KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Kohalike omavalitsuste mõjuvõimu suurendamine partnerriikides,et tõhustada valitsemistava ja saavutada paremaid arengualaseid tulemusi /* COM/2013/0280 final */





KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Kohalike omavalitsuste mõjuvõimu suurendamine partnerriikides, et tõhustada valitsemistava ja saavutada paremaid arengualaseid tulemusi 1. TAUST Keskselt juhitavad ja ülevalt alla suunatud arengumeetmed ja -programmid üksi ei suuda tagada jätkusuutliku arengu takistuste kõrvaldamist ega võidelda vaesusega. Eelkõige kohalikul tasandil mängib rolli ka avalik ja erasektor. Viimase kahekümne aasta jooksul on paljude arengumaade keskvalitsused andnud riigi arenguprotsessis vastutuse kohalikele omavalitsustele,[1] et kohandada riiklikud strateegiad ja teenuste osutamine kohalikele oludele. Selle poliitilise tõdemusega ei ole siiski alati kaasnenud piisav autonoomia, suutlikkuse arendamine ja rahalised vahendid ning kohalike omavalitsuste mõjuvõimu ei ole suurendatud piisavalt. Paljudes ELi partnerriikides moodustab otse kohalike omavalitsuste kaudu rahastamine ikka veel väga väikese osa riigi avaliku sektori kuludest ja rahvusvahelisest arenguabist. Kohalike omavalitsuste arengupotentsiaali vallandamiseks tuleb ületada mitmeid takistusi. Seetõttu Euroopa Komisjon kinnitabki taas kohalike omavalitsuste tähtsust arengueesmärkide saavutamisel partnerriikides ning teeb ettepaneku töötada välja strateegilisem lähenemisviis nende mõjuvõimu suurendamisele[2]. Käesolevasse teatisse on koondatud kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsuste kaasamist ELi arengukoostöösse käsitleva struktureeritud dialoogi,[3] ELi uue lähenemisviisi, mis käsitleb vaesuse vähendamist ja jätkusuutlikku arengut ning mis on esitatud teatises „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks”,[4] ning nendega seotud teatiste ja nõukogu järelduste,[5] aga ka aruteludokumendi „Kohalikud omavalitsused arengukoostöös” põhjal sidusrühmadega toimunud konsultatsiooni tulemused. Lisaks sellele arvestatakse teatises rahvusvahelise abi ja arengu tõhususe kava, mida muudeti Busanis koostatud dokumendiga[6]. Kohalike omavalitsuste tähtsus arengu seisukohalt Kodanike osalemine otsustusprotsessis, mis mõjutab nende elu ja juurdepääsu aruandlusmehhanismidele, on jätkusuutliku arengu ja vaesuse vähendamise seisukohalt määrav. See on eriti oluline kohalikul tasandil, kus kodanikud elavad oma igapäevaelu ja töötavad, kus osutatakse põhiteenuseid ja asutatakse ettevõtteid. Mängus on kodanike ühised huvid seada eesmärke ja töötada üheskoos välja lahendusi, mille eesmärk on eelkõige teenuste parem kättesaadavus, olemasolevate ressursside tasakaalustatum jaotamine, suurem sotsiaalne ühtekuuluvus ning ametiasutuste, ja aruandlusmehhanismide suurem läbipaistvus ja tõhusam aruandlus. Kuna kohalikud omavalitsused on kodanikele lähemal kui teised avalik-õiguslikud institutsioonid, vastutavad nad kohaliku kogukonna arvamuste kaasamise eest, olles samal ajal muudatuste katalüsaatoriks. Eelkõige võivad nad aidata tagada tõhusama avaliku halduse, kaasavama arenguprotsessi koostöös kodanikuühiskonna organisatsioonidega[7] ning leida lahendusi kohaliku kogukonna pakilistele probleemidele. Nende probleemide hulka kuuluvad sotsiaalne tõrjutus, ränne, toiduga kindlustatus, ebapiisav infrastruktuur, kiire linnastumine, ressursside ammendumine, avalik julgeolek ja vägivald, kaevandamise keskkonna- ja sotsiaalne mõju, kliimamuutustega kohanemine ja nende vähendamine, õigusriigi põhimõte ja õiguskaitse kättesaadavus. Hea valitsemistava[8] on kohalikul tasandil vajalik selleks, et saavutada