Eriaruanne Säästvate biokütuste 
sertifitseerimise süsteem 
Euroopa Liidus ET 2016  nr 18
EUROOPA
KONTROLLIKODA

EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel +352 4398-1
Päringud:  eca.europa.eu/et/Pages/ContactForm.aspx
Veebisait:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2016
Print ISBN 978-92-872-5259-3 ISSN 1831-0818 doi:10.2865/240820 QJ-AB-16-017-ET-C
PDF ISBN 978-92-872-5244-9 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/7393 QJ-AB-16-017-ET-N
EPUB ISBN 978-92-872-5245-6 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/255795 QJ-AB-16-017-ET-E
© Euroopa Liit, 2016
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.
Printed in Luxembourg
Säästvate biokütuste 
sertifitseerimise süsteem 
Euroopa Liidus
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 
teisele lõigule)EriaruanneET 2016  nr 18
02
 Auditirühm
Kontrollikoja eriaruannetes esitatakse konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisega seotud teemasid hõlmavate tule -
mus- ja vastavusauditite tulemused. Auditite valiku ja ülesehituse juures on kontrollikoja eesmärgiks maksimeerida nende 
mõju, võttes arvesse tulemuslikkuse ja vastavuse riske, konkreetse valdkonna tulude ja kulude suurust, tulevasi arengu -
suundi ning poliitilist ja avalikku huvi.
Käesoleva tulemusauditi viis läbi loodusressursside säilitamise ja haldamise kuluvaldkondade eest vastutav I auditikoda, 
mille eesistuja on kontrollikoja liige Kersti Kaljulaid. Auditit juhtis kontrollikoja liige Jan Kinšt, kellelt aruande koostami -
se lõppetapis võttis juhtimise üle kontrollikoja liige Bettina Jakobsen, keda toetasid kabinetiülem Alejandro Ballester 
Gallardo, kabineti atašee Bernard Moya, valdkonnajuht Davide Lingua, auditijuht Krzysztof Zalega ning audiitorid Paul 
Toulet-Morlane, Joao Nuno Coelho Dos Santos, Felipe Andres Miguelez, Zoltan Papp ja Päivi Piki. Sekretariaaditeenuseid 
osutas Murielle Siffert.
Vasakult paremale:  J. N. Coelho Dos Santos, B. Jakobsen, P . Toulet-Morlane, D. Lingua, A. Ballester Gallardo.

03
 Sisukord
Punkt
 Mõisted
I–X Kokkuvõte
1–17  Sissejuhatus
1–3 Biokütuste määratlus
4–5 ELi biokütuste turg
6 –17  Biokütused kui taastuvenergia allikas ELi transpordisektoris
6–9 2020.  aasta eesmärgiks on taastuvatest energiaallikatest toodetud energia 10-protsendiline osakaal 
transpordis
10–12  Biokütuste säästlikkuse kriteeriumid
13–17  Säästvate biokütuste sertifitseerimine komisjoni poolt tunnustatud vabatahtlike kavade kaudu
18–24  Auditi ulatus ja lähenemisviis
25–71  Tähelepanekud
25–49  Kavade komisjonipoolse tunnustamise hindamisraamistik ei sisaldanud mõningaid olulisi 
biokütuse tootmisega seotud säästlikkuse aspekte
28–29  ELi põllumajandusele seatud keskkonnanõuetest kinnipidamine ei olnud tagatud
30–33  Mittekohustuslikud säästlikkusega seotud küsimused
34–37  Kaudse maakasutuse muutuse mõjusid ei võetud arvesse
38–42  Tõendid biokütuste tootmiseks kasutatud jäätmete ja jääkide päritolu kohta on puudulikud
43–45  Suure bioloogilise mitmekesisusega rohumaad ei kaitstud siiani järjepidevalt
46–49  Läbipaistvust ja juhtimist ei võetud piisavalt arvesse
50–61  Vabatahtlike kavade järelevalve oli puudulik
50–56  Järelevalve kavade toimimise üle ei olnud piisav …
57–61  … ning menetlustesse tehtavaid vajalikke parandusi ei jõustatud asjakohaselt
04 Sisukord 
62–71  Säästvana sertifitseeritud biokütust käsitlev statistika võib olla liialdatud …
65–66  … sest see sisaldas ka biokütuseid, mille säästlikkust ei olnud kontrollitud …
67–71  … ja kuna kahekordselt arvestatud biokütuste tootmiseks kasutatud biomassi päritolu ei olnud piisavalt 
kontrollitud
72–80  Järeldused ja soovitused
 I lisa.  Kütused ja biokütused transpordis (tuhandetes naftaekvivalenttonnides 2014)
 II lisa.  Vabatahtlike kavade juhtimine
 III lisa.  Vabatahtlike kavade läbipaistvus
 IV lisa.  Vastavusnõuded
 Komisjoni vastused
05
 Sõnastik
Biodiisel : naftapõhine biokütus, mida tavaliselt toodetakse taimsetest rasvadest, nagu rapsiseemned, 
päevalilleseemned, sojaoad ja palmiõli, ning mida kasutatakse mootorsõidukites diislikütuse lisandina.
Bioetanool : alkoholipõhine biokütus, mida tavaliselt toodetakse tärklise- ja suhkrusisaldusega taimedest, nagu 
nisu, mais, oder ja suhkrupeet või suhkruroog, ning mida kasutatakse mootorsõidukites bensiini lisandina.
Biokütus : igasugune kütus, mis on toodetud taimset või loomset päritolu lähteainest (ehk biomassist). Kaks kõige 
levinumat biokütuse liiki on bioetanool ja biodiisel.
Biomass : biomass on orgaaniline aine, mida kasutatakse biokütuse tootmiseks. See on põllumajandusest, 
sealhulgas taimsed ja loomsed ained, metsatööstusest ja sellega seotud tootmisest, samuti kalandusest ja 
vesiviljelusest pärit bioloogilise päritoluga toodete, jäätmete ja jääkide bioloogiliselt lagunev fraktsioon ning 
tööstus- ja olmejäätmete bioloogiliselt lagunev fraktsioon.
Eesmärk / 10% transpordieesmärk : liikmesriik tagab, et taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaal 
kõikides transpordiliikides on 2020.  aastal vähemalt 10% energia lõpptarbimisest transpordisektoris selles 
liikmesriigis. Osakaalu arvutamisel võib arvesse võtta ainult säästvaid biokütuseid.
Energeetika peadirektoraat : Euroopa Komisjoni energeetika peadirektoraat vastutab ELi energiapoliitika 
väljatöötamise ja rakendamise eest.
Ettevõtja : ettevõte, mis toodab biomassi ja/või kaupleb sellega. Ettevõtjad peavad näitama, et täidavad 
säästlikkusnõudeid, mida saab teha vastavalt riiklikule süsteemile või kasutades vabatahtlikke kavasid. Ettevõtjad on 
osa biokütuste tarneahelast.
Eurostat : Euroopa Liidu statistikaamet, kelle ülesanne on esitada ELile Euroopa tasandil statistikat, mis võimaldaks 
riikide ja piirkondade võrdlust.
Järelevalveahel/tarneahel : kogu tootmisahel alates biokütuse tootmiseks vajalikku lähteainet kasvatavast 
põllumajandusettevõtjast kuni biokütuse tootja või tarnijani. Vt tarneahela osad.
Kahekordne arvestus : taastuvatest energiaallikatest toodetud energia transpordisektoris kasutamise eesmärgi 
saavutamiseks kasutatud jäätmetest, jääkidest ja toiduks mittekasutatavatest tselluloosmaterjalidest toodetud 
biokütuste panust arvestatakse kahekordsena võrreldes nende energiasisaldusega.
Kahekordselt arvestatavad biokütused : jäätmetest, jääkidest, toiduks mittekasutatavatest tselluloosmaterjalidest 
ja lignotselluloosist toodetud biokütus, mille panus taastuvatest energiaallikatest toodetud energia transpordialase 
eesmärgi saavutamisel arvestatakse kahekordselt võrreldes nende energiasisaldusega.
Kasutatud toiduõli : kasutatud toiduõli – levinud lähteaine edasiarendatud biokütuse tootmiseks.
Kasvuhoonegaas : kasvuhoonegaas on gaas, mis suurendab looduslikku kasvuhooneefekti. Kyoto protokoll hõlmab 
inimtegevusest tulenevat kuut kasvuhoonegaasi: süsinikdioksiid (CO2), metaan (CH4), dilämmastikoksiid (N20), 
fluorosüsivesinikud (HFCs), perfluorosüsivesinikud (PFCs), väävelheksafluoriid (SF6).
06 Sõnastik 
Konsultant : Euroopa Komisjoni valitud töövõtja, kes hindab, kas vabatahtlikud kavad täidavad taastuvenergia 
direktiivis sätestatud säästlikkuse nõudeid, ning esitab komisjonile aruanded biokütuse tootmise mõjust sotsiaalsele 
jätkusuutlikkusele.
Ktoe : tuhat naftaekvivalenttonni. Naftaekvivalenttonnides defineeritakse kütuse kütteväärtust. Naftaekvivalent 
(toe) on ühe tonni toornafta põlemisel vallanduva energia ühik. Eurostat kasutab seda mõõtühikut, et näidata 
biokütuste kasutamist transpordis.
Läbipaistvusplatvorm : taastuvenergia direktiivis nõutav veebiplatvorm läbipaistvuse suurendamiseks, 
liikmesriikidevahelise koostöö lihtsustamiseks ja edendamiseks ning asjakohase teabe avalikustamiseks, mida 
komisjon ja liikmesriik peavad esmatähtsaks käesolevast direktiivist ja selle eesmärkidest lähtudes.
Maakasutuse kaudne muutus : maakasutuse muutus on kaudne, kui varem toidu-/ sööda-/kiudaineturule 
suunatud nõudlus siirdub biokütuse nõudluse tõttu mujale.
Nõuetele vastavad biokütused : biokütused, mis vastavad taastuvenergia direktiivi kohustuslikele säästlikkuse 
kriteeriumidele.
Nõuetele vastavus : põllumajandusettevõtja kohustus täita teatud liiki üldiseid kohustuslikke majandamisnõudeid, 
mis on seotud keskkonnakaitse, inimeste ja loomade tervishoiu ja taimetervise, loomade identifitseerimise ja 
registreerimise ning loomade heaoluga, ning maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi säilitamisega.
Riiklik süsteem : liikmesriikide kohaldatav õigusraamistik kontrollimaks, kas ettevõtjad täidavad taastuvenergia 
direktiivi säästlikkuse kriteeriumeid.
Sertifikaat : sõltumatu sertifitseerimisasutuse tunnistus selle kohta, et ettevõtja täidab taastuvenergia direktiivis 
esitatud säästlikkuse nõudeid.
Sertifitseerimine : kontrollimenetlus (sertifitseerimisaudit), mille raames sertifitseerimisasutus hindab seda, kas 
ettevõtja vastab sertifikaadi väljastamise tingimustele.
Sertifitseerimisasutus : sõltumatu kontrolliasutus (audiitorfirma), kes pakub biokütuste sertifitseerimisteenust. 
Sertifitseerimisasutus sõlmib vabatahtliku kavaga lepingu ettevõtjate sertifitseerimise kohta, milleks kasutatakse 
vabatahtliku kava sertifitseerimissüsteemi. Sertifitseerimisasutused väljastavad sertifikaate vabatahtlike kavade 
nimel.
Sõltumatu audit : ettevõtjate esitatud teabe auditeerimine. Auditi käigus kontrollitakse, kas ettevõtjate kasutatavad 
süsteemid on täpsed, usaldusväärsed ja pettusekindlad. Sõltumatu auditi viivad läbi sertifitseerimisasutused.
Säästlikkuse kriteeriumid : taastuvenergia direktiivis määratletud säästlikkuse kriteeriumid biokütustele, mis on 
seotud kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise ja maakasutusega.
Taastuvenergia direktiiv : Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009.  aasta direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest 
energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ 
muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 140, 5.6.2009, lk 16).
Tarneahela osad : ettevõtjad, nagu põllumajandusettevõtted/istandused, jäätmete esmase kogumise punktid, 
kauplejad/laod, ümbertöötlemisüksused (veskid, rafineerimistehased, töötlemisettevõtted), transport, turul 
tegutsejad (kes toovad turule säästvad biokütused).
07 Sõnastik 
Tunnustamine : komisjonipoolne vabatahtliku kava heakskiitmine viieaastaseks perioodiks, milleks eelnevalt 
hinnatakse, kas vabatahtlik kava vastab asjakohaselt säästlikkuse kriteeriumidele, kohaldab massibilansisüsteemi 
ning vastab usaldusväärsuse ja sõltumatu auditi asjakohastele standarditele, nagu nõutud taastuvenergia direktiivis.
Vabatahtlik kava : säästvate biokütuste sertifitseerimissüsteem, mis on loodud, et näidata vastavust biokütuste 
säästlikkuse kriteeriumidele.
ÜPP : Euroopa Liidu ühine põllumajanduspoliitika.
08
 Kokkuvõte
I
Taastuvenergia direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et taastuvatest energiaallikatest toodetud energia 
osakaal kõikides transpordiliikides on 2020.  aastal vähemalt 10% energia lõpptarbimisest transpordisektoris. Tege -
likkuses saab tehnoloogia arengu praegust seisu ja alternatiivsete energialiikide transpordis kasutamise võimalusi 
arvestades 10-protsendilise eesmärgi saavutada ainult juhul, kui kasutada ulatuslikult biokütuseid.
II
Võrreldes fossiilkütustega eraldub biokütuste põlemisel vähem kasvuhoonegaase, eelkõige süsinikdioksiidi, sest 
biokütuse põlemisel tekkiv süsinikdioksiidi kogus võrdub lähteaine (taimed) kasvamisel seotud süsinikdioksiidi 
kogusega. Biokütuse kui taastuvenergiaallika säästvust nõrgendab aga maakasutuse muutusest tulenev täiendav 
heide.
III
Tagamaks, et ELi turule jõudvad biokütused on säästvad, on taastuvenergia direktiivis toodud mitu säästlikkuse 
kriteeriumi, millest ettevõtjad peavad kinni pidama. Lisaks võivad liikmesriigid transpordialase 10% eesmärgi saavu -
tamise puhul võtta arvesse ainult säästvana sertifitseeritud biokütuseid. Suurema osa ELi turule jõudnud biokütuste 
säästvust sertifitseeritakse komisjoni tunnustatud vabatahtlike kavade kaudu. Tunnustamisotsused kehtivad viis 
aastat ning need tehakse pärast kavade sertifitseerimismenetluste positiivset hindamistulemust.
IV
Auditiga otsiti vastust küsimusele, kas komisjon ja liikmesriigid on kehtestanud säästvatele biokütustele usaldus -
väärse sertifitseerimissüsteemi. Kontrollikoda järeldab, et puuduste tõttu komisjonipoolses tunnustamismenetluses 
ning seetõttu ka järgnevas vabatahtlike kavade üle tehtavas järelevalves ei ole säästvate biokütuste ELi sertifitseeri -
missüsteem täielikult usaldusväärne.
V
Kontrollikoda leidis, et komisjonipoolsed hindamised, mis olid aluseks vabatahtlike kavade tunnustamisele, ei 
hõlmanud piisavalt mõningaid biokütuste säästvuse tagamiseks olulisi aspekte. Eelkõige ei nõudnud komisjon 
vabatahtlikelt kavadelt kontrollimist, et sertifitseeritavate biokütuste tootmine ei põhjusta olulist negatiivse sot -
siaal-majandusliku mõju riski, nagu maa valdamisega seotud konfliktid, sunniviisiline töö või laste tööjõu kasuta -
mine, põllumajandusettevõtjate kehvad töötingimused, oht tervisele ja turvalisusele. Hindamise käigus ei käsitleta 
ka maakasutuse kaudse muutuse mõju biokütuste säästvusele. Kontrollikoda küll tunnistab, et maakasutuse kaudse 
muutuse mõju on tehniliselt raske hinnata, kuid ELi säästvate biokütuste sertifitseerimissüsteemi asjakohasus on 
ilma selle teabeta puudulik.
09 Kokkuvõte 
VI
Lisaks esitas komisjon tunnustamisotsused vabatahtlike kavade kohta, millel puudusid asjakohased kontrollimenet -
lused, tagamaks, et jäätmetest toodetud biokütus tõepoolest jäätmetest toodetakse, ning biokütuse tootmiseks 
vajalikud ELis kasvatatavad lähteained täidavad ELi põllumajandusele seatud keskkonnanõuded, nagu sätestatud 
taastuvenergia direktiivis.
VII
Mõni tunnustatud kava ei olnud piisavalt läbipaistev või koosnes selle juhtimisstruktuur ainult mõne ettevõtja esin -
dajatest, mis suurendab huvide konflikti riski ning takistab mõjusat teabevahetust teiste sidusrühmadega.
VIII
Komisjon ei tee tunnustatud vabatahtlike kavade toimimise üle järelevalvet. Kuna tunnustamisotsus tehakse sertifit -
seerimismenetluste dokumentaalsete hindamiste alusel, tähendab järelevalve puudumine seda, et komisjon ei saa 
kindlust selle kohta, kas vabatahtlikud kavad rakendavad ka tegelikkuses tunnustamiseks esitatud sertifitseerimis -
standardeid. Lisaks ei ole komisjonil vahendeid, tuvastamaks vabatahtlike kavade väidetavaid eeskirjade rikkumisi, 
sest puudub kaebuste esitamise süsteem ja komisjon ei kontrolli, kas otse vabatahtlikele kavadele suunatud kaebu -
sed ka nende poolt asjakohast käsitlemist leiavad.
IX
10% transpordieesmärgi saavutamise osas vastutavad liikmesriigid komisjonile säästvaid biokütuseid käsitleva 
usaldusväärse statistika esitamise eest. Kontrollikoda leidis, et statistika võib olla liialdatud, sest liikmesriigid võisid 
esitada säästva biokütusena ka selliseid kütuseid, mille säästvust ei olnud kontrollitud. Esines ka probleeme liikmes -
riikide esitatud andmete võrreldavusega.
X
Auditi tähelepanekute alusel esitab kontrollikoda järgmised soovitused:
1. edaspidiste tunnustamiste puhul peab komisjon tegema vabatahtlike kavade põhjalikuma hindamise, tagamaks, 
et kavad:
i) hindavad seda, millises ulatuses kaasneb sertifitseeritud biokütuste tootmisega oluline negatiivsete sot -
siaal-majanduslike mõjude ja maakasutuse kaudse muutuse risk; selleks peab komisjon nõudma, et vaba -
tahtlikud kavad esitavad sertifitseerimistulemuste alusel igal aastal eelnimetatud riski puudutava asjakohase 
teabe.
ii) kontrollivad mõjusalt, kas ELi biokütuste lähteaine tootjad täidavad ELi põllumajandusele seatud 
keskkonnanõuded;
iii) annavad piisavalt tõendeid biokütuste tootmiseks kasutatud jäätmete ja jääkide päritolu kohta.
10 Kokkuvõte 
2. Edaspidiste tunnustamiste puhul peaks komisjon hindama, kas vabatahtlike kavade juhtimine vähendab huvide 
konflikti riski, ja nõudma, et vabatahtlikud kavad tagaksid läbipaistvuse.
3. Komisjon peaks tegema tunnustatud vabatahtlike kavade üle järgnevalt järelevalvet:
i) kontrollides, et kavade sertifitseerimismenetlused vastavad tunnustamiseks esitatud standarditele;
ii) nõudes, et vabatahtlikel kavadel oleks olemas läbipaistev kaebuste esitamise süsteem.
