ET

Brüssel 13.11.2008

KOM(2008) 770 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE,

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

NING REGIOONIDE KOMITEELE

ÜLEEUROOPALISTE ENERGIAVÕRKUDE PROGRAMMI RAKENDAMISE KOHTA AJAVAHEMIKUL 2002−2006

vastavalt määruse (EÜ) 2236/95 artiklile 16

KOMISJONI ARUANNE

EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE,

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

NING REGIOONIDE KOMITEELE

ÜLEEUROOPALISTE ENERGIAVÕRKUDE PROGRAMMI RAKENDAMISE KOHTA AJAVAHEMIKUL 2002−2006

vastavalt määruse (EÜ) 2236/95 artiklile 16

1. Sissejuhatus

Komisjon esitab üleeuroopaliste energiavõrkude (TEN-E) programmi 2002.−2006. aasta rakendamisaruande Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 2236/95 [1] (millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas, edaspidi „TEN finantsmäärus”) artiklile 16.

Aruandes käsitletakse TEN-E eelarvest kaasrahastatavaid TEN-E projekte (uuringud ja tööd) ajavahemikul 2002−2006. Samuti vaadeldakse TEN-E esmatähtsate projektide rakendamisel vaatlusperioodi jooksul tehtud edusamme.

Vaatlusperioodi suhtes kohaldati 1996. aastal vastu võetud üleeuroopaliste energiavõrkude suuniseid [2] (edaspidi „1996. aasta TEN-E suunised”), mis hõlmavad aastaid 2002 ja 2003, 2003. aastal vastu võetud üleeuroopaliste energiavõrkude suuniseid [3] (edaspidi „2003. aasta TEN-E suunised”), mis hõlmavad aastaid 2004−2006, ning 1995. aastal vastu võetud TEN finantsmäärust, mis hõlmab tervet ajavahemikku 2002. aastast 2006. aastani. Rakendusaruandes on võetud arvesse 2003. aastal õiguslikus raamistikus tehtud muudatusi.

Kõige olulisem sündmus kõnealusel ajavahemikul oli kümne uue liikmesriigi ühinemine 2004. aastal. Uue Euroopa naabruspoliitika täielikuks integreerimiseks võeti 2006. aasta 6. septembril vastu üleeuroopaliste energiavõrkude läbivaadatud suunised [4].

Euroopa strateegilises energiaaruandes, mida nõudis 2006. aasta märtsi Euroopa Ülemkogu, pidas komisjon oluliseks käsitleda infrastruktuuriga seotud küsimusi. Aruande osana avaldati 2007. aasta 10. jaanuaril teatis võrkude ühendamise prioriteetplaani kohta, [5] mis lähtus 2006. aastal vastu võetud TEN-E suunistest.

2. Ajavahemikul 2002−2006 kohaldatavad õigusaktid

2.1.1. Üleeuroopaliste energiavõrkude suunised

Esimesed Euroopa Ühenduse suunised üleeuroopaliste energiavõrkude kohta võeti vastu 1996. aastal [6]. Nendes suunistes esitati EL kaasrahastamiseks potentsiaalselt sobivate projektide loetelu ning samuti projektide sobivuse kriteeriumid. Ühist huvi pakkuvate ja ühenduse rahalise toetuse saamise tingimustele potentsiaalselt vastavate projektide esialgset loetelu on kaks korda muudetud, aastatel 1997 [7] ja 1999 [8].

2003. aastal vaadati TEN-E suunised [9] läbi energia infrastruktuuri käsitlevate komisjoni ettepanekute paketi raames. Läbivaatamise suhtes kohaldati laiendatud mõjuhinnangut.

Äärmiselt oluliseks peeti esmatähtsate telgede piiriülese iseloomuga ja piiriülest ülekandevõimsust märkimisväärselt mõjutavate projektide lõpuleviimist.