jätkusuutlik areng ja õiglased tulemused. Nii luuakse tingimused kaasava, kodanike vajadustele vastava ja tulemusliku arenguprotsessi jaoks. Kohaliku tasandi valitsemistava kvaliteet on eelkõige seotud keskvalitsuse poliitilise tahtega luua kohalikul tasandil õiguslike ja regulatiivsete vahenditega[9] soodus keskkond, mis võimaldab kohalikel omavalitsustel oma võimu teostada piisavalt autonoomselt ja omandada teatav pädevus. Kohaliku tasandi valitsemistava kvaliteet on seega seotud sellega, kuidas kohalikud omavalitsused haldavad ja rakendavad avalikku poliitikat ja teenuseid kohaliku tasandi poliitilise otsustusprotsessi raames ning koostöös teiste avalik-õiguslike institutsioonide, kodanike ja avaliku sektoriga ja olemasolevate ressursside eraldamise kaudu. Loodusvararikastes riikides saaksid kohalikud omavalitsused anda nõu kaevandustööstuse ja sealt saadava tulu jagamise kohta kohaliku kogukonna, keskvalitsuse ja erasektori ettevõtjate vahel. Ebakindlates ja riskialtides olukordades ning kriiside ajal on kohalikel omavalitsustel keskne roll haavatava elanikkonna ja kogukonna kaitsmisel, sest nad juhivad kohalike vastupanuvõimestrateegiate väljatöötamist ja võimaldavad põhiliste sotsiaalteenuste osutamist. Lisaks varaste meetmete koordineerimisele ja elanikkonnale põhiteenuste osutamisele võivad nad katastroofialtides piirkondades mängida otsustavat rolli katastroofide mõju ärahoidmisel ja vähendamisel ning katastroofideks valmisoleku suurendamisel. Lisaks sellele on neil sageli oluline roll varajase hoiatamise valdkonnas ja nii aitavad nad kohalike ja traditsiooniliste vaidluste lahendamise mehhanismide kaudu kaasa vägivalla esimeste etappide kontrolli all hoidmisele. Kohalike omavalitsuste võrreldavate eeliste kasutamist võivad siiski vähendada negatiivsed poliitilised tegurid, eelkõige need, mis on seotud tulemusliku juhtimise puudumise, korruptsiooni ja haldusliku omavoli suure leviku, kindlate huvirühmade eelistamisega laiale kodanikkonnale ja ebaseadusliku majandusega, ning ka institutsioonilised nõrkused, nagu mittetoimiv institutsiooniline korraldus, piiratud rahalised vahendid, vähene administratiivne suutlikkus, ebapiisav kavandamine ja riigi rahanduse juhtimine. Sõltuvalt riigi olukorrast võib kohaliku tasandi avaliku sektori kaasamine arenguprotsessi nõuda jõupingutusi suurendada kohalike omavalitsuste suutlikkust ja tugevdada kohalikke valitsemisstruktuure. Keskse tähtsusega on kohalike ametiasutuste ja kodanike võimu samaaegne suurendamine tagamaks, et kodanikud saaksid nõuda suuremat läbipaistvust ja vastutust[10] ning et kohalikel omavalitsustel oleksid vahendid ja stiimulid vastata kodanike nõudmisele tõhusa, läbipaistva ja vastutustundliku valitsemistava, ressursside võrdse jagamise ja teenuste kättesaadavuse järele. 2. KOHALIKE OMAVALITSUSTE ARENGUPOTENTSIAALILE VÕIMALUSE ANDMINE Partnerriikide avalikule sektorile antav toetus, mis võimaldab edendada tõhusamat ja tulemuslikumat riiklikku arengupoliitikat ja asjaomaseid tegevuskavasid ning neid ka rakendada, peaks võtma arvesse kohaliku avaliku sektori tähtsat rolli. Kohalikele omavalitsustele antava abi eesmärk peaks olema nende suutlikkuse suurendamine ja vahendite lisamine, et nad saaksid täita oma seadusest tulenevaid institutsioonilisi volitusi ning seega kasutada oma algatusõigust täieõiguslike poliitikakujundajatena. Subsidiaarsuse põhimõtte[11] kohaselt on ELi eesmärk kohalike omavalitsuste kui poliitikakujundajate ja otsusetegijate rolli edendamine, et poliitika väljatöötamine ja teenuste osutamine kohalikul tasandil oleks läbipaistev ja vastutustundlik. Nii suureneb tõenäoliselt nende mõjuvõim ja edeneb kohalik areng