[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 18.10.2006

SEK(2006) 1314

KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT lisatud dokumendile

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega asutatakse Euroopa Tehnoloogiainstituut

MÕJU HINDAMINE, mis integreerib eelhindamise nõudeid

KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

{KOM(2006) 604 lõplik}{SEK(2006) 1313}

KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

Sissejuhatus

Komisjon tegi ettepaneku Euroopa Tehnoloogiainstituudi loomiseks esmakordselt oma 2005. aasta kevadaruandes. Tuginedes 2005. aastal toimunud laiaulatuslikele konsultatsioonidele, võttis komisjon 22. veebruaril 2006 vastu esimese teatise ETI kohta, milles visandatakse instituudi eesmärgid ja võimalik ulatus. 2006. aasta märtsis toimunud Euroopa Ülemkogu istungil tunnistati, et ETI on oluline samm kõrghariduse, teadustegevuse ja innovatsiooni vahelise lõhe kaotamiseks ning kutsuti komisjoni üles esitama 2006. aasta juuni keskpaigaks ettepanek edasisteks sammudeks.

Pärast ulatuslikke konsultatsioone Euroopa sidusrühmade ja liikmesriikidega avaldas komisjon 8. juunil 2006 teise teatise ETI kohta, milles esitatakse teave mitmete konkreetsete küsimuste kohta ning visandatakse järgmised sammud ETI loomiseks. Euroopa Ülemkogu istungil 2006. aasta juunis kinnitati taas ETI olulisust ning kutsuti komisjoni üles esitama ametlik ettepanek 2006. aasta sügisel. Käesolev mõju hindamine on selle ettepaneku lahutamatu osa.[1]

Probleemi määratlus

Peamine probleem, mida ETI ettepanekuga lahendada püütakse on Euroopas kõrgharidusse ja teadus- ja arendustegevusse tehtavate investeeringute madal tase ja kontsentreeritus ning teadmiste ja teadus- ja arendustegevuse tulemuste vähene muutmine majandustegevuseks ja töökohtadeks võrreldes peamiste konkurentidega, eelkõige Jaapani ja USAga. See „innovatsiooni lõhe” Euroopa ja peamiste konkureerivate majanduste vahel on määratletud ühe peamise väljakutsena, millega Euroopa peab tegelema Lissaboni majanduskasvu ja töökohtade loomise strateegia raames. Tõendid viitavad, et see lõhe ei näita vähenemise märke.

Peamisteks teguriteks võib pidada vähemalt viit teemat:

- ressursside ebapiisav kontsentreerimine kõrgetasemelistesse keskustesse, mis oleksid võimelised pakkuma konkurentsi üleilmsel tasandil;

- ebapiisavad trans- ja interdistsiplinaarsed teadusuuringud ja haridus, mis keskenduksid keskmise pikkusega ja pikaajalistele innovatsiooni väljakutsetele;

- teadmiste kolmnurga kolme külje nõrk lõimitus;

- innovaatiliste juhtimis- ja organisatsioonimudelite vähesus Euroopa teadusasutustes ja kõrgemates õppeasutustes;

- liigsed tõkked, mis suurendavad kulutusi „mitte-Euroopa“ innovatsioonile.

Olemasolevad algatused ja kavandatava algatuse Euroopa lisandväärtus

Haridus-, teadus- ja innovatsioonipoliitika eest vastutavad peamiselt liikmesriigid. ELi riikide suhtumises innovatsiooni on märkimisväärseid erinevusi, samuti on mitmeid positiivseid riiklikke algatusi ja arenguid, mida tuleb säilitada ja tugevdada. Innovatsiooniga seotud väljakutsete olemus ja ulatus viitavad sellele, et meetmed Euroopa tasandil võivad tõenäoliselt anda lisaeeliseid, mida liikmesriigid eraldi tegutsedes ei pruugi saavutada.

Ühendus on igal juhul toetanud liikmesriike nende püüdlustes innovatsiooni ja teadmiste kolmurka tõhustada. Lissaboni strateegia ja sellega seotud programmi „Haridus ja koolitus 2010“ avatud kooskõlastusmeetodi ning kolmeprotsendilise eesmärgi raames on komisjon toetanud kogemuste vahetust, mille eesmärk on parimate tavade väljaselgitamine ja parema poliitika kujundamine, et vähendada innovatsioonialast lõhet. Ühenduse Lissaboni programmi raames toimivad mitmed teadmiste kolmnurgaga seotud programmid. Programmidega antakse rahalist toetust ka sellise raamistiku loomiseks, kus ELi ülikoolid, uurimiskeskused, ettevõtted ja muud teadmiste kolmnurgas osalejad saaksid anda maksimaalse panuse majanduskasvu ja töökohtade loomise strateegiasse. Teadmiste kolmnurga erinevaid aspekte toetab EL nii otse kui kaudselt mitmete ühenduse programmidega, näiteks teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmes raamprogramm, konkurentsivõime ja innovatsiooni programm, integreeritud elukestva õppe programm ja tõukefondid.