4. Komisjon peaks tegema liikmesriikidele ettepaneku lisada oma statistikale tõendid esitatud biokütuste koguste 
usaldusväärsuse kohta.
5. Säästvate biokütuste statistika võrreldavuse tagamiseks ja edasiarendatud biokütust käsitlevate andmete usal -
dusväärsuse kohta saadava kindluse parandamiseks peaks komisjon soovitama liikmesriikidel jäätmete määrat -
lust ühtlustada.
11
 Sissejuhatus
Biokütuste määratlus
01 
Võrreldes fossiilkütustega eraldub biokütuste põlemisel vähem kasvuhoonegaa -
se, eelkõige süsinikdioksiidi, sest biokütuse põlemisel eralduva süsinikdioksiidi 
kogus võrdub lähteaine kasvatamisel seotud kogusega (lähteained (taimed) seo -
vad kasvades süsinikdioksiidi)1. See võrdus kehtib aga ainult juhul, kui puuduvad 
maakasutuse muutusega seotud täiendavad heited. Maakasutuse muutus võib 
olla otsene (näiteks metsamaa muudetakse põllumajandusmaaks ja seotud süsi -
nik vabaneb) või kaudne (selleks, et kompenseerida toidukultuuride kasutamist 
biokütuse tootmiseks, tuleb toiduvarude tagamiseks harida rohkem maad). See 
tähendab, et lisaks biokütuse lähteaine kasvatamiseks maa harimisest põhjusta -
tud kasvuhoonegaaside heidetele tekitab täiendavaid heiteid ka toidukultuuride 
kasvatamiseks uue maa kasutuselevõtt ja harimine. Jäätmetest, jääkidest ja toi -
duks mittekasutatavast biomassist toodetud biokütuste puhul ei teki konkurentsi 
toiduainetööstusega.
02 
Biokütus on vastavas ELi seadusaktis määratletud kui „transpordis kasutatav 
vedel- või gaaskütus, mis on toodetud biomassist“2, st bioloogiliselt lagunevast 
põllumajandusliku tootmise, metsa- ja kalatööstuse toodetest, jäätmetest ja jää -
kidest või tööstus- ja olmejäätmete bioloogiliselt lagunevast fraktsioonist. Praegu 
toodetakse ja kasutatakse ELis biokütustest olulisel määral ainult biobensiini (sh 
bioetanool) ja biodiislit.
03 
Kasutatud lähteaine alusel jagatakse biokütused järgmiselt:
– traditsioonilised ehk esimese põlvkonna biokütused, mida toodetakse pea -
miselt põllukultuuridest, mis on ühtlasi ka toidu- või söödakultuurid (inimeste 
või loomade tarbeks, nagu teravili, suhkruroog, peet ja õliseemned);
– edasiarendatud biokütused ehk teise ja kolmanda põlvkonna biokütused, 
mida toodetakse sellistest lähteainest nagu jäätmed ja jäägid, ning mis ei 
konkureeri otseselt toidu- ja söödakultuuridega.1 See tähendab, et biokütuse 
energiaks muutmisel 
(biokütuse põlemisel) tekkiv 
kasvuhoonegaasi heide, 
eelkõige süsinikdioksiidi 
kogus, võrdub taimede 
kasvutsükli jooksul neelatava 
süsinikdioksiidi kogusega.
2 Direktiivi 2009/28/EÜ 
(taastuvenergia direktiiv) 
artikli 2 alapunkt i ning 
Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 13. oktoobri 
1998.  aasta direktiivi 98/70/EÜ, 
mis käsitleb bensiini ja 
diislikütuse kvaliteeti ning 
nõukogu direktiivi 93/12/EMÜ 
muutmist (EÜT L 350, 
28.12.1998, lk 58), artikli 2  
lõige 9.
12 Sissejuhatus 
ELi biokütuste turg
04 
Eurostati andmete3 kohaselt kasutati aastal 2014 ELis biokütuseid kokku 
14 370 tuhat naftaekvivalenttonni, mis jagunes järgnevalt: biodiisel – 11 367 tuhat 
naftaekvivalenttonni (ligi 4% kogu kasutatud transpordikütusest) ja bioben -
siin – 2 637 tuhat naftaekvivalenttonni (ligi 0,9% kogu kasutatud transpordikü -
tusest) (vt I lisa ). Komisjoni kõige viimaste avaldatud andmete kohaselt4 toodeti 
2012.  aastal tarbitud biodiislist 79% ja bioetanoolist 71% Euroopa Liidus. Biodiis -
lit imporditakse peamiselt Argentinast ja Indoneesiast, bioetanooli Ameerika 
Ühendriikidest ja Brasiiliast.
05 
2012.  aastal oli ELis tarbitud biokütuse tootmiseks vajaliku lähteaine kasvata -
miseks kasutatud põllumajandusmaa suurus 7,8 miljonit hektarit – 4,4 miljonit 
hektarit ELis (3% ELi kogu põllumaast) ja 3,5 miljonit hektarit väljaspool ELi5. Mai -
si, nisu, suhkrupeedi ja suhkruroo kasutamine biokütuste tootmiseks on põhjus -
tanud avalikkuse muret selle üle, et toidukasvatamise asemel kasutatakse maad 
biokütuse tootmiseks vajaliku lähteaine kasvatamiseks.
Biokütused kui taastuvenergia allikas ELi 
transpordisektoris
2020.  aasta eesmärgiks on taastuvatest energiaallikatest 
toodetud energia 10-protsendiline osakaal transpordis
06 
Direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise 
edendamise kohta (edaspidi „taastuvenergia direktiiv“) on osa ELi kliima- ja ener -
giapaketist6, mille nõukogu kiitis heaks 6. aprillil 2009. Uut taastuvenergiapaketti 
(sh bioenergia säästlikkuse poliitika aastaks 2030) esitletakse 2017. aastal7.3 Eurostati tabelid „SHARES 
2014“, tulemused ja 
üksikasjalikud tulemused, vt 
ka käesoleva aruande I lisa.
4 COM(2015) 293 final, 15. juuni 
2015, „Taastuvenergia 
eduaruanne“.
5 SWD(2015) 117 final, 15. juuni 
2015, „Technical assessment of 
the EU biofuels sustainability 
and feasibility of 10 % 
renewable energy in 
transport“, lk 3.
6 2020. aasta pakett on siduvate 
õigusaktide kogum, vt: http://
ec.europa.eu/clima/policies/
strategies/2020/index_en.htm
7 COM(2015) 572 final, 
18. november 2015, 
„Taastuvenergia eduaruanne“.
13 Sissejuhatus 
07 
Taastuvenergia direktiivi kohaselt peab EL tagama, et taastuvatest energiaalli -
katest toodetud energia osakaal on 2020.  aastal vähemalt 20% energia lõpptar -
bimisest. Lisaks sätestatakse direktiivis, et iga liikmesriik peab tagama, et „taas -
tuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaal kõikides transpordiliikides 
on 2020.  aastal vähemalt 10% energia lõpptarbimisest transpordisektoris selles 
liikmesriigis“8. Eesmärgi saab saavutada, kui suurendada taastuvatest energiaalli -
katest toodetud elektri ja teiste alternatiivsete energialiikide kasutamist transpor -
dis ning täiendada fossiilseid kütuseid biokütusega. Tegelikkuses saab tehnoloo -
gia arengu praegust seisu ja alternatiivsete energialiikide transpordis kasutamise 
võimalusi arvestades 10 protsendi eesmärgi saavutada ainult juhul, kui kasutada 
ulatuslikult biokütuseid. 2014.  aastal oli biokütuse osakaal ELis kasutatud trans -
pordikütuses ligi 5%9.
08 
Kuna põllukultuuridest toodetud biokütused konkureerivad toiduainetööstuse -
ga, viidi Euroopa õigusesse10 2015.  aastal sisse säte, et toidukultuuridest toodetud 
biokütuste osakaal võib olla kuni 7% 2020.  aastaks saavutatavast 10-protsendili -
sest transpordieesmärgist.
09 
Nagu eelnevalt märgitud, ei teki jäätmetest, jääkidest ja toiduks mittekasutata -
vast biomassist toodetud biokütuste puhul konkurentsi toiduainetööstusega. 
Seega sätestatakse taastuvenergia direktiivis, et nende panust ELi 10-protsendili -
se transpordieesmärgi saavutamisse tuleks lugeda kahekordsena. See tähendab, 
et teoreetiliselt saavad liikmesriigid täita 10% eesmärgi, kasutades 5% ulatuses 
biokütuseid, mis on toodetud lignotselluloosist, toiduks mittekasutatavatest 
tselluloosmaterjalidest, jäätmetest või jääkidest. Eurostati 2014.  aasta statistika 
alusel on topeltarvestusel põhinevate biokütuste osakaal kõikide liikmesriikide 
transpordis kasutatavatest biokütustest umbes 20% (vt I lisa ).8 Taastuvenergia direktiivi  
artikli 3 lõige 4.
9 Biokütuste baromeeter. 
Eurobserver, juuli 2015.
10 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 9.  septembri 
2015.  aasta direktiiv  
(EL) 2015/1513, millega 
muudetakse direktiivi  
98/70/EÜ bensiini ja 
diislikütuse kvaliteedi kohta 
ning direktiivi 2009/28/EÜ 
taastuvatest energiaallikatest 
toodetud energia kasutamise 
edendamise kohta (ELT L 239, 
15.9.2015, lk 1).
14 Sissejuhatus 
Taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõigetes 2–6 esitatud säästlikkuse kriteeriumid
a) Biokütuste kasutamise kaudu saavutatav kasvuhoonegaaside heitkoguste vähenemine on vähemalt 35%.
b) Biokütuseid ei valmistata toorainest, mis on saadud suure bioloogilise mitmekesisusega maa-alalt (st 
looduslikult tekkinud mets ja muu metsamaa, looduskaitsealad, suure bioloogilise mitmekesisusega 
rohumaa).
c) Biokütuseid ei valmistata toorainest, mis on saadud suure süsinikuvaruga maa-alalt (märgalad, püsivalt 
metsastatud ala, turbaala).
d) Biokütuste tootmiseks kasutatava ELis kasvatatud tooraine puhul peetakse kinni ÜPPs määratletud 
heade põllumajandus-ja keskkonnatingimuste miinimumnõuetest ning teatud üldistest kohustuslikest 
majandamisnõuetest.1. selgitusBiokütuste säästlikkuse kriteeriumid
10 
Maakasutuse otsese muutuse (vt punkt 1) negatiivsete keskkonnamõjude leeven -
damiseks sätestatakse taastuvenergia direktiivis, et biokütused peavad vastama 
mitmele säästlikkuse kriteeriumile, mis on esitatud 1. selgituses.  Taastuvenergia 
direktiiv viitab ka muudele asjaoludele, mis võivad mõjutada biokütuste sääst -
vust, nagu potentsiaalsed negatiivsed sotsiaal-majanduslikud mõjud (maa valda -
misega seotud konfliktid, sunniviisiline töö või laste tööjõu kasutamine, kehvad 
töötingimused), maakasutuse kaudsest muutusest põhjustatud kasvuhoonegaa -
side heited, biokütuse tootmisega seotud pettuste ennetamine ja läbipaistvus.
11 
Transpordialase 10% eesmärgi saavutamisel võib võtta arvesse ainult säästvaid 
biokütuseid. Liikmesriikide ülesanne on tagada, et deklareeritud summad põhi -
nevad kehtivatel sertifikaatidel, ning koguda andmed ja edastada need Eurostati -
le. Tagamaks, et ELi turule pääsevad biokütused on säästvad, peavad liikmesriigid 
nõudma biokütuse tarneahela ettevõtjatelt tõendust, et säästlikkuse kriteeriumid 
on täidetud11. Ettevõtjad saavad riiklike kontrollisüsteemide nõuetele vastamise 
või komisjoni tunnustatud vabatahtlike kavade kasutamise abil tõendada, et nen -
de biokütus vastab säästlikkuse kriteeriumidele12.11 Taastuvenergia direktiivi  
artikli 18 lõige 3.
12 Taastuvenergia direktiivi  
artikli 18 lõige 4.
15 Sissejuhatus 
12 
Enamasti nõuavad riiklikud süsteemid säästlikkuse tõendamiseks komisjoni poolt 
tunnustatud vabatahtlike kavade väljastatud sertifikaate. Kõik riiklikud süsteemid 
hõlmavad üldiselt tunnustatud vabatahtlike kavade kasutamist, sest tavaliselt te -
gutseb igas liikmesriigis mitu vabatahtlikku kava. Seega sertifitseeritakse suurem 
osa ELi turul müüdavatest biokütustest vabatahtlike kavade kaudu.
Säästvate biokütuste sertifitseerimine komisjoni poolt 
tunnustatud vabatahtlike kavade kaudu
13 
Vabatahtlik kava on biokütuste säästvuse sertifitseerimise süsteem. Vabatahtlike 
kavade loojaiks on peamiselt eraomanduses olevad ettevõtted. Suur osa vaba -
tahtlikke kavu on loodud ettevõtete rühmade ja muude huvitatud poolte poolt 
(ümarlauad või konsortsiumid). On ka biokütusetootjate loodud vabatahtlikke 
kavu. Vabatahtlike kavadega võidakse kohaldada taastuvenergia direktiivi kritee -
riumidest rangemaid kriteeriume ning täiendavaid kriteeriume, nagu sotsiaalsed 
kriteeriumid või kohalike tingimustega kohandatud kriteeriumid, ning parimaid 
põllumajandustavasid edendavaid kriteeriume. Samuti võidakse kavades võtta 
arvesse täiendavaid säästlikkuse aspekte, nagu pinnase, vee ja õhu kaitse.
14 
Sertifitseerimise eesmärgil tuleb kontrollida kogu tootmisahelat alates lähteainet 
kasvatavast põllumajandusettevõtjast kuni biokütuse tootjani. Kontrollide läbi -
viimisel tuginevad vabatahtlikud kavad sõltumatutele audiitoritele (st füüsilistest 
või juriidilistest isikutest sertifitseerimisasutustele), kes sertifitseerivad säästlik -
kuse kriteeriumidele vastavad ettevõtjad vabatahtliku kava nimel vastavalt selle 
kavaga sõlmitud lepingule. Sertifitseerimisasutuse audiitorid võivad viia läbi 
ettevõtjate, esimeste biomassi kogumispunktide, ladude, õlitootmise, biokütuse 
tootmisjaamade ja biomassiga või biokütustega kauplejate dokumentaalse või 
kohapealse hindamise (vt joonis 1 ).
16 Sissejuhatus Joonis 1Sertifitseerimine vabatahtlike kavade kaudu
Märkus:  VK – vabatahtlik kava; SA – sertifitseerimisasutus.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
15 
Biokütust või biomassi tootev ettevõte maksab sertifitseerimisasutusele serti -
fitseerimiskulud ja tasu vabatahtlikule kavale, saades seejärel vabatahtliku kava 
logoga sertifikaadi. Iga biomassi kasvatamise ja biokütuseks töötlemise ahelas 
osalev ettevõte peab biomassi või biokütuse ostjale esitama teabe sertifikaadi 
ning oma toote säästlikkuse omaduste kohta.Iga ettevõtja taotleb 
sertiﬁtseerimist vabalt valitud seritfitsee-rimisasutuselt.Kui taastuvenergia direktiivi 
nõuded on täidetud, väljastab 
sertiﬁtseerimisasutus igale 
ettevõtjale sertiﬁkaadi.
SA-de väljastatud sertiﬁkaatide alusel võib iga ettevõtja tõendada säästlikkust ning müüa oma toodet ahela järgmisele tasandile.Põllu-
majandus-
ettevõtjaKauplejaRaﬁnee-
rimistehasKui tunnustatud vabatahtlik kava (VK) on sõlminud lepingu sertiﬁtseerimisasu-
tusega (SA), on sertiﬁtseerimisasutusel õigus ettevõtjatele sertiﬁkaate väljastada.Sertiﬁtseerimine VK kaudu
VKVK sõlmib lepingu SA-ga, mis on kvaliﬁtseeritud tegema taastuvenergia 
direktiivi nõuetele vastavuse auditeid.
SA1 SA2 SA3 SA4 SA5
Bensiinijaam
17 Sissejuhatus 
16 
Kui ettevõtja on tunnustatud vabatahtliku kava poolt sertifitseeritud, ei tohi 
liikmesriik nõuda rohkem tõendeid säästlikkuse kriteeriumide täitmise kohta13. 
Seega kehtib tunnustatud vabatahtliku kava väljastatud sertifikaat kõikides ELi 
liikmesriikides. Tunnustatud vabatahtlikud kavad sertifitseerivad ELis toodetud ja 
ka kolmandatest riikidest imporditud biomassi.
17 
Komisjoni kohustus on vabatahtlike kavade tunnustamine. Komisjonil on ka või -
malus tunnustamisotsus kehtetuks tunnistada, kui kava ei täida kõiki tingimusi, 
millele otsus tugines. Tunnustamisotsused kehtivad viis aastat. Esimene tunnus -
tamisotsus anti välja 2011. aastal. Seisuga detsember 2015 oli komisjon tunnusta -
nud 19 vabatahtlikku kava (vt II lisa )14.13 Taastuvenergia direktiivi  
artikli 18 lõige 7.
14 Vt iga tunnustamisotsuse 
artikli 2 lõige 2.
18
 Auditi ulatus 
ja lähenemisviis
18 
Võttes arvesse vabatahtlike kavade olulist rolli biokütuste säästvuse kontrollimi -
sel, on oluline, et komisjon tagab, et tunnustuse saavad ainult usaldusväärsed 
vabatahtlikud kavad. Seega keskendus audit komisjoni kohaldatavale vabatahtli -
ke kavade tunnustamise menetlusele (st tunnustuse hindamisraamistikule).
19 
Kuna transpordialase 10% eesmärgi saavutamisel võib võtta arvesse ainult 
säästvaid biokütuseid, on oluline, et kogutakse usaldusväärsed andmed igas 
liikmesriigis turule lubatud sertifitseeritud säästvate biokütuste koguste kohta. 
Teiseks audititeemaks oli seega kontrollida, kas liikmesriikide kogutud ja Euro -
statile edastatud andmed transpordis kasutatavate biokütuste osakaalu kohta on 
usaldusväärsed.
20 
Peamine auditiküsimus oli järgmine:
kas komisjon ja liikmesriigid on loonud säästvatele biokütustele usaldusväär -
se sertifitseerimissüsteemi?
21 
Auditi põhiküsimus jaotati järgmisteks alaküsimusteks:
– Kas komisjonipoolne vabatahtlike kavade tunnustamine tagab, et sertifitsee -
ritud biokütused on säästvad?
– Kas komisjon tagab, et tunnustatud vabatahtlikud kavad toimivad 
kavakohaselt?
– Kas riiklikud andmed biokütuste osakaalu kohta transpordikütustest on 
usaldusväärsed?
22 
Audit viidi läbi ajavahemikus mai kuni november 2015 ning see hõlmas kavade 
komisjonipoolset tunnustamist aastatel 2011–2015. Komisjonis hõlmas audit ka 
komisjoni vabatahtlike kavade hindamisel abistava väliskonsultandi valimiseks 
korraldatud hankemenetlusi, komisjonipoolset vabatahtlike kavade hindamist ja 
tunnustamist ning sellele järgnevat vabatahtlike kavade järelevalvet.
