Brüssel 29.9.2004

KOM(2004) 626 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

eelseisva finantsperspektiivi 2007-2013 alusel antava välisabi instrumentide kohta

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

eelseisva finantsperspektiivi 2007-2013 alusel antava välisabi instrumentide kohta

Komisjoni 2004. aasta veebruari teatises (Meie ühise tuleviku kujundamine [KOM(2004) 101]) ja 14. juuli teatises (Finantsperspektiiv 2007-2013 [KOM(2004) 487]) nähti ette uue lihtsustatud poliitilise ja haldusstruktuuri raamistik ühenduse abi- ja koostööprogrammide koostamiseks. Mitmesuguste olemasolevate [1] vajaduste kohaselt aja jooksul ettenähtud geograafiliste ja temaatiliste instrumentide asemel pandi ette kuus instrumenti, millest kolm on mõeldud konkreetse poliitika elluviimiseks ja kolm vajaliku reageeringu saamiseks seoses konkreetsete vajadustega.

Neli kõnesolevast kuuest instrumendist on uued, aga kaks olid juba varem olemas ja ei vaja täiendavat muutmist. Sellepärast määratletakse käesolevas teatises kindlaks neli uut instrumenti, mis on vajalikud uue raamistiku ja struktuuri elluviimiseks. Need uued instrumendid on järgmised:

1) Ühinemiseelse abi instrument

2) Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrument

3) Arengu- ja majanduskoostöö instrument

4) Stabiilsuse instrument

***

Laienemine on pannud Euroopa Liidule suurema vastutuse sellistes valdkondades nagu välistegevus ning peamistele eesmärkidele suunatud ülesanded: stabiilsuse, julgeoleku ja jõukuse tagamine Euroopa Liidu naabruses (“Euroopa Liit ja tema naaberluspoliitika”); aktiivne töö säästva arengu soodustamiseks rahvusvahelisel tasandil (“Euroopa Liit säästva arengu partnerina”); ülemaailmse poliitilise halduse edendamine ja strateegilise ning tsiviilohutuse tagamine (“Euroopa Liit ülemaailmse faktorina”)[2].

10. veebruaril 2004. aastal vastuvõetud teatises “Meie ühise tuleviku kujundamine – Laienenud liidu ülesanded ja eelarvevahendid 2007-2013” nähti nende ülesannete käsitlemiseks ette ambitsioonikas eesmärk teha tõhusamate meetmete abil liidu hääl selgemini kuuldavaks. Käesolev teatis on järjekordne samm edasi, mille puhul komisjon ei korda varasemaid meetmeid, vaid näitab Euroopa Liidu sekkumisest tulenevaid väärtusi, täpsustab asjakohaste poliitiliste eesmärkide saavutamiseks mõeldud lähenemisviisi üksikasju ja paneb ette nende edendamiseks vajalikud instrumendid.

Euroopa Liitu kuulub 25 liikmesriiki (see arv kasvab varsti 27ni), seal elab üle 450 miljoni inimese, tema kogutoodang moodustab ühe neljandiku maailma kogutoodangust, ta on maailma suurim abiandja ja 100 riigi esmane kaubanduspartner, sellepärast võib Euroopa Liit oluliselt mõjutada Euroopa ning kogu maailma jõukust ja stabiilsust määravaid poliitilisi ja majanduslikke valikuid, kusjuures jõukus ja stabiilsus mõjutavad omakorda eurooplaste heaolu ning julgeolekut.

See potentsiaal on jäänud siiski osaliselt kasutamata. EL majandusliku jõu ja poliitilise rolli vahel on tekkinud lõhe.

Euroopa alatähtsustamise eest poliitiliste ja rahandusalaste välissuhete valdkonnas tuleb tegelikult maksta. EL välispartnerid panevad pidevalt ja tõsiselt proovile meie valmisolekut toimida või reageerida ühtselt. Päevast päeva lisandub arvukalt näiteid sellega seoses makstud hinna kohta, rääkimata Iraagi või Argentiina kriisidest.

Mõeldes perioodile 2007-2013, peab EL sellepärast silmas pidama pikemat perspektiivi ja mitte reageerima üksikute sündmuste kaupa, vaid määrama kindla kursi. Kui EL tahab, et tal oleks suurem sõnaõigus rahvusvahelisel areenil, peaks ta rääkima ühel häälel ja edendama tegelikku ühist strateegiat . EL peaks kasvatama oma võimet tõhustada ülemaailmset haldust ning edendada säästvat arengut ja poliitilist stabiilsust oma mitmepoolsete ja kahepoolsete poliitiliste meetmete abil. Euroopa Liidul tuleks kasvatada oma võimet kavandada kindlat välispoliitikat sellel teel, et ta loobub tegevusühtsust lõhkuvast liigendamisest sammasteks; EL peaks ka veenduma, et pärast teatavate poliitiliste meetmete vastuvõtmist toetatakse neid kõikide ühenduse ressurssidega ja liikmesriikide õigusaktidega vastavalt nende otsustamisprotseduuridele.

