ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
„kõrgharidust tõendav dokument“ – diplom, tunnistus või muu kvalifikatsiooni tõendav dokument, mille on väljastanud pädev asutus tõendina, et isik on edukalt läbinud keskharidusjärgse kõrgharidusprogrammi või samaväärse kolmanda taseme haridusprogrammi (sellise haridusasutuse pakutavad kursused, mida asutuse asukohariik tunnustab kõrgharidusasutusena või samaväärset kolmanda taseme haridust andva asutusena, kus on asjaomase kvalifikatsiooni omandamiseks vaja õppida vähemalt kolm aastat ja mis vastab riikliku õiguse kohaselt vähemalt ISCED 2011 või Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku 6. tasemele);

„kõrgharidust tõendav dokument“ – diplom, tunnistus või muu kvalifikatsiooni tõendav dokument, mille on väljastanud pädev asutus tõendina, et isik on edukalt läbinud keskharidusjärgse kõrgharidusprogrammi või samaväärse kolmanda taseme haridusprogrammi (sellise haridusasutuse pakutavad kursused, mida asutuse asukohariik tunnustab kõrgharidusasutusena või samaväärset kolmanda taseme haridust andva asutusena, kus on asjaomase kvalifikatsiooni omandamiseks vaja õppida vähemalt kolm aastat ja mis vastab riikliku õiguse kohaselt vähemalt ISCED 2011 või Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku 6. tasemele); isikute puhul, kellel on pagulasseisund või täiendava kaitse saaja seisund ja kes viibivad Euroopa Liidu territooriumil, viiakse juhul, kui neil puuduvad haridust tõendavad dokumendid, liikmesriikide poolt läbi asjaomased täiendavad toimingud nende oskuste ja haridustaseme kindlakstegemiseks;
2. Vastutav liikmesriik on see liikmesriik, kus viibib seaduslikult mõni saatjata alaealise pereliige, tingimusel et see on alaealise parimates huvides. Kui taotleja on abielus alaealine, kelle abikaasa ei viibi seaduslikult ühegi liikmesriigi territooriumil, siis on vastutav liikmesriik see liikmesriik, kus elab tema isa, ema või muu täiskasvanu, kes on tema eest vastutav selle liikmesriigi õiguse või tava alusel, või kus õde või vend seaduslikult viibib.

2. Vastutav liikmesriik on see liikmesriik, kus viibib seaduslikult mõni saatjata alaealise pereliige, tingimusel et see on alaealise parimates huvides. Kui taotleja on abielus alaealine, kelle abikaasa ei viibi seaduslikult ühegi liikmesriigi territooriumil, siis on vastutav liikmesriik see liikmesriik, kus elab tema isa, ema või muu täiskasvanu, kes on tema eest vastutav selle liikmesriigi õiguse või tava alusel, või kus õde või vend seaduslikult viibib.
16.

tunnistab, et hiljutised majandusraskused on loonud kliima, milles ülereguleerimisest tingitud täiendavad kulud on põhjustanud paljudele kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele eelarvekärpeid, olukorras, milles kasutada olevaid vahendeid on juba vähendatud. See on tekitanud suurt lisakoormust ja pannud omavalitsustele veelgi suurema surve püüda vähendada halduskulusid, seistes silmitsi suurema nõudlusega avaliku sektori meetmete järele. Komitee kordab oma seisukohta, et vaja on lihtsustamist ja halduskoormuse vähendamist, kui see avaldab mõju kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kesksetele ülesannetele, mida nad on kohustatud täitma;
50.

rõhutab, et avatud andmed, millele kolmandal osapoolel on turvaline ja usaldusväärne juurdepääs, on eeltingimus kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ajakohastamiseks ja ümberkujundamiseks, et osutada tulevikkusuunatud uuenduslikke teenuseid oma tegevusvaldkondades;
27.