19 Auditi ulatus ja lähenemisviis 
23 
Audiitorid külastasid nelja liikmesriiki (Saksamaa, Prantsusmaa, Poola ja Ühend -
kuningriik). Need liikmesriigid valiti, kuna nad toodavad ja/või tarbivad kõige 
rohkem biokütust. Külastatud liikmesriikides keskendus audit süsteemidele, mille 
abil koguda ja kontrollida säästvate biokütuste kasutuse andmeid, mida liikmes -
riigid esitavad Eurostati statistikas avaldamiseks.
24 
Vabatahtlikud kavad ja nendega seotud sertifitseerimisasutused ei saa ELilt min -
git toetust ning seega neid Euroopa Kontrollikoja auditis ei käsitleta. Seetõttu ei 
olnud kontrollikojal võimalik uurida, kas tunnustatud vabatahtlikud kavad tegut -
sesid mõjusalt ning kas nende säästlikkuse sertifikaadid olid usaldusväärsed. Ka -
vade operaatorid nõustusid aga kontrollikoja audiitorite külastuste raames oma 
tegevusest ja ettevõttest ülevaadet andma. Kontrollikoda tegi sarnaseid külastusi 
ka biokütuse tootmisahela sertifitseeritud ettevõtjate juurde.
20
 Tähelepanekud
15 Taastuvenergia direktiivi artikli 
17 lõige 1 ja artikli 17 lõige 6.
16 Nõuded ja tingimused on osa 
vastavusnõuetest. Vt 
käesoleva aruande IV lisa .Kavade komisjonipoolse tunnustamise 
hindamisraamistik ei sisaldanud mõningaid olulisi 
biokütuse tootmisega seotud säästlikkuse aspekte
25 
Arvestades asjaolu, et suur osa biokütustest sertifitseeritakse vabatahtlike kavade 
kaudu ja ainult komisjoni tunnustatud vabatahtlikud kavad võivad väljastada 
kehtivaid säästlikkuse sertifikaate, on oluline, et tunnustamisotsused põhinevad 
vabatahtlike kavade sertifitseerimisstandardite ja juhtimise täielikul ja põhjali -
kul hindamisel. Lisaks peab tunnustamisprotsess hõlmama kõikide biokütuse 
tootmisega seotud asjakohaste säästvuse aspektide hindamist, et tagada see, et 
vabatahtlikud kavad sertifitseerivad tõesti säästvaid biokütuseid.
26 
Nagu eelpool märgitud, viis komisjonipoolsed vabatahtlike kavade hindamised 
läbi välishindaja, kes tugines eelnevalt komisjoniga kokku lepitud menetlustele 
(kavade tunnustamise hindamisraamistik). Komisjoni välishindaja valik põhines 
usaldusväärsetel kriteeriumidel ning oli üldiselt kooskõlas Euroopa Liidu üldeel -
arve suhtes kohaldatava finantsmääruse asjakohaste sätetega. Konsultantide 
koostatud nelja vabatahtliku kava hinnangu kontrollimine näitab, et komisjoniga 
kokku lepitud hindamisraamistikku kohaldasid konsultandid õigesti.
27 
Kontrollikoda hindas ka seda, kas tunnustamise hindamisraamistik hõlmas biokü -
tuse tootmise säästlikkust. Kontrollikoda leidis, et raamistik hõlmas vaid taastuv -
energia direktiivi kohustuslikke säästlikkuse kriteeriumeid. Seega ei katnud hin -
damine muid olulisi aspekte, mis on vajalikud biokütuste säästvuse tagamiseks.
ELi põllumajandusele seatud keskkonnanõuetest 
kinnipidamine ei olnud tagatud
28 
Taastuvenergia direktiivis on sätestatud säästlikkuse kriteerium15, mille kohaselt 
ELis kasvatatud lähteaine peab täitma ÜPPs16 määratletud keskkonnanõudeid ja 
pidama kinni põllumajandus- ja keskkonnatingimustest. Kontrollikoda leidis, et 
komisjon ei kontrollinud enne tunnustamise andmist, kas vabatahtlikud kavad 
kontrollisid seda, kas biokütuste lähteainete tootjad (põllumajandusettevõt -
jad) täidavad neid tingimusi ja nõudeid. Seetõttu leidis kontrollikoda, et neljast 
kontrollitud vabatahtlikust kavast kolme puhul ei kohaldatud standardeid, mille 
alusel oleks saanud selle säästlikkuse kriteeriumi täitmist mõjusalt ja terviklikult 
kontrollida. Kavad tuginesid riiklike ametiasutuste poolt ÜPP raames tehtud 
kontrollidele, kuid kavadel puudus juurdepääs nende kontrollide tulemustele 
(vt  2. selgitus ).
21 Tähelepanekud 
29 
Tuleb märkida, et kontrollikoda toob oma aastaaruannetes regulaarselt välja põl -
lumajandusettevõtjate poolsed keskkonnanõuete rikkumised (vt punkt 28)17.
Mittekohustuslikud säästlikkusega seotud küsimused
30 
Taastuvenergia direktiivis viidatakse biokütuse tootmisega seotud teatud sääst -
likkuse aspektidele18, mida ei ole kohustuslike nõuete hulka arvatud. Taastuvener -
gia direktiivis puuduvad siduvad kriteeriumid, millega tagada, et ELi biokütuse 
tootmine ei tekita negatiivset sotsiaal-majanduslikku mõju. Selliste negatiivsete 
mõjude võimalust komisjonipoolse vabatahtlike kavade tunnustamismenetlu -
se käigus seega ei hinnata. Biokütuse tootmine võib aga kahjustada kohalikke 
kogukondi ning tekitada kahju ka ühiskonnale laiemalt. Peamised käsitlemist 
vajavad probleemid on maa valdamisega seotud konfliktid, sunniviisiline töö või 
laste tööjõu kasutamine, põllumajandusettevõtjate kehvad töötingimused, riskid 
tervisele ja turvalisusele19.Head ja halvad tavad nimetatud nõuete täitmise kontrollimisel
Ainult üks külastatud vabatahtlik kava oli kehtestanud standardid, milles nõuti nimetatud nõuete täitmise 
täielikku ja põhjalikku kontrolli. Standardites oli selgelt sätestatud, et tuleb kontrollida, kas põllumajandus -
ettevõtjad täidavad nõudeid. Kava auditite tegemise eeskiri nõuab, et sertifitseerimisasutused kontrollivad, 
kas põllumajandusettevõtjad täidavad taastuvenergia direktiivi säästlikkuse nõudeid.
Kolme ülejäänud vabatahtliku kava põhimõtted sisaldasid kas ebatäielikke menetlusi (kontrollnimekiri), mis ei 
hõlmanud kõiki taastuvenergia direktiivis nimetatud ELi põllumajandusele seatud keskkonnanõudeid, võimal -
dasid vastavuse kontrollimist ainult põllumajandusettevõtjate kinnituste alusel või tuginesid ÜPP kontrollisüs -
teemis vastavusnõuete eest vastutavate riiklike ametiasutuste kontrollidele, kuigi kavadel puudus põllumajan -
dusettevõtjate sertifitseerimisel juurdepääs nende kontrollide tulemustele.2. selgitus
17 Kontrollikoja 2014.  aasta 
aastaaruande punktid 7.22 ja 
7.33 (ELT C 373, 10.11.2015).
18 Artikli 17 lõige 7.
19 Biokütuse tootmisega seotud 
riskid tuuakse välja 
dokumendis „2050 Criteria 
Overview“, mis on osa 
aruandest „WWF Report, 
September 2012“,  
http://assets.worldwildlife.org/
publications/458/files/
original/2050_criteria_final_
low_res_online_viewing.
pdf?1 348517472
22 Tähelepanekud 
31 
Kuigi vabatahtlikke kavasid hindavad konsultandid esitasid komisjonile 2012. aas -
ta juunis metoodika, mille abil hinnata, kas vabatahtlikud kavad käsitlevad mitte -
kohustuslikke säästlikkusega seotud küsimusi, ei ole komisjon siiani seda me -
toodikat kasutusele võtnud. Selle tõttu ei olnud vabatahtlikud kavad kohustatud 
lisama tunnustamiseks esitatud standarditesse mittekohustuslikke säästlikkusega 
seotud küsimusi. Kontrollikoda leidis siiski, et üks kontrollitud vabatahtlik kava oli 
kohaldanud sertifitseerimismenetlusi, mis hõlmasid sotsiaal-majanduslike mõju -
de kontrollimist (vt 3. selgitus ).
20 Artikli 17 lõike 7 teine lõik.
21 Dokument COM(2013) 175 
final koos dokumendiga  
SWD (2013) 102 final, ning 
dokument COM(2015) 293 
final koos dokumendiga 
SWD(2015) 117 final. 
Kontrollikoda vaatas läbi nii 
COM kui SWD dokumendid.3. selgitusHea tava sotsiaalse jätkusuutlikkuse aspektide kontrollimiseks
Selleks, et tagada biomassi säästlik ning keskkonna- ja sotsiaalsetele nõuetele vastav tootmine, püüab selle 
vabatahtliku kava säästva tootmise standard mitte ainult keskkonnakahjusid ära hoida, vaid ka tagada asjako -
hased töötingimused ning põllumajandusettevõtete töötajate tervisekaitse. Standard hõlmab pinnase, vee ja 
õhu kaitset ning ohutuid töötingimusi (koolitused ja õpe, kaitserõivaste kasutamine ning asjakohane ja õige -
aegne abi õnnetuste korral), inimõiguste, töötajate õiguste ja maaõiguste järgimist. Kava põhimõtete kohaselt 
peab biomassi tootmisel edendama vastutustundlikke töötingimusi ning hoolitsema töötajate tervise, ohutu -
se ja heaolu eest, ning tootmise aluseks peavad olema vastutustundlikud suhted kogukonnas.
32 
Taastuvenergia direktiivis nõutakse, et komisjon esitab iga kahe aasta järel 
Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande mõju kohta, mida kasvav nõudlus 
biokütuste järele avaldab sotsiaalsele jätkusuutlikkusele ELis ja kolmandates 
riikides, samuti ELi biokütusepoliitika mõju kohta toiduainete kättesaadavusele 
taskukohase hinnaga, eelkõige arengumaade elanikele, ning üldisemate arengu -
küsimuste kohta. Komisjoni aruanded peavad käsitlema ka maakasutusõigusega 
seotud küsimusi ning pinnase, vee ja õhu kaitseks võetud meetmeid20. Kontrol -
likoda täheldab, et kuigi aruandlusnõue ei kompenseeri säästlikkuse aspektide 
süstemaatilise sertifitseerimise puudumist, võib see anda vajaliku ülevaate nende 
küsimuste olulisusest.
33 
Siiani on komisjon esitanud kaks aruannet21. Kontrollikoda on arvamusel, et aru -
annete kasulikkus on piiratud, sest need sisaldavad vähe teavet ja järeldused on 
ebaselged (vt 4. selgitus ). Aruanded ei anna piisavalt teavet, et hinnata biokütuse 
nõudluse mõju sotsiaalsele jätkusuutlikkusele ning vajadusel parandusmeetmeid 
soovitada.
23 Tähelepanekud 4. selgitusNäited komisjoni aruannetes sisalduvast ebapiisavast teabest biokütuse tootmise 
mõju kohta sotsiaalsetele aspektidele
Komisjoni 2013.  aasta aruanne ei käsitle „üldisemaid arenguküsimusi arengumaades“22 (näiteks maaelu ja 
sotsiaalne areng, nagu kohalik jõukus, sotsiaalne heaolu ja juurdepääs energiale, suutlikkuse arendamine ja 
tehnosiire). Taustaaruandes esitatud töötingimuste hindamine23 põhineb ainult ELi biokütust eksportivate 
riikide poolsel rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimise seisul.
Aruannetes ei käsitleta töötingimustega seotud küsimusi, nagu töötasud, tervisekaitse (sh kokkupuude kemi -
kaalidega), lepingutingimused või soospetsiifilised mõjud.
Komisjoni 2015.  aasta aruanne ei käsitle üldiseid arenguküsimusi arenguriikides üldse. Taustaaruandes esita -
takse üldsõnaline järeldus, et „biokütuse tootmine võib üldiseid arenguküsimusi arenguriikides mõjutada kas 
positiivselt või negatiivselt“24.
22 Aruandlust „üldisemate arenguküsimuste kohta arengumaades“ nõutakse taastuvenergia direktiivis, kuigi seal ei täpsustata, millised need 
küsimused on.
23 Ecofys et al. , „Renewable energy progress and biofuel sustainability“, 2012.
24 Ecofys et al. , „Renewable energy progress and biofuel sustainability“, 2014, lk 173.
Kaudse maakasutuse muutuse mõjusid ei võetud arvesse
34 
Biomassi tootmine toimub tavaliselt põllumaal, mida eelnevalt kasutati põllukul -
tuuride kasvatamiseks toiduks või loomasöödaks. Kuna selline põllumajanduslik 
tootmine on endiselt vajalik, võidakse see osaliselt viia üle maale, mis ei olnud 
varem põllumaa (nagu rohumaa või mets). Seda protsessi tuntakse maakasutuse 
kaudse muutuse nime all, mis võib muuta olematuks biokütuste kasutamisega 
saavutatud kasvuhoonegaaside heitkoguste vähenemise, sest rohumaad ja met -
sad seovad suure hulga süsinikdioksiidi. Selliste maa-alade põllumaaks muutmine 
võib suurendada süsinikdioksiidi taset atmosfääris, sest muutus võib põhjustada 
täiendavaid ja suuremahulisi kasvuhoonegaaside heiteid.
24 Tähelepanekud 
35 
Taastuvenergia direktiivi vahehindamises25 rõhutati maakasutuse kaudse muu -
tuse mõju hindamise tähtsust, märkides, et „biokütuste kasutamine võib aidata 
vähendada kasvuhoonegaaside heiteid, kuid heidete vähenemise määr sõltub 
oluliselt kasutatud lähteainest ja sellest, kas võetakse arvesse maakasutuse kaud -
se muutuse ebakindlat mõju. Kui maakasutuse kaudse muutuse mõjuga arvesta -
takse, võivad mõned biokütused (nagu jäätmetest ja jääkidest ning suhkruroost 
toodetud kütused) kasvuhoonegaaside heiteid olulisel määral vähendada, samas 
kui põllukultuuridest toodetud biokütused võivad mõnel juhul kasvuhoonegaasi -
de heidete netokogust isegi suurendada.“
36 
Taastuvenergia direktiivis ei nõuta aga biokütusetootjatelt maakasutuse kaudse 
muutusega seotud kasvuhoonegaaside heitkoguste arvestamist kasvuhoonegaa -
side heitkoguste vähenemise arvutamisel26. Sellest tulenevalt ei käsitleta maa -
kasutuse kaudse muutuse mõju vabatahtlike kavade hindamise ja tunnustamise 
menetluses.
37 
Kontrollikoda tunnistab, et maakasutuse kaudse muutuse mõju hindamisel kasvu -
hoonegaaside heitele esineb tehnilisi probleeme (peamiselt metoodika puudu -
mine maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate heitkoguste arvutamiseks, 
sest see võib toimuda kõikjal maailmas, mitte tingimata aladel, kus toodetakse 
biokütuse tootmiseks vajalikku biomassi). Muudetud taastuvenergia direktiivis27 
käsitletakse probleemi, piirates selliste toidukultuuridest saadavate biokütuste 
koguseid, mida võetakse arvesse 2020.  aasta 7% eesmärgi puhul, ning kehtes -
tades täiendava aruandluskohustuse liikmesriikidele ja komisjonile28. Auditi ajal 
puudus teave allikate kohta, mida komisjon saaks kasutada maakasutuse kaudse 
muutuse kohta aru andmiseks.
Tõendid biokütuste tootmiseks kasutatud jäätmete  
ja jääkide päritolu kohta on puudulikud
38 
Jäätmetest ja jääkidest toodetud biokütused, nagu kasutatud toiduõlist toodetud 
biodiisel, loetakse keskkonnale soodsamaks, sest need ei konkureeri toiduainete -
tööstusega põllumaa kasutusel.25 CE Delft, „Taastuvenergia 
direktiivi vahehindamine. 
Uuring programmi REFIT 
raames“, Delft, aprill 2015 
(www.cedelft.eu )
26 Taastuvenergia direktiivi 
muutva direktiivi (EL) 
2015/1513 artiklis 3 
sätestatakse siiski, et komisjon 
peab 31. detsembriks 2016 
esitama Euroopa Parlamendile 
ja nõukogule aruande, mis 
sisaldab muu hulgas 
„parimatel kättesaadavatel 
teaduslikel andmetel 
põhinevat hinnangut 
biokütuste tootmisega seotud 
maakasutuse kaudsest 
muutusest tulenevate 
kasvuhoonegaaside 
heitkoguste kohta.“
27 Direktiiv (EL) 2015/1513.
28 Muudetud taastuvenergia 
direktiivi lisas VIII on esitatud 
maakasutuse kaudsest 
muutusest tingitud heite 
kohta esialgne hinnang, mida 
liikmesriigid ja komisjon 
peavad aruannete koostamisel 
arvesse võtma.
25 Tähelepanekud 
39 
Jäätmetest ja jääkidest topeltarvestusega biokütuse tootmise võimalus on tekita -
nud olukorra, mil kasutatud toiduõlist toodetud biodiislit (vt punkt 9) „müüakse 
sageli kallima hinnaga kui taimeõlist toodetud biodiislit“29. Sellega kaasneb risk, 
et võltsitud esimese pressi õli müüakse kasutatud toiduõli pähe. See risk toodi 
esile hiljutises uurimuses30, milles kajastati ettevõtjate ja muude sidusrühmade 
muret seoses „riskiga, et neitsiõli müüakse kasutatud toiduõli pähe“.
40 
Seega oli oluline, et komisjon hindaks osana tunnustamismenetlusest vabataht -
like kavade menetlusi, tagamaks, et jäätmetest toodetud biokütused on tõepoo -
lest jäätmetest toodetud. Kontrollikoda leidis aga, et seda ei tehtud, sest komis -
jon ei hinnanud seda, kas vabatahtlikud kavad kontrollivad biokütuste tootmiseks 
kasutatud jäätmete päritolu.
41 
Oktoobris 2014 tunnistas komisjon, et vabatahtlikud kavad ei esita piisavalt 
tõendeid jäätmete päritolu kohta (nagu restoranid kasutatud toiduõli puhul), 
ning koostas seetõttu kõikidele tunnustatud kavadele suunised. Suunistes 
soovitati töötada välja spetsiaalne auditiprotseduur jäätmete ja jääkide päritolu 
kontrollimiseks (ettevõte, kust jäätmed või jäägid pärinevad). Suunistes märgiti, 
et jäätmete ja jääkide puhul esineb majanduslike stiimulite tõttu reaalne pettu -
serisk (näiteks juhtudel, mil jäätme või jäägina klassifitseeritud lähteaine hind on 
kõrgem kui esimese pressi õli oma31).
42 
See tähendab, et alates esimeste vabatahtlike kavade tunnustamisest 2011.  aastal 
kuni vähemalt 2014.  aastani sertifitseeriti jäätmetest valmistatud biokütused, 
mille puhul kehtib riiklike eesmärkide osas topeltarvestus, ilma kasutatud jäät -
mete päritolu asjakohaselt kontrollimata. Kuna kontrollikoja auditi käigus leiti 
puudusi vabatahtlike kavade järelevalves (vt punktid 50–56) ja suunistes esitatud 
nõuete järgimises (vt punktid 57 ja 58), ei saa kontrollikoda väita, et kontroll oleks 
mõjusalt paranenud.29 Euroopa Komisjoni teatis 
jäätmetest ja tootmisjääkidest 
toodetud biokütuste 
järelevalveahela kontrollimise 
kohta (10.10.2014, lk 2), punkt 
5.