Ülekaalukas enamik EL kodanikke tahab, et Euroopa oleks rahvusvahelisel tasandil paremini esindatud isegi juhul, kui ühenduse poliitikal ei ole parajasti juhtivat osa. Arvamusküsitluste kohaselt peab enamik inimesi välispoliitilise tegevuse puhul Euroopa tasandit palju sobivamaks kui riiklikku tasandit. Kaks kolmandikku Euroopa kodanikest toetab ühist välispoliitikat ja kolm neljandikku ühist kaitsepoliitikat. Nad loodavad, et EL edendab nende ühiseid huve ja väärtusi rahvusvahelisel areenil sagedamini, tagades vajaliku suuna mitmepoolsetel läbirääkimistel ja mõju lõimumisel. EL kogemused integreerimisel tingivad EL rõhuasetuse mitte ühepoolsusele, vaid mitmepoolse institutsioonilise raamistiku loomisele ja asjakohaste eeskirjade koostamisele. EL peaks samuti tagama oma rahvusvaheliste valikute poolt teistele riikidele avaldatava mõju suurema ühtsuse ning parandama dialoogi kodanikuühiskonnaga, selleks et keskenduda kõikide huvigruppide vajadustele.

Avatud ja ebastabiilses maailmas ohustavad kodanikke üha enam konfliktid, loodusõnnetused ja pandeemiad. Sisepiirideta EL on nende ohtude tagajärgede poolt haavatav, sellepärast peab EL võtma kasutusele vajalikke välismeetmeid ning aktiivselt edendama rahvusvahelisi jõupingutusi, mis mõjutavad nii rahvaste füüsilist julgeolekut ja arenguvõimalusi kui ka üldist julgeolekut ja stabiilsust. Järgnevalt esitatakse üksikasjad selle kohta, et EL ühtne lähenemisviis välissuhete valdkonnas võimaldab suurendada ELi mõju palju enam, kui suudaksid eraldi või paralleelselt tegutsevad liikmesriigid.

EL POOLT TEHTAVATE KULUTUSTE SUHTELISED EELISED

Eespool esitatud strateegiliste eesmärkide saavutamise aluseks on ilmsed ELi poolt saadavad lisaväärtused. Neid lisaväärtusi on edaspidi võimalik suurendada.

Esialgu piiras ühendus oma sekkumist programmidega, mis olid pühendatud üksnes arendusküsimustele; ühendus on sellest ajast alates sõlminud igakülgseid partnerlus- ja koostöölepinguid enamiku maailma riikidega ning lahendab käesoleva aja keerukaid olukordi. Ta on välja töötanud ambitsioonikaid multidomeenseid programme, mis võimaldavad lahendada kolmandate riikide ees seisvaid ülesandeid kogu ulatuses alates institutsioonide loomisest kuni tõhusa erasektori moodustamiseni. Kulude programmid ei ole ja ei saa olla üldise iseloomuga. Nad kujutavad endast iga konkreetse partnerriigi puhul kindlaksmääratud vajalike poliitiliste meetmete kompleksi. Järgnevalt üksikasjalikult kirjeldatud põhjuste tõttu on iga EL tasandil kulutatud euro mõju suurem, kui samaväärsel liikmesriigi tasandil tehtud kulutusel.

- EL välistegevuse efektiivsus: tegevus vajalikul tasandil

EL sekkumist võib eelkõige õigustada lihtsalt sellega, et see on kõige efektiivsem või isegi ainus efektiivne tee meie huvide nõuetekohaseks arvessevõtmiseks. Lisaväärtused tulenevad lihtsast asjaolust, et ühendus esindab vajalikku tegevustasandit . Euroopa integratsiooni faktist endast järeldub, et ühe liikmesriigi välistegevusest sellele liikmesriigile tulenev kasu loob soodustusi ka teistele liikmesriikidele. Liikmesriigi tasandil vastuvõetud otsusesse on siiski raske liita Euroopa faktorit nii, et see vastaks temaga seotud ootustele. See õigustab ilmselt sekkumist ühenduse tasandil.