Ükski ELi algatus ei ole seni olnud suunatud teadmiste kolmnurga kõigile kolmele küljele täielikult integreeritud ja vastastikku toetaval moel. Tegeldud on kas teadmiste kolmnurga ühe küljega eraldi või maksimaalselt integreeritud kaks külge, ning peamiselt on toetatud arengut riigi tasandil. Siiani ei ole ühegi ELi algatusega soodustatud Euroopa tasandil maailmatasemel asutuse loomist, mille eesmärk oleks saavutada teadusuuringute, hariduse ja innovatsiooni kõrge tase ning kriitiline mass teatavates valdkondades. Potentsiaal on siiani kasutamata.

Et ületada innovatsioonialane lõhe ELi ja tema peamiste konkurentide vahel, on vaja tipptulemustele keskenduvaid strateegilisi partnerlusi, mis sõlmitaks ELi tasandil inter- ja transdistsiplinaarselt teadmiste kolmnurga kõigi kolme külje esindajate vahel.(Et vähendada ELi innovatsioonialast mahajäämust tema peamistest konkurentidest, tuleb meil ELi tasandil toetada tippsaavutustele suunatud inter- ja transdistsiplinaarseid strateegilisi partnerlusi teadmiste kolmnurga kõigi kolme komponendi osaliste vahel) Euroopa Tehnoloogiainstituudi (ETI) eesmärgiks on kuuluda omas valdkonnas maailmaklassi ning olla lipulaevaks, mis suudab innustada Euroopa teadmiste kolmnurga teisi osalisi ja võrgustikke paremaid tulemusi saavutama. Niimoodi täiendab ETI olemasolevaid ELi ja riikide poliitilisi algatusi ja rahastamisvahendeid, et vähendada innovatsioonialast lõhet Euroopa ja tema peamiste konkurentide vahel.

ETI eesmärgid

ETI üldeesmärgid on järgmised:

- aidata kaasa Euroopa innovatsioonivõime tugevdamisele, kaasates partnerorganisatsioone kõrgeimate rahvusvaheliste standardite kohaselt innovatsiooni-, teadus- ja haridusalasesse ühendtegevusse;

- saada Euroopa integreeritud innovatsiooni-, teadus- ja haridusruumi sümboliks ja lipulaevaks, mis toob innovatsiooni majanduse või ühiskonna seisukohalt olulisimatesse valdkondadesse ning olla innovatsiooni juhtimise etalonmudel.

Eelkõige on ETI-l järgmised ülesanded:

- korraldada ja/või edendada innovatsiooni trans- ja interdistsiplinaarsete strateegiliste teadusuuringute ja hariduse kaudu valdkondades, mis on majanduse või ühiskonna seisukohalt võtmetähtsusega;

- toimida etalonmudelina, mis edendab laiemaid muutusi ning ELi kõrghariduse ja teaduse moderniseerimist nii otsese tegevusega kui ka kaudselt;

- edendada ETI tegevuse „toodete“ kasutamist ELi hüvanguks;

- saavutada partnerorganisatsioonide inim- ja füüsiliste ressursside „kriitiline mass“ valdkondade ülestes ja vahelistes teadmisvaldkondades, et tõmmata ligi ja hoida kõrgetasemelisi teadlasi ja erasektori investeeringuid teadus- ja arendustegevusse;

- edendada uut tüüpi koostööd teadmiste kolmnurgas tegutsevate erinevate partnerorganisatsioonide vahel;

- tugevdada sünergiat (ja vältida dubleerimist) muude ELi poliitikavaldkondade ja programmidega hariduse ja teadus- ja arendustegevuse valdkonnas.

Tegevusvõimalused

Mõju hindamisel uuriti ETI asutamist silmas pidades viit võimalust, mille abil eesmärgid saavutada. Esimese kolme võimaluse puhul võetaks kasutusele uued toimemehhanismid innovatsiooni, teadusuuringute ja hariduse edendamiseks, kuid need võimalused erinevad oma tsentraliseerituse astmelt ning ülevalt-alla või alt-üles suunatuselt. Neljanda võimaluse puhul ei loodaks uut üksust, vaid tulemust üritataks saavutada olemasolevatele üksustele ja võrgustikele toetusi jagades. Viies võimalus ( status quo ) on võrdlusaluseks teiste võimaluste kaalumisel.

