Brüssel 08.12.2004

KOM(2004) 785 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega määratakse 2005. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Käesoleva nõukogu määruse ettepanekuga määratakse kindlaks ühenduse 2005. aasta püügivõimalused mitmes kalastuspiirkonnas ja kolmandate riikide laevade püügivõimalused ühenduse vetes, samuti nende püügivõimaluste kasutamise tingimused. Ühtlasi tehakse ettepanek jätkata oluliselt vähenenud kalavarude püügikoormust piiravaid meetmeid. Ettepanek sisaldab ka 2005. aasta tehnilisi üleminekumeetmeid.

I. ETTEPANEKU POLIITILINE TAUST

Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) kõige värskem aruanne, mille on suures osas heaks kiitnud EÜ kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF), kinnitab tähelepanekuid viimaste aastate olukorra kohta. Suurt osa põhjalähedaste kalade varusid ja mõnesid pelaagiliste kalade varusid on püütud liiga palju ja need ei ole bioloogiliselt ohututes piirides.

Mõnede väga oluliselt vähenenud varude puhul on ICES soovitanud püügi keelamist asjaomases püügipiirkonnas või rangelt piiratud väljapüügimahu kehtestamist kuni taastamiskava vastuvõtmiseni. Sellise soovituse kohaldamist tuleb kaaluda nõukogu viimase kolme aasta otsuseid silmas pidades. Nimetatud otsused on kaasa toonud ohustatud kalavarude püügikvootide olulise vähendamise ja alates 2003. aastast ajutise püügikoormuse kontrolli kehtestamise teatavates püügipiirkondades. Kõnealused meetmed on hõlmanud kalalaevade tegevuse lõpetamise programme, mille tulemusel on mõnes liikmesriigis püügimaht vähenenud. Seetõttu leiab komisjon, et tema praegune poliitika lubada kalapüüki, kuid vähesel määral, võib anda tulemusi, kui seda täielikult järgitakse.

Hiljutised ICESi hinnangud näitavad siiski, et 2003. aasta kalastussuremus on väiksem, kui nõukogu 2002. aastal ette nägi. Komisjon peab vajalikuks tugevdatud kaitsemeetmete kohaldamist, kui püügitegevust nõuandekohaselt ei lõpetata.

ICESi hinnangute kohaselt on paljude varude puhul lossitud kogused märksa suuremad kui ametlikus statistikas kajastatud kogused. See näitab, et kvoodid ei ole kalapüüki piiranud sel määral, nagu oli kavandatud. Seetõttu püsib ICES arvamusel, et kalastussuremust on võimalik vajalikul määral vähendada ainult siis, kui rakendatakse olulisi püügikoormuse piiranguid. Toetudes sellele soovitusele, teeb komisjon ettepaneku rakendada 2005. aastal peamise kaitse- ja majandamismeetmena spetsialiseeritud püügikoormuse reguleerimist.

Mitmeaastased majandamiskavad on vajalikud, et kindlustada varude pikaajaline elujõulisus ja suurendada kalastustegevuse stabiilsust. Iga-aastasel lubatud väljapüügimahtude ja kvootide kehtestamisel tuleb järgida taastamiskavasid ja pikaajalisi majandamiskavasid. Komisjoni ettepanek kajastab hiljuti liikmesriikide ja huvirühmadega pikaajalise majandamise üle peetud arutelu ning eeldab arutelude jätkumist 2005. aastal.

Konsultatsioonid huvirühmadega on esile toonud soovi säilitada lubatud väljapüügimahud stabiilsena. Selleks peaksid ka kalavarud olema stabiilsemad. See omakorda eeldab suure osa varude püüdmise vähendamist madalamale, stabiilsemale ja säästvamale tasemele.

Hiljutises nõuandes on teadlased soovitanud püügipiirkondadel põhinevat majandamist, sest liigikeskne majandamine ei ole adekvaatne paljude keerukate, segakoostisega püügipiirkondade puhul, mille varusid püütakse koos. Püügipiirkondadel põhineva lähenemise puhul tuleb arvesse võtta erinevate varude kooslust püügipiirkonnas. See on ka lisapõhjus, miks kasutada majandamismeetodina spetsialiseeritud püügikoormuse reguleerimist. Ilma selleta võiks kalalaevastike kasutusse antud püügivõimaluste ja tegeliku kalasaagi liigilise koostise erinevused tuua kaasa kohustuse kalu vette tagasi lasta.

ICESi hinnangud lubatud väljapüügimahu ületamise kohta ning lubatud väljapüügimahtude ja kvootide tulemusetus kalastussuremuse vähendamisel näitavad, et kalavarude kaitseks on vaja kontrolli- ja rakendusmeetmeid oluliselt tõhustada. Seoses sellega pakub komisjon välja mitu kaitse- ja majandamismeetmete tõhustamise abinõud.

II LUBATUD VÄLJAPÜÜGIMAHTUDE KEHTESTAMINE

A. Ühenduse vete kalavarud

Komisjoni ettepanekud lubatud väljapüügimahtude kohta põhinevad uusimatel teaduslikel soovitustel, millest on mõnel juhul tehtud erandeid, et tagada majandustegevuse jätkumine asjaomastes püügipiirkondades ja rakendada eespool kirjeldatud mitmeaastast majandamismeetodit. Nimetatud erandeid tehakse ainult tingimusel, et kalavarusid ähvardav oht väheneb tunduvalt.

Komisjon on käesoleva aasta ettepanekute kavandamise käigus pidanud nõu huvirühmadega. Nende nõupidamiste tulemusena tunnistab komisjon vajadust kasutada bioloogiliselt ohututest piiridest väljunud varude puhul järkjärgulist lähenemist, et saavutada varude bioloogiliselt ohutute piiride taastumise ja teatava majandustegevuse jätkumise vajaduste mõistlik tasakaal. Komisjon tunnistab ka vajadust täiel määral kasutada bioloogiliselt ohututes piirides olevate varude püügivõimalusi, kui see ei põhjusta kalastussuremuse tõusu määral, mis pikas perspektiivis põhjustaks saagi vähenemist.

Kirjeldades ühenduse vetes lubatud püügimahtude kehtestamise üksikasjalikke põhimõtteid, kasutab komisjon järgmiste varukategooriate puhul järgmisi tingimusi.

1. Varud, mille jaoks on nõukogu võtnud vastu taastamiskava

Need varud on:

- Kattegati tursavarud,

- Skagerraki, Põhjamere ja La Manche’i idaosa tursavarud,

- Šotimaa läänerannikuvete tursavarud,

- Iiri mere tursavarud,

- põhjapoolsed merluusivarud.

Komisjon soovitab teha muudatusi nimetatud varude lubatud väljapüügimahtudes vastavalt kehtiva tursavarude taastamiskava[1] artiklitele 6 ja 7 ning põhjapoolsete merluusivarude taastamiskava[2] artiklitele 5 ja 6. Mõne nimetatud varu puhul on hinnangutes olulisi ebatäpsusi, sest lossitud kala hulk on ebaselge. Nendel juhtudel ei ole artiklid 6 ja 7 otseselt kohaldatavad ning komisjon soovitab säilitada väikesed lubatud väljapüügimahud.

Pidades silmas tursavarude jätkuvalt halba seisundit ja kinnitatud vajadust täiendavate kaitsemeetmete järele, soovitab komisjon täiendavaid muudatusi tursa kaitse tõhustamiseks vastavalt tursa taastamiskava artiklile 8.

2. Varud, mille jaoks koostatakse taastamiskava

Need varud on:

– lõunapoolsed merluusivarud (rajoonid VIIIc ja IXa),

– Pürenee poolsaare Atlandi ookeani rannikuvete homaarivarud (rajoonid VIIIc ja IXa),

– Biskaia lahe merikeelevarud (rajoonVIIIab),

– La Manche’i lääneosa merikeelevarud (rajoon VIIe),

– Läänemere idaosa tursavarud (alarajoonid 25–32),

– Põhjamere atlandi merilesta varud (alapiirkond IV).

Kui ICES on pidanud vajalikuks jätkata taastamiskava rakendamist, soovitab komisjon kohandada lubatud väljapüügimahte ja püügikoormuse reguleerimise meetmeid, võttes arvesse liikmesriikide ja huvirühmadega konsulteerimise tulemusi. Kui ICES ei ole oma soovitust taastamiskava kohta korranud, teeb komisjon lubatud väljapüügimahtude ja vajaduse korral püügikoormuse piirangute ettepanekud vastavalt teadustulemustele ja arvestades varude hetkeseisundit, mitmeaastase meetodi vajalikkust ning liikmesriikide ja huvirühmade soovi hoida lubatud väljapüügimahud stabiilsetena. Komisjon jätkab arutelusid nõukogu ning huvirühmade ja asjaomaste liikmesriikidega kõnealuste varude pikaajalise majandamise üle, mille eesmärk on vältida nende varude naasmist tõsisesse ohuseisundisse.

3. Varud, mis on seotud varuga, mille taastamiskava on vastu võetud või koostamisel või mille puhul ICES ja STECF on soovitanud püügi lõpetamist või jätkamist võimalikult väikeses mahus

Kui taastamiskava rakendamine võib põhjustada segakoostisega püügipiirkonnas eluneva ohualti liigi kalastussuremuse olulisi muutusi, teeb komisjon ICESilt ja STECFilt saadud teabe ja soovituste põhjal ettepaneku kohaldada sobivaid meetmeid, et vältida kalade vette tagasilaskmise kohustust sorteerimatu segakoostisega püügipiirkondades. Näitena võib nimetada Põhjamere ja Šotimaa läänerannikuvete kilttursa- ja merlangivarusid ning Kattegati, Skagerraki ja Põhjamere merikeelevarusid.

4. Muud varud, mis ICESi ja STECFi andmetel ei ole bioloogiliselt ohututes piirides ja mille puhul ICES ja STECF soovitavad kalastussuremust oluliselt vähendada

Varude puhul, mis ei ole bioloogiliselt ohututes piirides, kuid mida ei saa liigitada kummagi eespool nimetatud kategooria alla, soovitab komisjon lubatud väljapüügimahtu, mis vastab lühiajalisele püügivõimalusele, mille on ette näinud kas ICES, STECF või mõlemad, kuid hinnangute ebatäpsuse mõju vähendamiseks ning turgude ja kalapüügi suurema stabiilsuse saavutamiseks soovitab komisjon piirduda lubatud väljapüügimahu muutmisel maksimaalselt 20 protsendiga 2003. aasta lubatud väljapüügimahust, kui seejuures ei ületata ennetuslikku kalastussuremust Fpa.

Kirjeldatud järkjärgulise lähenemise olulise osana soovitab komisjon, et nõukogu võtaks endale kohustuse kehtestada lubatud väljapüügimahud, mis vastavad kalastussuremuse järkjärgulistele vähendamistele järgnevatel aastatel.

5. Varud, mis on bioloogiliselt ohututes piirides ja mis ei ole seotud taastuva varuga

Kui varu hindamine näitab, et see on bioloogiliselt ohututes piirides, soovitab komisjon lubatud väljapüügimahtu, mis teaduslike hinnangute alusel ei põhjusta 2006. aastaks varu bioloogiliselt ohutute piiride ületamist (st langemist alla ennetusliku biomassi Bpa või ennetusliku kalastussuremuse Fpa ületamist).

Kui varu hindamine näitab, et pikas perspektiivis ei ole võimalik kalastussuremuse tõusu korral saavutada suuremat saaki või et kalastussuremuse vähendamise korral võib saavutada suurema saagi, soovitab komisjon lubatud väljapüügimahtu, mille korral kalastussuremus ei tõuse.

Hinnangute ebatäpsuse mõju vähendamiseks ja kalamajanduse stabiilsuse suurendamiseks soovitab komisjon piirduda lubatud väljapüügimahtude suurendamisel ja vähendamisel maksimaalselt 20 protsendiga 2002. aasta lubatud väljapüügimahust, kui seejuures ei ületata ennetuslikku kalastussuremust Fpa.

6. Varud, mille kohta puuduvad hinnangud ja teaduslikud soovitused

Nendel juhtudel põhineb komisjoni ettepanek ICESi või STECFi soovitusel, kui need asutused on esitanud lubatud väljapüügimahu kindla väärtuse.

Kui komisjoni käsutuses ei ole hinnangut ega soovitust, soovitab komisjon 2005. aastaks üldiselt väljapüügimahtu, mis on võrdne 2004. aastaks kehtestatuga, kui registreeritud lossimiskogused osutavad kvootide intensiivsele ärakasutamisele. Kvootide vähese ärakasutamise korral on komisjon kaalunud, kas selle põhjuseks võib olla tegelike püügivõimaluste vähesus (teisisõnu, „kalade eksisteerimine üksnes paberil“). Sel juhul soovitab komisjon lubatud püügimahte vähendada, et need vastaksid täpsemalt tegelikele püügivõimalustele (ja seega pakuksid pikas perspektiivis paremat kaitset). Kõnealusel juhul soovitab komisjon lubatud püügimahtude 20% vähendamist, et püügivõimalused alaneksid järk-järgult viimastel aastatel registreeritud lossimiskoguste tasemeni.

B. Varud, mida majandatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames või vastavalt kolmandate riikidega peetud kahepoolsete konsultatsioonide tulemustele

Teatavaid varusid majandatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames või vastavalt kolmandate riikidega peetud kahepoolsete konsultatsioonide tulemustele. Nende varude puhul kajastab komisjoni soovitus nimetatud raamistikes vastuvõetud otsuseid. Siiski on vaja vastu võtta mõned otsused, mis käsitlevad kolmandate riikidega ühiselt majandatavaid varusid. Viivitamine käesoleva ettepaneku esitamisega kuni nimetatud otsuste vastuvõtmiseni muudaks võimatuks käesoleva ettepaneku õigeaegse esitamise nõukogule, et selle saaks vastu võtta detsembris.

III. PÜÜGIKOORMUSE PIIRANGUD

Pidades silmas ICESi nõuannet, milles väidetakse, et lubatud püügimahud ei ole kalastussuremuse piiramiseks küllalt tõhusad, ja soovitatakse säästvuse saavutamiseks reguleerida püügikoormust, peab komisjon jätkuvalt püügikoormuse reguleerimist oluliseks abinõuks. Nõukogu on kehtestanud teatavate tursavarude püügikoormuse reguleerimise meetmed alates detsembrist 2002.

