EUROOPA KOMISJON Brüssel,26.10.2022 COM(2022) 540 final 2022/0344(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, direktiivi 2006/118/EÜ, mis käsitleb põhjavee kaitset reostuse ja seisundi halvenemise eest, ning direktiivi 2008/105/EÜ, mis käsitleb keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 540 final} - {SWD(2022) 540 final} - {SWD(2022) 543 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid ELi veealaste õigusaktide üldeesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda mürgiste ja/või püsivate saasteainete koosmõju eest. Käesolevas algatuses käsitletakse direktiivi 2000/60/EÜ (veepoliitika raamdirektiiv) ja selle kaht tütardirektiivi – direktiivi 2006/118/EÜ (põhjaveedirektiiv) ja direktiivi 2008/105/EÜ (keskkonnakvaliteedi standardite direktiiv); neis direktiivides keskendutakse põhja- ja pinnavee kaitsele. Kõnealuste direktiividega täiendatakse muid olulisi veealaseid õigusakte, st direktiivi (EL) 2020/2184 (joogiveedirektiiv), nõukogu direktiivi 91/271/EMÜ (asulareovee puhastamise direktiiv), direktiivi 2008/56/EÜ (merestrateegia raamdirektiiv), direktiivi 2006/7/EÜ (suplusveedirektiiv), direktiivi 2007/60/EÜ (üleujutuste direktiiv) ja nõukogu direktiivi 91/676/EMÜ (nitraadidirektiiv). Nimetatud õigusaktid sisaldavad saasteainete ja kvaliteedistandardite loetelusid ning nende loetelude korrapärase läbivaatamise nõudeid. Veepoliitika raamdirektiivi artikli 16 lõikes 4 on sätestatud, et komisjon peab korrapäraselt, vähemalt iga nelja aasta tagant, läbi vaatama veekeskkonda, st nii pinna- kui ka põhjavett ohustavate prioriteetsete ainete nimistu. Pinnavee puhul peab komisjon vastavalt keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi artiklile 8 vaatama läbi veepoliitika raamdirektiivi X lisa (prioriteetsete ainete nimistu) ning põhjavee puhul peab komisjon vastavalt põhjaveedirektiivi artiklile 10 vaatama iga kuue aasta tagant läbi põhjaveedirektiivi I ja II lisa. Sellest läbivaatamisest ja mõju hindamisest antakse aru ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule, nagu on osutatud keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi artiklis 8. Nende loetelude ajakohastamise vajadust kinnitas 2019. aasta toimivuskontroll, mille käigus jõuti samuti järeldusele, et muud õigusaktide täiustused suurendaksid õigusaktide tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust. Lähtuvalt ELi veepoliitika põhiülesandest on käesoleva algatuse üldeesmärgid: (1)parandada ELi kodanike ja looduslike ökosüsteemide kaitset kooskõlas elurikkuse strateegia ja nullsaaste tegevuskavaga, mis mõlemad on lõimitud Euroopa rohelisse kokkuleppesse; (2)suurendada õigusaktide tulemuslikkust ja vähendada kaasnevat halduskoormust, et võimaldada ELil kiiremini reageerida uutele riskidele. Kemikaalidega kokku puutumine joogivee kaudu võib avaldada mitmesugust lühi- ja pikaajalist mõju tervisele. Kemikaalid ohustavad ka veekeskkonda, tuues kaasa domineerivaid liike hõlmavad muutused ja elurikkuse vähenemise või kadumise. Veekogudes esinevate kemikaalide jaoks keskkonnakvaliteedi standardite kehtestamisega ja nende standardite järgimise kontrolli sätestamisega täiendatakse reostusallikaid ja reostuse leviku viise käsitlevaid õigusakte, et anda tõuge vajaduse korral rangemate tootmis-, heite- või kasutusstandardite kasutuselevõtuks ning vähendada joogivee puhastamise kulusid. Käesoleva algatuse erieesmärgid on: 1.ajakohastada põhja- ja pinnavett kahjustavate saasteainete loetelusid ainete lisamise ja väljajätmise ning kehtivate kvaliteedistandardite ajakohastamise teel; 2.parandada kemikaalisegude seiret, et paremini hinnata koosmõju ja võtta arvesse hooajalisi erinevusi saasteainete kontsentratsioonides; 3.vajaduse korral ühtlustada pinna- ja põhjavees esinevate saasteainete käsitlemist ELis; 4.tagada, et õigusraamistiku saab viia kiiremini kooskõlla teadusuuringute tulemustega, et rutem reageerida uutele probleemsetele saasteainetele; 5.parandada andmete kättesaadavust, läbipaistvust ja korduskasutamist, et edendada nõuetele vastavust, vähendada halduskoormust ja suurendada sidusust ELi laiema kemikaale käsitleva õigusraamistikuga. Algatuse lõppeesmärk on kehtestada vee keemilise reostuse vähendamiseks uued standardid rea probleemsete kemikaalide jaoks, hõlbustada normide järgimise tagamist lihtsustatud ja sidusama õigusraamistiku alusel, tagada Euroopa Keskkonnaameti (EEA) toel vee seisundiga seotud dünaamilise ja ajakohase teabe olemasolu ning luua paindlikum raamistik uute probleemsete saasteainetega tegelemiseks. See põhineks sidusrühmade laialdasel kaasamisel ja Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) usaldusväärsel teaduslikul toel, et võimaldada tagada kemikaale käsitlevate ELi õigusaktide võimalikult suur koostoime ja sidusus.