arvab, et siinkohal oleks sobiv kasutada toodete keskkonnajalajälje lähenemisviisi, ent märgib, et selle meetodeid on vaja veel olulisel määral edasi arendada. Toodete keskkonnajalajälg saab olla märgiste paljususe ja sellega kaasneva läbipaistmatuse vastu tõhus vahend vaid siis, kui see on üldiselt kohustuslik. Seepärast peab see olema tootjate jaoks ka nende konkurentsivõimet ja proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades hõlpsalt kasutatav, ilma et see vähendaks vahendi väljendusjõudu ja kontrollitavust. Sellele aitaks kaasa Euroopa märgise loomine, et kujundada ringmajanduse selget ja positiivset mainet ja avada sellele uksed. Märgise ja sellest teavitamise jaoks on vaja strateegiat ja strateegia rakendamise kava, nagu näiteks parendusprogrammid ja üleeuroopalised teabekampaaniad;
16.

väljendab kahetsust, et komisjon ei ole strateegias toonud esile piirkondlike lennujaamade rolli ja tähtsust lennunduse arengu seisukohalt. Tasakaalustatud strateegias, mida komisjon kavatseb järgida vastavalt suunistele lennujaamadele ja -ettevõtjatele antava riigiabi kohta (ELT C 99, 4.4.2014, lk 3), tuleb arvesse võtta kõigi Euroopa piirkondade, sh eelkõige hõredalt asustatud äärepoolsete ja äärepoolseimate piirkondade vajadust piirkondliku arengu ja ühenduvuse järele, sest nende puhul on ilmne oht, et turg ei rahulda neid vajadusi. Komitee rõhutab, et avaliku teenindamise kohustus on piirkondlikust vaatenurgast väga oluline küsimus. Samas tuleb arvesse võtta ka seda, et piirkondlikel lennujaamadel peab olema võimalik saada toetust jätkusuutliku ja pikaajalise majandusliku tasakaalu saavutamiseks. Äärepoolseimate, äärepoolsete ja hõredalt asustatud piirkondade ning piirkondade jaoks, mis kannatavad praegu muudel põhjustel halva ühenduvuse tõttu, on lennuühendus riigi majandus- ja halduskeskuste ning välismaailma edasilendu võimaldavate sõlmlennujaamadega pikaajalise püsimajäämise seisukohalt määrav. Mõistlike arengutingimuste loomine selliste piirkondade jaoks nõuab paljudel juhtudel peale avalike hangete alustel toimuva liikluse ka investeerimis- ja tegevustoetust lennujaamadele ning sõlmlennujaamades teenindusaegade kindlustamist tipptundidel, mis võimaldab edasilendu sihtkohtadesse Euroopas ja mujal maailmas. Sel on määrav tähtsus territoriaalse ühtekuuluvuse jaoks ELis ja komitee arvates peaks see lennundusstrateegias selgemini esile tulema. Komitee kordab oma varasemat seisukohta, et komisjon peaks keskenduma suurtele lennujaamadele ning et väikeste lennujaamade – reisijateveo mahuga kuni 300 000 reisijat aastas – riigiabi meetmed ei peaks kuuluma riigiabi sätete alla, sest need ei avalda liikmesriikidevahelisele kaubandusele märkimisväärset mõju, kuna sellised lennujaamad ei suuda struktuuriliselt katta tegevus- ja kapitalikulusid ning kuna riigiabi piirdub reeglina üldist majandushuvi pakkuvate teenuste hüvitamisega (1) ning on mõeldud ohutu ja majanduslikult elujõulise õhutransporditaristu arendamise toetamiseks puudulike ühendustega piirkondades (2). Sellise sättega peaks kindlasti kaasnema riigiabi andmist välistava piirmäära (praegu 200 000 reisijat aastas) märkimisväärne suurendamine lennujaamadele üldist majandushuvi pakkuva teenusena antava abi puhul, viies piirmäära tagasi enne üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva nn Almunia paketi vastuvõtmist kehtinud tasemele, st 1 miljon reisijat aastas. Niisuguse meetme eeldus peab siiski olema see, et mõistlikku ühendust ei ole võimalik saavutada mõnel teisel viisil;
52.

