SELETUSKIRI

1.SOOVITUSE TAUST

Üleilmastunud maailmas, kus raske kuritegevus ja terrorism on üha rahvusvahelisemad ja mitmetahulisemad, peaks õiguskaitseasutustel olema kõik vahendid, et teha välispartneritega koostööd oma kodanike julgeoleku tagamiseks. Europol peaks seetõttu saama vahetada kolmandate riikide õiguskaitseasutustega isikuandmeid oma ülesanne täitmiseks vajalikus ulatuses.

Alates määruse 2016/794 kohaldamise algusest 1. mail 2017 on vastavalt aluslepingule komisjoni ülesanne pidada liidu nimel läbirääkimisi rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks kolmandate riikidega, et Europol saaks vahetada nendega isikuandmeid. Kui see on tema ülesannete täitmiseks vajalik, võib Europol sõlmida välispartneritega koostöösuhteid ja teha nendega töö- ja halduskokkulepete raames koostööd, kuid see ei ole piisav õiguslik alus isikuandmete vahetamiseks.

Võttes arvesse Euroopa julgeoleku tegevuskavas, nõukogu järeldustes ja üldises strateegias esitatud poliitilist strateegiat, õiguskaitseasutuste operatiivvajadusi kõikjal ELis ning selles valdkonnas tehtava tihedama koostöö võimalikke eeliseid, peab komisjon vajalikuks alustada lähiajal läbirääkimisi kaheksa riigiga, keda on nimetatud üheteistkümnendas eduaruandes tulemusliku ja tegeliku julgeolekuliidu suunas liikumise kohta.

Komisjon on koostanud tähtsaimate riikide kohta oma hinnangu, võttes arvesse Europoli operatiivvajadusi. Europoli 2016.–2020. aasta strateegias nimetatakse Vahemere piirkonda laiendatud partnerluse esmatähtsaks piirkonnaks. Europoli 2017.–2020. aasta välisstrateegias rõhutatakse ka vajadust Europoli ning Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika vahelise tihedama koostöö järele praeguse terrorismiohu ja rändega seotud probleemide tõttu.

Europol ei ole sõlminud ühegi kõnealuses piirkonnas asuva riigiga ühtegi lepingut.

Kuigi kõikide Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika riikidega tehtavat koostööd tuleb vaadelda piirkonna kui terviku olukorda arvestades, käsitletakse käesolevas soovituses eelkõige läbirääkimisi Liibanoniga. Piirkonna praegune ebastabiilsus, eelkõige olukord Süürias ja Iraagis, kujutab endast ELile olulist pikaajalist julgeolekuohtu, millega tuleb viivitamata tegeleda. See tähendab nii tulemuslikku võitlust terrorismi ja sellega seotud organiseeritud kuritegevusega kui ka rändega seotud probleemide lahendamist, nagu võitlust ebaseaduslikule rändele ja inimkaubandusele kaasaaitamisega. Nende probleemide lahendamisel on oluline koostöö kohalike õiguskaitseasutustega.

Lähtudes tehnilistest dialoogidest, mille eesmärk oli määrata kindlaks teabevahetuse parandamise ühismeetmed ja ühised õiguskaitsealased operatiivmeetmed tulirelvakaubanduse vastu, on EL juba leppinud Liibanoniga kokku meetmete loetelus, et parandada ELi ning Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika riikide asjaomaste õiguskaitseasutuste vahelist koostööd, tagada asjaomaste piirkondlike ja/või kahepoolsete programmide raames suutlikkuse suurendamiseks antav abi ning arendada ühiselt kokkulepitud raamistiku kohaselt operatiivmeetmeid. Samuti on Liibanon väljendanud huvi teha ELi õiguskaitseasutustega koostööd terrorismivastases võitluses, eelkõige osaleda CEPOLi pakutud koolitustes. Kõnealused meetmed ei hõlma aga isikuandmete edastamist.

