·aidata edasi arendada ala, kus edendatakse, kaitstakse ja rakendatakse tõhusalt võrdõiguslikkust ja isikute õigusi, nagu on sätestatud ELi lepingus, ELi toimimise lepingus, hartas ja rahvusvahelistes inimõiguste konventsioonides, millega liit on ühinenud.

Neil põhjustel toimub järelhindamine kahes osas. Käesolev aruanne on hindamise esimene osa. See põhineb praegu kättesaadavatel andmetel ning selles antakse ülevaade rahaliste vahendite jaotamisest ja hinnatakse programmi seniseid saavutusi. Aastateks 2021–2027 koostatud uus kodanike, võrdõiguslikkuse, õiguste ja väärtuste programm on küll juba vastu võetud, tuginedes muu hulgas 2014.–2020. aasta õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi vahehindamise tulemustele, ent käesolevas varasema programmi järelhindamise esimeses osas antakse siiski ülevaade võimalikest parandamist vajavatest valdkondadest uue kodanike, võrdõiguslikkuse, õiguste ja väärtuste programmi rakendamisel.

Käesolevas aruandes esitatakse programmiga saavutatud tulemused, täites programmi õigusliku aluse (edaspidi „määrus“) artikli 13 lõike 2 punktis c sätestatud kohustust. Määruse kohaselt peab Euroopa Komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule 31. detsembriks 2021 programmi järelhindamise aruande. Aruandes tuleb hinnata programmi pikaajalist mõju ning programmi mõju püsivust eesmärgiga aidata teha otsus järgmise programmi kohta. Aastal 2021 jäi aga märkimisväärne hulk projekte (üle 40 %) nende mitmeaastase kestuse tõttu lõpetamata. Seda olukorda on süvendanud COVID-19 pandeemia, mis on põhjustanud mitme projekti kestuse pikenemise. Seepärast saab programmi pikaajalisi tulemusi ja mõju põhjalikult hinnata alles hilisemas etapis.

Üks sihtrühm (programmi meetmetes osalemisest vahetut või programmi rakendamisest kaudset kasu saavad rühmad) on ka osalevate riikide üldsus, kuna programmi eesmärkide ja algatuste eesmärk on edendada, kaitsta ja rakendada tõhusalt võrdõiguslikkust ja inimeste õigusi, eelkõige diskrimineerimise, sallimatuse või vägivalla all kannatavaid inimesi, sealhulgas rändajaid ja vähemusi.

Õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi rakendusperioodi jooksul esitati arvukalt taotlusi (4 903). Iga antud toetuse kohta esitati ligikaudu viis taotlust. Üldiselt oli õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi raames toetuse saamise keskmine edukuse määr 17 %. Projektid ei jagunenud liikmesriigiti võrdselt. See tulenes peamiselt asjaolust, et mõni riik esitas eriti suurel arvul taotlusi. On oluline rõhutada, et tegevustoetused, millest rahastatakse peamiselt kogu ELi hõlmavaid võrgustikke, tagasid õiglase geograafilise katvuse ELi tasandil.

Olemasolevate tõendite põhjal on sidusrühmade ja lõplike toetusesaajate teadmiste ja teadlikkuse suurenemine ülekaalukalt kõige sagedasem tulemus, mida nimetati 78 % projektide puhul, mille kohta oli olemas tehniline aruanne. See on kooskõlas programmi sekkumispõhimõttega: eesmärk oli muuta ühiskonnas käitumisharjumusi ja selleks oli hädavajalik suurendada teadlikkust.

Õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi jaoks kasutusele võetud näitajate süsteem osutus programmi saavutuste hindamisel kasulikuks. Õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi loomise määruse artiklis 14 on loetletud näitajad, mis on seire ja hindamise aluseks.

Kuigi aruande koostamise ajal olid andmed vaid osaliselt kättesaadavad, tundub, et 2020. aasta sihttasemete saavutamine oli enamiku programmi üldeesmärgiga seotud näitajate puhul keeruline, arvestades, et Euroopa väljub pikaajalisest finantskriisist, mida süvendas veelgi 2020. aastal COVID-19 kriis. Enne 2020. aastat on saavutatud vaid tulemusnäitaja „nende eurooplaste osakaal, kes peavad end olevat hästi või väga hästi kursis õigustega, mis neil on liidu kodanikena“, sihttase.

Programmi tulemuslikkuse hindamiseks üksikute erieesmärkide tasandil on kasutatud mitut täiendavat näitajat. Seni kättesaadavad andmed näitavad, et mitme näitaja sihttasemed on saavutatud või ületatud.

Seoses 2011. aasta mõjuhinnangus ja kolme varasema programmi (Daphne III, „Põhiõigused ja kodakondsus“ ning „Progress“) 2015. aasta järelhindamises kirjeldatud lähteolukorraga näitavad hindamistulemused, et õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi raames on ületatud peaaegu kõik sel ajal tuvastatud raskused, välja arvatud püsiv geograafiline tasakaalustamatus.

3.HINDAMISE TULEMUSED

3.1.Tulemuslikkus

Kogutud kvalitatiivsete tõendite põhjal oli õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi rakendamine tulemuslik ja aitas kaasa selle üldeesmärkide saavutamisele. Eelkõige tulenes selle edu enamiku projektide kvaliteedist, mis võimaldas rakendada sihipäraseid meetmeid, nagu teadlikkuse suurendamise kampaaniad, koolitused ja koolituskursused, materjali, teadusuuringute ja asjakohaste andmete avaldamine. Nii dokumentide analüüs kui ka kohapealne töö näitavad, et peaaegu kõikide lõpuleviidud projektidega on saavutatud oodatud tulemused.