Komisjon on lisaks sellele esitanud ettepanekud täiendavate taastamiskavade kohta, mis hõlmavad spetsialiseeritud püügikoormuse reguleerimist varude puhul, mida ei kasutata säästvalt.

Komisjon teeb ettepaneku püügikoormuse reguleerimise ajutiste eeskirjade kohta, mis on sarnased 2004. aastal rakendatutega (määruse 2287/2003 V lisa) ja mida tuleks kohaldada varude suhtes, mis ei ole bioloogiliselt ohututes piirides ja mille puhul ICES on soovitanud kalastussuremust tunduvalt vähendada.

Nimetatud ettepanek hõlmab püügipäevade arvu piiramist püüniseklasside kaupa Skagerraki, Kattegati, Põhjamere, Iiri mere, La Manche’i idaosa ja Šotimaa läänerannikuvete tursapüügipiirkondades, Põhjamere atlandi merilesta püügipiirkondades, La Manche’i lääneosa merikeele püügipiirkondades ning Pürenee poolsaare läänerannikuvete merluusi, merikuradi ja norra salehomaari püügipiirkondades.

Iiri mere, Kattegati, Skagerraki, Põhjamere ja Šotimaa läänerannikuvete tursavarude puhul on vaja püügikoormust võrreldes 2003. aastaga veelgi vähendada. 2003. ja 2004. aastal muudeti püügikoormuse piiramise meetmeid olulisel määral ja see on meetmete tõhusust märgatavalt suurendanud. 2004. aastal on püügikoormus seetõttu tõenäoliselt märgatavalt väiksem kui 2003. aastal, isegi kui merepäevade arv jääb samaks. Kõnealuste varude puhul on ICES soovitanud kalastussuremuse vähendamist võrreldes 2003. aastaga või keskmise kalastussuremusega ajavahemikul 2001–2003. Merepäevade arvu piiramine võrreldes 2004. aastaga, mis on vajalik teadusliku nõuande järgimiseks, võib seetõttu olla ICESi soovitatust väiksem.

Kui nimetatud vähendamist rakendatakse asjaomaste laevastike merepäevade arvu piiramise teel, võib see kahjustada mitme teise varu püügivõimaluste täielikku ärakasutamist. Seetõttu soovitab komisjon vajaliku tursapüügikoormuse saavutamiseks lõpetada tursapüük teatavates kalastuspiirkondades ja/või teataval hooajal.

Lubatud merepäevade arvud Põhjamere atlandi merilesta, La Manche’i lääneosa merikeele ja Pürenee poolsaare rannikuvete merluusi, merikuradi ja norra salehomaari püügi jaoks on kavandatud kooskõlas soovitatud väljapüügimahtudega, nagu eespool kirjeldatud.

ICESi hiljutises nõuandes on rõhutatud vajadust kehtestada püügikoormuse piiramise kava Läänemere tursapüügi jaoks. Vastavalt sellele nõuandele ja Läänemere idaosa turskade kalastussuremuse oluliseks vähendamiseks 2005. aastal soovitab komisjon vähendada püügikoormust ja keelata selleks tursapüük kahes piirkonnas.

Eespool nimetatud varude puhul soovitab komisjon lubatud väljapüügimahtusid, mis ei ole kooskõlas ICESi soovitatud püügikeeluga. Kõnealuste soovitustega kaasneb suurem risk kui teadusliku nõuande range järgimisega. Et nimetatud väljapüügimahud võimaldaksid taastumist, tuleb neid toetada püügikoormuse piirangute ning kontrolli- ja rakendusmeetmete tugevdamisega. Püügikoormuse meetmete ettepanekud sätestatakse III lisas (keelupiirkonnad ja –ajad) ja IV lisas (merepäevade arv ning kontrolli- ja rakendusmeetmed).

Peamised muudatused võrreldes kehtivate meetmetega:

- Meetmetega hõlmatud laevade jaoks püügilubade erisüsteemi lisamine ja kaitse-eeskirju rikkuvatele laevadele püügivõimaluste piirangute kehtestamine.

- Liikmesriikidele püügikoormuse aruannete esitamise kohustuse kehtestamine.

Lisaks on ICES soovitanud majandada Põhjamere tobiavarusid püügikoormuse reguleerimise erikava alusel. V lisas esitatakse nimetatud nõuandele vastava majandamissüsteemi kava.

IV TEHNILISED ÜLEMINEKUMEETMED

2005. aastal kohaldatavad tehnilised üleminekumeetmed esitatakse ettepaneku III lisas. Vastavalt II ja III jaos sätestatule sisaldab ettepanek täiendavaid tursapüügi koormuse piiranguid, mis seisnevad keelupiirkondade ja –aegade kehtestamises. Põhjamere ja Läänemere idaosa tursavarude osas tehakse ettepanek lõpetada põhjalähedane püük kahes piirkonnas, mis hõlmavad peamisi tursapüügialasid. Kattegati tursavaru osas tehakse ettepanek keelustada tursapüük 2005. aasta esimeses kvartalis, mille jooksul tavapäraselt püütakse rohkem kui kolmandik tursasaagist. Šotimaa läänerannikuvete ja Iiri mere tursavarude suhtes ei tehta täiendavaid keelustamisettepanekuid.

V. KALASAAGI JA KAASPÜÜGI LOSSIMISTINGIMUSED NING HEERINGAGA SEOTUD ERITINGIMUSED

Vastavalt kehtivale korrale ei arvestata kvootidest maha tehnilise otstarbega kalapüügi käigus väikesesilmaliste võrkudega püütud heeringasaake. See kehtib ka Põhjamerel, Skagerrakis ja Kattegatis tehnilise otstarbega kalapüügi käigus saadud heeringa kaaspüügi kohta, kuigi nende piirkondade jaoks on Norraga kokku lepitud kaaspüügi kvoodid. Tagamaks, et kõik heeringasaagid arvestatakse asjaomastest kvootidest maha, esitatakse muudatused ettepaneku artiklis 8 ja II lisas. Nõuet kasutada sobivaid proovivõtusüsteeme, et tulemuslikult kontrollida heeringa kaaspüüki, laiendatakse väikesesilmaliste võrkude kasutamisele Läänemerel. Kogu heeringa kaaspüügi rangemate piirangumeetmete tulemusena on tühistatud 1998. aastal heeringa suhtes kehtestatud kaaspüügi erieeskirjad. [3]

Teadlased on siiski taas soovitanud mitme varu püügimahte 2005. aastal oluliselt vähendada. Komisjon on teadlik, et mõnel juhul võib selline vähendamine asjaomasele kalandusharule põhjustada märkimisväärseid lühiajalisi majandusraskusi. Pealegi on püügipiirangute mõju kalakaitsele sageli nõrk, sest piiranguid ei järgita piisavalt. Seetõttu võib komisjon 2005. aastaks kiita heaks mitme varu püügimahu vähendamise teadlaste soovitatuga võrreldes piiratumal määral, kuid ainult tingimusel, et liikmesriigid nõustuvad võtma endale kohustuse kehtestada asjaomaste varude pikaajalised taastamis- ja/või majandamiskavad, mis vajaduse korral sisaldavad nende tulemuslikkuse tagamiseks vajalikke meetmeid.

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega määratakse 2005. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta,[4] eriti selle artiklit 20,

võttes arvesse nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks, [5] eriti selle artikleid 6 ja 8,

võttes arvesse nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 811/2004, millega kehtestatakse meetmed põhjapoolsete merluusivarude taastamiseks, [6] eriti selle artiklit 5,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[7]

ning arvestades järgmist:

Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 4 kohaselt peab nõukogu vastu võtma meetmed, mis tagavad juurdepääsu vetele ning säästva kalandustegevuse, võttes arvesse kättesaadavaid teaduslikke nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee aruannet.

Nõukogu on määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 alusel kohustatud kehtestama iga kalapüügiliigi või kalapüügiliikide rühma lubatud väljapüügimahud (TAC). Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kõnesoleva määruse artikliga 20 kindlaksmääratud kriteeriumide kohaselt.

Tagamaks lubatud väljapüügimahtude ja kvootide tulemuslikku majandamist, tuleks kehtestada konkreetsed kalapüügitingimused.

Ühenduse tasandil on vaja kindlaks määrata kalavarude majandamise põhimõtted ja teatav kord, mis võimaldab liikmesriikidel tagada oma lipu all sõitvate laevade püügitegevuse.

Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel) [8] artikli 2 kohaselt on vaja kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse erinevaid määruses osutatud meetmeid.

Ühendus on kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras kalapüügiõiguste üle nõu pidanud Norra, [9] Fääri saarte, [10] Gröönimaa[11] ja Islandiga[12].

2003. aasta ühinemisakti artikli 6 kohaselt haldab ühendus Läti ja Leedu poolt kolmandate riikidega sõlmitud kalastuskokkuleppeid. Ühendus on kõnealuste kokkulepete kohaselt pidanud nõu Venemaa Föderatsiooniga.

Ühendus on mitme piirkondliku kalandusorganisatsiooni lepinguosaline. Need kalandusorganisatsioonid on soovitanud kehtestada teatavate liikide suhtes püügipiirangud ja muud kaitse-eeskirjad. Seetõttu peaks ühendus need soovitused rakendama.

Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) võttis 2004. aasta juunis toimunud aastakoosolekul vastu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni püügipiirangud ja kaaspüüki käsitlevad tehnilised meetmed. Kuigi ühendus ei ole IATTCi liige, on vaja neid meetmeid rakendada, et tagada kõnealuse organisatsiooni jurisdiktsiooni alla kuuluvate ressursside säästev majandamine.

Rahvusvaheline Atlandi Tuunikaitse Komisjon (ICCAT) võttis oma 2004. aasta koosolekul vastu tabelid, milles esitatakse ICCATi lepinguosaliste poolt kasutamata jäänud ja ettenähtust rohkem kasutatud kalapüügivõimalused. ICCAT võttis sellega seoses vastu otsuse, milles märgitakse, et Euroopa Ühendus ei kasutanud 2003. aastal mitme kalavaru kvoote täiel määral.

Et arvesse võtta ICCATi kohandusi ühenduse kvootides, tuleks kvootide kasutamata osast tulenevate kalastusvõimaluste jaotamisel aluseks võtta iga liikmesriigi vastav kasutamata osa, ilma et muutuks aastase TACi käesoleva määrusega kehtestatud jaotamispõhimõte.

Ajutise meetmena ja kuni võetakse vastu järgmine määrus, millega muudetakse nõukogu 29. juuni 1998. aasta määrust (EÜ) nr 1434/98, millega täpsustatakse tingimusi, mille alusel võib lossida heeringat muuks tööstuslikuks otstarbeks kui vahetult inimtoiduks, [13] tuleb kõnealuse määruse artiklis 2 osutatud segakoostisega püügipiirkondades saadud heeringasaak arvestada asjaomasest heeringakvoodist maha.

Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada kõnealuseid küsimusi käsitlevate ühenduse õigusaktidega ettenähtud korras, eelkõige vastavalt järgmistele õigusaktidele: komisjoni 20. mai 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 1381/87, millega kehtestatakse kalalaevade tähistamist ja dokumenteerimist käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad, [14] komisjoni 22. septembri 1983. aasta määrus (EMÜ) nr 2807/83, milles sätestatakse liikmesriikide kalasaaki käsitleva teabe registreerimise üksikasjalikud eeskirjad, [15] nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem, [16] nõukogu 4. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1954/2003, mis käsitleb teatavate ühenduse kalastuspiirkondade ja kalavarudega seotud püügikoormuse korraldamist ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 685/95 ja (EÜ) nr 2027/95, [17] nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrus (EÜ) nr 1626/94, millega kehtestatakse Vahemere kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed, [18] nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrus (EÜ) nr 1627/94, millega nähakse ette kalapüügilube käsitlevad üldsätted, [19] nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 601/2004, millega sätestatakse teatavad kalastustegevuse suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni alla kuuluvas piirkonnas ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 3943/90, (EÜ) nr 66/98 ja (EÜ) nr 1721/1999, [20] nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määrus (EÜ) nr 88/98, millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi vete kalavarude kaitseks, [21] nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrus (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsestt noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu, [22] nõukogu määrus (EÜ) nr 1434/98, nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrus nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks, [23] komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2244/2003, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad laevaseire satelliitsüsteemide kohta, [24] nõukogu määrus (EMÜ) nr 2930/86 kalalaevade omaduste määratlemise kohta[25] ja nõukogu 14. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 973/2001, milles sätestatakse teatavad tehnilised meetmed teatavate siirdekalavarude kaitseks. [26]

Kalavarude kaitse parandamiseks tuleks 2005. aastal püügi suhtes rakendada teatavad täiendavad kontrollimeetmed ja tehnilised tingimused.

Ohustatud varude suhtes, mille kohta on vastu võetud taastamiskavad ja nendes sisalduvad püügikoormuse reguleerimise kavade rakendussätted, on vaja kohaldada ajutisi püügikoormuse reguleerimise kavasid.

ICESi nõuannete kohaselt on vaja kehtestada ajutine püügikoormuse reguleerimise süsteem tehnilise otstarbega tobiapüügi jaoks ICESi alapiirkonnas IV ja rajooni IIIa põhjaosas.

2004. aasta veebruaris vastu võetud nõukogu määruses (EÜ) nr 423, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks, [27] sätestatud tursa püügikoormuse piirangute kohandamiseks tehakse ettepanek rakendada teistsugust korda, et püügikoormus oleks kooskõlas lubatud väljapüügimahuga vastavalt kõnealuse määruse artikli 8 lõikele 3.

Loode-Atlandi kalastusorganisatsioon (NAFO) võttis 15.–19. septembrini 2003 toimunud 25. aastakoosolekul vastu süvalesta taastamiskava NAFO alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO. Kavas nähakse ette TACi taseme vähendamine 2007. aastani ning selle tõhusat kohaldamist tagavad täiendavad meetmed. Kõnealust kava on vaja rakendada 2005. aastal, kuni võetakse vastu nõukogu määrus süvalestavaru taastamise mitmeaastaste meetmete rakendamise kohta.

NAFO võttis 13.–17. septembrini 2004 toimunud 26. aastakoosolekul vastu mitme seni reguleerimata varu majandamismeetmed, mis hõlmavad rajooni 3LNO railasi, rajooni 3O meriahvenaid ning rajooni 3NO valget ameerikalutsu. Seega on vaja need meetmed rakendada ja püügivõimalused liikmesriikide vahel jaotada.

