SELETUSKIRI

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmeid kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada käibemaksu kogumist või hoida ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Komisjonis 12. septembril 2021. aastal registreeritud kirjaga taotles Prantsusmaa luba teha erand käibemaksudirektiivi artiklitest 218, 178 ja 232, et riigil oleks võimalik kehtestada kohustuslik e-arveldamine kõigile Prantsusmaa territooriumil asuvatele maksukohustuslastele. Luba taotleti 1. detsembrist 2021 kuni 31. detsembrini 2028.

Seejärel taotles Prantsusmaa komisjonis 20. septembril 2021 registreeritud kirjaga, et erandi tegemise luba laieneks üksnes käibemaksudirektiivi artiklitele 218 ja 232 ning et seda kohaldataks 1. jaanuarist 2024 kuni 31. detsembrini 2026.

Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 teise lõigu kohaselt teatas komisjon 29. septembri 2021. aasta kirjaga Prantsusmaa taotlusest teistele liikmesriikidele. Komisjon teatas 30. septembri 2021. aasta kirjaga Prantsusmaale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Prantsusmaa esitas taotluse käibemaksudirektiivi artiklil 395 põhineva erandi tegemiseks, et riigile antaks luba rakendada kohustust väljastada Prantsusmaal asuvate käibemaksukohustuslaste vaheliste riigisiseste tehingute kohta e-arveid 2020. aasta rahandusseaduse artikli 153 ja 2021. aasta rahandusseaduse artikli 195 alusel. Sellega kaasneb kõnealuste maksukohustuslaste kohustus saata maksuhaldurile teatavaid täiendavaid andmeid.

Prantsusmaa leiab, et e-arvete esitamise kohustus parandab pettustevastast võitlust ning tugevdab samal ajal ettevõtjate konkurentsivõimet. Samuti parandab see reaalajas andmeid äritegevuse kohta, võimaldades juhtida majanduspoliitikat võimalikult lähedaselt osalejate tegelikule majanduslikule olukorrale. Kõnealune kohustus võimaldab ka lihtsustada ettevõtjate käibemaksu aruandluskohustusi, sest kehtestatakse deklaratsioonide eeltäitmine.

Käibemaksudirektiivi artiklis 218 on sätestatud liikmesriikide kohustus aktsepteerida arvetena kõiki dokumente ja sõnumeid nii paberkandjal kui ka elektroonilisel kujul. Seetõttu soovib Prantsusmaa saada käibemaksudirektiivi kõnealusest artiklist erandi, et Prantsusmaa maksuamet saaks arvena käsitada ainult kombineeritud või struktureeritud vormis e-arveid.

Käibemaksudirektiivi artikli 232 kohaselt kasutatakse e-arvet selle vastuvõtja nõusolekul. Seetõttu nõuab e-arvete esitamise kohustuse kehtestamine Prantsusmaal erandit sellest artiklist, et väljastaja ei peaks enam taotlema saaja nõusolekut, et saata arve paberivabas vormis.

Prantsusmaa väidab, et üldise e-arvete esitamise kohustuse kehtestamine aitaks võidelda pettuste ja maksudest kõrvalehoidmise vastu, hõlbustades samal ajal maksualaste õigusaktide vabatahtlikku järgimist. Kohustus väljastada e-arveid koos täiendavate tehinguandmete edastamisega sertifitseeritud eraplatvorme ja tsentraliseeritud avalikku platvormi hõlmava süsteemi kaudu võimaldab maksuhalduril kontrollida reaalajas deklareeritud ja kogutud käibemaksu ning väljastatud ja saadud arvete vastavust. Sellega parandataks märkimisväärselt ametiasutuste suutlikkust ennetada käibemaksupettusi ja nende vastu võidelda.

E-arvete esitamise kohustus hõlmab ainult maksukohustuslaste vahelisi tehinguid (B2B). Lõpptarbijaid hõlmavate tehingute andmed (B2C) esitatakse teistsuguse mehhanismi kaudu. Ühendusesisese soetamise korral säilib maksukohustuslastel õigus saada paberarveid. Tuleb märkida, et kohustus kasutada ettevõttelt riigile (B2G) tehingute puhul e-arveid jõustus Prantsusmaal järk-järgult ajavahemikus 1. jaanuarist 2017 kuni 1. jaanuarini 2020. Seepärast on ettevõtted, kes on juba väljastanud e-arveid riikliku finantsarveldusagentuuri (AIFE) väljatöötatud B2G Chorus Pro e-arvete platvormi kaudu, juba varustatud ja ette valmistatud e-arvete esitamise kohustuse laiendamiseks B2B tehingutele. Prantsusmaa väidab, et enamik Prantsusmaa käibemaksukohustuslastest juba saadavad või saavad arveid elektroonilisel kujul. Prantsusmaa sõnul kasutas 2017. aastal paberarveid ainult 31 % Prantsusmaa ettevõtetest, kus oli üle kümne inimese, ning see osakaal on sellest ajast alates tõenäoliselt vähenenud. Üleminek elektroonilisele vormingule lõpetab arvete töötlemisel pabervormingu kasutamise, mis toob ettevõtjatele kaasa märkimisväärse kokkuhoiu.

Prantsusmaa leiab, et e-arved annavad maksukohustuslastele eeliseid, nagu tarnija maksetähtaegade lühenemine, trüki- ja postikulude vähenemine, arvete töötlemise kulude ja viivituste vähenemine, ladustamiskulude vähenemine ning koolitus- ja süsteemi arendamise kulude vähenemine.

Prantsusmaa kavandab kohustuse järkjärgulist kehtestamist, et võimaldada üleminekut ja toetust uuele süsteemile, mis on kohandatud igat liiki ettevõtetele. Alates 2024. aastast kehtib e-arve vastuvõtmise kohustus kõigi ettevõtjate suhtes. E-arvete väljastamise kohustuse järkjärguline kehtestamine on kavandatud vastavalt äriühingute suurusele: 2024. aastal suurettevõtjatele, 2025. aastal 250-4 999 töötajaga ning alla 1,5 miljardi euro suuruse käibega ettevõtjatele ning 2026. aastal väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele ning väga väikestele ettevõtjatele, sealhulgas maksukohustuslastele, kes saavad kasu käibemaksudirektiivi artiklis 282 osutatud väikeettevõtjate maksuvabastusest.

Arvevahetuse koostalitlusvõime tagamiseks peaksid nii era- kui ka avaliku sektori e-arveldamise teenuseid pakkuvad platvormid pakkuma maksukohustuslastele minimaalset arvu struktureeritud või segavorminguid, ilma et see piiraks nende vabadust pakkuda alternatiivseid vorminguid.

Arvestades erandi laia kohaldamisala, on oluline tagada vajalik kontroll erandi kohaldamise suhtes ja eriti hinnata meetme mõju käibemaksupettustega ja käibemaksu maksmisest kõrvalehoidmisega võitlemisele ning maksukohustuslastele. Kui Prantsusmaa soovib erandi kohaldamist pikendada, palutakse riigil koos pikendamistaotlusega esitada meetme toimimist käsitlev aruanne. Kõnealuses aruandes tuleks hinnata meetme tõhusust käibemaksupettustega ja käibemaksu maksmisest kõrvalehoidmisega võitlemisel ning käibemaksu kogumise lihtsustamisel. Aruandes tuleks hinnata ka meetme mõju maksukohustuslastele, eelkõige nende halduskoormuse ja nõuete täitmisega seotud kulude suurenemist.

Tehakse ettepanek lubada erandit kohaldada alates 1. jaanuarist 2024 kuni 31. detsembrini 2026.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega