ET Euroopa Liidu Teataja C 51/75

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni aruanne nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele tervikliku tootepoliitika rakendamise praeguse seisu kohta”

KOM(2009) 693 lõplik

2011/C 51/15

Raportöör: Josef ZBOŘIL

Euroopa Komisjon otsustas 21. detsembril 2009. aastal vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni aruanne nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele tervikliku tootepoliitika rakendamise praeguse seisu kohta”

KOM(2009) 693 lõplik.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis arvamuse vastu 7. juulil 2010.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 466. istungjärgul 21. oktoobril 2010 ühehäälselt vastu järgmise arvamuse.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tervitab Euroopa Komisjoni aruannet tervikliku tootepoliitika rakendamise kohta, milles antakse põhjalik ülevaade tervikliku tootepoliitika põhimõtete rakendamise protsessist. Aruanne on hästi sobitatud säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava laiemasse konteksti.

1.2 Integreeritud lähenemisviisil põhinevas strateegias võetakse kohaselt arvesse subsidiaarsuse põhimõtet ja iga liikmesriigi erijooni. Komitee juhib tähelepanu asjaolule, et praktilisi meetmeid rakendatakse peamiselt tütarettevõtete tasandil ning müüja ja tarbija koosmõju tulemusena turul.

1.3 Komitee leiab, et kuigi terviklik tootepoliitika hõlmab turujõudude küsimust, tuleb turumehhanismide, nt keskkonnamaksude ja stiimulite osas veel palju tööd teha selleks, et kooskõlastatult parandada nende rakendatavust. Komitee soovitab pöörata suuremat tähelepanu kogemuste vahetamisele liikmesriikide vahel ning eriti stiimulitele, nende rakendamisele ja pikaajaliste vabatahtlike kokkulepete rollile.

1.4 Komitee on veendunud, et standardimine oleks kasulik paljudele toodetele, kuna see mõjutaks positiivselt nende ringlussevõttu, tõhusust, keskkonnamõju ja muid tegureid. Ökodisaini direktiivi rakendamisel on standardimisel äärmiselt oluline roll ning seda on vaja tulevikku silmas pidades tugevdada.

1.5 Komitee arvates aitaks kahe keskkonnajuhtimissüsteemi suurem ühtlustamine (EMASi viimine suuremasse kooskõlla ISO 14001-ga) tagada EMASi süstemaatilisema rakendamise säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava osana.

1.6 Kõik määrused, poliitikameetmed või vahendid, sh säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava rakendamiseks, tuleb koostada ja vastu võtta nii, et nad ei kahjustaks konkurentsikeskkonda ega siseturu toimimist ning austaksid täielikult parema reguleerimise põhimõtet ja jätkusuutlikkuse eesmärki. Äärmiselt oluline on tagada, et praktilistel kaalutlustel vastu võetud uued poliitikameetmed ei kattuks ega oleks vastuolus juba paikapandud ELi vahendite ja poliitikameetmetega.

1.7 Ka kulutõhusus on säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava edu tagamisel väga oluline. Esialgsele mõjuanalüüsile tuleks lisada makro- ja mikromajandusliku mõju analüüs, kuna need erinevad sageli suuresti sellest, mis majanduselus tegelikult toimub.

1.8 Hindamismenetluses tuleks võimalikult varases etapis ja maksimaalse läbipaistvusega võtta arvesse ka peamisi väärtusahelaid. Kehtivad õigusaktid ökodisaini ja märgistamise kohta ei tohiks muutuda Euroopa toodetele takistuseks, vaid peaksid aitama neil olla edukad nii siseturul kui ka rahvusvahelistel turgudel. Igasugused algatused, eriti toodete märgistamise kohta ja tarbimise muutmiseks, peaksid põhinema kindlal ja tõendatud teaduslikul alusel ning neid tuleks kasutada vaid valdkondades, kus tarbimismustrit on võimalik muuta.