30 Ecofys, „Trends in the UCO 
market“, 2013, lk 2.
31 Suunisdokument, 10.10.2014, 
lk 2.
26 Tähelepanekud 
Suure bioloogilise mitmekesisusega rohumaad ei kaitstud 
siiani järjepidevalt
43 
Taastuvenergia direktiivis määratletud säästlikkuse kriteerium32 käsitleb „suure 
bioloogilise mitmekesisusega rohumaa“ (sh ohustatud ja ohualdiste liikide) kaits -
mist33. Selle jõustamiseks pidi komisjon kehtestama34 kriteeriumid ja geograafilise 
ulatuse, et määrata kindlaks, milline rohumaa kuulub suure bioloogilise mitme -
kesisusega rohumaa alla. Komisjon pani selle määratluse paika detsembris 201435 
ning kohaldab seda alates 1.  oktoobrist  2015, kuigi liikmesriigid pidid taastuv -
energia direktiivi jõustama 5.  detsembriks  2010.
44 
Vaatamata sellele, et suure bioloogilise mitmekesisusega rohumaad nii hilja 
määratleti, tagasid mõned vabatahtlikud kavad kriteeriumi järgimise sertifitseeri -
mistegevuse algusest peale, sest neis keelati rohumaade kasutusviisi muutmine. 
Kontrollitud neljast vabatahtlikust kavast kolmes sätestati näiteks, et rohumaade 
kasutusviisi muutmine on alates jaanuarist 2008 keelatud, kuni komisjon mää -
ratleb suure bioloogilise mitmekesisusega rohumaad puudutava definitsiooni, 
kriteeriumid ja geograafilised alad. Muud kavad jätsid suure bioloogilise mitme -
kesisusega rohumaade aspekti tunnustamisprotsessist välja, mis tähendab, et 
nende kavade enne 1.  oktoobrit  2015 väljastatud säästlikkuse sertifikaatides ei 
kontrollitud, kas lähteaine pärines sellistelt rohumaadelt. Sellest tulenevalt akt -
septeeris komisjon „osalist tunnustamist“, milles jäetakse arvestamata nimetatud 
säästvuskriteerium.
45 
Siiani on nende tingimuste kohaselt osalise tunnustuse saanud 19 tunnustatud 
kavast kolm. Nimetatud kavades sertifitseeriti biokütuste säästvus ilma kontrol -
limata, kas kütuse lähteaine on toodetud pärast suure bioloogilise mitmekesisu -
sega rohumaa kasutusviisi muutmist. Vaatamata sellele, et need kavad ei anna 
piisavalt kindlust säästvuse kohta, leidis kontrollikoda, et kavade väljastatud serti -
fikaadid vastavad kõigile taastuvenergia direktiivi säästlikkuse kriteeriumidele. 
See tähendab näiteks seda, et nendele kavadele vastavalt sertifitseeritud biokü -
tused võeti arvesse 2020.  aasta 10-protsendilise transpordieesmärgi saavutamise 
mõõtmisel.32 Artikli 17 lõike 3 punkt c.
33 „Suure bioloogilise 
mitmekesisusega rohumaad 
on kliimavöönditi erinevad 
ning võivad muu hulgas 
hõlmata nõmmesid, karja- ja 
heinamaid, savanne, steppe, 
võsastikke, tundraid ja 
preeriaid“ (põhjendus 3 
komisjoni 8.  detsembri 
2014.  aasta määruses  
(EL) nr 1307/2014 suure 
bioloogilise mitmekesisusega 
rohumaa kriteeriumide ja 
geograafilise ulatuse 
määramise kohta vastavalt 
bensiini ja diislikütuse 
kvaliteeti käsitleva Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu 
direktiivi 98/70/EÜ artikli 7b 
lõike 3 punktile c ning 
taastuvatest energiaallikatest 
toodetud energia kasutamise 
edendamist käsitleva Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu 
direktiivi 2009/28/EÜ artikli 17 
lõike 3 punktile c (ELT L351, 
9.12.2014, lk 3)).
34 Taastuvenergia direktiivi artikli 
17 lõike 3 teine alapunkt, 
septembrini 2015 kohaldatud 
versioonis.
35 Määrus (EL) nr 1307/2014.
27 Tähelepanekud 
Läbipaistvust ja juhtimist ei võetud piisavalt arvesse
46 
Lisaks eelpool nimetatud säästlikkusega seotud küsimustele ei võetud komisjoni 
hinnangus ja tunnustuses arvesse vabatahtlike kavade haldamist (juhtimine ja 
töötajate kvalifikatsioon). Vabatahtliku kava juhtimine ja selle töötajate tehniline 
suutlikkus mõjutavad oluliselt kava standardite kindlust ning nende rakendamist. 
Läbipaistev juhtimine, mis tagab sidusrühmade piisava esindatuse, ning juhatuse 
ja töötajate usaldusväärne oskusteave suurendavad standardite kohapealse lait -
matu rakendamise tõenäosust ning vähendavad riski, et teatud biokütuste toot -
jate huvid seatakse esikohale. Kui vabatahtliku kava juhtimise eest vastutavad 
ainult üksikute ettevõtete esindajad, siis suureneb huvide konflikti risk ja sellest 
tulenevalt ka risk, et kava standardite täitmise üle ei tehta tõhusat järelevalvet. 
Samamoodi suurendab vabatahtlike kavade juhatuse ja töötajate nõrk tehniline 
suutlikkus riski, et sertifitseerimisasutuste kvaliteedikontroll ei taga seda, et ette -
võtjad täidavad mõjusalt kava standardeid.
47 
Kontrollikoda kontrollis avalikkusele kättesaadava teabe alusel 19 tunnustatud 
vabatahtliku kava läbipaistvust ja juhtimist (vt II ja III lisa ). Kontrollikoda tegi 
kindlaks viis kavaliiki: üksikisikute või ühenduste loodud vabatahtlikud kavad, 
organisatsioonide või konsortsiumide ühenduste loodud vabatahtlikud kavad, 
avaliku sektori asutuste loodud vabatahtlikud kavad, eraettevõtete loodud va -
batahtlikud kavad ning kasvuhoonegaasi heitkoguste arvutamise vahend, mida 
haldab teadusinstituut ning mis on tunnustatud ainult kui kasvuhoonegaaside 
heitkoguste vähenemise mõõtmise kava.
48 
II lisas  esitatud kontrollikoja analüüs kinnitab, et üldiselt on juhtimise läbipaist -
vus suurem, kui vabatahtlik kava põhineb avatud liikmesusel, ning avaliku sektori 
asutuste loodud vabatahtlikes kavades. Ettevõtete või konsortsiumide põhised 
kavad avaldavad reeglina vähem teavet. Ühel vabatahtlikul kaval puudus isegi 
veebisait. Avalikkusele kättesaadav teave näitab, et ettevõtetepõhistel kavadel 
puuduvad konkreetne juhtimisorgan ja menetlused ning vabatahtlike kavade 
juhtimisega tegelevad ettevõtete olemasolev juhatus ja töötajad. Kontrollikoda 
on arvamusel, et sellise juhtimiskorraga kaasneb suurem huvide konflikti oht.
28 Tähelepanekud 
49 
Mõne vabatahtliku kava juhtimisorganisse kuuluvad eri sidusrühmad, nagu 
tootjad, kauplejad, keskkonnauurijad, teadlased jne. See on hea tava, sest eri hu -
virühmade esindatus tagab tasakaalustatuma otsustusprotsessi, kava standardite 
terviklikuma arendamise ning nende rakendamise laiaulatuslikuma järelevalve.
Vabatahtlike kavade järelevalve oli puudulik
Järelevalve kavade toimimise üle ei olnud piisav …
50 
Vabatahtlikud kavad tunnustatakse nende sertifitseerimisstandardite ja pärast 
tunnustamist kohaldatavate menetluste dokumentaalse hindamise alusel. Kont -
rollikoda on seetõttu seisukohal, et vabatahtlike kavade üle tehtav järelevalve on 
väga oluline, saamaks kindlust, et säästlikkuse sertifikaadid väljastatakse vasta -
valt tunnustamiseks esitatud standarditele.
51 
Taastuvenergia direktiivis ei nõuta komisjonilt vabatahtlike kavade järelevalvet. 
Kontrollikoda leidis, et pärast tunnustamist komisjon vabatahtlike kavade üle 
järelevalvet ei teinud (vt punkt 57). Komisjoni kohaselt on tema ainus kasutada 
olev järelevalvevahend kava tunnustamise tühistamine, kui leitakse tõendeid, et 
kava on rikkunud sertifitseerimiseeskirju ning nõudeid. Kuna aga komisjon ei tee 
vabatahtlike kavade toimimise üle järelevalvet, on vähetõenäoline, et rikkumiste 
kohta saadakse piisavalt tõendeid.
52 
Kontrollikoda kontrollis sertifitseerimisasutuste tööd ning leidis, et tegelikkuses 
vabatahtlike kavade tunnustamise aluseks olevaid standardeid alati ei kohaldata, 
mis näitab, et komisjon peaks tegema vabatahtlike kavade toimimise üle aktiivset 
järelevalvet.
29 Tähelepanekud 
36 Artikli 17 lõige 4 ja artikli 17 
lõige 5.53 
Ühe külastatud vabatahtliku kava standardites nõuti näiteks, et sertifitseeri -
misasutus peab auditeerima mitut biomassitootjat ning kinnitama, et säästvana 
deklareeritud biomass on tuntud ja säästvat päritolu ning et on olemas tõendid 
taastuvenergia direktiivi kriteeriumide järgimise kohta. Vabatahtliku kava suu -
niste kohaselt võivad auditid olla dokumentaalsed kontrollid ja/või kohapealsed 
külastused, sõltuvalt kontekstist, olukorrast ja riskitasemest. Kontrollikoda leidis 
aga, et tegelikkuses sertifitseerimisasutuse audiitorid ettevõtjate kohapealseid 
kontrolle üldse ei teinud, kuigi kavade standardites nõuti teatud tingimustel 
kohapealset kontrolli.
54 
Teine näide puudutab märgalade ja turbaalade kaitsmise nõuet. Taastuvenergia 
direktiivi kohaselt36 ei valmistata biokütuseid toorainest, mis on saadud põllu -
maaks muudetud suure süsinikuvaruga maa-alalt. Vabatahtlikes kavades tuleb 
esitada selle küsimusega seotud konkreetsed suunised ning luua sõltumatutele 
audiitoritele kasutamiseks terviklik vastavuskontrolli süsteem. Prantsusmaal 
tehtud auditist selgus, et kuigi külastatud vabatahtlikus kavas olid välja tööta -
tud põhjalikud standardid selliste kaitstud alade muutmiseks, oli sertifitseeri -
misasutustel keeruline kontrollida nendele vastavust. Nagu Prantsuse ametni -
kud kinnitasid, oli selle põhjuseks asjaolu, et Prantsusmaal puudus asjakohane 
kaardistussüsteem märgalade ja turbaalade määratlemiseks. Riiklik kaardistamise 
andmebaas on alles koostamisel ning ei taga märg- ja turbaalasid käsitleva teabe 
täpsust, ajakohasust, õigsust ega terviklikkust. Seega ei olnud vabatahtlikus kavas 
kasutusele võetud märg- ja turbaalasid käsitlevat kontrollisüsteemi võimalik prak -
tikas rakendada. Komisjoni tehtud dokumentaalses hindamises seda probleemi ei 
tuvastatud.
55 
Lisaks puudub kaebuste süsteem, mille kaudu teavitada komisjoni väidetavatest 
vabatahtliku kava eeskirjade rikkumistest, ning komisjon ei kontrolli, kas kavades 
käsitletakse asjakohaselt otse neile esitatud või muul viisil avalikustatud kaebusi. 
Komisjon loodab selle peale, et sidusrühmad on teadlikud veebi kaudu kasutata -
vast ELi õigusaktide rikkumisi hõlmavast üldisest kaebuste süsteemist. Asjaomase 
süsteemi veebisaidil selgitatakse aga, et Euroopa Komisjon tegeleb kaebusega 
ainult juhul, kui see käsitleb liidu õiguse rikkumist ELi liikmesriigi ametiasutuse 
poolt. Vabatahtlikke kavasid see ei puuduta.
30 Tähelepanekud 
56 
Kontrollikoda leidis, et mõned liikmesriigid seadsid vabatahtlikele kavadele ja ser -
tifitseerimisasutustele eritingimusi (vt 5. selgitus ). Kuigi seda võib pidada katseks 
kompenseerida riiklikul tasandil ELi tasandil puuduvat järelevalvet, on kontrol -
likoda seisukohal, et see takistab säästvate biokütuste sertifitseerimise ühtlus -
tamist ELis. Põhjuseks on see, et teatud liikmesriikides ei oma komisjonipoolne 
tunnustus väärtust, kui vabatahtlik kava ei täida liikmesriigi seatud eritingimusi. 
Vabatahtlike kavade ühtlustatud järelevalve puudumine ELi tasandil suurendab 
diskrimineerivate kontrollitavade riski liikmesriikides.
Näited riiklikest nõuetest, mis piiravad komisjoni tunnustuse mõju
Selleks, et Saksamaal tegutsevad sertifitseerimisasutused saaksid viia läbi sertifitseerimist, mille suhtes on 
vabatahtliku kavaga leping sõlmitud, peavad nad saama Saksa ametiasutuste tunnustuse ja nõustuma täien -
davate kontrollidega lisaks vabatahtliku kava juba sooritatud kontrollidele. Eelkõige on ametiasutustel õigus 
viibida kohal iga sertifitseerimisasutuse tehtava auditi juures. Seda nimetatakse tunnistajate kohaloluga 
auditiks ( witness audit ). Ning kui audit toimub väljaspool Saksamaad, peab sertifitseerimisasutus katma auditit 
kontrollivate ametnike reisikulud. Poola puhul peab nii vabatahtlikel kavadel kui nende nimel tegutsevatel 
sertifitseerimisasutustel olema Poolas oma büroo, et sertifitseerimist läbi viia.5. selgitus
… ning menetlustesse tehtavaid vajalikke parandusi ei 
jõustatud asjakohaselt
57 
Kuigi vabatahtlike kavade otsene järelevalve on kõige mõjusam viis nende tege -
vusega seotud puuduste kindlakstegemiseks ja parandamiseks, võib hea tava 
edendamine suuniste abil samuti kava mõjususe parandamisele kaasa aidata. 
Siiani on komisjon andnud tunnustatud vabatahtlikele kavadele välja kolm suu -
nisdokumenti (mis ei ole õiguslikult siduvad), mille eesmärk on parandada biokü -
tuste tootmiseks kasutatud jäätmete või jääkide päritolu kontrollimist, võimalda -
da suure bioloogilise mitmekesisusega rohumaade määratlemist ning parandada 
kavade läbipaistvust.3737 Euroopa Komisjoni teatised 
„Verification of the chain of 
custody of biofuels made from 
waste and processing 
residues“ (10.10.2014), 
„Implementation of the 
recently adopted criteria and 
geographic ranges of highly 
biodiverse grassland“ 
(29.1.2015) ja „Update of 
Commission web site, 
notifications and transparency 
measures“ (12.3.2015).
31 Tähelepanekud 
58 
Kontrollikoda leidis, et vaatamata suunistes käsitletud teemade olulisusele ei 
nõudnud komisjon suunistes esitatud nõuete täitmist, näiteks määrates vaba -
tahtlikele kavadele tähtajad nõutud paranduste rakendamiseks. Näiteks 12.  märt -
sil 2015 välja antud teatises nõuti tunnustatud vabatahtlikelt kavadelt linkide 
esitamist oma veebisaitidele ning muu asjakohase teabe avaldamist (vt lähemalt 
käesoleva aruande III lisa ). Kontrollikoda kontrollis vabatahtlike kavade veebi -
saite ning leidis, et ligi aasta pärast suuniste esitamist ei olnud nõuded kaugeltki 
täidetud: teabe osas esines lünki, see oli kas avaldamata, ebaselge või ebatäielik.
59 
Seadusandjale on läbipaistvus kõige olulisem, sest taastuvenergia direktiivi 
artikkel 24 nõuab, et komisjon peab looma internetis avaliku läbipaistvusplat -
vormi, mis „aitab kaasa läbipaistvuse suurendamisele ning hõlbustab ja edendab 
liikmesriikide koostööd“. Sama sätte kohaselt saab „platvormi kasutada sellise 
asjakohase teabe avalikustamiseks, mida komisjon ja liikmesriik peavad esma -
tähtsaks käesolevast direktiivist ja selle eesmärkidest lähtudes“.
60 
Komisjon on arvamusel, et komisjoni energeetika peadirektoraadi vastav veebi -
sait38, mis sisaldab kogu liikmesriikidelt saadud õiguslikult nõutud teavet ja muud 
kasulikku informatsiooni, toimib läbipaistvusplatvormina. Praegusel kujul ei vasta 
ainult komisjoni enda hallatav läbipaistvusplatvorm täielikult taastuvenergia 
direktiivi nõudele „hõlbustada ja edendada liikmesriikide koostööd“. Sama kinni -
tasid ka auditi ajal küsitletud sidusrühmad (riiklikud ametiasutused, vabatahtlikud 
kavad), kes toetasid kindlalt suuremat läbipaistvust ja teabe jagamist.
61 
6. selgitus  näitab, et vajadus teabe jagamist parandada ei puuduta ainult komis -
joni ja liikmesriike, vaid ka vabatahtlikke kavasid.38 https://ec.europa.eu/energy/en/
renewable-energy-
transparency-platform
32 Tähelepanekud 
Näide võimalikust rikkumisest, mis on tingitud ebapiisavast teabejagamisest
Praegusel ajal on ettevõtjal, kellele sertifitseerimisasutus keeldus sertifikaati väljastamast, võimalik pöörduda 
mõne teise sertifitseerimisasutuse poole ilma esimese sertifitseerimisasutuse nõutud parandusi ellu viimata.
Kuigi uus sertifitseerimisasutus on kohustatud nõudma eelmist sertifitseerimisaruannet ja ettevõtja on kohus -
tatud selle esitama, ei ole võimalik teha kindlaks, kas seda ka tegelikkuses tehakse.
Mõne vabatahtliku kava puhul on teave läbipaistev ja ühe sertifitseerimisasutuse koostatud auditiaruanded 
on teistele sama kava raames tegutsevatele sertifitseerimisasutustele kättesaadavad. Kui aga kaks sertifitseeri -
misasutust toimivad eri vabatahtlike kavade raames, ei ole uuel sertifitseerimisasutusel mingit võimalust näha 
aruannet, mille alusel sertifitseerimisest keelduti, kui ettevõtja keeldub aruannet näitamast.6. selgitus
Säästvana sertifitseeritud biokütust käsitlev statistika 
võib olla liialdatud …
62 
Kõige suurem osa transpordiks kasutatavast energiast tuleb kütusest. Transpor -
dist tekkivate heidete 10-protsendilise vähendamise eesmärgi saab 2020.  aastaks 
saavutada ainult juhul, kui kasutada ulatuslikult biokütuseid. Taastuvenergia 
osakaalu arvutamisel transpordis võib võtta arvesse ainult biokütuseid, mis täida -
vad säästlikkuse kriteeriumid, ning seetõttu on oluline, et säästvaid biokütuseid 
käsitlevad andmed oleksid usaldusväärsed. Eurostat avaldab sellekohast teavet 
spetsiaalsetes tabelites („SHARES“ tabelid), mis käsitlevad taastuvenergia osakaa -
lu energiatarbimisest transpordi- ja muudes taastuvenergia direktiivi hõlmatava -
tes majandussektorites.