sellistes valdkondades nagu suurem demokraatlik osalus, kohtumõistmine, inimõigused, aktiivne kodakondsus, naiste ja noorte osalemine avalikus elus ning mitmetasandiline vastutus. Kohalike omavalitsuste esindajatest, teistest kohaliku tasandi esindajatest ja kodanikest koosnevaid sidusrühmade partnerlusi ja dialoogimehhanisme tuleks kohapeal julgustada astuma dialoogi asjaomaste keskvõimu esindajatega, et tagada kohaliku tasandi murede ja vajadustega arvestamine. Kõnealuses raamistikus tuleks edendada territoriaalset lähenemisviisi arengule. Territoriaalne lähenemisviis arengule on koostatud territoriaalsete omaduste ja vajaduste põhjal. Tegemist on dünaamilise, alt üles suunatud, pikaajalise protsessiga, kuhu on kaasatud palju osalejaid ja palju sektoreid ning kus kohalikud institutsioonid ja osalejad teevad koostööd, et määrata kindlaks prioriteedid, ja kavandavad ja rakendavad arengustrateegiaid. Kohalike omavalitsuste juhtimisel ning täiendavate erasektori ja ühiskondlike võimaluste ja vahendite kaasamise kaudu võib territoriaalne lähenemine arengule olla lähtekohaks muutustele kodanike elukvaliteedis ja heaolus, tagades tasakaalu sotsiaalmajandusliku kasvu, võrdsete võimaluste ja keskkonnakvaliteedi vahel ning suurendades kõige haavatavamate elanikkonnakihtide vastupanuvõimet. Lisaks sellele võiks kõnealune lähenemisviis jätkusuutlikkuse suunas tehtavate edusammude pideva järelevalve kaudu edendada kohalikke poliitilisi protsesse, läbipaistvust ja suurendada demokraatlikku omavastutust arengu valdkonnas. 3. ELi TOETUS PAREMALE VALITSEMISTAVALE JA TÕHUSAMATELE ARENGUTULEMUSTELE KOHALIKUL TASANDIL EL peaks toetama demokraatlikult legitiimseid, vastutuskohustuslikke ja representatiivseid kohalikke omavalitsusi ja kohaliku tasandi otsustajaid partnerriikides, keskendudes eelkõige munitsipaalasutustele maa- ja linnapiirkondades. EL peaks uurima ka võimalusi koordineerida oma tegevust piirkondlike ametiasutustega. Ebakindlates olukordades on ELi koostöö kohalike omavalitsustega eriti oluline: see toimub samaaegselt riigi ülesehitamise ulatuslikuma protsessiga, mis on eelduseks üleminekule ebakindluselt stabiilsusele. Nagu muutuste kavas märgitud, on see eriti tähtis riikides, kus inimõigusi jämedalt rikutakse. Sel juhul võib EL peatada koostöö keskvalitsusega ning jätkata abi andmist kohalike omavalitsuste ja kodanikuühiskonna organisatsioonide kaudu. Samuti peaks EL toetama valitsuste jõupingutusi luua soodus keskkond, et anda kohalikele omavalitsustele rohkem võimu kohaliku tasandi poliitika ja tegevuskavade väljatöötamiseks ja rakendamiseks ning täielikuks osalemiseks jätkusuutlikus arengus. Koos keskvalitsustega peaks EL investeerima suutlikkuse suurendamisse, et kindlustada eelkõige kõrvaliste piirkondade piiratud suutlikkuse ja ressurssidega kohalikele omavalitsustele võimalused arengu juhtimiseks oma territooriumil koostöös teiste kohalike osalejatega. Tegevuslikul tasandil edendaks uus ELi lähenemisviis detsentraliseerimisele suunatud reformide, suutlikkuse suurendamise ja institutsioonilise arengu kaudu kohalike omavalitsuste poliitilist, administratiivset ja maksuautonoomiat. 