Laienemine on ilmne juhtum, mille korral tegevus ühenduse tasandil on ainuvõimalik. Sekkumine keskendatakse kandidaatriikidele antavale abile ühinemiskriteeriumidele vastavuse saavutamiseks ja ettevalmistuste tegemiseks EL fondide haldamiseks. Ilmselt on sekkumine ühenduse tasandil vajalik isegi juhul, kui see tähendab liikmesriikide kogemuste (nt mesting) kasutamist. Samuti on naaberluspoliitika eesmärke võimalik saavutada ainult juhul, kui tegutsetakse ELi tasandil. Julgeolek ja migratsioon on täiendavad näited, mille puhul meetmetel on optimaalne mõju, kui neid võetakse ühenduse tasandil. Sama võib öelda standardiseerimise, piirnormide kehtestamise ja EL sisepoliitikast tulenevate välismõjude (bioloogiline mitmekesisus, globaalne soojenemine, üldjuhtimine) kohta. |

Ühenduse poolt tehtud kulutustest tulenevad lisaväärtused on seotud ka asjaoluga, et suhtlemisel kolmandate riikidega on ühenduse käes kõik juhthoovad samaaegselt . Järelikult võib ühendus tagada välissuhete peamiste instrumentide, nagu poliitiline dialoog, kaubandus, abi, majanduslik koostöö ning ühendusesisesest poliitikast tulenevad välismõjud, järjekindluse ja sünergia. Liikmesriikide kahepoolsed suhted teatavate kolmandate riikidega (nt poliitika valdkonnas) võivad muidugi olla pikaajalisemad ja tihedamad. Kogu instrumentide arsenal on siiski kättesaadav ainult EL tasandil. Selle tulemusena on ühenduse poolt tehtavad kulutused, mida kasutatakse koos muude olemasolevate instrumentidega, tõhusamad, kui liikmesriikide poolt või mitmepoolselt tehtavad kulutused, mille mõju on piiratud, kuna nende ja muude poliitiliste meetmete vastastikkust täiendavust ei ole võimalik täielikult kasutada.

Näide. Hea näide EL tasemel lähenemisega seotud eeliste kohta on Lääne-Balkani juhtum, kus EL toetas kriisi reguleerimist ja edendab praegu regiooni stabiliseerimist (poliitilise dialoogi, sihtotstarbelise kauplemiskorra, koostöö ja siseküsimuste alaste ulatuslike finantsprogrammide, demokraatiat stabiliseerivate meetmete, majanduslike reformide jms meetmete kombineeritud rakendamise abil) sellisel viisil, mida oleks ebatõenäoline saavutada üksikute liikmesriikide ühendatud tegevuse teel.

- EL välistegevuse efektiivsus: ressursside ühendamine

EL sekkumisest tulenevad lisaväärtused on otseselt seotud ühenduse majanduslikust kaalust , kriitilisest finantseerimismassist ja tema poolt saavutatud majandusliku mastaabi säästust tuleneva mõju ja märgatavusega.

Näide. Vee valdkonnas suutis ühendus mobiliseerida kriitilise fondeerimismassi, mis avaldab ülemaailmset mõju (ülemaailmse säästva arengu tippkohtumise (WSSD) otsuse kohaselt kohustus ühendus investeerima 1 miljardit € algatusse “Vesi elu jaoks”). Isegi juhul, kui liikmesriikide individuaalsed kogemused selles valdkonnas on nõutaval tasemel, avaldab abi maht ja kogemused, mida El suudab samaaegselt mobiliseerida, iga kulutatud euro kohta palju suuremat mõju. |

- EL tegevuse katalüütiline mõju: ressursside ühendamise kogemus

Ühendus teeb koostööd enamiku maailma riikidega . See võimaldab liikmesriikidel kaudselt, kuid tõhusalt kaasa aidata kõikides arenguriikides ja üleminekuetapil oleva majandusega riikides võetavatele asjakohastele meetmetele. Ühenduse kogemused regionaalse integratsiooni alal annavad talle ilmse eelise tegelemisel ka muude regionaalüksustega ja regionaalprotsesside edendamisel. Need eelised on ilmnenud näiteks Aafrika ja Lõuna-Ameerika lõunaosa ühisturu (Mercosur) regionaalüksuste puhul.

EL tegevusest tulenevad lisaväärtused on seotud tema poolt kasutatavate meetoditega ning koostöö ja ühtsusega, mille EL tagab, toimides katalüsaatorina üksikute liikmesriikide poolt tehtavate jõupingutuste suhtes.