63 
Liikmesriikide ülesanne on tagada, et deklareeritud kogused põhinevad kehtiva -
tel sertifikaatidel ning neid võib seega lugeda biokütuste säästlikkuse kriteeriu -
midele vastavaks.
33 Tähelepanekud 
64 
Kui Eurostat saab liikmesriikide saadetud andmed, tehakse üldine andmete järje -
pidevuse kontroll39 ja kontrollitakse võimalikult suures ulatuses esitatud andmete 
vastavust ühtlustatud metoodikale. Eurostati avastatud probleemid on enamasti 
seotud andmete sisestamisega (trükivead) ja lünklike andmetega. Kui Eurostat 
leiab esitatud andmetes endiselt probleeme ka pärast liikmesriigi ametiasutus -
tega ühenduse võtmist, teavitab ta komisjoni energeetika peadirektoraati, kes 
vastutab taastuvenergia direktiivi rakendamise järelevalve eest liikmesriikides ja 
kellel on volitused võtta edasisi meetmeid.
… sest see sisaldas ka biokütuseid, mille säästlikkust ei 
olnud kontrollitud …
65 
Poola õigusaktides nõutakse biokütuste vastavust säästlikkuse kriteeriumidele ja 
vastavuse kontrollimist alles alates 1. jaanuarist 2015. See tähendab, et perioodil 
2011–2014 ei pidanud ettevõtjad esitama tõendeid fossiilsete kütustega segatud 
biokütuste säästlikkuse kohta. Poola aga teatas, et kõik kasutatud biokütused 
vastasid taastuvenergia direktiivi säästlikkuse kriteeriumidele. Eurostat aktsep -
teeris andmed ja avaldas need, vaatamata sellele, et puudusid sätted, milles nõu -
takse biokütuste vastavust taastuvenergia direktiivi säästlikkuse kriteeriumidele 
ja vastavuse kontrollimist.
66 
Prantsusmaal, kus biokütuste sertifitseerimise süsteem ei olnud veel 2011. aastal 
täielikult toimiv, märkis riik nimetatud aastal nõuetele vastavate biokütuste laht -
risse „0“ (see avaldati ka Eurostati statistikas). Kontrollikoda on seisukohal, et nii 
oleks pidanud olema ka Poolas.
… ja kuna kahekordselt arvestatud biokütuste tootmiseks 
kasutatud biomassi päritolu ei olnud piisavalt kontrollitud
67 
Liikmesriikide statistikas eristatakse selgelt ühekordse ja kahekordse arvestusega 
biokütuste määrad, kuid ainult riigi ametiasutused saavad tagada, et kummagi 
biokütuse liigi päritolu on tuvastatav (vt punkt 63). Võttes arvesse, et jäätmetest 
või jääkidest toodetud biomassi päritolu kontrollid ei olnud piisavad (vt punktid 
38–42), ei saa välistada, et andmed topeltarvestusega biokütuste kohta võivad 
sisaldada ka kasutatud toiduõlist toodetud biodiisli koguseid, mille tootmiseks 
kasutati tegelikult lähteainena esimese pressi õli või võltsitud denatureeritud 
esimese pressi õli.39 Näiteks võrreldes saadud 
andmeid muude avalike 
allikatega (nagu muude 
asutuste varasemad avaldatud 
andmed jne) või kontrollides, 
kas esitatud andmed on 
täielikud ega sisalda trükivigu.
34 Tähelepanekud 
68 
Topeltarvestus kuulub liikmesriikide vastutusalasse. Enne taastuvenergia direk -
tiivi muutmist oli võimalik kasutada topeltarvestust jäätmetest toodetud biokü -
tuse puhul ning liikmesriik võis ise otsustada, millised ained ta jäätmeteks luges. 
Kontrollikoda leidis, et ELis puudus ühtlustatud määratlus ainete kohta, mida võib 
lugeda jäätmeteks40. Seetõttu ei olnud eri liikmesriikide esitatud andmed topelt -
arvestuse kohta otseselt võrreldavad: sama aine võidi lugeda ühes liikmesriigis 
kasutatavaks ja seega mitte jäätmeks, teises aga võidi seda lugeda jäätmeks ja 
seda võis kasutada topeltarvestusega biokütuse tootmiseks41.
69 
Alates taastuvenergia direktiivi muutmisest septembris 201542 sisaldab direktiiv 
nimekirju lähteainetest, mida võib kasutada topeltarvestusega biokütuste toot -
miseks43. Taastuvenergia direktiiv võimaldab siiski enne muudatust olemas olnud 
tehastes kasutada edasiarendatud biokütuste tootmiseks lähteainet, mida küll 
nimekirjas ei ole, kuid mille riigi ametiasutused on klassifitseerinud jäätmena44.
70 
Liikmesriigid märkisid, et jäätmetest ja jääkidest toodetud biokütuste järeleval -
veahela kontrollimine nõuab põhjalikku järelevalvet pettuse riski tõttu. Näited 
jäätmete ja jääkidega seotud pettuse riskidest:
– ettevõtja võib klassifitseerida jäätmeks või jäägiks aine, mis seda ei ole (või 
on võltsitud);
– ettevõtja võib püüda sertifitseerida sama topeltarvestusega toote kaks korda 
eri vabatahtlikes kavades.
71 
Liikmesriigid on arutanud järelevalvet ja võimalikke meetmeid pettuste enneta -
miseks, peamiselt Saksamaa ja Prantsusmaa algatusel, kuid arutelusid on edasi 
lükatud, sest teised liikmesriigid on arvamusel, et ainult komisjonil on õigus 
selliseid arutelusid juhatada.40 Vt „The sustainability of 
advanced biofuels in the EU“, 
2. jagu, IEEP, London, 2013.
41 Näiteks tallõli (mida saadakse 
puidutööstusest) peetakse 
Rootsis jäätmeks ning seega 
kvalifitseerub see 
topeltarvestuseks, samas kui 
Ühendkuningriigis 
kasutatakse seda keemiliseks 
lähteaineks ja ei arvestata 
topelt.
42 Direktiiv (EL) 2015/1513.
43 Direktiivi artikli 3 lõige f ja 
IX lisa, mille nõudeid 
liikmesriigid peavad täitma 
10. septembriks  2017.
44 Taastuvenergia direktiivi artikli 
3 lõike 4 punkt e, nagu seda 
on muudetud.
35
 Järeldused ja soovitused
72 
Osana 2009.  aastal nõukogus vastu võetud kliima- ja energiapaketist peavad 
liikmesriigid tagama, et taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaal 
kõikides transpordiliikides on 2020.  aastal vähemalt 10% energia lõpptarbimisest 
transpordisektoris. Peamine liikmesriikide transpordisektoris kasutatav taastuv -
energiaallikas on biokütus. Liikmesriigid võivad aga 10-protsendilise transpor -
dieesmärgi saavutamisel võtta arvesse vaid komisjoni tunnustatud vabatahtlike 
kavade poolt säästvateks tunnistatud biokütuseid45.
73 
Auditiga otsiti vastust küsimusele, kas komisjon ja liikmesriigid on kehtestanud 
säästvatele biokütustele usaldusväärse sertifitseerimissüsteemi. Kontrollikoda 
järeldab, et puuduste tõttu komisjonipoolses tunnustamismenetluses ning see -
tõttu ka järgnevas vabatahtlike kavade üle tehtavas järelevalves ei ole säästvate 
biokütuste ELi sertifitseerimissüsteem täielikult usaldusväärne.
74 
Komisjonipoolne vabatahtlike kavade tunnustamine, mis piirdub taastuvenergia 
direktiivi kohustuslike kontrollinõuetega, ei taga sertifitseeritud biokütuste sääst -
vust. Kontrollikoda leidis, et komisjonipoolsed hindamised, mis olid aluseks vaba -
tahtlike kavade tunnustamisele, ei hõlmanud piisavalt mõningaid olulisi aspekte 
sertifitseeritud biokütuste säästvuse tagamiseks. Eelkõige ei nõudnud komisjon 
vabatahtlikelt kavadelt kontrollimist, et sertifitseeritavate biokütuste tootmine ei 
põhjusta olulist negatiivse sotsiaal-majandusliku mõju riski, nagu maa valdamise -
ga seotud konfliktid, sunniviisiline töö või laste tööjõu kasutamine, põllumajan -
dusettevõtjate kehvad töötingimused, oht tervisele ja turvalisusele. Hindamise 
käigus ei käsitleta ka maakasutuse kaudse muutuse mõju biokütuste säästvusele. 
Kontrollikoda küll tunnistab, et maakasutuse kaudse muutuse mõju on tehniliselt 
raske hinnata, kuid ELi säästvate biokütuste sertifitseerimissüsteemi asjakohasus 
on ilma selle teabeta puudulik (punktid 30–37).
75 
Lisaks esitas komisjon tunnustamisotsused vabatahtlike kavade kohta, millel 
puudusid asjakohased kontrollimenetlused, tagamaks, et jäätmetest toodetud 
biokütust tõepoolest jäätmetest toodetakse (st jäätmed tootnud ettevõtet ei 
kontrollitud). Komisjon sai probleemist teadlikuks alles 2014. aasta oktoobris ning 
andis seejärel välja suunised, mille kohaselt vabatahtlikud kavad peaksid töötama 
välja konkreetsed auditimenetlused jäätmete päritolu kontrollimiseks (punktid 
38–42).45 Liikmesriigid võivad luua ka 
riikliku sertifitseerimis -
süsteemi, kuid suurem osa ELis 
kasutatavatest biokütustest 
sertifitseeritakse vabatahtlike 
kavade kaudu.
36 Järeldused ja soovitused 
76 
Taastuvenergia direktiivis nõutakse ELi põllumajandusele seatud keskkonnanõue -
test kinnipidamist, mis on üks ELis kasvatatud biokütuse lähteainete säästlikkuse 
kriteeriumidest. Kontrollikoda leidis, et komisjon oli sellegipoolest tunnustanud 
vabatahtlikke kavu, millel puudusid selle säästlikkuse kriteeriumi täitmist tagavad 
konkreetsed kontrollimenetlused (punkt 28).
1. soovitus. Tunnustamist soovivate vabatahtlike kavade 
terviklik hindamine
Edaspidiste tunnustamiste puhul peaks komisjon tegema vabatahtlike kavade 
põhjalikuma hindamise. Eelkõige peaks tunnustamise hindamisraamistik tagama, 
et kavad:
a) kontrollivad, millises ulatuses põhjustab sertifitseeritavate biokütuste 
tootmine olulist negatiivse sotsiaal-majandusliku mõju riski, nagu maa 
valdamisega seotud konfliktid, sunniviisiline töö või laste tööjõu kasutami -
ne, põllumajandusettevõtjate kehvad töötingimused, tervis ja ohutus ning 
maakasutuse kaudsest muutusest tulenevad heited. Selleks peab komisjon 
nõudma, et vabatahtlikud kavad esitavad sertifitseerimistulemuste alusel igal 
aastal eelnimetatud riske puudutava asjakohase teabe. Komisjon peaks oma 
taastuv  energia direktiivis sätestatud aruandluskohustusi täites arvesse võtma 
vabatahtlike kavade aruandeid;
b) kontrollivad mõjusalt, kas ELi biokütuste lähteaine tootjad täidavad ELi põllu -
majandusele seatud keskkonnanõuded;
c) annavad piisavalt tõendeid biokütuste tootmiseks kasutatud jäätmete ja 
jääkide päritolu kohta.
77 
Kontrollikoda leidis, et mõni kava ei olnud piisavalt läbipaistev või koosnes selle 
juhtimisstruktuur ainult mõne ettevõtja esindajatest, mis suurendab huvide konf -
likti riski ning takistab mõjusat teabevahetust teiste sidusrühmadega (komisjon, 
riigi ametiasutused, muud kavad, sertifitseerimisasutused ja ettevõtjad). Kontrol -
likoja arvates on põhjuseks asjaolu, et komisjon ei võtnud tunnustamisprotsessi 
käigus neid küsimusi arvesse. Komisjon andis 2015.  aastal välja suunisdokumendi, 
mille eesmärk oli parandada tunnustatud vabatahtlike kavade läbipaistvust. Suu -
nisdokumendis esitatud nõudeid aga ei jõustatud (punktid 46–49 ja 59).
37 Järeldused ja soovitused 
2. soovitus. Vabatahtlike kavade asjakohase juhtimise  
ja läbipaistvuse tagamine
Tulevaste tunnustamiste puhul peaks komisjon:
a) hindama, kas vabatahtlike kavade juhtimine vähendab huvide konflikti riski;
b) nõudma, et vabatahtlikud kavad looksid ametliku veebisaidi, millel on aval -
datud minimaalsed läbipaistvusnõuded. Nõuded peavad hõlmama vähemalt 
järgmist: ametlikud kontaktandmed (aadress, telefon, e-post); teave vabataht -
like kavade juhtimise kohta ning juhtkonna ja võtmetöötajate kvalifikatsioo -
nide ja kogemuste kohta; täielik nimekiri kava raames tegutsevatest sertifit -
seerimisasutustest; üksikasjalik nimekiri kehtivatest, aegunud ja tühistatud 
sertifikaatidest (koos kuupäevadega); auditiaruanded; teave vabatahtlike 
kavade kaebuste/päringute süsteemi ja avastatud rikkumiste kohta. Vabataht -
likud kavad peaksid esitatud teavet regulaarselt ajakohastama.
78 
Kontrollikoda leidis ka, et komisjon ei tee tunnustatud vabatahtlike kavade 
toimimise üle järelevalvet. Kuna tunnustamisotsus tehakse sertifitseerimisme -
netluste dokumentaalsete hindamiste alusel, tähendab järelevalve puudumine 
seda, et komisjon ei saa kindlust selle kohta, kas vabatahtlikud kavad rakendavad 
ka tegelikkuses tunnustamiseks esitatud sertifitseerimisstandardeid. Lisaks ei ole 
komisjonil vahendeid, tuvastamaks vabatahtlike kavade väidetavaid eeskirjade 
rikkumisi, sest puudub kaebuste esitamise süsteem ja komisjon ei kontrolli, kas 
otse vabatahtlikele kavadele suunatud kaebused ka nende poolt asjakohast käsit -
lemist leiavad (punkt 55).
38 Järeldused ja soovitused 
3. soovitus. Komisjonipoolne järelevalve
Komisjon peaks järgnevate meetmetega viivitamatult käivitama tunnustatud 
vabatahtlike kavade järelevalve:
a) kontrollides, et kavade sertifitseerimismenetlused vastavad tunnustamiseks 
esitatud standarditele;
b) nõudes vabatahtlikelt kavadelt läbipaistva kaebuste esitamise süsteemi loo -
mist, millel peaksid olema vähemalt järgmised omadused: i) süsteemile peab 
olema lihtne juurdepääs kava veebisaidilt; ii) süsteem peab sisaldama teavet 
kaebuse esitamise, menetluse ajakava ning kaebuse tagasilükkamisel edasi -
kaebamise võimaluste kohta; iii) hõlmama kaebusi nii sertifitseerimisasutuste 
kui ka vabatahtliku kava raames tegutsevate ettevõtjate vastu; iv) omama 
registril põhinevat seiresüsteemi. Komisjon peaks süstemaatiliselt kontrollima 
registris sisalduvat teavet ning võtma vajadusel asjakohaseid meetmeid.
79 
Liikmesriikide ülesanne on tagada, et komisjonile esitatud säästvaid biokütuseid 
käsitlevad andmed on usaldusväärsed. Riiklikud andmed nõuetele vastavate bio -
kütuste osakaalu kohta transpordiks kasutatavatest kütustest ei pruugi olla usal -
dusväärsed, sest säästvana sertifitseeritud biokütuseid puudutav statistika võib 
olla liialdatud. Kontrollikoda leidis, et liikmesriigid (näiteks Poola) võivad säästva -
tena esitada ka selliseid biokütuseid, mille säästvus ei ole tõendatud (punkt 65).
4. soovitus. Andmete kogumine säästvate biokütuste kohta 
ja aruandlus
Selleks, et parandada säästvaid biokütuseid käsitlevate andmete usaldusväär -
sust, peaks komisjon tegema liikmesriikidele ettepaneku lisada oma statistikale 
tõendid aruannetes esitatud biokütuste koguste usaldusväärsuse kohta. Tõendiks 
võib olla säästvate biokütuste kohta andmeid koguva organisatsiooni üldine ser -
tifikaat/deklaratsioon, mille organisatsioon esitab riigi ametiasutusele, kes selle 
omakorda Eurostatile edastab.
39 Järeldused ja soovitused 
80 
Säästvaid biokütuseid käsitleva statistika usaldusväärsust ja võrreldavust vähen -
dab asjaolu, et ELis puudub ühtlustatud jäätmete määratlus. Seetõttu oli jäätmete 
määratlus liikmesriigiti erinev: sama aine võidakse lugeda ühes liikmesriigis kasu -
tatavaks ja seega mitte jäätmeks, teises aga jäätmeks ja seda võidakse kasutada 
topeltarvestusega biokütuse tootmiseks. Üks 2015. aasta septembri muudatus -
test hõlmab taastuvenergia direktiivi täiendamist lisaga, milles on loetletud läh -
teained ja kütused, mille panust 10-protsendise transpordieesmärgi saavutamisel 
võib arvestada kahekordselt. Taastuvenergia direktiiv võimaldab siiski endiselt 
kasutada lähteaineid, mis ei ole nimekirjas, kuid mille pädevad liikmesriigi asutu -
sed on klassifitseerinud jäätmeks46 (punktid 68 ja 69).
5. soovitus. Edasiarendatud biokütuste tootmiseks kasutatud 
jäätmete määratluse ühtlustamine
Kuigi kahekordselt arvestatud biokütuste tootmiseks kasutatava lähteaine mää -
ratlus on nüüd muudetud taastuvenergia direktiivis olemas, on endiselt võimalik, 
et teatud ainet loetakse ühes liikmesriigis jäätmeks, aga teistes mitte. Selleks, 
et tagada säästvaid biokütuseid käsitleva statistika võrreldavus ning parandada 
edasiarendatud biokütuseid käsitlevate andmete usaldusväärsust, peaks ko -
misjon tegema võimalikult ruttu liikmesriikidele ettepaneku ühtlustada selliste 
jäätmete määratlust, mis ei sisaldu taastuvenergia direktiivi nimekirjas ja mida ka -
sutatakse edasiarendatud biokütuste tootmiseks tehastes, mis olid olemas enne 
taastuvenergia direktiivi muutva direktiivi (EL) 2015/1513 heakskiitmist.
I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Kersti KALJULAID, võttis käesoleva 
aruande vastu 25. mai 2016.  aasta koosolekul Luxembourgis.
 Kontrollikoja nimel
 president  
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
46 Taastuvenergia direktiivi artikli 
3 lõike 4 punkt e, nagu seda 
on muudetud.