märgib, et renoveerimine või üleminek muudele kütuseliikidele või muud meetmed üksi ei anna märkimisväärseid tulemusi, ülioluline on asjakohane teave. Hoonete omanikel puuduvad sageli teadmised renoveerimise eelistest. Küte ja jahutus moodustavad keskmiselt 6 % eurooplaste tarbimiskuludest. 11 % elanikkonnast ei ole võimelised talvel oma kodu piisavalt soojana hoidma (12). Tarbijate valikud on piiratud, kuna neil puudub teave tegeliku elektritarbimise ja tegelike kulude kohta, ning sageli ei ole neil ka piisavalt rahalisi vahendeid, et investeerida ülitõhusatesse tehnoloogiatesse. Tehnoloogiaid ja lahendusi on kogu kasutusiga hõlmavate kulude ja tulude ning kvaliteedi ja usaldusväärsuse aspektist keeruline võrrelda. Seepärast soovitab komitee, et keskvalitsus ning kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused peaksid tegema koostööd üldsuse teadlikkuse tõstmisel ja tarbijate harimisel energiatõhususe meetmete ja energiasäästlike tehnikate alal;
17.

juhib tähelepanu sellele, et mõned kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on kasutanud oma riigihankepoliitikat selleks, et julgustada ja kohustada töövõtjaid maksma oma töötajatele õiglast töötasu – see võib olla täiendav hoob julgustamaks organisatsioone võtma kasutusele õiglased tööhõivetavad. Seoses sellega tuletab komitee meelde, et liidu õigusega ei ole vastuolus see, kui hankemenetlusest välistatakse pakkuja, kes keeldub kohustusest maksta töötajatele seadusega ettenähtud miinimumtöötasu (5);
24.

rõhutab, et ebaseaduslikud rändeteed läbivad paljusid riike piirkonnas, kus riigiasutused on nõrgad või puuduvad. Liibüa on selle kohta ilmne näide. Mitmed aruanded on näidanud, et smugeldamisest ja inimkaubandusest ebaseaduslikult saadav tulu suurendab nende ebaseaduslike relvajõudude mõjuvõimu, kes kohapeal tegutsevad de facto ametivõimudena, võimaldades neil laiemaid konfliktide lahendamise protsesse pidurdada. Isegi kui ametlikud riigiasutused veel eksisteerivad, on koostöö selliste osalejatega ebaseadusliku rände vastases võitluses sügavalt poliitiline ettevõtmine, mis võib lõppeda valitsusega seotud smugeldajate ja ebaseaduslike relvajõudude huvide kindlustamisega. Killustatud suveräänsuse puhul neutraalseid osalejaid ei ole;
33.

on arvamusel, et heitevaba keskkonna saavutamiseks mõeldud kontsessioone tuleks stimuleerida, andes neile pikema kestuse või pikenduse, kui vahe- ja lõppeesmärgid on saavutatud. Samuti on oluline, et laiendataks heade ülevõtmisskeemide võimalusi. See tagab, et osalised suudavad oma investeeringud kiiremini katta;
Direktiivi eesmärk on tegeleda maagaasi siseturu väljakujundamise järelejäänud takistustega mis tulenevad sellest, et liidu turueeskirju ei kohaldata kolmandatesse riikidesse viivatele ja sealt tulevatele gaasitorujuhtmetele. Käesoleva direktiiviga sisseviidavad muudatused tagavad, et vähemalt kahte liikmesriiki ühendavatele gaasi ülekandetorudele kohaldatavaid eeskirju kohaldatakse liidu piires ka kolmandatesse riikidesse viivatele ja sealt tulevatele gaasi torujuhtmetele. See tagab õigusraamistiku ühtsuse liidus, vältides samas konkurentsi moonutamist liidu energia siseturul. See suurendab ka läbipaistvust ja annab õiguskindluse seoses õiguskorraga, mida kohaldatakse turuosalistele, eelkõige gaasitaristusse investeerijatele ja võrgukasutajatele.