Näide. Ühenduse humanitaarabi on loonud selles poliitikavaldkonnas ühendusepoolseid lisaväärtusi peamiselt tänu ühtekuuluvuse ja koostöö alastele ühistele seisukohtadele, mis võimaldavad liikmesriikide kahepoolse abi ja ühenduse abi vahelist tõhusat tööjaotust (võrdlusefekt). Kogu EL annab 50% aastasest ülemaailmsest humanitaarabist, kusjuures Euroopa Ühenduse Humanitaarorganisatsioon (ECHO) üksinda annab 25% sellest üldabist: see võimaldab ELil mõjutada ka iga muu üksiku doonori nagu USA ja muude organisatsioonide, nagu ÜRO, poolt antavat rahvusvahelist humanitaarabi.

EL poolsed lisaväärtused tulenevad ka tema poolt kasutatavatest meetoditest, eriti abi, sektoritoetuse ja eelarvetoetuse mitteseotusest, mille tulemusena edendatakse riigi omandit, tõhustatakse riigi eelarvesüsteemi, võimaldatakse leida riikliku planeerimissüsteemi puhul püsikulude ja investeerimiskulude optimaalset tasakaalu, tagatakse doonorluse kooskõlastamine riigi prioriteetide ja kavadega ning suunatakse valitsusi enam tulemuspõhistele lähenemisviisidele. Komisjon on esmakordselt kasutusele võtnud ka tõeliselt tulemuspõhise lähenemisviisi arendustegevusele, seostades abi mahu otseselt riigi eesmärkide saavutamisega vaesuse vähendamise alal.

- Lisaväärtuste reservid, mida võib kasutada edaspidi

Väärtusi, mis lisanduvad EL sekkumisest võrreldes sellega, mida liikmesriigid võiksid saavutada, tegutsedes eraldi või paralleelselt, ei tule käsitleda sellisena, et nende kogu potentsiaal saavutatakse kohe. Ühenduse välissuhete täielikuma ühtsuse mõju võib suureneda, kui siseküsimuste arutamisele pühendatud jõupingutused suunata ümber välistegevusele.

Strateegilise planeerimise ümberkujundamine, talituse Euroopa Abi (EuropeAid) loomine ja projektihalduse devolutsioon on juba võimaldanud programmide koostajatel täpsemini orienteeruda kohalikele vajadustele ja paremini kooskõlastada oma tegevust muude doonoritega, samuti kasutada kiirendatud programmeeritud rakendamist (rakendusaeg on lühenenud keskmiselt ühe aasta võrra). EL tegevust on keskendatud valdkondadesse, kus see annab rohkem lisaväärtusi: kaubandus ja arendustegevus, regionaalne integratsioon, makroökonoomiline toetus, infrastruktuur, haldus ning raskesti edendatava partnerluse juhtumid. Teatavad lisaväärtuste reservid on seni veel kasutamata. Need on tõhusam kriisijuhtimistegevus (kui tavaline abi ei ole võimalik), EL välispoliitiliste meetmete suurem ühtsus ning EL ja liikmesriikide välispoliitikate parem vastastikune täiendavus.

Üha rohkem tõendeid näitab, et EL sisepoliitilised eesmärgid nagu stabiilne kasv või julgeolek ja tema välispoliitilised eesmärgid nagu säästev areng ning inimõiguste ja demokraatia edendamine tuleb üksteisele lähendada.

EFEKTIIVSUSE SUURENDAMISE VAJADUS: VÄLISSUHTEINSTRUMENTIDE TÄIELIK UUENDAMINE

Nagu on märgitud eespool, soovitatakse käesolevas dokumendis esitatud ettepanekutes oluliselt lihtsustada olemasolevat välissuhteinstrumentide süsteemi RELEX. Käesoleval ajal osutatakse ühenduse abi ja ühendus teeb koostööd teatavate regionaalsete instrumentide, nt CARDS, TACIS, MEDA jms abil ning Cotonou kokkuleppes Euroopa Arengufondi (EDF) puhul kindlaksmääratud korras, millele tuleb lisada oluline arv temaatilisi instrumente (nt Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus).

Sellega seotud keerukuse näide on asjaolu, et koostööd Vahemere lõunapiirkonnaga ning Lähis-Ida ja Kesk-Ida piirkondadega ja nendele piirkondadele antavat abi reguleeritakse käesoleval ajal üheteistkümne erineva määrusega. Olukord on sarnane ka TACISe ja Aasia/Ladina-Ameerika piirkondade puhul. Ühinemiseelset abi on antud kolme eraldi instrumendi abil, mida reguleeritakse eraldi nõukogu määrustega ja koostöö alaste määrustega.

Kõikide nende määruste puhul ilmnevad programmide koostamise ja elluviimisega seotud olulised erinevused. Ühenduse programmide efektiivne ja kooskõlastatud haldamine sellise kompleksse õigusaktide kogumi alusel muutub üha raskemaks.