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Ettepanek on täielikult kooskõlas muude veealaste õigusaktidega. Käesoleva ettepaneku esitamisega samaaegselt esitatakse ettepanek muuta asulareovee puhastamise direktiivi, mille puhul on suur probleem mikrosaasteained. Vajadus eemaldada need saasteained reoveepuhastites tõstab vee puhastamise hinda ja nende eemaldamine ei ole alati võimalik. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk ajendada võtma rohkem meetmeid varajases etapis ja vähendada heitkoguseid nende tekkekohas. Reovee puhastamine on eriti oluline selliste saasteainekategooriate nagu ravimite ja isikliku hügieeni toodetes sisalduvate ainete puhul, kuna selliseid aineid juhitakse keskkonda enamasti linnapiirkondades. Käesoleva ettepanekuga suurendatakse veereostuse ärahoidmise kaudu ka võimalusi vett taaskasutada, sealhulgas niisutamiseks, kooskõlas vee taaskasutuse miinimumnõudeid käsitleva uue määrusega (EL) 2020/741. Käesolev ettepanek on kooskõlas ka hiljuti muudetud joogiveedirektiiviga, mis tuleb kõikides ELi liikmesriikides üle võtta 2023. aasta jaanuariks. Kuna ettepanek hõlmab pinna- ja põhjavee reostuse vähendamist, aitab see kaitsta elutähtsaid joogiveeallikaid ja vähendada puhastamiskulusid. Joogiveedirektiivis ja käesolevas ettepanekus käsitletakse mitmesuguseid saasteaineid, eelkõige pestitsiide, ravimeid ning per- ja polüfluoritud alküülühendeid (PFASid). PFASidega seoses tuleks märkida, et käesolevas ettepanekus on (erinevalt muudetud joogiveedirektiivist) lähtutud 9. juulil 2020 vastu võetud Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) kõige viimastest soovitustest PFASide kohta. Nii nagu joogiveedirektiivi puhul, ei tegeleta käesoleva ettepaneku kohaselt mikroplastiga kohe, vaid alles pärast seiremetoodika väljatöötamist. Ettepanekut võetakse arvesse praegu toimuval suplusvee direktiivi hindamisel ja kui seda direktiivi otsustatakse muuta, saab ettepanekust direktiivi mõju hindamiseks koostatava lähtestsenaariumi osa. Käesolev ettepanek on samuti kooskõlas hiljutiste komisjoni ettepanekutega muuta ELi meetmeid suurtest tööstuskäitistest pärineva saaste vähendamiseks; nende ettepanekutega püütakse lisaks tööstusheidete direktiivi kohaldamisala laiendamisele suurendada ressursitõhusust ning tagada loanõuete suurem lõimitus ja nende täitmise parem kontroll, sealhulgas selle kaudu, et selgitatakse eeskirju, mida kohaldatakse saasteainete kaudsel vettejuhtimisel asulareoveepuhastite kaudu. Lisaks on nende ettepanekute eesmärk edendada innovatsiooni, et võimaldada tegeleda püsivate kemikaalide ja uute probleemsete kemikaalidega, sealhulgas PFASide, mikroplasti ja ravimitega. Muudetud tööstusheidete direktiivi kohases teabevahetusprotsessis, mida rakendatakse parima võimaliku tehnika viitedokumentide koostamiseks ja läbivaatamiseks, võetakse arvesse ELi veealastes õigusaktides kindlaks määratud probleemseid aineid, sealhulgas pinna- ja põhjavee jälgimisnimekirja kantud aineid, ning aineid, millest tuleneb ELi tasandil märkimisväärne veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu avalduv risk. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev algatus on komisjoni 2022. aasta tööprogrammi osa ja nullsaaste tegevuskava oluline meede. Nagu kõigi Euroopa rohelise kokkuleppe algatustega, püütakse ka selle algatusega tagada, et eesmärgid saavutatakse kõige tõhusamal ja vähem koormaval viisil ning kooskõlas olulise kahju ärahoidmise põhimõttega. Algatusega täiustatakse, ajakohastatakse ja kohandatakse kehtivaid õigusakte rohelise kokkuleppe valguses. Selles on tähelepanu keskmes nullsaaste eesmärgi määratlemine veesaasteainete jaoks ning sellega seoses inimeste tervise ja looduslike ökosüsteemide kaitse taseme kindlaksmääramine. Paljusid meetmeid, mida tuleb võtta, käsitletakse juba muudes käesoleva algatusega tihedalt seotud Euroopa rohelise kokkuleppe algatustes, sealhulgas järgmistes algatustes: ·elurikkuse strateegia ja strateegia „Talust taldrikule“, mille eesmärk on vähendada 2030. aastaks pestitsiidide ja väetiste kasutamist, toitainete kadu ning antimikroobikumide müüki. Pestitsiidide kasutamist loodetakse vähendada eeskätt komisjoni ettepanekuga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse taimekaitsevahendite säästvat kasutamist ja millega muudetakse määrust (EL) 2021/2115. Oma osa võib olla ka taimekaitsevahendite turulelaskmist käsitleva määruse (EÜ) nr 1107/2009 tulevasel läbivaatamisel; ·ELi plastistrateegia ja tulevane ELi mikroplastialgatus, mille eesmärk on saavutada nullsaaste tegevuskava eesmärgid, et vähendada 2030. aastaks jäätmeid, plastprügi meredes ja mikroplasti sattumist keskkonda; ·direktiiv (EL) 2019/904 (ühekordselt kasutatavate plasttoodete direktiiv), mille eesmärk on piirata ühekordselt kasutatavate plasttoodete kasutamist, näiteks tootjatele jäätmekäitlus- ja koristamiskohustuste (sh laiendatud tootjavastutuse süsteemide) kehtestamise kaudu; ·ringmajanduse tegevuskava, milles teatatakse eelkõige meetmetest mikroplastireostuse vähendamiseks, ja põllumajanduses kasutatava sette kvaliteeti reguleeriva nõukogu