Suuniste läbivaatamise tulemusena on seetõttu muudetud ja täiendatud 1996. aasta suuniste (mida on muudetud 1997. ja 1999. aastal) lisas esitatud ühist huvi pakkuvate projektide loetelu ning kindlaks määratud 12 esmatähtsate projektide telge. Need teljed võtavad arvesse ühendusi, mida on vaja siseturu tõhusaks toimimiseks ja varustuskindluse tagamiseks. Elektri- ja gaasivõrkude puhul on probleemid erinevad, nagu allpool kirjeldatud:

i) Elektrivõrkude vaheliste ühenduste võimsust peeti elektriülekande ja -kaubanduse jätkuvat kasvu silmas pidades ebapiisavaks. Sellest tulenevalt leppisid riigi- ja valitsusjuhid 2002. aasta märtsis Barcelonas kokku tulnud Euroopa Ülemkogus kokku, et liikmesriikidele seatakse soovituslik eesmärk, mille kohaselt peaks elektrivõrkude vaheliste ühenduste võimsus 2005. aastaks moodustama vähemalt 10 % riigi olemasolevast tootmisvõimsusest.

ii) EL maagaasiressursside vähenemise tõttu eeldatakse, et järgmise 20−30 aastaga suureneb EL sõltuvus gaasiimpordist. Üleeuroopaliste energiavõrkude poliitika ühe eesmärgina kavatsetakse 2013. aastaks gaasiimporti suurendada 70 miljardi kuupmeetri võrra, mis saadakse Venemaa, Põhja-Aafrika, Kaspia mere piirkonna ja Lähis-Ida maardlatest. Praegu on maagaasi peamised tarnijad Norra, Venemaa ja Põhja-Aafrika. Tänu laevadega transporditava veeldatud maagaasi arengule saavad edaspidi olulisteks tarnijateks ka Kaspia mere, Lähis-Ida ja Pärsia lahe piirkond. Nimetatud allikatest lähtuvalt tuleb määratleda loomulikud transiiditeed ning vajadus veeldatud maagaasi terminalide ja taasgaasistamisvõimsuse järele.

2.1.2. TEN finantsmäärus

1995. aastal vastu võetud TEN finantsmääruse energeetikat käsitlevat osa muudeti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrustega (EÜ) nr 788/2004 [10] ja 807/2004 [11]. Määrusega kehtestatakse tingimused, millele TEN-E suunistes määratletud TEN-E projektid peavad kaasrahastamiseks vastama. Eelkõige määratakse sellega kindlaks rahastamismäärad nii uuringutele (kuni 50 % uuringu maksumusest) kui ka töödele (kuni 10 % projekti maksumusest).

Muutmismäärusega (EÜ) nr 807/2004 muudetud artikkel 5 oli suur samm edasi, kuna 2003. aasta TEN-E suunistes määratletud esmatähtsal teljel asuvate projektide töödele lubatud rahastamismäära tõsteti kuni 20 %ni. Siiski jäi see sõltuvaks rakenduseeskirjadest, mis vajasid lihtsustamist, ja piiratud eelarvevahenditest.

3. Projektide edenemine

1996. aasta TEN-E suuniste lisas (kuni 2003. aastani) ja 2003. aasta TEN-E suuniste III lisas (alates 2003. aastast) määratletud ühist huvi pakkuvate projektide edenemisest on antud ülevaade 2006. aastal avaldatud aruandes üleeuroopaliste energiavõrkude suuniste rakendamise kohta ajavahemikul 2002−2004 [12] ning uuringus „TEN-E projektide (2004−2006) rakendamine, hindamine ja analüüs” [13], mille transpordi ja energeetika peadirektoraat tellis 2006. aastal sõltumatutelt ekspertidelt.

Ajavahemikul 2002–2006 on ellu viidud 57 ühist huvi pakkuvat elektriprojekti ning 23 ühist huvi pakkuvat gaasiprojekti [14]. Nendest 80 projektist 68 paiknevad 2003. aastal vastu võetud suunistes määratletud esmatähtsal teljel. Tulemused on kokkuvõtlikult esitatud tabelis 1.

Tabel 1. Ajavahemikul 2002–2006 lõpule viidud ühist huvi pakkuvad projektid.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2002–2006 |

Elekter | 15 | 21 | 6 | 9 | 6 | 57 |

Esmatähtsad projektid | 14 | 20 | 6 | 9 | 5 | 54 |

Gaas | 4 | 4 | 3 | 9 | 3 | 23 |

Esmatähtsad projektid | 2 | 3 | 1 | 7 | 1 | 14 |

KOKKU | 19 | 25 | 9 | 18 | 9 | 80 |

Esmatähtsad projektid | 16 | 23 | 7 | 16 | 6 | 68 |

Vaatlusperioodil lõpule viidud 80 projektist 17 projekti on kaasrahastatud TEN-E eelarvest (ajavahemikul 1995–2006). Ajavahemikul 2002–2006 lõpule viidud ühist huvi pakkuvate projektide üksikasjalik loetelu on esitatud lisas.

4. Üleeuroopaliste energiavõrkude rahastamine

4.1. Erasektor

Rakendatud projektide põhiline rahastamisallikas on olnud põhivõrguettevõtjate omavahendid. Üleeuroopaliste energiavõrkude projektidesse tehtud põhivõrguettevõtjate koguinvesteeringute täpset summat on raske kindlaks teha, eriti selliste projektide puhul, mille jaoks rahalist toetust ei ole taotletud.

4.2. Liikmesriikide toetus

Enamikul juhtudel ei osale liikmesriigid otse üleeuroopaliste energiavõrkude projektide rahastamises, kuna selliseid projekte rakendavad peamiselt põhivõrguettevõtjad.

4.3. TEN-E rahastamisprogramm

TEN-E rahastamisprogrammiga antav toetus katab üleeuroopaliste energiavõrkude kogumaksumusest enamikul juhtudel üsna piiratud osa. TEN-E rahastamise roll on toimida katalüsaatorina, mis peaks võimendama investeeringuid teistest allikatest ja/või TEN-E märgendi kasutamisega lihtsustama projekti rakendamist.

Ajavahemikul 2002–2006 sai komisjon 132 TEN-E rahastamise taotlust, millest rahalist abi on antud 72 projektile [15]: 42 elektri- ja 30 gaasiprojektile. 72 rahastamisotsusest kolm olid seotud töödega (kaks elektrisektoris ja üks gaasisektoris), ülejäänud rahastatud projektid olid uuringud. Üksikasjalik teave valikuprotsessi kohta on esitatud tabelis 2.

Tabel 2. TEN-E rahastamisotsused ajavahemikul 2002–2006.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2002–2006 |

Saadud taotlused | 28 | 37 | 35 | 18 | 14 | 132 |

Elekter Uuringud Tööd | 13103 | 241410 | 15132 | 12102 | 10100 | 745717 |

GaasUuringudTööd | 15114 | 13121 | 20173 | 660 | 431 | 58499 |

Rahastamisotsused | 12 | 13 | 18 | 16 | 13 | 72 |

Elekter Uuringud Tööd | 660 | 770 | 1091 | 1091 | 990 | 42402 |

GaasUuringudTööd | 660 | 660 | 880 | 660 | 431 | 30291 |

Ajavahemikul 2002–2006 anti TEN-E eelarverealt toetust kogusummas umbes 93 726 000 eurot (vt tabel 3). 57 %ga sellest summast toetati gaasisektorit ja 43 %ga elektrisektorit. 94 %ga kaasrahastati uuringuid (kuni 50 % ulatuses) ning 6 %ga kaasrahastati töid (kuni 10 % ulatuses).

Üksikasjalik teave TEN-E kulukohustuste kohta ajavahemikul 2002–2006 on esitatud tabelis 3.

Tabel 3. TEN-E kulukohustused ajavahemikul 2002–2006 (mln EUR)

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2002–2006 |

TEN-E eelarve | 21,0 | 21,62 | 21,5 | 21,5 | 21,55 | 107,170 |

KulukohustusedElekter Uuringud TöödGaasUuringudTööd | 14,5053,4273,427011,07811,0780 | 18,4986,1336,133012,36512,3650 | 20,10610,2059,1991,0069,9019,9010 | 20,5859,0426,0423,00011,54311,5430 | 20,03211,22311,22308,8097,0891,720 | 93,72640,03036,0244,00653,69651,9761,720 |

Enamik 2002. aastal saadud taotlustest lükati valikuprotsessi tulemusena tagasi, kuna need ei vastanud abikõlblikkuse kriteeriumidele, ei olnud piisavalt läbimõeldud või olid taotlused puudulikud. Niisiis oli võimalik kulukohustustega siduda ainult 70 % olemasolevast eelarvest.

2003. aastal moodustas TEN-E toetus väljavalitud projektidele peaaegu 100 % eelarvest. Ühe valitud projekti elluviija loobumise tõttu oli võimalik kulukohustustega siduda siiski ainult 86 % eelarvest.

2004. aastal oli TEN-E toetus väljavalitud projektidele 21 484 260 eurot, mis moodustas eelarvest peaaegu 100 %. Ka üks 2004. aastal välja valitud taotlus võeti aga tagasi ning kulukohustustega oli võimalik siduda 94 % eelarvest.

2005. aastal sai kulukohustustega siduda 96 % eelarvest.

2006. aastal saadi vähe taotlusi, millest üks ei vastanud abikõlblikkuse kriteeriumidele. Kõik nõuetekohased taotlused said positiivse hinnangu ning nendega seotud TEN-E toetus ulatus 20 032 000 euroni. Niisiis oli võimalik kulukohustustega siduda ainult 93 % olemasolevast eelarvest.

Seoses 2003. aasta TEN-E suunistes määratletud esmatähtsate projektidega saab öelda, et ajavahemikul 2004–2006 suunati peaaegu 61 % olemasolevast eelarvest esmatähtsa telje projektidele ja 39 % ühist huvi pakkuvatele projektidele. Elektri- ja gaasivõrke toetati vastavalt 47 %ga ja 53 %ga esmatähtsate projektide eelarvest ning vastavalt 55 %ga ja 45 %ga ühist huvi pakkuvate projektide eelarvest.

TEN-E programm keskendub peamiselt uuringute kaasrahastamisele, st projektide arengu varasele staadiumile, kus on suurem oht, et projektide võimalikud elluviijad projektist loobuvad või selle tühistavad. TEN-E eelarve suurendamine võimaldaks kaasrahastamist laiendada ka projektide hilisemale staadiumile (ehitusetapile), eriti kui kaalul on varustuskindlus.

4.4. Euroopa Investeerimispanga (EIP) laenud

Alates üleeuroopaliste võrkude algatuse käivitamisest 1990. aastatel on üleeuroopalised võrgud olnud EIP jaoks laenuandmisel oluline prioriteet.

EIP energia infrastruktuuriga seotud laenudega toetatakse üleeuroopaliste energiavõrkude suunistega hõlmatud projekte [16] ning samuti energia infrastruktuuri projekte, mis vastavad TEN-E suuniste I ja II lisas täpsustatud kriteeriumidele. Ajavahemikul 2002–2006 andis EIP elektrisektorile laenu 831 mln euro väärtuses ja gaasisektorile 2185 mln euro väärtuses. Umbes 36 % kogusummast anti esmatähtsatele projektidele, peaaegu 50 % ühist huvi pakkuvatele projektidele ning umbes 14 % muudele TEN projektidele, mida ei ole TEN-E suunistes loetletud, kuid mis TEN-E suuniste I ja II lisas esitatud määratluse kohaselt paiknevad esmatähtsal teljel (vt tabel 4). Nende laenudega toetati suuri piiriüleseid projekte (elektrivõrkudevahelised ühendused, gaasitarnejuhtmed) ning põhivõrkude, sealhulgas hoidlate ja veeldatud maagaasi terminalide laiendamist ja/või tugevdamist.

Tabel 4. EIP laenud üleeuroopalist huvi pakkuva energia infrastruktuuri toetuseks ajavahemikul 2002–2006 (mln EUR)