- Poliitiliselt suunitletud instrumendid

Sellepärast paneb komisjon ette lihtsustada järsult instrumente 10. veebruari ja 14. juuli komisjoni teatistes ettenähtu kohaselt, motiveerides seda vajadusega soodustada välissuhete ühtsust ja järjepidevust ning saavutada olemasolevate ressurssidega rohkem ja paremaid tulemusi, silmas pidades järgmisi põhimõtteid:

- Üldise poliitilise ühtsuse tagamine: Vajalike poliitiliste meetmete kogumi ja lühiajaliste tulemuste ning pikaajaliste strateegiate vaheline tasakaal tagatakse riikide strateegiadokumentidega ja regioonide strateegiadokumentidega ning ühinemis- ja temaatiliste strateegiatega. Arvestades korrapäraseid läbivaatamisi ja silmas pidades vajaliku uute ettepandud instrumentide kogumi kasutamist, tagab see lähenemisviiside vajaliku ühtsuse.

- Struktuuri ja protseduuride lihtsustamine: [3] Eelarvejooni ja protseduure (finantseerimisvahendid ja nende õiguslikud alused) täiustatakse nii, et nad oleksid tõhusamad eeskätt erakorraliste juhtumite ja kriiside puhul ja võimaldaksid paremini reageerida uutele algatustele nagu ülemaailmne HIV/AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria vastu võitlemise fond või suure võlgnevusega vaeseid riike käsitlev algatus.

- Tulemuspõhine ressursside jaotamine: Ollakse üldiselt üksmeelel, et ressursse tuleb jaotada vastavalt oodatud ja mõõdetud tulemuslikkusele. Esialgsete eesmärkide ja tegelike saavutuste eristamiseks tuleb kasutada riikide strateegiadokumentidel ja regioonide strateegiadokumentidel põhinevat menetlust, mida toetatakse efektiivsemate analüütiliste vahenditega.

- Tõhusam dialoog ja koostöö muude doonorite ja institutsioonidega: eelkõige muude EL institutsioonidega, aga ka liikmesriikidega ja Bretton Woodsi institutsioonidega.

- Tõhusam dialoog kolmandate riikidega: Uue lihtsustatud sihtinstrumentide võrgustikuga tuleb katta kõik riigid; see tagab parema mõistmise ja selguse.

Selleks et jätkuvalt suurendada komisjoni poolt hallatava EL abi üldist efektiivsust, tuleb uute instrumentide ja finantseraldiste puhul pöörata suuremat tähelepanu vajadustele ja tõhususe kriteeriumidele. Endise Euroopa Arengufondi abi liitmine eelarvesse hõlbustab seni kahe eraldi süsteemi vastastikust rikastamist ja lähendab nende häid haldustavasid. Komisjon püüab edaspidi tagada, et uus abi kavandamist ja andmist reguleeriv võrgustik muudab kõnesoleva abi tõhusamaks.

- Ainult kuue instrumendi kasutamine, millest neli on uued

Käesolevas teatises kindlaksmääratud raamistik vähendab järsult endist keerukust ja ebajärjekindlust, kusjuures nähakse ette kasutada kolme uut peamist instrumenti kolmes üldises välissuhete alases poliitikavaldkonnas , nimelt ühinemiseelses poliitikas, ühenduse poliitikas naaberriikide suhtes ja ühenduse muude riikidega majanduskoos töö ja arengu edendamise poliitikas. Neid kolme peamist instrumenti täiendatakse kolme eriinstrumendiga, kaasa arvatud üks uus instrument, mis on mõeldud erivajadusteks, eriti reageerimiseks kriisiolukordades.

Kolm peamist poliitikavaldkonda ja instrumenti on järgmised:

Ühinemiseelne poliitika

See poliitika hõlmab kandidaatriike (Türgi ja Horvaatia) ja võimalikke kandidaatriike (Lääne-Balkan) ning seda reguleeritakse ühinemis- ja ühinemiseelses raamistikus strateegiadokumentidega, perioodiliste aruannetega, Euroopa ja ühinemispartnerlusega ning läbirääkimistega.

Ühinemiseelse abi instrumendiga asendatakse rida olemasolevaid instrumente (PHARE, ISPA, SAPARD, CARDS jt) ja seda kasutatakse institutsioonide väljaarendamise, regionaalse ja piiriülese koostöö, regionaalarengu, maaelu arengu ning tööjõu arendamise valdkondades, kusjuures see instrument peab võimaldama paindlikku lähenemist kiireks uute prioriteetidega kohanemiseks.