direktiivi 86/278/EMÜ (reoveesetete direktiiv) hindamine; ·kestlikkust toetav kemikaalistrateegia, milles tunnistatakse, et kemikaalid on tänapäeva ühiskonnas vajalikud heaolu tagamiseks, kuid võetakse eesmärgiks kaitsta kodanikke ja keskkonda paremini kemikaalide võimalike ohtlike omaduste eest. Strateegias püstitatakse ka eesmärk liikuda lähenemisviisi „üks aine, üks hindamine“ poole ning suurendada selleks kõigi asjaomaste õigusaktide puhul kemikaalide ohutuse hindamise tõhusust, tulemuslikkust, sidusust ja läbipaistvust. Seepärast antakse käesoleva ettepaneku kohaselt ECHA-le keskne roll teadusliku toe pakkumisel vee saasteainete kindlaksmääramisel ja asjaomaste kvaliteedistandardite kavandamisel; keskkonnas esinevate ravimitega seotud 2019. aasta strateegiline lähenemisviis (mis tuleneb otseselt keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi muutmisest 2013. aastal) ning Euroopa ravimistrateegia, milles mõlemas rõhutatakse ravimijääkide põhjustatud reostuse mõju keskkonnale ja võimalikku mõju tervisele ning loetletakse rida meetmeid nende probleemide lahendamiseks. Inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitleva õigusakti eelseisval muutmisel nähakse eeldatavalt ette asjakohased järelmeetmed. Kuna käesolevas ettepanekus on loetletud mitu antimikroobikumi ja samuti metall hõbe, on ettepanek kooskõlas ka ELi strateegiaga antimikroobikumiresistentsuse valdkonnas; ·Euroopa andmestrateegia, kus toonitatakse, et avaliku sektori loodud andmed peaksid olema saadaval üldiseks hüvanguks, et näiteks teadlased, muud avaliku sektori asutused ning väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd) saaksid neid asjakohaselt kasutada. ·Käesolev ettepanek on kooskõlas ka Euroopa tuleviku konverentsi lõpparuandega ja selles sisalduvate kodanikelt pärit sõnaselgete soovitustega nullsaaste kohta üldiselt ning konkreetsemate ettepanekutega saaste vähendamise kohta. Eriti asjakohased on järgmised lõplikud ettepanekud: oettepanek 1.4: oluliselt vähendada keemiliste pestitsiidide ja väetiste kasutamist kooskõlas kehtivate eesmärkidega ja tagada samal ajal toiduga kindlustatus ning toetada teadusuuringuid säästvamate ja looduspõhiste alternatiivide väljatöötamiseks; oettepanek 2.7: kaitsta veeallikaid ning võidelda jõgede ja ookeanide reostuse vastu, sealhulgas mikroplastireostuse uurimise ja tõkestamise kaudu. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikkel 192. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 191 ja artikli 192 lõikele 1 peab EL aitama kaasa keskkonna säilitamisele ja kaitsmisele ning keskkonna kvaliteedi parandamisele, piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemide lahendamiseks vajalike meetmete edendamisele rahvusvahelisel tasandil ning kliimamuutuste vastu võitlemisele. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

ELi pinnaveekogud ja põhjaveekogumid on reostunud mitmesuguste saasteainetega. Reostus liigub allavoolu ja maa all ning 60 % Euroopa valglapiirkondadest on rahvusvahelised (asuvad korraga kas mitme liikmesriigi või liikmesriigi ja kolmanda riigi territooriumil). Seepärast on oluline liikmesriikidevaheline koostöö ja vajalikud on ELi tasandi meetmed, et vähendada ühtlustatud standardite kehtestamise ning ühtlustatud andmekogumis- ja -jagamissüsteemide loomisega reostust ja muud piiriülest mõju. Ilma ELi tasandi meetmeteta oleks reostuse vähendamine üle jõu käivalt kulukas, eriti allavoolu paiknevate liikmesriikide jaoks. 2019. aastal tehtud ELi veealaste õigusaktide toimivuskontrolli käigus leidis kinnitust, et veepoliitika raamdirektiiv ja selle kaks tütardirektiivi on ajendanud võtma või tugevdanud meetmeid, mille eesmärk on tegeleda piiriülese survega veevarudele vesikonna tasandil nii riigi sees kui ka rahvusvaheliselt. Õigusaktides tehakse vahet saasteainetel, mida peetakse ohtlikuks ELi tasandil, ja saasteainetel, mis on probleemsed piirkonna või riigi tasandil, ning käsitletakse neid erinevalt. Käesoleva algatuse eesmärk on parandada piirkonna või riigi tasandil probleemsete ainete käsitlemist liikmesriikides. Valdkondades, kus on kehtestatud ELi keskkonnakvaliteedi standardid, määrab EL teaduslike tõendite põhjal kindlaks ühised sihid, et saavutada nullsaaste eesmärk, kuid võimaldab liikmesriikidel paindlikult otsustada selle üle, milline on kõige kulutõhusam viis nende eesmärkide saavutamiseks, kui võtta arvesse ELi asjaomaseid reostusallikapõhiseid õigusakte. Seda tehes (seades ühised eesmärgid ja võimaldades paindlikkust nende saavutamisel) loob EL seose reostusallikapõhiste ELi tasandi õigusaktidega (nt pestitsiidide säästva kasutamise kohta) ja aitab tagada neis õigusaktides kindlaks määratud eesmärkide tulemusliku saavutamise. •Proportsionaalsus Ettepanekuga muudetakse kehtivaid pinna- ja põhjavee saasteainete loetelusid ning kehtestatakse liikmesriikide järgitavad keskkonnakvaliteedi standardid või ajakohastatakse neid; seejuures tuginetakse suurel määral muudele ELi õigusaktidele, milles käsitletakse saasteallikaid või millega reguleeritakse heidet tootmise ja kasutamise ajal (nt teatavate ainete kasutamise piirangud tulenevalt REACH-määrusest või tööstusheidete direktiivi alusel tööstuskäitiste lubades kindlaks määratud heite piirnormid), ning jäetakse konkreetsed meetmed liikmesriikide valida. Kuna igal ELi veekogul on oma eripära (kliima, vool, geoloogilised tingimused jne) ja kõik veekogud ei pruugi olla sama surve all, on proportsionaalsuse vaatenurgast õige, et meetmete valimine on jäetud vee eest vastutavatele liikmesriikide ametiasutustele. 