Meetmete tõhususe hindamise metoodikas nõutakse kõigepealt selle kaalumist, kas liikmesriik täidab nominaalpuudujäägi eesmärki ja on parandanud struktuurset eelarvepositsiooni, nagu on nõutud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohases soovituses. Kui see on nii, menetlus peatatakse.

Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 ja tegevusjuhendiga tuleb liikmesriigi võetud meetmeid pidada tõhusaks, kui riik on toiminud kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikes 7 sätestatud soovitusega. Tegevusjuhendis on märgitud, et võetud meetmete tõhususe hindamisel tuleks eelkõige silmas pidada seda, kas asjaomane liikmesriik on nõukogu soovituse kohaselt saavutanud aastased eelarve-eesmärgid ja parandanud tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni, arvestamata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid.

Lähtudes võetud meetmeid käsitlevas aruandes esitatud teabest peaks komisjoni kevadprognoosi kohaselt jääma eelarvepuudujääk 2015. aastal muutumatuks tasemel 3,8 % SKPst ja vähenema 2016. aastal 3,4 %-ni SKPst. Võetud meetmete aruandes kinnitatakse, et 4 miljardi euro suurune pakett mõjutab riigi rahandust 2015. aastal vastavalt kevadprognoosi hinnangule. 2016. aasta osas tunduvad ainult riigi kuludega seoseskavandatud täiendavad konsolideerimismeetmed (1,6 miljardit eurot, 0,1 % SKPst) olevat praeguse seisuga piisavalt täpsustatud ja seega on neid võetud arvesse komisjoni ajakohastatud prognoosis. Vastavalt sellele on kevadprognoosis kärbitud 2016. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägi prognoosi 3,5 %-lt SKPst 3,4 %-le SKPst.

Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi (mis käsitleb aega 2016. aastani) kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepositsioon vähenema 2015. aastal puudujäägini 3,8 % SKPst, mis on alla nõukogu soovituses seatud eesmärgi 4,0 % SKPst. Eeldusel, et poliitikat ei muudeta, peaks 2016. aastal puudujääk prognooside kohaselt olema 3,5 % SKPst, mis ületab soovitatud eesmärki 3,4 % SKPst.

2016. aasta osas antakse aruandes lisateavet meetmete kohta, mis toetavad 5 miljardi euro (0,2 % SKPst) suurust kulude kokkuhoidu ning mida ei olnud piisavalt selgitatud stabiilsusprogrammis ega seepärast ka arvesse võetud komisjoni 2015. aasta kevadprognoosis. Madalamad kulud tuleneksid riigi (1,6 miljardit eurot), sotsiaalkindlustuse (2,2 miljardit eurot) ja kohalike omavalitsuste (1,2 miljardit eurot) kokkuhoiust. Praeguse seisuga tunduvad komisjoni hinnangus arvesse võtmiseks olevat piisavalt üksikasjalikult kirjeldatud ainult riigi kavandatud täiendavad kulukärped (1,6 miljardit eurot), mis on dokumenteeritud peaministri poolt 24. aprillil 2015 kõigile ministritele saadetud kirjades. Ametiasutuste kavandatud ülejäänud sääste saab komisjoni prognoosis arvesse võtta alles siis, kui eelarvestrateegiat toetavaid meetmeid on piisava täpsusega kirjeldatud.

2015. aastaga seoses kinnitab aruanne stabiilsusprogrammis tutvustatud 4 miljardi euro (0,2 % SKPst) suurust meetmepaketti, mis oli juba täielikult arvesse võetud komisjoni 2015. aasta kevadprognoosis. See pakett hõlmab riigikulude täiendavat vähendamist (1,2 miljardit eurot), väiksemaid intressimakseid (1,2 miljardit eurot) ja sotsiaalseid siirdeid (1 miljard eurot), samuti täiendavaid meetmeid tulu poolel (0,6 miljardit eurot). Nagu on märgitud komisjoni talituste hinnangus stabiilsusprogrammile , on nendest meetmetest 1,2 miljardit kasutatud selleks, et muuta 2014. aasta prognoositust madalamad kulud alaliseks säästuks. Nende meetmetega vähendatakse ametiasutuste kavandatud kulusid. Samas ei muuda need valitsemissektori kulude kasvu tempot ega mõjuta seega eelarve konsolideerimist.