1. Tsentraliseeritud ETI. Selle võimaluse puhul luuakse ETI, mis valib strateegilistes trans- ja interdistsiplinaarsetes valdkondades teadmis- ja innovaatikakogukonnad (TIKid), mis tegelevad hariduse, teadusuuringute ja innovatsiooniga. TIKide loomisel kasutatakse ETI-le määratud ning tema poolt hallatavaid vahendeid. Vahendid tulevad partnerorganisatsioonidelt, kes saaksid juriidiliseks osaks uues ühtses ETIs. Sellise võimaluse korral annaks ETI teaduskraade. ETI-t juhiks keskne juhtorgan, kellel oleks suhteliselt vabad käed TIKide valimiseks, töötajate premeerimiseks, läbirääkimiste teel olemasolevate asutuste allüksuste kaasamiseks ja teiste osapooltega koostöö tegemiseks. Juhtorgan tegeleks otsese juhtimisega, luues ühtse raamistiku ja reeglid, mille alusel TIKide tegevus toimub ning töötajaid hinnatakse ja premeeritakse. Esialgne rahastamine tuleks ELilt.

2. Hajutatud ETI. Nagu ka esimese võimaluse puhul loodaks selle võimaluse puhul mitmeid teadmis- ja innovaatikakogukondi, kuid need oleksid täiesti sõltumatud nii keskjuhtimisest kui ka üksteisest. ETI oleks rahastamisorgan, mis suunaks vahendeid nendele uutele juriidilistele isikutele. TIKidel oleks võimalus anda teaduslikke kraade paindlikumalt, andes näiteks ühiseid kraade. Olemasolevaid asutusi kutsutaks üles esitama ettepanekuid ning ETI pakuks neile alustamistoetust. Juhtimine oleks delegeeritud TIKi tasandile ning kogukonna moodustavatele organisatsioonidele. Huvipakkuvaid valdkondi või konkreetseid tegevusraamistikke ei otsustataks keskselt, vaid need määratakse iga TIKi siseselt.

3. Integreeritud ETI. See võimalus on esimese kahe võimaluse segu. Nagu teise võimaluse puhul luuakse uued juriidilised isikud (TIKid), mille käsutusse haridus-, teadus- ja ettevõtlussektori partnerorganisatsioonid annavad oma inim- ja füüsilised ressursid. Nendes „ühisettevõtetes“ saaks vabalt määrata partnerite koostöö reeglid, kuid see toimuks ETI juhatuse sätestatavate ühiste põhimõtete ja juhiste raames. Nagu esimese võimaluse puhul koordineeriks TIKisid eraldiseisev juriidiline isik, ETI juhatus, mis määraks üldise strateegia (näiteks, millistesse valdkondadesse investeerida), valiks ja hindaks kandideerivaid partnerlusi, annaks neile ETI teadmis- ja innovaatikakogukonna staatuse ja sellega seonduva rahalise toetuse ning jälgiks TIKide tegevust. Nagu teise võimaluse puhul, nii jääks ka siin TIKidele suur autonoomia. Selle võimaluse puhul korraldaksid TIKid iseseisvalt oma tööd ja tegevust, kaasa arvatud värbamist ja teaduslike kraadide andmist.

4. ETI kui rahastaja ja kvaliteedimärk. Selle võimaluse kohaselt omistaks rahastav organ ETI kvaliteedikriteeriume täitvatele olemasolevatele organisatsioonidele ETI kvaliteedimärgi ja eraldaks neile vahendeid. ETI valiks ja rahastaks olemasolevaid organisatsioone konkursikutsete põhjal. Osad rahastatavad organisatsioonid võivad tegelda riikidevahelise koostööga, kuid juba olemasolevate koostöömehhanismide kaudu. Valitud asutused võtavad kasutusele ETI kvaliteedimärgi.

5. Status quo. Status quo puhul ETI-t ei eksisteeri ning eespool nimetatud probleemidega tegeldakse olemasolevate programmide ja tegevuspõhimõtete kaudu. See võimalus on võrdlusaluseks teiste võimaluste kaalumisel.

Tegevusvõimaluste võrdlus

Hinnang põhineb suurel hulgal märkustel, mida erinevad sidusrühmad saatsid erinevate kanalite kaudu, näiteks avalik arutelu, kirjalikud seisukohad, artiklid ja koosolekud. Eelduseks on, et otseselt ETI-le eraldatava raha hulk (nii ELilt kui muudest allikatest) on võimaluste 1, 2, 3 ja 4 puhul sama suur, kuid status quo (tegevusvõimalus 5) säilides sellist rahaeraldust ei toimuks. Summa on ajavahemikuks 2008–2013 eeldatavalt 2,4 miljardit eurot, nagu on selgitatud mõju hindamise aruande 8. osas.

Analüüsi alusel võib kolmel tegevusvõimalusel olla suur üldine lisamõju võrreldes status quo ga. Need on võimalused 1, 2 ja 3. Mõju põhjus seisneb selles, et nende võimaluste abil saab kokku koguda ressursid, et saavutada teatavates valdkondades kriitiline mass, ning luua uued mudelid teadmiste kolmnurga kolme külje integreerimiseks.