| 2002 [17] | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2002–2006 |

Elekter (summa) | 50 | 140 | 0 | 615 | 26 | 831 |

Esmatähtsad TEN projektid | 0 | 0 | 0 | 125 | 0 | 125 |

Ühist huvi pakkuvad TEN projektid | 50 | 140 | 0 | 330 | 0 | 520 |

Muud TEN projektid | 0 | 0 | 0 | 160 | 26 | 186 |

Gaas (summa) | 155 | 273 | 1272 | 277 | 208 | 2185 |

Esmatähtsad TEN projektid | 0 | 230 | 705 | 0 | 22 | 957 |

Ühist huvi pakkuvad TEN projektid | 0 | 43 | 500 | 277 | 186 | 1.006 |

Muud TEN projektid | 155 | 0 | 67 | 0 | 0 | 222 |

KOGUSUMMA | 205 | 413 | 1272 | 892 | 234 | 3016 |

Esmatähtsad TEN projektid | 0 | 230 | 705 | 125 | 22 | 1082 |

Ühist huvi pakkuvad TEN projektid | 50 | 183 | 500 | 607 | 186 | 1526 |

Muud TEN projektid | 155 | 0 | 67 | 160 | 26 | 408 |

4.5. Ühtekuuluvuspoliitika

Energia infrastruktuuri toetatakse olulisel määral struktuurifondide vahenditega. Oluline osa sellest toetusest on suunatud energia infrastruktuurile üldiselt, sealhulgas jaotusvõrkudele, ja mitte ainult võrkudevahelistele ühendustele. Ajavahemikul 2000–2006 ulatus energia infrastruktuurile (tootmisele ja tarnimisele) ühtekuuluvuspoliitika raames antud otsene rahaline toetus eesmärgi 1 puhul 293 283 755 euroni ja eesmärgi 2 puhul 26 306 822 euroni [18].

4.6. Infrastruktuuri rahastamine kolmandates riikides

4.6.1. PHARE

PHARE programmi raames rakendatud piiriülese koostööprogrammi kaudu rahastati Kesk- ja Ida-Euroopa riikides meetmeid, mille eesmärgiks oli infrastruktuuri tugevdamine ning kohaliku vee-, gaasi- ja elektrivarustuse parandamine, samuti energeetika- ja transpordimeetmeid üleeuroopaliste võrkude väljaarendamiseks.

4.6.2. CARDS

2001. aasta lõpus määrati kindlaks piirkondlik strateegia ja riikide strateegiad Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik ning Serbia ja Montenegro jaoks ajavahemikuks 2002–2006. CARDS programmi piirkonnastrateegia üks konkreetne piirkondliku koostööga seotud eesmärk oli „taasintegreerida stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevad riigid Euroopa transpordi, piirihalduse ja energia infrastruktuurivõrkudesse”, aidates neil „välja arendada rahvusvahelise transpordi- ja energeetikamõõtmega terviklikud infrastruktuuristrateegiad”.

Seda raamistikku võib vaadelda ettevalmistava meetmena, et lõimida kõnealuseid riike nende ühinemise käigus TEN-E võrkudesse ning tagada EL võrgu kokkusobivus naaberriikide võrkudega.

4.6.3. ISPA

Kesk- ja Ida-Euroopa kandidaatriikidele mõeldud ühinemiseelse struktuuripoliitika rahastamisvahendi sekkumisvaldkonnad ei hõlmanud ajavahemikul 2000–2006 energiapoliitikat.

4.6.4. TACIS

Aastatel 2000–2006 toetati TACIS programmi raames Ida-Euroopa ja Kesk-Aasia riike ning infrastruktuurivõrke, täpsemalt torustikke ja põhivõrke [19].

4.6.5. MEDA

MEDA programmiga toetati Alžeeriat, Küprost, Egiptust, Iisraeli, Jordaaniat, Liibanoni, Maltat, Marokot, Süüriat, Tuneesiat, Türgit ning Gaza ja Jordani Läänekalda okupeeritud alasid ning kulusid majanduse infrastruktuuride tõhustamiseks, sealhulgas ka energiasektoris [20].

2005. aastal toetas ühendus MEDA programmi raames kuue miljoni euroga Euroopa-Araabia Mašriki gaasituru loomist. Nimetatud gaasiturg aitab muu hulgas kaasa tähtsate ühendusinfrastruktuuride (nt Araabia gaasijuhe) loomisele selles piirkonnas ning edendab gaasi kasutamist. Osalevad riigid on Egiptus, Jordaania, Liibanon ja Süüria. Kavakohaselt lõpetatakse see projekt 2008. aasta lõpuks.

Alates 2007. aastast asendab MEDAt ja TACISt uus Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahend.

5. Hindamine

5.1. Vahehinnang

2004. aastal koostasid sõltumatud eksperdid komisjoni jaoks vahehinnangu [21] TEN-E programmi rakendamisele ajavahemikul 2000–2006.