Võetud meetmete 10. juuni 2015. aasta aruanne kinnitab Prantsusmaa 30. aprillil 2015 esitatud stabiilsusprogrammi eelarvestrateegiat, mille eesmärk on kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2017. aastaks, mis on nõukogu kehtestatud tähtaeg. Aruanne ei sisalda uusi meetmeid, kuid selles antakse lisateavet nende stabiilsusprogrammis esitatud lisameetmete laadi ja rakendamise kohta, mis nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovituse alusel võetakse 2015. ja 2016. aastal vastavalt mahus 4 miljardit ja 5 miljardit eurot.

Selleks et hinnata, kas Prantsusmaa on järginud nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovitust, kontrollis komisjon Prantsusmaa eelarvestrateegiat teabe põhjal, mis esitati võetud meetmeid käsitlevas aruandes.

Nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohaselt määras nõukogu 10. juuni 2015 selleks tähtajaks , milleks Prantsusmaa peab andma üksikasjalikult aru meetmete kohta, mida on võetud seoses järgmisega: i) sellised struktuursed vabalt võetavad lisameetmed mahus 0,2 % SKPst, mis on vastu võetud selleks, et tagada struktuurse eelarvepositsiooni soovitatud paranemine 2015. aastal; ning ii) kindlaks määratud peamised eelarvemeetmed, et saavutada eesmärgid 2016. ja 2017. aastal. Uue kohandamiskava arvessevõtmiseks tuleks ajakohastada riigi rahanduse planeerimise seadust (Loi de Programmation des Finances Publiques). Lisaks pidi Prantsusmaa enne eespool nimetatud tähtaega esitama eelhinnangu peamistele meetmetele, mis toetavad kohandamist 2016. ja 2017. aastal.

Kui liikmesriik ei suuda valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärki täita või on selline oht või kui ta ei suuda parandada struktuurset eelarvepositsiooni, analüüsitakse puuduste põhjuseid põhjalikult. Põhjaliku analüüsi käigus hinnatakse, kas liikmesriik on tegutsenud soovituse kohaselt, kasutades eelarve konsolideerimise hindamisel kahte üksteist täiendavat lähenemisviisi: i) nn ülevalt allapoole lähenemisviis, mille alusel mõõdetakse struktuurse eelarvepositsiooni muutust, mida on korrigeeritud potentsiaalse majanduskasvu läbivaatamisest, tulu ettenägematust ala- või ülelaekumisest ja ootamatutest sündmustest tulenevate muudatuste arvessevõtmiseks, ning ii) nn alt ülespoole lähenemisviis, mille alusel hinnatakse valitsuse valitud ja rakendatud konkreetsete fiskaalmeetmete mõju eelarvele ning valitsuse kontrolli all olevate kulude muutust, võrrelduna nõukogu soovituse aluseks oleva lähtestsenaariumiga. Põhjalikku analüüsi täiendavad ka muud olulised kvalitatiivsed kaalutlused, mis võimaldavad komisjonil põhjendatult hinnata, kas liikmesriik on võtnud piisavaid poliitikameetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase soovituse järgimiseks. Kui põhjalik analüüs näitab, et asjaomane liikmesriik on täitnud oma poliitikalubadused, järeldatakse hinnangus, et võetud on tõhusaid meetmeid. Kui põhjalik analüüs näitab, et poliitikalubadusi ei ole täidetud ja valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärki ei saavutata, järeldatakse hinnangus, et tõhusaid meetmeid võetud ei ole. Kui aga valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärkide täitmist võib siiski oodata, peatatakse menetlus, isegi kui struktuurne eelarvepositsioon ei ole muutunud soovitatud mahus. Samal ajal tuleks teha põhjalik analüüs, et paremini mõista, millised eelarvemuutused on selle põhjuseks.