Abistatavad riigid liigitatakse kahte kategooriasse vastavalt nende kandidaatriigi või võimaliku kandidaatriigi staatusele (mille kinnitab nõukogu). Võimalikele kandidaatriikidele antakse jätkuvalt abi suundades, mis on käesoleval ajal ette nähtud CARDS-määrusega: institutsioonide väljaarendamine ja demokratiseerimine, majanduslik ja sotsiaalne areng, regionaalne ja piiriülene koostöö, ning teatavatel juhtudel joondumine ühenduse õigustikuga, eriti kui see vastab nii EL kui ka abistatava riigi huvidele. Kandidaatriikidele antakse sama liiki abi ja lisaks veel abi, mille eesmärk on:

- riikide abistamine poliitiliste, majanduslike ja kõikide ühenduse õigustikuga seotud liikmelisuse kriteeriumide (ühinemiskriteeriumid) täitmisel ning nende rakendamiseks vajaliku haldus- ja õigussuutlikkuse väljaarendamisel;

- riikide abistamine valmistumisel EL struktuurifondi, ühtekuuluvusfondi ja maaelu arengu fondi (EL fondid) nõuete täitmiseks pärast ühinemist nii vajalike struktuuride ja süsteemide ettevalmistamise kui ka projektide finantseerimise abil.

Nende üldiste eesmärkide raames, silmas pidades Balkani ajalugu ja konteksti, pannakse eriti rõhku stabiliseerimisele, regionaalsele koostööle, usaldust suurendavatele meetmetele ja majanduslikule arengule.

Euroopa Investeerimispanga grupp toetab täielikult samu eesmärke, kaasa arvatud nende saavutamine regionaalprogrammide kaasfinantseerimise, muude kaasfinantseerimisvormide ning erimandaatide abil.

Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrument

Seda instrumenti kasutatakse riikide puhul, kelle suhtes rakendatakse Euroopa naaberluspoliitikat, s.o Vahemere lõuna- ja idaosa äärsete riikide (MEDA riigid), NISi lääneosa ja Lõuna-Kaukaasia riikide puhul. Selle instrumendi abil toetatakse ka meie strateegilist partnerlust Venemaaga.

Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendil on kaks peamist otstarvet:

- EL ja tema partnerriikide järkjärgulise majandusliku integratsiooni ja tihedama poliitilise koostöö edendamine

- EL ja tema naaberriikide geograafilise lähedusega seotud ühiste spetsiifiliste võimaluste käsitlemine ja ülesannete lahendamine.

Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrument peab kaasa aitama EL ja tema naaberriikide paremale poliitilisele, majanduslikule kultuurialasele ja julgeolekualasele koostööle. Ta peab olema igakülgne ja asendama MEDA, TACISe ning muud olemasolevad instrumendid nagu Euroopa demokraatia ja inimõiguste initsiatiiv (EIDHR). Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrument on poliitiliselt suunitletud ning seda kasutatakse olemasolevate EL ja tema naaberriikide kahepoolsete kokkulepete raames. Selle puhul keskendutakse eelkõige Euroopa naaberluse ja partnerluse alaste tegevuskavade elluviimise toetamisele. Selle instrumendi rakendusala peab olema laiem kui liikumine selliste eesmärkide suunas nagu säästev areng ja võitlus vaesusega, hõlmates näiteks olulist toetust meetmetele, mis edendavad järkjärgulist osalemist EL siseturul. Õigusaktide ühtlustamist, haldusnormide lähendamist ja institutsioonide loomist tuleb toetada selliste mehhanismide abil nagu kogemustevahetus, pikaaegsed mestingukokkulepped liikmesriikidega ja osalemine ühenduse programmides ning agentuurides.

Innovatiivne eripära on piiriülese koostöö komponendi olemasolu. Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendi abil finantseeritakse ühisprogramme, mis ühendavad ühist piiri omavaid liikmesriikide ja partnerriikide regioone. Kõnesoleva instrumendi abil lihtsustatakse otsustavalt protseduure ja suurendatakse oluliselt efektiivsust. Seejuures kasutatakse struktuurifondide korral rakendatavat lähenemisviisi, mis põhineb mitmeaastastel kavadel, partnerlusel ja kaasfinantseerimisel. Piiriülese koostöö puhul EL välispiiridel kasutatakse olenevalt naaberriigist kas ühinemiseelse abi instrumendi või Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendi ühist metodoloogiat. EL välispiiridel kasutatavaid piiriülese koostöö Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendi ning ühinemiseelse abi instrumendi komponente kaasfinantseerib Euroopa Regionaalarengu Fond .

Euroopa Investeerimispank suurendab oma pädevuse piires toetust eespool käsitletud eesmärkidel eriti oma uute välismandaatide abil ja tagades mitmekesiste finantsinstrumentide abil omaressursside ning eelarvefondide optimaalse suhte.