Direktiivi eesmärk on tegeleda maagaasi siseturu väljakujundamise võimalike järelejäänud takistustega mis tulenevad sellest, et liidu turueeskirju ei kohaldata kolmandatesse riikidesse viivatele ja sealt tulevatele gaasitorujuhtmetele. Käesoleva direktiiviga sisseviidavad muudatused tagavad, et vähemalt kahte liikmesriiki ühendavatele gaasi ülekandetorudele kohaldatavaid eeskirju kohaldatakse liidu piires ka kolmandatesse riikidesse viivatele ja sealt tulevatele gaasi torujuhtmetele , sealhulgas liikmesriikide territoriaalvetes ja majandusvööndites . See tagab õigusraamistiku ühtsuse liidus, vältides samas konkurentsi moonutamist liidu energia siseturul. See suurendab ka läbipaistvust ja annab õiguskindluse seoses õiguskorraga, mida kohaldatakse turuosalistele, eelkõige gaasitaristusse investeerijatele ja võrgukasutajatele.
22.

kutsub komisjoni üles toetama järgmisi meetmeid, mis võivad suurendada VKEde osalust kaitseprojektides: — praeguse mitmeaastase finantsraamistiku raames koostööprojektide rahastamise kriteeriumide hulka peaks kuuluma ka tingimus, et kaasatakse vähemalt kolm ettevõtjat vähemalt kahest liikmesriigist. Tähtis on, et kavandatavad projektid oleksid tõeliselt piiriülesed ja aitaksid kaotada ELi kaitseotstarbeliste toodete turu killustatust. Lepingu sõlmimise kriteeriumid peaksid andma rohkem lisavõimalusi nendele konsortsiumidele, kus osalevad mitu ettevõtjat ja liikmesriiki; — konsortsiumid, milles osaleb suuremal arvul VKEsid, peaksid saama väiksema VKEde arvuga võrreldavate projektide ees eelise; — nõuab, et võimaluse piires oleks vähemalt üks teadus- ja arendustegevuse teemavaldkond seotud VKEdega, nagu teadusuuringute avalikes pakkumismenetlustes juba tehakse; — nõuab stabiilse kommunikatsioonisüsteemi loomist, et kooskõlastada komisjoni asjaomaste talituste võetud ühiseid teabemeetmeid; üks sellise süsteemi peamisi eeliseid on üks kontaktpunkt kõigi rahastamisvõimaluste jaoks, sealhulgas kõik asjakohased kaitsealased ja kahesuguse kasutusega kaupade ELi programmid. On oluline, et selle kommunikatsioonisüsteemi kasutamise abil avaldataks parimaid tavasid; — avaldab heameelt komisjoni otsuse üle eraldada osa Euroopa Kaitsefondi vahenditest väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ja nimelt projektide jaoks, millega edendatakse VKEde piiriülest osalemist; avaldab heameelt liidu toetuse üle, mis moodustab kuni 20 % meetme rahastamiskõlblikest kogukuludest;
31.

tunnistab, et ranniku- ja merepiirkonnad on pikka aega olnud väga konkurentsivõimelised ja mitmetahulised, mis on viinud probleemideni seoses ruumi jaotamise ja ressursinappusega. Praegu domineerivad keskkonnaprobleemid, mis tulenevad kasvavast survest loodusvaradele, nõuavad suuremaid teadmisi. Kahtlemata viiks integreeritud lähenemine ühiste ressursside kasutuse edendamisele uute võimaluste arendamiseni;
33.

on seisukohal, et komisjoni püüe määratleda rikkumiste liigid ja raskusaste on samm õiges suunas, kuna see annab riigiasutustele ja sektori ettevõtjatele lähtepunkti ja aitab lähendada nende rikkumiste menetlemise viise;
53.

väljendab heameelt ettepaneku üle vabastada Euroopa territoriaalse koostöö programmid riigiabist teatamise nõuetest. Komitee on varem rõhutanud, et üldjuhul ei ole Euroopa territoriaalse koostöö programmide riigiabi käsitlevate eeskirjade järgimiseks vajalikud jõupingutused proportsionaalsed konkurentsi moonutamise riskiga. Samuti on ta juhtinud tähelepanu raskustele, mis on seotud kaasrahastamise määrade ja vastutuskorra piirangutega (sest sellised programmid hõlmavad rohkem kui ühte liikmesriiki), ning rõhutanud loomuomast vastuolu koostöö loogika ja konkurentsi loogika vahel, nõudes, et Euroopa territoriaalne koostöö jäetaks täiel määral välja riigiabi kohaldamisalast, nagu juba tehakse komisjoni hallatavate koostööprogrammide puhul (nt „Horisont 2020“).
3.

