EUROOPA KOMISJON Brüssel,16.9.2022 COM(2022) 457 final 2022/0277(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse siseturul meediateenuste ühine raamistik (Euroopa meediavabaduse määrus) ja muudetakse direktiivi 2010/13/EL (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 322 final} - {SWD(2022) 286 final} - {SWD(2022) 287 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev seletuskiri on lisatud ettepanekule võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse siseturul meediateenuste ühine raamistik (edaspidi „Euroopa meediavabaduse määrus“). Ettepanekuga täidetakse poliitiline lubadus, mille andis president Ursula von der Leyen, kui teatas algatusest 2021. aasta kõnes olukorrast Euroopa Liidus. Oma kõnes rõhutas von der Leyen teabe kui avaliku hüve rolli ning märkis, et meediaettevõtteid ei saa kohelda tavaliste ettevõtetena ja nende sõltumatust tuleb kaitsta ELi tasandil. See algatus on lisatud komisjoni 2022. aasta tööprogrammi. Meediasektor on osa kultuuri- ja loomemajanduse ökosüsteemist – see on üks 14st tööstusökosüsteemist, mis on võtmetähtsusega ELi majanduse kaasava ja kestliku taastumise ning kaksikülemineku (rohe- ja digipöörde) jaoks. Siiski ei ole meediateenused üksnes oluline ja dünaamiline majandussektor, vaid väga tähtis ka elujõulise kodanikuühiskonna ning majandusvabaduste ja põhiõiguste, sh võrdõiguslikkuse seisukohast. Sõltumatu meedia, eelkõige uudistemeedia, pakub juurdepääsu eri seisukohtadele ning on usaldusväärne teabeallikas nii kodanikele kui ka ettevõtetele. See aitab kujundada avalikku arvamust ning aitab inimestel ja ettevõtetel kujundada seisukohti ja teha teadlikke valikuid. Sõltumatul meedial on oluline roll Euroopa inforuumi tervikluse säilitamisel ning samuti on see elutähtis demokraatliku ühiskonna ja majanduse toimimiseks. Tänu digitehnoloogiale on meediateenused piiriüleselt ja eri vahendite kaudu järjest paremini kättesaadavad ning konkurents digitaalmeediaruumis on üha rahvusvahelisem. Euroopa Liit on selles valdkonnas juba ülemaailmsete normide looja ning käesolev ettepanek tugevdab ja korrastab Euroopa inforuumi veelgi. Seda arvesse võttes püütakse ettepanekuga lahendada mitmeid probleeme, mis mõjutavad meediateenuste siseturu toimimist ja meediateenuse osutajate tegevust. Eelkõige seisavad meediaettevõtted silmitsi takistustega, mis pärsivad nende tegevust ja mõjutavad investeerimistingimusi siseturul – näiteks kehtivad liikmesriikides erinevad meediavabaduse ja meedia mitmekesisusega seotud õigusnormid ja menetlused. Nende normide hulka kuuluvad eeskätt turu kontsentratsiooni kontroll meedia mitmekesisuse tagamiseks ja protektsionistlikud meetmed, mis mõjutavad meediaettevõtete tegevust. Need normid on põhjustanud siseturu killustumist, mõjutanud meediaturu osaliste õiguskindlust ja tekitavad piiriülese tegevuse puhul lisakulusid. Olukorda raskendab veelgi ebapiisav koostöö riiklike meediat reguleerivate asutuste vahel. Audiovisuaalmeedia teenuste Euroopa regulaatorasutuste rühmal (ERGA) on piiratud tegutsemisruum, mis piirdub üksnes audiovisuaalmeedia teenustega. Peale selle ei ole ERGA-l piisavalt tööriistu ja vahendeid, et aidata kaasa piiriüleste või praktiliste küsimuste lahendamisele meedia reguleerimise põhivaldkondades. Sellest tuleneb õigusnormide ebapiisav lähendamine, mis mõjutab meediaturu osalisi, eelkõige audiovisuaalmeedia teenuste osutajaid ja videojagamisplatvorme, ning kahjustab avalikku huvi. Meediat reguleerivate asutuste roll on oluline ka kodanike kaitsmisel petturlike meediateenuse osutajate eest, sh nende eest, kes on rahaliselt või toimetuslikult teatavate kolmandate riikide kontrolli all, mis võib kahjustada avalikku julgeolekut ja kaitset. Euroopa meediateenuse osutajad puutuvad üha enam kokku ka sekkumisega toimetusotsustesse ning nende võimalusi pakkuda siseturul kvaliteetseid meediateenuseid (st teenuseid, mida pakutakse sõltumatult ja kooskõlas ajakirjandusstandarditega) piiratakse, nagu näitavad komisjoni iga-aastased aruanded õigusriigi olukorra kohta ja meedia mitmekesisuse seire. Probleemi süvendab asjaolu, et kaitsemeetmed toimetusvabadusse sekkumise eest on killustatud ning avalik-õigusliku meedia sõltumatuse tagatised on ebaühtlased, mis põhjustab siseturul konkurentsitingimuste moonutamist. Ka majandusressursside läbipaistmatu ja ebaõiglane jaotamine tekitab siseturul tõkkeid ja ebavõrdseid tingimusi. Reklaamitulude vooge mõjutab eelkõige asjaolu, et mõningaid eraettevõtetele kuuluvaid kasutajaskonna mõõtmise süsteeme iseloomustab läbipaistmatus ja kallutatus. See mõjutab negatiivselt eriti meediateenuse osutajaid ja seab ebasoodsasse olukorda konkurendid, kes osutavad kasutajaskonna mõõtmise teenuseid, mis järgivad tööstusharus kokku lepitud standardeid. Siseturgu moonutab ka riikliku reklaami (st reklaamiks kasutatavate avaliku sektori vahendite) läbipaistmatu ja ebaõiglane jaotamine: seda võidakse eelisjärjekorras eraldada turgu valitsevatele riiklikele teenuseosutajatele või kasutada selleks, et eelistada ja varjatult toetada teatavaid meediakanaleid, mis esindavad valitsusesõbralikke vaateid. Selle valdkonna õigusnormid on killustatud ja piiratud, paljudel liikmesriikidel puuduvad konkreetsed eeskirjad ja kehtivad eeskirjad on erineva kohaldamisalaga, mis vähendab õiguskindlust ja toob kaasa meelevaldsete või diskrimineerivate otsuste ohu. Kuigi probleemide tõsidus on ELis erinev, raskendab see üldiselt meediateenuse osutajatel siseturu täieliku potentsiaali kasutamist, majandusliku jätkusuutlikkuse säilitamist ning oma ühiskondliku rolli nõuetekohast täitmist inimeste ja ettevõtete teavitamisel. Meediateenuste saajaid mõjutab negatiivselt ka ebapiisav või mittesõltumatu meediapakkumine, ebavõrdsed tingimused ja nende huvide puudulik kaitse. Nii parlament kui ka nõukogu on korduvalt kutsunud komisjoni üles võtma meetmeid, et kõrvaldada tõkked meedia siseturu toimimiselt ning edendada sel turul mitmekesisust ja sõltumatust. Euroopa tuleviku konverentsi lõpparuandes, mis avaldati 9. mail 2022, kutsusid kodanikud oma ettepanekutes ELi üles veelgi edendama meedia sõltumatust ja mitmekesisust, eelkõige õigusakti abil, mis käsitleks kogu ELi hõlmavate miinimumstandardite abil meedia sõltumatust ähvardavaid ohte. Samuti kutsusid nad üles kaitsma ja toetama vaba, mitmekesist ja sõltumatut meediat, tõhustama võitlust desinformatsiooni ja välissekkumise vastu ning tagama ajakirjanike kaitse. Eeltoodut arvesse võttes on Euroopa meediavabaduse määruse ettepaneku eesmärk parandada meedia siseturu toimimist. Ettepanek sisaldab nelja alaeesmärki. ·Edendada piiriülest tegevust ja investeeringuid meediateenustesse, ühtlustades teatavaid lahknevaid elemente liikmesriikide meedia mitmekesisuse raamistikes, eeskätt selleks, et hõlbustada teenuste piiriülest osutamist. Ettepanekuga soovitakse ELi tasandi koordineerimise kaudu tagada, et kui riikide sõltumatud ametiasutused hindavad meediaturu kontsentratsiooni, käsitleksid nad meedia mitmekesisust ja sõltumatust järjepideval viisil. ·Suurendada regulatiivset koostööd ja õigusnormide lähendamist piiriüleste koordineerimisvahendite ning ELi tasandi arvamuste ja suuniste kaudu. Sellega edendatakse järjepidevaid lähenemisviise meedia mitmekesisusele ja sõltumatusele ning pakutakse meediateenuste kasutajatele tõhusat kaitset ebaseadusliku ja kahjuliku sisu eest, muu hulgas internetis ja seoses teenuseosutajatega (sh kolmandatest riikidest pärit teenuseosutajatega), kes ei järgi ELi meediastandardeid. ·Hõlbustada kvaliteetsete meediateenuste osutamist, leevendades avaliku ja erasektori põhjendamatu sekkumise ohtu toimetusvabadusse. Ettepaneku eesmärk on tagada, et ajakirjanike ja toimetajate töösse ei sekkutaks – see puudutab ka allikate ja teabevahetuse kaitset. Toimetuste sõltumatust edendades tagab ettepanek ka meediateenuste saajate huvide parema kaitse. ·Tagada majandusressursside läbipaistev ja õiglane jaotamine meedia siseturul, suurendades kasutajaskonna mõõtmise ja riikliku reklaami jaotamise läbipaistvust ja õiglust. Ettepaneku eesmärk on tagada kasutajaskonna mõõtmise meetodite läbipaistvus, mittediskrimineerivus, proportsionaalsus, objektiivsus ja kaasavus, eelkõige internetis. Samuti tagatakse ettepanekuga läbipaistvus, mittediskrimineerimine, proportsionaalsus ja objektiivsus riikliku reklaami jaotamisel meediakanalitele, vähendamaks ohtu, et avaliku sektori vahendeid väärkasutatakse erahuvides teiste turuosaliste kahjuks. Seega edendatakse ettepanekuga ausat konkurentsi meedia siseturul. Seadusandlikule ettepanekule on lisatud soovitus, milles esitatakse meediaettevõtete vabatahtlike heade tavade loetelu toimetuste sõltumatuse edendamiseks ning soovitused meediaettevõtetele ja liikmesriikidele, eesmärgiga suurendada meediaomandi läbipaistvust. Soovitus aitab vähendada põhjendamatu toimetusotsustesse sekkumise ohtu ja parandada juurdepääsu meediaomandit käsitlevale teabele. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev ettepanek on kooskõlas kehtivate ELi horisontaalsete ja valdkondlike õigusnormidega meedia ja internetipõhiste teenuste kohta. Selle eesmärk on kõrvaldada meedia siseturu toimimist mõjutavad regulatiivsed lüngad. Selleks tuginetakse kõigepealt läbivaadatud audiovisuaalmeedia teenuste direktiivile, millega reguleeritakse audiovisuaalmeediat käsitlevate siseriiklike õigusaktide koordineerimist kõikjal ELis. Ettepanekuga tugevdatakse koostööd direktiiviga loodud audiovisuaalmeedia teenuste Euroopa regulaatorasutuste rühmas (ERGA), muudetakse see Euroopa meediateenuste nõukojaks (edaspidi „nõukoda“) ning antakse sellele laiem tegevusulatus ja lisaülesanded. Ettepanekus sätestatakse uued meediateenustega seotud normid, mis puudutavad näiteks ajakirjandusallikate ja teabevahetuse kaitset, riiklikku reklaami ja kasutajaskonna mõõtmist. Sellega täiendab ettepanek autoriõiguse reformi, mis toetab ajakirjanduse rahalist jätkusuutlikkust. Ettepanek on täielikult kooskõlas e-kaubanduse direktiiviga ning platvormide ja ettevõtete vahelisi suhteid käsitleva määrusega ning täiendab neid. Samuti on see kooskõlas digiteenuste õigusaktiga ja digiturgude määrusega, millega nähakse ette horisontaalsed raamistikud internetipõhiste teenuste ühtlustatud normide kohta, ning täiendab neid. Ettepanekus käsitletakse ülejäänud valdkondlikke küsimusi, mida kahes nimetatud horisontaalses aktis täielikult reguleeritud ei ole. Ettepanek täiendab ELi konkurentsieeskirju, milles ei käsitleta otseselt mõju, mida turu kontsentratsioon võib avaldada meedia mitmekesisusele või sõltumatusele, ning riigiabi eeskirju, mida kohaldatakse igal üksikjuhul eraldi (sageli tagantjärele) ja mis ei käsitle piisavalt probleeme, mis tulenevad riigi vahendite ebaõiglasest eraldamisest meediateenuse osutajatele. Ettepanekuga tagatakse, et riikliku reklaami suhtes hakatakse süsteemselt kohaldama ex ante norme läbipaistvuse kohta, eelkõige seoses vahendite saajate ja kulutatud summadega, ning sellise reklaami õiglase jaotamise kohta. Ettepanek ja eelkõige riiklikku reklaami käsitlevad sätted on kooskõlas poliitreklaami läbipaistvust ja suunamist reguleeriva määruse ettepanekuga. Lisaks täiendab ettepanek kehtivaid ELi õigusnorme omandisuhete läbipaistvuse kohta ega mõjuta neid. Rahapesuvastane direktiiv on peamine vahend tegelike tulusaajate läbipaistvuse tagamiseks, ELi äriühinguõiguse direktiiviga aga reguleeritakse teavet, mida peavad äriregistrites avaldama eelkõige piiratud vastutusega äriühingud. Audiovisuaalmeedia teenuste direktiivis julgustatakse liikmesriike võtma meetmeid, et teha kättesaadavaks teave audiovisuaalmeedia omandistruktuuri kohta. Ettepanek täiendab olemasolevat raamistikku, kuna sellega nähakse ette, et kõik uudiseid ja päevakajalist sisu pakkuvad meediateenuse osutajad peavad andma meediateenuste saajatele teavet meediaomandi ning eelkõige otseste, kaudsete ja tegelike tulusaajate kohta. Ettepanek on kooskõlas ka liikmesriikide avalik-õiguslikku ringhäälingut käsitleva protokolliga (Amsterdami protokoll), milles tunnustatakse liikmesriikide pädevust määratleda avalik-õigusliku meedia avaliku teenuse osutamise ülesanne ja näha ette selle rahastamine, kuni see rahastamine ei mõjuta kaubandustingimusi ega konkurentsi ELis määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega. Amsterdami protokoll kinnitab kaudselt, et avalik-õiguslik meedia kuulub siseturu alla. Ettepanek on kooskõlas strateegilise kompassi ning asjakohaste nõukogu järeldustega. Tugevdades meediat reguleerivate asutuste rolli ja koostööd, muu hulgas ELi inforuumi mõjutavates küsimustes, täiendab ettepanek meetmeid, mis on võetud selleks, et töötada välja ELi vahendid välisriigist lähtuva infoga manipuleerimise ja sekkumise vastu. Ettepanek on kooskõlas Euroopa Nõukogu ministrite komitee soovitusega liikmesriikidele avalik-õigusliku meedia juhtimise kohta. Soovituses on öeldud, et avalik-õiguslik meedia peab tegutsema ja arenema kestlikus juhtimisraamistikus, mis tagab nii vajaliku toimetuste sõltumatuse kui ka avaliku vastutuse. Võttes arvesse viimasel ajal ajakirjandusallikate vastu suunatud ähvardusi, luuakse ettepanekuga sihipärane kaitsemeede nuhkvara kasutamise vastu meediateenuse osutajate või ajakirjanike kasutatavates seadmetes; sel viisil arendatakse edasi kaitset, mis on ette nähtud direktiiviga 2002/58/EÜ (e-privaatsuse direktiiv), direktiiviga (EL) 2016/680 (õiguskaitsedirektiiv) ja direktiiviga 2013/40/EL, milles käsitletakse infosüsteemide vastu suunatud ründeid. •Kooskõla liidu muude tegevuspõhimõtetega Ettepanek põhineb Euroopa demokraatia tegevuskaval, milles komisjon esitas meetmed demokraatias osalemise edendamiseks, desinformatsiooni tõkestamiseks ning vaba ja sõltumatu meedia toetamiseks. Tugevdades ajakirjandusallikate ja teabevahetuse kaitset, täiendab algatus soovitust ajakirjanike kaitse, turvalisuse ja mõjuvõimu suurendamise kohta ning direktiivi ettepanekut ja soovitust, milles käsitletakse avalikus elus osalevate inimeste kaitsmist ilmselgelt põhjendamatute või kuritarvituslike hagide eest (üldsuse osalemise vastased strateegilised hagid). Ettepanekuga nähakse ette konkreetsed meetmed vastuseks Euroopa deklaratsioonile digiõiguste ja -põhimõtete kohta digikümnendiks, milles kutsutakse üles kaitsma sõna- ja teabevabadust internetis, ning toetatakse meedia ja audiovisuaalvaldkonna tegevuskava rakendamist, milles komisjon esitas meetmed meediasektori rahalise jätkusuutlikkuse ja digiülemineku tugevdamiseks. Ettepaneku eesmärk on tugevdada meediateenuse osutajate toimetuste sõltumatust. Samal ajal on rahaline jätkusuutlikkus oluline tegur toimetuse sõltumatuse kaitsmiseks välise ja turusurve eest. Nagu sidusrühmad avaliku konsultatsiooni käigus märkisid, on meediasektori ebakindel majanduslik olukord endiselt probleem ja COVID-19 kriis on seda veelgi süvendanud. Mitmekesiste ja piisavate rahastamisallikate tagamine võiks tugevdada meedia vastupidavust ja sõltumatust ning toetada kvaliteetsete teenuste osutamist eurooplastele. Sellest tulenevalt on meediasektor üha enam pöördunud ELi poole rahalise toetuse saamiseks, arvestades asjaolu, et komisjon on pikka aega kaasrahastanud Euroopa asjade sõltumatut kajastamist meedias, et edendada Euroopa avalikku sfääri. Kuigi summa on sektori suuruse ja tähtsusega võrreldes paratamatult piiratud, on Euroopa rahastus tõepoolest sobiv selleks, et aidata kaasa sektori taastumisele COVID-19 pandeemiast, uudiste digiüleminekule ning uute formaatide või mudelite piiriülesele katsetamisele, et internetis raha teenida. Selle tulemusena on komisjon pärast meedia- ja audiovisuaalvaldkonna tegevuskava vastuvõtmist 2020. aasta detsembris ühte paketti koondanud meetmeid, mille eesmärk on toetada uudistemeediat, austades täielikult toimetuste sõltumatust. Näiteks lõi komisjon programmi „InvestEU“ raames sihtotstarbelise omakapitaliinvesteeringute vahendi „MEDIA INVEST“, mille eesmärk on suurendada Euroopa audiovisuaalvaldkonna ettevõtete finantssuutlikkust. Alates 2022. aastast on uudistemeediale kättesaadav ka omakapitalitoetus koos investeerimisvalmiduse meetmetega erainvestorite kaasamiseks ja omakapitaliinvesteeringute mahu suurendamiseks. Samal ajal toetab komisjon sihtotstarbelise kaasinvesteerimisrahastu käivitamist programmi „InvestEU“ raames koos sihtasutuste ja heategevusorganisatsioonidega, et keskenduda kolmele konkreetsele missioonivaldkonnale, millest üks on „meedia mitmekesisus, demokraatia ja kultuur“. Paketi teine eesmärk on innovatsioon: teadusuuringute ja innovatsiooni ning digiprogrammide raames rahastatakse uuenduslike lahenduste väljatöötamist, muu hulgas eelkõige peatselt käivitatavat projektikonkurssi Euroopa meedia andmeruumi arendamiseks. Lisaks aitavad programmidest „Horisont 2020“ ja „Euroopa horisont“ rahastatavad uuenduslikud teadusuuringud mõista meedia mõju kodanikele ja demokraatiale ning pakuvad vahendeid ja strateegiaid elujõulisema ja mitmekesisema meediamaastiku edendamiseks, võideldes internetis leviva desinformatsiooni vastu ja täiustades ajakirjandusstandardeid. Regulaarne teabevahetus selle majandussektoriga Euroopa uudistemeedia foorumi raames aitab samuti kaasa sektori innovatsiooni jälgimisele ning annab võimaluse arutleda ELi tegevuse üle selles valdkonnas. Meedia ja audiovisuaalvaldkonna tegevuskava kohaselt on uudistemeedia sektor nihkunud kultuuri- ja loomesektori toetamiseks kavandatud programmi „Loov Euroopa“ fookusesse. Programmist võib rahastada meediaorganisatsioonide partnerlusi, et teha uuendusi, katsetada uusi formaate või jagada piiriüleselt häid äritavasid. Programmist „Loov Euroopa“ kaasrahastatakse ka projekte, mis edendavad mitmekesisemat meediakeskkonda: toetused võimaldavad reportereid kaitsta (sh saada õigusabi) ja hõlmavad selliseid valdkondi nagu teabe kogumine, järelevalve, selgitustöö, üldsuse teavitamine ja teadlikkuse suurendamine. ELi rahaliste vahenditega toetati ka meedianõukogude tegevust ning meedia mitmekesisuse seiret. Alates 2023. aastast eraldab komisjon programmi „Loov Euroopa“ raames sihtotstarbelisi rahalisi vahendeid, et toetada avalikku huvi teenivat meediat, nt uuriva ajakirjanduse väljaanded, aidates seeläbi kaasa pluralistlikule piiriülesele arutelule ja tervemale demokraatiale. Nõudlus meedia rahastamise järele ületab olemasolevaid vahendeid. Euroopa Parlament on nõudnud uudistemeedia sektori rahastamisvõimaluste suurendamist, eelkõige alalise uudistemeedia fondi ning programmi „Loov Euroopa“ sektoriülese ja MEDIA tegevussuuna eelarve suurendamise kaudu. Ka nõukogu kutsus komisjoni üles suurendama sõltumatu ajakirjanduse rahastamist. Praeguse ELi poliitika täiendamiseks ja sektori rahalise vastupidavuse tugevdamiseks kaardistab komisjon liikmesriikide välja töötatud avaliku sektori rahastamiskavad ja algatused ning teeb kindlaks rahastamissuundumused ja -lüngad. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114, millega nähakse ette liikmesriikides õigus- ja haldusnormide ühtlustamiseks selliste meetmete võtmine, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine.

Ettepaneku eesmärk on tegeleda meediavabaduse ja mitmekesisuse ning toimetuste sõltumatusega seotud killustatud riiklike regulatiivsete lähenemisviisidega. See edendab ühist lähenemisviisi ja koordineerimist ELi tasandil, tagab meediateenuste siseturu optimaalse toimimise ning hoiab ära uute takistuste tekkimise meediateenuse osutajate tegevusele kõikjal ELis. Eelkõige on ettepaneku eesmärk lahendada järgmised probleemid, mis takistavad meediateenuste osutamist siseturul: ·ajakirjanike kui teenuseosutajate allikate ja teabevahetusega seotud riiklikud piirangud, mis mõjutavad sisu tootmist ja meediateenuste osutamist; ·sekkumine meediateenuse osutajate tegevusse, muu hulgas nende toimetusotsustesse, ning erinevad lähenemisviisid toimetuste sõltumatuse kaitsele; ·oht, et riigid sekkuvad avalik-õigusliku meedia tegevusse – selline sekkumine kahjustab võrdseid tingimusi ühtsel turul ja avalik-õigusliku meedia kvaliteeti; ·petturlike ettevõtete (sh meediateenuse osutajad, kes on kas rahaliselt või toimetuslikult teatavate kolmandate riikide kontrolli all) turutegevus, mis tekitab pingeid liidu vaba liikumise eeskirjade kohaldamisel; ·ohud meediateenuste vabale osutamisele väga suurtel digiplatvormidel – kuivõrd meediateenused levivad üha rohkem digikeskkonnas –, mis kahjustavad võrdseid tingimusi siseturul; ·liikmesriikide meediaturu meetmed, mis mõjutavad meediateenuse osutajate tegevust, piirates vaba liikumist liidus, ning killustavad seeläbi siseturgu ja põhjustavad õiguskindlusetust; sama kehtib liikmesriikide õigusnormide ja menetluste kohta, millega hinnatakse meediaturu kontsentratsiooni mõju meedia mitmekesisusele ja toimetuste sõltumatusele; ·kasutajaskonna mõõtmise süsteemide ja meetodite läbipaistmatus ja võimalik kallutatus, mis põhjustab turumoonutusi ja kahjustab võrdseid tingimusi siseturul; ·riiklike reklaamikulude ebaõiglane ja läbipaistmatu jaotamine meediateenuse osutajatele, mis kahjustab teisi meediateenuse osutajaid, sh teistes liikmesriikides asutatud meediateenuse osutajaid. Lisaks sellele on ELi toimimise lepingu artikkel 114 sobiv õiguslik alus uute struktuuride loomiseks ELi õiguse alusel. See on eriti asjakohane, arvestades algatuse juhtimisaspekti, mille eesmärk on edendada riikide meediat reguleerivate asutuste tihedamat koostööd ELi tasandi nõukojas, mille ülesanne oleks edendada ELi meediaeeskirjade tulemuslikku ja järjepidevat kohaldamist. Liidu seadusandja ei pea siseturu reguleerimisel mitte ainult järgima põhiõigusi, vaid leidma ka tasakaalu konkureerivate põhiõiguste vahel. Käesolev määruse ettepanek kujutab endast harmoonilist, kooskõlastatud ja mitmetahulist õigusraamistikku, millega seadusandja aitab kaasa meediateenuste siseturu arendamisele ja kaitsmisele, ning taotleb seega mitut täiendavat õigustatud avalikku huvi (sh kasutajate kaitset) ja saavutab õiglasel viisil tasakaalu kõigi asjassepuutuvate isikute põhiõiguste vahel. •Subsidiaarsus Liikmesriigid üksi ei suuda ettepaneku eesmärke saavutada, sest probleemid on üha enam piiriülesed ega piirdu üksikute liikmesriikide või liikmesriikide rühmaga. Meediasisu, sh uudiste tootmine, levitamine ja tarbimine on üha digitaalsem ja piiriülesem, kuna internet soodustab jätkuvalt meedia traditsiooniliste ärimudelite ümberkujundamist. Meediateenuste osutamist kogu ELis mõjutavad üha enam ülemaailmsed platvormid, mis võimaldavad juurdepääsu meediasisule ning on samal ajal mõjukad internetireklaami pakkujad. Ühine ELi lähenemisviis, millega edendatakse õigusnormide lähendamist, läbipaistvust, õiguskindlust ja võrdseid tingimusi asjaomastele meediaturul tegutsejatele, on parim viis meedia siseturu arendamiseks. See vähendab meediateenuse osutajate koormust, kes peavad praegu mitmes liikmesriigis tegutsedes järgima erinevaid õiguskordi. See suurendab meediaturu osaliste õiguskindlust ning edendab seeläbi ausat konkurentsi ja piiriüleseid investeeringuid. Samuti võimaldab see meediat reguleerivatel asutustel võtta kooskõlastatud meetmeid küsimustes, mis mõjutavad ELi inforuumi ja eelkõige ELi tarbijate huvide kaitset. Algatuses võetakse nõuetekohaselt arvesse protokolli liikmesriikide avalik-õigusliku ringhäälingu kohta (Amsterdami protokolli) ja Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõiget 2. Sellega ei piirata liikmesriikide pädevust rahastada avalik-õiguslikku meediat, et see saaks täita avaliku teenuse osutamise ülesannet, nagu see on antud, määratletud ja korraldatud riigi tasandil, samuti ei sekkuta meediavaldkonna rahvuslikku identiteeti ega reguleerimistavadesse. Selles võetakse nõuetekohaselt arvesse ka sidusrühmade seisukohti; seega lähtub algatus põhimõttest, et liiga ühtsed ja üksikasjalikud ELi õigusnormid meedia mitmekesisuse tagamiseks oleksid ebasoovitavad ja ebaproportsionaalsed, sest norme tuleb kohandada vastavalt iga liikmesriigi ajaloolisele ja kultuurilisele taustale. Selle asemel leitakse algatuses õige tasakaal üldsõnaliste sätete ja konkreetsemate eeskirjade vahel, et saavutada poliitilised eesmärgid. •Proportsionaalsus Algatus tugineb olemasolevatele õigusraamistikele ja keskendub üksnes valdkondadele, kus on vaja võtta täiendavaid ELi meetmeid meedia siseturu nõuetekohaseks toimimiseks, muu hulgas selleks, et tagada võrdsed tingimused ja meediaturu osaliste sõltumatu tegutsemine kõikjal ELis. Algatus piirdub küsimustega, mille puhul liikmesriigid üksi ei suuda rahuldavaid lahendusi leida, ning sellega nähakse ette hästi kalibreeritud ühtlustamine, mis ei lähe kaugemale sellest, mida on vaja, et saavutada eesmärk luua meediateenuste siseturu nõuetekohaseks toimimiseks ühine raamistik, tagades samal ajal selliste teenuste kvaliteedi. Ettepaneku proportsionaalsuse tagamisele aitab kaasa ka asjaolu, et mitmed kavandatavad eeskirjad käsitlevad põhimõtteid. Ettepanekuga kaasnevad piiratud vastavuse ja täitmise tagamise kulud, mida tõenäoliselt tasakaalustab märkimisväärne kasu meediaturu osalistele ja kodanikele. Ettepanek suurendab läbipaistvust ja vähendab turu õiguslikku killustatust ning suurendab seeläbi õiguskindlust ja ausat konkurentsi, vähendades samal ajal turumoonutusi. See suurendab investorite usaldust ja muudab piiriülesed meediaturu tehingud vähem koormavaks, mis loob hea keskkonna investeeringuteks ja meediateenuste vabaks osutamiseks kõikjal ELis. Kodanikud ja ettevõtted saavad kasu ka mitmekesisemast meediapakkumisest, suuremast läbipaistvusest ja paremast juurdepääsust teabele.