2019. aastal tehtud ELi veealaste õigusaktide toimivuskontrolli tulemusena kinnitati veepoliitika raamdirektiivi, keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi ja põhjaveedirektiivi lisaväärtust. Käesoleva ettepaneku mõju hindamisel leidis kinnitust, et ained, mida soovitakse lisada saasteainete loetellu koos kogu ELis kohaldatavate kvaliteedistandarditega, kujutavad endast ELi tasandil ohtu. Tehti kindlaks väike arv juba loetletud aineid, mida ei peeta enam ELi tasandil probleemseks, kuid mis võivad siiski vajada käsitlemist riigi tasandil. Käesoleva ettepanekuga nähakse ette kord, mis võimaldab Euroopa Komisjonil lahendada ebakõlad seoses sellega, kuidas liikmesriigid teevad otsuseid riigi tasandil reguleeritavate ainete ja nende jaoks kehtestatavate kvaliteedistandardite kohta. •Vahendi valik Algatus esitatakse direktiivina, kuna see on kõige asjakohasem õiguslik vahend asjaomaste kehtivate direktiivide muutmiseks. Direktiivi puhul peavad liikmesriigid võtma selle sätted üle oma siseriiklikesse materiaal- ja menetlusõiguse süsteemidesse ning rakendama meetmeid püstitatud eesmärkide saavutamiseks. Selle lähenemisviisiga antakse liikmesriikidele suurem vabadus kui määrusega, sest liikmesriigid saavad valida kõige asjakohasemad meetmed direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll 2019. aastal viidi lõpule ELi veealaste õigusaktide toimivuskontroll, mis hõlmas veepoliitika raamdirektiivi, keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi, põhjaveedirektiivi ja üleujutuste direktiivi. Toimivuskontrolli tulemusel jõuti järeldusele, et ehkki need õigusaktid täidavad enamasti oma eesmärki, on võimalik neid keemilise reostuse käsitlemise osas täiustada. Toimivuskontrolli tegemisel leiti, et on kolm põhjust, miks õigusaktide üldeesmärkide saavutamisel on tehtud vaid piiratud edusamme: veealaste eesmärkide vähene lõimimine muudesse asjakohastesse poliitikameetmetesse, ebapiisavad investeeringud liikmesriikides veega seotud projektidesse ja programmidesse ning ebapiisavad rakendamisalased jõupingutused. Rakendamisega seoses juhiti tähelepanu mitmele puudusele keemilise reostuse käsitlemisel: suurtele erinevustele riigi tasandil oluliste saasteainete kvaliteedistandardites, aruandlusega seotud halduskoormusele, puudujääkidele esitatud andmete üksikasjalikkuses ja ajakohasuses ning saasteainete loetelude ajakohastamise protsessi ressursi- ja ajamahukusele. Käesolevas ettepanekus käsitletakse neid puudusi. Lisaks võetakse selles arvesse 2019. aastal läbi viidud kõige olulisemate kemikaale käsitlevate õigusaktide toimivuskontrolli tulemusena tehtud asjakohaseid järeldusi ja kestlikkust toetava kemikaalistrateegia raames võetud kohustusi. Eelkõige astutakse sellega samm terviklikuma (segude) seire poole ja võetakse selleks kasutusele mõjupõhised meetodid, samuti nähakse ette sätted, millega parandatakse ohu- ja riskihindamise ajakohasust, tõhusust ja sidusust (nt andmete jagamise ja lähenemisviisi „üks aine, üks hindamine“ kohaldamise hõlbustamise teel). Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine (REFIT) Mõju hindamisel vaadeldi lihtsustamise ja koormuse vähendamise võimalusi. Ainete väljajätmisel pinnavee saasteainete loetelust väheneb koormus vähesel määral, nagu ka siis, kui näha ette jälgimisnimekirja läbivaatamine iga kolme, mitte kahe aasta tagant ning muuta pinna- ja põhjavee saasteainete loetelusid delegeeritud õigusaktide kaudu, mitte kaasotsustamismenetluse teel. Automatiseeritud andmeedastusmehhanismi loomisel veepoliitika raamdirektiivi ja keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi alusel väheneks liikmesriikide aruandluskoormus, mida vähendaks ka veepoliitika raamdirektiivi artikli 15 lõike 3 kohase meetmeprogrammi elluviimist käsitleva vahearuande kaotamine. Kehtivate mõjupõhiseid meetodeid käsitlevate suuniste täiustamine ja ühtlustatud metoodika väljatöötamine mikroplasti seireks lihtsustaks liikmesriikide tööd neis valdkondades. Mõju hindamisel rakendati VKE-testi põhielemente ja selle tulemused on esitatud eelkõige punktis 6. VKEd tegelevad aktiivselt asjaomaste saasteainete tootmise ja kasutamisega. Tuleb märkida, et üldjuhul ei ole võimalik mõju täpselt kindlaks teha ja mõõta, sest see sõltub meetmetest, mida liikmesriigid võtavad õigusaktide eesmärkide saavutamiseks.