40
 Lisad
Kütused ja biokütused transpordis (tuhandetes naftaekvivalenttonnides 2014)
Fossiilkütused Biokütused
Liikmesriik Bensiin (1) Diislikütus (2)Kokku bensiin ja 
diislikütus  
(3 = 1 + 2)Kõik 
biokütused  a)Nõuetele 
vastavad 
biokütusedMillest:  kahekordselt 
arvestatavad 
biokütused 
BE 1 241,74 6 862,66 8 104,40 3 87, 6 0 3 87, 6 0 0,00
BG 495,06 1 610,39 2 105,45 110,87 110,87 0,00
CZ 1 509,78 3 75 7,93 5 267,71 316,76 316,76 0,00
DK 1 299,22 2 375,54 3 674,76 213,42 213,42 0,00
DE 17 474,16 31 813,51 49 2 87, 67 2 806,49 2 806,49 518,25
EE 236,22 494,00 730,22 5,76 0,00 0,00
IE 1 136,93 2 420,73 3 55 7, 6 6 116,18 116,18 76,96
EL 2 583,00 2 175,27 4 758,26 135,21 30,05 30,05
ES 4 405,03 20 616,75 25 021,78 944,88 0,00 0,00
FR 6 522,12 32 159,62 38 681,74 2 955,35 2 955,35 133,91
HR 536,15 1 216,01 1 752,16 29,86 29,86 0,00
IT 8 303,64 2 2 9 87,15 31 290,79 1 065,17 1 063,47 185,80
CY 350,22 230,06 580,28 9,72 9,72 6,09
LV 201,30 688,12 889,41 22,02 22,02 0,00
LT 197,19 1 213,96 1 411,15 63,20 59,71 0,00
LU 313,25 1 707,9 6 2 021,21 68,68 68,57 41,37
HU 1 211,90 2 332,40 3 544,31 193,27 193,27 52,77
MT 73,95 102,70 176,65 4,65 4,32 4,32
NL 3 715,85 5 770,92 9 486,77 349,06 336,56 212,56
AT 1 581,62 5 483,35 7 064,97 593,41 531,91 0,00
PL 3 462,26 9 090,31 12 552,57 705,37 705,37 0,00
PT 1 119,49 3 813,39 4 932,88 261,25 151,54 15,82
RO 1 339,28 3 615,17 4 954,45 166,96 166,65 0,00
SI 439,60 1 288,93 1 728,53 42,37 42,37 0,00
SK 540,22 1 350,55 1 890,78 133,87 130,60 0,00
FI 1 364,95 2 101,32 3 466,27 497, 6 5 496,28 451,01
SE 2 731,97 3 676,79 6 408,76 992,10 992,10 419,80
UK 12 678,62 24 554,41 37 233,03 1 179,00 1 179,00 686,00
Kokku 77 064,72 195  509,91 272  574,63 14 370,13 13 120,04 2 834,71
Millest:
Biodiisel 11 3 67, 62 4,0% % transpordikütustest
Biobensiin 2 636,91 0,9%
Transpordikütused kokku 286  944,76
a) Selle veeru arvud hõlmavad biodiislit, biobensiini ja teatud liikmesriikide puhul väikeseid biogaasi koguseid.
Allikas:  EUROSTAT SHARES 2014 üksikasjalikud tulemused.I lisa
41 Lisad 
Vabatahtlike kavade juhtimine
Vabatahtlik 
kava (VK)Omanik JuhtiminePõhikiri või 
samaväärne 
dokument
VK, mille omanikud on kava liikmed (avatud liikmesus)
VK01 LiikmedÜldkogu määrab kuus nõukogu liiget. 
Nõukogu haldab ühenduse tegevust ja on kohustatud järgima üldkogu  otsuseid. Üldkogus osalevad 
kõik liikmed.
Nõukogu annab aru üldkogule ning teda abistavad juhatus  ja tehnilised komisjonid .
Juhatus hoolitseb sertifitseerimissüsteemi operatiivse tegevuse eest.Jah
VK02 LiikmedLiikmed  määratakse valikurühmadesse. Valikurühmad valivad nõukogusse  2–18 liiget. Nõukogu 
vastutab kava järelevalve ja haldamise eest. Nõukogu määrab kava tegevjuhi ja juhtkonna: tegev­
direktori  ja sekretariaadi . Nõukogu moodustab ka halduskomisjoni .
Juhatus moodustab komisjonid , töörühmad  ja rakkerühmad  ning delegeerib neile teatud 
volitused.Jah
VK03 LiikmedÜldkogu  on kava kõrgeim otsuseid tegev organ ning valib maksimaalselt 15 liikmest koosneva 
juhatuse . Juhatus määrab sekretariaadi , kes vastutab kava operatiivse juhtimise eest.
Vajaduse korral moodustatakse teatud teemade jaoks ajutised töörühmad .Jah
VK04 LiikmedKava liikmed jagatakse seitsmesse kotta , mis valivad organisatsiooni juhtorgani ( delegaatide 
üldkogu ). Üldkogu valib juhatuse  (5–9 liiget), kes vastutab kava haldamise eest ning esindab 
ühendust kolmandate osapooltega suheldes. Juhatus teeb sekretariaadi  üle järelevalvet ning võib 
määrata tegevjuhi . Tegevjuht vastutab ühenduse strateegia ja poliitikate rakendamise eest ning 
juhib sekretariaadi tegevust, kes vastutab kava igapäevase toimimise eest. Juhid võivad moodusta -
da ka komisjone , töörühmi  ja nõuandekomisjone .Jah
VK05 LiikmedTavaline üldkogu  koosneb kõikidest kava liikmetest. Üldkogu valib 3–16 liikmega nõukogu . 
Nõukogu koostöös peasekretäriga  vastutab kava üldise juhtimise eest. Nõukogu usaldab kava iga -
päevase haldamise peasekretäri ja sekretariaadi  hoolde. Nõukogu võib moodustada töörühmi , 
alalisi komisjone  või rakkerühmi , kellele delegeerib osa oma volitusi.JahII lisa
42 Lisad 
Vabatahtlik 
kava (VK)Omanik JuhtiminePõhikiri või 
samaväärne 
dokument
Konsortsiumide, organisatsioonide või ühenduste omanduses olevad vabatahtlikud kavad
VK067 liikmest koos -
nev konsortsiumSeitsmest asutajaliikmest koosnev konsortsium määrab kava juhtkomitee  liikmed. Juhtkomitee 
moodustab kava juhtkonna ning sõlmib kava tehniliseks juhtimiseks lepingu asjaomase tehnilise 
pädevusega tehnilise nõustajaga , kes kuulub ka juhtkomiteesse.Jah
VK07Mitme kind -
lustandva kava 
katusorganisat -
sioonKatusorganisatsiooni juhatus  koosneb ekspertide rühmast ning juhib ettevõtte toimimist. 
Juhatus teeb järelevalvet eri kavade üle, mida haldavad valdkondlikud juhatused. Valdkondlikud 
juhatused  teevad järelevalvet valdkondlike kavade, sh vabatahtlikud kavad , ning nende tegevu -
se üle. Valdkondlikud kavad koosnevad valdkondlikest ekspertidest ja esindajatest. 
Igal valdkonnal on oma tehniline nõuandekomisjon , mis koosneb valdkonna ekspertidest. 
Nemad vastutavad vabatahtlike kavade standardite jooksva hoolduse ja arendamise eest.
Eri toiduainesektorites toimivad eri kavad ning katusorganisatsioon aitab iga valdkonna üksikasja -
likke standardeid ja kontrollisüsteeme arendada.Puudub
VK08Garantii suuru -
sega piiratud 
äriühing, millel 
on kaheksa liiget 
/ tagatise andjatVeebisaidil olev teave ei ole väga selge, kuid sellest võib järeldada, et kava juhatus annab aru 
emafirma tegevjuhile . 
Kava juhib juhatus , kes vastutab ettevõtte juhtimise ja üldise juhtimise eest. 
Kaks töörühma  vastutavad kava tegevuse tehniliste ja turundusaspektide arendamise ning 
järelevalve eest.Puudub
VK09Kümme ühendust 
ja organisatsiooni 
põllumajandus-, 
kaubandus-, kü -
tuse-, biokütuse- 
ja biogaasisekto -
ritest.Üldkogu  määrab juhtkonna  ning nimetab nõuandekomisjoni  ja sanktsioonide komisjoni , 
kes toetavad tegevjuhtkonda.
Kava haldamine ja käitamine delegeeritud (lepingu kaudu) ettevõttele.
Nõuandekomisjon käivitab ja koordineerib meetmeid, mille kaudu kava sertifitseerimissüsteemi 
hooldada ja edasi arendada.Puudub
VK10Kaubandusorga -
nisatsioonKava tehnilisse nõuanderühma  kuuluvad kaubandusorganisatsiooni esindajad, kes on kava 
omanikud, ning juhtiv sertifitseerimisasutus. Ekspertide rühm teeb otsused ja esitab soovitused, mis 
puudutavad kava rakendamise ja toimimisega seotud küsimusi.Puudub
VK11 Assotsiatsioon Kava omanik ja haldaja  on assotsiatsioon , mis on kava välja töötanud ja rakendanud. Puudub
VK12 Assotsiatsioon Kava omanik ja haldaja  on assotsiatsioon , mis on kava välja töötanud ja rakendanud. PuudubII lisa
43 Lisad 
Vabatahtlik 
kava (VK)Omanik JuhtiminePõhikiri või 
samaväärne 
dokument
Riigiasutuste omanduses olevad vabatahtlikud kavad
VK13Riiklik standardi -
seerimisasutusKava haldab riiklik standardiseerimisasutus vastavalt oma kavade haldamiseks loodud struktuuride -
le. Riiklik standardiseerimisasutus vastutab standardite arendamise eest.
Riikliku standardiseerimisasutuse kavade haldamises osalevad järgmised organisatsioonid: kava 
juhtkond, kava halduskomisjon, ekspertide komisjon ja hindamiskomisjon.Puudub
VK14Riiklik 
teadusinstituutSüsteemi haldaja  on teadusinstituudi direktor. Tema moodustab süsteemi juhatuse . Süsteemi 
juhatus teeb süsteemi raames järelevalvet sertifitseerimisasutuste üle ning annab suunised kava 
arendamiseks. Juhatuse üle teevad järelevalvet süsteemi haldaja ja süsteeminõukogu . Süsteemi 
büroo  toetab juhatuse tegevust ning annab aru süsteemi haldajale.
Kava süsteeminõukogu koosneb 5–10 liikmest (riikliku teadusinstituudi direktori määratud väliseks -
perdid). Nõukogu peamised ülesanded on sõltumatuse järelevalve, läbipaistvus, huvide konflikti 
vältimine süsteemi osaliste ja sertifitseerimisasutuste vahel, kaebuste ja ettepanekute läbivaatami -
ne, suuniste koostamine kava arendamiseks.Puudub
Ettevõtete omanduses olevad vabatahtlikud kavad
VK15 EraettevõteJuhtimise eest vastutab ettevõte, kes delegeerib vastutuse oma personalile või spetsialiseerunud 
kolmandatele ettevõtetele.Puudub
VK16 Eraettevõte Puudub Puudub
VK17 EraettevõteEnergeetika peadirektoraadi veebisaidilt: „Kavas loetletud dokumendid on osa [ettevõtte] juhtimis -
süsteemist ning neid ajakohastatakse vastavalt kavas sisalduvatele menetlustele. Kava ajakohas -
tamise eest vastutab [ettevõtte] säästlikkuse ja tarnijate vastavuse valdkonna direktor. Ettevõtte 
tervise, ohutuse, keskkonna ja kvaliteedi ning säästlikkuse eest vastutav üksus kontrollib kava igal 
aastal üle. Kavas osalejaid teavitatakse. Kui kava oluliselt muudetakse, saadetakse see Euroopa 
Komisjonile teavitamiseks või heakskiitmiseks.”Puudub
VK18 Eraettevõte Puudub Puudub
Vabatahtliku kavana tunnustatud tarkvaralahendus
VK19 Teadusinstituut Hetkel juhib vabatahtlikku kava teadusinstituut  (üks endisi projektipartnereid). E/K
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda veebisaitide andmetel.
ELi institutsioonina peab Euroopa Kontrollikoda hoidma tasakaalus ühelt poolt liidu huvi tagada oma tegevuse läbipaistvus ja avaliku sektori rahaliste vahendite optimaalne 
kasutamine ning teiselt poolt riive toetusesaajate õiguse suhtes eraelu puutumatusele üldiselt ja konkreetsemalt isikuandmete kaitsele. Seetõttu ei nimetata käesolevas 
aruandes nende vabatahtlike kavade nimesid, mille kohta kontrollikoja tähelepanekud on tehtud. Pädevatele asutustele peaks aruande alusel järelduste tegemiseks ja 
asjakohaste parandusmeetmete võtmiseks piisama tuvastatud puuduste objektiivsest kirjeldusest.II lisa
44 Lisad III lisa
Vabatahtlik 
kava a)Komisjoni suunisdokumendis esitatud läbipaistvust puudutavad küsimused b)Muud olulised läbipaistvust puudutavad küsimused
Kontakt­
andmed 
(telefon, 
e­post, 
aadress)Ettevõtjad, 
kes kuuluvad 
vabataht ­
likusse 
kavasse
(kehtivad 
sertifikaadid)Ettevõtjad, 
kes enam 
vabatahtlikusse 
kavasse ei kuulu
(aegunud 
sertifikaadid)Sertifitseeri ­
misasutusedMuude tun ­
nustatud 
vabatahtli ­
ke kavade 
nimedJuhtiminePõhikiri või 
sama ­
väärne 
dokumentRühma kvali ­
fikatsioonid 
(CVd  jne)Kaebuste 
süsteemAvastatud 
rikkumised 
(tühistatud 
sertifikaa ­
did)
VK, mille omanikud on kava liikmed või riigiasutused (avatud liikmesus)
VK02 Jah Jah Jah Jah Puudub Kõrge Jah Jah Jah (mitte veebis) Jah
VK03 Jah Jah Puudub Jah Puudub Kõrge Jah Jah Jah (mitte veebis) Puudub
VK13 Jah Jah Jah Jah Puudub Madal Puudub Puudub Vajab parandamist Jah
VK05 Osaliselt c)Jah Puudub Jah Puudub Kõrge Jah Jah Jah Puudub
VK04 Jah Jah Jah Jah Puudub Kõrge Jah Jah Jah (mitte veebis) Puudub
VK14 Jah Jah Puudub Jah Puudub Kõrge Puudub Puudub Vajab parandamist Puudub
VK01 Jah Jah Jah Jah Puudub Kõrge Jah Puudub Jah (mitte veebis) Jah
Parimad tavad Soovitatakse parandusi Ebaselge olukord. Soovitatakse parandusi
a) Erineva olemuse tõttu ei ole Biograce’i kasvuhoonegaaside kalkulaator selles nimekirjas.
b) Nimetatud tegurid hõlmavad ka kava uusimat versiooni, kuid ainult komisjon saab kinnitada selle vastavust.
c) Vähemalt üks nimetatud kontaktiviisidest puudub.
d) Teave omanikorganisatsioonide kohta. Ei ole märgitud, kas puudutab vabatahtlikku kava
Juhtimine: Kõrge = esitatud teave on piisav.
Keskmine = esitatud teavet tuleb parandada.
Madal = esitatud teave on ebapiisav.Vabatahtlike kavade läbipaistvus
45 Lisad III lisa
Vabatahtlik 
kava a)Komisjoni suunisdokumendis esitatud läbipaistvust puudutavad küsimused b)Muud olulised läbipaistvust puudutavad küsimused
Kontakt­
andmed 
(telefon, 
e­post, 
aadress)Ettevõtjad, 
kes kuuluvad 
vabataht ­
likusse 
kavasse
(kehtivad 
sertifikaadid)Ettevõtjad, 
kes enam 
vabatahtlikusse 
kavasse ei kuulu
(aegunud 
sertifikaadid)Sertifitseeri ­
misasutusedMuude tun ­
nustatud 
vabatahtli ­
ke kavade 
nimedJuhtiminePõhikiri või 
sama ­
väärne 
dokumentRühma kvali ­
fikatsioonid 
(CVd  jne)Kaebuste 
süsteemAvastatud 
rikkumised 
(tühistatud 
sertifikaa ­
did)
Muud liiki vabatahtlik kava 
VK08 Jah Puudub Puudub Puudub Puudub Keskmine Puudub Puudub Puudub Puudub
VK17 Puudub Puudub Puudub Puudub Puudub Madal Puudub Puudub Puudub Puudub
VK11 Jah d)Jah Puudub Puudub Puudub Madal Puudub Puudub Vajab parandamist Jah
VK06 Osaliselt c)Jah Jah Jah Puudub Kõrge Jah Puudub Vajab parandamist Jah
VK16 Jah Puudub Puudub Puudub Puudub Madal Puudub Jah d)Puudub Puudub
VK07 Jah Puudub Puudub Jah Puudub Keskmine Puudub Jah Vajab parandamist Puudub
VK09 Jah Jah Jah Jah Puudub Kõrge Puudub Puudub Puudub Jah
VK12 Jah d)Jah Puudub Puudub Puudub Madal Puudub Puudub Vajab parandamist Jah
VK10 Jah d)Jah Puudub Jah Jah Keskmine Puudub Jah d)Vajab parandamist Puudub
VK18 Jah Puudub Puudub Jah Puudub Madal Puudub Puudub Puudub Puudub
VK15 Jah d)Jah Puudub Jah Jah Madal Puudub Puudub Puudub Puudub
Parimad tavad Soovitatakse parandusi Ebaselge olukord. Soovitatakse parandusi
a) Erineva olemuse tõttu ei ole Biograce’i kasvuhoonegaaside kalkulaator selles nimekirjas.
b) Nimetatud tegurid hõlmavad ka kava uusimat versiooni, kuid ainult komisjon saab kinnitada selle vastavust.
c) Vähemalt üks nimetatud kontaktiviisidest puudub
d) Teave omanikorganisatsioonide kohta. Ei ole märgitud, kas puudutab vabatahtlikku kava
Juhtimine: Kõrge = esitatud teave on piisav.
Keskmine = esitatud teavet tuleb parandada.
Madal = esitatud teave on ebapiisav.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda veebisaitide andmetel.
ELi institutsioonina peab Euroopa Kontrollikoda hoidma tasakaalus ühelt poolt liidu huvi tagada oma tegevuse läbipaistvus ja avaliku sektori rahaliste vahendite optimaalne kasutamine ning teiselt poolt riive toetusesaajate 
õiguse suhtes eraelu puutumatusele üldiselt ja konkreetsemalt isikuandmete kaitsele. Seetõttu ei nimetata käesolevas aruandes nende vabatahtlike kavade nimesid, mille kohta kontrollikoja tähelepanekud on tehtud. 
Pädevatele asutustele peaks aruande alusel järelduste tegemiseks ja asjakohaste parandusmeetmete võtmiseks piisama tuvastatud puuduste objektiivsest kirjeldusest.
46 Lisad 
Punkt 9:IV lisaNõuetele vastavuse tingimused
Taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikes 6 esitatud nõuetele vastavuse tingimused
(„nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 II lisa punktis A ja punktis 9 loetletud nõuded ja standardid ning  
kõnealuse määruse artikli 6 lõike 1 kohaselt määratletud heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste 
miinimumnõuded“)
Nõukogu määrus (EÜ) nr 73/2009, II lisa, osa A.
Artikli 6 lõige 1:
„Head põllumajandus- ja keskkonnatingimused
1. Liikmesriigid tagavad, et kogu põllumajandusmaa ning eelkõige maa, mida enam ei kasutata tootmise ees -
märgil, oleks heades põllumajandus- ja keskkonnatingimustes. Liikmesriigid määratlevad riiklikul või piirkond -
likul tasandil heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste miinimumnõuded III lisas kehtestatud raamistiku 
alusel, võttes arvesse asjaomaste alade eriomadusi, sh mulla- ja ilmastikutingimusi, olemasolevat põllumajan -
dustootmist, maakasutust, külvikorda, tootmisviise ja põllumajandusstruktuure.”