Vahehinnangu kaks peamist eesmärki oli hinnata TEN-E programmi raames rahastatud uuringute ja projektide mõju ning anda praktilisi soovitusi programmi üldiseks tõhustamiseks.

Hinnangus jõuti järeldusele, et 2003. aasta juunis vastu võetud TEN-E suunistes nimetatud projektide elluviimine on avaldanud positiivset mõju ning toodi välja kõige olulisemad märksõnad uute suuniste jaoks:

- ühtekuuluvus – uute liikmesriikide energiavõrkude lõimimine;

- keskkond – parema ühenduse loomine taastuvenergia tootmisega;

- energia siseturg – ülekandevõimsuse suurendamine;

- varustuskindlus – võimsuse suurendamine ning allikate ja varustusteede mitmekesistamine;

- koostöö naaberriikidega.

Hinnangus antud soovituste alusel võeti järgmisi meetmeid:

- tugevdati suhteid liikmesriikidega, et paremini mõista nende vajadusi ja energiavõrkude poliitikat;

- komisjoni rahaline toetus keskendus veelgi enam kõige tähtsamatele projektidele (üleeuroopalist huvi pakkuvad projektid ja esmatähtsad projektid);

- tugevdati koostööd teiste rahastamisvahenditega, näiteks struktuurifondide ja EIPga, et suurendada sünergiat ja saada täiel määral kasu TEN-E võrgust kui võrdlusvõrgust.

5.2. Järelhindamine

TEN-E programmiga kaasrahastatud projektide järelhindamise korraldavad sõltumatud eksperdid komisjoni tellimusel 2008. aastal kooskõlas nõukogu 18. septembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 2236/95 [22] (millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas) artikliga 15.

5.3. Rahastamisotsuste järelevalve

Lepingute ja otsuste järelevalve põhineb peamiselt abisaaja kohustusel anda aru kaasrahastatud uuringute või tööde edenemisest ning nõuetekohaselt põhjendada mis tahes taotlust lepingu või otsuse muutmiseks.

Komisjonile on saadetud 28 pikendamistaotlust, mis on seotud ajavahemikul 2002–2006 tehtud 72 rahastamisotsusest 20ga, ning 26 taotlust (millest 11 on seotud elektri- ja 15 gaasiprojektidega) on komisjon heaks kiitnud. Viivituste peamised põhjused on järgmised: viivitused loamenetlustes, turu areng, mis võib põhjustada strateegia muutmist, tegevuse üleandmine uuele abisaajale kooskõlas direktiividega 2003/55/EÜ [23] ja 2003/54/EÜ [24], vajadus ületada tehnilised raskused ning muutused ettevõttes.

6. Välissuhted

TEN-E suuniste läbivaatamisel 2003. ja 2006. aastal süvendati üleeuroopaliste energiavõrkude välismõõdet, suurendades ühenduste arvu läbirääkija- ja naaberriikidega. Eelkõige võeti 2006. aasta läbivaatamise käigus arvesse vajadust uute liikmesriikide ning läbirääkija- ja kandidaatriikide täielikuks lõimimiseks suunistesse ning suuniste edasiseks kohandamiseks Euroopa uue naabruspoliitikaga.

Seetõttu seatakse TEN-E suunistes prioriteediks uued gaasijuhtmed Venemaa, Alžeeria ja Kaspia mere gaasimaardlate ning EL vahel, mida täiendavad veeldatud maagaasi terminalid ja maa-alused gaasihoidlad. Samuti keskendutakse suunistes elektrienergiaühenduste loomisele Vahemere piirkonna liikmesriikide ja Vahemere lõunapiirkonna riikide vahel, eelkõige sünkroonühenduse loomisega Elektrienergia Edastuse Koordineerimise Liidu (UCTE) süsteemiga ja täiendavate ühenduste loomisega Kagu-Euroopa, sealhulgas Türgiga, ning Balti riikide paremale ühendamisele Kesk- ja Põhja-Euroopa turgudega.

