötlemisega kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks tuleks üksikisikute kaitseks luua töörühm, kes on oma tööülesannete täitmisel täiesti sõltumatu. Töörühm peab nõustama komisjoni ja liikmesriike ning eelkõige aitama kaasa käesoleva raamotsuse kohaselt vastuvõetud siseriiklike eeskirjade ühtsele kohaldamisele.

(19) Euroopa Liidu lepingu artiklis 47 sätestatakse, et mitte miski ei mõjuta Euroopa Liidu lepingus või Euroopa ühenduste asutamislepingutes või neid lepinguid muutvates või täiendavates lepingutes või aktides sätestatut. Järelikult ei mõjuta see raamotsus isikuandmete kaitset ühenduse õigusaktide kohaselt, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ sätestatut, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 45/2001 sätestatut üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta,[27] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivis 2002/58/EÜ sätestatut, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv).[28]

(20) Käesolev raamotsus ei piira andmekaitsesätete rakendamist, mille asjaomased õigusaktid näevad ette Europoli, Eurojusti ja tolliinfosüsteemi kaudu töödeldavate isikuandmete kaitseks.

(21) Isikuandmete kaitset käsitlevad sätted, mis on esitatud kontrolli järkjärgulist kaotamist ühispiiridel käsitleva 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise 1990. aasta konventsiooni[29] (edaspidi „Schengeni konventsioon”) IV jaotises ja integreeritud Euroopa Liidu raamistikku vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud protokollile, tuleb asutamislepingu reguleerimisalasse kuuluvate küsimuste puhul asendada käesoleva raamotsuse eeskirjadega.

(22) Käesolevat raamotsust tuleks kohaldada isikuandmete suhtes, mida töödeldakse teise põlvkonna Schengeni infosüsteemis, ja täiendava teabevahetuse suhtes, mis toimub vastavalt otsusele JSK/2006/ … Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomise, toimimise ja kasutamise kohta.

(23) Käesolev otsus ei piira andmetele ebaseaduslikku juurdepääsu käsitlevate eeskirjade kohaldamist, mis on sätestatud nõukogu 24. veebruari 2005. aasta raamotsuses 2005/222/JSK infosüsteemide vastu suunatud rünnete kohta.[30]

(24) Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva konventsiooni artikkel 23 tuleks asendada.[31]

(25) Kõik viited Euroopa Nõukogu 28. jaanuari 1981. aasta konventsioonile üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automaatsel töötlemisel loetakse viideteks käesolevale raamotsusele.

(26) Võetavate meetmete eesmärke, nimelt ühtsete eeskirjade määratlemist isikuandmete vahetamiseks kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö käigus ei ole võimalik piisavalt saavutada, kui liikmesriigid tegutsevad üksinda ning seepärast, arvestades meetme ulatust ja mõju, on nimetatud eesmärke parem saavutada Euroopa Liidu tasandil, kus nõukogu võib võtta meetmeid kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklis 5 ja ELi lepingu artiklis 2 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. EÜ asutamislepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

(27) Ühendkuningriik osaleb käesolevas raamotsuses Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Schengeni acquis' Euroopa Liitu integreerimist käsitleva protokolli artikli 5 ning nõukogu 29. mai 2000. aasta otsuse 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes) artikli 8 lõike 2 kohaselt.[32]

(28) Iirimaa osaleb käesolevas raamotsuses Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Schengeni acquis' Euroopa Liitu integreerimist käsitleva protokolli artikli 5 ning nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsuse 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes) artikli 6 lõike 2 kohaselt.

(29) Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev raamotsus Schengeni acquis' sätete edasiarendust lepingu tähenduses, mis sõlmiti Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel, eesmärgiga kaasata kõnelaused kaks riiki Schengeni acquis' nende sätete rakendamisse, kohaldamisse ja edasiarendamisse, mis kuuluvad nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (mis käsitleb teatavaid kõnealuse lepingu rakendamiseeskirju) artikli 1 punktis H osutatud valdkonda.[33]

(30) Šveitsi puhul kujutab käesolev raamotsus endast Schengeni acquis' sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud lepingu tähenduses, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni ühinemist Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, mis on seotud nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis H osutatud valdkonnaga, mida tuleks tõlgendada koostoimes Euroopa Ühenduse nimel allakirjutamist ja selle lepingu teatavate sätete ajutist kohaldamist käsitleva nõukogu otsuse 2004/849/EÜ artikli 4 lõikega 1.[34]

(31) Käesolev raamotsus on Schengeni acquis' edasiarendus või muul viisil sellega seotud 2003. aasta liitumislepingu artikli 3 lõike 1 tähenduses.

(32) Käesolevas raamotsuses austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtetest. Käesoleva raamotsuse eesmärk on täielikult tagada Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 7 ja 8 sätestatud isikute õigus eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA RAAMOTSUSE:

I PEATÜKK EESMÄRK, MÕISTED JA REGULEERIMISALA

Artikkel 1 Eesmärk

1. Käesoleva raamotsusega määratletakse ühtsed standardid, millega tagatakse Euroopa Liidu lepingu VI jaotises sätestatud üksikisikute kaitse isikuandmete töötlemisel kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö käigus.

2. Liikmesriigid näevad ette, et nad ei piira ega keela isikuandmete avaldamist teise liikmesriigi pädevale asutusele põhjustel, mis on seotud käesolevas raamotsuses sätestatud isikuandmete kaitsega.

Artikkel 2 Mõisted

Käesolevas raamotsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

(a) isikuandmed - igasugune teave tuvastatud või tuvastatava füüsilise isiku (edaspidi „andmesubjekt") kohta. Tuvastatav isik on isik, keda saab otseselt või kaudselt tuvastada, eelkõige isikukoodi põhjal või ühe või mitme tema füüsilisele, füsioloogilisele, vaimsele, majanduslikule, kultuurilisele või sotsiaalsele identsusele omase joone põhjal;

(b) isikuandmete töötlemine (edaspidi „töötlemine") - iga isikuandmetega tehtav toiming või toimingute kogum, olenemata sellest, kas see on automatiseeritud või mitte, näiteks kogumine, salvestamine, korrastamine, säilitamine, kohandamine või muutmine, väljavõtete tegemine, päringu teostamine, kasutamine, üleandmine, levitamine või muul moel avaldamine, ühitamine või ühendamine, sulgemine, kustutamine või hävitamine;

(c) isikuandmete kataloog (edaspidi „kataloog")- kõik isikuandmete korrastatud kogumid, millest võib andmeid saada teatavate kriteeriumide põhjal, olenemata sellest, kas kõnealune andmete kogum on tsentraliseeritud, detsentraliseeritud või funktsionaalsetel või geograafilistel põhimõtetel hajutatud;

(d) vastutav töötleja - füüsiline või juriidiline isik, riigiasutus, esindused või mõni muu asutus, kes määrab üksi või koos teistega kindlaks isikuandmete töötlemise eesmärgid ja vahendid; kui töötlemise eesmärgid ja vahendid on kindlaks määratud siseriiklike või Euroopa Liidu lepingu VI jaotise kohaselt vastu võetud õigusnormidega, võib vastutava töötleja või tema ametissemääramise sätestada siseriiklikus õiguses või Euroopa Liidu lepingu VI jaotise kohaselt vastu võetud õigusaktis;

(e) volitatud töötleja - füüsiline või juriidiline isik, riigiasutus, esindused või mõni muu asutus, kes töötleb isikuandmeid vastutava töötleja nimel;

(f) kolmas isik - kõik füüsilised või juriidilised isikud, riigiasutused, esindused või muud asutused, välja arvatud andmesubjekt, vastutav töötleja, volitatud töötleja ja isikud, kes võivad andmeid töödelda vastutava töötleja või volitatud töötleja otseses alluvuses;

(g) vastuvõtja - füüsiline või juriidiline isik, riigiasutus, esindus või mõni muu asutus, kellele andmed avaldatakse, olenemata sellest, kas tegemist on kolmanda isikuga või mitte;

(h) andmesubjekti nõusolek - iga vabatahtlik, konkreetne ja teadlik tahteavaldus, millega andmesubjekt annab nõusoleku töödelda tema kohta käivaid andmeid;

(i) rahvusvaheline organisatsioon – rahvusvaheliste lepingute alusel asutatud organisatsioonid;

(j) pädev asutus - politseijõud, tolliasutused ja liikmesriikide muud pädevad asutused Euroopa Liidu lepingu artikli 29 tähenduses.