märgib, et taristu ülesehitamine võib suurendada territoriaalset ühtekuuluvust ja et taristute hooldamine on tänapäeval paljudes piirkondades nii kehvas seisus, et on tekkinud territoriaalse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse vähenemise oht. Nendes piirkondades, kus kogutakse teemaksu, on vaja sellest saadud raha taasinvesteerida kohalikku ja piirkondlikku taristusse, ennekõike sellisel viisil, et vähendada piirkondadevahelisi erinevusi Euroopa transpordivõrguga ühendatuse määras ja kvaliteedis. Komitee nõuab, et transpordisüsteemidesse taasinvesteerimisel tagataks alati ühe peamise eesmärgina asjaomaste süsteemide jätkusuutlikkus;
29.

leiab, et on äärmiselt vajalik, et kõikide tasandite finantsabi oleks kooskõlas jäätmehierarhiaga ning et see suunataks võimaluse korral ümber jäätmete tekkimise vältimisse, kodanike teavitamisse, kvaliteetsete jäätmete liigiti kogumise süsteemidesse ning jäätmete taaskasutuse ja ringlussevõtu taristu arendamisse, aga ka kõnealuse valdkonna teadusuuringutesse ja innovatsiooni. Ideaaljuhul tuleks jäätmetest saadav tulu investeerida kohalike avalike teenuste arendamisse ja nende odavamaks muutmisse;
3.

meenutab, et ELi õigusaktide rakendamise eest on vastutavad liikmesriigid, et see leiab väga tihti aset kohalikul ja piirkondlikul tasandil ning et nende tasandite osalemine ELi õigusaktide rakendamisel on seepärast hädavajalik nii demokraatia kui praktika seisukohast;
33.

leiab, et noorte eurooplaste hariduse vaieldamatu paranemine tänu suuremale juurdepääsule Euroopa haridus-, koolitus-, noorte- ja spordiprogrammidele, mis on nüüd kogutud Erasmus+ programmi alla, suurendab veelgi vajadust töötada välja meetmeid, millega hõlbustada noorte üleminekut koolist tööturule, et nii kohalikes omavalitsustes juba käivitatud algatuste (näiteks Euroopa Sotsiaalfondi) kaudu kui ka huvitatud sektorite laiendatud koostöö kaudu võimaldada noortel omandada uusi kvalifikatsioone ja parandada oma tööalast konkurentsivõimet, ületades nii vastuolu, kus kõige haritumal põlvkonnal on kõige raskem leida kvaliteetset tööd. Komitee rõhutab lõpetuseks, kui oluline on edendada noorte tööalast konkurentsivõimet, et lähendada noori Euroopa Liidule ja tema väärtustele.
2.

tuletab meelde, et komisjoni direktiivi ettepaneku õiguslik alus – ELi toimimise lepingu artikkel 153 – kuulub ELi ja liikmesriikide vahel jagatud pädevuste alla, mistõttu kehtib subsidiaarsuse põhimõte. Komitee on seisukohal, et kuna komisjoni ettepaneku eesmärk on ajakohastada olemasolevat õigusraamistikku, et tagada töö- ja eraelu tasakaalustamise poliitikas ühised miinimumnõuded, on ELi tasandi meetmed vajalikud, sobivad ja kohased. Seoses sellega viitab komitee asjaolule, et ELi toimimise lepingu artiklis 153 on selgesõnaliselt ette nähtud, et direktiiv on õigusakt, millega kehtestatakse liikmesriikides järkjärguliseks rakendamiseks mõeldud miinimumnõuded, misläbi tagatakse, et ettepaneku eesmärgid on võimalik saavutada miinimumini piiratud sekkumise kaudu. Komitee nõustub, et sellised miinimumnõuded on eriti olulised töötajate vaba liikumise ning teenuste osutamise vabaduse seisukohast ELi siseturul. Siiski rõhutab komitee, et Euroopa Liidu meetmed peaksid jätma võimalikult palju otsustamisvabadust üksikisikutele ja liikmesriikidele, kuna seda valdkonda reguleeritakse väljakujunenud tava alusel nii tööturu osapoolte kaudu kui ka ELi ja liikmesriikide tasandil. Piirkondadel ja kohalikel omavalitsustel on siin kahene roll tööandjate ja ametiasutusena;
nõustub komisjoni talituste töödokumendi „Report on the Blue Growth Strategy Towards more sustainable growth and jobs in the blue economy“, SWD(2017) 128 final, järgmise järeldusega:

„Üldiselt näib, et fondide erinevate rakenduskavade raames on suhteliselt vähe vahendeid ette nähtud spetsiaalselt Atlandi ookeani piirkonna strateegia prioriteetidele, samas kui tegevused ja eelistused, mis ei ole konkreetselt seotud merendussektoriga, võivad saada märkimisväärset rahastust. See ongi riiklike ja piirkondlike korraldusasutuste peamine probleem. Seevastu Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi vahendid on suunatud Atlandi ookeani piirkonna strateegia eesmärkide saavutamisele“;
10.

märgib, et ELi liikmesriikides kehtivad erinevad seadused ja poliitikadokumendid, milles on sätestatud, et puuetega inimesed peaksid saama osaleda ühiskonnas ja et neil peaks olema teistega samasugune võimalus oma elu elada. Sellele vaatamata valitseb ühiskonnas varjatud, kuid mõnikord ka avalik vastuseis puuetega inimestele. Häbimärgistatud sihtrühmadesse suhtutakse sageli vaenulikult ja hirmuga ning neid peetakse alaväärtuslikeks ja koormavateks. Mitu uuringut on näidanud, et vaimuhaigeid inimesi häbimärgistatakse (7). Häbimärgistamisega kaasneb omakorda nende inimeste diskrimineerimine. See võib väljenduda näiteks ebapiisavates hooldusvõimalustes või sotsiaalses toes, mille tagajärjel halveneb inimese vaimne tervis veelgi. Tekib nõiaring, millest ei pruugi enam välja saada ja mis võib aina süveneda. Deinstitutsionaliseerimine on midagi enamat kui suurte institutsioonide sulgemine ja alternatiivsete hooldusvõimaluste loomine. See tähendab ka eelarvamuste ja stereotüüpide vastu võitlemist ning suhtumise muutmist – alates sellest, et puuetega inimestesse ei suhtutaks eeskätt kui objektidesse ning passiivsetesse hoolduse ja ravi saajatesse, ning lõpetades sellega, et neid tunnustataks ühiskonna võrdväärsete kodanikena, kellele kehtivad kõik inimõigused. Komitee on seisukohal, et liikmesriigid peaksid deinstitutsionaliseerimisega samaaegselt võitlema ka häbimärgistamise vastu ja takistama diskrimineerimist. ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioonist (artiklid 4–6) lähtudes hõlmab see muu hulgas riikide positiivseid ja ennetavaid meetmeid igasuguse diskrimineerimise vältimiseks ja inimõiguste tagamiseks kõikide jaoks. Komitee tõdeb, et inspiratsiooni saamiseks on palju häid näiteid riiklikest häbimärgistamisevastastest kampaaniatest nii ELi liikmesriikides kui ka väljaspool;
3.

rõhutab, et ELi keskkonnapoliitika edukas rakendamine eeldab tihedat koostööd kõigi valitsustasandite vahel, alates kohalikust kuni ELi tasandini. Seepärast on komiteel hea meel, et komisjoni teatises viidatakse sõnaselgelt koostööle Euroopa Regioonide Komiteega. Samas meenutab komitee, et paljudes liikmesriikides on vajalikud täiendavad parandused, et tagada kohalike ja piirkondlike omavalitsuste tõhus osalemine rakendamise läbivaatamisel ja parandamisel;
53.