•Vahendi valik Käesolev ettepanek esitatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse vormis. Arvestades käsitletavaid küsimusi ning majanduslikku, sotsiaalset ja poliitilist konteksti, on määrus sobivam kui direktiiv, et tagada ühtne kaitsetase kogu ELis ja vähendada regulatiivseid erinevusi, mis takistaksid meediateenuste sõltumatut osutamist siseturul. Määrus võimaldab uusi ELi õigusnorme kiiresti kohaldada ja probleemid kiiremini lahendada. Sellega välditakse pikalevenivat ülevõtmisprotsessi ja hoitakse ära ülevõtmise käigus tekkida võivad lahknevused ja moonutused, sel teel, et kehtestatakse vahetult kohaldatavad sätted ning välditakse olukorda, kus liikmesriigid kasutavad ülevõtmisprotsessi ettekäändena, et kehtestada või säilitada seadusandlikke meetmeid, mis on sisuliselt suunatud sõltumatute meediateenuse osutajate vastu või on muul viisil diskrimineerivad. Ka algatuse institutsioonilist komponenti (nõukoja loomine) arvestades on eelistatav määrus. Sellist valikut õigustab ka meediateenuste üha suurem kolimine digikeskkonda ja nende piiriülene osutamine, mis nõuab kiiret tegutsemist ja järjepidevat lähenemisviisi kogu siseturul. Vahetult kohaldatavate sätete kehtestamisega tagab kavandatav määrus ka tulemusliku ja tõhusa koostöö liikmesriikide meediat reguleerivate asutuste ja organite vahel. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Konsulteerimine sidusrühmadega Ettepanek põhineb ulatuslikul konsulteerimisel sidusrühmadega, mille käigus võeti arvesse komisjoni poolt huvitatud isikutega konsulteerimise üldisi põhimõtteid ja nõudeid. Algatusega seotud tagasisidekorje käivitati 21. detsembril 2021 ja see oli tagasiside andmiseks avatud kuni 25. märtsini 2022. Kokku saadi 1 473 vastust. Avalik konsultatsioon toimus 10. jaanuarist kuni 25. märtsini 2022 ja selle käigus saadi 917 vastust. Mõlemaid reklaamiti nii komisjoni veebisaidi kui ka sotsiaalmeedia ja erivõrgustike kaudu. Kui tagasisidekorje eesmärk oli koguda üldist tagasisidet vastuseks komisjoni algatuse väljakuulutamisele, siis avaliku konsultatsiooni käigus koguti arvamusi struktureeritud küsimustiku abil, mis sisaldas konkreetseid küsimusi algatuse kohta. Lisaks korraldas komisjon kohtumised peamiste sidusrühmade ja ekspertidega, et koguda täiendavaid tõendeid ja andmeid algatuses käsitletavate konkreetsete probleemide, poliitilise lähenemisviisi ja selle mõju kohta, samuti tehnilist teavet sektoris toimivate tavade kohta. Samuti korraldas komisjon sihtotstarbelisi seminare ning analüüsis mitmeid seisukohti ja analüütilisi dokumente, mis saadi algatuse ettevalmistamise käigus. Algatuse aluseks oleva mõjuhinnangu koostamist toetasid kaks välisuuringut, mille juurde kuulus hulk individuaalseid konsultatsioone peamiste sidusrühmadega. Lisaks arutas komisjon algatust audiovisuaalmeedia teenuste direktiivi kontaktkomitee ja ERGA liikmetega. Need eksperdirühmad kujutasid endast otsekanalit, mille abil konsulteerida kõige asjakohasemate asutustega liikmesriikide tasandil. 18. veebruaril 2022 korraldati eriseminar akadeemiliste ringkondade, ERGA ja komisjoni esindajate osalusel, et koguda arvamusi teadlastelt ja ekspertidelt, kellel on eriteadmised vastavates valdkondades (nt avalik ja riigiõigus, meediavabadus ja siseturg). Sellise seadusandliku ettepaneku ideed, mis reguleeriks vähemalt mõningaid olulisi valdkondi, toetasid kodanikud ja enamik teisi sidusrühmi, sh meediavabaduse kogukond, tarbijaorganisatsioonid, meediat reguleerivad asutused ja ERGA, avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid, sisu levitajad ja reklaamiökosüsteemis osalejad. Need sidusrühmad eelistavad põhimõttelist lähenemisviisi sellele, et meetmeid ei võeta või kehtestatakse üksikasjalikud nõuded. Eelkõige vabaühendused ja avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid toetasid ELi tasandi tegevust eesmärgiga kehtestada kaitsemeetmed toimetuste sõltumatuse tagamiseks, sh avalik-õigusliku meedia puhul, tuletades samal ajal meelde Amsterdami protokolli tähtsust. Avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid toetavad toimetuste usaldusväärsuse kaitsemeetmeid internetis ning suuniseid üldist huvi pakkuvate audiovisuaalmeedia teenuste sobiva esiletoomise kohta. Eraõiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid pooldasid eelkõige meedia mitmekesisuse meetmete ning kasutajaskonna mõõtmise läbipaistvuse, objektiivsuse ja kontrollitavuse ühiseid põhimõtteid, nõustudes viimati nimetatud aspektis kirjastajate ja reklaamiökosüsteemis osalejatega. Traditsiooniliselt reguleerimata kirjastajad eelistasid üldiselt enesereguleerimist või soovitust. Siiski toetasid nad kogu ELi hõlmavaid meetmeid nii ajakirjandusallikate kaitse kui ka riikliku reklaami puhul. Kodanikud olid kindlalt seda meelt, et riikliku reklaami jaotamisel on vaja läbipaistvust ja õiglust. Ringhäälinguorganisatsioonid ja kirjastajad nõudsid digiplatvormide tulemuslikku reguleerimist. Mis puutub juhtimisse, siis valitseb laialdane toetus ERGA-l põhinevale järelevalvele, kuid arvamused selle võimaliku tulevase staatuse kohta lahknevad. Reguleerivad asutused ja meediavabaduse kogukond pooldavad ERGA tugevdamist, ettevõtjad ja ettevõtjate ühendused aga pigem säilitaksid selle praegusel kujul. Avaliku sektori asutused toetasid eelkõige regulatiivset koostööd ELi tasandil, et edendada meedia mitmekesisuse ühiseid standardeid ning tugevdada ERGA rolli ja vahendeid suuremaks koordineerimiseks ELi tasandil. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Komisjon on käesoleva ettepaneku ettevalmistamisel tuginenud paljudele eriteadmistele. Lisaks eespool kirjeldatud avalikule konsultatsioonile ja muudele konsultatsioonidele sidusrühmadega tellis komisjon kaks välisuuringut, et tagada kõigi võimalike poliitiliste lähenemisviiside analüüsi suur sidusus ja võrreldavus. Euroopa Nõukogu Euroopa Audiovisuaalsektori Vaatluskeskus koostas ka eriaruande avalik-õigusliku meedia juhtimise ja sõltumatuse kohta. Aruandele on lisatud põhjalik ülevaade Euroopa avalik-õigusliku meedia peamistest juhtimisalastest kaitsemeetmetest. Komisjoni aruanded õigusriigi kohta, meedia mitmekesisuse seire aastaaruanded ja mõned Eurobaromeetri uuringud pakkusid tõendeid ja analüüse paljudes asjakohastes küsimustes. Neid allikaid kasutati meedia siseturu probleemide ning nende ulatuse ja põhjuste kindlakstegemiseks. Komisjon on tuginenud ka asjakohastele Euroopa Nõukogu soovitustele, milles leppisid kokku kõik liikmesriigid. Tõenditel põhineva analüüsi täiendavaks toetamiseks vaatas komisjon läbi ka asjakohase kohtupraktika ja tutvus põhjalikult kirjandusega, mis hõlmas akadeemilist kirjandust ning paljusid poliitikauuringuid ja aruandeid, mille autoriteks olid muu hulgas meediavabaduse ja meedia mitmekesisuse valdkonnas tegutsevad vabaühendused. •Mõju hindamine Kooskõlas parema õigusloome poliitikaga koostas komisjon käesolevale ettepanekule mõjuhinnangu, mille vaatas läbi komisjoni õiguskontrollikomitee. Mõjuhinnang esitati õiguskontrollikomiteele esimest korda 13. mail ja seda arutati 8. juunil toimunud kuulamisel. Pärast 10. juunil saadud negatiivset arvamust kirjutati aruanne põhjalikult ringi ja esitati õiguskontrollikomiteele uuesti 11. juulil. 27. juulil esitas õiguskontrollikomitee mõjuhinnangu kohta reservatsioonidega positiivse arvamuse. Mõjuhinnangut muudeti täiendavalt, et võtta arvesse õiguskontrollikomitee soovitusi selle parandamiseks. Õiguskontrollikomitee arvamused ning märkused ja selgitused selle kohta, kuidas neid on arvesse võetud, on esitatud mõjuhinnangu 1. lisas.

Komisjon kaalus erinevaid poliitikavariante, et saavutada ettepaneku üldeesmärk – parandada meedia siseturu toimimist. Hinnati kolme erineval tasemel regulatiivse sekkumisega poliitikavarianti. ·1. variant. Meedia mitmekesisust ja sõltumatust käsitlev soovitus, milles ergutatakse liikmesriike ja teatavates valdkondades meediaturul tegutsevaid ettevõtteid rakendama meetmeid meedia mitmekesisuse, toimetuste sõltumatuse ning läbipaistvuse ja õigluse edendamiseks meediaturul. ·2. variant. Seadusandlik ettepanek ja soovitus meedia sõltumatuse kohta, millest esimesega nähakse ette ühised reeglid meediateenuste siseturu jaoks ning teises ergutatakse meediaettevõtteid ja liikmesriike edendama meedia sõltumatust ja läbipaistvust. ·3. variant. Täiustatud seadusandlik ettepanek, millega lisatakse 2. variandi kõigile seadusandlikele elementidele täiendavad kohustused meediaturul tegutsevatele ettevõtetele ja reguleerivatele asutustele, et edendada kvaliteetsete meediateenuste kättesaadavust ning majandusressursside läbipaistvat ja õiglast jaotamist meediaturul. 2. ja 3. variandi kohase õigusakti puhul kaaluti kahte allvarianti. ·Allvariant A. Juhtimissüsteem, mis põhineb nõukojal, mida toetab komisjoni sekretariaat. ·Allvariant B. Juhtimissüsteem, mis põhineb nõukojal, mida abistab sõltumatu ELi amet. Komisjoni väljakujunenud metoodika kohaselt hinnati iga poliitikavarianti majandusliku, sotsiaalse ja põhiõiguste valdkonna mõju seisukohast. Eelistatud variant on 2. variandi allvariant A. See variant täidab sekkumise üldeesmärgi tõhusalt, sidusalt, proportsionaalselt ja suures osas tulemuslikult. Eelkõige kehtestatakse kavandatava õigusaktiga meediaturu jaoks mõned aluspõhimõtted ja -normid ning antakse nõukojale kui sõltumatute meediat reguleerivate asutuste ühisorganile olulised ülesanded, muu hulgas ülesanne anda eksperdinõu meedia reguleerimise regulatiivsete, tehniliste või praktiliste aspektide kohta, esitada arvamusi siseturu toimimist mõjutada võiva turu kontsentratsiooni kohta ning koordineerida meetmeid seoses meediateenuse osutajatega (sh kolmandatest riikidest pärit meediateenuse osutajatega), kes ei järgi ELi meediastandardeid. Liikmesriikide kohtutes on võimalik tugineda õigusaktis sätestatud põhimõtetele ja normidele ning komisjonil on võimalik algatada rikkumismenetlusi, muu hulgas süsteemsete probleemide korral. Poliitikapaketi mittesiduvas osas – soovituses – soovitatakse vabatahtlikke meetmeid kahes konkreetses küsimuses: meedia sõltumatuse kaitsemeetmed ja meediaomandi läbipaistvus. Selline mitmekihiline ja paindlik lähenemisviis toob soovitud kasu, optimeerides samal ajal meediaturu osaliste ja ametiasutuste kulusid, võttes arvesse ka komisjoni sekretariaadi väiksemaid kulusid võrreldes ELi bürooga. Poliitikavariantide mõju sidusrühmade eri kategooriatele on üksikasjalikult selgitatud mõjuhinnangu 3. lisas. •Põhiõigused Kavandatav määrus, mis suurendab õigusnormide lähendamist meedia siseturul, kaitseb toimetuste sõltumatust koos meediateenuse osutajate ettevõtlusvabadusega ning suurendab läbipaistvust ja õiglust majandusressursside jaotamisel, hõlbustab sõltumatute ja kvaliteetsete meediateenuste osutamist piiriüleselt ning edendab seeläbi meediavabadust ja mitmekesisust. Uues raamistikus on keskne roll nõukojal: olles täiesti sõltumatu valitsustest ja muudest avalik-õiguslikest või eraõiguslikest üksustest, aitab ta kaasa sõnavabaduse tulemuslikule ja erapooletule kaitsmisele kogu ELis. Sõnavabadus on kaitstud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikliga 11, mis vastab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 10. Kavandataval määrusel on positiivne mõju ka ettevõtlusvabadusele (harta artikkel 16), sest sellega kõrvaldatakse takistusi teenuste osutamise vabaduselt ja piiratakse ohtu, et teatavaid meediaturu osalisi koheldakse diskrimineerivalt. 4.MÕJU EELARVELE Käesoleva määruse ettepaneku mõju eelarvele kaetakse 2021.–2027. aasta mitmeaastases finantsraamistikus programmi „Loov Euroopa“ raames sätestatud eraldistest, nagu on üksikasjalikult kirjeldatud ettepanekule lisatud finantsselgituses. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Komisjon loob tervikraamistiku, et pidevalt jälgida käesoleva õigusakti väljundit, tulemusi ja mõju. See hõlmab eelkõige uut sõltumatut järelevalvemehhanismi meediateenuste siseturu toimimist ohustavate riskide kindlakstegemiseks ja hindamiseks. Õigusakti hindamine ja Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele esitatav aruanne on kavas nelja aasta jooksul pärast õigusakti jõustumist ning seejärel iga nelja aasta tagant. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

