[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 10.7.2006

KOM(2006) 366 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

Komisjoni 2005. aasta aruanne tagatisfondi ja selle juhtimise kohta {SEK(2006) 891}

SISUKORD

1. Õiguslikud alused 3

2. Fondi rahaline seis 31. detsembril 2005 3

2.1 Finantsanalüüs 3

2.2 Raamatupidamisaruannete esitamine 4

3. Maksed fondi 5

3.1. Maksed üldeelarvest finantsaasta jooksul 5

3.2. Intressid fondi likviidsete varade finantsinvesteeringutelt 6

3.3. Laenu tagasisaamine kohustusi mittetäitvatelt võlgnikelt 7

4. Fondi kohustused 7

4.1. Maksekohustuste mittetäitmisest tulenevad maksed 7

4.2. EIP tasu 7

1. Õiguslikud alused

Välistegevuse tagatisfond (edaspidi „fond“) moodustati nõukogu 31. oktoobri 1994. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2728/94 (edaspidi „määrus“), et tasuda ühenduse võlausaldajaile juhul, kui laenu saaja ei maksa tagasi ühenduse antud või tagatud laenu (EÜT L 293, 12.11.1994, lk 1). Määrust muudeti nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1149/99 (EÜT L 139, 2.6.1999, lk 1) ja nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2273/2004 (ELT L 396, 31.12.2004, lk 28) (edaspidi „muudetud määrus“).

Vastavalt määruse artiklile 6 usaldas komisjon ühenduse ja Euroopa Investeerimispanga (EIP) vahel 23. novembril 1994 Brüsselis ja 25. novembril 1994 Luxembourgis sõlmitud lepinguga fondi finantsjuhtimise EIP-le (edaspidi „leping“).

Lepingu artikli 8 lõike 2 kohaselt peab pank iga aasta 1. märtsiks esitama komisjonile fondi tegevuse ja juhtimise aruande ning fondi eelmise aasta tulude ja kulude aruande, „finantstulemuse selgituse“, ning raamatupidamisaruande, „fondi rahalise seisu aruande“. Täpsem teave 2005. aasta aruande kohta on esitatud komisjoni personali töödokumendi 2. jaos (edaspidi „lisa“).[1]

Lisaks peab komisjon muudetud määruse artikli 7 kohaselt iga aasta 31. maiks saatma Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale fondi eelmise aasta finants- ja juhtimisaruande.

2. Fondi rahaline seis 31. detsembril 2005

2.1 Finantsanalüüs

Fondi rahaline seis esitatakse 2005. aruandeaasta lõpus vastavalt rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele ( International Financial Reporting Standards – IFRS). Fondi kogusumma of 1 324 663 957,25 eurot (vt lisa 3. jagu: Fondi rahalise seisu aruanne 31. detsembril 2005, esitanud EIP). See summa sisaldab alates fondi moodustamisest:

- eelarvemakseid fondi (2 672 274 500,00 eurot);

- kumuleeruvat iga-aastast puhastulu (523 763 636,64 eurot);

- mitteliikmesriikide hilinenud tagasimakseid (575 673 913,77 eurot);

- EIP-le tagasi maksmata summadele vastavaid võlgu (711 557,47 eurot);

- hilinenud tagasimaksetelt 2002. aastal võetud komisjonitasu (5 090 662,91 eurot);

- IFRSi kasutuselevõtuga seoses tehtud parandust fondi portfelli hinnangus (46 981 944,72 eurot) (vt punkt „Reservid“ lisa 3. jaos tagatisfondi bilansi kohustused);

- kavandatust väiksemate nõuete esitamist fondi vahenditele (477 860 856,19 eurot);

- järjestikuseid fondi ülejäägi tagasimakseid eelarvesse (1 683 140 000,00 eurot);

- erandlikku tagasimakset, kui 10. jaanuaril 2005. aastal maksti eelarvesse 338 831 402,07 eurot, mis 1. mai 2004. aasta seisuga moodustas 9% uute liikmesriikidega seotud laenujäägist (vt fondi määruse viimane muudatus, 1. jagu).

Pärast viitvõlgade mahaarvamist (725 117,47 eurot, millest 702 497,47 eurot oli haldustasu (EIP tasu)) oli fondi kogusumma 31. detsembril 2005. aastal 1 323 938 839,78 eurot.

Määruse artiklis 3 on nõutud, et fondi vahendid peavad jõudma vajalikule tasemele (sihtsumma), milleks on määratud 9% iga toiminguga seotud kohustuste kogusummast põhikapitali osas, millele lisandub tasumisele kuuluv maksmata intress.

31. detsembri 2005. aasta seisuga oli kolmandates riikides laenu ja laenutagamistoimingute[2] ning tasumisele kuuluva maksmata intressi kogusumma 13 680 125 069,70 eurot, millest viimane moodustas 125 823 921,72 eurot.

Fondi vahendite (1 323 938 839,78 eurot) ja põhikapitaliga seotud maksmata kohustuste kogusumma (muudetud määruses määratletud tähenduses) suhe oli 9,68%. Kuna see on kehtestatud 9%-lisest sihtsummast suurem (ümardatud summa 1 231,21 miljonit eurot), tuli vastavalt määruse artikli 3 lõigule 3 teha fondist tagasimakse Euroopa Liidu üldeelarvesse. 2006. aasta eelarvesse tagasi makstava summa suurus oli 92 730 000,00 eurot.

2.2 Raamatupidamisaruannete esitamine

Euroopa ühendused kohustuvad tegema oma raamatupidamistavas suuri muudatusi seoses sellega, et 2005. aastal esitatakse finantsaruanded tekkepõhistena. Selle uuenduse raames otsustas komisjon esitada oma aruanded vastavalt uuele raamatupidamisseadusele, mis põhineb rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamise standardite (IPSAS) ja rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite (IFRS) põhimõtetel.

Nende põhimõtete järgimiseks koostati fondi eelnevalt konsolideeritud finantsaruanded.

Eelnevalt konsolideeritud bilansi kogusumma on 1 325 891 755,37 eurot. See sisaldab fondi kogusummat, millele lisanduvad fondi poolt tagatud võlad ja intressilaekumised hilinenud maksetelt ning muud laekumised, et koostada fondile aasta lõpus kõik raamatupidamisaruanded nii, et need oleksid konsolideeritud ELi konsolideeritud bilansiga (üksikasjad vt lisa 4. jagu).

3. Maksed fondi

3.1. Maksed üldeelarvest finantsaasta jooksul

Fondi varustamiskorra kujundamise õiguslikke aluseid on kirjeldatud lisa 1. jaos.

Nõukogu 26. septembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 2040/2000 (EÜT L 244, 29.9.2000, lk 27) eelarvedistsipliini kohta lubati üldeelarves kirjendada laenu- ja laenutagatiste reserv. Kõnealune eelarvepunkt, millesse 2005. aastal eraldati assigneeringuteks 223 miljonit eurot, on ette nähtud fondi varustamiseks. Sinna kantakse üle fondi maksmiseks ettenähtud summad.

Sellel õiguslikul alusel kinnitas eelarvepädev asutus fondi varustamiseks 2005. aastal ühe ülekande kogusummas 140 110 000,00 eurot.

- Ülekanne DEC 11/2005[3]: 140 110 000,00 eurot: see ülekanne oli ette nähtud makseks fondi vastavalt nõukogu 22. detsembri 1999. aasta, 6. novembri 2001. aasta ja 22. detsembri 2004. aasta otsustele ning komisjoni otsusele K(2004)2817/3 määruse lisas sätestatud korra kohaselt.

Selle ülekande aluseks olevad otsused on esitatud lisa 1. jaos.

Ülekanne tehti fondi ülejäägi (187 130 000,00 eurot) tagasimaksmise tasakaalustamise mehhanismi raames 15. juulil 2005.

Fondi varustamismehhanismi muutmiseks võttis komisjon 12. aprillil 2005. aastal vastu ettepaneku nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ, Euratom) nr 2728/94, millega asutatakse välistegevuse tagatisfond.[4] Selle ettepaneku peamine eesmärk on parandada eelarvevahendite kasutamise tõhusust. Ettepaneku kohaselt toimub fondi sissemaksete tegemine järelmaksete korras, arvestades tagatisega väljaantud laenude tagasimaksmata summat. Käesoleva aruande lõpetamise ajaks ei olnud nõukogu seda komisjoni ettepanekut veel vastu võtnud.

Vastavalt komisjoni teatisele 2007.–2013. aasta finantsperspektiivi kohta[5] ei piirata tulevikus tagatisfondi finantseerimist teoreetiliselt eelarvemehhanismiga[6], sest tagatisfondi hakatakse rahastama 4. rubriigi (välissuhted) eelarverealt, mitte erireservist nagu praegu.

3.2. Intressid fondi likviidsete varade finantsinvesteeringutelt

Fondi likviidsed varad investeeritakse vastavalt ühenduse/EIP 23./25. novembri 1994. aasta lepingu lisas sätestatud juhtimispõhimõtetele, mida on muudetud 17./23. septembri 1996. aasta 1. täiendava lepingu ja 26. aprilli - 8. mai 2002. aasta 2. täiendava lepinguga. 2. täiendava lepinguga muudeti 2002. aastal investeerimispõhimõtteid, et korrigeerida ülemäärast likviidsust, mis oli tõusnud üle 50% fondi varadest ja piiras fondi tootlikkust. Säilitati piirang, mille kohaselt vähemalt üks kolmandik fondi investeeringutest peab olema lühiajaline (kuni üks aasta), samas nähti ette, et lühiajalise likviidsuse tagamiseks sobivad nüüd ka muutuva intressimääraga väärtpaberid, sõltumata tähtajast, ja püsiva intressimääraga väärtpaberid, mille tähtaja lõpuni on jäänud vähem kui aasta, sõltumata algsest tähtajast. Seda tehti seetõttu, et püsiva intressimääraga väärtpaberite nominaalväärtusest makstakse tähtaja lõppedes välja 100%, samas kui muutuva intressimääraga väärtpabereid saab igal ajal müüa 100%-le lähedase hinnaga, sõltumata järelejäänud tähtajast. Selleks, et hoida tasakaalu erinevate vahendite vahel, mille likviidsust jälgitakse, hoitakse neist vähemalt 18% (fondi kahekordne varustamismäär) rahaliste investeeringute, eriti pangahoiustena. Uus ülesehitus aitas parandada fondi tootlikkust, säilitades mõistliku likviidsustaseme.

2005. aastal lepiti kokku järkjärgulises lähenemisviisis pikaajalistele investeeringutele, et rakendada taotletavat struktuuri, s.t et kahe- kuni kümneaastase lõpptähtajaga investeeringud jaguneksid võrdselt. Selleks määrati intressimäärade tase (sisenemispunkt), mis käivitaks pikaajalise investeeringu selliste lõpptähtaegade puhul, kus tegelik summa jääb alla sihttaseme. 2005. aasta jooksul ei saavutatud kõiki tasemeid ning seega lõpetatakse taotletava struktuuri rakendamine 2006. aastal.

Komisjoni ja EIP vahel on kokku lepitud pankade nimekiri, kellel on lubatud hoiuseid vastu võtta. Algset nimekirja on pankade reitingumuutusi arvestades korrapäraselt läbi vaadatud. Suurem osa pankadest on euro tasaarvestussüsteemi liikmed. Neil kõikidel on vähemalt kas reitinguagentuuri Moody’s pikaajaliste investeeringute reiting A1 ja lühiajaliste investeeringute reiting P1 või samaväärne Standard & Poor’si või Fitch’i reiting. Neisse pankadesse tehtud investeeringute kohta kehtivad eeskirjad, millega tagatakse nende hea jaotus ning välditakse liigset riski koondumist.

2005. aastal moodustas intressitulu sularahalt ja sularahaekvivalentidelt, fondi jooksevkontodelt ja väärtpaberite kontodelt 50 439 477,94 eurot, mis jaguneb järgmiselt:

- hoiused ja jooksevkontod : 6 280 520,69 eurot; 31. detsembri 2005. aasta seis, milles on arvesse võetud 2005. aasta pangahoiuste intressid (5 907 583,42 eurot) ja kogunenud intressi muutused (203 864,22 eurot). Jooksev kontod moodustasid 37 503,59 eurot, mille hulka kuulub jooksevkontol registreeritud intress. 31. detsembri 2005. aasta seisuga moodustasid kommertspaberid saadud intressidest 160 016,91 eurot ja kogunenud intressi muutused 28 447,45 eurot.

- väärtpaberiportfell : 44 158 957,25 eurot; selles summas sisaldub 31. detsembriks 2005 kogunenud 48 997 994,99 euro suurune intress väärtpaberitelt, 1 961 071,32 euro väärtuses kogunenud intressi muutusi. Intress väärtpaberitelt on saadud väärtpaberi vormis investeeringutelt, mis on tehtud vastavalt põhimõtetele, mis on kehtestatud lepinguga, millega EIP-le on usaldatud fondi likviidsete varade juhtimine. Sellest arvust tuleb aga lahutada aasta jooksul raamatupidamisarvestusse kantud 2 877 966,42 eurot, mis on kirjendatud soetamishinna ja tagasiostmisväärtuse vahelise erinevusena, mis jagatakse pro rata temporis põhimõttel väärtpaberite tähtaja lõpuni jääva ajaga (vastavalt aažio/disaažio hajutamisele kasumiaruandes).

Saadud intress on kantud eelarveaasta tulude hulka.

3.3. Laenu tagasisaamine kohustusi mittetäitvatelt võlgnikelt

2005. aastal ei saadud laenu tagasi. Fondil on tagasi saada 1 448 433,33 USA dollari suurune summa maksmata leppetrahvi viiviseid.

4. F ONDI KOHUSTUSED

4.1. MAKSEKOHUSTUSTE MITTETÄITMISEST TULENEVAD MAKSED

2005. aastal ei olnud fondil maksekohustuste mittetäitmisest tulenevaid makseid.

4.2. EIP tasu

26. aprillil ja 8. mail 2002. aastal lepingule lisaks sõlmitud 2. täiendavas lepingus on sätestatud, et panga tasu määratakse järk-järgult vähenevate komisjonitasu aastamäärade rakendamise teel vastavatele fondi varade osadele. Tasu arvestatakse fondi varade keskmiselt väärtuselt.

Panga 2005. aasta tasu suuruseks kinnitati 702 497,47 eurot, mis kanti ka kasumiaruandesse ja hilinenud laekumistena (kohustused) bilanssi. Tasu summa makstakse EIP-le 2006. aasta esimeses kvartalis.

[1] SEK(2006) 891.

[2] Muudetud määruses on sätestatud, et läbirääkijariikides läbiviidud tehingud, millel on fondi tagatis, saavad ka pärast ühinemiskuupäeva ühenduste tagatise. Kuid pärast seda kuupäeva ei käsitata neid enam ühenduse välistegevusena, mistõttu need kaetakse otse Euroopa Liidu üldeelarvest, mitte enam tagatisfondist.

[3] SEK(2005) 479 lõplik.

[4] KOM(2005) 130.

[5] KOM(2004) 487 14.7.2004.

[6] Eelarvedistsipliin on tagatud, sest:- makromajandusliku finantsabi laenude puhul on vaja nõukogu konkreetseid otsuseid;- Euratomi ja EIP tagatud laenude puhul kiidab nõukogu heaks mitmeaastased ülemmäärad.