Artikkel 3 Kohaldamisala

1. Seda raamotsust kohaldatakse isikuandmete täielikult või osaliselt automatiseeritud töötlemise suhtes ja isikuandmete automatiseerimata töötlemise suhtes, kui kõnealused isikuandmed kuuluvad pädeva ametiasutuse kataloogi või kui nad kavatsetakse hiljem sellesse kanda kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kuritegude eest vastutusele võtmiseks.

2. Käesolevat raamotsust ei kohaldata isikuandmete töötlemise suhtes:

- Euroopa Politseiametis (Europol),

- Euroopa õigusalase koostöö üksuses (Eurojust),

- tolliinfosüsteemis, mis rajaneb Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud infotehnoloogia tollialase kasutamise konventsioonile ja kõikidele selle muudatustele.

II PEATÜKK ÜLDISED EESKIRJAD ISIKUANDMETE TÖÖTLEMISE SEADUSLIKKUSE KOHTA

Artikkel 4 Andmete kvaliteedi põhimõtted

1. Liikmesriigid näevad ette, et

(a) isikuandmeid töödeldakse õiglaselt ja seaduslikult,

(b) isikuandmeid kogutakse täpselt ja selgelt kindlaksmääratud ning õiguspärastel eesmärkidel ega töödelda hiljem viisil, mis on vastuolus kõnealuste eesmärkidega. Täiendavat töötlemist ajaloo, statistika või teadusega seotud eesmärkidel ei peeta vastuolus olevaks tingimusel, et liikmesriigid kannavad hoolt vajalike kaitse eest,

(c) isikuandmed on piisavad, asjakohased ega ületa selle otstarbe piire, mille tarvis neid kogutakse ja/või hiljem töödeldakse,

(d) andmed on täpsed ja vajaduse korral ajakohastatud. Tuleb võtta kõik mõistlikud meetmed, et kustutada või parandada andmete kogumise või hilisema töötlemise eesmärgi seisukohast ebaõiged või mittetäielikud andmed. Liikmesriigid võivad töödeldavate andmete suhtes ette näha erineva täpsuse ja usaldusväärsuse tasemed, mille puhul tuleb liikmesriikidel sätestada, et selliseid andmeid eristatakse vastavalt nende täpsusele ja usaldusväärsusele ning eelkõige, et faktidel tuginevaid andmeid eristatakse arvamustel ja isiklikel hinnangutel tuginevatest andmetest,

(e) isikuandmeid säilitatakse kujul, mis võimaldab andmesubjekte identifitseerida ainult seni, kuni see on vajalik seoses andmete kogumise või hilisema töötlemise eesmärkidega. Liikmesriigid kehtestavad vajalikud tagatised nende isikuandmete jaoks, mida säilitatakse pikema aja jooksul, et neid kasutada seoses ajaloo, statistika või teadusega.

2. Lõike 1 järgimise tagab vastutav töötleja.

3. Liikmesriikidel tuleb selgelt eristada järgmiste isikute andmeid:

- isik, keda kahtlustatakse kuriteo toimepanemises või selles osalemises,

- isik, kes on kuriteo eest süüdi mõistetud,

- isik, kelle puhul on põhjendatud kahtlusi, et ta kavatseb kuriteo toime panna,

- isik, keda uurimise käigus võidakse kutsuda tunnistusi andma seoses uuritavate kuritegude või järgneva kriminaalmenetlusega,

- isik, kes on olnud kuriteo ohver või kelle puhul teatavad asjaolud annavad alust uskuda, et isik on olnud kuriteo ohver,

- isik, kes võib kuritegude kohta teavet anda,

- eespool osutatud isikute kontaktisik või nendega seotud isik ja

- isik, kes ei kuulu ühtegi eespool nimetatud kategooriasse.

4. Liikmesriigid näevad ette, et isikuandmeid töödeldakse ainult siis, kui

- tuvastatud asjaolude põhjal on põhjust arvata, et asjaomased andmed võimaldaksid, lihtsustaksid või kiirendaksid kuriteo ennetamist, uurimist, avastamist ja kuriteo eest vastutusele võtmist,

- puuduvad muud andmesubjekti vähem mõjutavad meetmed ja

- andmete töötlemine ei ole ulatuslikum, kui kuriteo uurimiseks vaja.

Artikkel 5 Andmetöötluse õiguspärasuse kriteeriumid

Liikmesriigid näevad ette, et pädevad asutused tohivad isikuandmeid töödelda ainult siis, kui seadusega on ette nähtud, et selline töötlemine on vajalik asjaomase ametiasutuse õiguspäraste ülesannete täitmiseks ja kuritegude ennetamiseks, avastamiseks ja kuritegude eest vastutusele võtmiseks.

Artikkel 6 Andmete eriliikide töötlemine

1. Liikmesriigid keelavad töödelda selliseid isikuandmeid, mis paljastavad rassilise või etnilise päritolu, poliitilised vaated, usulised või filosoofilised veendumused, ametiühingusse kuulumise, ning tervislikku seisundit või seksuaalelu käsitlevate andmete töötlemise.

2. Lõiget 1 ei kohaldata, kui:

- andmete töötlemine on seadusega ette nähtud ja asjaomase ametiasutuse õiguspäraste ülesannete täitmiseks ja kuritegude ennetamiseks, avastamiseks ja kohtus menetlemiseks vältimatult vajalik või kui andmesubjekt on andnud nende andmete töötlemiseks oma selgesõnalise nõusoleku ja

- liikmesriigid näevad siseriikliku õigusega ette sobivad spetsiifilised tagatised, nt juurdepääsu andmine asjaomastele andmetele ainult nendele töötajatele, kes vastutavad õiguspärase ülesande täitmise eest, mis eeldab andmete töötlemist.

Artikkel 7 Isikuandmete säilitamise tähtajad

1. Kui siseriiklikus õiguses ei ole sätestatud teisiti, peavad liikmesriigid nägema ette, et isikuandmeid ei säilitataks kauem, kui seda asjaomase eesmärgi saavutamiseks on vaja. Artikli 4 lõike 3 viimases taandes osutatud isikute andmeid tohib säilitada vaid niikaua, kuni nende talletamine on asjaomase eesmärgi täitmiseks vältimatult vajalik.

2. Liikmesriigid näevad ette tehnilised ja menetluslikud meetmed, millega tagatakse isikuandmete säilitamise tähtaegade järgimine. Tähtaegadest kinnipidamist tuleb korrapäraselt kontrollida.

III PEATÜKK – Töötlemise erivormid

I OSA – ISIKUANDMETE EDASTAMINE JA KÄTTESAADAVAKS TEGEMINE TEISTE LIIKMESRIIKIDE PÄDEVATELE ASUTUSTELE

Artikkel 8 I osa – isikuandmete edastamine ja kättesaadavaks tegemine teiste liikmesriikide pädevatele asutustele

Liikmesriigid näevad ette, et teise liikmesriigi pädevale asutusele tohib isikuandmeid edastada või kättesaadavaks teha ainult siis, kui see on vajalik asjaomaste saatvate ja saavate ametiasutuse õiguspäraste ülesannete täitmiseks ja kuritegude ennetamiseks, avastamiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks.

Artikkel 9 Edastatavate või kättesaadavaks tehtavate andmete kvaliteedi kontrollimine

1. Liikmesriigid näevad ette isikuandmete kontrollimise hiljemalt enne nende edastamist või kättesaadavaks tegemist. Niipalju kui võimalik, tuleks iga andmeedastuse korral osutada niihästi kohtuotsustele kui ka otsustele süüdistust mitte esitada ning arvamustel või isiklikel hinnangutel põhinevaid andmeid tuleks enne nende edastamist allika kaudu kontrollida ja osutada nende täpsuse või usaldusväärsuse astmele.

2. Liikmesriigid näevad ette, et nad kontrollivad korrapäraselt teise liikmesriigi pädevale asutusele automaatse otsejuurdepääsu kaudu kättesaadavaks tehtavate andmete kvaliteeti, et tagada juurdepääs ainult täpsetele ja uuendatud andmetele.

3. Liikmesriigid näevad ette, et ebatäpseid ja aegunud isikuandmeid ei edastata ega tehta kättesaadavaks.

4. Liikmesriigid näevad ette, et pädev asutus, mis edastas või tegi andmed kättesaadavaks teise liikmesriigi pädevale asutusele, teavitab viimast viivitamatult, kui kas andmeid edastanud asutuse enda algatusel või andmesubjekti järelepärimise tulemusena ilmneb, et asjaomaseid andmeid ei oleks tohtinud edastada või kättesaadavaks teha, või kui edastati või tehti kättesaadavaks ebatäpseid või aegunud andmeid.