Tagamaks, et ühendus kui Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni (CCAMLR) lepinguosaline täidab oma rahvusvahelisi kohustusi, mille hulka kuulub kohustus kohaldada CCAMLRi komisjoni vastuvõetud meetmeid, tuleks kohaldada nimetatud komisjoni poolt kalastushooajaks 2004–2005 kindlaksmääratud väljapüügimahte ning nendele vastavaid ajapiiranguid.

CCAMLR võttis 2004. aastal oma XXIII aastakoosolekul vastu CCAMLRi liikmete heakskiidetud kalandusettevõtetele avatud varude püügipiirangud. CCAMLR kiitis heaks ka ühenduse kalalaevade osalemise Dissostichus spp. uurimuslikus püügis FAO alapiirkonnas 88.1 ning rajoonides 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a ja 58.4.3b ning kehtestas asjaomase kalapüügi suhtes püügi- ja kaaspüügipiirangud ning teatavad konkreetsed tehnilised meetmed. Kõnealuseid piiranguid ja tehnilisi meetmeid tuleks samuti kohaldada.

Ühenduse kaluritele elatusvahendite tagamiseks on tähtis avada kõnealused püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2005. Küsimuse kiireloomulisuse tõttu on hädavajalik teha erand kuue nädala pikkusest ajast, millele viidatakse Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa ühenduste asutamislepingute juurde kuuluva protokolli (riikide parlamentide funktsiooni kohta Euroopa Liidus) I jao punktis 3,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK Reguleerimisala ja mõisted

Artikkel 1Sisu

Käesoleva määrusega nähakse ette teatavate kalavarude ja kalavarurühmadega seotud püügivõimalused 2005. aastaks ning eritingimused, mille kohaselt neid püügivõimalusi tohib kasutada.

Teatavate Antarktika kalavarude osas määratakse püügivõimalused ja eritingimused siiski kindlaks IF lisas nimetatud ajavahemikeks.

Artikkel 2Reguleerimisala

Käesolevat määrust kohaldatakse:

a) ühenduse kalalaevade suhtes (edaspidi „ühenduse laevad“) ja

b) kolmandate riikide lipu all sõitvate ja kolmandates riikides registreeritud laevade suhtes (edaspidi „kolmanda riigi laevad“) liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes (edaspidi „EÜ veed“).

Artikkel 3Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kalapüügivõimalused –

i) lubatud väljapüügimahud (TACid) või püügiloaga laevade arv ja/või kõnealuste lubade kehtivusaeg;

ii) ühenduse kasutuses olevad TACid;

iii) ühendusele kolmandate riikide vetes eraldatud kvoodid;

iv) ühenduse kalapüügivõimalused, mis antakse liikmesriikidele punktide ii ja iii alusel, väljendatuna kvootides;

v) kolmandatele riikidele ühenduse vetes kalastamiseks eraldatud kvoodid;

b) rahvusvahelised veed – veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;

c) NAFO tsoon – see osa Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni (NAFO) konventsioonialast, mis ei kuulu rannikuäärsete riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;

d) Skagerrak – ala, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;

e) Kattegat – ala, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibenini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;

f) Põhjameri – ICESi alapiirkond IV ning ICESi rajooni IIIa osa, mis ei ole hõlmatud punktis c esitatud Skagerraki määratlusega;

g) Liivi laht – ala, mis piirneb läänes Ovisi majakast (57°34,1234' N, 21°42,9574' E) Läti läänerannikul Saaremaa Loodeneeme kaljurahuni (57°57,4760' N, 21°58,2789' E), sealt lõuna suunas Sõrve poolsaare kõige lõunapoolsema punktini ulatuva ning sealt kirde suunas piki Saaremaa idarannikut kulgeva joonega ning põhjas joonega, mille koordinaadid on 58°30,0' N 23°13,2' E kuni 58°30,0' N 23°41' E.

Artikkel 4Kalastusvööndid

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi vööndite määratlusi:

a) ICES (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) kalastusvööndid, nagu on määratletud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3880/91[28];

b) CECAF (Kesk-Atlandi idaosa või FAO kalastusvöönd 34) kalastusvööndid, nagu on määratletud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2597/95[29];

c) NAFO (Loode-Atlandi kalastusorganisatsioon) kalastusvööndid, nagu on määratletud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2018/93[30];

d) CCAMLR (Antarktika vete elusressursside kaitse konventsioon) kalastusvööndid, nagu on määratletud määrusega (EÜ) nr 601/2004.

II PEATÜKKÜhenduse laevade kalapüügivõimalused ja nendega seotud tingimused

Artikkel 5Kalapüügivõimalused ja nende jaotamine

1. Ühenduse laevade kalapüügivõimalused ühenduse vetes või teatavates ühenduse vetest väljajäävates vetes ning nende kalapüügivõimaluste jaotamine liikmesriikide vahel sätestatakse I lisas.

2. Ühenduse laevadel on lubatud kalastada I lisas sätestatud kvootide alusel ning artiklites 9, 16 ja 17 sätestatud tingimustel vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi, Norra, Jan Mayeni ümbruse kalastusvööndi ning Venemaa Föderatsiooni kalandusjurisdiktsiooni alla.

3. Komisjon määrab kindlaks ühenduse kasutuses olevad moivapüügi võimalused kalastusvööndites V, XIV (Gröönimaa veed) 7,7% ulatuses moiva TACist niipea, kui TAC on kindlaks määratud. Kogus, mis jääb alles pärast pm tonni eraldamist Islandile, pm tonni eraldamist Fääri saartele ja pm tonni eraldamist Norrale, on kõigi liikmesriikide kasutada.

4. Komisjon võib suurendada põhjaputassuu püügi võimalusi kalastusvööndites I-XIV (EÜ veed ja rahvusvahelised veed) ja heeringapüügi võimalusi vööndites I ja II (EÜ veed ja rahvusvahelised veed) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 nimetatud korras, kui kolmandad riigid ei majanda kõnealuseid varusid vastutustundlikult.

Artikkel 6Jaotamisega seotud erisätted

I lisas sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et see ei piira:

a) kvootide vahetamist määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohaselt;

b) ümberjaotamist määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 21 lõike 4, artikli 23 lõike 1 ja artikli 32 lõike 2 kohaselt;

c) täiendavaid lossimisi määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohaselt;

d) koguste kinnipidamist määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohaselt;

e) mahaarvamisi määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 5 kohaselt.

Artikkel 7Kvoodisüsteemi paindlikkus

Käesoleva määruse I lisaga määratakse 2005. aastaks kindlaks:

a) varud, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikke või analüütilisi TACe;

b) varud, mille suhtes tuleb kohaldada määruse (EÜ) nr 847/96 artiklitega 3 ja 4 ettenähtud paindlikku ühest aastast teise ülekandmist;

c) varud, mille suhtes tuleb kohaldada kõnealuse määruse artikli 5 lõikes 2 sätestatud karistuskoefitsiente.

Artikkel 8Saagi ja kaaspüügi lossimistingimused

1. Pardal ei tohi hoida ega laevalt lossida kalaliike, mille suhtes on kalapüügivõimalused kindlaks määratud, välja arvatud juhul, kui:

a) saagi on püüdnud liikmesriigi laevad, millel on kvoot ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud; või

b) saak moodustab osa ühendusele kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud ega ammendatud; või

c) kalaliigid, välja arvatud heeringas ja makrell, on segi muude liikidega ning püütud määruse (EÜ) nr 850/98 artikli 4 kohaselt võrkudega, mille silmasuurus on alla 32 millimeetri, ning ei ole sorteeritud ei laeval ega lossimisel; või

d) heeringasaak vastab III lisa punkti 12 nõuetele; või

e) makrellisaak, mis on segi hariliku stauriidi või sardiiniga, ei sisalda makrelli üle 10% pardal oleva makrelli, hariliku stauriidi ja sardiini kogukaalust, ning saak ei ole sorteeritud ei laeval ega lossimisel; või

f) saak on püütud määruse (EÜ) nr 850/98 või määruse (EÜ) nr 88/99 alusel tehtud teadusuuringute käigus.

2. Kõik lossitud kogused arvestatakse kvoodist maha, või kui ühenduse osa ei ole kvoodi alusel liikmesriikide vahel ära jaotatud, ühenduse osast maha, välja arvatud lõike 1 punktidele c, d, e ja f vastav saak.

3. Erandina lõikest 1, kui liikmesriigi heeringapüügi võimalused alapiirkonnas II (EÜ veed), alapiirkondades III ja IV ning alarajoonis VIId on ammendatud, ei tohi asjaomase liikmesriigi lipu all sõitvad ühenduses registreeritud laevad, mis tegutsevad püügipiirkonnas, mille suhtes kehtivad asjaomased püügipiirangud, lossida sorteerimata ja heeringat sisaldavaid saake.

4. Kaaspüügi määr ja realiseerimine määratakse kindlaks vastavalt määruse (EÜ) nr 850/98 artiklitele 4 ja 11 ning määruse (EÜ) nr 88/98 artiklitele 2 ja 3.

Artikkel 9Juurdepääsupiirangud

1. Ühenduse laevad ei tohi kalastada Skagerrakis 12 meremiili ulatuses Norra lähtejoontest. Taani ja Rootsi lipu all sõitvatel laevadel on siiski lubatud kalastada kuni 4 miili kaugusel Norra lähtejoontest.

2. Ühenduse laevad võivad kalastada Islandi jurisdiktsiooni alla kuuluvate vete piirkonnas, mis on piiratud järgmisi koordinaate ühendavate sirgjoontega:

edelapiirkond

1. 63°12' N ja 23°05' W kuni 62°00' N ja 26°00' W,

2. 62°58' N ja 22°25' W,

3. 63°06' N ja 21°30' W,

4. 63°03' N ja 21°00' W, sealt 180°00' S;

kagupiirkond

1. 63°14' N ja 10°40' W,

2. 63°14' N ja 11°23' W,

3. 63°35' N ja 12°21' W,

4. 64°00' N ja 12°30' W,

5. 63°53' N ja 13°30' W,

6. 63°36' N ja 14°30' W,

7. 63°10' N ja 17°00' W, sealt 180°00' S.

Artikkel 10Heeringaga seotud eritingimused alapiirkondades III ja IV

Alapiirkondades III ja IV püütud heeringa püügi, sorteerimise ja lossimise suhtes kohaldatakse II lisas sätestatud meetmeid.

Artikkel 11Muud tehnilised ja kontrollimeetmed

III lisas sätestatud tehnilisi meetmeid kohaldatakse 2005. aastal lisaks tehnilistele meetmetele, mis on ette nähtud määrustega (EÜ) nr 850/98, (EÜ) nr 88/98, (EÜ) nr 1626/94 ja (EÜ) nr 973/2001.

III lisa punkti 10 üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 12Püügikoormuse piirangud ja nendega seotud tingimused kalavarude majandamisel

1. IVa lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi kohaldatakse Skagerraki, Kattegati, Põhjamere, La Manche’i, Iiri mere ja Šotimaa läänerannikuvete püügipiirkondade majandamise suhtes.

1. bis Ajavahemikul 1. veebruar 2005 – 31. detsember 2005 kohaldatakse IVb lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi Kantaabria mere ja Pürenee poolsaare läänerannikuvete püügipiirkondade majandamise suhtes.

2. V lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi kohaldatakse Skagerraki ja Põhjamere tobiavarude majandamise suhtes.

3. Komisjon kehtestab 2005. aasta lõpliku püügikoormuse vööndite IIa, IIIa, IV tobiapüügi suhtes V lisa punktis 6 sätestatud korras.

III PEATÜKKKolmanda riigi laevade kalapüügivõimalused ja nendega seotud tingimused

Artikkel 13Luba

Barbadose, Guyana, Jaapani, Lõuna-Korea, Norra, Venemaa Föderatsiooni, Suriname, Trinidadi ja Tobago ning Venezuela lipu all ning Fääri saartel registreeritud laevadel on lubatud kalastada ühenduse vetes I lisas sätestatud kvootide alusel ning artiklitega 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23 ja 24 ettenähtud tingimustel.

Artikkel 14Geograafilised piirangud

Kalastamine on lubatud:

a) Norra lipu all sõitvatel või Fääri saartel registreeritud laevadel 200 meremiili laiuse vööndi nendes osades, mis asuvad vähemalt 12 meremiili kaugusel liikmesriikide lähtejoontest Põhjameres, Kattegatis, Läänemeres ja Atlandi ookeanis põhja pool 43°00' N, välja arvatud määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 18 nimetatud ala; Norra lipu all sõitvatel laevadel on lubatud Skagerrakis kalastada vähemalt nelja meremiili kaugusel mere pool Taani ja Rootsi lähtejoontest;

b) Barbadose, Guyana, Jaapani, Lõuna-Korea, Suriname, Trinidadi ja Tobago ning Venezuela lipu all sõitvatel laevadel 200 meremiili laiuse vööndi nendes osades, mis asuvad vähemalt 12 meremiili kaugusel mere pool Prantsuse Guajaana departemangu lähtejoontest.

Artikkel 15Saagi ja kaaspüügi lossimistingimused

Kalaliike, mille püügivõimalused on kindlaks määratud, ei tohi pardal hoida ega lossida, kui saaki ei ole püüdnud kolmanda riigi laevad, millel on kvoot ja kõnealune kvoot ei ole ammendatud.

IV PEATÜKK Ühenduse laevade litsentsisüsteem

Artikkel 16Litsentsid ja nendega seotud tingimused

1. Olenemata määrusega (EÜ) nr 1627/94 sätestatud kalapüügilitsentside ja kalapüügilubade üldeeskirjadest toimub kalapüük kolmandate riikide vetes kolmandate riikide asutuste poolt väljaantud litsentsi alusel.

Esimene lõik ei kehti siiski järgmiste ühenduse laevade suhtes, mis kalastavad Põhjamerel Norrale kuuluvates vetes:

a) laevad kogumahutavusega kuni 200 GT;

b) laevad, mis püüavad inimtoiduks ettenähtud kalaliike, välja arvatud makrell;

c) Rootsi lipu all sõitvad laevad, kooskõlas kehtivate tavadega.

2. Litsentside maksimaalne arv ja muud nendega seotud tingimused määratakse kindlaks VI lisa I osas. Litsentsitaotlustesse märgitakse kalapüügi liigid ning litsentsi taotlevate laevade nimed ja tunnused ning liikmesriikide ametiasutused esitavad kõnealused taotlused komisjonile. Komisjon esitab taotlused asjaomaste kolmandate riikide asutustele.