1.9 Komitee väljendab toetust nii tervikliku tootepoliitika ideele kui ka säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskavale, mille eesmärk on toetada säästvamate toodete ja tootmisprotsesside väljatöötamist kooskõlas komitee varasemate selle valdkonna arvamustega (1). Kõnealuse lähenemisviisiga saavutatakse suurem lisaväärtus nii keskkonna kui ka Euroopa majanduse konkurentsivõime jaoks.

1.10 Komitee on veendunud, et seepärast tuleks esmatähtsaks pidada olemasolevaid ühenduse programme, nagu Euroopa energiatehnoloogia strateegiline kava, keskkonnatehnoloogia tegevuskava ja tehnoloogiliste platvormide tegevused. Erilist tähelepanu tuleks pöörata heale koordineerimisele ja piisavale ambitsioonikusele.

1.11 Ökoinnovatsiooni valdkonna teadus- ja arendustöös osalejate parem koostöö, majandusvaldkond ja ettevõtted, uurimiskeskused ja kõrgharidusasutused peaksid tagama valdkonnas uuendustegevuse, mis on ülimalt tähtis.

1.12 Kui terviklikku tootepoliitikat arendatakse säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskavast lahus, on oht, et sellega kaasnevad ebavajalikud vastuolud ja ebakindlus. Seepärast nõustub komitee täielikult sellega, et igasugune edaspidine tegevus tervikliku tootepoliitika vallas kuulub nüüdsest hindamisele ja peab toimuma säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava raames.

1.13 Nii tervikliku tootepoliitika kui ka säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava rakendamine peab endast kujutama dünaamilist protsessi, mis tugineb eri huvitatud osapoolte (alates ettevõtetest ja poliitikakujundajatest kuni tarbijaorganisatsioonide ja keskkonnaküsimustega tegelevate valitsusväliste organisatsioonideni) pidevale dialoogile ja koostööle, et tugevdada tarbijatega suhtlemiseks kasutatavaid vahendeid, mahepõllunduslikku tootmist ning säästvate riigihangete ja riiklike tellimuste edendamist.

2. Komisjoni dokument

2.1 Komisjon võttis 18. juunil 2003 vastu teatise „Terviklik tootepoliitika – lähtudes kogu olelusringi hõlmavast keskkonnasõbralikust mõtteviisist” (2). Terviklik tootepoliitika põhineb järgmistel tähelepanekutel.

— Kaupade ja teenuste (st toodete) tootmine ja kasutamine on keskkonnale avaldatava negatiivse üldmõju peamine põhjus. Olukord on halvenemas, kuna ELis ja kogu maailmas tarbitavate toodete hulk pidevalt suureneb.

— Tooted avaldavad keskkonnale survet ja mõju erinevates olelusringi etappides (tootmisahelas, kasutusetapis, tarbetuks muutunud toote kasutuselt kõrvaldamise etapis). Parandusmeetmed tuleb välja töötada nii, et välditakse keskkonnakoormuse ülekandmist toote olelusringi muusse etappi või muusse geograafilisse piirkonda.

— Kuna tooted ja mõjud on väga erinevad, ei ole nende kõikide käsitlemiseks ühte ühist poliitikavahendit. Sobiv poliitikavahend või vahendite kombinatsioon tuleb valida igal üksikjuhul eraldi ning seda tuleb rakendada kooskõlastatult ja sageli mitmes poliitikavaldkonnas korraga.

2.2 Teatises on määratletud tervikliku tootepoliitika eesmärk ning kehtestatud selle viis põhimõtet: 1) kogu olelusringi hõlmav mõtteviis; 2) töötamine turuga; 3) sidusrühmade ulatuslik kaasamine; 4) toodete pidev täiustamine; 5) poliitikavahendite kooskõlastatud kasutamine. Terviklikku tootepoliitikat oli kavas rakendada kolme strateegilise meetme kaudu:

— Toetatakse üldisi poliitikameetmeid, eelkõige ELi säästva arengu strateegiat, (3) ELi kuuendat keskkonnaalast tegevusprogrammi (4) ning säästva tarbimise ja tootmise programmide kümneaastast raamistikku (5).