5. Liikmesriigid näevad ette, et punkti 4 kohaselt teavitatud pädev asutus kustutab või parandab asjaomased andmed. Lisaks peab see asutus asjaomased andmed parandama, kui ta avastab, et need andmed on ebatäpsed. Kui sellel asutusel on põhjendatult alust arvata, et saadud isikuandmed on ebatäpsed või et need tuleb kustutada, teavitab ta sellest viivitamatult pädevat asutust, kes asjaomased andmed edastas või kättesaadavaks tegi.

6. Ilma et see piiraks siseriikliku kriminaalmenetluse kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et isikuandmetele tehakse märge andmesubjekti taotluse korral, kui andmesubjekt nende andmete õigsust eitab ja kui nende täpsust või ebatäpsust ei ole võimalik kindlaks teha. Selline märge kustutatakse ainult andmesubjekti nõusolekul või pädeva kohtu või järelevalveasutuse otsuse alusel.

7. Liikmesriigid näevad ette, et teise liikmesriigi ametiasutuselt saadud isikuandmed kustutatakse

- kui selliseid andmeid ei oleks tohtinud edastada, kättesaadavaks teha või saada,

- teise liikmesriigi siseriiklikus õigusaktis sätestatud tähtaja möödumisel, kui asjaomaseid andmeid edastanud või kättesaadavaks teinud ametiasutus teavitas andmeid saavat asutust sellisest tähtajast andmete edastamisel või kättesaadavaks tegemisel, välja arvatud kui neid isikuandmeid vajatakse edasise kohtumenetluse käigus,

- kui need andmed ei ole enam vajalikud sel eesmärgil, milleks neid edastati või kättesaadavaks tehti.

8. Kui isikuandmeid ei edastatud taotluse alusel, peab andmeid vastuvõttev asutus viivitamatult kontrollima, kas need andmed on vajalikud sel eesmärgil, milleks neid edastati.

9. Kooskõlas siseriikliku õigusega ei kustutata isikuandmeid, vaid need suletakse, kui on põhjendatult alust arvata, et andmete kustutamine võib mõjutada andmesubjekti huve. Suletud andmeid tohib kasutada või edastada ainult sel eesmärgil, mille pärast neid ei kustutatud.

Artikkel 10 Registreerimine ja dokumenteerimine

1. Liikmesriigid näevad ette, et iga eelkõige automaatse otsejuurdepääsu kaudu toimuv automaatne isikuandmete edastus ja vastuvõtt registreeritakse, et hiljem oleks võimalik tõendada andmete edastamise põhjusi, edastatud andmeid, andmeedastuse aega, asjaomaseid ametiasutusi ning andmeid vastuvõtva asutuse puhul ka isikud, kellele andmed edastati ning kes andmed tellisid.

2. Liikmesriigid näevad ette, et iga mitteautomaatne isikuandmete edastus ja vastuvõtt dokumenteeritakse, et hiljem oleks võimalik tõendada andmete edastamise põhjusi, edastatud andmeid, andmeedastuse aega, asjaomaseid ametiasutusi ning andmeid vastuvõtva asutuse puhul ka isikud, kellele andmed edastati ning kes andmed tellisid.

3. Ametiasutus, kes sellise teabe registreeris või dokumenteeris, edastab selle viivitamatult ka pädevale järelevalveasutusele, kui viimane seda taotleb. Seda teavet kasutatakse ainult andmekaitse kontrollimiseks, nõuetekohase andmetöötluse ja andmete terviklikkuse tagamiseks ning andmekaitseks.

II OSA –TEISE LIIKMESRIIGI PÄDEVALT ASUTUSELT SAADUD VÕI SELLE ASUTUSE POOLT KÄTTESAADAVAKS TEHTUD ISIKUANDMETE EDASITÖÖTLEMINE JA EDASIESITAMINE

Artikkel 11 Teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmete edasitöötlemine

1. Liikmesriigid näevad ette, et teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmeid töödeldakse edasi ainult kooskõlas käesoleva raamotsusega, eriti selle artiklitega 4, 5 ja 6

(a) eesmärgil, milleks neid edastati või kättesaadavaks tehti või

(b) kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks või avalikku turvalisust ähvardavate ohtude ennetamiseks, kui selliseid huve ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid.

2. Asjaomaseid isikuandmeid võib edasi töödelda ainult käesoleva artikli lõike 1 punktis b osutatud eesmärkidel, kui isikuandmeid edastanud või kättesaadavaks teinud ametiasutus on selleks andnud eelneva nõusoleku.

3. Lõike 1 punkti b ei kohaldata, kui Euroopa Liidu lepingu VI jaotise kohased eriõigusaktid sätestavad selgesõnaliselt, et teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmeid tohib edasi töödelda vaid üksnes sel eesmärgil, milleks neid edastati või kättesaadavaks tehti.

Artikkel 12 Andmete edastamine teistele pädevatele asutustele

Liikmesriigid näevad ette, et teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmeid esitatakse edasi või tehakse kättesaadavaks liikmesriigi teistele pädevatele asutustele, kui on täidetud kõik järgmised nõuded:

(a) isikuandmete edastamine või kättesaadavaks tegemine on seadusega ettenähtud selge kohustus või pädevus,

(b) andmete edastamine või kättesaadavaks tegemine on vajalik asjaomaseid andmeid saanud ametiasutuse õiguspäraste ülesannete täitmiseks või selle ametiasutuse õiguspäraste ülesannete täitmiseks, kellele asjaomased andmed edastatakse,

(c) andmete edastamine või kättesaadavaks tegemine on vajalik selleks, milleks neid edastati või kättesaadavaks tehti, samuti kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks või kuritegude eest vastutusele võtmiseks või avalikku turvalisust ähvardavate ohtude ennetamiseks, kui selliseid huve ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid,

(d) liikmesriigi pädev asutus, kes on asjaomased andmed edastanud või kättesaadavaks teinud pädevale asutusele, kes kavatseb neid andmeid edasi esitada või kättesaadavaks teha, on andnud oma eelneva nõusoleku nende andmete edasiesitamiseks või kättesaadavaks tegemiseks.

Artikkel 13 Andmete edastamine muudele ametiasutustele

Liikmesriigid näevad ette, et teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmeid esitatakse edasi või tehakse kättesaadavaks liikmesriigi muudele ametiasutustele, kui on täidetud kõik järgmised nõuded:

(a) isikuandmete edastamine on seadusega ettenähtud selge kohustus või pädevus ja

(b) isikuandmete edastamine

on vajalik selleks, milleks neid edastati või kättesaadavaks tehti, samuti kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks või kuritegude eest vastutusele võtmiseks või avalikku turvalisust või isiku turvalisust ähvardavate ohtude ennetamiseks, välja arvatud juhul, kui selliseid kaalutlusi ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid

või

on vajalik, sest asjaomased andmed on hädavajalikud ametiasutusele tema enda seaduspärase ülesande täitmiseks, tingimusel et eesmärk, mille tarvis saaja andmeid kogub ja töötleb, ei ole kokkusobimatu esialgse eesmärgiga ja et andmeid edastava pädeva asutuse juriidilised kohustused ei ole sellega vastuolus

või

edastamine on kahtlemata andmesubjekti huvides ja andmesubjekt on andnud nõusoleku või kui asjaolud võimaldavad sellist nõusolekut selgesti eeldada,

(c) Liikmesriigi pädev asutus, kes on asjaomased andmed edastanud või kättesaadavaks teinud pädevale asutusele, kes kavatseb neid andmeid edasi esitada või kättesaadavaks teha, on andnud oma eelneva nõusoleku nende andmete edasiesitamiseks.

Artikkel 14 Andmete edastamine eraõiguslikele isikutele

Ilma et see piiraks siseriiklike õigusaktide kohaldamist, näevad liikmesriigid ette, et teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmeid esitatakse edasi või tehakse kättesaadavaks liikmesriigi eraõiguslikele isikutele ainult teatavatel erijuhtudel, kui on täidetud kõik järgmised nõuded:

(a) isikuandmete edastamine on seadusega ettenähtud selge kohustus või pädevus ja

(b) andmete edastamine on vajalik selleks, milleks neid edastati või kättesaadavaks tehti, samuti kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks või kuritegude eest vastutusele võtmiseks või avalikku turvalisust või isiku turvalisust ähvardavate ohtude ennetamiseks, välja arvatud juhul, kui selliseid kaalutlusi ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid ja

(c) liikmesriigi pädev asutus, kes edastas asjaomased andmed või tegi need kättesaadavaks pädevale asutusele, kes kavatseb neid andmeid edasi esitada või kättesaadavaks teha, on andnud oma eelneva nõusoleku nende andmete edasiesitamiseks eraõiguslikele isikutele.