3.1. Detsentraliseerimine Detsentraliseerimine on üks avaliku sektori reformi aspekte. Sellega kaasneb teatava osa poliitilise võimu ja volituste, sealhulgas maksukogumise, teenuste osutamise ning rahaliste, personali- ja haldusressurssidega seotud kohustuste ülekandmine poliitilise süsteemi kõrgematelt tasanditelt madalama tasandi ametiasutustele. Detsentraliseerimine on oma olemuselt poliitiline küsimus, mis mõjutab riigi üldist korraldust. Selle eesmärgiks on suurem tõhusus, võrdsus ja sotsiaalne ühtekuuluvus ning otsuse selle kohta võib teha ainult suveräänne riik. Seega peaksid arengupartnerid detsentraliseerimist toetama ainult siis, kui kohapeal on olemas poliitiline tahe alustada detsentraliseerimist ja seda toetada või kui asjaomaste reformidega on juba algust tehtud. Samal ajal peaks EL vajaduse korral kohandama oma valdkondlikku tegevust juba detsentraliseeritud keskkonnaga. ELi toetus detsentraliseerimisele põhineb eelkõige reformide majanduslike aspektide ja territoriaalsete eeliste seose analüüsil. ELi toetus peaks keskenduma detsentraliseerimiseks soodsa õigus- ja poliitilise keskkonna loomisele ning institutsioonilisele arengule ja suutlikkuse suurendamisele, et kohalikel omavalitsustel oleks piisav autonoomia seadusest tulenevate kohustuste täitmiseks. Oodatud tulemused peaksid olema piisavate rahaliste vahendite eraldamine kohalikele omavalitsustele vastavalt riiklikule õigusraamistikule, parem avaliku sektori finantsjuhtimine ja tulude kasutamine kohalikul tasandil. Samal ajal peaks ELi abi eesmärgiks olema ka keskvalitsuse, detsentraliseeritud avalike teenusepakkujate ning kohalike poliitiliste talituste ja haldusasutuste suutlikkuse suurendamine. Tuleks luua poliitilise aruandekohustuse kord, tagada läbipaistvus ning töötada välja munitsipaalpoliitika järelevalve mehhanismid. Näide ELi toetuse kohta detsentraliseerimisele: Kambodža Alates 2006. aastast kuni 2011. aasta detsembrini rakendati koos ÜRO Arenguprogrammiga ELi kaasrahastatud programmi „Demokraatliku ja detsentraliseeritud kohaliku omavalitsuse tugevdamine”. Programmiga toetati Kambodža valitsuse dekontsentratsiooni- ja detsentraliseerimise strateegiat. Kohalikul tasandil loodi programmi toetusel horisontaalne koostöö valdade vahel, parandades kohalike omavalitsuste mainet kodanike hulgas ja suurendades kodanike heaolu. Provintsi tasandil toetati programmi raames 24 õiguslikult iseseisva kohalike omavalitsuste liidu loomist. Riiklikul tasandil oli meetme eesmärgiks valitsuse eri tasandite vaheliste finantsülekannete parandamine. Kohalikud omavalitsused on hakanud rahalisi vahendeid kasutama autonoomselt. Niisuguses olukorras peaks EL kaaluma maksualase detsentraliseerimise kasutamist strateegilise lähtekohana, et järk-järgult luua vastutuskohustuse tava, sest see on aluseks kodanike nõudmiste täitmiseks kasutatavate vahendite muretsemisele ja jagamisele. Erilist tähelepanu tuleks pöörata mehhanismidele, mis võimaldavad rahaülekannete süsteemi kaasata nii oma riigi kui ka välisriikide vahendid, et toetada kohaliku maksutulu suurendamist ning kohalike omavalitsuste arengukavade koostamist, eelarvestamist ja kulutuste tegemist. 3.2. Kohalike omavalitsuste suutlikkuse suurendamine Selleks et kohalikud omavalitsused saaksid paremini edendada head valitsemistava ja saavutada arengueesmärke kohalikul tasandil, peavad valimistel valitud kohalikud ametnikud ja haldustöötajad lahendama suutlikkusega seotud probleemid sellistes valdkondades nagu avaliku sektori vahendite haldamine ja kasutamine, juhtimisoskused, avaliku sektori finantsjuhtimine, maksukogumine ja kulud, läbipaistvus, osalus ja koostöö teiste osalejatega. Suutlikkust tagada kohalikul tasandil hea valitsemistava mõjutavad tegurid kolmel tasandil: individuaalsel, institutsioonilisel ja organisatsioonilisel tasandil. Individuaalsel tasandil mõjutavad kohalikku suutlikkust kohalike poliitikute ja haldustöötajate oskused, koolitus ja suhtumine. Institutsioonilisel tasandil sõltub suutlikkus struktuuridest ja töökorrast, millega on reguleeritud töötajate tegevus. Organisatsioonilisel tasandil mõjutavad suutlikkust poliitiline ja õiguskeskkond ning eeskirjad ja tavad, millele alluvad suhted teiste