Poliitiline taust

EL ja Liibanon on olulised partnerid, kes peavad lahendama ühised probleemid, mis on seotud püsivate pikaajaliste kriiside ja ebastabiilsusega piirkonnas. ELi ja Liibanoni partnerlus on tugev ja hõlmab mitut sektorit, nagu määratletud 2006. aastal jõustunud assotsieerimislepingus. Liibanon seisab silmitsi suurte majanduslike, sotsiaalsete ja julgeolekuprobleemidega. Varasematele probleemidele lisandunud Süüria konflikt on suurendanud survet Liibanoni institutsioonidele, taristule ja keskkonnale ning mõjutanud riigi sotsiaal-majanduslikku stabiilsusust. Liibanon on võtnud vastu üle ühe miljoni registreeritud Süüria pagulase lisaks riigis juba viibivale ligikaudu 300 000 Palestiina pagulasele.

11. novembril 2016 võtsid EL ja Liibanon vastu partnerlusprioriteedid aastateks 2016–2020, leppides kokku ambitsioonikas strateegilises tegevuskavas, mille eesmärk on tihendada suhteid ja saavutada nii riigis kui ka ümbritsevas piirkonnas stabiilsus, nagu on kirjeldatud läbivaadatud Euroopa naabruspoliitikas ja Euroopa Liidu üldises välis- ja julgeolekupoliitika strateegias. Kõnealused prioriteedid on järgmised: julgeolek ja võitlus terrorismiga, hea valitsemistava ja õigusriigi põhimõte, majanduskasvu ja töökohtade loomise soodustamine ning ränne ja liikuvus.

EL ja Liibanon on sõlminud ka kokkuleppe, mis sisaldab vastastikuseid kohustusi ja esmatähtsaid meetmeid vastavalt kavatsuste deklaratsioonile, mis võeti vastu 2016. aasta veebruaris Londonis toimunud konverentsil. 5. aprillil 2017 Brüsseli konverentsil „Süüria ja ümbritseva piirkonna tuleviku toetamine“ võetud uuendatud kohustustega tugevdati ühist vastutust tulemaks toime Süüria kriisi mõjuga.

Liibanon on juba mitu korda väljendanud huvi sõlmida Europoliga leping, eelkõige näiteks terrorismivastase võitluse alase dialoogi raames 26. jaanuaril 2016 ja kokkulepitud tegevuskavas.

Liibanoniga toimub terrorismivastase võitluse ja julgeolekualane dialoog, mille tegevuskava hõlmab riiklikku terrorismivastase võitluse strateegiat, õiguskaitse- ja õigusalast koostööd, võitlust terrorismi rahastamisega, piirihaldust, lennujaamade ja lennundusjulgestust ning võitlust vägivaldse äärmusluse vastu.

Operatiivvajadused

Võttes aluseks raske ja organiseeritud kuritegevuse põhjustatud ohtude 2017. aasta hinnangus ja 2017. aasta TE-SAT-aruandes esitatud andmed, eespool osutatud arutelud ning muu hulgas Europoli eksperditeadmised, on Liibanoniga vaja teha koostööd eelkõige selleks, et võidelda järgmiste kuritegevuse vormidega.

Terrorism: Süüria destabiliseerumine (ja selle võimalik mõju) ning Daeshi ja muude terrorirühmituste levik kujutavad endast otsest julgeolekuohtu Liibanonile ja ELile, kes mõlemad on olnud terrorirühmituste sihtmärgiks. Nii Euroopa kui ka Liibanoni terroristid on sõitnud Süüriasse, Iraaki ja muudesse konfliktipiirkondadesse, et seal väljaõpe saada ja võidelda.

Tihedam õiguskaitsealane koostöö, sealhulgas isikuandmete vahetamine, aitab avastada terrorismis kahtlustatavaid isikuid ja esitada neile süüdistusi, hoida ära terrorismi eesmärgil reisimist (kaasa arvatud rändevoogudega ühinemise või teistesse konfliktipiirkondadesse ümberasumise ohtu) ning terrorismi rahastamist (kaasa arvatud sidemeid organiseeritud kuritegevusega).