Artikkel 15 Andmete edastamine kolmandate riikide pädevatele asutustele või rahvusvahelistele organisatsioonidele

1. Liikmesriigid näevad ette, et teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmeid ei esitata edasi ega tehta kättesaadavaks kolmandate riikide pädevatele asutustele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele, välja arvatud juhul, kui selline edastamine on kooskõlas käesoleva raamotsusega ning kui on täidetud kõik järgmised nõuded:

(a) isikuandmete edastamine on seadusega ettenähtud selge kohustus või pädevus,

(b) andmete edastamine on vajalik selleks, milleks neid edastati või kättesaadavaks tehti, samuti kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks või kuritegude eest vastutusele võtmiseks või avalikku turvalisust või isiku turvalisust ähvardavate ohtude ennetamiseks, välja arvatud juhul, kui selliseid kaalutlusi ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid,

(c) liikmesriigi pädev asutus, kes edastas asjaomased andmed või tegi need kättesaadavaks pädevale asutusele, kes kavatseb neid andmeid edasi esitada või kättesaadavaks teha, on nende andmete edasiesitamiseks andnud oma eelneva nõusoleku,

(d) kolmandas riigis või rahvusvahelises organisatsioonis, kuhu asjaomased andmed edastatakse, on tagatud andmekaitse piisav tase.

2. Liikmesriigid näevad ette, et hindavad andmekaitse taset kolmandates riikides või rahvusvahelises organisatsioonis, pidades silmas kõiki andmete edastamise või andmete edastamise kategooriate asjaolusid. Hindamisel pööratakse eelkõige tähelepanu andmete laadile, kavandatud töötlemistoimingu eesmärgile ja kestusele, päritoluriigile ja lõppsihtkohaks olevale riigile, kõnealuses kolmandas riigis või kõnealuse rahvusvahelise organisatsiooni suhtes kehtivatele nii üldistele kui ka konkreetse sektori õigusnormidele ja kõnealuses kolmandas riigis või rahvusvahelises organisatsioonis järgitavatele ametieeskirjadele ja turvameetmetele ning andmete vastuvõtja kehtestatud piisavate kaitsemeetmete olemasolule.

3. Liikmesriigid ja komisjon teatavad üksteisele juhtudest, mille puhul nad leiavad, et kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon ei taga kaitse piisavat taset lõike 2 tähenduses.

4. Kui artiklis 16 ettenähtud korras leitakse, et kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon ei taga kaitse piisavat taset käesoleva artikli lõike 2 tähenduses, võtavad liikmesriigid meetmeid, mis on vajalikud isikuandmete kõnealusesse kolmandasse riiki või rahvusvahelisse organisatsiooni edastamise ärahoidmiseks.

5. Artiklis 16 sätestatud korras võidakse kehtestada, et kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon tagab kaitse piisava taseme käesoleva artikli lõike 2 tähenduses oma siseriikliku õigusega või endale võetud rahvusvaheliste kohustustega, et kaitsta eraelu puutumatust ja üksikisikute põhivabadusi ja õigusi.

6. Erandjuhtudel võib teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud isikuandmeid edasi esitada kolmandate riikide pädevatele asutustele või rahvusvahelistele organisatsioonidele, kelle andmekaitse tase ei ole piisav, kui andmete edastamine on hädavajalik asjaomase liikmesriigi oluliste huvide kaitsmiseks või riigi julgeolekut, konkreetset isikut või isikuid ähvardava tõsise ohu vältimiseks.

Artikkel 16 Komitee

1. Käesoleva artikli alusel abistab komisjoni komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja mida juhatab komisjoni esindaja.

2. Komitee võtab eesistuja ettepanekul vastu oma töökorra, mille aluseks on töökorra standardeeskirjad ja mis avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

3. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Komitee esitab eelnõu kohta arvamuse tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on ette nähtud Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 205 lõikes 2 komisjoni ettepaneku põhjal tehtud nõukogu otsuste vastuvõtmiseks. Liikmesriikide esindajate häälte osakaal komitees määratakse kõnealuses artiklis osutatud viisil. Eesistuja ei hääleta.

4. Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule ning teavitab sellest Euroopa Parlamenti.

5. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega teha ettepaneku suhtes otsuse kahe kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest.

Kui nõukogu on selle tähtaja jooksul kvalifitseeritud häälteenamusega otsustanud, et ta on ettepaneku vastu, vaatab komisjon selle uuesti läbi. Komisjon võib esitada nõukogule muudetud ettepaneku või sama ettepaneku uuesti või teha õigusloome ettepaneku. Kui nimetatud tähtaja möödumisel ei ole nõukogu ettepandud rakendusakti vastu võtnud ega väljendanud oma vastuseisu rakendusmeetmete ettepanekule, võtab ettepandud rakendusakti vastu komisjon.

Artikkel 17 Erandid artiklitest 12, 13, 14 ja 15

Artikleid 12, 13, 14 ja 15 ei kohaldata, kui Euroopa Liidu lepingu VI jaotise kohastes eriõigusaktides sätestatakse selgesõnaliselt, et teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmeid ei tohi edasi esitada või neid tohib edasi esitada ainult teatavate eritingimuste korral.

Artikkel 18 Teabe esitamine pädeva asutuse taotlusel

Liikmesriigid näevad ette, et nad teavitavad isikuandmed edastanud või kättesaadavaks teinud pädevat asutust nende andmete edasisest töötlemisest ja tulemustest, kui viimane seda taotleb.

IV PEATÜKK ANDMESUBJEKTI ÕIGUSED

Artikkel 19 Õigus teabele, mida kogutakse andmesubjektilt tema teadmisel

1. Liikmesriigid näevad ette, et vastutav töötleja või tema esindaja annab andmesubjektile, kelle käest temaga seotud andmed on saadud ning välja arvatud juhul, kui ta seda teavet juba valdab, vähemalt järgmise tasuta teabe:

(a) vastutava töötleja ja tema võimaliku esindaja andmed,

(b) andmete töötlemise eesmärk,

(c) täiendav teave, näiteks

- andmete töötlemise õiguslik alus,

- andmete vastuvõtjad või nende kategooriad,

- kas küsimustele vastamine on kohustuslik või vabatahtlik ja vastamata jätmise võimalikud tagajärjed,

- andmesubjekti õigus tutvuda enda kohta käivate andmetega ja neid parandada,

kuivõrd selline täiendav teave on vajalik, et tagada andmesubjekti suhtes õiglane andmete töötlemine, võttes arvesse andmete kogumise konkreetseid asjaolusid.

2. Lõikes 1 sätestatud teabe andmisest keeldutakse või seda esitatakse ainult piiratud ulatuses, kui see on vajalik

(a) vastutavale töötlejale oma ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks,

(b) käimasolevate uurimiste, kohtu- või haldusmenetluste kahjustamise vältimiseks või pädevate asutuste ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks,

(c) liikmesriigis julgeoleku ja avaliku korra kaitseks,

(d) kolmandate isikute õiguste ja vabaduste kaitseks,

kui selliseid kaalutlusi ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid.

3. Kui lõikes 1 osutatud teabe andmisest keeldutakse või seda piiratakse, teavitab vastutav töötleja andmesubjekti tema õigusest pöörduda pädeva järelevalveasutuse poole, ilma et see piiraks õiguskaitsevahendite ja siseriikliku kriminaalmenetluse kohaldamist.

4. Lõike 2 kohase keeldumise või piiramise põhjusi ei esitata, kui nende avalikustamine takistaks püstitatud eesmärgi saavutamist. Sellisel juhul teavitab vastutav töötleja andmesubjekti tema õigusest pöörduda pädeva järelevalveasutuse poole, ilma et see piiraks õiguskaitsevahendite ja siseriikliku kriminaalmenetluse kohaldamist. Kui andmesubjekt esitab järelevalveasutusele kaebuse, vaatab järelevalveasutus selle läbi. Kaebuse läbivaatamisel teavitab järelevalveasutus andmesubjekti sellest, kas andmeid on töödeldud nõuetekohaselt, ning kui mitte, siis kas vajalikud parandused on tehtud.