Kui liikmesriik kannab teisele liikmesriigile üle VI lisa I osas nimetatud kalastuspiirkonna kvoodi (vahetusleping), tuleb üle kanda ka asjaomased litsentsid ja teatada sellest komisjonile. VI lisa I osas sätestatud litsentside üldarvu kalastuspiirkonna kohta ei tohi siiski ületada.

3. Ühenduse laevad peavad järgima kaitse- ja kontrollimeetmeid ning kõiki muid kalastusvööndis kehtivaid tingimusi.

Artikkel 17Fääri saared

Ühenduse laevad, millel on litsents ühe kalaliigi spetsialiseeritud püügiks Fääri saarte vetes, võivad teise kalaliigi spetsialiseeritud püügiga tegeleda ainult juhul, kui nad teatavad muudatusest ette Fääri saarte asutustele.

V PEATÜKKKolmanda riigi laevade litsentsisüsteem

Artikkel 18Kohustus omada litsentsi ja kalapüügiluba

1. Olenemata määruse (EÜ) nr 2847/93 artiklist 28b on Norra lipu all sõitvad laevad kogumahutavusega kuni 200 GT vabastatud litsentsi ja püügiloa kohustusest.

2. Litsents ja kalapüügiluba peavad olema laeva pardal. Fääri saartel või Norras registreeritud laevad on kõnealusest kohustusest vabastatud.

3. Kolmandate riikide laevad, millel on püügiluba 31. detsembril 2004, võivad püüki jätkata alates 1. jaanuarist 2005 kuni ajani, mil püügiloaga laevade nimekiri on komisjonile esitatud ning komisjon on selle heaks kiitnud.

Artikkel 19Litsentsi ja kalapüügiloa taotlemine

Kolmanda riigi asutuse poolt komisjonile esitatud litsentsi- ja püügiloataotlusega koos tuleb esitada järgmised andmed:

a) laeva nimi;

b) registrinumber;

c) pardatähis;

d) registreerimissadam;

e) omaniku või prahtija nimi ja aadress;

f) kogumahutavus ja –pikkus;

g) mootori võimsus;

h) kutsungsignaal ja raadiosagedus;

i) kavandatav püügiviis;

j) kavandatav kalastusvöönd;

k) liigid, mida kavatsetakse püüda;

l) taotletava litsentsi kestus.

Artikkel 20Litsentside arv

Litsentside arv ja nendega seotud eritingimused määratakse kindlaks VI lisa II osas.

Artikkel 21Tühistamine ja kehtetuks tunnistamine

1. Litsentsid ja püügiload võib tühistada uute litsentside ja püügilubade väljaandmisel. Tühistamine jõustub komisjoni poolt väljaantavate uute litsentside ja püügilubade väljaandmise kuupäevale eelneval päeval. Uued litsentsid ja püügiload jõustuvad nende väljaandmise kuupäeval.

2. Litsentsid ja püügiload tunnistatakse täielikult või osaliselt kehtetuks enne kehtivusaja lõppu juhul, kui kõnealuse kalavaru I lisas sätestatud kvoodid on ammendatud.

3. Litsentsid ja püügiload tunnistatakse kehtetuks juhul, kui ei täideta käesoleva määrusega ettenähtud kohustusi.

Artikkel 22Asjakohaste eeskirjade täitmata jätmine

1. Laevadele, mis ei ole täitnud käesolevas määruses ettenähtud kohustusi, ei anta litsentsi ega püügiluba kuni 12 kuu jooksul.

2. Komisjon esitab asjaomase kolmanda riigi asutustele nende laevade nimed ja tunnused, millele asjakohaste eeskirjade rikkumise tõttu ei anta luba kalastada ühenduse kalastusvööndis järgneva kuu või kuude jooksul.

Artikkel 23Litsentsiomaniku kohustused

1. Kolmanda riigi laevad täidavad kalastusvööndis kalastades kaitse- ja kontrollimeetmeid ning kõiki muid selles vööndis ühenduse laevade kalastustegevust reguleerivaid sätteid, esmajoones määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94, (EÜ) nr 88/98, (EÜ) nr 850/98, (EÜ) nr 1434/98 ja (EMÜ) nr 1381/87.

2. Lõikes 1 nimetatud laevad peavad püügipäevikut, kuhu kantakse VII lisa I osas ettenähtud teave.

3. Kolmanda riigi laevad, välja arvatud ICESi rajoonis IIIa kalastavad Norra lipu all sõitvad laevad, edastavad komisjonile VIII lisas sätestatud teabe kõnealuses lisas ettenähtud eeskirjade kohaselt.

Artikkel 24Prantsuse Guajaana departemangu käsitlevad erisätted

1. Litsentside andmine kalapüügiks Prantsuse Guajaana departemangu vetes on seotud asjaomase laeva omaniku kohustusega lubada komisjoni taotluse korral laeva pardale vaatleja.

2. Kui laeval on merikogerlaste või tuuni püügi litsents Prantsuse Guajaana departemangu vetes, peab laeva kapten esitama Prantsuse asutustele iga reisile järgneva lossimise kohta deklaratsiooni, milles teatatakse pärast eelmise deklaratsiooni esitamist püütud ja pardal hoitavad krevetikogused. Kõnealune deklaratsioon peab vastama VI lisa III osas sätestatud näidisele. Kapten vastutab deklaratsiooni täpsuse eest. Prantsuse asutused võtavad kõik deklaratsioonide täpsuse kontrollimiseks vajalikud meetmed, võrreldes neid eelkõige artikli 23 lõikes 2 nimetatud püügipäevikuga. Deklaratsioonile kirjutab pärast vastavuse kontrollimist alla pädev ametiisik. Prantsuse asutused saadavad enne iga kuu lõppu komisjonile kõik eelmise kuu deklaratsioonid.

3. Prantsuse Guajaana departemangu vetes kalastavad laevad peavad pidama VII lisa II osas esitatud näidisele vastavat püügipäevikut. Kõnealuse püügipäeviku koopia saadetakse Prantsuse asutuste kaudu komisjonile iga püügireisi viimasele päevale järgneva 30 päeva jooksul.

4. Kui komisjon ei ole ühe kuu jooksul saanud teavet asjaomaselt laevalt, millel on püügilitsents Prantsuse Guajaana departemangu vetes, tunnistatakse selle laeva litsents kehtetuks.

VI PEATÜKKNAFO tsoonis kalastavaid ühenduse laevu käsitlevad erisätted

1. jaguÜhenduse osalus

ARTIKKEL 25 LAEVADE LOETELU

1. Ainult need ühenduse kalalaevad, mille kogumahutavus on üle 50 GT, millel on nende lipuliikmesriigi väljaantud püügiluba ja mis kuuluvad NAFO laevaregistrisse, võivad loas ettenähtud tingimustel püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida NAFO tsoonist pärit kalavarusid.

2. Iga liikmesriik edastab komisjonile elektroonilisel kujul vähemalt 15 päeva enne uue laeva sisenemist NAFO tsooni kõik muudatused loetelus, mis käsitleb tema lipu all sõitvaid ühenduses registreeritud laevu, millel on luba kalastada NAFO tsoonis. Komisjon edastab teabe viivitamata NAFO sekretariaadile.

3. Lõikes 2 märgitud teave sisaldab järgmist:

a) laeva sisenumber, nagu on määratletud komisjoni 30. detsembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 26/2004 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta) [31] I lisas;

b) rahvusvaheline raadiokutsung;

c) vajaduse korral laeva prahtija;

d) laeva tüüp.

4. Ajutiselt liikmesriigi lipu all sõitvate laevade (laevapereta prahitud) kohta edastatakse järgmine teave:

a) kuupäev, millest alates laeval on lubatud sõita liikmesriigi lipu all;

b) kuupäev, millest alates liikmesriik on andnud laevale NAFO tsoonis kalastamise loa;

c) riigi nimi, mille territooriumil laev on registreeritud või olnud registreeritud, ning kuupäev, millest alates laev lõpetas sõitmise kõnealuse riigi lipu all;

d) laeva nimi;

e) pädeva siseriikliku asutuse poolt määratud laeva ametlik registrinumber;

f) laeva kodusadam pärast üleminekut;

g) laeva omaniku või prahtija nimi;

h) kinnitus, et laeva kapten on saanud NAFO tsoonis kehtivate eeskirjade koopia;

i) peamised kalaliigid, mida laev NAFO tsoonis püüab;

j) alapiirkonnad, kus laev kavatseb kalastada.

2. jaguTehnilised meetmed

ARTIKKEL 26 Võrgusilma suurus

1. Käesoleva määruse IX lisas nimetatud põhjaliikide spetsialiseeritud püügil on keelatud kasutada traalnootasid, mille mõnes osas on võrgusilma suurus alla 130 mm. Lühiuimkalmaari (Illex illecebrosus ) spetsialiseeritud püügil võib võrgusilm olla minimaalselt 60 mm. Railaste ( Rajidae ) spetsialiseeritud püügil tohib võrgusilma suurus olla minimaalselt 280 mm noodapäras ja 220 mm traali muudes osades.

2. Harilikke süvameregarneele (Pandalus borealis) püüdvad laevad peavad kasutama võrke, mille minimaalne silmasuurus on 40 mm.

Artikkel 27Võrgutarindid

1. Keelatud on kasutada vahendeid ja meetodeid, mida käesolevas artiklis pole kirjeldatud ja mis ummistavad võrgusilmi või vähendavad nende suurust.

2. Kahjustuste vähendamiseks või vältimiseks võib noodapära alla kinnitada purjeriiet, võrku või muud materjali.

3. Noodapära ülaossa võib kinnitada vahendeid tingimusel, et need ei ummista noodapära võrgusilmi. Päraülakaitsete kasutamine peab piirduma X lisas nimetatud kaitsetega.

4. Harilikke süvameregarneele ( Pandalus borealis ) püüdvad laevad peavad kasutama sorteerimisvõresid või -reste, mille trellide maksimaalne vahe on 22 mm. Rajoonis 3L süvameregarneele püüdvad laevad peavad olema varustatud vähemalt 72 cm pikkuste kettidega, nagu on kirjeldatud III lisa 4. liites.

Artikkel 28Kaaspüük

1. Laevade kaptenid ei tohi tegelda nende liikide spetsialiseeritud püügiga, mille suhtes kehtivad kaaspüügilimiidid. Kalaliigi püük on spetsialiseeritud, kui kõnealune liik massiprotsentides moodustab suurima osa ühe loomusega saadud saagist.

2. ID lisas nimetatud liikide kaaspüük, mille kohta ühendus ei ole NAFO tsooni mingis osas kvoote kehtestanud ja mis seal saadakse mis tahes liigi spetsialiseeritud püügil, ei tohi olla üle 2500 kg iga pardal oleva liigi kohta või üle 10% pardal hoitava kogusaagi massist, olenevalt sellest, kumb on suurem. NAFO tsooni osas, kus teatavate liikide spetsialiseeritud püük on keelatud, ei tohi ID lisas loetletud liikide kaaspüük olla suurem kui vastavalt 1250 kg või 5%.

3. Kui kaaspüügipiirangutega liikide kogumäär ühe loomuse kohta ületab lõikes 2 nimetatud määrad, peavad laevad viivitamata siirduma vähemalt viie meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast. Kui kaaspüügipiirangutega liikide kogumäär mis tahes järgmises loomusekohas ületab kõnealused piirmäärad, siirduvad laevad jälle viivitamata vähemalt viie meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast ega pöördu sellele alale tagasi enne, kui on möödunud vähemalt 48 tundi.

4. Harilikke süvameregarneele ( Pandalus borealis ) püüdvad laevad siirduvad juhul, kui ID lisas loetletud liikide kaaspüügi kogumäär mis tahes loomusekohas ületab rajoonis 3M 5% massist ja rajoonis 3L 2,5% massist, viivitamata vähemalt viie meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast.

5. Krevetisaaki ei võeta põhjakalade kaaspüügi määra arvutamisel arvesse.

Artikkel 29Kalade alammõõt

NAFO tsoonist püütud kalu, mille suurus ei vasta XI lisas esitatud nõuetele, ei tohi töödelda, pardal hoida, ümber laadida, lossida, transportida, säilitada, müüa, välja panna ega müügiks pakkuda, vaid need tuleb kohe merre tagasi heita. Kui püütud alamõõduliste kalade kogus teatavates kalastusvetes ületab 10% kogu püütud kalakogusest, siirdub laev enne kalapüügi jätkamist eelmisest loomusekohast vähemalt 5 meremiili kaugusele. Töödeldud kala, mille suhtes kohaldatakse minimaalse suuruse nõudeid ja mis on XI lisas ettenähtud pikkusest väiksem, loetakse pärinevaks alamõõdulisest kalast.

3. jaguKontrollimeetmed

ARTIKKEL 29BIS TOODETE MÄRGISTAMINE JA ERALDI LADUSTAMINE

1. Töödeldud kala, mis on püütud NAFO tsoonis, märgistatakse nii, et on võimalik eristada kõiki kalaliike ja tooteliike. Märkida tuleb ka saagi pärinemine NAFO tsoonist.

2. Püügirajoonis 3L püütud krevettide ning alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO püütud süvalesta puhul märgitakse saagi pärinemine konkreetselt alalt.

3. Iga liigi saak paigutatakse selgelt eraldi teiste liikide saakidest. NAFO tsoonis püütud saak paigutatakse eraldi väljastpoolt seda ala püütud saagist.

Saagi võib paigutada mitmesse trümmi ossa, kuid igas trümmiosas eraldatakse see plasti, vineeri, võrgu vms abil selgelt teiste liikide saakidest.

Artikkel 30Toodangu päevaraamat ja lastiplaan

1. Lisaks sellele, et kalalaevade kaptenid peavad täitma määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklitega 6, 8, 11 ja 12 ettenähtud nõudeid, peavad nad kandma püügipäevikusse käesoleva määruse XII lisas loetletud andmed.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile enne iga kuu 15. kuupäeva elektroonilisel kujul XIII lisas nimetatud liikide eelmise kuu jooksul lossitud kogused ja määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklite 11 ja 12 alusel saadud teabe.

3. Ühenduse laeva kapten peab ID lisas loetletud liikide saagi kohta:

a) toodangu päevaraamatut, millesse kantakse järjest kogu toodang kalaliikide kaupa;

b) lastiplaani, milles on näha eri liikide asukoht trümmides ja nende liikide pardalolevad kogused tootekaalu kilogrammides.