Komisjoni ajakohastatud prognoosi kohaselt ulatub struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 2015. aastal 0,3 %-ni SKPst ja 2016. aastal 0,1 %-ni, mis on vähem kui nõukogu soovitatud 0,5 % ja 0,8 % SKPst. 2015. aastal peaks struktuurse eelarvepositsiooni paranemine jääma võrreldes kevadprognoosiga samaks (0,3 % SKPst) ja see on sarnane nõukogu soovituse esitamise ajal prognoositule. Täpsemalt peaks stabiilsusprogrammis esitatud 4 miljardi euro suurune lisapakett suurendama eelarve struktuurset kohandamist 2,8 miljardi euro võrra (0,1 % SKPst). Seda mõju vähendab siiski maksude elastsuse allapoole korrigeerimine. 2016. aastal peaks struktuurne eelarvepositsioon paranema kevadprognoosi kohaselt 0,0 % SKPst ja ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lähtestsenaariumi kohaselt -0,4 % SKPst. Lähtudes võetud meetmete aruandes täpsustatud kulude vähenemisest, prognoositakse nüüd struktuurse eelarvepositsiooni paranemist 0,1 % SKPst, mis on siiski oluliselt väiksem kui nõukogu soovitatud 0,8 % SKPst.

Nagu on ette nähtud meetmete tõhususe hindamise metoodikaga (vt tekstikast 1), on sellise olukorra tõttu vaja eelarve konsolideerimist põhjalikult analüüsida, lähtudes struktuurse eelarvepositsiooni korrigeeritud paranemisest (ülevalt allapoole lähenemisviis) ja võetud meetmete mahust (alt ülespoole lähenemisviis).

Tabel 1. Eelarveprognooside võrdlus

2015. aasta põhjalik analüüs kinnitab, et tõenäoliselt ei vasta eelarve konsolideerimise meetmed nõukogu soovitatud mahule. Võttes arvesse pärast nõukogu soovituse esitamist toimunud potentsiaalse majanduskasvu muutust ja esinenud tulude alalaekumist, paraneb kohandatud struktuurne eelarvepositsioon 2015. aastal hinnanguliselt 0,4 % SKPst (nõukogu soovitus 0,5 % SKPst). Alt üles lähenemisviisi kohane eelarve konsolideerimine peaks jääma muutumatuks ja olema 0,0 % SKPst, nagu ennustati komisjoni 2015. aasta kevadprognoosis (nõukogu soovitus 0,2 % SKPst). Tõepoolest tasakaalustab võetud meetmete aruandes kirjeldatud 2015. aasta lisameetmete mõju intressimaksetelt saadud säästu vähenemine, mida käsitatakse vastavalt tõhusate meetmete hindamise ühiselt kokkulepitud metoodikale valitsuse kontrolli alt väljas olevana ja mida ei saa seepärast alt üles lähenemisviisi kohasel eelarve konsolideerimise arvutamisel 2015. aastal arvesse võtta.

Ka 2016. aasta osas osutab põhjalik analüüs sellele, et eelarvet ei konsolideerita nõukogu soovitatud mahus. Lähtudes võetud meetmete aruandes täpsustatud meetmetest ja võttes arvesse, et pärast nõukogu soovituse esitamist on potentsiaalne majanduskasv ja ettenägematute tulude laekumine muutunud, prognoositakse, et struktuurne eelarvepositsioon jääb samaks (nõukogu soovitus 0,8 % SKPst). Sarnaselt prognoositakse, et riigi täiendavad säästud peaksid suurendama alt üles lähenemisviisi kohaselt eelarve konsolideerimise mahtu 0,3 %-lt SKPst (kevadprognoosi kohaselt) 0,4 %-le SKPst, mis on vähem kui nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovituse kohane 1,2 % SKPst.

Nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovituses kutsuti ka üles hindama 2016. ja 2017. aastaks kavandatud peamisi meetmeid. Võetud meetmete aruanne sellist hinnangut ei sisalda. Eelkõige tuludelt 2016. ja 2017. aastal saadavat säästu peaks toetama kulude kas juba alustatud või peagi algavate läbivaatamiste tulemus. Lisaks ei ole nõukogu soovituse kohaselt ajakohastatud riigi rahanduse planeerimise seadust (Loi de Programmation des Finances Publiques).

Tabel 2. Struktuurse eelarvepositsiooni kohandatud muutuse ja eelarve konsolideerimise võrdlus komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal

4.Järeldused

Prantsusmaa poolt võetud meetmete kohta 10. juunil 2015 esitatud aruanne kinnitab Prantsuse valitsuse kava korrigeerida ülemäärane puudujääk 2017. aastaks, mis on ka nõukogu määratud tähtaeg, ja selles selgitatakse veidi lähemalt meetmeid, mis toetavad Prantsusmaa stabiilsusprogrammis kindlaks määratud eelarvestrateegiat. Samas ei ole lisaks stabiilsusprogrammis märgitud meetmetele esitatud ühtegi täiendavat meedet.

Kokkuvõttes peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk küündima praegu kättesaadava teabe alusel 2015. aastal 3,8 %-ni SKPst ja 2016. aastal 3,4 %-ni SKPst, mis vastab nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovituses seatud eesmärkidele. Struktuurse eelarvepositsiooni paranemine, nagu komisjon prognoosis 10. juunil kättesaadava teabe alusel, tundub jäävat alla soovitatud taseme nii 2015. kui ka 2016. aastal. Põhjalik analüüs, mis põhineb nii struktuursel eelarvepositsioonil (ülevalt allapoole lähenemisviis) kui ka kavandatud meetmete summal (alt ülespoole lähenemisviis), osutab ka sellele, et eelarvet konsolideeritakse prognooside kohaselt nõukogu soovitatust väiksemas mahus. Peale selle, kuigi nõukogu soovituses kutsuti üles hindama 2016. ja 2017. aastaks kavandatud peamisi meetmeid, võetud meetmete aruandes seda hinnangut ei esitatud. Lisaks ei ole nõukogu soovituse kohaselt ajakohastatud riigi rahanduse planeerimise seadust (Loi de Programmation des Finances Publiques).

Prantsusmaa konsolideerimisstrateegia toetub peamiselt tsükliliste tingimuste parandamisele ja madala intressitaseme püsimisele. Seega tuleks selleks, et tagada määratud tähtajaks ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiv korrigeerimine, eelarvestrateegiat veelgi karmistada. Eelkõige tuleb täiendavalt täpsustada 2016. ja 2017. aastaks kavandatud kulusäästu ja selliseid ettenägematuid tulusid, mis tulenevad oodatust suuremast maksutulust või madalamatest intressimääradest, tuleks kasutada puudujäägi vähendamiseks. Lisaks tuleks suurendada jõupingutusi, et muuta kulude läbivaatamine tõhusamaks ja teha kindlaks säästuvõimalused kõigis valitsemissektori allsektorites, sealhulgas sotsiaalkindlustuse ja kohaliku tasandi juhtimise valdkonnas, nagu on soovitanud ka nõukogu. Veel on oluline toetada eelarve konsolideerimist laiaulatuslike ja ambitsioonikate struktuurireformidega kooskõlas Euroopa poolaasta raames Prantsusmaale esitatud nõukogu soovitustega ning eriti makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust käsitlevate soovitustega.

Kokkuvõttes prognoositakse valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärkide täitmist nii 2015. kui ka 2016. aastal, samas kui eelarvet konsolideeritakse kõigi näitajate alusel mõlemal aastal soovitatust väiksemas mahus. Seepärast on komisjon meetme tõhususele antud hinnangu alusel seisukohal, et menetlus tuleb peatada.



Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud tabelid