Artikkel 20 Õigus teabele, mis ei ole saadud andmesubjektilt või mis on saadud andmesubjektilt tema teadmata

1. Kui andmed ei ole saadud andmesubjektilt või on saadud andmesubjektilt tema teadmata, näeb liikmesriik ette, et hiljemalt isikuandmete salvestamise ajal, või kui andmed kavatsetakse avalikustada kolmandale isikule, siis hiljemalt andmete esmakordse avaldamise ajal esitab vastutav töötleja või tema esindaja andmesubjektile vähemalt järgmise tasuta teabe, välja arvatud juhul, kui andmesubjektil on see teave juba olemas, kui nimetatud teabe andmine osutub võimatuks või nõuaks ülemääraseid jõupingutusi:

(a) vastutava töötleja ja tema võimaliku esindaja andmed,

(b) töötlemise eesmärk,

(c) täiendav teave, näiteks

- andmete töötlemise õiguslik alus,

- asjaomaste andmete liigid,

- andmete vastuvõtjad või nende kategooriad,

- isiku enda kohta käivate andmetega tutvumise ja nende parandamise õiguse olemasolu,

kuivõrd selline täiendav teave on vajalik, et tagada andmesubjektide suhtes õiglane andmete töötlemine, võttes arvesse andmete töötlemise konkreetseid asjaolusid.

2. Lõikes 1 osutatud teavet ei esitata, kui see on vajalik

(a) vastutavale töötlejale oma ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks,

(b) käimasolevate uurimiste, kohtu- või haldusmenetluste kahjustamise vältimiseks või pädevate asutuste ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks,

(c) liikmesriigis julgeoleku ja avaliku korra kaitseks,

(d) kolmandate isikute õiguste ja vabaduste kaitseks,

kui selliseid kaalutlusi ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid.

Artikkel 21 Õigus andmetega tutvumiseks, nende parandamiseks, kustutamiseks ja sulgemiseks

1. Liikmesriigid näevad ette, et igal andmesubjektil on õigus nõuda vastutavalt töötlejalt:

(a) mõistliku aja tagant, ilma piiranguteta ja ilma liigsete viivituste ja kulutusteta:

- kinnitust selle kohta, kas isikut ennast käsitlevaid andmeid töödeldakse, ja teavet vähemalt töötlemise eesmärkide, asjaomaste andmete liikide, andmete töötlemise õigusliku aluse ja andmete vastuvõtjate või vastuvõtjate kategooriate kohta, kellele andmed avalikustatakse,

- arusaadaval kujul teavet töödeldavate andmete ja nende allika kohta,

(b) võimalust vastavalt vajadusele parandada, kustutada või sulgeda need andmed, mille töötlemine ei vasta käesoleva raamotsuse sätetele eelkõige seetõttu, et andmed on ebatäielikud või ebaõiged,

(c) teatise saatmist kolmandatele isikutele, kellele andmed on avalikustatud, kõigi punkti b kohaste paranduste, kustutamiste või sulgemiste kohta, kui see ei ole võimatu või kui sellega ei kaasne ülemääraseid jõupingutusi.

2. Andmesubjektil keelatakse teostada lõikes 1 osutatud toiminguid, kui see on vajalik

(a) vastutavale töötlejale oma ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks,

(b) käimasolevate uurimiste, kohtu- või haldusmenetluste kahjustamise vältimiseks või pädevate asutuste ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks,

(c) liikmesriigis julgeoleku ja avaliku korra kaitseks,

(d) kolmandate isikute õiguste ja vabaduste kaitseks,

kui selliseid kaalutlusi ei kaalu üles andmesubjekti põhiõiguste kaitsemisega seotud huvid.

3. Lõikes 1 osutatud õiguste teostamise keelamine või piiramine sätestatakse kirjalikult. Kui lõikes 1 osutatud teabe andmisest keeldutakse või seda piiratakse, teavitab vastutav töötleja andmesubjekti tema õigusest pöörduda pädeva järelevalveasutuse poole, ilma et see piiraks õiguskaitsevahendite ja siseriikliku kriminaalmenetluse kohaldamist.

4. Lõike 2 kohase keeldumise põhjusi andmesubjektile ei esitata, kui nende avalikustamine takistaks püstitatud eesmärgi saavutamist. Sellisel juhul teavitab vastutav töötleja andmesubjekti tema õigusest pöörduda pädeva järelevalveasutuse poole, ilma et see piiraks õiguskaitsevahendite ja siseriikliku kriminaalmenetluse kohaldamist. Kui andmesubjekt esitab järelevalveasutusele kaebuse, vaatab järelevalveasutus selle läbi. Kaebuse läbivaatamisel teavitab järelevalveasutus andmesubjekti sellest, kas andmeid on töödeldud nõuetekohaselt, ning kui mitte, siis kas vajalikud parandused on tehtud.

Artikkel 22 Kolmandate isikute teavitamine pärast andmete parandamist, sulgemist või kustutamist

Liikmesriigid näevad ette vajalikud tehnilised meetmed, et tagada vastutava töötleja poolt parandatud, suletud või kustutatud isikuandmeid käsitleva teabe automaatne edastamine kõigile nimekirjas olevatele isikutele, kes neid andmeid edastasid ja said. Vastutav töötleja tagab, et kõiki nimekirja kuuluvaid isikuid teavitatakse muutustest isikuandmetes.

V PEATÜKK Töötlemise konfidentsiaalsus ja turvalisus

Artikkel 23 Konfidentsiaalsus

Kõik vastutava töötleja või volitatud töötleja alluvuses tegutsevad isikud, kaasa arvatud volitatud töötleja, kellel on juurdepääs isikuandmetele, võivad kõnealuseid andmeid töödelda ainult vastavalt vastutava töötleja juhtnööridele, kui teda ei kohusta selliseks töötlemiseks seadus. Kõik isikud, kes töötavad liikmesriigi pädevas asutuses või selle heaks, on kohustatud järgima rangeid konfidentsiaalsusnõudeid.

Artikkel 24 Turvalisus

1. Liikmesriigid näevad ette, et andmete vastutav töötleja rakendab kohaseid tehnilisi ja organisatsioonilisi meetmeid, et kaitsta isikuandmeid juhusliku või ebaseadusliku hävimise, juhusliku kadumise või loata avalikustamise, muutmise ja neile juurdepääsu eest, eelkõige juhul, kui töötlemine hõlmab andmete edastamist võrgu kaudu, või mis tahes muu loata töötlemise eest, võttes arvesse töötlemise ja kaitstavate isikuandmete laadiga kaasnevat ohtu.

Võttes arvesse tehnika taset ja selliste meetmete elluviimise kulusid, peavad kõnealused meetmed tagama töötlemise ja kaitstavate andmete laadiga kaasnevale ohule vastava turvalisuse taseme. Meetmed on vajalikud ainult siis, kui nendega kaasnevad kulutused on proportsionaalsed kavandatud andmekaitse taseme saavutamisega.

2. Iga liikmesriik rakendab andmete automaattöötlust käsitlevaid meetmeid, mis on kavandatud selleks, et

(a) keelata kõrvaliste isikute pääs isikuandmete töötlemiseks kasutatavate andmetöötlusseadmete juurde (töövahenditele juurdepääsu kontroll),

(b) hoida ära, et andmekandjaid võiksid lugeda, kopeerida, muuta või eemaldada isikud, kellel puudub selleks luba (andmekandjate kontroll),

(c) hoida ära isikuandmete sisestamine ilma loata ja säilitatavate isikuandmetega tutvumine, nende muutmine või kustutamine ilma loata (säilitamise kontroll),

(d) hoida ära, et isikud, kellel puudub selleks luba, kasutaksid automatiseeritud andmetöötlussüsteemi andmesidevahendite abil (kasutajate kontroll),

(e) tagada, et automatiseeritud andmetöötlussüsteemi kasutamisluba omavad isikud saaksid kätte ainult neid andmeid, mida võimaldab nende juurdepääsuluba (juurdepääsu kontroll),

(f) tagada võimalus tõendada ja kindlaks määrata, millistele asutustele on isikuandmeid andmesidevahendite kaudu edastatud, millistele võib neid edastada või kättesaadavaks teha (andmeedastuse kontroll),

(g) tagada võimalus hiljem tõendada ja kindlaks teha, milliseid isikuandmeid on automatiseeritud andmetöötlussüsteemi sisestatud, millal ja kes andmed sisestas (sisestamise kontroll),

(h) hoida ära, et isikuandmeid võidaks ilma loata lugeda, kopeerida, muuta või kustutada andmete edastamise või andmekandjate vedamise ajal (veo kontroll),

(i) tagada, et paigaldatud süsteeme on võimalik katkestuse korral kohe taastada (taastamine),

(j) tagada, et süsteem toimib veatult, et selle ilmnevatest toimimisvigadest teatatakse viivitamata (töökindlus), ja et säilitatavaid andmeid ei ole võimalik süsteemi rikete abil moonutada (ehtsus).

3. Liikmesriigid näevad ette, et kui töötlemine toimub vastutava töötleja nimel, peab vastutav töötleja valima volitatud töötleja, kes esitab piisavad tagatised tehniliste turvameetmete ja töötlemist reguleerivate korralduslike meetmete kohta, ning kindlustama nimetatud meetmete järgimise.