4. Lõikes 3 osutatud toodangu päevaraamatut ja lastiplaani ajakohastatakse iga päev eelmise päeva suhtes, mis algab kell 00.00 (UTC) ja lõpeb kell 24.00 (UTC), ning hoitakse pardal, kuni laev on tühjaks laaditud.

5. Kapten osutab vajalikku abi püügipäevikus esitatud koguste ja pardal säilitatavate töödeldud toodete kontrollimisel.

Artikkel 31Võrgud

IX lisas loetletud ühe või enama kalaliigi spetsialiseeritud püügi ajal ei tohi laevadel olla võrke, mille võrgusilma suurus on artiklis 26 sätestatust väiksem. Kalalaevadel, mis ühel ja samal püügireisil püüavad ka muudes piirkondades peale NAFO tsooni, võib niisuguseid võrke siiski olla, kui need on kindlalt soritud (kokku seotud) ja stoovitud (pakitud) ning neid ei ole võimalik kohe kasutada, see tähendab:

a) võrgud peavad olema oma traallaudade küljest lahti võetud ja ilma nooda- või traalitrosside ja -nöörideta; ja

b) tekil või teki kohal olevad võrgud peavad olema kindlalt mõne tekiehitise osa külge kinnitatud.

Artikkel 32Ümberlaadimine

Ühenduse laevad tegelevad ümberlaadimisega NAFO tsoonis ainult juhul, kui nad on saanud selleks loa oma pädevatelt asutustelt.

Artikkel 33 Püügikoormuse kontrollimine

1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklis 25 nimetatud laevade püügikoormus vastab liikmesriigi kasutada olevatele kalapüügivõimalustele NAFO tsoonis.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile NAFO tsoonis püüdvate laevade püügikavad hiljemalt 31. jaanuaril 2005 ja edaspidi vähemalt 30 päeva enne kõnealuse püügi algust. Püügikavas tuleb muuhulgas esitada kõnealuses püügipiirkonnas kalastavate laevade andmed ning kavandatud püügipäevade arv NAFO tsoonis ja kõikidel muudel aladel, kus asjaomased laevad kavatsevad kalastada. Püügikavas peab kajastuma teate esitanud liikmesriigi kasutuses olevatele kalapüügivõimalustele vastav kogu püügikoormus kõnealuses püügipiirkonnas.

Liikmesriigid esitavad hiljemalt 31. detsembril 2005 komisjonile aruande oma püügikavade rakendamise kohta, sealhulgas püügipiirkonnas tegelikult kalastanud laevade arvu ning püügipäevade üldarvu.

4. jaguHariliku süvameregarneeli suhtes kohaldatavad eritingimused

ARTIKKEL 34 HARILIKU SÜVAMEREGARNEELI PÜÜK

Liikmesriigid teatavad komisjonile iga päev hariliku süvameregarneeli ( Pandalus borealis ) kogused, mis liikmesriigi lipu all sõitvad ja ühenduses registreeritud laevad on püüdnud NAFO tsooni rajoonis 3L. Püük toimub sügavamal kui 200 meetrit ning sellega tegeleb korraga üks laev iga liikmesriigi kohta.

5. jaguSüvalesta suhtes kohaldatavad eritingimused

ARTIKKEL 35 SÜVALESTA SUHTES KOHALDATAV KEELD

Ühenduse kalalaevadel on keelatud püüda süvalesta NAFO alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO ning hoida pardal, ümber laadida või lossida süvalesta, mis on püütud nimetatud piirkonnas, kui:

a) laeva pardal ei ole lipuliikmesriigis välja antud kalapüügiluba;

b) laev ei ole kantud NAFO laevaregistrisse.

Artikkel 35bisLaevade loetelu

1. Liikmesriik tagab, et laevad, millele on antud artiklis 35 osutatud kalapüügiluba, kantakse loetellu, mis sisaldab laevade nimesid ja määruse (EÜ) nr 26/2004 I lisas määratletud sisenumbreid.

2. Iga liikmesriik edastab komisjonile elektroonilisel kujul lõikes 1 sätestatud loetelu ja kõik hilisemad muudatused.

3. Muudatused lõikes 1 sätestatud loetelus edastatakse komisjonile vähemalt 5 päeva enne seda, kui kui kõnealusesse loetellu lisatud laev siseneb NAFO alapiirkonda 2 ning rajoonidesse 3KLMNO. Komisjon edastab loetelu muudatused viivitamata NAFO sekretariaadile.

4. Iga liikmesriik jaotab oma süvalestakvoodi lõikes 1 osutatud loetellu kantud laevade vahel. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kvootide jaotusest 15 päeva jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.

Artikkel 36Aruanded

1. Artikli 35 lõikes 2 nimetatud laevade kaptenid edastavad lipuliikmesriigile järgmist teavet sisaldavad aruanded:

a) pardal olevad süvalesta kogused ühenduse laeva sisenemisel alapiirkonda 2 ja rajoonidesse 3KLMNO. Aruanne edastatakse mitte varem kui 12 tundi ja hiljemalt 6 tundi enne laeva iga sisenemist kõnealusesse tsooni;

b) süvalesta nädalasaak. See aruanne edastatakse esimest korda hiljemalt seitsmenda päeva lõpus pärast laeva sisenemist alapiirkonda 2 või rajoonidesse 3KLMNO, või kui kalastusretk kestab üle seitsme päeva, teatatakse hiljemalt esmaspäeval saagist, mis on püütud alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO eelmise pühapäeva keskööl lõppenud nädala jooksul;

c) pardal olevad süvalesta kogused ühenduse laeva väljumisel alapiirkonnast 2 ja rajoonidest 3KLMNO. See aruanne edastatakse mitte varem kui 12 tundi ja hiljemalt 6 tundi enne laeva iga väljumist kõnealusest tsoonist ning selles on kõnealuse tsooni püügipäevade arv ja kogupüük;

d) igal ümberlaadimisel peale- ja mahalaaditud süvalesta kogused ajal, mil laev on alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO. Need aruanded edastatakse hiljemalt 24 tunni jooksul pärast ümberlaadimise lõpetamist.

2. Liikmesriigid edastavad lõike 1 punktides a, c ja d sätestatud aruanded kohe pärast kättesaamist komisjonile.

3. Kui leitakse, et lõike 2 kohaselt teatatud süvalestasaagid on ammendanud 70% liikmesriikidele määratud kvoodist, edastavad kaptenid lõike 1 punktis b osutatud aruandeid iga päev.

Artikkel 37Määratud sadamad

1. Süvalestakoguste lossimine on keelatud muudes kohtades kui NAFO lepinguosaliste määratud sadamates. Süvalesta lossimine on keelatud kolmandate riikide sadamates.

2. Liikmesriigid määravad sadamad, kus võib süvalesta lossida, ning määravad kindlaks sellega seotud inspekteerimis- ja järelevalvekorra, sealhulgas süvalesta igal lossimisel lossitavate koguste registreerimise ja teatamise tingimused.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile 15 päeva jooksul alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast määratud sadamate loetelu ning sellele järgneva 15 päeva jooksul lõikes 2 nimetatud inspekteerimis- ja järelevalvekorra. Komisjon edastab teabe viivitamata NAFO sekretariaadile.

4. Komisjon edastab lõikes 2 nimetatud määratud sadamate ning NAFO muude lepinguosaliste määratud sadamate loetelu viivitamata kõigile liikmesriikidele.

Artikkel 38Kontroll sadamas

1. Liikmesriigid tagavad, et kõiki laevu, mis sisenevad määratud sadamasse alapiirkonnast 2 või rajoonidest 3KLMNO püütud süvalesta lossimiseks ja/või ümberlaadimiseks, kontrollitakse sadamas NAFO sadamate inspekteerimise kavas ettenähtud korras.

2. Lõikes 1 nimetatud laevad ei tohi saaki lossida ja/või ümber laadida enne, kui inspektorid on kohal.

3. Enne transportimist külmhoonesse või muusse sihtkohta kaalutakse kõik lossitud kogused liikide järgi.

4. Liikmesriigid edastavad vastava inspekteerimisaruande NAFO sekretariaadile ning selle koopia komisjonile seitsme tööpäeva jooksul alates inspekteerimise lõppkuupäevast.

Artikkel 39Lossimis- ja ümberlaadimiskeeld kolmanda riigi laevadele

Liikmesriigid tagavad, et süvamerelesta lossimised ja ümberlaadimised NAFO tsoonis kalastanud kolmanda riigi laevadelt on keelatud.

Artikkel 40Järelevalve kalapüügi üle

Liikmesriigid esitavad hiljemalt 31. detsembriks 2005 komisjonile aruande artiklites 35–39 ettenähtud meetmete rakendamise kohta, kaasa arvatud püügipäevade üldarvu.

6. jaguMeriahvena suhtes kohaldatavad eritingimused

ARTIKKEL 41 MERIAHVENA PÜÜK

1. NAFO tsooni alapiirkonnas 2 ning rajoonides IF, 3K ja 3M meriahvenat püüdva ühenduse laeva kapten teatab igal teisel esmaspäeval selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kelle lipu all laev sõidab või kelle territooriumil laev on registreeritud, eelmisel pühapäeval kell 24.00 lõppenud kahe nädala jooksul kõnealustes vööndites püütud meriahvena kogused.

Kui kogusaak moodustab 50% TACist, esitatakse teade iga nädala esmaspäeval.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile igal teisel teisipäeval enne kella 12.00 meriahvena kogused, mis liikmesriigi lipu all sõitvad ja ühenduses registreeritud laevad on püüdnud eelmisel pühapäeval kell 24.00 lõppenud kahe nädala jooksul NAFO tsooni alapiirkonnas 2 ning rajoonides IF, 3K ja 3M.

Kui kogusaak moodustab 50% TACist, esitatakse teade igal nädalal.

VII PEATÜKKCCAMLR tsoonis kalastavaid ühenduse laevu käsitlevad erisätted

1. jaguPiirangud ja laevade kohta nõutavad andmed

ARTIKKEL 42 KEELUD JA PÜÜGIPIIRANGUD

1. XIV lisas nimetatud liikide spetsialiseeritud püük on kõnealuses lisas nimetatud vööndites ja ajavahemikel keelatud.

2. Uutes ja teadusuuringutega seotud püügipiirkondades kohaldatakse XV lisas sätestatud püügi- ja kaaspüügipiiranguid kõnealuses lisas nimetatud alapiirkondades.

Artikkel 42bisCCAMLRi tsooni püügiloaga laevade kohta nõutavad andmed

1. Lisaks teabele, mis tuleb esitada püügiloaga laevade kohta vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 lõikele 2, edastavad liikmesriigid komisjonile alates 1. augustist 2005 kõnealuste laevade kohta järgmised andmed:

a) laeva IMO number (kui see on olemas);

b) varasem lipuriik (kui see on olemas);

c) rahvusvaheline raadiokutsung;

d) laevaomaniku nimi ja address ning tegeliku tulusaaja nimi ja aadress (kui see on teada);

e) laevatüüp;

f) ehitamise koht ja aeg;

g) pikkus;

h) järgmised värvifotod laevast:

i) vähemalt 12 x 7 cm suurune foto, millel on kogu pikkuses näha laeva tüürpoord ja selle osad;

ii) vähemalt 12 x 7 cm suurune foto, millel on kogu pikkuses näha laeva pakpoord ja selle osad;

iii) vähemalt 12 x 7 cm suurune foto vaatega laeva ahtrisse;

i) meetmed, millega tagatakse laevale paigaldatud satelliitseirevahendi võltsimiskindel töö.

2. Alates lõikes 1 nimetatud kuupäevast edastavad liikmesriigid komisjonile laevade kohta, millel on püügiluba CCAMLRi tsoonis, võimaluse korral järgmise teabe:

a) operaatori nimi ja aadress, kui see erineb laeva omanikust;

b) kapteni nimi ja kodakondsus, võimaluse korral kalapüügikapteni nimi ja kodakondsus;

c) püügiviis või -viisid;

d) laius (m);

e) brutoregistertonnaaž;

f) laeva sideliigid ja numbrid (INMARSAT A, B ja C numbrid);

g) tavapärane meeskonnaliikmete arv;

h) peamasina või -masinate võimsus (kW);

i) kandejõud (tonnides), kalatrümmide arv ja mahutavus (m³);

j) muud andmed, mida peetakse vajalikuks (nt laeva jääklass).

2. jaguUurimuslik kalapüük

ARTIKKEL 43 OSALEMINE UURIMUSLIKUS KALAPÜÜGIS

1. Hispaania lipu all sõitvad ja Hispaanias registreeritud kalalaevad, mille kohta on CCAMLRile esitatud teatis vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklile 7, võivad osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkonnas 88.1, rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ning rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni all olevaid alasid.

2. Rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b tohib korraga kalastada ainult üks laev.

3. Alapiirkonna 88.1 ning rajoonide 58.4.1 ja 58.4.2 kogupüügi- ja kaaspüügipiirangud ning nende jaotus iga alapiirkonna väikeste uurimisüksuste (SSRU) vahel määratakse kindlaks XV lisas. Kalastamine mis tahes väikeses uurimisüksuses lõpetatakse niipea, kui deklareeritud saak ulatub kindlaksmääratud püügilimiidini, ning uurimisüksus suletakse kalastamiseks ülejäänud kalastushooajal.

4. Kalapüük toimub võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada teavet, mis on vajalik kalastamisvõimaluste kindlaksmääramiseks, ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga tihedat koondumist. Rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal.

Artikkel 44Aruandlussüsteemid

Artiklis 43 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevate laevade suhtes kehtivad järgmised saagi ja püügikoormuse aruandlussüsteemid:

a) määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklis 12 sätestatud viiepäevase püügikoguse ja –koormuse aruandlussüsteem, millest erandina esitavad liikmesriigid püügikoguse ja –koormuse aruande komisjonile hiljemalt kaks tööpäeva pärast iga aruandlusperioodi lõppu, et selle saaks viivitamata edastada CCAMLRile. Alapiirkonnas 88.1 ning rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 esitavad aruandeid väikesed uurimisüksused;

b) määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklis 13 sätestatud igakuine üksikasjalik püügikoguse ja -koormuse aruandlussüsteem;

c) vette tagasi lastud Dissostichus eleginoides ja Dissostichus mawsoni , sealhulgas „sültjaks“ muutunud kala koguarvu ja kaalu deklareerimine.