I peatükis on sätestatud määruse reguleerimisese ja kohaldamisala ning määruses kasutatud põhimõistete määratlused. Eelkõige täpsustakse selles, et määruse II peatükk ja III peatüki 5. jagu sisaldavad minimaalset ühtlustamist käsitlevaid sätteid. II peatükk sisaldab meediateenuste saajate ja osutajate õigusi siseturul. Selles on sätestatud ka kaitsemeetmed avalik-õigusliku meedia sõltumatuks toimimiseks ja meediateenuse osutajate kohustused siseturul. III peatükis on sätestatud regulatiivse koostöö ja hästi toimiva meediateenuste turu raamistik. 1. jaos on sätestatud, et audiovisuaalmeedia teenuste direktiivi rakendamise eest vastutavad liikmesriikide sõltumatud reguleerivad asutused või organid vastutavad selle peatüki kohaldamise eest, ning antakse neile oma ülesannete täitmiseks asjakohased uurimisvolitused. 2. jaoga luuakse Euroopa meediateenuste nõukoda, mis on sõltumatute meediat reguleerivate asutuste ühisorgan, mis asendab audiovisuaalmeedia teenuste Euroopa regulaatorasutuste rühma (ERGA) ja on selle õigusjärglane. Selles on sätestatud nõukoja sõltumatuse nõuded ja esitatud selle struktuur. Nõukoda saab oma ülesannete täitmiseks vajalikku haldus- ja korralduslikku tuge komisjoni juures asuvalt sekretariaadilt. Peatükis on loetletud määrusega ette nähtud nõukoja ülesanded. 3. jaos kehtestatakse normid ja menetlused regulatiivseks koostööks ja õigusnormide lähendamiseks meedia siseturul, muu hulgas struktureeritud koostöö mehhanism, jõustamismeetmete taotlused, suunised meedia reguleerimise küsimustes ja kolmandate riikide meediateenuseid käsitlevate meetmete koordineerimine. Sätete eesmärk on tagada tihedam koostöö liikmesriikide reguleerivate asutuste ja organite vahel meedia reguleerimise eri valdkondades. 4. jaos käsitletakse konkreetseid küsimusi, mis on seotud meediateenuste osutamisega digikeskkonnas. Mis puudutab meediateenuste osutamist väga suurtel digiplatvormidel, siis tuginetakse olemasolevatele horisontaalsetele õigusaktidele, aga nähakse ette täiendavad kaitsemeetmed meediateenuse osutajate poolt internetis pakutava sisu puhul toimetuse usaldusväärsuse tagamiseks, järgides teatavaid regulatiivseid või enesereguleerimise standardeid ning luues struktureeritud dialoogi väga suurte digiplatvormide ja asjaomaste meedia ökosüsteemi vastaspoolte vahel. Selles jaos on sätestatud ka õigus kohandada audiovisuaalse meedia pakkumist seadmetes ja kasutajaliidestes, mis kontrollivad juurdepääsu audiovisuaalmeedia teenustele, ning tootjate ja arendajate kohustus sellist kohandamist tehniliselt võimaldada. 5. jaos on sätestatud meediateenuse osutajate tegevust mõjutavate siseriiklike meetmete õigusraamistik ning nõuded siseriiklikele õigusnormidele ja menetlustele, mis on seotud meediaturu kontsentratsiooni mõju hindamisega meedia mitmekesisusele ja toimetuste sõltumatusele. Nõukojale antakse ülesanne võtta seisukoht olukorras, kus need võivad mõjutada siseturu toimimist. 6. jaos kehtestatakse nõuded kasutajaskonna mõõtmise süsteemidele ja metoodikale, mida asjaomased turuosalised kasutavad. Õigusnormidega kaasneb soovitus koostada tegevusjuhendeid ja edendada parimate tavade vahetamist. 6. jaos on sätestatud ka ühised nõuded riiklike reklaamikulude jaotamise kohta meediateenuse osutajatele, ilma et see mõjutaks riigihanke- ja riigiabi eeskirju. IV peatükis on lõppsätted, eelkõige järelevalve, hindamise ja aruandluse kohta. Määrus sisaldab mehhanismi, mille abil komisjon jälgib nõukojaga konsulteerides korrapäraselt meediateenuste siseturu toimimist ohustavaid riske. Peatükis tunnistatakse kehtetuks audiovisuaalmeedia teenuste direktiivi vastav artikkel ning nimetatakse määruse jõustumise ja kohaldamise kuupäev. 2022/0277 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse siseturul meediateenuste ühine raamistik (Euroopa meediavabaduse määrus) ja muudetakse direktiivi 2010/13/EL (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Sõltumatutel meediateenustel on siseturul ainulaadne roll. Tegemist on kiiresti muutuva ja majanduslikult tähtsa sektoriga, mis annab samas kodanikele ja ettevõtetele juurdepääsu eri seisukohtadele ja usaldusväärsetele teabeallikatele ning toimib seeläbi nö ühiskonna valvekoerana. Meediateenused on üha enam kättesaadavad internetis ja piiriüleselt, kuid liikmesriikides kohaldatakse nende suhtes erinevaid õigusnorme ja kaitsemeetmeid. (2)Meediavabaduse ja mitmekesisuse kaitse on nende teenuste ainulaadse rolli tõttu hästi toimiva meediateenuste siseturu (ehk meedia siseturu) oluline osa. See turg on alates uue sajandi algusest paljuski muutunud ning on üha digitaalsem ja rahvusvahelisem. See pakub palju majanduslikke võimalusi, kuid seal on ka mitmeid probleeme. Liit peaks aitama meediasektoril neid võimalusi siseturul ära kasutada, kaitstes samal ajal liidu ja selle liikmesriikide ühiseid väärtusi, nagu põhiõiguste kaitse. (3)Digitaalmeediaruumis pääsevad kodanikud ja ettevõtted oma isiklikes seadmetes ligi kohe kättesaadavale meediasisule ja tarbivad seda üha enam piiriüleses keskkonnas. Ülemaailmsed digiplatvormid pakuvad juurdepääsu meediasisule ning nende ärimudelid kipuvad kaotama vaheastmed juurdepääsul meediateenustele ning võimendama polariseerivat sisu ja desinformatsiooni. Need platvormid on ka olulised internetireklaami pakkujad, mistõttu rahalisi vahendeid suunatakse meediasektorist kõrvale, mõjutades selle rahalist jätkusuutlikkust ja seega ka pakutava sisu mitmekesisust. Kuna meediateenused on teadmiste- ja kapitalimahukad, on nende konkurentsivõime säilitamiseks ja siseturul edu saavutamiseks vaja mastaapsust. Seepärast on eriti oluline võimalus pakkuda teenuseid piiriüleselt ja saada investeeringuid muu hulgas teistest liikmesriikidest või teistes liikmesriikides. (4)Meediateenuste siseturg ei ole aga piisavalt integreeritud. Vaba liikumist siseturul takistavad mitmed riiklikud piirangud. Meedia mitmekesisuse ja toimetuste sõltumatusega seotud erinevad siseriiklikud õigusnormid ja lähenemisviisid, ebapiisav koostöö liikmesriikide reguleerivate asutuste või organite vahel ning avaliku ja erasektori majandusressursside läbipaistmatu ja ebaõiglane jaotamine raskendavad eelkõige meediaturu osaliste piiriülest tegutsemist ja laienemist ning toovad kaasa ebavõrdsed tingimused liidus. Meediateenuste siseturu terviklikkust võivad kahjustada ka teenuseosutajad, kes tegelevad süsteemselt desinformatsiooniga, muu hulgas infoga manipuleerimise ja sekkumisega, ning kuritarvitavad siseturu vabadusi, teiste seas riigi kontrolli all olevad meediateenuse osutajad, keda rahastavad teatavad kolmandad riigid. (5)Lisaks on mõned liikmesriigid internetis meedia mitmekesisuse ja meediavabadusega seotud probleemide lahendamiseks võtnud reguleerivaid meetmeid ja teised liikmesriigid võivad seda samuti teha ning sellega kaasneb oht, et siseturul vaba liikumise suhtes kohaldatavad riiklikud lähenemisviisid ja piirangud muutuvad veel erinevamaks. (6)Meediateenuste saajatel (füüsilised isikud, kes on liikmesriikide kodanikud või kellele on liidu õigusega antud õigused, ning liidus asutatud juriidilised isikud) peaks liidus olema tegelik vabadus saada siseturul vabu ja mitmekesiseid meediateenuseid. Meediateenuste piiriülese liikumise edendamisel tuleks siseturul tagada teenusesaajate kaitse miinimumtase. See oleks kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 11 kohase õigusega saada ja edastada teavet. Seepärast on vaja ühtlustada meediateenustega seotud siseriiklike õigusnormide teatavaid aspekte. Euroopa tuleviku konverentsi lõpparuandes kutsusid kodanikud ELi üles veelgi edendama meedia sõltumatust ja mitmekesisust, eelkõige õigusaktiga, mis käsitleks kogu ELi hõlmavate miinimumstandardite abil meedia sõltumatust ähvardavaid ohte. (7)Käesoleva määruse kohaldamisel peaks meediateenuse määratlus piirduma aluslepingus määratletud teenustega ja peaks seetõttu hõlmama kõiki majandustegevuse vorme. Sellest määratlusest peaks välja jääma kasutajate loodud sisu, mis on üles laaditud digiplatvormile, välja arvatud juhul, kui see kujutab endast tavaliselt (kas rahalise või muud laadi) tasu eest pakutavat kutsealast tegevust. Samuti peaks välja jääma puhtalt erakirjavahetus, näiteks e-kirjad, samuti kõik teenused, mille põhieesmärk ei ole audiovisuaalsete või audiosaadete või ajakirjandusväljaannete pakkumine, mis tähendab, et see sisu on üksnes teenusega seotud kõrvaline, mitte selle peamine eesmärk – näiteks reklaam või teave toote või teenuse kohta, mida pakuvad veebisaidid, kus meediateenuseid ei pakuta. Meediateenuse määratlus peaks hõlmama eelkõige tele- ja raadiosaateid, tellitavaid audiovisuaalmeedia teenuseid, taskuhäälingut ning ajakirjandusväljaandeid. Määratluse kohaldamisalast tuleks välja jätta organisatsioonide teabevahetus ning avalik-õiguslikele või eraõiguslikele üksustele suunatud teabe- või reklaammaterjalide edastamine ja levitamine. (8)Digitaalmeediaturul võivad meediateenuse osutaja määratluse alla kuuluda videojagamisplatvormide või väga suurte digiplatvormide pakkujad. Üldiselt on sellistel teenusepakkujatel keskne roll sisukorralduses, muu hulgas automatiseeritud vahendite või algoritmide abil, kuid nad ei kanna toimetusvastutust sisu eest, millele nad juurdepääsu võimaldavad. Üha enam ühtlustatud meediakeskkonnas on mõned videojagamisplatvormide või väga suurte digiplatvormide pakkujad hakanud oma teenuste teatava osa või teatavate osade eest siiski toimetusvastutust võtma. Seetõttu võib sellist üksust pidada nii videojagamisplatvormi teenuse osutajaks või väga suure digiplatvormi pakkujaks kui ka meediateenuse osutajaks. (9)Kasutajaskonna mõõtmise määratlus peaks hõlmama mõõtmissüsteeme, mis on välja töötatud enesereguleerimise organisatsioonides, näiteks valdkonna ühiskomiteedes, kokku lepitud standardite kohaselt, ning väljaspool selliseid enesereguleerimise lähenemisviise välja töötatud mõõtmissüsteeme. Viimaseid kasutavad tavaliselt teatavad internetipõhised turuosalised, kes ise mõõdavad kasutajaskonda või pakuvad turule endale kuuluvaid kasutajaskonna mõõtmise süsteeme, mis ei järgi tingimata ühiselt kokkulepitud valdkonna standardeid. Võttes arvesse selliste kasutajaskonna mõõtmise süsteemide märkimisväärset mõju reklaami- ja meediaturgudele, peaksid need kuuluma käesoleva määruse kohaldamisalasse. (10)Riiklikku reklaami tuleks mõista laiemas tähenduses kui reklaami- või enesetutvustustegevust, millega mitmesugused avaliku sektori asutused või üksused – sh valitsused, reguleerivad asutused või organid, samuti riigi omanduses olevad ettevõtted või muud riigi kontrolli all olevad riikliku või piirkondliku tasandi üksused eri sektorites või rohkem kui miljoni elanikuga territoriaalüksuse kohalikud omavalitsused – tegelevad ise või millega tegeletakse nende nimel. Riikliku reklaami määratlus ei tohiks aga hõlmata ametiasutuste hädaolukorra sõnumeid, mida on vaja näiteks loodusõnnetuste või tervishoiualaste hädaolukordade, õnnetusjuhtumite või muude selliste ootamatute intsidentide korral, mis võivad inimestele kahju tekitada. (11)Selleks et ühiskond saaks kasu meedia siseturu eelistest, on oluline tagada mitte ainult aluslepingust tulenevad põhivabadused, vaid ka õiguskindlus, mida meediateenuste saajad vajavad nende eeliste kasutamiseks. Teenusesaajatel peaks olema juurdepääs kvaliteetsetele meediateenustele, mille ajakirjanikud ja toimetajad on tootnud sõltumatult ja kooskõlas ajakirjandusstandarditega ning mis peaksid seega pakkuma usaldusväärset teavet, sh uudiseid ja päevakajalist sisu. See õigus ei too ühelegi meediateenuse osutajale kaasa vastavat kohustust järgida nõudeid, mida ei ole seaduses sõnaselgelt sätestatud. Kvaliteetsed meediateenused aitavad võidelda ka desinformatsiooni, sh välisriigist lähtuva infoga manipuleerimine ja sekkumise vastu. (12)Käesolev määrus ei mõjuta üksikisikutele hartaga tagatud sõnavabadust. Euroopa Inimõiguste Kohus on märkinud, et sellises tundlikus sektoris nagu audiovisuaalmeedia on riigivõimul lisaks mittesekkumiskohustusele ka kohustus kehtestada asjakohane õigus- ja haldusraamistik, et tagada toimiv mitmekesisus. (13)Usaldusväärse teabe vaba liikumine on hästi toimival meediateenuste siseturul väga oluline. Seetõttu ei tohiks meediateenuste osutamise suhtes kohaldada piiranguid, mis on vastuolus käesoleva määruse või muude liidu õigusnormidega, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2010/13/EL, milles on sätestatud meetmed, mida on vaja kasutajate kaitsmiseks ebaseadusliku ja kahjuliku sisu eest. Piirangud võivad tuleneda ka meetmetest, mida liikmesriikide ametiasutused kohaldavad kooskõlas liidu õigusega. (14)Toimetuste sõltumatuse kaitse on meediateenuse osutajate tegevuse ja ametialase usaldusväärsuse eeltingimus. Toimetuse sõltumatus on eriti oluline uudiseid ja päevakajalist sisu pakkuvatele meediateenuse osutajatele, arvestades nende ühiskondlikku rolli avaliku hüvena. Meediateenuse osutajad, kes tegutsevad üha enam internetikeskkonnas, kus teave liigub üle riigipiiride, peaksid saama vabalt siseturul majandustegevusega tegeleda ja võrdsetel alustel konkureerida. (15)Toimetuste sõltumatus on kõikjal liidus aina enam löögi all ja liikmesriikide lähenemisviisid sellele probleemile on erinevad. Mitmes liikmesriigis sekkutakse meediateenuse osutajate toimetusotsustesse järjest rohkem. Sekkumine võib olla otsene või kaudne ning sekkujaks võib olla riik või muud osalejad, sh avaliku sektori asutused, valitud ametiisikud, valitsusametnikud ja poliitikud, näiteks poliitilise eelise saamiseks. Aktsionärid ja muud eraõiguslikud isikud, kellel on meediateenuse osutajates osalus, võivad majanduslikke või muid eeliseid saavutada püüdes tegutseda viisil, mis kahjustab vajalikku tasakaalu ühelt poolt nende ettevõtlus- ja sõnavabaduse ning teiselt poolt toimetuste sõnavabaduse ja kasutajate teabeõiguse vahel. Lisaks on hiljutised suundumused meedia levitamises ja tarbimises, seda eelkõige internetis, ajendanud liikmesriike kaaluma meediasisu pakkumise reguleerimist seadustega. Meediateenuse osutajate lähenemisviisid toimetuste sõltumatuse tagamisele on samuti erinevad. Selline sekkumine ning reguleerimis- ja lähenemisviiside killustatus avaldavad meediateenuse osutajate majandustegevuse tingimustele ning lõppkokkuvõttes kodanikele ja ettevõtetele pakutavate meediateenuste kvaliteedile siseturul negatiivset mõju. Seepärast on vaja kehtestada tulemuslikud kaitsemeetmed, mis võimaldavad kasutada toimetusvabadust kõikjal liidus, et meediateenuse osutajad saaksid sisu sõltumatult toota ja piiriüleselt levitada ning teenusesaajad saaksid sisu vastu võtta. (16)Ajakirjanikel ja toimetajatel on usaldusväärse meediasisu tootmisel ja pakkumisel keskne roll, seda eelkõige uudiste või päevakajaliste sündmuste kajastamisel. Seetõttu on vaja kaitsta ajakirjanike suutlikkust koguda, kontrollida ja analüüsida teavet, muu hulgas konfidentsiaalselt saadud teavet. Eelkõige peaksid meediateenuse osutajad ja ajakirjanikud (sh ebatüüpilises töösuhtes, näiteks vabakutselised ajakirjanikud) saama tugineda ajakirjandusallikate ja teabevahetuse tugevale kaitsele, muu hulgas jälgimistehnoloogia eest, sest ilma sellise kaitseta võidakse neid survestada loobuma meedia abistamisest üldsuse teavitamisel avalikku huvi pakkuvates küsimustes. See võib õõnestada ajakirjanike vabadust tegeleda oma erialaga ja täita elutähtsat ühiskonna valvekoera rolli ning kahjustada seega juurdepääsu kvaliteetsetele meediateenustele. Ajakirjandusallikate kaitse aitab kaasa harta artiklis 11 sätestatud põhiõiguse kaitsele.