osalejatega. Kohalike omavalitsuste suutlikkuse suurendamise toetamise aluseks on pikaajaline nõudluspõhine lähenemisviis, mille keskmes on juhirolli edendamine, kaasav teenuste osutamine ja usaldusväärne finantsjuhtimine. Niisugune lähenemisviis tähendab, et edendatakse riigi enda juhitavat kohalike omavalitsuste suutlikkuse suurendamist sektorites, kus nad tegutsevad, eelkõige kaasates riigi kohalike omavalitsuste ühendusi ja haldusjuhtimise õppeasutusi, tagades kohalike omavalitsuste vahel horisontaalse koostöö (näiteks pakuvad suuremad omavalitsused väiksematele tehnilist abi) ning luues asjakohasemad sidemed tsentraalsete ametiasutuste ja kohalike omavalitsuste vahel. 3.3. Jätkusuutlik linnastumine Linnaelanikkonna kiire kasvu tõttu on hea kohaliku valitsemistava üheks tähtsaks aspektiks muutunud linnavalitsemine. Linnapiirkondade kohalikel omavalitsustel on otsustav roll linnastumisega seotud probleemide lahendamisel. Kõnealuste probleemide hulka kuuluvad ilma vajalike teenuste ja võimalusteta ebaseaduslikes asumites elavate inimeste vajadused, vaesumine, kuritegevus ja sotsiaalsed raskused. Aastaks 2025 elab umbes kaks kolmandikku maailma rahvastikust linnapiirkondades. 95 % linnaelanikkonna kasvust läheb partnerriikide ja madalaima sissetulekuga elanikkonnarühmade arvele. Linnastumise põhjused on mitmesugused: inimesed lähevad väikelinnadest ja maapiirkondadest suurlinnapiirkondadesse ning maapiirkondadest keskmise suurusega linnadesse, samuti kasvab suurlinnade elanike arv tänu positiivsele loomulikule iibele. Koostöös partnerriikidega püüab EL edendada jätkusuutlikke strateegiaid, mis on suunatud diskrimineerimise vastu ja selliste tõkete kõrvaldamisele, millega takistatakse erinevate elanikkonnarühmade juurdepääsu vahenditele ja võimalustele, mida pakub linnaareng. Nii edendatakse sotsiaalset kaasatust, territoriaalset ühtekuuluvust ja keskkonnakaitset. Erilist tähelepanu tuleks pöörata jätkusuutliku linnaarengu eelduseks olevale maa kättesaadavusele. Linnastumisel on suur mõju maa väärtusele. Seetõttu tuleb tagada, et maa kõrgemast hinnast saaksid suuremate tulude näol kasu kohalikud omavalitsused, kes saaksid sel moel rahastada teenuseid ja muid pakutavaid võimalusi. Eelkõige peaks EL soodustama slummide elukeskkonna parandamisele suunatud linnapoliitika väljatöötamist, et järk-järgult parandada sealset elukeskkonda ja kaasata slummid ametlikult linnaterritooriumi hulka, laiendades pakutavaid teenuseid ja linnakodanikele antavaid õigusi ka slummielanikele. EL peaks püüdma parandada kohalike omavalitsuste haldussuutlikkust, et registreerida maaga seotud õigused ja huvid ning hallata linnamaad tõhusalt ja tulemuslikult (katastrid, linna kinnistusraamatud). Linnamaaga seotud olukorra parandamine mõjub positiivselt olukorrale kinnisvaraturul. Omandisuhted ja kinnisvaratehingud muutuvad läbipaistvamaks ja neid saab maksustada. Nii omakorda suureneb kohalike omavalitsuste maksualane suutlikkus, mis on linna infrastruktuuri arendamise ja üldise elukvaliteedi parandamise eeldus. 3.4. Kohalike omavalitsuste ühendused Kohalike omavalitsuste ühendused[12] võivad olla vahendiks hea valitsemistava tagamisel ja arengualaste tulemuste saavutamisel kohalikul tasandil. Nende peamised ülesanded on järgmised: i) liikmete huvide esindamine nii riiklikul tasandil toimuvas poliitilises dialoogis keskvalitsusega ja teiste siseriiklike sidusrühmadega kui ka rahvusvahelistel foorumitel; ii) lobitöö detsentraliseerimispoliitika toetuseks, et kohalikud omavalitsused muutuksid iseseisvamaks ja nende volitused suureneksid; iii) koordineerimine ja aruteluplatvorm liikmetele; iv) kogemuste ja teadmiste vahetamine, et