4. Volitatud töötleja peab andmeid töötlema volitatud töötlejat ja vastutavat töötlejat omavahel siduva lepingu või õigusakti alusel, milles on eelkõige sätestatud, et:

- volitatud töötleja tegutseb ainult vastavalt vastutava töötleja juhtnööridele,

- volitatud töötleja peab täitma lõikes 1 ja 2 sätestatud kohustusi sellistena, nagu need on määratletud selle liikmesriigi õigusaktides, kus volitatud töötleja asub.

5. Selleks et säiliksid tõendusmaterjalid, peavad lepingu või õigusakti andmekaitset käsitlevad osad ja lõikes 1 osutatud meetmetega seotud nõudmised olema kirjalikus või muus samaväärses vormis.

Artikkel 25 Register

1. Liikmesriigid näevad ette, et vastutav töötleja peab andmetöötlemiste registrit või töötlemiste kogumit, millel on üks eesmärk või mitu omavahel seotud eesmärki. Registrisse tuleb kanda järgmised andmed:

(a) volitatud töötleja ja tema võimaliku esindaja nimi ja aadress,

(b) töötlemise eesmärk või eesmärgid,

(c) andmesubjektide kategooria või kategooriate ja nendega seotud andmete liigi või liikide kirjeldus,

(d) andmete töötlemise eesmärgi õiguslik alus,

(e) need vastuvõtjad või vastuvõtjate kategooriad, kellele andmed võidakse avalikustada,

(f) andmete kavandatav edastamine kolmandatesse riikidesse,

(g) üldine kirjeldus, mis võimaldab anda eelhinnangu, kas artikli 24 kohased töötlemise turvalisust tagavad meetmed on otstarbekad.

2. Liikmesriigid täpsustavad, millise korra kohaselt tuleb järelevalveasutusele edastada lõikes 1 osutatud teave.

Artikkel 26 Eelkontroll

1. Liikmesriigid määravad kindlaks töötlemistoimingud, mis võivad tõenäoliselt ohustada andmesubjektide õigusi ja vabadusi, ja kontrollivad, et selliseid töötlemistoiminguid uuritakse enne nende alustamist.

2. Sellise eelkontrolli teostab järelevalveasutus pärast teatise saamist vastutavalt töötlejalt või andmekaitsega tegelevalt ametiisikult, kes peavad kahtluste korral pidama nõu järelevalveasutusega.

3. Liikmesriigid võivad sellist kontrollimist teostada ka kas liikmesriigi parlamendi meetme või sellisel õigusaktil põhineva meetme ettevalmistamise käigus, millega määratletakse töötlemise laad ja nähakse ette vajalikud tagatised.

VI PEATÜKK ÕIGUSLIKUD KAITSEVAHENDID JA VASTUTUS

Artikkel 27 Õiguslikud kaitsevahendid

Liikmesriigid näevad ette kõigi isikute õiguse kasutada õiguslikke kaitsevahendeid, kui on rikutud õigusi, mis neile on antud kõigi asjaomase töötlemise suhtes kohaldatavate siseriiklike õigusaktidega, ilma et see piiraks ühegi võimaliku sätestatava haldusliku kaitsevahendi kohaldamist, muu hulgas artiklis 30 osutatud järelevalveasutuse kaudu enne küsimuse suunamist kohtutele.

Artikkel 28 Vastutus

1. Liikmesriigid näevad ette, et kõigil isikutel, kes on kandnud kahju ebaseadusliku töötlemise või käesoleva raamotsuse rakendamiseks võetud siseriiklike sätetega vastuolus oleva teo tagajärjel, on õigus saada vastutavalt töötlejalt kompensatsiooni tekitatud kahju eest. Vastutava töötleja võib kõnealusest vastutusest tervikuna või osaliselt vabastada, kui ta tõendab, et tema ei ole kahju põhjustanud sündmuse eest vastutav.

2. Pädev asutus, kes sai isikuandmed teise liikmesriigi pädevalt asutuselt, vastutab siiski kahju eest, mille ta tekitas kahjukannatajale ebatäpsete või aegunud andmete kasutamisega. Pädev asutus ei saa vabaneda oma vastutusest kahjukannataja ees põhjusel, et teine ametiasutus edastas ebatäpsed või aegunud andmed. Kui vastuvõtvalt pädevalt asutuselt nõutakse kahjutasu ebaõigete andmete kasutamise eest, mille edastas või tegi kättesaadavaks teise liikmesriigi pädev asutus, hüvitab andmed edastanud asutus vastuvõtvale asutusele kahjutasuna makstud summad täielikult.

Artikkel 29 Sanktsioonid

1. Liikmesriigid võtavad sobivaid meetmeid, et tagada käesoleva raamotsuse sätete täielik rakendamine, ja sätestavad eelkõige tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad sanktsioonid, mida kohaldatakse käesoleva raamotsuse kohaselt vastuvõetud sätete rikkumise puhul.

2. Liikmesriigid näevad ette tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad kriminaalkaristused, mida kohaldatakse käesoleva raamotsuse kohaselt vastuvõetud sätete tahtliku rikkumise puhul, eelkõige töötlemise konfidentsiaalsuse ja turvalisuse sätete rikkumiste puhul.

VII PEATÜKK JÄRELEVALVEASUTUS JA TÖÖRÜHM ÜKSIKISIKUTE KAITSEKS SEOSES ISIKUANDMETE TÖÖTLEMISEGA

Artikkel 30 Järelevalveasutus

1. Iga liikmesriik näeb ette ühe või mitu riigiasutust, kes vastutavad tema territooriumil käesoleva raamotsuse kohaselt vastuvõetud sätete kohaldamise ja järelevalve eest. Kõnealused asutused tegutsevad neile usaldatud ülesannete täitmisel täiesti sõltumatult.

2. Iga liikmesriik näeb ette, et selliste haldusmeetmete võtmisel või õigusaktide koostamise käigus, mis käsitlevad üksikisikute õiguste ja vabaduste kaitset seoses isikuandmete töötlemisega kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja nende eest vastutusele võtmiseks, konsulteeritakse järelevalveasutustega.

3. Igal sellisel ametiasutusel on eelkõige:

- uurimisvolitused, näiteks volitused tutvuda töödeldavate andmetega ja koguda oma järelevalvekohustuse täitmiseks vajalikku teavet,

- tõhusad sekkumisvolitused, näiteks avaldada artikli 26 kohaselt arvamust enne töötlemise alustamist ja tagada sellise arvamuse asjakohane avalikustamine, anda korraldus andmete sulgemiseks, kustutamiseks või hävitamiseks, keelata töötlemine ajutiselt või alaliselt, hoiatada vastutavat töötlejat või teha talle märkus või suunata küsimus liikmesriigi parlamenti või teistesse poliitilisse institutsioonidesse,

- volitused osaleda kohtumenetlustes, kui käesoleva raamotsuse kohaselt vastuvõetud siseriiklike norme on rikutud, või juhtida kõnealustele rikkumistele õigusasutuste tähelepanu.

Kui järelevalveasutuse otsustega ei olda rahul, võib need edasi kaevata kohtusse.

4. Iga järelevalveasutus vaatab läbi kõigi isikute esitatud avaldused nende õiguste ja vabaduste kaitse kohta seoses isikuandmete töötlemisega. Andmesubjektile teatatakse avalduse tagajärgedest.

5. Iga järelevalveasutus koostab korrapäraste ajavahemike järel aruanded oma tegevuse kohta. Aruanne avalikustatakse.

6. Olenemata sellest, milliseid siseriiklikke õigusi kõnealuse töötlemise suhtes kohaldatakse, on iga järelevalveasutus pädev kasutama oma liikmesriigi territooriumil talle lõikega 3 antud volitusi. Teise liikmesriigi asutused võivad igalt järelevalveasutuselt taotleda, et see kasutaks oma volitusi.

7. Järelevalveasutused, Euroopa Liidu lepingu VI jaotise alusel loodud järelevalveasutused ja Euroopa andmekaitseinspektor teevad üksteisega koostööd, kuivõrd see on vajalik nende ülesannete täitmiseks, eelkõige vahetades kasulikku teavet.

8. Liikmesriigid näevad ette, et järelevalveasutuste liikmed ja töötajad peavad ka pärast töösuhte lõppemist järgima ametisaladuse hoidmise kohustust konfidentsiaalse teabe suhtes, millele neil on juurdepääs.

9. Järelevalveasutuse volitused ei mõjuta kohtunike sõltumatust ja järelevalveasutuse otsus ei piira kohtunike õiguspäraste ülesannete täitmist kriminaalmenetluse käigus.