(17)Ajakirjandusallikate kaitse on praegu liikmesriikides erinevalt reguleeritud. Mõned liikmesriigid pakuvad täielikku kaitset ning ajakirjanikke ei sunnita avaldama kriminaal- ja haldusmenetlustes teavet, mis paljastaks nende allika. Teised liikmesriigid pakuvad kvalifitseeritud kaitset, mis piirdub teatavate kriminaalsüüdistustel põhinevate kohtumenetlustega, ning mõned liikmesriigid pakuvad kaitset üldpõhimõttena. See tekitab meedia siseturul killustatuse. Selle tagajärjel seisavad ajakirjanikud, kes töötavad üha enam piiriüleste projektidega ja osutavad teenuseid piiriülesele kasutajaskonnale, ning seetõttu ka meediateenuse osutajad sageli silmitsi takistuste, õiguskindlusetuse ja ebavõrdsete konkurentsitingimustega. Seepärast tuleb ajakirjandusallikate ja teabevahetuse kaitset liidu tasandil ühtlustada ja veelgi tugevdada. (18)Liikmesriikide loodud avalik-õiguslikel meediakanalitel on meedia siseturul eriline ülesanne tagada kodanikele ja ettevõtetele juurdepääs kvaliteetsele teabele ja erapooletule meediakajastusele. Avalik-õiguslik meedia puhul võib aga sekkumise risk olla eriti suur, võttes arvesse sellise meedia institutsioonilist lähedust riigile ja riigipoolset rahastamist. Seda ohtu võivad suurendada sõltumatut juhtimist ja tasakaalustatud kajastamist käsitlevad ebaühtlased kaitsemeetmed liidu avalik-õiguslikus meedias. Selline olukord võib viia erapooliku või osalise meediakajastuseni, moonutada konkurentsi meedia siseturul ning raskendada juurdepääsu sõltumatutele ja erapooletutele meediateenustele. Seepärast on vaja kehtestada õiguslikud tagatised avalik-õigusliku meedia sõltumatuks toimimiseks kõikjal liidus, tuginedes Euroopa Nõukogu poolt selles valdkonnas välja töötatud rahvusvahelistele standarditele. Samuti on vaja ilma liidu riigiabi eeskirjade kohaldamist piiramata tagada, et avalik-õiguslikel meediateenuse osutajatel on oma ülesannete täitmiseks piisav ja stabiilne rahastus, mis võimaldab neile tegevuse kavandamisel prognoositavust. Eelistatavalt tuleks sellise rahastuse üle otsustada ja see eraldada mitmeaastases arvestuses kooskõlas avalik-õiguslike meediateenuse osutajate avaliku teenuse osutamise ülesandega, et vältida iga-aastaste eelarveläbirääkimiste võimalikku lubamatut mõju. Käesolevas määruses sätestatud nõuded ei mõjuta liikmesriikide pädevust rahastada avalik-õiguslikku meediat, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokollis nr 29 liikmesriikide avalik-õigusliku ringhäälingu kohta. (19)On väga tähtis, et meediateenuste saajad teaksid kindlalt, kes on uudistemeedia omanik ja taustajõud, et nad saaksid tuvastada ja mõista võimalikke huvide konflikte, mis on hästi informeeritud arvamuse kujundamise eeltingimus, ning sellest tulenevalt osaleda aktiivselt demokraatias. Selline läbipaistvus on ka tõhus vahend toimetuse tegevusse sekkumise ohu vähendamiseks. Seega on vaja kehtestada kõigile asjaomastele meediateenuse osutajatele kogu liidus ühised teabele esitatavad nõuded, mis peaksid sisaldama proportsionaalseid nõudeid omandisuhetega seotud teabe avalikustamiseks. Liikmesriikide poolt direktiivi (EL) 2015/849 artikli 30 lõike 9 alusel võetud meetmeid ei tohiks see mõjutada. Asjaomased teenuseosutajad peaksid nõutava teabe avalikustama oma veebisaidil või muus kergesti ja vahetult juurdepääsetavas kohas. (20)Meedia usaldusväärsus nõuab ka ennetavat lähenemisviisi, et edendada uudistemeedia ettevõtete toimetuste sõltumatust, eelkõige sisemiste kaitsemeetmete abil. Meediateenuse osutajad peaksid võtma proportsionaalseid meetmeid, et tagada pärast seda, kui omanike ja toimetajate vahel on kokku lepitud toimetuse üldine suund, toimetajate vabadus teha oma kutsetegevuse käigus individuaalseid otsuseid. Eesmärk kaitsta toimetajaid põhjendamatu sekkumise eest otsustesse, mis on tehtud nende igapäevatöö käigus konkreetse sisu kohta, aitab tagada meediateenuste siseturul võrdsed tingimused ja selliste teenuste kvaliteedi. See eesmärk on kooskõlas ka harta artiklis 11 sätestatud põhiõigusega saada ja edastada teavet. Neid kaalutlusi silmas pidades peaksid meediateenuse osutajad tagama teenusesaajate jaoks ka oma tegelike ja võimalike huvide konfliktide läbipaistvuse. (21)Regulatiivse koormuse leevendamiseks tuleks mikroettevõtjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL artikli 3 tähenduses vabastada toimetusotsuste sõltumatuse tagamiseks mõeldud teabe ja sisemiste kaitsemeetmetega seotud nõuetest. Lisaks peaks meediateenuse osutajatel olema vabadus kohandada sisemisi kaitsemeetmeid vastavalt oma vajadustele, eelkõige juhul, kui nad on nimetatud artikli tähenduses väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad. Käesolevale määrusele lisatud soovituses on esitatud loetelu vabatahtlikest sisemistest kaitsemeetmetest, mida meediaettevõtted võivad sellega seoses vastu võtta. Käesolevat määrust ei tohiks tõlgendada nii, et sellega võetakse eraõiguslike meediateenuse osutajate omanikelt õigus seada strateegilisi või üldeesmärke ning edendada oma ettevõtete kasvu ja rahalist elujõulisust. Sellega seoses tunnistatakse käesolevas määruses, et toimetuse sõltumatuse edendamise eesmärk peab olema tasakaalus erameedia omanike seaduslike õiguste ja huvidega. (22)Liikmesriikide sõltumatud reguleerivad asutused või organid on keskse tähtsusega meediaõiguse nõuetekohaseks kohaldamiseks kogu liidus. Direktiivi 2010/13/EL artiklis 30 osutatud liikmesriikide reguleerivad asutused või organid on kõige sobivamad, et tagada käesoleva määruse III peatükis ette nähtud regulatiivse koostöö ja hästitoimiva meediateenuste turuga seotud nõuete korrektne kohaldamine. Selleks et tagada käesoleva määruse ja liidu muu meediaõiguse järjepidev kohaldamine, on vaja luua liidu tasandil sõltumatu nõuandeorgan, mis koondab selliseid asutusi või organeid ja koordineerib nende tegevust. Direktiiviga 2010/13/EL loodud audiovisuaalmeedia teenuste Euroopa regulaatorasutuste rühmal (ERGA) on olnud tähtis roll kõnealuse direktiivi järjepideva rakendamise edendamisel. Euroopa meediateenuste nõukoda (edaspidi „nõukoda“) peaks seetõttu põhinema ERGA-l ja selle asendama. See nõuab direktiivi 2010/13/EL sihipärast muutmist, et tunnistada kehtetuks selle artikkel 30b, millega luuakse ERGA, ning sellest tulenevalt asendada viited ERGA-le ja selle ülesannetele. Direktiivi 2010/13/EL muutmine käesoleva määrusega on käesoleval juhul põhjendatud, sest see piirdub sättega, mida liikmesriigid ei pea üle võtma ja mis on suunatud liidu institutsioonidele. (23)Nõukoda peaks kokku tooma direktiivi 2010/13/EL artiklis 30 osutatud liikmesriikide reguleerivate asutuste või organite juhtivad esindajad, kelle on määranud need asutused või organid. Juhul kui liikmesriigil on mitu asjassepuutuvat reguleerivat asutust või organit, sh piirkondlikul tasandil, tuleks sobiva menetluse teel valida ühine esindaja ja hääleõigus peaks olema ainult ühel esindajal liikmesriigi kohta. See ei tohiks mõjutada teiste liikmesriikide reguleerivate asutuste või organite võimalust osaleda vajaduse korral nõukoja koosolekutel. Nõukojal peaks olema ka võimalus kutsuda kokkuleppel komisjoniga oma koosolekutele eksperte ja vaatlejaid, sh eelkõige kandidaatriikide, potentsiaalsete kandidaatriikide, EMP riikide reguleerivate asutuste või organite või muude pädevate riiklike asutuste ad hoc delegaate. Meediasektori tundlikkuse tõttu ja järgides ERGA otsuste tegemise tava kooskõlas tema kodukorraga, peaks nõukoda võtma otsused vastu kahekolmandikulise häälteenamusega. (24)Ilma et see piiraks komisjonile aluslepingutega antud volitusi, on väga oluline, et komisjon ja nõukoda teeksid tihedat koostööd. Eelkõige peaks nõukoda aktiivselt toetama komisjoni tema ülesandes tagada, et käesolevat määrust ning direktiivi 2010/13/EL rakendavaid siseriiklikke õigusnorme kohaldatakse järjepidavalt. Selleks peaks nõukoda eelkõige nõustama ja abistama komisjoni regulatiivsetes, tehnilistes või praktilistes küsimustes, mis on seotud liidu õiguse kohaldamisega, edendama koostööd ning teabe, kogemuste ja parimate tavade tõhusat vahetamist ning koostama arvamusi kokkuleppel komisjoniga või tema taotlusel käesolevas määruses ettenähtud juhtudel. Oma ülesannete tõhusaks täitmiseks peaks nõukojal olema võimalik tugineda komisjoni juures asuva sekretariaadi eksperditeadmistele ja inimressurssidele. Komisjoni juures asuv sekretariaat peaks andma nõukojale haldus- ja korralduslikku tuge ning abistama nõukoda tema ülesannete täitmisel. (25)Regulatiivne koostöö sõltumatute meediat reguleerivate asutuste või organite vahel on otsustava tähtsusega, et meediateenuste siseturg toimiks nõuetekohaselt. Direktiiviga 2010/13/EL ei ole aga liikmesriikide reguleerivatele asutustele või organitele ette nähtud struktureeritud koostöö raamistikku. Pärast audiovisuaalmeedia teenuste ELi raamistiku läbivaatamist Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/1808, millega laiendati selle kohaldamisala videojagamisplatvormidele, on pidevalt kasvanud vajadus liikmesriikide reguleerivate asutuste või organite tiheda koostöö järele, eelkõige piiriüleste juhtumite lahendamiseks. Selline vajadus on põhjendatud ka ELi meediakeskkonna uute väljakutsetega, mida on püütud käesolevas määruses lahendada, muu hulgas andes liikmesriikide reguleerivatele asutustele või organitele uusi ülesandeid. (26)Selleks et tagada liidu meediaõiguse tulemuslik jõustamine, vältida olukorda, kus petturlikud meediateenuse osutajad hoiduvad kohaldatavatest meediaeeskirjadest kõrvale, ning vältida täiendavate tõkete tekkimist meediateenuste siseturul, on oluline näha ette selge ja õiguslikult siduv raamistik, mille alusel liikmesriikide reguleerivad asutused või organid saaksid teha tulemuslikku ja tõhusat koostööd. (27)Videojagamisplatvormide üleeuroopalise olemuse tõttu peab liikmesriikide reguleerivatel asutustel või organitel olema spetsiaalne