EL ja Venemaa energeetikadialoog algatati 2001. aastal eesmärgiga edendada EL ja Venemaa suhteid energia vallas. Selle dialoogi peamistest saavutustest antakse ülevaade mitmes arenguaruandes [25]. 2006. aastal loodi kolm temaatilist rühma: i) energiatõhususe rühm, ii) energiaturu arengu rühm ning iii) prognooside ja stsenaariumide rühm. Energiaturu arengu rühmas on loodud energiainfrastruktuuri alarühm, mis tegeleb energiaühendustega Venemaa ja Euroopa Liidu vahel. Eelkõige vaadeldakse Venemaale ja Euroopa Liidule ühist huvi pakkuvate projektide rakendamist. Samuti toetatakse 2004. aasta TEN-E eelarverealt uuringut UCTE süsteemi ning Balti riikide ja edasi Venemaa ühendenergiasüsteemi IPS/UPS sünkroonse ühendamise võimalikkuse kohta ning eespool nimetatud töörühm tegeleb selle uuringu tulemuste analüüsiga.

Ukraina ja Moldova taotlevad ühiselt UCTE täisliikme staatust. UCTEs on loodud tehniline komisjon selleks, et koostada uuringut meetmete kohta, mida Ukraina ja Moldova peavad Euroopa elektrienergiasüsteemiga ühinemiseks võtma.

7. TEN-E jaoks olulised muud EL poliitikasuunad

7.1. Keskkond

TEN-E prioriteedid kajastavad 2001. aasta 23. ja 24. märtsil Stockholmis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu järeldusi seoses energiaturu toimimiseks vajaliku infrastruktuuri väljaarendamisega. Säästva arengu poliitika elluviimisele kaasaaitamise nimel on eriti oluline edendada taastuvate energiaallikate kasutamist. Tuleb rõhutada, et EL keskkonnaalased õigusaktid avaldavad väga suurt mõju. Eelkõige peab tegevus olema kooskõlas linnudirektiiviga, [26] elupaikade direktiiviga, [27] keskkonnamõju hindamise direktiiviga, [28] strateegilise keskkonnamõju hindamise direktiiviga [29] ning veepoliitika raamdirektiiviga [30].

Liikmesriikide ametiasutused vastutavad planeerimise ja lubade väljastamise menetluste eest ning peavad tagama kooskõla keskkonnaalaste õigusaktidega; lõpliku otsuse võtab vastu kohalik omavalitsus.

TEN-E eelarvevahendite eraldamisel pööratakse erilist tähelepanu kaasrahastatud projektide kooskõlale ühenduse keskkonnaalaste õigusaktidega. Sõltuvalt rahastamiseks esitatud projektide olemusest nõuti järgmiste keskkonnadokumentide esitamist:

- teave selle kohta, kas projekt võib avaldada olulist negatiivset mõju Natura 2000 aladele (Natura 2000 sertifikaadid);

- projekti eesmärgil tehtud keskkonnamõju hindamise üldarusaadav kokkuvõte;

- teave keskkonnaasutustega, asjaomase üldsusega ja vajaduse korral teiste liikmesriikidega konsulteerimise kohta.

Kui komisjoni teenistuste analüüsi tulemused olid positiivsed, kiideti TEN-E rahastamine heaks.

7.2. Teadus- ja arendustegevus

Euroopa Liit toetab energeetikaalast teadus- ja arendustegevust mitmesuguste rahastamisprogrammidega, nagu raamprogrammid ja programm „Arukas energeetika – Euroopa”. Need programmid toetavad ka mõningaid üleeuroopaliste energiavõrkudega seotud eesmärke, nagu varustuskindluse suurendamine ning energiavarustuse mitmekesistamine. Ajavahemikku 2002–2006 hõlmava kuuenda raamprogrammiga toetati mitut TEN-E mõõtmega uuringut, nagu näiteks:

- IRED – taastuvate energiaallikate ja detsentraliseeritud tootmise integreerimine Euroopa elektrivõrku (6. raamprogramm)

- FENIX – paindlikud elektrivõrgud „energia evolutsiooni” integreerimiseks (6. raamprogramm)

- ENCOURAGED – energiakoridoride optimeerimine Euroopa gaasi-, elektri- ja vesinikuturul (6. raamprogramm).

Lisaks toetati programmi „Arukas energeetika – Euroopa” raames järgmisi projekte:

- RESPOND – varustamine taastuvatest energiaallikatest toodetud elektriga ja selle mõju elektrienergia tavapärasele tootmisele, võrkudele ja nõudlusele

- TRADEWIND – tuuleenergia integreerimine ja ülekandmine üleeuroopalistel energiaturgudel.