Artikkel 31 Töörühm üksikisikute kaitseks seoses isikuandmete töötlemisega kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kuritegude eest vastutusele võtmiseks

1. Käesolevaga luuakse töörühm üksikisikute kaitseks seoses isikuandmete töötlemisega kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kuritegude eest vastutusele võtmiseks, edaspidi „töörühm”. Tal on nõuandev funktsioon ja ta on oma töös sõltumatu.

2. Töörühma kuuluvad iga liikmesriigi määratud järelevalveasutuse või järelevalveasutuste esindaja, Euroopa andmekaitseinspektori esindaja ja komisjoni esindaja.

Töörühma iga liikme määrab ametisse institutsioon, asutus või asutused, mida asjaomane liige esindab. Kui liikmesriik on ametisse määranud mitu järelevalveasutust, nimetavad need ametisse ühise esindaja.

Euroopa Liidu lepingu VI jaotise alusel loodud ühiste järelevalveasutuste esimeestel on õigus osaleda ja esindatud olla töörühma koosolekutel. Islandi, Norra ja Šveitsi määratud järelevalveasutusel või järelevalveasutustel on õigus olla esindatud töörühma koosolekutel, kui käsitletakse Schengeni acquis' küsimusi.

3. Töörühm võtab otsused vastu liikmesriikide järelevalveasutuste esindajate lihthäälteenamusega.

4. Töörühm valib endale esimehe. Esimehe ametiaeg on kaks aastat. Teda võib ametisse tagasi nimetada.

5. Töörühma sekretariaadi eest hoolitseb komisjon.

6. Töörühm võtab vastu oma töökorra.

7. Töörühm arutab omal algatusel või järelevalveasutuste esindaja, komisjoni, Euroopa andmekaitseinspektori või ühiste järelevalveasutuste esimeeste taotlusel küsimusi, mille esimees on päevakorda võtnud.

Artikkel 32

Ülesanded

1. Töörühm

(a) uurib kõiki käesoleva raamotsuse alusel vastuvõetud siseriiklike meetmete kohaldamisega seotud küsimusi, et aidata kaasa selliste meetmete ühtsele kohaldamisele,

(b) avaldab arvamust liikmesriikide, kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide kaitsetaseme kohta, et vastavalt käesoleva raamotsuse artiklile 15 tagada isikuandmete edastamine kolmandatele riikidele või rahvusvahelistele organisatsioonidele, kellel on piisav andmekaitse tase,

(c) annab komisjonile ja liikmesriikidele nõu käesoleva raamotsuse muutmise, täiendavate või erimeetmete kohta, mis mõjutavad füüsiliste isikute õigusi ja vabadusi seoses isikuandmete töötlemisega kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kuritegude eest vastutusele võtmiseks ning muude meetmete kohta, mis mõjutavad selliseid õigusi ja vabadusi.

2. Kui töörühm leiab, et liikmesriikide õigusaktides või tavades on tekkimas erinevused, mis isikuandmete töötlemisel Euroopa Liidus tõenäoliselt ei võimalda isikutele ühesugust kaitset, teatab ta sellest nõukogule ja komisjonile.

3. Töörühm võib omal algatusel või komisjoni või nõukogu algatusel anda soovitusi kõigis isikute kaitsmise küsimustes, mis käsitlevad isikuandmete töötlemist Euroopa Liidus seoses kuritegude ennetamise, uurimise, avastamise ja kuritegude eest vastutusele võtmisega.

4. Töörühma arvamused ja soovitused edastatakse nõukogule, komisjonile, Euroopa Parlamendile ja artiklis 16 osutatud komiteele.

5. Liikmesriikide esitatud teabe põhjal teatab komisjon töörühmale, milliseid meetmeid ta on võtnud vastuseks töörühma arvamustele ja soovitustele. Selleks koostab komisjon aruande, mis edastatakse ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Aruanne avalikustatakse. Liikmesriigid teavitavad töörühma igast meetmest, mille nad on võtnud lõike 1 kohaselt.

6. Töörühm koostab aastaaruande füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel Euroopa Liidus ja kolmandates riikides seoses kuritegude ennetamise, uurimise, avastamise ja kuritegude eest vastutusele võtmisega ning edastab selle komisjonile, Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Aruanne avalikustatakse.

VIII PEATÜKK Lõppsätted

Artikkel 33Schengeni konventsiooni muutmine

Euroopa Liidu lepingu reguleerimisalasse kuuluvate küsimuste puhul asendab käesolev raamotsus Schengeni konventsiooni artikleid 126–130.

Artikkel 34 Seos isikuandmete töötlemist ja kaitset käsitlevate muude õigusaktidega

1. Käesolev raamotsus asendab Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva konventsiooni artikli 23.

2. Kõiki viiteid Euroopa Nõukogu 28. jaanuari 1981. aasta konventsioonile No. 108 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automaatsel töötlemisel käsitletakse viidetena käesolevale raamotsusele.

Artikkel 35 Rakendamine

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva raamotsuse järgimiseks vajalikud meetmed 31. detsembriks 2006.

2. Liikmesriigid edastavad samaks kuupäevaks nõukogu peasekretariaadile ja komisjonile nende normide teksti, millega võetakse siseriiklikku õigusse üle käesolevast raamotsusest tulenevad kohustused, ning teabe artiklis 29 osutatud järelevalveasutuse või järelevalveasutuste nimetamise kohta. Nõukogu teeb selle teabe ja komisjoni kirjaliku aruande põhjal 31. detsembriks 2007 kindlaks, millises ulatuses on liikmesriigid võtnud käesoleva raamotsuse järgimiseks vajalikke meetmeid.

Artikkel 36 Jõustumine

Käesolev raamotsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

LISA

FINANTSSELGITUS

Poliitikavaldkond: justiits- ja siseküsimused Tegevus: 1806 – vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomine kriminaal- ja tsiviilasjades |

MEETME NIMI: ETTEPANEK NÕUKOGU RAAMOTSUSE KOHTA, MIS KÄSITLEB POLITSEI- JA ÕIGUSALASE KOOSTÖÖ RAAMES TÖÖDELDAVATE ISIKUANDMETE KAITSET |

1. EELARVERIDA JA RUBRIIK

ei kohaldata

2. ÜLDNÄITAJAD

2.1. Kogueraldis meetmele (B osa): miljonit eurot kulukohustusteks

ei kohaldata

2.2. Kohaldamisaeg:

algab 2006. aastal

2.3. Mitmeaastane kogukulutuste kalkulatsioon:

(a) Kulukohustuste assigneeringute/maksete assigneeringute kava (rahaline sekkumine) (vt punkti 6.1.1)

Miljonites eurodes (kolm numbrikohta peale koma)

[2006] | [2007] | [2008] | [2009] | [2010] | [2011] | Kokku |

Kulukohustused |

Väljamaksed |

(b) Tehniline ja haldusabi ning toetuskulud (vt punkti 6.1.2)

Kulukohustused |

Väljamaksed |

Vahesumma a+b |

Kulukohustused |

Väljamaksed |

(c) Tööjõu ja muude halduskulude finantsmõju kokku (vt punkte 7.2 ja 7.3)

Kulukohustused/ maksed | 0,389 | 0,389 | 0,389 | 0,389 | 0,389 | 0,389 | 2,334 |

KOKKU a+b+c |

Kulukohustused |

Väljamaksed |

2.4. Vastavus rahastamisprogrammile ja finantsperspektiivile

ei kohaldata

2.5. Finantsmõju tuludele:

Ettepanekul ei ole finantstagajärgi.

3. EELARVE TUNNUSED

Kulude liik | Uus | EFTA osamakse | Taotlejariikide osamaksed | Finants-perspektiivi rubriik |

Mittekohustuslik | Liigendamata | ei kohaldata | ei kohaldata | ei kohaldata | nr ei kohaldata |

4. ÕIGUSLIK ALUS

Euroopa Liidu lepingu artiklid 30, 31 ja artikli 34 lõige 2 punkt b

5. KIRJELDUS JA PÕHJENDUSED

5.1. Vajadus ühenduse sekkumise järele

5.1.1. Taotletavad eesmärgid

Kavandatava raamotsusega määratletakse ühtsed standardid, millega tagatakse üksikisikute kaitse, kui pädev asutus töötleb isikuandmeid Euroopa Liidu lepingu VI jaotise kohase tegevuse eesmärgil (politsei- ja õigusalane koostöö). Sõltumatud järelevalveasutused jälgivad käesoleva raamotsuse kohaste siseriiklike sätete kohaldamist liikmesriikides. Euroopa Liidu tasandil luuakse käesolevaga töörühm üksikisikute kaitseks seoses isikuandmete töötlemisega kuritegude ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja kuritegude eest vastutusele võtmiseks, edaspidi „töörühm”. Töörühma kuuluvad iga liikmesriigi määratud järelevalveasutuse või järelevalveasutuste esindaja, Euroopa andmekaitseinsektori esindaja ja komisjoni esindaja. Töörühm uurib kõiki käesoleva raamotsuse alusel vastuvõetud siseriiklike meetmete kohaldamisega seotud küsimusi, et aidata kaasa selliste meetmete ühtsele kohaldamisele. Töörühm avaldab arvamust liikmesriikide ja kolmandate riikide andmekaitse taseme kohta ning annab komisjonile ja liikmesriikidele nõu käesoleva raamotsuse muutmise ning põhiõiguste kaitseks võetavate täiendavate või erimeetmete kohta.