Artikkel 45Erinõuded

1. Artiklis 43 nimetatud uurimuslik kalapüük toimub vastavalt määruse (EÜ) nr 600/2004 artiklile 8, pidades silmas meetmeid, mida võetakse vähendamaks merelindude tahtmatut surmamist õngejadaga püügi ajal. Peale nende meetmete on sellise kalapüügi korral keelatud kalajäätmete merrelaskmine.

a) Kõnealuse kalapüügi korral on kalajäätmete merrelaskmine keelatud;

b) laevad, mis tegelevad uurimusliku püügiga rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 ning järgivad õngejadade koormamisel CCAMLRi protokolle (A, B või C), vabastatakse püüniste öise sisselaskmise nõudest; laevad, mis püüavad kokku kolm (3) merelindu, jätkavad viivitamatult püüniste öist sisselaskmist vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklile 8;

c) laevad, mis tegelevad uurimusliku püügiga alapiirkonnas 88.1 ning rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b ning püüavad kokku kolm (3) merelindu, lõpetavad viivitamata püügi ning ei tohi väljaspool harilikku kalastushooaega kalastada kuni hooaja 2004/2005 lõpuni.

2. Laevade suhtes, mis osalevad uurimuslikus kalapüügis FAO alapiirkonnas 88.1, kohaldatakse järgmisi lisanõudeid:

a) laevadel on keelatud merre heita:

i) naftat, kütteõlisid või õlijääke, välja arvatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise rahvusvahelise konventsiooni (MARPOL) 73/78 I lisas lubatud juhtudel;

ii) jäätmeid;

iii) toidujäätmeid, mis ei läbi kuni 25 mm avadega sõela;

iv) kodulinnuliha või selle osi (kaasa arvatud munakoored);

v) fekaalvett 12 meremiili kaugusel maismaast või jäämassist, või fekaalvett laevalt, mis liigub kiirusega alla nelja sõlme; või

vi) jäätmepõletustuhka;

b) alapiirkonda 88.1 ei tooda sisse eluskodulinde ega muid eluslinde ning alapiirkonnast 88.1 kõrvaldatakse tarbimata jäänud töödeldud linnuliha;

c) Dissostichus spp. püük alapiirkonnas 88.1 on keelatud 10 meremiili kaugusel Balleny saarte rannikust.

Artikkel 46Loomuste mõiste

1. Käesoleva jao tähenduses koosneb üks loomus ühes paigas asuvast ühest või mitmest õngejadast. Loomuse täpne geograafiline asukoht määratakse kindlaks õngejada või õngejadade keskpunkti abil ning seda kasutatakse püügikoguse ja –koormuse aruandluses.

2. Loomus on uurimuslik järgmistel tingimustel:

a) iga uurimusliku loomuse kaugus teistest uurimuslikest loomustest peab olema vähemalt 5 meremiili, kusjuures kõnealust kaugust mõõdetakse iga uurimusliku loomuse geograafilisest keskpunktist;

b) iga loomus koosneb vähemalt 3500, kuid mitte rohkem kui 10 000 õngekonksust; see võib koosneda arvukatest ühte kohta asetatud eraldi õngejadadest;

c) iga õngejada veesoleku aeg on vähemalt kuus tundi, kusjuures veesoleku aega mõõdetakse vettelaskmise lõpetamise ajast kuni loomuse võtmise alguseni.

Artikkel 47Teadusuuringute kavad

Artiklis 43 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevad laevad rakendavad teadusuuringute kavasid kõikides väikestes uurimisüksustes (SSRU), mille vahel jaotuvad FAO alapiirkond 88.1 ning rajoonid 58.4.1 ja 58.4.2. Teadusuuringute kavad rakendatakse järgmiselt:

a) esimesel sissesõidul uurimisüksusesse saadud esimesed 10 loomust ehk „esimene rida“ on „uurimuslikud loomused“, mis peavad vastama artikli 46 lõikes 2 kindlaksmääratud kriteeriumidele;

b) järgmised 10 loomust või järgmine10-tonnine saak (olenevalt sellest, kumb saadakse enne) on „teine rida“. Teise rea loomused võib kapteni äranägemisel püüda tavapärase uurimusliku kalapüügi osana. Need loomused võib samuti lugeda uurimuslikeks juhul, kui need vastavad artikli 46 lõike 2 nõuetele;

c) kui kapten soovib pärast esimese ja teise loomusterea lõpetamist jätkata püüki samas uurimisüksuses, peab laev tegema „kolmanda rea“, mille tulemusena saadakse kolme rea peale kokku 20 uurimuslikku loomust. Kolmas rida viiakse uurimisüksuses lõpule sama reisi ajal, mille kestel saadi esimene ja teine rida;

d) pärast kolmanda rea 20 uurimusliku loomuse lõpetamist võib laev jätkata kalapüüki uurimisüksuses;

e) punkte b, c ja d ei kohaldata alapiirkonna 88.1 uurimisüksuste A, B, C, E ja G suhtes, mille kalastamiseks sobiva merepõhja pindala on alla 15 000 km2, ning pärast 10 uurimusliku loomuse lõpetamist võib laev jätkata kalapüüki uurimisüksuses.

Artikkel 48Andmekogumiskavad

1. Artiklis 43 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevad laevad rakendavad andmekogumiskavasid kõikides väikestes uurimisüksustes, mille vahel jaotuvad FAO alapiirkond 88.1 ning rajoonid 58.4.1 ja 58.4.2. Andmekogumiskava hõlmab järgmisi andmeid:

a) asend ja mere sügavus loomuse iga õngejada kummaski otsas;

b) vettelaskmise, veesoleku ja loomuse võtmise aeg;

c) pinnal lahtipääsenud kalade arv ja liik;

d) õngekonksude arv;

e) söödaliik;

f) söödahaaramise protsent;

g) õngekonksu tüüp ja

h) mere- ja ilmastikutingimused ning kuu faas õngejadade sisselaskmise ajal.

2. Kõik lõikes 1 nimetatud andmed kogutakse iga uurimusliku loomuse kohta; eelkõige tuleb kuni 100 kalast koosneva uurimusliku loomuse kõik kalad mõõta ning saata vähemalt 30 kalast koosnev proov bioloogilisteks uuringuteks. Kui püütud kalu on üle 100, kasutatakse juhuslikkuse alusel valitud osaproovi meetodit.

Artikkel 49Märgistamisprogramm

Artiklis 43 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalev laev rakendab märgistamisprogrammi järgmiselt:

a) kogu kalastushooaja jooksul märgistatakse ja lastakse merre tagasi Dissostichus spp. isendeid vahekorras üks isend eluskaalu tonni kohta vastavalt CCAMLRi märgistamisprotokollile. Laevad lõpetavad märgistamise pärast 500 isendi märgistamist või lahkuvad püügipiirkonnast, kui on märgistatud üks isend iga eluskaalu tonni kohta;

b) programmi raames märgistatakse iga suurusega isendeid, et täita nõuet märgistada üks isend eluskaalu ühe tonni kohta. Kõik merre tagasi lastavad isendid tuleb teistkordselt märgistada ja lasta tagasi võimalikult suurel geograafilisel alal;

c) kõigile märkidele tuleb selgesti trükkida kordumatu seerianumber ja tagastamisaadress, et märkide päritolu oleks võimalik kindlaks teha, kui märgistatud isend uuesti kinni püütakse;

d) uuesti kinni püütud märgistatud isendeid (st püütud kalu, kellel on varem kinnitatud märgis) ei vabastata, isegi kui isend on olnud vabaduses ainult lühikest aega;

e) kõikide uuesti kinni püütud märgistatud isendite kohta tuleks koguda bioloogilised andmed (pikkus, kaal, sugu, gonaadide küpsusaste), võimaluse korral teha neist elektrooniline foto, koguda otoliidid ja eemaldada märgis;

f) kõik asjakohased märgistusandmed ja kõik märgiste taasleiuandmed tuleb elektrooniliselt edastada CCAMLRi ettenähtud formaadis CCAMLRile kolme kuu jooksul pärast seda, kui laev kõnealusest püügipiirkonnast lahkub;

g) kõik asjakohased märgistusandmed, kõik märgiste taasleiuandmed ja andmed uuesti kinni püütud isendite kohta edastatakse elektrooniliselt CCAMLRi ettenähtud formaadis asjaomasele piirkondlikule märgistusandmete registrile, nagu on osutatud CCAMLRi märgistamisprotokollis.

Artikkel 50Teadusvaatlejad

Iga artiklis 43 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osaleva laeva pardal on kogu püügiperioodi jooksul vähemalt kaks teadusvaatlejat, kellest üks on määratud CCAMLRi rahvusvahelise teadusvaatluste kava kohaselt.

VIII PEATÜKKLõppsätted

Artikkel 51Teaduslik seire

a) Käesolevat määrust ei kohaldata kalapüügi suhtes, mis toimub üksnes teadusuuringute otstarbel ja asjaomase liikmesriigi loal ja järelevalve all ning millest on eelnevalt teavitatud komisjoni ja liikmesriiki, kelle vetes uuringud toimuvad.

b) Lõikes 1 nimetatud otstarbel püütud mereorganisme võib müüa, säilitada, välja panna ja müügiks pakkuda tingimusel, et:

- nad vastavad nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 XII lisas kehtestatud normidele ja vastavalt nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EMÜ) nr 104/2000 (kalapüügi- ja akvakultuuritooteturu ühise korraldamise kohta)[32] artiklile 2 vastuvõetud turustusnormidele; või

- neid müüakse vahetult muuks otstarbeks kui inimtoiduks.

Artikkel 52Andmeedastus

Määruse (EMÜ) nr 2847/93 kohaselt saadavad liikmesriigid püütud koguste lossimisandmed komisjonile elektroonilisel kujul, kasutades selleks iga liigi kohta esitatud tabelis ettenähtud kalaliikide koode.

Artikkel 53Jõustumine

Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 2005.

Enne 1. jaanuari 2005 algavateks ajavahemikeks kindlaksmääratud CCAMLRi tsooni TACide suhtes kohaldatakse artiklit 42 alates TACide vastavate kohaldamisperioodide alguskuupäevadest.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, […]

Nõukogu nimel

eesistuja

I LISA Ühenduse kalalaevade püügivõimalused püügipiirangutega piirkondades ja kolmandate riikide laevade püügivõimalused Euroopa Ühenduse vetes kalaliikide ja piirkondade kaupa (eluskaalu tonnides, kui ei ole ette nähtud teisiti)

Kõiki käesolevas lisas sätestatud püügilimiite käsitletakse kvootidena käesoleva määruse artikli 9 tähenduses ning seetõttu kehtivad nende suhtes eeskirjad, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 2847/93, eelkõige selle artiklites 14 ja 15.

Kõigi püügipiirkondade kalavarude nimetused esitatakse ladina keeles liikide tähestikulises järjestuses. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmist üldnimetuste ja ladinakeelsete nimede vastavustabelit:

+++++ TABLE +++++

I A LISA LÄÄNEMERI

Kõik selle piirkonna TACid, välja arvatud alarajoonide 25–32 atlandi merilesta ja tursa TAC, võetakse vastu IBSFC raames.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IB LISASKAGERRAK, KATTEGAT, PÕHJAMERI JA ÜHENDUSE LÄÄNEPOOLSETE VETE ICESi piirkonnad Vb (EÜ veed), VI, VII, VIII, IX, X, CECAF (EÜ veed) ja Prantsuse Guajaana

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IC LISAATLANDI OOKEANI KIRDEOSA JA GRÖÖNIMAA ICESi piirkonnad I, II, IIIa, IV, V, XII, XIV ja NAFO 0, 1 (Gröönimaa veed)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

ID LISA ATLANDI OOKEANI LOODEOSA – NAFO tsoon

Kõik TACid ja seotud tingimused on vastu võetud NAFO raames.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IE LISA SIIRDEKALAD – kõik püügipiirkonnad

Selle püügipiirkonna TACid on vastu võetud tuunipüügi küsimustega tegelevate rahvusvaheliste kalastusorganisatsioonide raames, nagu on ICCAT ja IATTC.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

IF LISA ANTARKTIKA – CCAMLRi tsoon

Kõnealuseid CCAMLRi poolt vastuvõetud TACe ei jaotata CCAMLRi liikmetele ning seetõttu on ühenduse osa kindlaks määramata. Püügitulemusi kontrollib CCAMLRi sekretariaat, kes teeb teatavaks aja, mil püük tuleb TACi ammendamise tõttu lõpetada.

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

II LISA HEERINGAGA SEOTUD ERITINGIMUSED ALAPIIRKONNDADES III JA IV

1. Liikmesriigid võtavad erimeetmed, et Põhjamerest, Skagerrakist ja Kattegatist heeringa püüdmisel, sorteerimisel ja lossimisel tagada eelkõige IB lisas ettenähtud püügipiirangutest kinnipidamine. Nimetatud erimeetmed hõlmavad eelkõige järgmist:

a) eri kontrolli- ja inspekteerimisprogrammid,

b) püügikoormuse kavad, kaasa arvatud tegevusloaga laevade nimekirjad ning nende püügitegevuse piirangud, kui see osutub vajalikuks kvoodi täitmisel üle 70%;

c) kontroll ümberlaadimise ja toimingute üle, mis põhjustavad vette tagasi laskmist,

d) võimaluse korral ajutine püügikeeld piirkondades, kus teadaolevalt esineb suur heeringa, eelkõige noorkalade kaaspüük.

2. Liikmesriigid tagavad, et muust saagist väljasortimata heeringa lossimisel oleksid kasutusel nõuetekohased proovivõtusüsteemid, et tulemuslikult kontrollida kõiki heeringa kaaspüügi lossimisi. Sadamates, kus ei kasutata kõnealuseid proovivõtusüsteeme, on sortimata heeringat sisaldavate kalasaakide lossimine keelatud.

3. Määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 29 kohaselt teevad komisjoni inspektorid sõltumatuid inspekteerimisi kõikjal, kus komisjon seda punkti 1 kohaldamisel vajalikuks peab, et kontrollida, kas pädevad asutused rakendavad proovivõtusüsteeme ning punktis 1 mainitud erimeetmeid.

4. Komisjon keelab heeringa lossimised, kui jõutakse järeldusele, et punktis 1 nimetatud erimeetmete rakendamisega ei saavutata kõigis püügipiirkondades ranget kontrolli heeringa püüdmisest tuleneva suremuse üle.