Õiguskontrollikomitee arvamus Õiguskontrollikomitee esitas 24. juunil 2022 reservatsioonidega positiivse arvamuse. Selles paluti teha muudatused, et parandada eelkõige kolme järgmist aspekti: 1) poliitikavariantide ülesehitus on liiga keeruline ja sellest ei tule selgelt välja peamised poliitilised valikud; 2) aruandes ei ole analüüsitud piisavalt mõju VKEdele ja kodanikele ning ei ole hinnatud mõju konkreetsetele liikmesriikidele; 3) aruandes ei ole selgelt välja toodud eeldatava mõju suurusjärku, selles ei ole kriitiliselt hinnatud kulude ja tulude näitlike hinnangute paikapidavust ja nende asjakohasust selle algatuse puhul ning poliitikavariantide võrdlemisel ei ole lähtutud nende tulemuslikkusest, tõhususest ja sidususest. Vastusena lihtsustati poliitikavariante nii, et vähendati variantide arvu ja liideti neid. Kogu aruandes käsitletakse põhjalikumalt mõju VKEdele ning esitatakse rohkem teavet selle kohta, milline on mõju tarbijatele ja liikmesriikidele. Selgitatakse kulusid ja tulusid kajastavate näitajate tõlgendamist, et ei jääks muljet, et neid saab pidada üksnes käesoleva algatusega seotuks. Täiustati põhimõtte „üks sisse, üks välja“ käsitlemist. Lõpetuseks lisati aruandesse hinnang variantide tulemuslikkuse, tõhususe ja sidususe kohta. •Konsulteerimine sidusrühmadega Selleks et toetada käesoleva ettepaneku ettevalmistamist, peeti ulatuslikke konsultatsioone sidusrühmadega. Komisjoni parema õigusloome suunistest lähtuvalt korraldati 2021. aastal nii avalik konsultatsioon kui ka eksperdiuuring, mille tulemusi võeti arvesse käesolevat ettepanekut käsitleva mõjuhinnangu koostamisel. Liikmesriikide ning veepoliitika raamdirektiivi ja selle tütardirektiivide rakendamist toetavate sidusrühmade alalist võrgustikku hoiti toimuvaga kursis ning eelkõige konsulteeriti ulatuslikult kemikaalide töörühma ja põhjavee töörühmaga. Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskus, keda toetasid liikmesriikide ja sidusrühmade ekspertide allrühmad, koostas pinnavee saasteainete loetellu lisamiseks välja valitud ainete ja ainerühmade kohta põhjalikud tehnilised toimikud. Lõpetuseks avaldati tervise-, keskkonna- ja uute riskide teaduskomitees toimunud läbivaatamise raames esialgsed arvamused (seejuures peeti kinni neljanädalasest märkuste esitamise tähtajast), mida võeti arvesse teaduskomitee arvamuse koostamisel. Mõne üksiku aine puhul ei ole läbivaatamine veel lõpule viidud. Seepärast on kavandatud väärtuste juures märkus „vajab tervise-, keskkonna- ja uute riskide teaduskomiteelt küsitud arvamusel põhinevat kinnitamist“. Kõik lõplikud kavandatud väärtused on täielikult kooskõlas teaduslike nõuannetega. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Teadusuuringute Ühiskeskus jagas oma eksperditeadmisi, eelkõige pinnavee saasteainete väljavalimiseks ja keskkonnakvaliteedi standardite tuletamiseks. Väliseksperdina jagasid tehnilisi teadmisi kemikaalide töörühma ja põhjavee töörühma liikmed, sealhulgas põhjavee saasteainete kohta. Komisjoni mõjuhinnangut toetas väliskonsultantide tehtud uuring, kus vaadeldi mitmesuguste võimalike poliitikavariantide majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnamõju ning võeti seejuures arvesse nii kehtivate ja kavandatud poliitikameetmete eeldatavat mõju ELi tasandil kui ka sidusrühmadelt saadud teavet. Teadusuuringute Ühiskeskuse toimikud ainete kohta, põhjavee töörühma aruanded, konsultantide tehtud uuringu aruanne ja sidusrühmade töörühma aruanded on kättesaadavad CIRCABC veebisaidil. •Mõjuhinnang Mõju hindamisel vaadeldi kolme poliitikavariantide rühma, st pinnaveega seotud variante, põhjaveega seotud variante ja valdkonnaüleseid variante. Pinnavee puhul hinnati, milline mõju on sellel, kui lisada prioriteetsete ainete nimistusse mitu ainet (läbivaadatud ravimite, pestitsiidide, tööstuskemikaalide ja metallide seast) ja kehtestada nende jaoks kogu ELis kohaldatavad keskkonnakvaliteedi standardid. Mitme juba prioriteetseks tunnistatud aine puhul hinnati, milline mõju on nendega seotud keskkonnakvaliteedi standardi muutmisel (uute teaduslike tõendite põhjal). Mõne teise prioriteetse aine puhul uuriti aine loetelust väljajätmise mõju. Põhjavee puhul vaadeldi mõju hindamisel konkreetsete ainete ja ainerühmade, nimelt PFASide, pestitsiidide väheoluliste metaboliitide ja ravimite loetellu lisamise mõju. Lõpetuseks vaadeldi mõju hindamisel mitut vairanti, kuidas edendada digiteerimist, halduskorralduse lihtsustamist ja riskijuhtimist veereostuse valdkonnas. Kindlaksmääratud ainete puhul on peamised reostusallikad keemilised tootmisprotsessid (puidu, tselluloosi, terase, tekstiili, plasti jms tootmisega ja põletusprotsessidega kaasnev otseheide), reovesi, mis sisaldab ravimeid ning kangastest, tarbekaupadest, puhastustoodetest ja isikliku hügieeni toodetest vabanenud kemikaale, kaudne heide, mis tuleneb pestitsiidide, biotsiidide ja ravimite kasutamisest põllumajanduses, teedeehituses kasutatavad kemikaalid ning fossiilkütusel töötavatest põletusseadmetest pärit elavhõbeda ja tulekustutusvahus esinevate PFASide sadestumine. Kõik need allikad