vahend, et kaitsta videojagamisplatvormi teenuste vaatajaid teatava ebaseadusliku ja kahjuliku sisu, sh äriliste teadaannete eest. Eelkõige on vaja mehhanismi, mis võimaldaks igal asjaomasel riigi reguleerival asutusel või organil taotleda oma kolleegidelt vajalike ja proportsionaalsete meetmete võtmist, et videojagamisplatvormi teenuse osutajad täidaksid sellest artiklist tulenevaid kohustusi. Kui sellise mehhanismi kasutamine ei vii kokkuleppeni, võib teisest liikmesriigist infoühiskonna teenuste osutamise vabadust piirata üksnes juhul, kui on täidetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/31/EÜ artiklis 3 sätestatud tingimused ja järgitakse selles sätestatud menetlust. (28)Käesoleva määruse ja direktiiviga 2010/13/EL seoses on oluline tagada järjepidevad reguleerimistavad. Sel eesmärgil ja ELi meediaõiguse ühtlase rakendamise tagamiseks võib komisjon vajaduse korral anda välja suuniseid nii käesoleva määruse kui ka direktiiviga 2010/13/EL reguleeritud küsimustes. Suuniste väljaandmise üle otsustades peaks komisjon eelkõige arvesse võtma regulatiivseid küsimusi, mis mõjutavad märkimisväärset hulka liikmesriike, või piiriülese elemendiga küsimusi. See kehtib eelkõige direktiivi 2010/13/EL artikli 7a alusel võetud siseriiklike meetmete kohta üldist huvi pakkuvate audiovisuaalmeedia teenuste sobivaks esiletoomiseks. Arvestades teabe rohkust ja asjaolu, et meedia tarbimiseks kasutatakse üha enam digivahendeid, on vaja tagada üldist huvi pakkuva sisu esiletõstmine, et aidata saavutada siseturul võrdsed tingimused ja järgida Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 11 sätestatud põhiõigust saada teavet. Pidades silmas artikli 7a alusel võetud siseriiklike meetmete võimalikku mõju meedia siseturu toimimisele, on selles valdkonnas õiguskindluse saavutamiseks vaja komisjoni suuniseid. Samuti oleks kasulik anda suunised direktiivi 2010/13/EL artikli 5 lõike 2 alusel võetud siseriiklike meetmete kohta, et üldsusel oleks juurdepääs kättesaadavale, täpsele ja ajakohasele teabele meediaomandi kohta. Suuniste koostamisel peaks komisjoni abistama nõukoda. Nõukoda peaks eelkõige jagama komisjoniga oma regulatiivseid, tehnilisi ja praktilisi eksperditeadmisi vastavate suunistega hõlmatud valdkondade ja teemade kohta. (29)Selleks et tagada võrdsed tingimused erinevate audiovisuaalmeedia teenuste osutamisel, võttes arvesse tehnoloogia arengut siseturul, on vaja leida ühised tehnilised nõuded seadmetele, mis kontrollivad või haldavad juurdepääsu audiovisuaalmeedia teenustele ja nende kasutamist või kannavad digitaalseid signaale, mis edastavad audiovisuaalset sisu allikast sihtkohta. Sellega seoses on vaja vältida lahknevaid tehnilisi standardeid, mis tekitavad ettevõtetele ja tarbijatele tõkkeid ja lisakulusid, ning ergutada leidma lahendusi audiovisuaalmeedia teenustega seotud olemasolevate kohustuste täitmiseks. (30)Direktiivi 2010/13/EL artiklis 30 osutatud reguleerivatel asutustel või organitel on praktilised eriteadmised, mis võimaldavad neil leida toimiva tasakaalu meediateenuse osutajate ja kasutajate huvide vahel, tagades samal ajal sõnavabaduse austamise. See on eriti oluline selleks, et kaitsta siseturgu selliste väljaspool liitu asutatud meediateenuse osutajate tegevuse eest, kelle teenused on suunatud liidu kasutajaskonnale ja kes võivad kahjustada või ohustada avalikku julgeolekut ja kaitset, võttes muu hulgas arvesse kontrolli, mida kolmandad riigid võivad nende üle teostada. Sellega seoses tuleb tugevdada liikmesriikide reguleerivate asutuste või organite vahelist koordineerimist, et tulla ühiselt toime sellistest meediateenustest tulenevate võimalike ohtudega avalikule julgeolekule ja kaitsele, ning luua õigusraamistik, et tagada kooskõlas liidu meediaõigusega vastu võetud siseriiklike meetmete tulemuslikkus ja võimalik koordineerimine. Tagamaks, et teatavates liikmesriikides direktiivi 2010/13/EL artikli 3 lõigete 3 ja 5 kohaselt peatatud meediateenuseid ei osutataks nendes liikmesriikides satelliidi või muude vahendite kaudu, peaks olema võimalik kasutada ka kiirendatud vastastikuse koostöö ja abi mehhanismi, et tagada vastavate siseriiklike meetmete kasulik mõju kooskõlas liidu õigusega. Lisaks on vaja kooskõlastada siseriiklikke meetmeid, mida võidakse võtta selleks, et tõrjuda avalikku julgeolekut ja kaitset ähvardavaid ohte, mis tulenevad väljaspool liitu asutatud ja liidu kasutajaskonnale suunatud meediateenustest, kusjuures nõukoda võib vajaduse korral esitada kokkuleppel komisjoniga selliste meetmete kohta arvamusi. Sellega seoses tuleb hinnata ohtu avalikule julgeolekule ja kaitsele, pidades silmas kõiki asjakohaseid faktilisi ja õiguslikke asjaolusid nii liikmesriikide kui ka Euroopa tasandil. See ei piira Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 215 kohast liidu pädevust. (31)Väga suured digiplatvormid võimaldavad paljudele kasutajatele juurdepääsu meediateenustele. Meediateenuse osutajatel, kellel on toimetusvastutus oma sisu eest, on oluline roll internetis teabe levitamisel ja teabevabaduse kasutamisel. Toimetusvastutuse teostamisel eeldatakse, et nad tegutsevad hoolikalt ning annavad usaldusväärset ja põhiõigusi austavat teavet kooskõlas regulatiivsete või enesereguleerimise nõuetega, mida nende suhtes liikmesriikides kohaldatakse. Pidades muu hulgas silmas kasutajate teabevabadust, peaksid väga suurte digiplatvormide pakkujad seega juhul, kui nad leiavad, et selliste meediateenuse osutajate pakutav sisu ei vasta nende tingimustele – kuigi see ei aita kaasa määruse (EL) 2022/XXX [digiteenuste õigusakt] artiklis 26 osutatud süsteemse riski tekkimisele –, võtma nõuetekohaselt arvesse meediavabadust ja mitmekesisust kooskõlas määrusega (EL) 2022/XXX [digiteenuste õigusakt] ning esitama meediateenuse osutajatele kui nende ärikasutajatele võimalikult varakult Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/1150 kohastes põhjendustes vajalikud selgitused. Selleks et minimeerida sisu piirangute mõju kasutajate teabevabadusele, peaksid väga suured digiplatvormid püüdma esitada põhjendused enne piirangu jõustumist, ilma et see piiraks nende kohustusi, mis tulenevad määrusest (EL) 2022/XXX [digiteenuste õigusakt]. Eelkõige ei tohiks käesolev määrus takistada väga suure digiplatvormi pakkujat võtmast kiiresti meetmeid tema teenuse kaudu levitatava ebaseadusliku sisu suhtes või selleks, et maandada süsteemseid riske, mis tulenevad teatava sisu levitamisest tema teenuse kaudu, kooskõlas liidu õigusega ja eelkõige vastavalt määrusele (EL) 2022/XXX [digiteenuste õigusakt]. (32)Võttes arvesse eeldatavat positiivset mõju teenuste osutamise vabadusele ja sõnavabadusele, on lisaks õigustatud, et kui meediateenuse osutajad järgivad teatavaid regulatiivseid või enesereguleerimise nõudeid, käsitletakse nende kaebusi väga suurte digiplatvormide teenuseosutajate otsuste kohta eelisjärjekorras ja põhjendamatu viivituseta. (33)Selleks peaksid väga suurte digiplatvormide pakkujad lisama oma internetipõhisesse kasutajaliidesesse funktsiooni, mis võimaldab meediateenuse osutajatel deklareerida oma vastavust teatavatele nõuetele, kuid säilitama samal ajal võimaluse sellist ettevõtja deklaratsiooni mitte aktsepteerida, kui nad leiavad, et need tingimused ei ole täidetud. Väga suurte digiplatvormide pakkujad võivad tugineda teabele nende nõuete järgimise kohta, näiteks ajakirjanduse usaldusväärsuse algatuse (Journalism Trust Initiative) masinloetavale standardile või muudele asjakohastele käitumisjuhenditele. Komisjoni suunised võivad olla kasulikud sellise funktsiooni tõhusa rakendamise hõlbustamiseks, muu hulgas seoses asjassepuutuvate kodanikuühiskonna organisatsioonide deklaratsioonide läbivaatamisse kaasamise korra, vajaduse korral asukohariigi reguleeriva asutusega konsulteerimise ning funktsiooni võimaliku kuritarvitamise käsitlemisega. (34)Käesolevas määruses tunnistatakse enesereguleerimise mehhanismide tähtsust meediateenuste osutamisel väga suurtel digiplatvormidel. Need kujutavad endast teatavat liiki vabatahtlikke algatusi, näiteks käitumisjuhendeid, mis võimaldavad meediateenuse osutajatel või nende esindajatel võtta ise enda jaoks vastu ühiseid suuniseid, muu hulgas eetikanormide, vigade parandamise või kaebuste käsitlemise kohta. Tugev, kaasav ja laialdaselt tunnustatud meedia enesereguleerimine tagab meediateenuste kvaliteedi ja professionaalsuse ning on toimetuste usaldusväärsuse tagamise võti. (35)Väga suurte digiplatvormide pakkujad peaksid suhtlema meediateenuse osutajatega, kes järgivad usaldusväärsuse ja läbipaistvuse standardeid ning leiavad, et väga suurte digiplatvormide pakkujad kehtestavad sageli ilma piisava põhjuseta nende sisule piiranguid, et jõuda kokkuleppele põhjendamatute piirangute lõpetamises ja nende edaspidises vältimises. Väga suurte digiplatvormide pakkujad peaksid osalema sellises teabevahetuses heas usus, pöörates erilist tähelepanu meedia- ja teabevabaduse kaitsmisele. (36)Tuginedes ERGA kasulikule rollile desinformatsiooni käsitleva ELi tegevusjuhendi järgimise kontrollimisel, peaks nõukoda vähemalt kord aastas korraldama struktureeritud dialoogi väga suurte digiplatvormide pakkujate, meediateenuse osutajate esindajate ja kodanikuühiskonna esindajate vahel, et edendada väga suurtel digiplatvormidel juurdepääsu erinevatele sõltumatu meedia pakkumistele, arutada käesoleva määruse asjaomaste sätete kohaldamisega seotud kogemusi ja parimaid tavasid ning jälgida, kas peetakse kinni enesereguleerimise algatustest, mille eesmärk on kaitsta ühiskonda kahjuliku sisu eest, sh desinformatsiooni vastu võitlemise algatustest. Asjakohasel juhul võib komisjon määruse (EL) 2022/XXX [digiteenuste õigusakt] alusel kogu liidus süsteemsete ja esilekerkivate küsimuste hindamisel vaadata läbi selliste struktureeritud dialoogide tulemusi käsitlevad aruanded ning paluda nõukojal teda selles toetada.