Muude riikidega arengu ja majanduskoostöö tegemist käsitleva poliitika arendamine

See poliitika hõlmab eriti kõiki riike, territooriume ja piirkondi, mis ei ole abikõlblikud kas ühinemiseelse abi instrumendi või Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendi alusel. Ühenduse arengu ja majanduskoostöö poliitika eesmärk on toetada arengukoostööd, majanduskoostööd, finantskoostööd, teaduse ja tehnika alast koostööd ning muid partnerriikidega ja -regioonidega koostöö tegemise vorme, aidates arenguriikidel saavutada uueks aastatuhandeks vastuvõetud arengueesmärke ning vähendada vaesust. Seda koostööd tehakse EL välistegevuse põhimõtete ja eesmärkide raames ning vastavalt Euroopa Ühenduse Asutamislepingu artiklitele 179 ja 181.

Arengu- ja majanduskoostöö instrument peab olema peamine vahend arengumaade jõupingutuste toetamiseks nende eesmärkide suunas. Arengu- ja majanduskoostöö instrument on igakülgne ning hõlmab nii koostööd partnerriikide ja -piirkondadega kui ka kõiki horisontaalseid ehk temaatilisi algatusi partnerriikide toetamiseks tingimusel, et need on kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklites 177-181 sätestatud eesmärkidega ja ühenduse rahvusvahelistele kohustustega. See instrument hõlmab ka üheksandale Euroopa Arengufondile järgneva fondi. Eelarvete liitmine soodustab vastastikust rikastamist ja lähendab kahe süsteemi häid haldustavasid.

Kõnesolevad kolm peamist instrumenti on poliitiliselt suunitletud ja sellepärast on nende geograafilised tähendused ja rakendusalad erinevad. Kolm täiendavat instrumenti/programmi on mõeldud reageerimiseks teatavates kriisiolukordades. Need täiendavad instrumendid on järgmised:

Stabiilsuse instrument

See uus instrument on mõeldud adekvaatseks reageerimiseks ebastabiilsuse puhul või kriisiolukorras, samuti pikaajaliste ebastabiilsuse või kriisi aspektiga ülesannete puhul. Stabiilsuse instrument on komplementaarne ühinemisinstrumendi, Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendi ning arengu- ja majanduskoostöö instrumendi suhtes ja ta peab tagama abi tingimuste loomiseks, mis on vajalikud ühinemiseelse abi instrumendi, Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendi ning arengu- ja majanduskoostöö instrumendi abil edendatava poliitika rakendamiseks.

Stabiilsuse instrument peab võimaldama ühendusel eelkõige:

- reageerida ühtse õigusinstrumendi alusel efektiivselt, viivitamata ja terviklikult kriisiolukordadele ja ebastabiilsusele kolmandates riikides seni, kuni on võimalik jätkata tavalist koostööd asjakohase üldise koostöö- ja abiinstrumendi alusel. See reageering peab põhinema lisaväärtustel, mille olemasolu on juba näidatud kiirreageerimise korra puhul, ja erakorralisi olukordi käsitlevatel mitmes olemasolevas välissuhete finantsinstumendis ettenähtud sätetel;

- lahendada kolmandates riikides tekkivaid julgeoleku või stabiilsuse dimensiooni omavaid üldisi ja regionaalseid piiriüleseid küsimusi, kaasa arvatud tuumaohutus, tuumarelva leviku tõkestamine ning võitlus salakaubitsemise, organiseeritud kuritegevuse, terrorismi ja suurte ettenägemata ohtudega rahva tervisele;

- kolme poliitiliselt suunitletud instrumendi alusel ette nägemata katsemeetmete abil õigeaegselt reageerida edaspidi liidu ees seisvatele kiireloomulistele poliitilistele ülesannetele seni, kuni asjakohaseid meetmeid on võimalik nõuetekohaselt integreerida kõnesolevate instrumentide raamistikku.

Stabiilsuse instrumenti kasutatakse ainult esimese samba sätete alusel. Selle kavandamisel on siiski arvestatud ühenduse tegevuse ning ühise välis- ja julgeolekupoliitika alusel võetud meetmete efektiivse kooskõlastamise vajadust.

Humanitaarabi instrument ja makromajanduslik finantsabi

Neid kahte instrumenti ei muudeta, välja arvatud see, et kogu humanitaarse iseloomuga toiduabi ei anta enam eraldi õigusakti alusel, vaid loetakse humanitaarabiks. Humanitaarabi ulatust ja eesmärke peetakse hästi kindlaksmääratuks ja selle andmine ning efektiivsus on küllaldased. Makromajanduslik finantsabi on selle rakendamise algusest 1990. aastal olnud tõhus majandusliku stabiliseerimise ja struktuursete ümberkorralduste motiveerimise vahend abistatavates riikides, sellepärast ei ole muudatused vajalikud.