ja reostuse leviku viisid on hõlmatud õigusaktidega, mille hulka kuuluvad tööstusheidete direktiiv 2010/75/EÜ (muutmisel), asulareovee puhastamise direktiiv 91/271/EMÜ (muutmisel), direktiiv 2009/128/EÜ pestitsiidide säästva kasutamise kohta (muutmisel), direktiiv 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavate ravimite kohta, määrus (EL) 2019/6 veterinaarravimite kohta, REACH-määrus (EÜ) nr 1907/2006, määrus (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite kohta, määrus (EL) nr 528/2012 biotsiidide kohta ja määrus (EÜ) nr 1223/2009 kosmeetikatoodete kohta. Käesoleva ettepanekuga püütakse nende ainete jaoks kontsentratsiooni piirnormide kehtestamise kaudu tugevdada reostuse allikaid ja reostuse leviku viise käsitlevate ELi õigusaktide mõju ja rakendamist ning ajendada võtma liikmesriigi tasandil rangemaid reostusallikate/levikuviisidega seotud meetmeid, kui see on vajalik tervise või keskkonna kaitsmiseks. Vaadeldi poliitikavariantide keskkonnaseoselisi, majanduslikke ja sotsiaalseid kulusid ja saadavat kasu ning selle tulemusena kujunes välja järgmine eelistatud variantide pakett. Pinnavesi 1. variant: lisada ained ükshaaval prioriteetsete ainete nimistusse ja kehtestada iga aine jaoks keskkonnakvaliteedi standard 23 ainet: 17-β-östradiool (E2), atseetamipriid, asitromütsiin, bifentriin, bisfenool A, karbaamasepiin, klaritromütsiin, klotianidiin, deltametriin, diklofenak, erütromütsiin, esfenvaleraat, östroon (E1), etinüülöstradiool (EE2), glüfosaat, ibuprofeen, imidaklopriid, nikosulfuroon, permetriin, tiaklopriid, tiametoksaam, triklosaan, hõbe 2. variant: lisada ained rühmana prioriteetsete ainete nimistusse ja kehtestada keskkonnakvaliteedi standard summaarse kontsentratsiooni jaoks PFASid (24 konkreetse aine summaarne kontsentratsioon) 3. variant: muuta kehtivaid keskkonnakvaliteedi standardeid Rangemaks 14 aine puhul: kloropürifoss, tsüpermetriin, dikofool, dioksiinid, diuroon, fluoranteen, heksabromotsüklododekaan (HBCDD), heksaklorobutadieen, elavhõbe, nikkel, nonüülfenool, polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud, polübroomitud difenüüleetrid, tributüültina Leebemaks kahe aine puhul: heptakloor/heptakloorepoksiid, heksaklorobenseen 4. variant: jätta ained nimistust välja Neli ainet: alakloor, süsiniktetrakloriid, kloorfenvinfoss, simasiin Põhjavesi 1. variant: lisada ained ükshaaval I lisasse ja kehtestada iga aine jaoks põhjavee kvaliteedistandard Kaks ravimit: karbaamasepiin ja sulfametoksasool Kõik mitteasjakohased metaboliidid, mille puhul põhjavee kvaliteedistandard on 0,1 µg/l 2. variant: lisada ained rühmana I lisasse ja kehtestada põhjavee kvaliteedistandard summaarse kontsentratsiooni jaoks PFASid (24 konkreetse aine summaarne kontsentratsioon) 3. variant: lisada aine II lisasse Üks aine: primidoon Digiteerimine, halduskorralduse lihtsustamine ja parem riskijuhtimine 1. variant: anda suuniseid ja nõu seire kohta b Täiustada kehtivaid suuniseid mõjupõhiste meetodite kohta, et parandada nende meetodite abil tehtavat saasteainete rühmade/segude seiret. c Töötada vees esineva mikroplasti jaoks välja ühtlustatud mõõtmisstandard ja suunised, millest lähtuda liikmesriikide aruandluses ning ainete tulevasel loetellu kandmisel keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi ja põhjaveedirektiivi alusel. 2. variant: kehtestada kohustuslikud seiremeetodid / muuta kohustuslikke seiremeetodeid a Lisada keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi kohustus kasutada östrogeenide seireks mõjupõhiseid meetodeid. b Kehtestada põhjavee jaoks kohustuslik jälgimisnimekiri, mis on analoogne pinnavee ja joogivee puhul kasutatava nimekirjaga, ning anda suuniseid sellesse nimekirja kantud ainete seire kohta. c Täiustada pinnavee jälgimisnimekirja seire- ja läbivaatamistsüklit, et enne nimekirja muutmist oleks rohkem aega andmete töötlemiseks. 3. variant: ühtlustada aruandlust ja klassifitseerimist a Luua keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi ja veepoliitika raamdirektiivi jaoks automatiseeritud andmeedastusmehhanism, et tagada lihtne ja kiire juurdepääs seire-/seisundiandmetele eesmärgiga lihtsustada ja vähendada praeguseid aruandlusega seotud jõupingutusi ning võimaldada juurdepääsu seire toorandmetele. b Luua keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi lisana andmehoidla, mis sisaldab vesikonnaspetsiifiliste saasteainete suhtes kohaldatavaid keskkonnakvaliteedi standardeid, ning näha ette vesikonnaspetsiifiliste saasteainete seire pinnavee keemilise seisundi hindamisel. 