— Täiendatakse toodetega seotud olemasolevaid meetmeid; selleks nähakse ette raamistik, mille alusel saaks keskkonnaprobleeme käsitleda toodete olelusringi silmas pidades.

— Suurendatakse keskkonnaalase tootepoliitika vahendite kooskõla ja ühtsust.

2.3 Tervikliku tootepoliitika põhimõtted on ühendatud säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika üldise raamistikuga ja selle 2008. aasta tegevuskavaga, (6) mis tähendab, et terviklikku tootepoliitikat käsitleva teatise vastuvõtmisega käivitatud protsessi on tegevuskavas kindlalt arvesse võetud ja edasi arendatud.

2.4 Energiat tarbivate toodete ökodisaini käsitleva direktiiviga võetakse tervikliku tootepoliitika põhimõtted üle tootearendust käsitlevatesse õigusaktidesse. Nimetatud direktiivi reguleerimisala laiendati 2009. aastal säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava raames uutele tooterühmadele (energiamõjuga tooted) (7).

2.5 Uue jäätmete raamdirektiiviga (8) muudeti mitmed tervikliku tootepoliitika osad õiguslikult siduvaks, eelkõige nõue, mille kohaselt tuleb jäätmepoliitika väljatöötamisel arvesse võtta materjalide kogu olelusringi.

2.6 Loodusvarade säästlikku kasutamist ning jäätmetekke vältimist ja ringlussevõttu käsitlevates teemastrateegiates on heaks kiidetud kogu olelusringi hõlmav mõtteviis ning põhimõtted, mille kohaselt tuleb tooteid pidevalt arendada (9) ja teha koostööd turuga (10). Näiteks jäätmestrateegias kutsutakse üles looma ELis tugevaid ringlussevõtu turgusid.

2.7 Kohe pärast terviklikku tootepoliitikat käsitleva teatise vastuvõtmist alustas komisjon olelusringi hindamise Euroopa platvormi loomist ning olelusringi hindamise Euroopa kvaliteetandmebaasi ja olelusringi hindamise juhendi väljatöötamist.

2.8 Üldiselt on keskkonnasõbraliku tootepoliitika arendamine ELis olnud edukas. Kuna terviklik tootepoliitika on pigem siiski protsess kui lõpptulemus, on veel küllaldaselt võimalusi täiendavate meetmete jaoks.

2.9 Kõnealuse poliitika käsitust võib kohaldada ka muude kui tööstustoodete ning teenuste keskkonnasõbralikkuse suurendamiseks. Maksustamist ja toetusi käsitlevaid tervikliku tootepoliitika vahendeid ei ole ühenduse tasandil veel kohaldatud.

2.10 Tervikliku tootepoliitika ühendamist muude meetmetega on raske dokumenteerida, kuna uute meetmete puhul ei viidata sageli otseselt terviklikule tootepoliitikale. Siiski on peamised tööstusharud ja poliitikakujundajad võtmas üha enam omaks kogu olelusringi hõlmavat mõtteviisi, samuti on andmed kogu olelusringi kohta paremini kättesaadavad ja metoodikat käsitlevate kokkulepete osas on saavutatud edu. Ka on edukalt kindlaks tehtud tooteid, mille puhul on täiustamise võimalused kõige suuremad, ning selgitatud välja selleks vajalikke meetmeid.

2.11 Säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava keskmes on praegu tarbijate teavitamine, ökodisaini käsitlevad õigusaktid, keskkonnasäästlik tootmine ja keskkonnahoidlikud riigihanked. Nimetatud tegevuskavaga jätkatakse terviklikku tootepoliitikat käsitleva teatisega käivitatud protsessi, et kasutada täiendavaid turuvõimalusi veelgi keskkonnasõbralikumate toodete tootmiseks ja säästva tarbimise edendamiseks. Teatises jõutakse järeldusele, et tegevuskava 2012. aastaks kavandatud läbivaatamine on suurepärane võimalus tervikliku tootepoliitika arengut täiendavalt hinnata.

3. Üldised märkused

3.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tervitab Euroopa Komisjoni aruannet tervikliku tootepoliitika rakendamise kohta ning selle juurde kuuluvat töödokumenti, milles antakse põhjalik ülevaade tervikliku tootepoliitika põhimõtete rakendamise protsessist. Ülevaates käsitletakse algatusi ja nende praktikas rakendamist komisjoni poolt, samuti võrreldakse olukorda eri liikmesriikides ja tuuakse välja nende erijooned. Aruanne on hästi sobitatud säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava laiemasse ideesse.

3.2 2003. aastal avaldatud Euroopa Komisjoni algne teatis tervikliku tootepoliitika kohta aitas kahtlemata algatada viljaka arutelu. Teatises hinnati nii ELi institutsioonide, liikmesriikide kui ka eri huvirühmade rolli selles, et vähendada võimalikult palju toodete mõju keskkonnale. Arutelu on muutnud ka arusaamist teemast tervikuna. Selle tulemusel on tehtud pidevaid jõupingutusi asjakohaste poliitiliste ja õiguslike vahendite väljatöötamiseks, mille kaudu vähendada toodete mõju keskkonnale.

3.3 Eesmärgiks seati sellise kontseptuaalse raamistiku loomine, mis põhineks toote olelusringi hindamisel, mis saab aidata parandada toodete keskkonnamõjuga tegelemiseks mõeldud eri poliitikameetmete koordineerimist ja kooskõla.

3.4 Haldusasutused, seadusandlikud organid ja asjaomased pooled on tervikliku tootepoliitika viis aluspõhimõtet edukalt oma töösse kaasanud. Kõnealustest põhimõtetest lähtub ka säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava, mis on tervikliku tootmispoliitika teatise algatatud protsessi loogiline jätk.

3.5 Komitee tervitab asjaolu, et kõik viis peamist põhimõtet on ametlikult sõnastatud ELi direktiivides ja poliitikadokumentides: (1) olelusringipõhine mõtteviis võeti ökodisaini direktiivi aluseks; (2) säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava ja stiimulite ettepanekute eesmärk oli suurem koostöö nii siseriiklikel kui ka Euroopa turgudel; (3) mitmete algatuste kaudu kaasatakse nii Euroopa kui ka liikmesriikide sidusrühmad; (4) säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava oluline osa on ka toodete funktsionaalsuse pidev parandamine; (5) vahendite koordineerimist ja ühtlustamist on parandatud, et tagada tegevuskava integreeritud lähenemisviisist tulenevate võimalike sünergiate täielik ärakasutamine.

3.6 Integreeritud lähenemisviisil põhinevas strateegias võetakse kohaselt arvesse subsidiaarsuse põhimõtet ja iga liikmesriigi erijooni ning hoidutakse kahjustamast siseturu konkurentsikeskkonda. Komitee juhib tähelepanu asjaolule, et põhimõtteid ja poliitikavahendeid rakendatakse peamiselt tütarettevõtete tasandil ning müüja ja tarbija koosmõju tulemusena turul. See peaks peegelduma kõigi huvitatud poolte laialdase heakskiidu pälvinud tõhusate vahendite kasutamises.

3.7 Ehkki terviklik tootepoliitika on vilja kandnud ning seda on rakendatud mitmes konkreetses poliitikavahendis, leiab komitee, et on aeg pöörata rohkem tähelepanu tervikliku tootepoliitika rakendamise tõhususele. Eelkõige tuleks hinnata rakendamisel tehtud edusamme, samuti takistusi ja ebaõnnestumisi, nii et tegevuskava hindamisel 2012. aastal saaks võtta soovitud tõhususe saavutamiseks vastu vajalikud parandusmeetmed.

3.8 Komitee on veendunud, et selline toodetele keskendunud poliitika avaldab täit mõju vaid siis, kui meetmeid rakendatakse globaalsel tasandil, võttes arvesse kõiki majanduslikke ja kultuurilisi erinevusi. Üldine soodustuste süsteem, mis keskendub nii piirkondlikele kaubanduslepingutele kui ka arenguriikide jõupingutustele säästva arengu valdkonnas, on hea näide mehhanismist tervikliku tootepoliitika viie põhimõtte tõhusaks rakendamiseks globaalsel tasandil.

4. Konkreetsed märkused

4.1 Komitee leiab, et kuigi terviklik tootepoliitika hõlmab turujõudude küsimust, mis on oluline selleks, et terviklik tootepoliitika ja muud vahendid oleksid edukad, tuleb turumehhanismide, nt keskkonnamaksude ja stiimulite osas veel palju tööd teha selleks, et kooskõlastatult parandada nende rakendatavust. Euroopa Liidul on seejuures aga vaieldamatult väiksem roll kui liikmesriikidel. Komisjonis 2007. aastal vastu võetud rohelises raamatus ja laialdastes konsultatsioonides asjaomaste sidusrühmadega on mõnevõrra rõhutatud turumehhanismide rolli. Komitee soovitab siiski pöörata suuremat tähelepanu kogemuste vahetamisele liikmesriikide vahel ning eriti stiimulitele, nende kasutamisele ja pikaajaliste vabatahtlike kokkulepete rollile.

4.2 Tooted ja nende keskkonnamõju on tihedalt seotud ka standardimise teemaga. Komitee on veendunud, et standardimine oleks kasulik nii seoses mootorsõidukite heitgaasidega kui ka paljude teiste toodetega. See avaldaks positiivset mõju näiteks toodete ringlussevõetavusele ja keskkonnamõjule, samuti teistele keskkonnateguritele. Ka ökodisaini direktiivi rakendamisel on standardimisel äärmiselt oluline roll ning seda on vaja tulevikku silmas pidades suurendada. Standardimisest saadav eelis seisneb võimaluses kaasata kõik huvitatud pooled.

4.3 Keskkonnajuhtimissüsteemid EMAS ja ISO 14001 on mittekohustuslikud vahendid, mis toetavad terviklikku tootepoliitikat ja sellega seotud poliitikaid. On selge, et EMASi rangemad haldus- ja auditeerimisnõuded ei innusta seda laialdasemalt kasutama ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks on need tõkestavad. ISO 14001 kasutatakse laialdasemalt, osaliselt selle laiahaardelisuse tõttu, kuid eriti seepärast, et ta sobib paremini globaalsel tasandil tegutsevatele ettevõtetele. Komitee arvates aitaks kahe keskkonnajuhtimissüsteemi suurem ühtlustamine tagada EMASi süstemaatilisema rakendamise säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava osana.

4.4 Kõik määrused, poliitikameetmed või vahendid, sh vahendid säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava rakendamiseks, tuleb koostada ja vastu võtta nii, et see ei kahjustaks konkurentsikeskkonda ega siseturu toimimist ning austaks täielikult parema reguleerimise põhimõtet ja jätkusuutlikkuse eesmärki.

4.5 Rakendatud on juba mitmeid tulemusi andvaid poliitikameetmeid, mis kujutavad endast positiivset sammu säästva tarbimise ja tootmise suunas Euroopa Liidus. Seepärast on vaja tagada, et uued poliitikad ei kattuks ega läheks vastuollu olemasolevate ELi poliitikate ja vahenditega. Vastasel juhul kannataks märkimisväärselt ELi majanduse konkurentsivõime: lõpliku otsuse peab alati langetama teadlik tarbija.

4.6 Komitee on veendunud, et ainult sidusa ja järjekindla poliitikaga, kust puudub mõttetu haldusbürokraatia, on võimalik luua positiivne õiguslik raamistik investeeringuteks ELis. Ainult sellises raamistikus on võimalik luua uusi ja säilitada olemasolevaid töökohti ning vähendada süstemaatiliselt survet keskkonnale. Keemiliste ainete ja ehitusmaterjalide õiguslik raamistik ning elektri- ja elektroonikaseadmeid reguleerivad eeskirjad tekitavad ohu, et meetmed lähevad omavahel vastuollu. Selliste juhtudega kaasneb märkimisväärne õiguslik ebakindlus ja ebakõlad, mille käsitlemisel tuleb olla tähelepanelik. REACHi järgmine läbivaatamine (11) on suurepärane võimalus püüelda suurema ühtsuse järele ning kaaluda mitme valdkondliku meetme lisamist ELi hiljuti vastu võetud keemiliste ainete horisontaalsesse õiguslikku raamistikku.

4.7 Ka kulutõhusus on äärmiselt oluline, et säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava oleks edukas. Lisaks esialgsele analüüsile mõju ja kasu kohta tuleb teostada uuringud nii kogu majandussektori kui ka üksikute ettevõtete potentsiaali kohta, kuna makro- ja mikroanalüüside tulemused erinevad sageli suuresti sellest, mis majanduselus tegelikult toimub.

4.8 Hindamismenetluses tuleks võimalikult varases etapis ja maksimaalse läbipaistvusega võtta arvesse ka peamisi väärtusahelaid. Kehtivad õigusaktid ökodisaini ja märgistamise kohta ei tohiks muutuda Euroopa toodetele takistuseks teiste majanduspiirkondadega konkureerimisel või seoses turu ebapiisava reaktsiooniga säästvamatele toodetele. Selle asemel peaksid need aitama Euroopa toodetel olla edukad nii siseturul kui ka rahvusvahelistel turgudel. Igasugused algatused, eriti need, mis on seotud toodete märgistamisega ja tarbimise muutmisega, peaksid põhinema tugeval ja tõendatud teaduslikul alusel. Märgistamine ei ole kuigi kasulik ettevõtetevaheliste toodete valdkonnas. Toodete märgistamine on lisaks vahend tarbijate teavitamiseks toodete mõjust keskkonnale. Uurida tuleks ka teisi teabevahendeid, sh rahvusvahelisi standardeid.

4.9 Majandusvaldkond peab olema piisavalt paindlik, tagamaks toodete väljatöötamisel parema reageerimise tarbijate vajadustele selgelt määratletud turukeskkonnas. Säästva arengu põhimõtete rakendamine kogu ELis sõltub peamiselt vabatahtlikkusel põhinevast lähenemisviisist majandussektoris.

4.10 Seetõttu väljendab komitee toetust terviklikule tootepoliitikale ning säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskavale, mis on suunatud säästvamate toodete ja tootmisprotsesside väljatöötamisele. Seeläbi saavutatakse suurem lisaväärtus nii keskkonna kui ka Euroopa majanduse konkurentsivõime jaoks. Selle tulemusel võivad avaneda ka uued turud nii ELis kui ka kogu maailmas. Uued turud peaksid olema ökoinnovatsiooni soodustavad ja tõhusad, milleks on lisaks liikmesriikide investeeringutele vaja ka ühenduse vahendeid, et toetada uurimis- ja arendustegevust säästvate tehnoloogiate valdkonnas. Tuleks kaaluda süsinikdioksiidiga seotud finantsvahenditest saadud tulude suunamist säästva tehnoloogia valdkonna investeeringuteks.