47 Lisad IV lisa
III lisa:
48 Komisjoni  
vastus
Kokkuvõte
IV
Komisjon on hinnanud põhjalikult kõiki vabatahtlikke kavasid, mille puhul on leitud, et need täidavad kõiki taas -
tuvenergia direktiivi õigusnõudeid. Komisjoni arvates tagavad vabatahtlikud kavad kindluse, et sertifitseeritud 
biokütused vastavad kohustuslikele kriteeriumidele, mille suhtes kavasid on tunnustatud kõikide sertifitseeritud 
vabatahtlike kavade põhjaliku hindamise alusel. Sellegipoolest on komisjon alati valmis toetama standardite eda -
siarendamist, et süsteemi veelgi parandada, lahendada selle käitamisel ette tulnud probleemid ja võtta arvesse 
õigusliku aluse muudatusi.
V
Taastuvenergia direktiivis on määratletud hulk biokütuste kohustuslikke säästlikkuse kriteeriume, mida tuleb täita, 
et olla toetuse jaoks rahastamiskõlblik, ja mida peab arvesse võtma taastuvenergia eesmärkide poole liikumisel. 
Vabatahtlike kavade hindamisel käsitleti neid kohustuslikke säästlikkuse kriteeriume piisavalt ja vabatahtlikke kava -
sid tunnustati vaid niivõrd, kuivõrd suudeti tõendada kõnealuste kriteeriumide täitmist.
Peale selle on taastuvenergia direktiivis osutatud mitmele muule säästlikkuse teemale, näiteks negatiivsele sot -
siaal-majanduslikule mõjule. Paljud vabatahtlikud kavad sisaldavad säästlikkuse lisakriteeriume, mis ei ole kohus -
tuslikud. Seda võib pidada heaks tavaks, kuid see on rangelt vabatahtlik. Seda, mil määral kätkevad vabatahtlikud 
kavad ka vabatahtlikke kriteeriume, ei hinnatud. Seega ei tunnustatud ka ühtki vabatahtlikku kava nende teemade 
lisamise eest.
Komisjoni arvates ei oleks sobiv kehtestada kohustust, et vabatahtlikud kavad peavad sisaldama vabatahtlikke 
säästlikkuse kriteeriume. Kui nende kriteeriumide lisamine oleks kohustuslik, oleks seadusandja teinud otsuse kaa -
sata need kohustuslike kriteeriumide hulka.
Komisjon hindab ka edaspidi, kas vabatahtlike kavade tunnustamist tuleks laiendada vabatahtlikele säästlikkuse 
aspektidele. Siiski märgitakse, et kavade hindamine vabatahtlike kriteeriumide seisukohast on keeruline, sest neid 
kirjeldatakse seadusandlikus tekstis palju üldisemalt kui kohustuslikke kriteeriume.
Maakasutuse kaudse muutuse ohu leevendamiseks sisaldab taastuvenergia direktiiv, mida on muudetud direk -
tiiviga (EL) 2015/1513, toidukultuuripõhiste biokütuste koguse piirmäära, mida võib taastuvenergia eesmärkide 
saavutamisel arvesse võtta (7% transpordis kasutatava energia tarbimisest). Säästlikkuse kriteeriumid ise ei hõlma 
maakasutuse kaudset muutust. Seepärast ei saa nõuda, et vabatahtlikud kavad, millega kontrollitakse kohustuslike 
kriteeriumide järgimist iga biokütusepartii puhul eraldi, hõlmaksid maakasutuse kaudset muutust.
VI
Hindamise käigus kontrolliti jäätmete ja jääkide päritolu. Kõikidel hindamistel nõuti, et vabatahtlikes kavades 
kohaldataks direktiivi asjaomaseid sätteid. Selle alla kuuluvad igat tüüpi lähteained, sealhulgas jäätmed ja jäägid. 
Direktiiviga ei nähta ette eraldi auditikriteeriume jäätmetest ja jääkidest toodetud biokütuste jaoks. Suunisega 
reageerisid komisjoni talitused turumuutustele, mida ei olnud vabatahtlike kavade tunnustamise ajal võimalik ette 
näha, ning kutsusid üles rakendama erimeetmeid, et võtta arvesse aja jooksul ilmnenud suuremat pettuseohtu, 
kui liikmesriigid rakendasid topeltarvestuse mehhanismi. Vabatahtlike kavade kontrollimenetlusi on selle kohaselt 
ajakohastatud.
Komisjoni vastus 49
Peale selle ei ole taastuvenergia direktiivis liikmesriikidele sätestatud konkreetseid kontrollikohustusi seoses 
direktiivi artikli 17 lõikega 6 (mis on seotud ühise põllumajanduspoliitika, maa hea põllumajandus- ja keskkonnasei -
sundi standardite ning muude asjakohaste direktiivide ja määrustega). Samuti peab komisjon vabatahtlikke kavasid 
tunnustama muudel alustel kui need, mis on nimetatud taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikes 6. Seetõttu ei oleks 
asjakohane lisada see element vabatahtlike kavade hindamisse.
VII
Taastuvenergia direktiiv ei sisalda nõudeid vabatahtlike kavade juhtimisstruktuuri kohta ja seega sellele varastes 
hindamistes ei keskendutud. Eesmärk oli tagada, et ettevõtjat auditeerivad kolmandad isikud, nagu direktiivis on 
selge sõnaga öeldud.
Siiski tuleb edaspidi rohkem tähelepanu pöörata nii juhtimisstruktuurile kui ka läbipaistvusmeetmetele. Selle 
peamiseks põhjuseks on direktiivi (EL) 2015/1513 muudatusettepanekutes kajastatud rangemad läbipaistvus- ja 
juhtimisnõuded.
VIII
Seadusandja piiras komisjoni volitusi, mis olid seotud järelevalvega kogu tegevuse rakendamise üle. Siiski nõuab 
komisjon sõltumatut kolmanda isiku auditit.
Komisjon teeb vabatahtlike kavade üle järelevalvet vastavalt seaduslikule pädevusele, mis on sätestatud taastuv-
energia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, kus nõutakse, et vabatahtlike kavade tegevuse 
kohta esitataks igal aastal aruanne. Komisjon ise esitab vabatahtlike kavade toimimise kohta aruande aprillis 2017.
Komisjon on nõus, et järelevalve ja läbipaistvus, sealhulgas kaebuse esitamise menetlus, vajaks tõhustamist.
IX
Liikmesriigid on taastuvenergia direktiivi, kaasa arvatud biokütuste säästlikkuse kriteeriumid, osaliselt üle võtnud 
märgatava viivitusega.
Riikides, kus biokütuste säästlikkuse kriteeriume ei olnud veel rakendatud, ei olnud kehtestatud ka kontrollimenet -
lusi ning biokütuse vastavust säästlikkuse kriteeriumidele ei olnud võimalik tõendada. Komisjoni arusaama kohaselt 
põhjustaski see aruande esitamisega seotud probleemi. Siiski tuleb taastuvenergia eesmärk transpordisektoris 
saavutada 2020.  aastal. Komisjon on kindel, et 2020.  aastaks on liikmesriigid taastuvenergia direktiivi, sealhulgas 
selle hiljutised muudatused, korrektselt rakendanud. Kui vaja, võtab komisjon aluslepinguga ette nähtud meetmeid, 
et tagada vastavus ELi õigusele.
X 1. i)
Komisjon nõustub selle soovitusega osaliselt. Komisjon ei saa kehtestada kohustust lisada vabatahtlikesse kavadesse 
sotsiaal-majanduslikke kriteeriume, mis ei ole kohustuslikud. Kuid vabatahtlike kavade kohta tuleb kord aastas esi -
tada aruanne vastavalt nende sertifitseerimisele, nagu on sätestatud taastuvenergia direktiivis, mida on muudetud 
direktiiviga (EL) 2015/1513. Komisjon võtab vabatahtlike kavade kohta esitatud aruandeid enda aruannetes arvesse.
X 1. ii)
Komisjon nõustub selle soovitusega sel määral, et vastavust taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikele 6 (mis on 
seotud ühise põllumajanduspoliitika, maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi standardite ning muude 
asjakohaste direktiivide ja määrustega) tuleks kontrollida. Ühise põllumajanduspoliitika, maa hea põllumajandus- ja 
keskkonnaseisundi standardite ning muude asjakohaste direktiivide ja määruste järgimist kontrollitakse ühise põllu -
majanduspoliitika osana.
Komisjoni vastus 50
X 1. iii)
Komisjon nõustub soovitusega ja sellega, et jäätmetest toodetud biokütuste jaoks tuleks kehtestada erikontrolli -
menetlus. Komisjon on asunud selle nimel juba tegutsema, sest on lisanud erimeetmete kohaldamise kõikidesse 
oma hindamistesse alates oktoobrist 2014.
X 2
Komisjon nõustub soovitusega ja sellega, et nii juhtimisstruktuur kui ka läbipaistvusmeetmed nõuavad veelgi 
rohkem tähelepanu. Ta on juba astunud selle nimel vajalikke samme, lisades direktiivi (EL) 2015/1513 muudatusette -
panekutesse parema läbipaistvuse ja juhtimise nõuded.
X 3. i)
Komisjon nõustub selle soovitusega.
Ta vaatleb seda küsimust vabatahtlike kavade toimimist käsitleva aruande koostamisel, nagu on ette nähtud taas -
tuvenergia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513. Sõltumatud kolmandatest isikutest audiitorid 
kontrollivad, kuidas ettevõtjad on kavadega seotud menetlused ellu viinud.
X 3. ii)
Komisjon nõustub selle soovitusega ja on juba astunud vajalikke samme.
X 4
Komisjon nõustub selle soovitusega osaliselt ja jätkab esitatud andmete usaldusväärsuse tagamiseks koostööd 
liikmesriikidega, kes saavad ettevõtjatelt teavet säästlikkuse kriteeriumidele vastavuse kohta. Peale selle esitavad 
liikmesriigid komisjonile aruande kõikide iga viie aasta järel esitatavate andmete kvaliteedi kohta. Siiski ei ole põh -
jendatud nõuda ühe konkreetse statistilise andmekogumi kohta lisatõendeid (sertifikaate/deklaratsioone).
X 5
Komisjon nõustub, et täiustatud biokütuse tootmiseks kasutatavate jäätmete määratlust tuleb ühtlustada.
Seadusandja on juba võtnud meetmeid, et ühtlustada see määratlus taastuvenergia direktiivis. See direktiiv, mida 
on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, sisaldab jäätmete määratlust, luues seose direktiiviga 2008/98/EÜ.
Sissejuhatus
05
Paljudel juhtudel kasutatakse põllukultuuri biokütuse tootmiseks vaid osaliselt, samal ajal kui selle teisi osi – mõni -
kord peamisi osi – kasutatakse toiduks ja söödaks. Traditsiooniliste biokütuste kõrvaletõrjumise mõju on seetõttu 
hulga väiksem, kuid siiski märgatav.
Komisjoni vastus 51
06
Komisjon kavatseb esitada uue taastuvenergia paketi kohta poliitikaettepaneku 2016. aasta lõpus.
09
Taastuvenergia direktiiv, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, sisaldab lisa (IX lisa), kus on nimekiri lähte -
ainetest ja taastuvkütustest, mida arvestatakse transpordisektoris taastuvenergia eesmärgi saavutamiseks topelt. 
IX lisa sisaldab küll jäätmeid, jääke ja muud toiduks mittekasutatavat biomassi, kuid ametlik seos nende määratlus -
tega puudub.
Taastuvenergia eesmärgi seisukohast võetakse arvesse kõiki transpordisektoris tarbitavaid taastuvaid energiaalli -
kaid, sealhulgas taastuvallikatest toodetud elektrienergiat. Eeldatakse, et taastuvallikatest toodetud elektrienergia 
osakaal on tulevikus märkimisväärne (umbes 2%).
10
Taastuvenergia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, nõutakse, et uues käitises toodetud bio -
kütuste kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähendatakse vähemalt 60%. Alates jaanuarist 2018 tõuseb üldine nõue 
50%-ni.
Tähelepanekud
28
Taastuvenergia direktiiviga ei kohustata liikmesriike kontrollima vastavust taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõi -
kele 6 (mis on seotud ühise põllumajanduspoliitika, maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi standardite ning 
muude asjakohaste direktiivide ja määrustega), ehkki see on kriteeriumide osa. Komisjon peab tunnustama vaba -
tahtlikke kavasid muudel alustel kui need, mis on nimetatud taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikes 6.
Ühine vastus punktidele 30 ja 31
Komisjon ei ole kohustatud vabatahtlikke kavasid tunnustama. Ta on seniajani tunnustanud vaid kavasid, mida 
käsitletakse taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõigetes 2–5. Seepärast ei olnud vaja hinnata ka vastavust teistele 
vabatahtlikele säästlikkuse aspektidele.
Komisjon märgib, et vabatahtlike kavade puhul ei ole sobiv kehtestada kohustust, et need peavad sisaldama vaba -
tahtlikke säästlikkuse kriteeriume, kui seadusandja ei ole otsustanud lisada neid kohustuslike kriteeriumide hulka. 
Mis puudutab konkreetselt sotsiaalse jätkusuutlikkuse aspekte (3. selgitus), siis leiab komisjon, et selliste kriteeriu -
mide lisamist sertifitseerimistoimingute hulka võib pidada heaks tavaks, kuid märgib, et seda tehakse vabatahtlik -
kuse alusel.
Sellegipoolest hindab komisjon ka edaspidi, kas vabatahtlike kavade tunnustamist tuleks laiendada vabatahtlikele 
säästlikkuse aspektidele. Siiski märgitakse, et kavade hindamine vabatahtlike kriteeriumide seisukohast on keeru -
line, sest neid kirjeldatakse seadusandlikus tekstis palju üldisemalt kui kohustuslikke kriteeriume.
3. selgitus
Komisjon leiab, et selliste kriteeriumide lisamist sertifitseerimistoimingute hulka võib pidada heaks tavaks, kuid 
märgib, et seda tehakse vabatahtlikkuse alusel.
Komisjoni vastus 52
33
Ehkki komisjon möönab andmete puudumist, viitas ta kõikides aruannetes olemasolevatele andmetele ja 
nende hindamisele, sealhulgas eriotstarbelistele lisauuringutele, milles käsitleti ELi biokütusepoliitika mõju 
arengumaadele.
4. selgituses kirjeldatud sotsiaalsete aspektide kohta märgib komisjon, et ehkki biokütuste eksport arengumaadest 
on väike, on ta esitanud aruandeid ELi biokütusepoliitika laiema mõju kohta arengumaadele erinevates 2013. ja 
2015. aastal esitatud aruannetes, mis muu hulgas hõlmavad arengumaid, kes ei ekspordi biokütuseid ELi1.
Ühisvastus punktidele 34–37
Taastuvenergia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, võeti kasutusele toidukultuuripõhiste 
biokütuste koguse piirmäär (7% transpordis kasutava energia tarbimisest), mida võib taastuvenergia eesmärkide 
saavutamisel arvesse võtta. Selle meetmega piiratakse soovi kasutada taastuvenergia eesmärkide täitmiseks põllu -
majanduskultuuripõhiseid biokütuseid ja vähendatakse sel viisil ELi biokütusepoliitikast põhjustatud maakasutuse 
kaudse muutuse ohtu.
Säästlikkuse kriteeriumid ise ei hõlma maakasutuse kaudset muutust. Seepärast ei saa nõuda, et vabatahtlikud 
kavad, millega kontrollitakse nende kriteeriumide järgimist iga biokütusepartii puhul eraldi, hõlmaksid maakasutuse 
kaudset muutust.
Komisjon jätkab selle küsimuse analüüsimist ja avaldab analüüsi tulemused 2016.  aasta lõpus valmivas aruandes.
40
Komisjon tunnistab, et jäätmetest toodetud biokütuste tarvis tuleks kehtestada erikontrollimenetlus. Komisjon on 
asunud selle nimel juba tegutsema, sest on lisanud erimeetmete kohaldamise kõikidesse oma hindamistesse alates 
oktoobrist 2014.
Ühisvastus punktidele 41-42
Suunisega reageerisid komisjoni talitused turumuutustele, mida ei olnud vabatahtlike kavade tunnustamise ajal 
võimalik ette näha, ning kutsusid üles rakendama erimeetmeid, et võtta arvesse aja jooksul ilmnenud suuremat 
pettuseohtu, kui liikmesriigid rakendasid topeltarvestuse mehhanismi.
Komisjon andis välja suunise vabatahtlike kavade kohta, et juhtida teemale tähelepanu ja tagada, et kõikide kava -
dega seoses võetakse vajalikke meetmeid. See ei tähenda, nagu oleks seda küsimust varem üldjoontes sobimatult 
käsitletud. Meie teada võeti paljude asjaomaste vabatahtlike kavade raames omal algatusel meetmeid. Komisjoni 
arvates ongi üks sertifitseerimissüsteemide eeliseid see, et vabatahtlike kavadega kaasneb võimalus reageerida 
välja selgitatud probleemidele kiiresti ja ennetavalt.
45
Pärast määratluse vastuvõtmist nõudis komisjon, et osaliselt tunnustatud kavad esitataks kontrollimiseks, kas 
uut määratlust järgitakse. Kolme vaid osaliselt tunnustatud kava on ajakohastatud ja hinnatud. Praegu on käimas 
otsuste ajakohastamine.
1 SWD(2013) 102 final; SWD(2015) 117 final.
Komisjoni vastus 53
46
Komisjoni hindamised olid kooskõlas taastuvenergia direktiiviga kehtestatud nõuetega. Taastuvenergia direktiiv ei 
sisaldanud nõudeid vabatahtlike kavade juhtimisstruktuuri kohta ja seega sellele varastes hindamistes ei keskendu -
tud. Eesmärk oli tagada, et ettevõtjat auditeerivad kolmandad isikud, nagu direktiivis on selge sõnaga öeldud.
Komisjon leiab siiski, et edaspidi tuleks juhtimisstruktuurile rohkem tähelepanu pöörata, et parimaid tavasid veelgi 
tõhustada. Selle peamine põhjus on kasvuhoonegaaside heitkoguste arvutamise miinimumtaseme tõstmine, mis 
nõuab kasvuhoonegaaside tegelike heitkoguste vähenemise sagedast väljaarvutamist ja seega veelgi põhjalikumat 
kontrollimist.
Ühisvastus punktidele 50-51
Seadusandja piiras komisjoni volitusi, mis olid seotud järelevalvega kogu tegevuse rakendamise üle. Siiski nõuab 
komisjon sõltumatut kolmanda isiku auditit.
Komisjon teeb vabatahtlike kavade üle järelevalvet vastavalt seaduslikule pädevusele, mis on sätestatud taastuv-
energia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, kus nõutakse, et vabatahtlike kavade tegevuse 
kohta esitataks igal aastal aruanne. Komisjon ise esitab vabatahtlike kavade toimimise kohta aruande aprillis 2017.
53
Komisjon on alustanud kavade asjus mõttevahetust, et selgitada olukorda ja leida parandusvõimalusi. Komisjon 
vaatab praegu üht konkreetset juhtumit üle ja seepärast on tal liiga vara selles etapis kommentaare anda.
Siiski võib nõue tugevdada kavade sisemist juhtimist, mida on võetud arvesse pooleliolevates hindamistes, aidata 
sertifitseerimisasutustel saada üldjuhul parema ülevaate kavade eeskirjade rakendamisest.