suurendada kohalike omavalitsuste suutlikkust; v) järelevalve kohalike omavalitsuste töö kvaliteedi üle kohaliku tasandi poliitilises otsustusprotsessis ja teenuste osutamisel ning vi) kaasavate kohalike arengukavade edendamine ja koordineerimine. Paljudes partnerriikides on kohalike omavalitsuste ühendused veel nõrgad. Mõnes riigis pole neid veel loodudki. Viimasel kahel aastakümnel on rahvusvahelised kohalike omavalitsuste ühendused hakanud võitlema oma kaasamise eest arengupoliitika väljatöötamisse ja rahvusvahelise abi andmisse kohalikul tasandil. Rahvusvahelised kohalike omavalitsuste ühendused on samuti veel kord kinnitanud kohaliku valitsemise ja detsentraliseerimisele suunatud reformide tähtsust soodsa keskkonna loomisel, et neil oleks veelgi suurem mõju kohalikule arengule. Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide kohalike omavalitsuste ühenduste toetamine Alates 2010. aastast on AKV-EÜ partnerluslepingu raames ELi rahastatava programmi „Kohalike omavalitsuste ühenduste toetamine ja tugevdamine AKV riikides riiklikul ja piirkondlikul tasandil” eesmärk olnud võimaldada kohalike omavalitsuste ühendustel osaleda arengupoliitika väljatöötamises ja elluviimises suutlikkuse suurendamist ja institutsioonilist arengut toetavate tegevuste kaudu. Kolmeaastase rakendusaja jooksul on programm olnud suunatud kohalike omavalitsuste ühenduste tugevdamisele riiklikul, riikidevahelisel ja mandri tasandil. Peamised tulemused on järgmised: i) toetus viiele riiklikule ühendusele (Gabonis, Tšaadis, Svaasimaal, Kiribatis ja Vanuatus) kohalike omavalitsuste ühenduste loomist toetava rahastu kaudu; ii) selliste suutlikkuse suurendamise vahendite väljatöötamine, mis on loodud vastavalt kohalike omavalitsuste ühenduste vajadustele, et leida rahastamisvõimalusi, selgitada välja kohalike omavalitsuste vajadused, juhtida projekte ning koostada teabevahetuse, huvide esindamise ja lobitöö tegevuskavasid. EL peaks püüdma kaasata kohalike omavalitsuste ühendusi riiklike ja kohaliku tasandi prioriteetide väljatöötamisse ning nendega seotud, ELi rahastatavate programmide (eelkõige detsentraliseerimisele suunatud programmide) rakendamisse. Lisaks sellele peaks EL edendama partnerluste loomist partnerriikide kohalike omavalitsuste ühenduste ja ELi vahel. 4. EDASISED MEETMED: TÕHUSAMAD JA PAINDLIKUMAD TOETUSVIISID EL peaks kohandama oma toetust partnerriikide kohalike omavalitsuste ja kohalike omavalitsuste ühenduste suureneva rolli, potentsiaali ja vajadustega. Tuleks uurida võimalust kasutada uuenduslikke rahastamisvõimalusi, mis lihtsustavad paindlikku, läbipaistvat ja kulutõhusat juurdepääsu rahalistele vahenditele kohalikul tasandil. Juhul kui toetatakse detsentraliseerimist, võiks see hõlmata tulemustepõhiseid toetusi kohalike teenuste osutamiseks. Toetuse andmisel oleks aluseks kohaliku omavalitsuse institutsiooniliste tulemuste iga-aastane hindamine. EL peaks samuti toetama algatusi, mis võimaldavad kodanikel välja selgitada riiklikest vahenditest rahastatavad projektid, neid arutada ja pingeritta seada (nt eelarve koostamises osalemise kaudu). EL kasutab eelarvetoetuse meetmeid, eelkõige valdkondliku reformi lepinguid, et toetada paremat teenuste osutamist. Teenuseid võiks osutada detsentraliseeritult, et need jõuaksid paremini sihtrühmani (elanike või institutsioonideni), näiteks sellistes valdkondades nagu tervishoid, haridus, veevarustus, kanalisatsioon või põllumajandus või ka detsentraliseerimine kui protsess[13]. Eelarvetoetuse meetmete väljatöötamisel ja rakendamisel peaks EL arvestama nii keskvalitsuse tasandit kui ka madalamaid haldustasandeid. Rakendamise ajal peaks EL toetama süsteemi, mille abil