(37)Audiovisuaalmeedia teenuste saajad peaksid saama vastavalt oma eelistustele tegelikult valida, millist audiovisuaalset sisu nad soovivad vaadata. Nende vabadust selles valdkonnas võivad siiski piirata meediasektori äritavad, nimelt audiovisuaalmeedia teenustele juurdepääsu ja nende kasutamist kontrollivate või haldavate seadmete (näiteks nutitelerite) tootjate või kasutajaliideste pakkujate ning meediateenuse osutajate vahelised kokkulepped sisu prioriseerimise kohta. Prioriseerimist saab rakendada näiteks seadme koduekraanil, riist- või tarkvara otseteede, rakenduste ja otsingualade kaudu, mis mõjutavad teenusesaajate vaatamiskäitumist, motiveerides neid põhjendamatult eelistama teatavaid audiovisuaalmeedia pakkumisi teistele. Teenusesaajatel peaks olema võimalik lihtsal ja kasutajasõbralikul viisil muuta sellise seadme või kasutajaliidese vaikeseadeid, mis kontrollib ja haldab juurdepääsu audiovisuaalmeedia teenustele ja nende kasutamist, ilma et see piiraks võimalusi võtta direktiivi 2010/13/EÜ artikli 7a alusel avaliku poliitikaga seotud kaalutlustel meetmeid, millega tagatakse üldist huvi pakkuvate audiovisuaalmeedia teenuste sobiv esiletoomine. (38)Erinevad regulatiivsed, õigus- või haldusmeetmed võivad mõjutada negatiivselt meediateenuse osutajate toimimist siseturul. Nende hulka kuuluvad näiteks eeskirjad, millega piiratakse meediaettevõtete omandiõigust teistele meediasektoris või muudes sektorites tegutsevatele ettevõtetele; nende hulka kuuluvad ka otsused, mis on seotud meediateenuse osutajate litsentside ja tegevuslubade või nende eelneva teavitamisega. Selleks et leevendada võimalikku negatiivset mõju meediateenuste siseturu toimimisele ja suurendada õiguskindlust, peaksid sellised meetmed olema kooskõlas objektiivse põhjendatuse, läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtetega. (39)Samuti peaks nõukojal olema õigus esitada komisjoni taotlusel arvamus, kui liikmesriigi meetmed mõjutavad tõenäoliselt meediateenuste siseturu toimimist. Nii on see näiteks juhul, kui liikmesriigi haldusmeede on suunatud meediateenuse osutajale, kes osutab teenuseid rohkem kui ühes liikmesriigis, või kui asjaomasel meediateenuse osutajal on oluline mõju avaliku arvamuse kujunemisele selles liikmesriigis. (40)Meedial on otsustav roll avaliku arvamuse kujundamisel ja kodanike abistamisel demokraatlikes protsessides. Seepärast peaksid liikmesriigid kehtestama oma õigussüsteemis normid ja menetlused, et tagada meediaturu sellise kontsentratsiooni hindamine, millel võib olla märkimisväärne mõju meedia mitmekesisusele või toimetuste sõltumatusele. Sellised normid ja menetlused võivad mõjutada meediateenuste osutamise vabadust siseturul ning peavad olema nõuetekohaselt piiritletud ning läbipaistvad, objektiivsed, proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad. Selliste normide kohaldamisalasse kuuluva meediaturu kontsentratsiooni all tuleks mõista kontsentratsiooni, mille tulemusel võib üks üksus kontrollida meediateenuseid või omada märkimisväärset osalust meediateenustes, millel on suur mõju avaliku arvamuse kujundamisele konkreetsel meediaturul, meedia allsektoris või eri meediasektorites ühes või mitmes liikmesriigis. Oluline kriteerium, mida tuleb arvesse võtta, on konkureerivate seisukohtade vähenemine kõnealusel turul kontsentratsiooni tulemusena. (41)Liikmesriikide reguleerivad asutused või organid, kellel on eriteadmised meedia mitmekesisuse valdkonnas, peaksid olema kaasatud, kui hinnatakse meediaturu kontsentratsiooni mõju meedia mitmekesisusele ja toimetuste sõltumatusele, kui nad ise ei ole määratud asutused või organid. Selleks et suurendada õiguskindlust ning tagada, et normid ja menetlused on tõepoolest mõeldud meedia mitmekesisuse ja toimetuste sõltumatuse kaitsmiseks, tuleb eelnevalt sätestada objektiivsed, mittediskrimineerivad ja proportsionaalsed kriteeriumid, mille alusel tuleb teatada meediaturu kontsentratsioonist ja hinnata selle mõju meedia mitmekesisusele ja toimetuste sõltumatusele. (42)Kui meediaturu kontsentratsioon kujutab endast kontsentratsiooni, mis kuulub nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 kohaldamisalasse, ei tohiks käesoleva määruse või käesoleva määruse alusel liikmesriikide poolt vastu võetud normide ja menetluste kohaldamine mõjutada määruse (EÜ) nr 139/2004 artikli 21 lõike 4 kohaldamist. Kõik liikmesriikide määratud või kaasatud reguleerivate asutuste või organite võetud meetmed, mis põhinevad nende hinnangul selle kohta, millist mõju avaldab meediaturu kontsentratsioon meedia mitmekesisusele ja toimetuste sõltumatusele, peaksid seega olema mõeldud õigustatud huvide kaitsmiseks määruse (EÜ) nr 139/2004 artikli 21 lõike 4 kolmanda lõigu tähenduses ning olema kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtete ja muude sätetega. (43)Nõukojal peaks olema õigus esitada arvamusi liikmesriikide määratud või kaasatud reguleerivate asutuste või organite otsuste eelnõude või arvamuste kohta, kui teatamisele kuuluv kontsentratsioon võib mõjutada meedia siseturu toimimist. Nii oleks see näiteks juhul, kui kontsentratsiooniga on seotud vähemalt üks teises liikmesriigis asutatud või rohkem kui ühes liikmesriigis tegutsev ettevõte või kui kontsentratsiooni tulemusena oleks meediateenuse osutajatel märkimisväärne mõju avaliku arvamuse kujundamisele teataval meediaturul. Kui asjaomased riigi ametiasutused või organid ei ole hinnanud kontsentratsiooni mõju meedia mitmekesisusele ja toimetuste sõltumatusele või kui liikmesriikide reguleerivad asutused või organid ei ole konkreetse meediaturu kontsentratsiooni küsimuses nõukojaga konsulteerinud, kuid meediaturu kontsentratsioon mõjutab tõenäoliselt meediateenuste siseturu toimimist, peaks nõukojal olema võimalik esitada komisjoni taotlusel arvamus. Igal juhul jääb komisjonile võimalus esitada pärast nõukoja koostatud arvamust oma arvamus. (44)Mitmekesiste meediaturgude tagamiseks peaksid riigi ametiasutused või organid ja nõukoda võtma arvesse kriteeriumide kogumit. Eelkõige tuleks võtta arvesse mõju meedia mitmekesisusele, sh eriti mõju avaliku arvamuse kujundamisele, arvestades internetikeskkonda. Samal ajal tuleks kaaluda, kas teised meediakanalid, mis pakuvad teistsugust ja alternatiivset sisu, eksisteeriksid antud turul või turgudel ka pärast kõnealust meediaturu kontsentratsiooni. Toimetuse sõltumatuse kaitsemeetmete hindamise käigus tuleks hinnata võimalikku ohtu, et tulevane omanik, juhtkond või juhtimisstruktuur sekkub põhjendamatult omandatud või ühinenud üksuse toimetusotsustesse. Arvesse tuleks võtta ka olemasolevaid või kavandatavaid sisemisi kaitsemeetmeid, mille eesmärk on säilitada asjaomaste meediaettevõtete toimetusotsuste sõltumatus. Võimaliku mõju hindamisel tuleks arvesse võtta ka kõnealuse kontsentratsiooni mõju selle objektiks oleva üksuse või üksuste majanduslikule jätkusuutlikkusele ning seda, kas ilma kontsentratsioonita oleksid nad majanduslikult kestlikud, s.t suudaksid keskpikas perspektiivis jätkata turul majanduslikult elujõuliste, piisavate ressurssidega ja tehnoloogiliselt kohandatud kvaliteetsete meediateenuste osutamist ja arendamist. (45)Kasutajaskonna mõõtmine mõjutab otseselt reklaami jaotamist ja hindu ning reklaam on meediasektorile väga tähtis tuluallikas. See on oluline vahend meediasisu populaarsuse hindamiseks ja kasutajaskonna eelistuste mõistmiseks, et kavandada edasist sisutootmist. Seepärast peaks meediaturu osalistel, eelkõige meediateenuse osutajatel ja reklaamijatel, olema võimalik tugineda objektiivsetele kasutajaskonna andmetele, mis on saadud läbipaistvate, erapooletute ja kontrollitavate kasutajaskonna mõõtmise lahenduste abil. Teatavad meedia ökosüsteemis esile kerkinud uued osalejad aga pakuvad mõõtmisteenuseid, ilma et nad teeksid kättesaadavaks teabe oma metoodika kohta. See võib põhjustada meediaturu osaliste vahel teabe asümmeetriat ja võimalikke turumoonutusi, mis kahjustavad meediateenuse osutajate võrdseid võimalusi turul. (46)Selleks et suurendada kasutajaskonna mõõtmise meetodite kontrollitavust ja usaldusväärsust, tuleks kehtestada läbipaistvuskohustused nendele kasutajaskonna mõõtmise süsteemide pakkujatele, kes ei järgi asjaomastes enesereguleerimise organites kokku lepitud sektori võrdlusaluseid. Nende kohustuste kohaselt peaksid sellised osalejad taotluse korral ja võimaluste piires andma reklaamijatele ja meediateenuse osutajatele või nende nimel tegutsevatele isikutele teavet, milles kirjeldatakse kasutajaskonna mõõtmiseks kasutatavaid meetodeid. See teave võiks koosneda sellistest elementidest nagu mõõdetud valimi suurus, mõõdetavate näitajate määratlus, parameetrid, mõõtmismeetodid, veapiir ja mõõtmisperiood. Käesoleva määrusega kehtestatud kohustused ei piira kohustusi, mida kohaldatakse kasutajaskonna mõõtmise teenuste osutajate suhtes määruse 2019/1150 või määruse (EL) 2022/XX [digiturgude õigusakt] alusel, sh kohustusi, mis on seotud järjestamise või oma toodete ja teenuste eelistamisega. (47)Kasutajaskonna mõõtmise süsteemide pakkujate või neid esindavate organisatsioonide või ühenduste koostatud käitumisjuhendid võivad aidata kaasa käesoleva määruse tulemuslikule kohaldamisele ja seega tuleks nende koostamist soodustada. Enesereguleerimist on juba kasutatud kasutajaskonna mõõtmise valdkonnas kõrgete kvaliteedistandardite edendamiseks. Selle edasiarendamist võib pidada tõhusaks vahendiks, mille abil saab valdkonnas kokku leppida praktilistes lahendustes, et tagada kasutajaskonna mõõtmise süsteemide ja metoodika vastavus läbipaistvuse, erapooletuse, kaasavuse, proportsionaalsuse, mittediskrimineerimise ja kontrollitavuse põhimõtetele. Selliste käitumisjuhendite koostamisel võiks kõigi asjaomaste sidusrühmade ja eelkõige meediateenuse osutajatega konsulteerides võtta eeskätt arvesse meediasektori kasvavat digitaliseerumist ja eesmärki saavutada meediaturu osalistele võrdsed tingimused. (48)Riiklik reklaam on paljude meediateenuse osutajate jaoks oluline tuluallikas, mis aitab kaasa nende majanduslikule jätkusuutlikkusele. Et tagada siseturul võrdsed võimalused, tuleb juurdepääs riiklikule reklaamile anda mittediskrimineerival viisil mis tahes liikmesriigi igale meediateenuse osutajale, kes suudab jõuda piisavalt mõnede või kõigi asjaomaste üldsuse liikmeteni. Lisaks võib riiklik reklaam muuta meediateenuse osutajad haavatavaks riigipoolse lubamatu mõjutamise suhtes, mis kahjustab teenuste osutamise vabadust ja põhiõigusi. Riikliku reklaami läbipaistmatu ja kallutatud jaotamine on seega võimas vahend meediateenuse osutajate mõjutamiseks või „kinnihoidmiseks“. Riikliku reklaami jaotamist ja läbipaistvust reguleeritakse mõnel juhul meediat puudutavate meetmete ja üldiste riigihankeseaduste killustatud raamistikuga, mis aga ei pruugi hõlmata kõiki riiklikke reklaamikulusid ega pakkuda piisavat kaitset eelis- või erapooliku jaotamise eest. Eelkõige ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/24/EL audiovisuaalmeedia teenuste või raadioteenuste jaoks mõeldud saatematerjali soetamiseks, arendamiseks, tootmiseks või ühistootmiseks sõlmitud teenuste riigihankelepingute suhtes. Riiklikku reklaami reguleerivad normid, mis puudutavad konkreetselt meediat, – juhul kui need olemas on – erinevad liikmesriigiti märkimisväärselt. (49)Selleks et tagada moonutamata konkurents meediateenuse osutajate vahel ning vältida varjatud subsiidiumide ja meedia lubamatu poliitilise mõjutamise ohtu, on vaja kehtestada ühised läbipaistvuse, objektiivsuse, proportsionaalsuse ja mittediskrimineerimise nõuded riikliku reklaami ja riigi ressursside (et osta neilt muid kaupu või teenuseid peale riikliku reklaami) jaotamise kohta meediateenuse osutajatele, muu hulgas nõue avaldada teave riigi reklaamikulude saajate ja kulutatud summade kohta. Liikmesriigid peaksid tegema riikliku reklaamiga seotud vajaliku teabe avalikult kättesaadavaks elektroonilises vormingus, mis on kergesti loetav, kättesaadav ja allalaaditav, kooskõlas ärisaladusi käsitlevate liidu ja siseriiklike õigusnormidega. Käesolev määrus ei mõjuta riigiabi eeskirjade kohaldamist, mida kohaldatakse igal üksikjuhul eraldi. (50)Meediateenuste siseturu toimimise parandamiseks tehtavate jõupingutuste raames tuleks korrapäraselt jälgida meedia siseturu toimimist ja vastupidavust ohustavaid riske. Sellise järelevalve eesmärk peaks olema anda üksikasjalikke andmeid ja kvalitatiivseid hinnanguid meediateenuste siseturu vastupidavuse kohta, muu hulgas turu kontsentratsiooni määra kohta riiklikul ja piirkondlikul tasandil ning välisriigist lähtuva infoga manipuleerimise ja sekkumise ohu kohta. Seda tuleks teha sõltumatult, tuginedes põhiliste tulemusnäitajate usaldusväärsele loetelule, mille komisjon on välja töötanud ja mida ta korrapäraselt ajakohastab, konsulteerides nõukojaga. Võttes arvesse riskide ja tehnoloogia kiiret arengut meedia siseturul, peaks järelevalve sisaldama tulevikku suunatud meetmeid, nagu stressitestid, et hinnata meedia siseturu vastupidavust, hoiatada meedia mitmekesisuse ja toimetuste sõltumatusega seotud nõrkuste eest ning aidata kaasa juhtimise, andmete kvaliteedi ja riskijuhtimise parandamiseks tehtavatele jõupingutustele. Järelevalve peaks hõlmama eelkõige piiriülese tegevuse ja investeeringute taset, regulatiivset koostööd ja meediavaldkonna õigusnormide lähendamist, meediateenuste