Lisaks abistab raamotsuse artikli 16 kohaselt komisjoni komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja mille eesistujaks on komisjoni esindaja. Komitee aitab komisjonil vajadusel hinnata kolmanda riigi andmekaitse taset.

5.1.2. Eelhindamisega seoses rakendatavad meetmed

Konsulteeriti liikmesriikide valitsuste ja sõltumatute järelevalveasutuste esindajatega, Islandi, Norra ja Šveitsi esindajatega, Euroopa andmekaitseinspektori, Europoli ja Eurojusti esindajatega. Võttes eelkõige arvesse erinevaid seisukohti, teeb komisjon ettepaneku luua eespool kirjeldatud töörühm. Kõnealuse meetmega kaasnevate kulude hindamiseks kontrollis komisjon direktiivi 95/46/EÜ artikli 29 alusel moodustatud töörühma kulusid (reisikulud, koosolekute ettevalmistamise ja korraldamisega kaasnevad sekretariaaditeenused).

5.2. Kavandatav tegevus ja eelarvekorraldus

Töörühma koosolekud toimuvad korrapäraselt, eeldatavasti viis korda aastas. Artiklis 16 osutatud komitee tuleb kokku vastavalt vajadusele, kuid eeldatavasti samuti vähemalt viiel korral aastas. Igast liikmesriigist ja Schengeni riigist (Island, Norra) hüvitatakse ainult ühe osavõtja kulud Teatavaid suundumusi võib leida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi artiklite 29 ja 31 kohastest rühmadest, mis on loodud üksikisikute kaitseks seoses isikuandmete töötlemise ja selliste andmete vaba liikumisega.

5.3. Täitmisviisid

Neid koosolekuid korraldab komisjon ja need toimuvad komisjoni ruumides. Komisjoni ülesanne on osutada eespool nimetatud töörühmale ja komiteele sekretariaaditeenust ning ette valmistada/korraldada nende koosolekuid.

6. RAHALINE MÕJU

6.1. Kogu rahaline mõju B-osale - (kogu programmiperioodi jooksul)

6.1.1. Rahaline sekkumine

ei kohaldata

6.1.2. Tehniline ja haldusabi, toetuskulud ja IT-kulud (kulukohustuste assigneeringud)

ei kohaldata

6.2. Kulude arvestus B-osas ettenähtud meetmete kaupa (kogu programmiperioodi jooksul)

ei kohaldata

7. MÕJU TÖÖJÕULE JA HALDUSKULUDELE

Mõju tööjõule ja halduskuludele kaetakse iga-aastase vahendite eraldamise käigus peadirektoraadi vahendite jaotamise raames.

Ametikohtade jaotamine sõltub samuti 2007.–2013. aasta finantsperspektiivis ettenähtud ülesannetest ja rahalistest vahenditest.

7.1. Mõju inimressurssidele

Ametikoha liik | Tegevust juhtima määratud personal, kasutades olemasolevaid ja/või lisaressursse | Kokku | Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus |

Alaliste ametikohtade arv | Ajutiste ametikohtade arv |

Ametnikud või ajutised töötajad | A B C | 0,25 A 0,50 B 1,00 C | 0,25A0,50B 1,00C | Sekretariaaditeenuste osutamine, töörühma ja komitee koosolekute ettevalmistamine |

Muud inimressursid |

Kokku |

7.2. Inimressursside üldine rahaline mõju

Inimressursi liik | Summa (€) | Arvutamismeetod * |

Ametnikud Ajutised töötajad | 1. aasta: 189 000 | 1 X 108 000 0,5 X 108 000 0,25 X 108 000 = 189 000 |

Muud inimressursid (märkida eelarverida) |

Kokku | 189 000 |

Summad on kogukulud kaheteistkümne kuu kohta.

7.3. Tegevusest tulenev muu halduskulu

Eelarverida (number ja rubriik) | Summa (€) | Arvutusmeetod |

Kogueraldis (jaotis A7) A0701 – Lähetused A07030 – Koosolekud A07031 – Kohustuslikud komiteed A07032 – Mittekohustuslikud komiteed A07040 – Konverentsid A0705 – Uuringud ja konsultatsioonid Muud kulud (täpsustada) | 200 000 | 10 koosolekut* 27 * 740€ |

Infosüsteemid (A-5001/A-4300) |

Muud kulud – A osa (täpsustada) |

Kokku | 200 000 |

Summad on kogukulud kaheteistkümne kuu kohta.

Märkida komisjoni liik ja rühm, millesse see kuulub.

I. Kokku aasta kohta (7.2+7.3) II. Tegevuse kestus III Tegevuse kogukulud (I x II) | €389 000 |

8. JÄRELTEGEVUS JA HINDAMINE

8.1. Järeltegevuse korraldus

Töörühm ja komitee kehtestavad oma töökorra, kaasa arvatud konfidentsiaalsust käsitlevad eeskirjad. Euroopa Parlamenti teavitatakse viisil, mis sarnaneb nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) artiklis 7 sätestatuga (EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23).

8.2. Kavandatud hindamise korraldus ja ajakava

ei kohaldata

9. PETTUSEVASTASED MEETMED

ei kohaldata

XXX

[1] ELT C 53, 3.3.2005, lk 1.

[2] ELT C 198, 12.8.2005, lk 1.

[3] KOM(2005) 184, Brüssel,10.5.2005.

[4] Nõukogu töödokument 11158/1/05 REV 1 JAI 255.

[5] Nõukogu töödokument 8321/98JAI 15.

[6] EÜT C 19, 23.1.1999, lk 1.

[7] Nõukogu töödokument 6316/2/1 REV 2 JAI 13.

[8] Nõukogu 2514. istungjärk, justiits- ja siseküsimused, 5.–6. juuni 2003, Luksemburg, nõukogu dokument 9845/3 (Presse 150), lk 32

[9] Avaldus ja seisukohavõtt õiguskaitse ja teabevahetuse kohta Euroopa Liidus, vastu võetud Euroopa andmekaitseasutuste kevadkonverentsil Krakowis 25.-26. aprillil 2005.

[10] Euroopa Parlamendi soovitus nr 1 h Euroopa Ülemkogule ja nõukogule teabe vahendamise ja terrorismi vastase võitluse kohta (2005/2046(INI)), vastu võetud 7. juunil 2005.

[11] EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1, 10.

[12] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

[13] EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

[14] EÜT C 316, 27.11.1995, lk 2.

[15] EÜT C 88, 30.3.1999, lk 1.

[16] EÜT L 63, 6.3.2002, lk 1.

[17] ELT C 68, 19.3.2005, lk 1.

[18] EÜT C 316, 27.11.1995, lk 34.

[19] EÜT C 197, 12.7.2000, lk 1, 15.

[20] KOM(2005) 230.

[21] KOM (2005) 236, KOM (2005) 237.

[22] KOM(2005) 438, 21.9.2005.

[23] …

[24] …

[25] ELT C 198, 12.8.2005, lk 1.

[26] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

[27] EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1

[28] EÜT L 201, 31.7.2001, lk 37

[29] [30]*HIYZxyz{ & ' 2 6 F G g h ù ú û ÓC ¡¢

V

W

X

~

’

—

@

A

ö

÷

¡¢wóìèÝÖèÖèÝÖÝÒÝèÊÖì¾ì¾ì¯¥ì˜¾ì¾ì˜¾ì¾ì˜¾ìŽì¾{¾ì¾ì¾ì¾$jhÔExh›|f0JmU[pic]mHnHu[pic]hÔExh›|f6?]?jhÔExh›|fEÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

[31] ELT L 69, 16.3.2005, lk 67.

[32] EÜT C 197, 12.7.2000, lk 3.

[33] EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.

[34] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.

[35] ELT L 368, 15.12.2004, lk 26.