- Sisepoliitika välispoliitilised aspektid

Eespool märgitu kohaselt annavad EL sisepoliitikast tulenevad välismõjud olulisi lisaväärtusi Euroopa Liidu tasandil võetavate meetmete puhul. Nende välismõjude tõhustamiseks on asjakohaste sisepoliitika valdkondade (peamiselt haridus, keskkond, immigratsioon ja varjupaiga andmine, toll ja maksustamine, võrgustikud) puhul oluline viia vastavusse poliitilise ühtsuse ja temaatilise läbipaistvuse vajadus ning välissuhete üldise ühtsuse vajadus (riikide regionaalstrateegia dokumentides ja ühinemiseelse raampoliitika dokumentides määratletu kohaselt).

Silmas pidades seda peamist vajadust, peavad kolm eespool kindlaksmääratud üldist poliitiliselt suunitletud instrumenti hõlmama kõik poliitika valdkonnad kas teatavate temaatiliste küsimuste raames või vastavate komplekssete poliitikavaldkondade kontekstis, mis määratakse kindlaks teatava kolmanda riigi või piirkonna puhul riigi/piirkonna strateegiliste dokumentide ning programmide või Euroopa partnerluse ja ühinemispartnerluse dokumentide ettevalmistamise ja vastuvõtmisega. Järelikult ei ole süsteemset vajadust vastu võtta sisepoliitika välisaspekte käsitlevaid eraldi õigusinstrumente või õigusakte.

See tingimus on sätestatud käesolevale teatisele lisatud määruste eelnõudes.

Seega tagavad asjakohastes instrumentides ja õigusaktides ettenähtud sätted nõuetekohaselt ja täielikult, et sisepoliitika välispoliitilised aspektid on vajalikul määral hõlmatud. See võimaldab selliseid poliitika valdkondi, nagu keskkond, haridus, transport ning toll ja maksustamine, toetavaid meetmeid käsitleda nelja uue instrumendi abil. Mõnikord on teatava poliitilise eesmärgi saavutamiseks vaja, et fonde ei kavandataks geograafilisel põhimõttel, kuna need teenivad mitmepoolseid huvisid, näiteks juhul, kui tuleb võimaldada Euroopa Liidul edendada oma keskkonnaalaseid eesmärke mitmepoolses kontekstis sõltumatult üksikute abistatavate riikide prioriteetidest.

Komisjon peab kahepoolseid kõnelusi nõukogu ja parlamendiga selle üle, kuidas ta kavatseb tagada, et kõnesolevate poliitikavaldkondade ja instrumentide eesmärgid ühelt poolt ning ühenduse poliitika üldine suund ja usaldatavus teiselt poolt oleksid järjepidevad ning ühtsed ja temaatiliste ning geograafiliste instrumentide kattuvus ja nendega hõlmamata valdkonnad oleksid minimaalsed. Eelnevates teatistes selgitatu kohaselt tuleb instrumentide kasutamist poliitiliselt juhtida nii, et tagada üldine ühtsus.

Lisaks sellele peab uus raamistik võimaldama efektiivsemaid finantseerimismenetlusi, tagades suurema paindlikkuse ja prognoositavuse ning lühendades poliitiliste otsuste ja nende elluviimise vahelist viibeaega.

Käesolevaga tehakse komisjonile ja parlamendile ettepanek vastu võtta vastavalt jagudes 2 ning 3 esitatud määruste eelnõud Euroopa naaberlus- ja partnerlusinstrumendi ning Euroopa arengu- ja majanduskoostöö instrument kohta.

Komisjonile tehakse ettepanek vastu võtta, pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga, vastavalt jagudes 1 ning 4 esitatud ühinemiseelse abi instrument ja stabiilsuse instrument.

[1] Mistahes menetluses oleva seadusandliku ettepaneku menetlemist jätkatakse ainult juhul, kui asjakohase ettepaneku vastuvõtmine on kehtiva finantsperspektiivi alusel eelarveliste assigneeringute tegemiseks vajalik. Komisjon arvab menetlusest välja nende õigusaktide eelnõud, mille vastuvõtmine ei ole hädavajalik.

[2] Nende eesmärkide üksikasjad on esitatud 10. veebruari teatises.

[3] RELEXi poliitikavaldkondade peres on käesoleval ajal 91 eelarvejoont. Siia ei kuulu muude poliitikavaldkondade eelarvejooned, mille puhul ressursid saadakse olemasolevast 4. jaost.