7.3. Konkurents

TEN-E rahastamisotsuste tegemisel pööratakse erilist tähelepanu gaasijuhtmeprojektide kokkusobivusele kolmandate isikute juurdepääsu korraga, mis on määratletud gaasidirektiivis 2003/55/EÜ, [31] eelkõige selle artikliga 22. Kolmandate isikute juurdepääsu korda kohaldatakse ka elektriprojektide suhtes, vastavalt elektridirektiivile 2003/54/EÜ [32].

[1] EÜT L 228, 23.9.1995, lk 1−7.

[2] Otsus nr 1254/96/EÜ, 5. juuni 1996, EÜT L 161, 29.6.1996, lk 147.

[3] Otsus nr 1229/2003/EÜ, 26. juuni 2003, ELT L 176, 15.7.2003, lk 11.

[4] Otsus nr 1364/2006/EÜ, 6. september 2006, ELT L 262, 22.9.2006, lk 1.

[5] KOM (2006) 846.

[6] Otsus nr 1254/96/EÜ, EÜT L 161, 29.6.1996, lk 147.

[7] Otsus nr 1047/97/EÜ, EÜT L 152, 11.6.1997, lk 12.

[8] Otsus nr 1741/99/EÜ, EÜT L 207, 6.8.1999, lk 1.

[9] Otsus nr 1229/2003/EÜ, ELT L 176, 15.7.2003, lk 11.

[10] ELT L 138, 30.4.2004, lk 17.

[11] ELT L 143, 30.4.2004, lk 46.

[12] KOM(2006) 443 ja SEK(2006) 1059 komisjoni talituste töödokument, 7.8.2006.

[13] Lõpparuanne on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/ten/energy/studies/index_en.htm

[14] Käesolevas lõigus ja tabelis 1 mõeldakse ühist huvi pakkuvate projektide all 2003. aasta TEN-E suuniste III lisas märgitud projekte; kõnealuse lisaga muudetakse ja täiendatakse 1996. aasta TEN-E suunistes esitatud ühist huvi pakkuvate projektide loetelu.

[15] Toetust saanud projektide loetelu on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/ten/energy/studies/index_en.htm

[16] Käesolevas lõigus ja tabelis 4 vaadeldud TEN-E suuniste all mõeldakse 2002. aastal toetust saanud projektide puhul 1996. aastal avaldatud suuniseid ning alates 2003. aastast toetatud projektide puhul 2003. aastal avaldatud suuniseid.

[17] 2002. aastal toetatud EIP projektidest ei paiknenud ükski esmatähtsal teljel 2003. aastal vastu võetud TEN-E suuniste määratluse kohaselt.

[18] SEK(2007) 1456, komisjoni talituste töödokument, komisjoni aruande „18. aastaaruanne struktuurifondide rakendamise kohta 2006. aastal” lisa.

[19] Nõukogu määrus (EÜ) nr 99/2000, 29.detsember 1999, EÜT L 12, 18.1.2000, lk 1–9.

[20] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1488/96, 23. juuli 1996, EÜT L 189, 30.7.1996, lk 1–9.

[21] Vahehinnangu lõpparuanne on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/ten/energy/studies/index_en.htm

[22] EÜT L 228, 23.9.1995, lk 1−7.

[23] ELT L 176, 15.7.2003, lk 57–78.

[24] ELT L 176, 15.7.2003, lk 37–56.

[25] Arenguaruanded on kättesaadavad aadressil http://ec.europa.eu/energy/russia/joint_progress/index_en.htm

[26] Nõukogu direktiiv 79/409/EMÜ, 2. aprill 1979, EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1–18.

[27] Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ, 21. mai 1992, EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7–50.

[28] Nõukogu direktiiv 85/337/EMÜ, 27. juuni 1985, EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40–48.

[29] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/42/EÜ, 27. juuni 2001, EÜT L 197, 21.7.2001, lk 30–37.

[30] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/60/EÜ, 23. oktoober 2000, EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1–73.

[31] ELT L 176, 15.7.2003, lk 57–78.

[32] ELT L 176, 15.7.2003, lk 37–56.

--------------------------------------------------