III LISA TEHNILISED ÜLEMINEKUMEETMED

A osa LÄÄNEMERI

1. JAGU TURSAPÜÜK

1. KALAPÜÜGIVAHENDI TÜÜP, MIDA ON LUBATUD KASUTADA TURSAPÜÜGIL LÄÄNEMERES

1.1. Veetavad püünised

1.1.1. Selektiivakendeta püünised

Keelatakse selektiivaknata veetavad püünised.

1.1.2. Selektiivakendega püünised

Erandina määruse (EÜ) nr 88/98 V lisa erilisi selekteerimisvahendeid käsitlevatest sätetest kohaldatakse järgmiste püügivahendite suhtes käesoleva lisa 1. liite sätteid.

1.1.3. Ühe võrgu reegel

Kui kasutatakse selektiivakendeta veetavat võrku, ei tohi pardal hoida muid püügivahendeid.

1.2. Nakkevõrgud

Erandina määruse (EÜ) nr 88/98 IV lisa sätetest on nakkevõrkude väikseim silmasuurus 110 mm.

Võrkude üldpikkus võib olla kuni 12 km laevadel, mille kogupikkus on kuni 12 meetrit (kaasa arvatud).

Võrkude üldpikkus võib olla kuni 24 km laevadel, mille kogupikkus on üle 12 meetri.

Võrkude veesoleku aeg on kuni 48 tundi, alates võrkude esimesest vettelaskmisest kuni ajani, mil võrgud on täies ulatuses kalalaeva pardale tõmmatud.

2. Tursa kaaspüük Läänemerel

2.1 Erandina määruse (EÜ) nr 88/98 artikli 3 lõike 4 sätetest ei tohi pardale jääda alamõõdulist turska, välja arvatud punktis 2.2 sätestatud juhul.

2.2 Erandina määruse (EÜ) nr 88/89 artikli 3 lõikest 5 võib siiski heeringa ja kilu püüdmisel võrguga, mille silmasuurus on kuni 32 mm, tursa kaaspüük olla kuni 3% massist. Kõnealusest tursa kaaspüügist võib alamõõdulist turska pardale jätta kuni 5%.

2.3 Tursa kaaspüük ei tohi olla üle 10% muude liikide kui heeringa ja kilu püügil muude kui punktis 1.1.2 nimetatud traalide ja ankurdatud põhjanootadega.

3. Läänemerest püütava tursa miinimumsuurus

Erandina määruse (EÜ) nr 88/98 III lisa sätetest on väikseim tursa suurus 38 cm.

4. Läänemere tursa suvine püügikeeld

Tursapüük Läänemeres, Suur- ja Väike-Beltis ning Sundis on keelatud 15. juunist 2005 kuni 15. augustini 2005 (kaasa arvatud).

5. Piirangud tursapüügile Läänemerel

a) Piirkondades, mis asuvad järgmiste ülemaailmse geodeetilise süsteemi (WGS84) kohaste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel, on igasugune kalapüük keelatud:

Piirkond 1:

- 56°00’ N, 15°00’ E

- 56°00’ N, 16°30’ E

- 54°30' N, 16°30' E

- 54°30' N, 15°00' E

- 56°30' N, 15°00' E.

Piirkond 2:

- 56°00' N, 19°00' E

- 54°30' N, 19°30' E

- 54°30' N, 18°40' E

- 55°30’ N, 18°00’ E

- 56°00’ N, 18°00’ E

- 56°00' N, 19°00' E

b) Erandina punktist a võib selles punktis sätestatud piirkondades kalastada veetavate ja seisevpüünistega, mille võrgusilma suurus on väiksem kui 100 mm.

6. Jälgimise, inspekteerimise ning järelevalve ajutised ja lisatingimused seoses Läänemere tursavarude taastamisega

6.1. Üldsätted

6.1.1. Läänemere tursavarude jälgimis-, inspekteerimis- ja järelevalveprogrammid sisaldavad järgmist:

Eritingimused tursapüügile Läänemerel.

Eesti, Leedu, Läti, Poola, Rootsi, Soome, Saksamaa ja Taani koostavad riiklikud kontrollimeetmete programmid.

Jälgimise, kontrolli ja inspekteerimise lisameetmed.

Ühine järelevalve ja inspektorite vahetus.

6.1.2. Riiklik kontrollimeetmete programm tursavarude üle võidakse üle vaadata komisjoni algatusel või liikmesriigi taotlusel.

6.2. Eritingimused tursapüügile Läänemerel

6.2.1. Kõik Läänemerel tursapüüki kavandavad laevad peavad omama luba tursapüügiks Läänemerel.

6.2.2. Iga liikmesriik kehtestab nimekirja laevadest, millel on luba tursapüügiks Läänemerel.

6.2.3. Selle kalalaeva kapten, millele liikmesriik on välja andnud loa tursapüügiks Läänemerel, või tema esindaja täidab 2. liites sätestatud tingimusi.

6.3. Riiklikud kontrollimeetmete programmid.

6.3.1. Iga asjaomane liikmesriik töötab välja riikliku kontrollimeetmete programmi.

6.3.2. Komisjon kutsub 2005. aastal vähemalt korra kokku kalanduse ja akvakultuuri korralduskomitee koosoleku, et hinnata Läänemere tursavarude riikliku kontrollimeetmete programmi täitmist ja tulemusi.

6.4. Liikmesriikidepoolne jälgimine, inspekteerimine ja järelevalve.

6.4.1. Iga liikmesriik edastab komisjonile 15 päeva jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest määratud sadamate loetelu ning pärast seda 15 päeva jooksul riikliku kontrolliprogrammi ja selle rakendamise ajakava. Komisjon edastab selle teabe kõigile teistele asjaomastele liikmesriikidele.

6.4.2. Olenemata määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 6 peavad kõigi selliste ühenduse kalalaevade kaptenid, mille pardale on jäetud või millelt lossitakse turska koguses, mis ületab 50 kg eluskaalu ekvivalendi, oma laevade tegevuse kohta püügipäevikut, kuhu tuleb eelkõige märkida iga püütud ja pardale jäetud kalaliigi kogus, püügikuupäev ja –koht (ICESi statistiline ruut) ning kasutatud püügivahendite liik.

6.4.3. Olenemata määruse (EMÜ) nr 2807/83 artiklist 5 võivad sellised pardale jäetud kalakogused kilogrammides, mille kohta kehtib TAC, erineda 8% ulatuses.

6.4.4. Liikmesriigi pädevad asutused võivad nõuda, et kõik tursakogused, mis on püütud ning mida esmakordselt lossitakse selles liikmesriigis, tuleb enne esimesest lossimissadamast edasi transportimist kontrolöri juuresolekul kaaluda. Tursa esmakordsel lossimisel määratud sadamas kaalutakse liikmesriikide poolt volitatud kontrolöride juuresolekul representatiivsed proovid, mis moodustavad vähemalt 20% lossitavatest kogustest, enne kui need esmakordselt müügiks pakutakse ja müüakse. Selleks esitavad liikmesriigid komisjonile ühe kuu jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest kasutatava proovivõtukorraga seotud üksikasjalikud andmed.

6.4.5. Olenemata määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 19a lõike 1 punktist a kohaldatakse kõnealuse määruse artikleid 19e, 19f, 19g, 19h ja 19i kõigi Läänemerel kalapüügiga tegelevate laevade suhtes.

6.4.6. Vastavalt määruse (EÜ) nr 2244/2003 artikli 13 sätetele tagavad liikmesriigid, et kooskõlas selle määruse artikliga 8, artikli 10 lõikega 1 ja artikli 11 lõikega 1 VMS-süsteemi kaudu saadud andmeid laevade kohta, millel on luba tursapüügiks Läänemerel, kasutatakse:

a) iga sadamasse sisenemise ja väljumise registreerimiseks elektroonilisel kujul kolmeks aastaks;

b) iga Läänemere keelupiirkonda sisenemise ja väljumise registreerimiseks.

6.4.7. Tagamaks punktis 4.5 nimetatud aruandekohustuse täitmist, võivad liikmesriigid rakendada alternatiivseid kontrollimeetmeid, kui need meetmed on sama tõhusad ja läbipaistvad kui kõnealused aruandekohustused. Niisugustest alternatiivsetest meetmetest teatatakse komisjonile enne nende rakendamist.

6.4.8. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 13 tuleb mujale kui lossimis- või importimiskohta transporditavatele tursakogustele lisada koopia ühest määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 8 lõikes 1 sätestatud deklaratsioonist, mis käsitleb transporditavaid tursakoguseid. Määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 13 lõike 4 punktis b sätestatud erandit ei kohaldata.

6.4.9. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 34c lõikest 1 võivad Läänemere tursavarude seire eriprogrammid kesta kauem kui kaks aastat alates nende jõustumiskuupäevast.

6.5. Ühine järelevalve ja inspektorite vahetus.

6.5.1. Asjaomased liikmesriigid teostavad ühist inspekteerimis- ja järelevalvetegevust ning kehtestavad selleks puhuks oma jälgimissõidukitele ühise tegutsemiskorra.

6.5.2

30 päeva jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest kutsutakse kokku riikide pädevate inspekteerimisasutuste koosolek ühise inspekteerimis- ja järelevalvetegevuse koordineerimiseks.

6.5.3. Asjaomased liikmesriigid tagavad, et teiste asjaomaste liikmesriikide inspektorid kutsutakse osalema vähemalt ühises inspekteerimistegevuses.

6.5.4. Komisjoni inspektorid võivad osaleda nii nendes vahetustes kui ka ühisinspekteerimises.

2. jaguLiivi laht

7. ERISÄTTED LIIVI LAHEL

7.1 Kalapüügiluba

1. Kalastamiseks Liivi lahel peab laevadel olema määruse (EÜ) nr 1627/94 artikli 7 kohaselt välja antud kalapüügiluba.

2. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 nimetatud kalapüügiloaga laevad on kantud nimekirja, milles esitatakse laeva nimi ja riiklik registrinumber ning mille iga liikmesriik edastab komisjonile.

Nimekirja kantud laevad peavad vastama järgmistele tingimustele:

a) laevade mootorite koguvõimsus (kW) ei tohi ületada liikmesriigi poolt aastatel 2000–2001 Liivi lahel ettenähtud mootorite koguvõimsust;

b) laeva mootorite võimsus ei tohi ühelgi juhul olla üle 221 kilovati (kW).

7.2 Laevade või mootorite asendamine

1. Iga punktis 7.1.2 nimetatud nimekirjas oleva laeva võib asendada mõne muu laeva või muude laevadega tingimusel, et

a) asendamise tagajärjel ei suurene asjaomases liikmesriigis punkti 7.1.2 alapunktis a nimetatud mootorite koguvõimsus; ja

b) ühegi asenduslaeva mootorite võimsus ei ole mingil juhul suurem kui 221 kW.

2. Iga punktis 7.1.2 nimetatud nimekirjas oleva laeva mootori võib asendada tingimusel, et

a) mootori asendamise tagajärjel ei ületa laeva mootori võimsus mingil juhul 221kW, ja

b) asendusmootori võimsus ei ole nii suur, et asendamise tagajärjel suureneb kõnealuse liikmesriigi punkti 7.1.2 alapunktis a nimetatud mootorite koguvõimsus.

B osa SKAGERRAK JA KATTEGAT

8. TEHNILISED KAITSEMEETMED SKAGERRAKIS JA KATTEGATIS

Erandina määruse (EÜ) nr 850/98 IV lisa sätetest kohaldatakse käesoleva lisa 3. liite sätteid.

9. Piirangud tursapüügile Kattegatis

a) Kattegatis on keelatud igasugune püügitegevus 1. jaanuarist 31. märtsini 2005.

b) Erandina punktist a on püügitegevus veetavate ja seisevpüünistega määratud ajavahemikul lubatud juhul, kui turska ei hoita pardal.

C osaICESi alapiirkonnad I–VII

10. HEERINGA, MAKRELLI JA STAURIIDI KAALUMINE

10.1. Järgmisi menetlusi kohaldatakse ühenduse ja kolmandate riikide laevade Euroopa Ühenduses lossitavate, heeringast, makrellist või stauriidist või nende kombinatsioonist koosnevate, üle 10 tonniste koguste suhtes, mis:

a) on heeringa puhul püütud ICESi alapiirkondadest I, II ning rajoonidest IIIa, IV, Vb, VI ja VII;

b) on makrelli ja stauriidi puhul püütud ICESi alapiirkonnast IIa ning rajoonidest III a, b, d, IV, VI ja VII.

10.2 Punktis 10.1 nimetatud lossimised on lubatud ainult määratud sadamates.

10.3 Iga asjaomane liikmesriik edastab komisjonile muudatused 2004. aastal edastatud määratud sadamate loetelus, kus on lubatud heeringa, makrelli ja stauriidi lossimised, ning muudatused nende sadamate inspekteerimis- ja järelevalvemenetlustes, sealhulgas punktis 10.1 nimetatud liikide ja varude igal lossimisel lossitavate koguste registreerimise ja nendest aruandmise tingimused. Nimetatud muudatused edastatakse vähemalt 15 päeva enne nende jõustumist. Komisjon edastab kõnealuse teabe ja andmed kolmandate riikide määratud sadamate kohta asjaomastele liikmesriikidele.

10.4 Punktis 10.1 nimetatud laeva kapten või tema esindaja edastab selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kus kavatsetakse lossida, vähemalt neli tundi enne asjaomase liikmesriigi lossimissadamasse saabumist järgmised andmed:

sadam, kuhu ta kavatseb siseneda, laeva nimi ja registrinumber

eeldatav sadamasse saabumise aeg,

pardal olevate liikide kogused eluskaalu kilogrammides.

Asjaomase liikmesriigi pädevad asutused nõuavad, et lossimist ei alustata enne, kui selleks vajalik luba on olemas.10.5 Erandina määruse (EMÜ) nr 2807/83 IV lisa punkti 4.2 sätetest esitab laeva kapten kohe pärast sadamasse saabumist püügipäeviku asjakohase(d) lehekülje(d) vastavalt lossimissadama pädeva asutuse nõudmisele.

Laeva pardal olevad kogused, nagu on teatatud enne lossimist punkti 10.4 alapunkti c kohaselt, peavad vastama püügipäevikus registreeritud kogustele.