on veendunud, et tagamaks kohaliku tasandi püüdluste ja kogemuste täielik ärakasutamine üleilmsetes poliitikameetmetes ja kokkulepetes, peab kohalike ja piirkondlike omavalitsuste roll seisnema selles, et nad on struktureeritud dialoogi element ja valitsemise lahutamatu osa ning mitte lihtsalt sidusrühm. Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jõupingutusi hallata ja pakkuda teabepõhist panust tuleb tunnustada otsustusprotsessi osana järgmiste tegevuste kaudu: a. kohalike ja piirkondlike omavalitsuste organiseeritud võrgustike lisamine rahvusvaheliste arenguasutuste juhtorganitesse; b. rahastamisvahendite tugevdamine ja kohaliku kestliku arengu poliitika läbivaatamine; c. detsentraliseeritud, sealhulgas ELi mittekuuluvate riikidega tehtava koostöö toetamine, õppe ja kogemuste vahetamine innovatsiooni edendamiseks;
8.

peab kahetsusväärseks, et komisjoni ettepanek hõlmab vaid piiratud arvu territoriaalseid tüpoloogiaid ja selles ei võeta arvesse muid juba välja töötatud ja kasutatavaid tüpoloogiaid, mis on seotud territooriumidega, millel on geograafilised, majanduslikud, sotsiaalsed ja demograafilised iseärasused. Täpsemalt puudutab see saarepiirkondade, mägipiirkondade, piirialade ja hõredalt asustatud või äärepoolseimate piirkondade tüpoloogiaid. Territoriaalse tüpoloogia kehtestamine, mis annab statistilisi tõendeid nende piirkondade territoriaalse mitmekesisuse ja keerukuse kohta, on äärmiselt oluline nende piirkondade paremaks mõistmiseks. Seepärast soovitab komitee kaasata liikmesriikide ja piirkondade osalusel läbiviidavasse Terceti määruse muutmisse viited eelnimetatud territoriaalsetele tüpoloogiatele.
38.

on seisukohal, et kavandatud määrus ei tekita kahtlusi seoses selle vastavusega subsidiaarsuse põhimõttele. See tõstatab aga küsimusi seoses selle vastavusega proportsionaalsuse põhimõttele, kuna soovitatud juhtimissüsteemi võib pidada liiga keeruliseks, liiga üksikasjalikuks ja aruannete esitamise sagedus on liiga tihe. Komitee oleks eelistanud näha, et juhtimissüsteem kehtestatakse direktiiviga, mitte määrusega, mis võimaldaks liitriikide piirkondlike omavalitsuste nõuetekohast kaasamist.
26.

nõustub komisjoniga, et fiskaalvõimekus peab olema piisavalt suur, et olla tõhus; kordab aga oma vastuseisu sellele, et euroala fiskaalvõimekus oleks ELi eelarves euroala eelarverubriik senikaua kuni omavahendite ülemmääraks on praegune 1,23 % ELi kogurahvatulust, et vältida väljatõrjumisohtu (crowding out) seoses Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning teiste ELi poliitikavaldkondade rahastamisega;
Kuupäevaks pp kk aaaa [i.e. the 1st of the month following the entry into force of this Regulation + five years; to be filled in by the Publication Office] esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Regioonide Komiteele aruande, milles hinnatakse käesoleva määruse kohaldamist vastavalt näitajatele, mis kajastavad selle tulemuslikkust, tõhusust, asjakohasust, Euroopa lisaväärtust ja lihtsustamisvõimalusi.

1. Kuupäevaks pp kk aaaa [i.e. the 1st of the month following the entry into force of this Regulation + five years; to be filled in by the Publication Office] esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Regioonide Komiteele aruande, milles hinnatakse käesoleva määruse kohaldamist vastavalt näitajatele, mis kajastavad selle tulemuslikkust, tõhusust, asjakohasust, Euroopa lisaväärtust ja lihtsustamisvõimalusi. Kõnealuses aruandes pööratakse eritähelepanu määruse geograafilisele ja temaatilisele kohaldamisalale.
3.

kordab seisukohta, et kuigi osaliselt on saavutatud märkimisväärseid edusamme, nähtub teaduslikest tõenditest, et maailmas üldiselt ja eeskätt paljudes kohalikes ja piirkondlikes omavalitsuses ei suudeta saavutada kõiki üleilmseid Aichi bioloogilise mitmekesisuse eesmärke ega viia ellu ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiat. Ent siiski on võimalik 2020. aastaks veel palju ära teha ning ettevalmistusetapp 2020. aasta järgseks üleilmseks bioloogilise mitmekesisuse raamistikuks on juba alanud;