osutamise takistusi, sh digikeskkonnas, ning majandusressursside jaotamise läbipaistvust ja õiglust meedia siseturul. Samuti tuleks arvesse võtta laiemaid suundumusi meedia siseturul ja riikide meediaturgudel ning meediateenuse osutajaid mõjutavaid siseriiklikke õigusakte. Lisaks peaks järelevalve andma ülevaate meetmetest, mida meediateenuse osutajad on võtnud toimetusotsuste sõltumatuse tagamiseks, sh lisatud soovituses nimetatud meetmetest. Järelevalve kõrgeimate standardite tagamiseks tuleks asjakohaselt kaasata nõukoda, sest sinna kuuluvad meediaturu eriteadmistega üksused. (51)Selleks et valmistada ette käesoleva määruse nõuetekohast rakendamist, tuleks selle sätteid, mis käsitlevad sõltumatuid meediaasutusi, nõukoda ja direktiivi 2010/13/EL vajalikke muudatusi (määruse artiklid 7–12 ja 27), hakata kohaldama kolm kuud pärast määruse jõustumist, samas kui kõiki teisi määruse sätteid hakatakse kohaldama kuus kuud pärast määruse jõustumist. Seda on vaja eelkõige selleks, et tagada nõukoja õigeaegne loomine määruse eduka rakendamise eesmärgil. (52)Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt meediateenuste siseturu nõuetekohase toimimise tagamist, ei suuda liikmesriigid ise piisavalt saavutada, sest neil ei ole või ei pruugi olla stiimuleid vajaliku ühtlustamise ja koostöö saavutamiseks, küll aga saab neid meediasisu üha digitaalsema ja piiriülese tootmise, levitamise ja tarbimise ning meediateenuste ainulaadse rolli tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (53)Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige hartas tunnustatud põhimõtteid, eriti selle artikleid 7, 8, 11, 16, 47, 50 ja 52. Seepärast tuleks käesolevat määrust tõlgendada ja kohaldada nende õiguste ja põhimõtete kohaselt. Eelkõige ei tohiks ühtegi käesoleva määruse sätet tõlgendada nii, nagu sekkuks see teabe- või ajakirjandusvabadusse või motiveeriks liikmesriike kehtestama nõudeid ajakirjandusväljaannete ajakirjanduslikule sisule. (54)Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725 artikli 42 lõikele 1 konsulteeriti Euroopa Andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse XX 2022, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I peatükk

Üldsätted Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala 1.Käesoleva määrusega kehtestatakse ühised normid meediateenuste siseturu nõuetekohaseks toimimiseks, säilitades samal ajal meediateenuste kvaliteedi, ning luuakse Euroopa meediateenuste nõukoda. 2.Käesolev määrus ei mõjuta õigusnorme, mis on sätestatud järgmistes õigusaktides: (a)direktiiv 2000/31/EÜ; (b)direktiiv 2019/790/EL; (c)määrus 2019/1150; (d)määrus (EL) 2022/xxx [digiteenuste õigusakt]; (e)määrus (EL) 2022/xxx [digiturgude määrus]. (f)määrus (EL) 2022/XXX [määrus poliitreklaami läbipaistvuse ja suunamise kohta]. 3.Käesolev määrus ei mõjuta liikmesriikide võimalust võtta vastu üksikasjalikumaid eeskirju II peatükis ja III peatüki 5. jaos käsitletud valdkondades, tingimusel et need eeskirjad on kooskõlas liidu õigusega. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: „meediateenus“ – teenus asutamislepingu artiklites 56 ja 57 määratletud tähenduses, kui teenuse või selle eristatava osa peamine eesmärk on pakkuda meediateenuse osutaja toimetusvastutusel mis tahes viisil üldsusele teavituslikke, meelelahutuslikke või hariduslikke saateid või ajakirjandusväljaandeid; „meediateenuse osutaja” – füüsiline või juriidiline isik, kelle ametialane tegevus seisneb meediateenuse osutamises, kellel on toimetusvastutus meediateenuse sisu valikul ja kes määrab selle esitamise viisi; „avalik-õiguslik meediateenuse osutaja“ – meediateenuse osutaja, kellele on siseriikliku õiguse alusel usaldatud avaliku teenuse osutamise ülesanne või kes saab sellise ülesande täitmiseks riigilt avaliku sektori vahendeid; „saade“ – liikuvate kujutiste või helide kogum, mis olenemata selle pikkusest moodustab meediateenuse osutaja koostatud kava või kataloogi raames eraldi elemendi;

„ajakirjandusväljaanne“ – direktiivi (EL) 2019/790 artikli 2 punktis 4 määratletud väljaanne; „audiovisuaalmeedia teenus“ – direktiivi 2010/13/EL artikli 1 lõike 1 punktis a määratletud teenus; „toimetaja“ – füüsiline isik või mitu isikut, kes võivad moodustada organi, olenemata selle õiguslikust vormist, staatusest ja koosseisust, ning kes teevad meediateenuse osutajas toimetusotsuseid või teostavad nende otsuste üle järelevalvet; „toimetusotsus” – toimetusvastutuse täitmise eesmärgil regulaarselt tehtav otsus, mis on seotud meediateenuse osutaja igapäevase tegevusega; „toimetusvastutus“ – tegelik kontroll nii saadete või ajakirjandusväljaannete valiku kui ka nende ülesehituse üle meediateenuse osutamise eesmärgil, olenemata siseriikliku õiguse kohasest vastutusest osutatava teenuse eest; „väga suure digiplatvormi pakkuja“ – määruse (EL) 2022/XXX [digiteenuste õigusakt] artikli 25 lõike 4 kohaselt määratletud väga suure digiplatvormi pakkuja; „videojagamisplatvormi teenus“ – direktiivi 2010/13/EL artikli 1 lõike 1 punktis aa määratletud teenus; „riigi reguleeriv asutus või organ“ – asutus või organ, mille liikmesriik on määranud vastavalt direktiivi 2010/13/EL artiklile 30; „meediaturu kontsentratsioon“ – määruse (EÜ) nr 139/2004 artiklis 3 määratletud koondumine, mis puudutab vähemalt ühte meediateenuse osutajat; „kasutajaskonna mõõtmine“ – meediateenuste kasutajate arvu ja omadusi käsitlevate andmete kogumine, tõlgendamine või muul viisil töötlemine, et teha otsuseid reklaami jaotamise või hindade kohta või sellega seotud sisu kavandamise, tootmise või levitamise kohta; „riiklik reklaam“ – reklaam- või enesetutvustussõnumi paigutamine, avaldamine või levitamine mis tahes meediateenuses, tavaliselt makse või muu tasu eest, kui seda teevad riiklikud või piirkondlikud ametiasutused, näiteks riiklikud, föderaalsed või piirkondlikud valitsused, reguleerivad asutused või organid, riigi omanduses olevad ettevõtted või muud riigi või piirkondliku tasandi kontrolli all olevad üksused või rohkem kui miljoni elanikuga territoriaalüksuse kohalikud omavalitsused, või kui seda tehakse nende jaoks või nimel; „nuhkvara“ – digielementidega toode, mis on spetsiaalselt loodud teiste digielementidega toodete nõrkuste ärakasutamiseks, mis võimaldab füüsiliste või juriidiliste isikute varjatud jälgimist, jälgides, ekstraktides, kogudes või analüüsides sellistest toodetest või selliseid tooteid kasutavatelt füüsilistelt või juriidilistelt isikutelt saadud andmeid, eelkõige salvestades salaja kõnesid või kasutades muul viisil lõppkasutaja seadme mikrofoni, filmides füüsilisi isikuid, masinaid või nende ümbrust, kopeerides sõnumeid, pildistades, jälgides veebikäitumist, jälgides geograafilist asukohta, kogudes muude andurite andmeid või jälgides tegevust mitme lõppkasutaja seadme kaudu, ilma et asjaomast füüsilist või juriidilist isikut oleks sellest konkreetselt teavitatud ja ta oleks andnud selleks selgesõnalise nõusoleku; „raske kuritegu“ – üks järgmistest nõukogu raamotsuse 2002/584/JSK artikli 2 lõikes 2 loetletud kuritegudest: a) terrorism, b) inimkaubandus, c) laste seksuaalne ärakasutamine ja lapsporno, d) ebaseaduslik kauplemine relvade, laskemoona ja lõhkeainetega, e) tahtlik tapmine, raskete kehavigastuste tekitamine, f) ebaseaduslik kauplemine inimorganite ja -kudedega, g) inimrööv, ebaseaduslik vabadusevõtmine ja pantvangi võtmine,

h) organiseeritud või relvastatud röövimine, i) vägistamine, j) Rahvusvahelise Kriminaalkohtu pädevusse kuuluvad kuriteod. II peatükk Meediateenuse osutajate ja saajate õigused ja kohustused Artikkel 3 Meediateenuse saajate õigused Liidu meediateenuse saajatel on õigus saada avaliku arutelu huvides mitmekesiseid uudiseid ja päevakajalist sisu, mis on toodetud meediateenuse osutajate toimetusvabadust austades. Artikkel 4 Meediateenuse osutajate õigused 1.Meediateenuse osutajatel on õigus tegeleda siseturul majandustegevusega ilma muude piiranguteta peale nende, mis on lubatud liidu õigusega. 2.Liikmesriigid austavad meediateenuse osutajate tegelikku toimetusvabadust. Liikmesriigid, sh nende reguleerivad asutused ja organid, ei tohi: (a)sekkuda meediateenuse osutajate toimetuspoliitikasse ja -otsustesse ega püüda neid mõjutada ühelgi viisil, otseselt ega kaudselt; (b)pidada kinni, karistada, pealt kuulata, jälgida, läbi otsida või kontrollida meediateenuse osutajaid või asjakohasel juhul nende pereliikmeid, töötajaid või töötajate pereliikmeid või nende äri- ja eraruume ega arestida nende vara põhjusel, et nad keelduvad avaldamast teavet oma allikate kohta, välja arvatud juhul, kui see on põhjendatud ülekaaluka avaliku huviga, kooskõlas harta artikli 52 lõikega 1 ja liidu muude õigusnormidega; c) kasutada nuhkvara mis tahes seadmes või masinas, mida kasutavad meediateenuse osutajad või asjakohasel juhul nende pereliikmed või töötajad või töötajate pereliikmed, välja arvatud juhul, kui see on igal üksikjuhul eraldi riigi julgeoleku seisukohast põhjendatud ning on kooskõlas harta artikli 52 lõikega 1 ja muude liidu õigusnormidega või kui seda kasutatakse mõne eespool nimetatud isiku raskete kuritegude uurimisel, see on ette nähtud siseriikliku õigusega ning on kooskõlas harta artikli 52 lõikega 1 ja muude liidu õigusnormidega ning punkti b kohaselt võetud meetmed oleksid soovitud teabe saamiseks ebapiisavad. 3.Ilma et see piiraks igale füüsilisele ja juriidilisele isikule tagatud õigust tõhusale kohtulikule kaitsele, määravad liikmesriigid lisaks sellele sõltumatu asutuse või organi, kes tegeleb meediateenuse osutajate või asjakohasel juhul nende pereliikmete, töötajate või töötajate pereliikmete esitatud kaebustega lõike 2 punktide b ja c rikkumise kohta. Meediateenuse osutajatel on õigus nõuda, et kõnealune asutus või organ esitaks kolme kuu jooksul alates taotluse esitamisest arvamuse lõike 2 punktide b ja c järgimise kohta. Artikkel 5 Kaitsemeetmed avalik-õiguslike meediateenuse osutajate sõltumatuks toimimiseks

1.Avalik-õiguslikud meediateenuse osutajad esitavad kooskõlas oma avaliku teenuse osutamise ülesandega oma kasutajaskonnale erapooletul viisil mitmekesist teavet ja arvamusi. 2.Avalik-õigusliku meediateenuse osutaja juht ja nõukogu liikmed nimetatakse ametisse läbipaistva, avatud ja mittediskrimineeriva menetluse teel ning läbipaistvate, objektiivsete, mittediskrimineerivate ja proportsionaalsete kriteeriumide alusel, mis on eelnevalt sätestatud siseriiklikus õiguses. Nende ametiaeg määratakse kindlaks siseriikliku õigusega ning see peab olema piisavalt pikk, et tagada avalik-õigusliku meediateenuse osutaja tegelik sõltumatus. Neid võib enne ametiaja lõppu ametist vabastada üksnes erandkorras, kui nad ei vasta enam eelnevalt kindlaks määratud tingimustele, mis on nende ülesannete täitmiseks siseriikliku õigusega ette nähtud, või ebaseadusliku käitumise või tõsise üleastumisega seotud konkreetsetel põhjustel, mis on eelnevalt siseriiklikus õiguses kindlaks määratud. Ametist vabastamise otsused peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud, neist tuleb asjaomast isikut eelnevalt teavitada ja need peavad sisaldama kohtuliku kontrolli võimalust. Ametist vabastamise põhjused tehakse üldsusele kättesaadavaks. 3.Liikmesriigid tagavad, et avalik-õiguslikel meediateenuse osutajatel on piisavad ja stabiilsed rahalised vahendid oma avaliku teenuse osutamise ülesande täitmiseks. Need vahendid peavad olema sellised, et toimetuse sõltumatus oleks tagatud. 4.Liikmesriigid määravad ühe või mitu sõltumatut asutust või organit, et jälgida lõigete 1–3 täitmist. Artikkel 6 Uudiseid ja päevakajalist sisu pakkuvate meediateenuse osutajate kohustused 1.Uudiseid ja päevakajalist sisu pakkuvad meediateenuse osutajad teevad oma teenuse saajatele hõlpsasti ja vahetult kättesaadavaks järgmise teabe: (a)nende juriidiline nimi ja kontaktandmed; (b)selliste otseste või kaudsete omanike nimed, kellel on osalus, mis võimaldab neil mõjutada teenuseosutaja tegevust ja strateegiliste otsuste tegemist; (c)nende tegelike tulusaajate nimed Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/849 artikli 3 punkti 6 tähenduses. 2.Ilma et see piiraks hartaga kooskõlas olevate liikmesriikide põhiseaduste kohaldamist, võtavad uudiseid ja päevakajalist sisu pakkuvad meediateenuse osutajad meetmeid, mida nad peavad asjakohaseks, et tagada iga toimetusotsuse sõltumatus. Selliste meetmete eesmärk on eelkõige: (a)tagada, et toimetajatel on vabadus teha oma kutsetegevuse käigus konkreetseid toimetusotsuseid ning (b)tagada, et meediateenuse osutajates osalust omavad isikud avalikustavad kõik tegelikud või võimalikud huvide konfliktid, mis võivad mõjutada uudiste ja päevakajalise sisu pakkumist. 3.Käesoleva artikli kohaseid kohustusi ei kohaldata selliste meediateenuse osutajate suhtes, kes on mikroettevõtjad direktiivi 2013/34/EL artikli 3 tähenduses. III peatükk Regulatiivse koostöö ja hästi toimiva meediateenuste siseturu raamistik 1. jagu

Sõltumatud meediaasutused Artikkel 7 Liikmesriikide reguleerivad asutused või organid 1.Käesoleva määruse III peatüki kohaldamise eest vastutavad direktiivi 2010/13/EL artiklis 30 osutatud liikmesriikide reguleerivad asutused või organid. 2.Liikmesriikide reguleerivate asutuste või organite suhtes kohaldatakse direktiivi 2010/13/EL artiklis 30 sätestatud nõudeid seoses neile käesoleva määrusega määratud ülesannete täitmi