Erandina määruse (EMÜ) nr 2807/83 artikli 5 lõike 2 sätetest on lubatud kõikumine püügipäevikusse kantud pardalhoitavate koguste hindamisel kilogrammides 7%.

10.6 Kõik toorkala ostjad tagavad, et kõik saadavad kogused kaalutakse. Kala kaalutakse enne sorteerimist, töötlemist, hoidlas hoidmist, lossimissadamast transportimist või edasimüüki. Kaalumise tulemisel saadud arvu kasutatakse lossimisdeklaratsioonide ja müügiteatiste koostamisel.

Kaalu kindaksmääramisel arvatakse vee arvel maha kuni 2%.

Lisaks määruse (EÜ) nr 2847/93 artikli 9 lõigetes 1 ja 2 sätestatud kohustustele peab lossitud koguste töötleja või ostja esitama asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele koopia arvest või seda asendavast dokumendist vastavalt nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas)[33] artikli 22 lõikele 3. Iga selline arve või dokument peab sisaldama määruse (EÜ) nr 2847/93 artikli 9 lõikes 3 sätestatud teavet ja see tuleb esitada nõudmisel või 48 tunni jooksul pärast kaalumise lõpetamist.

10.7 Kõik ostjad või külmutatud kala valdajad tagavad lossitud koguste kaalumise enne kala töötlemist, hoidlas hoiustamist, lossimissadamast transportimist või edasimüüki. Iga lossitud koguse kaalust võib maha arvata kaalutava kala pakkimiseks kasutatud kasti, plast- või muu konteineri omakaalu.

Alternatiivina tuleb kastidesse pakitud külmutatud kala kaalu kindlaksmääramiseks korrutada kastist välja võetud ja ilma plastpakendita sisu kaalumisel põhineva representatiivse proovi keskmine kaal kastide koguarvuga, olenemata sellest, kas kala pinnal olev jää on sulanud või mitte. Liikmesriigid esitavad komisjonile heakskiitmiseks mis tahes muudatused oma proovivõtumetoodikas, mis on komisjoni poolt 2004. aasta jooksul heaks kiidetud. Komisjon peab muudatused heaks kiitma. Kaalumise tulemisel saadud arvu kasutatakse lossimisdeklaratsioonide ja müügiteatiste koostamisel.

10.8 Kaalumissüsteemi kiidavad heaks, kalibreerivad ja plommivad pädevad asutused hiljemalt 1. mail 2005. Kala kaaluja peab nummerdatud lehtedega päevikut, milles on näidatud kumuleeruv kogukaal ja iga lossimise järgne kaal. Nimetatud päevikut peetakse kolme aasta vältel.Pädevatel asutustel peab kaalumissüsteemile ja päevikutele olema täielik juurdepääs.Kuni esimeses lõigus nimetatud kaalumissüsteemide kasutuselevõtuni toimub kaalumine kontrolöri juuresolekul.

10.9 Liikmesriigi pädevad asutused tagavad, et vähemalt 15% lossitud kalakogusest ja vähemalt 10% kala lossimisest kontrollitakse põhjalikult, hõlmates vähemalt järgmist:

a) laeva saagi kaalumise jälgimine liikide kaupa. Kui saak pumbatakse laevalt kaldale, jälgitakse kontrollimiseks valitud laeva kogu saagi kaalumist. Külmutustraalerite puhul loetakse üle kõik kastid. Kastide/kaubaaluste representatiivvalim kaalutakse, et teada saada kastide/kaubaaluste keskmist kaalu. Kastide valimi koostamisel järgitakse heakskiidetud metoodikat, et teada saada kala keskmist netomassi (pakendita, jääta);

b) päevikusse kantud ja lossimisdeklaratsioonis või müügiteatises nimetatud koguste ristkontroll liikide kaupa ning lossimise eelteates nimetatud koguste ja lossitud koguste ristkontroll liikide kaupa;c) kui lossimine katkestatakse, on selle taasalustamiseks vaja luba;

d) kontrollimine, kas laev on kalast pärast lossimise lõpetamist täielikult tühjendatud.

11. Heeringapüük püügipiirkonnas IIa (EÜ veed)

Rajoonist IIa (EÜ veed) püütud heeringa lossimine ja pardal hoidmine on ajavahemikel 1. jaanuar–28. veebruar ja 16. mai–31. detsember keelatud.

12. Tehniliseks otstarbeks mõeldud heeringa lossimise tingimused

Erandina nõukogu määruse (EÜ) nr 1434/98 artikli 2 lõike 1 sätetest kohaldatakse järgmisi sätteid:

Heeringat, mis on püütud väljaspool ICESi alapiirkondi III ja IV võrkudega, mille väikseim silmasuurus on kuni 32 mm, ei tohi pardal hoida ega lossida, kui nimetatud saak ei koosne heeringa ja teiste liikide segust ning ei ole sorteeritud ja kui heeringa osa on kuni 10 massiprotsenti heeringa ja teiste liikide kombineeritud kogumassist.

13. Tuunipüügi piirangud

a) 31. detsembrini 2005 on keelatud mis tahes püügitegevus punktides i ja ii nimetatud piirkondades:

i) Šotimaa lääneosa: ICESi alapiirkonna VI osa, mis kuulub järgmistesse ICESi ruutudesse ja asub lähtejoonest kaugemal kui 12 miili: 47E3, 48E4, 47E4, 48E5, 47E5.

ii) Põhjameri: ICESi alapiirkonna IV osa, mis kuulub järgmistesse ICESi ruutudesse ja asub lähtejoonest kaugemal kui 12 miili: 49E6, 50E7, 49E7, 48E7, 50F0, 49F0, 48F0, 47F0, 46F0, 45F0, 51F1,50F1, 49F1, 48F1, 47F1, 46F1, 50F2, 49F2, 48F2, 47F2, 46F2, 43F5, 43F6, 43F7, 42F7, 38E9, 37E9, 37F0, 31F1, 32F2, 31F2.

b) Keldi meri: 31. märtsini 2005 on keelatud mis tahes püügitegevus ICESi alapiirkonna VII osas, mis kuulub järgmistesse ICESi ruutudesse: 30E4, 31E4, 32E3.

c) Erandina punktidest a ja b on nimetatud piirkondades nimetatud ajavahemikel lubatud püügitegevus lõkspüüniste ja kalakorvidega, juhul kui:

i) pardal ei hoita muid püügivahendeid peale lõkspüüniste ja kalakorvide ning

ii) pardal ei hoita mingit muud kala peale karpide ja vähkide.

d) Erandina punktidest a ja b on neis punktides nimetatud piirkondades püügitegevus lubatud võrkudega, mille silmasuurus on alla 55 mm, juhul kui:

i) pardal ei hoita võrke, mille silmasuurus on 55 mm või suurem ja

ii) pardal ei hoita muud kala peale heeringa, makrelli, sardiini, sardinelli, stauriidi, kilu, putassuu ja hõbekala.

14. Tobiapüügi keeluala.

Keelatud on lossida ja pardale jätta tobiaid, mis on püütud geograafilisest piirkonnast, mida piiravad Inglismaa ja Šotimaa idarannik ja mis asuvad järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:

– 55º30' N Inglismaa idarannikul,

– 55° 30´ N, 1°00´ W,

– 58° 00´ N, 1°00´ W,

– 58° 00´ N, 2°00´ W,

– 2º00' W Šotimaa idarannikul,

– 2º00' W Šotimaa idarannikul.

Lubatud on siiski piirangutega kalapüük püügipiirkonna tobiavarude ja püügikeelu toime jälgimiseks.

15. Rockalli kilttursa ala

Igasugune püügitegevus, välja arvatud kalapüük õngejadadega, on keelatud piirkondades, mis asuvad järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:

Punkt nr Laiuskraad Pikkuskraad

1 57°00' N 15°00' W

2 57°00' N 14°00' W

3 56°30' N 14°00' W

4 56°30' N 15°00' W

16. Tehnilised kaitsemeetmed Iiri meres

Nõukogu 12. veebruari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 254/2002 (millega kehtestatakse 2002. aastal kohaldatavad meetmed Iiri mere (ICES rajoon VIIa ) tursavarude taastamiseks) artiklites 2, 3 ja 4 sätestatud tehnilisi kaitsemeetmeid kohaldatakse ajutiselt 2005 aastal[34].

D osa ICESI ALAPIIRKONNAD VIII, IX JA X

17. AN šoovisepüügi piirangud

a) 1. jaanuarist 2005 kuni 30. juunini 2005 on keelatud mis tahes püügitegevus piirkonndades, mis asuvad järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:

1°35' W Prantsusmaa rannikul;

44°45' N 1°35' W;

44°45' N 1°45' W;

46°00' N 1°45' W;

46°00' N Prantsusmaa läänerannikul.

Koordinaadid mõõdetakse vastavalt ülemaailmsele geodeetilisele süsteemile (WGS84).

b) Erandina punktist a on selles piirkonnas lubatud kalapüük muude püügivahenditega peale pelaagiliste ja seinnootade, tingimusel et anšoovist ei hoita pardal.

18. Merevähipüügi keeluala Pürenee poolsaarel

Kalapüük põhjatraalidega on keelatud piirkondades, mis asuvad järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:

1. ala

43°35 N, 004°45 W

43°35 N, 004°45 W

43°37 N, 005°20 W

43°55 N, 005°20 W

43°35 N, 004°45 W

2. ala

43°37 N, 006°15 W

43°50 N, 006°15 W

44°00 N, 006°45 W

43°34 N, 006°45 W43°37 N, 006°15 W

3. ala

42°27 N, 009°00 W

42°00 N, 009°00 W

42°00 N, 009°14 W

42°04 N, 009°14 W42°09 N, 009°09 W

42°12 N, 009°09 W

42°27 N, 009°15 W

42°27 N, 009°00 W

4. ala

37°45 N, 009°00 W

38°10 N, 009°00 W

38°10 N, 009°15 W

37°45 N, 009°20 W

37°45 N, 009°00 W

5. ala

36°50' N, 7°50' W

36°47' N, 7°30' W

36°17' N, 7°30' W

36°25' N, 7°50' W

36°50' N, 7°50' W

19. Traalpüügi keeld Assoore, Kanaari saari ja Madeirat ümbritsevates vetes

Laevadel on keelatud kasutada mis tahes põhjatraale või samalaadseid veetavaid püüniseid, mis puutuvad kokku merepõhjaga, liikmesriikide õiguste või jurisdiktsiooni all olevates vetes piirkondades, mis on piiratud järgmisi koordinaate läbiva joonega:

a) Assoorid

36°00’ N 23°00’ W

42°00’ N 23°00’ W

42°00’ N 34°00’ W

36°00’ N 34°00’ W

36°00’ N 23°00’ W

b) Kanaari saared ja Madeira

27°00’ N 19°00’ W

26°00’ N 15°00’ W

29°00’ N 13°00’ W

36°00’ N 13°00’ W

36°00’ N 19°00’ W

27°00’ N 19°00’ W

E OSA VAHEMERI

20. TEHNILISED KAITSEMEETMED VAHEMERES

Kalandustegevus, mis toimub praegu määruse (EÜ) nr 1626/94 artikli 3 lõigete 1 ja 1a ning artikli 6 lõigete 1 ja 1a alusel antud erandi kohaselt, võib 2005. aastal ajutiselt jätkuda.

F osa VAIKSE OOKEANI IDAOSA

21. SEINNOODAD VAIKSE OOKEANI IDAOSAS (AMEERIKA TROOPIKATUUNIDE KOMISJONI (IATTC) REGULEERITAV TSOON)

1. augustist kuni 11. septembrini 2005 või 20. novembrist kuni 31. detsembrini 2004 on kulduim-tuuni ( Thunnus albacares ), suursilm-tuuni ( Thunnus obesus ) ja vööttuuni ( Katsuwonus pelamis ) püük seinnoota kasutavate laevadega keelatud järgmiste koordinaatidega määratletud piirkonnas:

– Vaikse ookeani Ameerika rannikualad,

–150° W,

–40° N,

–40° S.

Asjaomased liikmesriigi teavitavad komisjoni valitud keeluperioodist enne 1. juulit 2005. Kõik seinnootasid kasutavad asjaomaste liikmesriikide laevad peavad määratud piirkonnas valitud perioodiks seinnoodaga kalastamise lõpetama.

Käesoleva määruse jõustumiskuupäevast alates jätavad Ameerika Troopikatuunide Komisjoni reguleeritavas tsoonis kalastavad seinerid pardale ja seejärel lossivad kogu suursilm-tuuni, kulduim-tuuni ja vööttuuni saagi, välja arvatud kala, mis on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu. Ainus erand on reisi lõpuosa, kui pole piisavalt vaba lastiruumi kogu antud püügikorraga püütud tuuni mahutamiseks.

Seinnoota kasutavad laevad lasevad niivõrd kui see on võimalik viivitamata ja kahjustusteta vette tagasi meres elavad kilpkonnalised, haid, purikalalased, raid, kuldmakrellid ja muud liigid kui sihtliigid. Kalureid ergutatakse välja töötama ja kasutama meetodeid ja seadmeid, mis võimaldavad kõik kõnealused kalaliigid kiiresti ja kahjustamata vette tagasi lasta.

Haardnootadesse või nakkevõrkudesse jäänud meres elavate kilpkonnaliste suhtes võetakse järgmised meetmed:

a) niipea kui võrgus avastatakse meres elav kilpkonnaline, tuleks kasutada kõiki abinõusid kilpkonnalise päästmiseks enne, kui see võrku takerdub, kusjuures vajaduse korral kasutatakse ka kiirpaati,

b) kui kilpkonnaline on võrku jäänud, tuleks võrgu kerimine lõpetada niipea, kui kilpkonnaline tõuseb veepinnale, ning seda ei tohiks uuesti alustada enne, kui kilpkonnaline on võrgust vabastatud ja merre tagasi lastud,

c) kui kilpkonnaline on tõstetud laeva pardale, tuleks kõigil asjakohastel viisidel aidata kilpkonnalisel toibuda enne vette tagasi laskmist,

d) tuunipüügilaevadel on keelatud merre lasta soolakotte või muud liiki plastprahti,

e) soodustatakse peibutuspüügivahenditesse ja teistesse kalapüügivahenditesse takerdunud merikilpkonlaste vabaks laskmist, niivõrd kui see on võimalik,

f) samuti julgustatakse mitte kaasas kandma peibutuspüügivahendeid, mida kalapüügil ei kasutata.

III lisa 1. liide

Noodapära ülemise selektiivakna mu