Euroopa teadusruum: Euroopa teadustegevuse ja innovatsiooni ühine edendamine

1.SISSEJUHATUS

Euroopa teadusruumi 2018. aasta eduaruandes hinnatakse Euroopa teadusruumi praegust olukorda ja Euroopa teadusruumi rakendamise edenemist aastatel 2016−2018. Juba teist korda mõõdeti edusamme riikide kaupa, kasutades Euroopa teadusruumi seiremehhanismi ehk 24 põhinäitajat, mille on ühiselt määratlenud liikmesriigid, teadustegevuse sidusrühmad ja komisjon ning mis hõlmavad kaheksat võtmenäitajat.

Euroopa teadusruumi rakendamisel keskendutakse kuuele prioriteedile:

1.tulemuslikumad riiklikud teadussüsteemid;

2.optimaalne riikidevaheline koostöö ja konkurents, mis hõlmab suurte väljakutsete ühist lahendamist ja teadustaristut;

3.avatud tööturg teadlastele;

4.sooline võrdõiguslikkus ja soolise aspekti arvestamine teadustegevuses;

5.teaduslike teadmiste optimaalne liikumine, neile juurdepääs ja nende siire, sealhulgas teadmiste liikumine ja avatud juurdepääs;

6.rahvusvaheline koostöö.

Euroopa teadusruumi 2016. aasta eduaruande kohaselt oli Euroopa teadusruumi rakendamisel viimase kümne aasta jooksul tehtud märkimisväärseid edusamme. ELi tasandil paranesid kõik võtmenäitajad, kuid liikmesriikide vahel olid endiselt suured erinevused nii tulemuste taseme kui ka kasvumäärade osas.

Võtmenäitajate üldise arengu põhjal võib öelda, et Euroopa teadusruumi rakendamine edeneb, kuid varasemast aeglasemalt. Kui mõne võtmenäitaja puhul on kasvumäär stabiilne (5. ja 6. prioriteet), siis teiste puhul on kasv aeglustunud (1., 2. ja 4. prioriteet). Ühe võtmenäitaja puhul (3. prioriteet) on kasvumäär koguni negatiivne. Samas ei ole see otseselt murettekitav, kuna tegemist on kaudse näitajaga ja 3. prioriteedi täiendavad näitajad paranevad endiselt.

Eri võtmenäitajate kasvumäärad on esitatud dokumendi lõpus olevas tabelis.

2018. aasta novembris võttis nõukogu vastu järeldused Euroopa teadusruumi juhtimise kohta. Nõukogu tuletas meelde oma 2015. aasta mai järeldusi, mis olid aluseks edasistele riiklikele Euroopa teadusruumi tegevuskavadele, ning kutsus üles kajastama Euroopa teadusruumi tegevuskava rakendamise seiret Euroopa teadusruumi eduaruannetes vastavalt Euroopa teadusruumi ja innovatsiooni komitee soovitatud võtmenäitajatele.

Euroopa teadusruumi 2015.−2020. aasta tegevuskava rakendamise käigus on nüüdseks 24 liikmesriiki ja 4 assotsieerunud riiki võtnud vastu kõnealust perioodi hõlmavad riiklikud tegevuskavad. Need annavad ametlikku teavet Euroopa teadusruumiga seotud strateegiate ja vastavate poliitikameetmete kohta kõnealustes liikmesriikides ja assotsieerunud riikides. Tegevuskavad on oluline andmeallikas Euroopa teadusruumi rakendamise edenemise kaardistamiseks. Enamik riiklikke tegevuskavasid on üles ehitatud vastavalt Euroopa teadusruumi kuuele prioriteedile; see annab veel kord tunnistust süstemaatilistest ühistest jõupingutustest riiklike reformide kavandamisel Euroopa teadusruumi rakendamiseks.

Üldiselt näitab käesolev aruanne, et Euroopa teadusruumi rakendamine on aeglustunud ja et suured erinevused on riikide vahel endiselt alles või osaliselt koguni kasvavad. Need suundumused tähendavad seda, et tuleb uue jõuga pühenduda i) ühiste jõupingutuste tugevdamisele kõigil tasanditel; ii) riiklike teadus- ja innovatsioonisüsteemide reformimisele ning iii) hästitoimiva Euroopa teadusruumi väljakujundamisele. Komisjon on seda vajadust ette nähes teinud ettepaneku mitme programmi rakendamiseks järgmisel, 2021.−2027. aasta rahastamisperioodil. Need hõlmavad piirkondlikke fonde, Euroopa reformitoetusvahendit ning ELi järgmist teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Euroopa horisont“. Viimase alla kuulub Euroopa teadusruumi tugevdamise sammas.

2.PEAMISED TÄHELEPANEKUD EUROOPA TEADUSRUUMI EDUARUANDES

2.1.Tulemuslikumad riiklikud teadussüsteemid