Kõigi valimisse kaasatud projektide tegevused ja saavutused olid vahetult seotud programmi erieesmärkidega. Üldiselt näitavad kogutud tõendid, et õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programm on aidanud suurendada teadmisi ELi pehme ja tugeva õiguse kohta.

Programmi elluviimist toetas ja takistas sisemiste ja väliste tegurite keeruline koosmõju. Sisemised tegurid on peamiselt seotud taotlusprotsessist, projektipartnerite sisemisest suutlikkusest ning projektikonsortsiumi liigist ja kvaliteedist tingitud raskustest. Tavalised välised tegurid on seotud väliste šokkide, nagu COVID-19 pandeemia mõjuga, ning keerulise ülesandega kaasata kavandatavasse tegevusse avaliku sektori asutusi ja sidusrühmi.

Analüüsis leiti, et õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse projektide edutegurid olid partnerluste kvaliteet, täiendavate eksperditeadmistega organisatsioonide kokkutoomine ning juhtimis- ja koordineerimisoskuste ühendamine sihtrühmadega kohapeal töötamise kogemustega. Teine edu võti oli projektide suutlikkus täita konkursikutsete eesmärke, järgides samal ajal rakendavate organisatsioonide pikemaajalisi strateegiaid.

3.2.Tõhusus

Olemasolevad kvalitatiivsed tõendid näitavad, et projektide rakendamisest saadav kasu kaalub üles nende kulud. Selles mõttes saavutati tõhusus. Sellegipoolest peavad toetusesaajad halduskoormusega, eriti taotlemis- ja aruandlusmenetlustega seotud kulusid endiselt probleemiks. Kuigi enamik toetusesaajaid pidas halduskoormust oluliseks kulukomponendiks, tunnistati siiski, et koormavad haldusnõuded on õiguspärased, kui kaalul on avaliku sektori vahendite kasutamise läbipaistvus ja õiglus.

Õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi halduskulusid peetakse muude ELi-väliste alternatiivide või riiklike programmidega võrreldes keskmiselt suuremateks. Riiklikke ja rahvusvahelisi rahastamisvahendeid peetakse taotlemis- ja aruandlusnõuete osas vähem nõudlikuks.

Kasu poole peal pakub õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programm võimalust töötada riikidevahelisel tasandil, jagada parimaid tavasid ja luua suhteid konsortsiumipartneritega ning tugevdada sisemist suutlikkust ja suurendada eksperditeadmisi. ELi rahastatavates projektides osalemisega kaasneb ka mittemateriaalne kasu, näiteks organisatsiooni parem maine ja suurem usaldusväärsus.

Hindamise käigus tuvastati 82 % valimisse kuulunud projekti puhul assigneeringute alakasutamine. Kuigi analüüsitud valimi puhul on assigneeringute alakasutamine laialt levinud, teatati enamiku küsitlusse kaasatud projektide kohta ligikaudu 10–12 % suurusest alakasutamisest, mis oli peamiselt tingitud COVID-19 puhangust ja sellest tulenevast füüsilist kohalolekut nõudvate koosolekute ja tegevuste peatamisest – see tõi kaasa kokkuhoiu füüsiliste kohtumiste, seminaride ja muude üritustega seotud reisi- ja elamiskulude pealt.

Võrreldes eelkäijatega on paranenud õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi raames esitatud konkursikutsete kiire vastuvõtmine/avaldamine ning nende prognoositavus. Korduvate toetusesaajatega tehtud küsitluste käigus kogutud teave näitab, et varasemate programmide ühendamine on märkimisväärselt lihtsustanud juhtimis- ja rakendusmenetlusi.

3.3.Asjakohasus

Õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi loomise määruse vastuvõtmise ajal kindlaks määratud vajadused on endiselt asjakohased, tagamaks, et võrdõiguslikkust ning ELi põhiõiguste hartas ja muudes õiguslikult siduvates õigusaktides sätestatud õigusi edendatakse endiselt kogu ELis. Lisaks on programm pidevalt kohanenud uute vajaduste ja ohtude esilekerkimisega, näiteks vaenukõne sagenemisega.

Analüüs kinnitas ka seda, et õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi raames rakendatud meetmed vastavad sidusrühmade vajadustele, nagu teadmusbaasi parandamine, parimate tavade jagamine vastastikuse õppimise kaudu, suutlikkuse suurendamine ja struktuuriline toetus konkreetsetele organisatsioonilistele struktuuridele. Lisaks oli programm asjakohane, sest see oli suunatud kavandatud lõplikele toetusesaajatele – lõppkokkuvõttes ELi üldsusele. Seda on kinnitanud mitmesugused tõendid, mis on saadud näiteks tekstikaeve analüüsi, projektide valimi koostamise ja sidusrühmadega peetud konsultatsioonide käigus.

Suutlikkuse kohta valida välja kõige asjakohasemad toetusesaajad, leiti, et eriti asjakohased on kaks toetusesaajate liiki, kes osalevad aga väiksema tõenäosusega: i) avaliku sektori asutused, kelle osalemise takistused tulenevad peamiselt haldussuutlikkuse ja pühendunud inimressursside puudumisest; ii) väikesed rohujuuretasandi organisatsioonid, kelle jaoks on taotlemisprotsess väga keeruline ja kaasrahastamise tagamise nõue probleemne.