4.11 Komitee on veendunud, et seepärast tuleks esmatähtsaks pidada olemasolevaid ühenduse programme, nagu Euroopa energiatehnoloogia strateegiline kava, keskkonnatehnoloogia tegevuskava ja tehnoloogiliste platvormide tegevused. Muutuse tegemiseks turul on siiski vaja rohkem jõupingutusi rahastamise valdkonnas. Erilist tähelepanu tuleks pöörata heale koordineerimisele ja piisavale ambitsioonikusele, eelkõige nii kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kui ka ELi avalikest vahenditest finantseeritavate meetmete osas.

4.12 Üks edukaid algatusi on toidu säästva tarbimise Euroopa ümarlaud, mille kaaseesistuja on Euroopa Komisjon ning mida toetavad ÜRO Keskkonnaprogramm (UNEP) ja Euroopa Keskkonnaagentuur. Euroopa tasandi sidusrühmade osalemine võimaldab kasutada ühtlustatud, olelusringi hõlmavat lähenemisviisi ning soodustab avatud ja tulemustele suunatud dialoogi toiduainete tarneahelas. Eesmärk on edendada teaduslikel alustel põhinevat, sidusat lähenemisviisi ning seada toiduainete tarneahel peamiseks panustajaks säästvasse tarbimisesse ja tootmisse Euroopas, arvestades seejuures ka säästva tarbimise ja tootmise maailma tegevuskava (12).

4.13 Nii tervikliku tootepoliitika kui ka säästva tootmise ja tarbimise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava rakendamine peab endast kujutama dünaamilist protsessi, mis tugineb eri huvitatud osapoolte (alates ettevõtetest ja poliitikakujundajatest kuni tarbijaorganisatsioonide ja keskkonnaküsimustega tegelevate valitsusväliste organisatsioonideni) pidevale dialoogile ja koostööle, et tugevdada tarbijatega suhtlemiseks kasutatavaid vahendeid, mahepõllunduslikku tootmist ning säästvate riigihangete ja riiklike tellimuste edendamist.

4.14 Parem koostöö ökoinnovatsiooni valdkonna teadus- ja arendustöös osalejate, majandusringkondade ja ettevõtete, uurimiskeskuste ja kõrgharidusasutuste vahel ei peaks mitte üksnes võimaldama kõnealuses valdkonnas vajalikku uuendustegevust, vaid aitama tagada ka oskusteabe edastamist, arvestades intellektuaalse omandi õigusi, ning teadmiste ja uute oskuste arengut, milleta terviklik tootepoliitika jääks utoopiliseks unistuseks.

4.15 Kui terviklikku tootepoliitikat arendatakse säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskavast lahus, tekib oht, et sellega kaasnevad ebavajalikud vastuolud ja ebakindlus. Seepärast nõustub komitee täielikult sellega, et igasugune edaspidine tegevus tervikliku tootepoliitika vallas kuulub nüüdsest hindamisele ning peab toimuma säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava raames.

Brüssel, 21. oktoober 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) ELT C 80, 30.3.2004, lk 39–44, ELT C 218, 11.9.2009, lk 46.

(2) KOM(2003) 302 lõplik.

(3) ELi säästva arengu uuendatud strateegia, 9. juuni 2006, nr 10117/06.

(4) KOM(2001) 31 lõplik.

(5) Vt http://www.un.org/esa/dsd/dsd_aofw_scpp/scpp_tenyearframprog.shtml.

(6) KOM(2008) 397 lõplik.

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiv 2009/125/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks.

(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid.

(9) KOM(2005) 670 lõplik.

(10) KOM(2005) 666 lõplik.

(11) Määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist. Komisjonil on võimalus REACHi lisade läbivaatamiseks ja muutmiseks kooskõlas artikliga 131, kusjuures mitmeks läbivaatamiseks antakse spetsiaalsed volitused artiklis 138 või muudes REACHi sätetes.

(12) www.food-scp.eu.