4. variant: seadusandlikud ja haldusaspektid a Tugineda prioriteetsete ainete nimistu koostamisel veepoliitika raamdirektiivi asemel keskkonnakvaliteedi standardite direktiivile ning kasutada pinnavee ja põhjavee saasteainete loetelude ajakohastamiseks komiteemenetlust või delegeeritud õigusakte. b Määratleda siiani muude saasteainete hulka liigitatud aldriin, dieldriin, endriin, isodriin, DDT, tetrakloroetüleen ja trikloroetüleen prioriteetsete ainetena. c Määratleda 1,2-dikloroetaan, fluoranteen, plii, oktüülfenooletoksülaadid ja pentaklorofenool prioriteetsete ohtlike ainetena. Kavandatud poliitikameetmete paketiga tagatakse, et seadusandlikud muudatused on proportsionaalsed, nendest saadav majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnaseoseline kasu on suurem kui nendega kaasnevad kulud ning nende muudatuste tegemisel keskendutakse küsimustele, mida on kõige parem käsitleda ELi tasandil. Käesoleva algatuse kulusid ja eelkõige saadavat kasu on keeruline mõõta, kuna algatus on vastastikmõjus teatavaid kogu ELi hõlmavaid meetmeid käsitlevate muude poliitikaalgatustega ja sõltub neist. Lisaks saavad liikmesriigid suuresti valida, milliseid meetmeid nõuetele vastavuse saavutamiseks rakendada, mistõttu on võetavad meetmed sõltuvalt riigi/kohalikest oludest erinevad. Pinnavee puhul on oodata märkimisväärseid otseseid kulusid näiteks seoses ibuprofeeni, glüfosaadi, PFASide ja bisfenool A lisamisega prioriteetsete ainete nimistusse ning seoses polütsükliliste aromaatsete süsivesinike, elavhõbeda ja nikli jaoks kehtestatud keskkonnakvaliteedi standardite muutmisega. Sellega kaasnevad tõenäoliselt tootearenduskulud tööstuse jaoks ja asendamiskulud nende ainete kasutajate jaoks, muu hulgas põllumajandussektoris. Põhjavee puhul tekivad kõige märkimisväärsemad kulud tõenäoliselt seoses PFASide jaoks kvaliteedistandardite lisamisega. Kulusid võib tekitada näiteks pestitsiidide või tööstuskemikaalide kasutamise piiramine, saastunud reoveesette käitlemine ja põhjalikum reovee puhastamine. Digiteerimise, halduskorralduse lihtsustamise ja parema riskijuhtimisega seotud eelistatud poliitikavariantide kulud on laadilt halduslikud, tekivad esialgu ELi tasandil ja on üldjuhul väikesed (erandiks võivad olla automatiseeritud andmeedastusmehhanismi loomise kulud). Neid kulusid ei saa seostada üksnes selle algatusega, sest tuleb võtta arvesse paratamatut vastastikmõju ja koostoimet paljude muude ELi poliitikameetmetega, mida kohaldatakse samade ainete suhtes. Saastekulusid võetakse arvesse peamiselt tööstusheidete direktiivi ja asulareovee puhastamise direktiivi ning tulevase PFASide mitteolulise kasutuse keelu kaudu, samuti tulevase mikroplasti käsitleva algatuse ja muude algatuste elluviimise kaudu. Näiteks hoogustatakse asulareovee puhastamise direktiivi muutmisega paljude asulareoveepuhastite ajakohastamist ja nähakse kulude katmiseks ette laiendatud tootjavastutus, mille tulemusena väheneb märkimisväärselt pinna- ja põhjavette sattuvate mikrosaasteainete kogus. Kavandatud algatus aitab vähendada ägeda mürgise toimega ja/või püsivate kemikaalide kontsentratsiooni vees. Samuti suurendab see veeökosüsteemide ja nende pakutavate teenuste väärtust. Seega vähenevad tänu algatusele mõju inimeste tervisele, loodusele, tolmeldajatele ja põllumajandusele ning vee puhastamise kulud. Kemikaalide seire andmete kergesti kättesaadavaks ja korduskasutatavaks muutmine parandab oluliselt ohutushindamise sidusust ning on tähtis samm liikumisel lähenemisviisi „üks aine, üks hindamine“ poole, mille rakendamise kohustus on võetud Euroopa rohelises kokkuleppes. Kestliku arengu eesmärgid

Ettepanek avaldab positiivset mõju kestliku arengu 6. eesmärgi (vesi), 12. eesmärgi (tarbimine ja tootmine) ja 14. eesmärgi (ookeanid) saavutamisele. Seoses 6. eesmärgiga on oodata, et aja jooksul alaneb joogiveeallikate reostuse tase, paraneb pinna- ja põhjavee keemiline kvaliteet ning suureneb kvaliteetsete veekogude osakaal, kuna liikmesriigid võtavad vastu ja rakendavad meetmeid saasteainete kontsentratsiooni vähendamiseks. 12. eesmärgi puhul on oodata, et nii ELi tasandil võetavad meetmed (nt kestliku tootmise algatusega seotud meetmed või tulevane keeld kasutada PFASe väljaspool olulist kasutusvaldkonda) kui ka liikmesriigi tasandil võetavad meetmed viivad selleni, et toodetes hakatakse kasutama teistsuguseid, vähem mürgiseid koostisaineid. 14. eesmärgi puhul on oluline välja tuua otsene mõju veepoliitika raamdirektiiviga hõlmatud ülemineku- ja mereveekogudele (üks meremiil rannikust). Peale selle hakkab järk-järgult vähenema käesoleva algatusega hõlmatud ainete kontsentratsioon jõgede kaudu meredesse ja ookeanidesse jõudvas magevees. Kliimaeesmärkidega kooskõla kontroll ja energiatõhususe esikohale seadmise põhimõte Ettepanek on kooskõlas Euroopa kliimamääruses sätestatud kliimaneutraalsuse eesmärgiga ning liidu 2030. ja 2050. aasta eesmärkidega. Ettepanek mõjutab kliimamuutuste leevendamise alaseid jõupingutusi eelkõige selle kaudu, et toob kaasa ainete eemaldamise reoveepuhastites, mis on energiamahukas protsess. Sõltuvalt meetmetest, mida liikmesriigid võtavad, et vähendada ainete esinemist vees või nende vette sattumisele järk-järgult lõpp teha, võib see mõju olla positiivne (kui ainetega tegeletakse nende tekkekohas, mistõttu ei ole vaja neid reoveest eemaldada), neutraalne (kui ained asendatakse muude ainetega, mille eemaldamiseks tuleb reoveepuhastusjaamades sama palju vaeva näha) või negatiivne (kui liikmesriik otsustab piirduda peamiselt reovee puhastamisega). Viimane stsenaarium on siiski ebatõenäoline, sest sekkumine tekkekohas on üldjuhul