jälgitakse seda, millisel määral suunatakse rahalisi vahendeid riigikassa kaudu kõige sobivamale kohalikule haldustasandile. See võib aidata parandada valitsustevahelisi rahaülekandeid, tugevdada kohalike omavalitsuste institutsioonilist suutlikkust ning tõhustada menetlusi ja korda sellistes valdkondades nagu kavandamine ja finantsjuhtimine, aidates seega parandada teenuste osutamise kvaliteeti. EL peaks pöörama erilist tähelepanu poliitika koordineerimisele, vastastikusele täiendavusele ja sidususele riiklike, kohaliku tasandi ja valdkondlike eelarvetoetuse meetmete vahel ning detsentraliseerimisele suunatud reformide ja volituste üleandmise vastastikusele täiendavusele, aga ka nendega seotud võimalikele probleemidele poliitilises dialoogis keskvalitsusega. EL peaks ka edaspidi toetama ja koordineerima Euroopa ja partnerriikide kohalike omavalitsuste vahelist detsentraliseeritud ja piiriülest koostööd, mille aluseks on pikaajaline ja võrdne institutsiooniline partnerlus. ELi ja kolmandate riikide kohalike omavalitsuste vaheline detsentraliseeritud koostöö võib pideva vastastikuse õppimise, oskusteabe vahetamise ja kohalike huvirühmade suurema osaluse kaudu kohaliku tasandi avalikus elus anda arengumeetmetele lisaväärtust. Arvestades asjaolu, et paljud Euroopa kohalikud omavalitsused on hakanud tegutsema abiandjatena, kutsub EL neid üles koondama oma teadmisi, et korraldada koostööd süstemaatilisemalt ning saavutada nii suurem mõju kohaliku tasandi koostööle abi andmise põhimõtete ja arengutõhususe alal. Regioonide Komitee, kes pakub Euroopa kohalikele omavalitsustele poliitilise platvormi kogemuste ja hea tava vahetamiseks ning piirkondadevaheliste suhete loomiseks, võiks selles küsimuses olulist rolli mängida. Samuti on oluline roll Euroopa kohalikel omavalitsustel, kes võivad aidata edendada kodanike hulgas arengualase hariduse ja teadlikkuse suurendamist. Eelnev toetus avaliku sektori reformidele tuleks kooskõlastada järgneva toetusega, et suurendada kohalike omavalitsuste osa poliitikadialoogis ja otsuste tegemises riiklikul tasandil. EL peaks tagama piisava paindlikkuse, et toetada kohalike omavalitsuste ja kohalike omavalitsuste ühenduste omi algatusi. Tehakse ettepanek rakendada käesolevas teatises esitatud põhimõtted, et toetada partnerriikide kohalikke omavalitsusi ja nende ühendusi riigi, mandri ja rahvusvahelisel tasandil. Eelkõige peaks EL osalema nimetatud osalejate mõjuvõimu suurendamise toetamises, et nad saaksid paremini rahuldada kodanike nõudmisi ning kohalikul tasandil sotsiaalmajanduslikku kasu võrdsemalt ümber jaotada. Sellega peaks kaasnema soodsa keskkonna edendamine nii riiklikul kui ka kohalikul tasandil ning jõupingutused kohalike omavalitsuste suutlikkuse suurendamiseks. Rahvusvahelisel tasandil peaks EL ka edaspidi toetama kohalike omavalitsuste ja kohalike omavalitsuste ühingute ülesannet suurendada teadlikkust kohaliku ja linnaarengu probleemidest ning kujundada rahvusvahelist tegevuskava, mille keskmes on kohalike kogukondade huvid. 2015. aasta järgset perioodi käsitleva arengualase tegevuskava koostamist ja konverentsi Habitat III ettevalmistamist silmas pidades peaks rahvusvaheline üldsus paremini tunnistama, et üleilmsete ja kohalike probleemidega tegelemiseks tuleks võtta kohustusi ja leida lahendusi eri valitsemistasanditel. [1] Käesolevas teatises viitab termin „kohalikud omavalitsused” avalik-õiguslikele institutsioonidele, kes on juriidilised isikud, kuuluvad riigi struktuuri, alluvad keskvalitsusele ja kellel on aruandekohustus kodanike ees. Kohalikud omavalitsused koosnevad tavaliselt otsustus- või poliitikaloome organist (volikogu) ja täidesaatvast organist (linnapea või valitsus), kes valitakse kohalikul tasandil kas otsestel või kaudsetel valimistel. Termin hõlmab erinevaid võimutasandeid, st külasid, valdu, piirkondi, krahvkondi, provintse, regioone jne. Sellises laias kontekstis keskendutakse käesolevas teatises omavalitsustasandile, mis on tavaliselt madalaim avaliku institutsioonilise süsteemi valitsustasand ning kodanikele kõige lähemal. [2] Kooskõlas komisjoni teatisega „Kohalikud omavalitsused: arenguprotsessi osalised”, KOM(2008) 626(lõplik), 8.10.2008, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0626:FIN:ET:PDF, koos sellele lisatud dokumendiga „Euroopa harta, mis käsitleb arengukoostööd kohaliku valitsemise toetuseks", https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis/aidco/index.php/European_charter_on_development_cooperation_in_support_of_local_governance_paper_P65. [3] http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm. [4] KOM(2011) 637 (lõplik), 13.10.2011. [5] KOM(2011) 638 (lõplik) (13.10.2011), KOM(2011) 865 (lõplik) (7.12.2011), COM(2012) 446 (final) (20.8.2012), COM(2012) 492 (final) (12.9.2012) ja nõukogu järeldused (15.10.2012), COM(2012) 586 (final) (3.10.2012), JOIN(2012) 27 (final) (3.10.2012), COM(2013) 92, 27.2.2013. [6] www.aideffectiveness.org/busanhlf4/images/stories/hlf4/OUTCOME_DOCUMENT_-_FINAL_EN.pdf [7] „EL käsitleb kodanikuühiskonna organisatsioonide all kõiki mitteriiklikke, mittetulunduslikke struktuure (nende seas on kogukondlikud organisatsioonid, valitsusvälised organisatsioonid, usuorganisatsioonid, sihtasutused, teadusasutused, ametiühingud, naisorganisatsioonid, ameti- ja ärialased ühendused ja meedia), millesse inimesed koonduvad, et töötada ühiste eesmärkide ja ideaalide edendamise nimel.” COM(2012) 492 (final). http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0492:FIN:ET:PDF [8] Valitsemistava on seotud eeskirjade, protsesside ja käitumisega, millega väljendatakse huve, hallatakse ressursse, mille alusel avaliku halduse institutsioonid teostavad ühiskonnas võimu ja mille raames on lubatud osaleda kõikidel asjaomastel isikutel. KOM(2003) 615 (lõplik), 20.10.2003. [9] Nt institutsiooniline korraldus, võimude eraldatus, valimis- ja parteisüsteemid, sobivad detsentraliseerimismeetmed, valitsustasandite vahelised maksusüsteemid ja õigusriigi põhimõtte järgimine. [10] Kohalikel kodanikuühiskonna organisatsioonidel võib olla tähtis roll, et tagada kohalike poliitikute ja ametnike vastutus avalike teenuste vastutustundliku ja tõhusa osutamise eest kohalikul tasandil. Lisaks sellele soodustab kohalike ametiasutuste ja kodanikuühiskonna organisatsioonide koostoime sellise kohaliku ühiskonna teket, kus toimuvad poliitilised protsessid ja areng. [11] Subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt tehakse avalikud kohustused, regulatiivülesanded ja kulutustega seotud kohustused ülesandeks madalaimale institutsioonilisele või sotsiaalsele, kodanikele lähimale tasandile, mis suudab neid ülesandeid täita. [12] Termin „kohalike omavalitsuste ühendus” tähendab katusorganisatsiooni, mis põhineb liikmesusel ja esindatusel piirkondlikul, riiklikul, riikidevahelisel, mandri ja rahvusvahelisel tasandil. Ühendus võib olla sõltumatu üksus, mis on loodud vastavalt selle riigi õigusele, kus ta on registreeritud. Kohalike omavalitsuste ühendused võivad koosneda esindusorganist, mille valivad tema kohalikest omavalitsustest liikmed, ja alalisest sekretariaadist. [13] Arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid eelarvetoetuse suunised (2012), veebileht: http://ec.europa.eu/europeaid/how/delivering-aid/budget-support/documents/bs_guidelines-part_ii-programming,design_management_en.pdf.