54
Paljud vabatahtlikud kavad toimivad kogu maailmas. Praktikas tähendab see, et vastavust kontrollival audiitoril on 
palju kohustusi ja ta peab iga juhtumi puhul eraldi otsustama, kas esitatud tõendid näitavad säästlikkuse kritee -
riumide täitmist piisava kindlusega. Komisjon julgustab alustama vabatahtlike kavade asjus audiitoritega tihedat 
suhtlust, et sertifitseerimisstandardeid järjepidevalt parandada.
55
Ehkki eriotstarbelist kaebuste esitamise süsteemi ei ole, on sidusrühmadel võimalik komisjoniga ühendust võtta, kui 
neil on probleeme vabatahtlike kavade toimimisega. Nimelt on biokütuste säästlikkuse kava väga tehniline teema, 
mis nõuab eksperditeadmisi. Sidusrühmadelt eeldatakse teadlikkust sellest, et komisjon on kava tunnustanud.
56
Taastuvenergia direktiivis on selgelt sätestatud, et liikmesriigid on kohustatud vabatahtlike kavadega seotud tõen -
deid aktsepteerima. Senikaua, kuni kõnealust sätet täidetakse, on liikmesriigid teretulnud sertifitseerimisprotsessi 
parandamisele kaasa aitama. Komisjoni arvates ei teki näiteks mingit vastuolu, kui liikmesriigid kaasatakse sertifit -
seerimisasutuste järelevalvesse, sest sertifitseerimisasutusi endid komisjon ei tunnusta. Siiski ei peaks liikmesriigid 
vabatahtlike kavadega seoses väljastatud sertifikaatide kehtivust kahtluse alla seadma.
Komisjoni vastus 54
5. selgituses esitatud Poola erijuhtumi puhul kontrollib komisjon praegu nõude vastavust ELi õigusele.
58
Need nõuded ei ole vabatahtlike kavade suhtes õiguslikult siduvad ja nende eesmärk on edendada parimaid tava -
sid, näidates, mida komisjon võib edaspidi nõuda. Komisjon nõuab rangemate standardite kohandamist, kui vaba -
tahtlike kavadega seoses taotletakse tunnustamise pikendamist.
Samuti võib komisjon otsused kehtetuks tunnistada, kui on leitud selgeid tõendeid, et kavaga seoses ei ole rakenda -
tud elemente, mida peetakse otsuse seisukohast väga oluliseks, ning kui neid elemente on tõsiselt ja struktuurselt 
rikutud.
Ühisvastus punktidele 59-60
Komisjon peab kõige tähtsamaks läbipaistvust.
Taastuvenergia direktiivi lisatud läbipaistvusnõuet käsitletakse selleks loodud veebisaidil2. Seal leidub ka palju kasu -
likku teavet, mida ei ole õiguslikult nõutud, näiteks teave uute sündmuste ja komisjoni asjaomaste dokumentide 
kohta. Sellel veebisaidil ja sealt lingitud lehekülgedel on olemas kogu liikmesriikidelt laekunud õiguslikult nõutud 
teave. Veebisaidi osana on loodud3 veel lehekülg, kus käsitletakse taastuvenergia direktiivis nimetatud teabeliike.
61
Novembris 2015 avaldatud ajakohastatud hindamisraamistikus nõudis komisjon, et kolmandatest isikutest audiito -
rite tehtav kontroll oleks täielik. Audiitorid peaksid nõudma juurdepääsu kogu vajalikule teabele. Kui süsteem seda 
teavet ei sisalda, ei tohiks seda kavaga seoses tunnustada. Samuti peaksid audiitorid nõudma juurdepääsu teabele 
materjali kohta, mis on sertifitseeritud teiste vabatahtlike kavade nime all. Vabatahtlike kavadega seoses tuleb 
avaldada konkreetse kava raames sertifitseeritavate või varem sertifitseeritud ettevõtjate nimed. See parandab 
läbipaistvust ja teabevahetust.
66
Poola võttis taastuvenergia direktiivi, sealhulgas ELi biokütuste säästlikkuse kava vastu alles 2015.  aastal. See -
pärast taastuvenergia direktiiv ajavahemikul 2011–2014 veel ei kehtinud. Edastatud andmete kvaliteedi tagavad 
liikmesriigid; komisjonil puuduvad õiguslikud vahendid säästlikke biokütuseid käsitlevate 2014. aasta andmete 
vaidlustamiseks.
Vahepeal võttis Poola aga taastuvenergia direktiivi üle. Komisjon on veendunud, et 2020.  aastal rakendavad Poola ja 
teised liikmesriigid taastuvenergia direktiivi korrektselt, sealhulgas viivad hiljutised muudatused 2020.  aastaks ellu. 
Kui vaja, võtab komisjon aluslepinguga ette nähtud meetmeid, et tagada vastavus ELi õigusele.
2 https://ec.europa.eu/energy/en/topics/renewable-energy
3 https://ec.europa.eu/energy/en/renewable-energy-transparency-platform
Komisjoni vastus 55
67
Edastatud andmete kvaliteedi tagavad liikmesriigid. Andmete edastamisel Eurostatile teatas Prantsusmaa, et väär -
tus on null, ja Poola, et väärtus ei ole null. Arvestades sel ajal Eurostatile kättesaadavat teavet, vastasid kõik esitatud 
andmed valideerimiseeskirjadele (usaldusväärsuse, sidususe ja vastavuse kontroll). Eurostat avaldas riikide edasta -
tud andmed muutumatul kujul.
72
Pettusega võitlemise meetmete rakendamine on liikmesriikide pädevuses. Komisjon toetab liikmesriikide jõu -
pingutusi pettuseohu vähendamisel ning on loonud biokütuste ja vedelate biokütuste jätkusuutlikkuse komitees 
töörühma, kes analüüsib selles kontekstis olulisi aspekte ja meetmeid. Seda küsimust võeti arvesse ka taastuvener -
gia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, kus nõutakse, et liikmesriigid teataksid võetud pettus -
tevastastest meetmetest, ning kutsutakse üles parandama koostööd riiklikes süsteemides ning riiklike süsteemide ja 
vabatahtlike kavade vahel.
Järeldused ja soovitused
74
Komisjoni arvates tagavad vabatahtlikud kavad kindluse, et sertifitseeritud biokütused vastavad kohustuslikele kri -
teeriumidele, mille suhtes kavasid on tunnustatud kõikide sertifitseeritud vabatahtlike kavade põhjaliku hindamise 
alusel. Sellegipoolest on komisjon alati valmis toetama standardite edasiarendamist, et süsteemi veelgi parandada, 
lahendada selle käitamisel ette tulnud probleemid ja võtta arvesse õigusliku aluse muudatusi.
75
Taastuvenergia direktiivis on määratletud hulk biokütuste kohustuslikke säästlikkuse kriteeriume, mida tuleb täita, 
et olla toetuse jaoks rahastamiskõlblik, ja võtta arvesse taastuvenergia eesmärkide saavutamisel. Vabatahtlike 
kavade hindamisel vaadeldi neid kohustuslikke säästlikkuse kriteeriume nõuetekohaselt.
Paljud vabatahtlikud kavad sisaldavad säästlikkuse lisakriteeriume, mis ei ole kohustuslikud. Seda võib pidada heaks 
tavaks, kuid see on rangelt vabatahtlik. Seda, mil määral kätkevad vabatahtlikud kavad ka vabatahtlikke kriteeriume, 
ei hinnatud. Seega ei tunnustatud ka ühtki vabatahtlikku kava nende teemade lisamise eest.
Komisjoni arvates ei oleks sobiv kehtestada kohustust, et vabatahtlikud kavad peavad sisaldama vabatahtlikke 
säästlikkuse kriteeriume. Kui nende kriteeriumide lisamine oleks kohustuslik, oleks seadusandja teinud otsuse kaa -
sata need kohustuslike kriteeriumide hulka.
Komisjon hindab ka edaspidi, kas vabatahtlike kavade tunnustamist tuleks laiendada vabatahtlikele säästlikkuse 
aspektidele. Siiski märgitakse, et kavade hindamine vabatahtlike kriteeriumide seisukohast on keeruline, sest neid 
kirjeldatakse seadusandlikus tekstis palju üldisemalt kui kohustuslikke kriteeriume. Pealegi ei oleks sellisel tunnusta -
misel otsest õiguslikku mõju.
Maakasutuse kaudse muutuse ohu vältimiseks võeti taastuvenergia direktiivis, mida on muudetud direktii -
viga (EL) 2015/1513, kasutusele toidukultuuripõhiste biokütuste koguse piirmäär (7% transpordis kasutatava ener -
gia tarbimisest), mida võib taastuvenergia eesmärkide saavutamisel arvesse võtta. Säästlikkuse kriteeriumid ise ei 
hõlma maakasutuse kaudset muutust. Seepärast ei saa nõuda, et vabatahtlikud kavad, millega kontrollitakse kohus -
tuslike kriteeriumide järgimist iga biokütusepartii puhul eraldi, hõlmaksid maakasutuse kaudset muutust.
Komisjoni vastus 56
76
Traditsiooniliste lähteainete puhul tagatakse jälgitavus direktiivi sätete abil. Suunisega reageerisid komisjoni talitu -
sed turumuutustele, mida ei olnud vabatahtlike kavade tunnustamise ajal üldse võimalik ette näha, ning kutsusid 
üles rakendama erimeetmeid, et võtta arvesse suuremat pettuseohtu, mis ilmnes peamiselt topeltarvestuse mehha -
nismi rakendamise puhul tarnekohustuste täitmisel.
77
Komisjon on kohustatud töötama seadusandja määratud raamistikus. Seepärast peab ta leppima sellega, et taastuv -
energia direktiiviga ei kohustata liikmesriike kontrollima vastavust taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikele 6 (mis 
on seotud ühise põllumajanduspoliitika, maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi standardite ning muude 
asjakohaste direktiivide ja määrustega), ehkki see on kriteeriumide osa. Samuti peab komisjon vabatahtlikke kavasid 
tunnustama muudel alustel kui need, mis on nimetatud taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikes 6. Seetõttu ei oleks 
olnud asjakohane lisada seda elementi vabatahtlike kavade hindamisse.
1. soovitus a)
Komisjon nõustub selle soovitusega osaliselt. Komisjon ei saa kehtestada kohustust lisada vabatahtlikesse kava -
desse sotsiaal-majanduslikke kriteeriume, sest need ei ole kohustuslikud. Kuid vabatahtlike kavade kohta tuleb kord 
aastas esitada aruanne vastavalt nende sertifitseerimisele, nagu on sätestatud taastuvenergia direktiivis, mida on 
muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, kus sätestatakse, millistes küsimustes tuleb vabatahtlike kavadega seoses 
aruanne esitada (artikli 18 lõige 6). Nende õiguslike aruandlusnõuete keskmes on auditiga seotud küsimused, kuid 
kava puhul võib loomulikult kasutada ka võimalust lisada muid teemasid. Komisjon võtab vabatahtlike kavade kohta 
esitatud aruandeid enda aruannetes arvesse.
1. soovitus b)
Komisjon nõustub selle soovitusega sel määral, et vastavust taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikele 6 (mis on 
seotud ühise põllumajanduspoliitika, maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi standardite ning muude asjako -
haste direktiivide ja määrustega) tuleks kontrollida. Siiski ei kohustata taastuvenergia direktiiviga liikmesriike kont -
rollima vastavust taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikele 6, ehkki see on kriteeriumide osa. Komisjon peab tunnus -
tama vabatahtlikke kavasid muudel alustel kui need, mis on nimetatud taastuvenergia direktiivi artikli 17 lõikes 6. 
Ühise põllumajanduspoliitika, maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi standardite ning muude asjakohaste 
direktiivide ja määruste järgimist kontrollitakse ühise põllumajanduspoliitika osana.
1. soovitus c)
Komisjon nõustub soovitusega ja sellega, et jäätmetest toodetud biokütuste jaoks tuleks kehtestada erikontrolli -
menetlus. Komisjon on asunud selle nimel juba tegutsema, sest on lisanud erimeetmete kohaldamise kõikidesse 
oma hindamistesse alates oktoobrist 2014.
78
Komisjon peab läbipaistvust alati kõige tähtsamaks ja on juba võtnud meetmeid. Talitused on väljastanud vaba -
tahtlike kavade kohta suunise, milles nõutakse hulga läbipaistvusmeetmete võtmist. Seda tehti osaliselt tagamaks, 
et vabatahtlike kavadega oldaks varakult valmis vajaduseks suurema läbipaistvuse järele, mida käsitleti direktii -
vis (EL) 2015/1513, millega oldi tol hetkel viimases läbirääkimiste etapis. Meetmeid võetakse siis, kui vabatahtlike 
kavade puhul taotletakse uut tunnustamist. See protsess on juba käimas.
Komisjoni vastus 57
2. soovitus a)
Komisjon nõustub selle soovitusega ja leiab, et arvesse tuleks võtta võimalikku huvide konflikti, sealhulgas seoses 
kavade omandiõigusega. Komisjon on selle nimel juba tegutsenud ja hakkab oma hindamiste käigus analüüsima 
vabatahtlike kavade omandi- ja juhtimisstruktuuri.
2. soovitus b)
Komisjon nõustub selle soovitusega ja leiab, et vabatahtlikud kavad peavad täitma minimaalseid läbipaistvusnõu -
deid. Ta palub neil teha avalikuks teave, mis on väga sarnane kontrollikoja antud soovituses nimetatuga. Lisaks 
esitab komisjon aprillis 2017 aruande vabatahtlike kavade toimimise kohta. Sellega seoses on komisjonil võimalus 
hinnata vajadust täpsustada kavade raames avalikustatavaid andmeid ja kirjeldada mõnes rakendusaktis vabataht -
like kavade auditeerimise nõudeid.
79
Seadusandja piiras komisjoni volitusi, mis olid seotud järelevalvega kogu tegevuse rakendamise üle.
Taastuvenergia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, on ette nähtud, kuidas korraldada vaba -
tahtlike kavade toimimise järelevalvet.
Vabatahtlike kavade puhul on kohustus esitada igal aastal komisjonile aruanne kava toimimise kohta.
Komisjon omakorda esitab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning kui seda peetakse vajalikuks, võib 
ta mõnes rakendusaktis vabatahtlike kavadega seotud auditeerimisnõudeid täpsustada. Järelevalve ei hõlma aga 
vabatahtlike kavadega seoses sertifitseeritud ettevõtjate ruumides toimuvat kohapealset kontrolli, sest taastuvener -
gia direktiiviga seatakse vastutus kava eeskirjade rakendamise kontrolli eest auditit tegevale kolmandale isikule.
3. soovitus a)
Komisjon nõustub selle soovitusega.
Ta vaatleb seda küsimust vabatahtlike kavade toimimist käsitleva aruande koostamisel, nagu on ette nähtud taas -
tuvenergia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513. Sõltumatud kolmandatest isikutest audiitorid 
kontrollivad, kuidas ettevõtjad on kavadega seotud menetlused rakendanud.
3. soovitus b)
Komisjon nõustub soovitusega, et vabatahtlike kavade jaoks peaks olema kaebuste esitamise süsteem, ning 
nõuab seda juba oma hindamiste raames. Kuid enne sellise kaebuste esitamise süsteemi üksikasjalike tehniliste 
nõuete sätestamist peab komisjon vajalikuks korraldada lisahindamine. Seda tehakse vabatahtlike kavade toimi -
mist käsitleva aruande koostamisel, nagu on ette nähtud taastuvenergia direktiiviga, mida on muudetud direktii -
viga (EL) 2015/1513. Esimese aruande esitamise tähtaeg on aprillis 2017.
Komisjoni vastus 58
80
Komisjon on nõus, et edastatud andmete kvaliteedi tagavad liikmesriigid.
4. soovitus
Komisjon nõustub selle soovitusega osaliselt ja jätkab esitatud andmete usaldusväärsuse tagamiseks koostööd 
liikmesriikidega, kes saavad ettevõtjatelt teavet säästlikkuse kriteeriumidele vastavuse kohta. Peale selle esitavad 
liikmesriigid komisjonile aruande kõikide iga viie aasta järel esitatavate andmete kvaliteedi kohta. Siiski ei ole põh -
jendatud nõuda ühe konkreetse statistilise andmekogumi kohta lisatõendeid (sertifikaate/deklaratsioone).
81
Seadusandja on juba võtnud meetmeid, et ühtlustada jäätmete määratlus taastuvenergia direktiivis. See direktiiv, 
mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, sisaldab jäätmete määratlust, luues seose direktiiviga 2008/98/EÜ.
Taastuvenergia direktiivis, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, on siiski ette nähtud varasemate õiguste 
kaitse klausel. Sellega võimaldatakse liikmesriikidel võtta täiustatud biokütuseid käsitleva riikliku eesmärgi täitmisel 
arvesse biokütuseid, mida valmistatakse ainetest, mille riiklikud pädevad asutused on määratlenud kui jäätmed ja 
mida kasutati olemasolevates käitistes enne direktiivi (EL) 2015/1513 vastuvõtmist. Kütuseid ei saa aga transpordi -
sektoris taastuvenergia eesmärgi täitmiseks topelt arvestada. Komisjoni arvates võib see säte tõepoolest kaasa tuua 
olukorra, kus mõnd liiki biokütust käsitletakse liikmesriikides erinevalt ja seda lubatakse taastuvenergia direktiiviga 
sätestatud piires.
5. soovitus
Komisjon nõustub, et täiustatud biokütuse tootmiseks kasutatud jäätmete määratlust tuleb ühtlustada.
Seadusandja on juba võtnud meetmeid, et ühtlustada jäätmete määratlus taastuvenergia direktiivis. See direktiiv, 
mida on muudetud direktiiviga (EL) 2015/1513, sisaldab jäätmete määratlust, luues seose direktiiviga 2008/98/EÜ.
Täiustatud taastuvkütuste edasise ühtlustamise meetmed võivad tulla kaalumisele taastuvenergia poliitikas pärast 
2020.  aastat.
KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?
Tasuta väljaanded:
  üksikeksemplarid:  
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);
  rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:  
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),  
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)  
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).
Tasulised väljaanded:
 EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).
Sündmus Kuupäev
Auditiplaani vastuvõtmine / auditi algus 11.3.2015
Aruande projekti ametlik saatmine komisjonile (või mõnele teisele auditeeritavale) 31.3.2016
Aruande lõplik vastuvõtmine peale ärakuulamismenetlust 25.5.2016
Komisjoni (või mõne teise auditeeritava) vastuste saamine kõigis keeltes 22.6.2016
Liikmesriigid peavad tagama, et taastuvatest 
energiaallikatest toodetud energia osakaal kõikides 
transpordiliikides on 2020.  aastal vähemalt 10% energia 
lõpptarbimisest transpordisektoris. Liikmesriigid võivad 
selle eesmärgi saavutamisel võtta arvesse vaid komisjoni 
poolt säästvateks tunnistatud biokütuseid.
Kontrollikoda järeldab, et puuduste tõttu 
komisjonipoolses tunnustamismenetluses ning seetõttu 
ka järgnevas vabatahtlike kavade üle tehtavas järelevalves 
ei ole säästvate biokütuste ELi sertifitseerimissüsteem 
täielikult usaldusväärne.
10% transpordieesmärgi saavutamise osas leidis 
kontrollikoda, et statistika võib olla liialdatud, sest 
liikmesriigid võisid esitada säästva biokütusena ka selliseid 
kütuseid, mille säästvust ei olnud kontrollitud.
EUROOPA
KONTROLLIKODA