Kolm võimalust erinevad üksteisest peamiselt integreerimiseks kasutatava juhtimismudeli poolest. Esimese võimaluse puhul rõhutatakse koordineerituse vajalikkust ning seetõttu on juhtimisstruktuurile antud suurem roll prioriteetide määratlemisel ja TIKide töö korraldamisel. See tugevdab TIKide vahelist sünergiat ning loob tingimused innovaatilisemateks mudeliteks erasektori partnerite kaasamisel, et selgemini tuua esile vajadust ELi liikuvuse ja koostöö tõkete ületamiseks ja teha ETIst nähtavam lipulaev ja teadmiste Euroopa sümbol. Teisest küljest võib tugev tsentraliseeritus põhjustada bürokraatiat ning puudub ka paindlikkus, mida on vaja uutes teadmiste valdkondades. Lisaks võib tsentraliseeritus vähendada partnerite osalemissoovi, mis omakorda vähendab võimalusi koondada olemasolevatest ressurssidest kriitiline mass.

Võimaluses 2 delegeeritakse suur osa strateegilistest ja tegevusülesannetest TIKidele, mis on avatumad partnerite mõjule ja tegevusele. See võimalus taandab nõrgad kohad võimaluses 1 ning pakub osalejatele tõenäoliselt atraktiivsema mudeli, millega on kergem kohanduda, kuid siiski on sellel võimalusel võrreldes võimalusega 1 mitmeid nõrku kohti. TIKide kooskõlastatus oleks vähene, mis tekitab ohu, et tegevused kattuvad; TIKide töökorraldusmudelid oleksid vähem innovaatilised kui praegu; nad tegeleksid vähem vajadusega luua ELi tasandil lahendused liikuvuse ja koostöö tõkete kõrvaldamiseks; ning lisaks oleks nende tegevust vähem näha ja puuduks sümboli tähendus.

Võimalus 3, mis on eelistatuim, pakub kompromissmudeli. Selle eesmärk on tasakaalustada mitmeid vastandlikke vajadusi: vajadus kooskõlastatuse järele, et tagada sünergia ja strateegiline orientatsioon, kuid teisalt vajavad TIKid autonoomiat, et paremini kohanduda; vajadus piisava sõltumatuse järele, et viia ellu ETI oma eesmärgid, olles samas piisavalt atraktiivne partnerorganisatsioonide kaasamiseks; vajadus katsetada uusi võimalusi teadusuuringute, hariduse ja innovatsiooni integreerimiseks, kuid tehes seda toetudes olemasolevatele parimatele tavadele. Nende tegurite vahel õige tasakaalu leidmine sõltub tugevalt mudeli rakendamisest praktikas.

Eelistatava tegevusvõimalusega seotud peamised väljakutsed

Võimalusega 3 on seotud mitmed väljakutsed, mis tulenevad vajadusest leida kompromiss vastakate vajaduste vahel. Mõju hindamises on need väljakutsed ära toodud ning on esitatud ka mõned juhised nendega tegelemiseks. Keskseteks teemadeks on eelkõige juhtimine, TIKide valimine, inimressursid, intellektuaalomand, teaduskraadide andmine ja rahastamine.

Kulude põhjendus

Kuna ettepanek on ambitsioonikas, siis on ETI-le ja TIKidele ajavahemikus 2007–2013 hinnanguliselt eraldatav rahasumma 2367,1 miljonit eurot. Enamik ELi eraldatavatest vahenditest kulutatakse TIKide tootlikkuse rahastamiseks. TIKide ressursivajadus peegeldab nende tulude ja kulude üldist profiili ning see peaks olema võrreldav ELi kõige tulusamate kõrgkoolide ja uurimisasutustega. Kuna ETI soovib vältida dubleerimist ning luua olemasolevate ressursside sünergiat, siis peaks TIKide tootlikkusse suunatud ressursse kasutama tõhusalt.

ETI halduskulud peaksid kogukuludest moodustama suhteliselt väikse osa. Kulud tekivad innovatsiooni, teadusuuringute ja hariduse integreerimisprotsessi koordineerimisega. Neid kulusid tuleb võrrelda lisandväärtusega, mis tuleneb sellest, et Euroopa tasandil luuakse uus ja tugev institutsionaalne alus koostööks ning võimalusest luua kriitiline mass ja tipp-pädevus, mis tõstavad ELi konkurentsivõimet. Kui väljapakutud ETI mudel osutub edukaks, siis on ETI väga tulus asutus.

[1] Käesolev aruanne kohustab üksnes selle valmimisega seotud komisjoni talitusi, see on ettevalmistatud kommenteerimise alusdokumendiks ning see ei mõjuta komisjoni langetatava otsuse lõplikku vormi.