odavam ja tulemuslikum. Peale selle tuleb asulareovee puhastamise direktiivi muutmise tulemusel saavutada 2040. aastaks reoveepuhastite kliimaneutraalsus ning seepärast on põhjalikumast puhastamisest tulenev käesoleva ettepaneku negatiivne netomõju välistatud. Käesolevas ettepanekus on arvesse võetud uuesti sõnastatud energiatõhususe direktiivis sätestatud energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet. Sarnaselt kliimaeesmärkidega kooskõla kontrollimise tulemustele võib ka energiatõhususe puhul eeldada, et käsitletud poliitikavariantide mõju on koos asulareovee puhastamise direktiivi muutmise mõjuga vähemalt neutraalne. Õiguskontrollikomitee esitas 24. juunil 2022 reservatsioonidega positiivse arvamuse. •Põhiõigused Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset. 4.MÕJU EELARVELE Ettepanekule lisatud finantsselgitus on esitatud nullsaaste paketi kohta, mis hõlmab käesolevat ettepanekut ning ettepanekuid muuta asulareovee puhastamise direktiivi ja välisõhu kvaliteedi direktiivi. Selles on kirjeldatud mõju eelarvele ning vajalikke inim- ja haldusressursse. Ettepanek avaldab mõju komisjoni, Euroopa Keskkonnaameti (EEA) ja Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) eelarvele seoses vajaminevate inim- ja haldusressurssidega. Suurema arvu ainete loetellu kandmine ning püüd ühtlustada riigi tasandil probleemsete ainete jaoks kvaliteedistandardeid ja läviväärtusi suurendab veidi komisjoni töökoormust rakendamise ja täitmise tagamise valdkonnas. Komisjonile tuleb kasuks teaduslike ülesannete üleandmine ECHA-le, kes pidevalt abistab komisjoni prioriteetsete ainete ja segude kindlaksmääramisel, kvaliteedistandardite ja läviväärtuste kehtestamisel, asjakohaste analüüsimeetodite väljaselgitamisel ja asjaomaste seireandmete hindamisel. ECHA teadusliku toe jaoks on vaja üheteistkümnele täistööaja ekvivalendile vastavat arvu töötajaid. Kuna liikmesriikidelt nõutakse ulatuslikumat ja sagedasemat aruandlust ning loetellu kantud ainete arv veidi suureneb, kasvab EEA töökoormus ning sellega seoses on vaja veel neljale täistööaja ekvivalendile vastavat arvu töötajaid lisaks juba kaasatud kolmele ja poolele täistööaja ekvivalendile vastavale arvule töötajatele. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Iga kuue aasta tagant komisjonile esitatavad vesikonna majandamiskavad ja ühise rakendusstrateegia kohane vabatahtlik elektrooniline aruandlus EEA-le jäävad peamisteks teabeallikateks, mille alusel kontrollida ettepaneku tulemuslikku rakendamist, eelkõige pinna- ja põhjavee uute või muudetud kvaliteedistandardite järgimist. Täiustatud jälgimisnimekirja mehhanism, millele tuginedes peavad liikmesriigid jälgima uusi probleemseid aineid, võimaldab komisjonil selgitada ECHA ja liikmesriikide abiga välja vajaduse täiendavate või rangemate kvaliteedistandardite järele. Tegelike seireandmete korrapärasem edastamine ja nende andmete analüüsimine EEAs võimaldab ELi institutsioonidel, liikmesriikidel ja laiemal üldsusel saada täpsema ja ajakohasema ülevaate ELi pinnaveekogude ja põhjaveekogumite seisundist. Tänu koostoimele täiustatud Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistriga, mis asendatakse uue veebipõhise elektroonilise andmebaasiga, st tööstusheite portaaliga, asendatakse heiteandmikud, mis praegu esitatakse vaid iga kuue aasta tagant, korrapärasema ja sidusama ülevaatega saasteainete koguheitest sektorite kaupa. See võimaldab liikmesriikidel oma rakendamisjõupingutusi täpsemalt suunata. Nii pinnaveedirektiivi kui ka põhjaveedirektiivi lisad vaadatakse korrapäraselt läbi, et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut. Paindlikum kord probleemsete ainete jaoks kvaliteedistandardite vastuvõtmiseks koos keskse rolli andmisega EEA-le seoses korrapärasemate seireandmete analüüsimisega ja ECHA-le seoses pideva teadusliku toe pakkumisega võimaldab paremini hinnata kehtivate standardite täpsust ja vajadust kehtestada uued standardid, et kiiresti tegeleda uute probleemsete ainetega. Mõlema ameti kaasamine on kooskõlas kemikaalistrateegias sätestatud eesmärgiga liikuda lähenemisviisi „üks aine, üks hindamine“ poole, mille rakendamise tulemuseks on tõhusam, tulemuslikum ja sidusam kemikaalide ohutuse hindamine kõigi asjaomaste ELi õigusaktide lõikes ning mis toob seeläbi kaasa ka tõhusamad valdkonnaülesed rakendusmeetmed ja uute standardite kehtestamise ettepanekud. Korrapärasemate seire- ja seisundiandmete analüüsi võetakse arvesse ulatuslikumas nullsaaste seire- ja väljavaatearuandes, mis tuleb alates 2022. aastast avaldada iga kahe aasta tagant. See aruanne aitab hinnata, millist mõju on avaldanud veekogude reostuse vähenemine, mis on saavutatud arvukamate ühtlustatud kvaliteedistandardite rakendamisega kõikjal ELis. •Selgitavad dokumendid

Ettepanek nõuab selgitavaid dokumente, mis on olulised selleks, et hinnata nõuetele vastavust ja veenduda, et ülevõtmissätted on kooskõlas direktiivi sõnastuse ja mõttega. See on tähtis ja vajalik, kuna ettepanekuga muudetakse kolme direktiivi, mis võidakse üle võtta eri siseriiklike õigusaktidega. Kuna ettepaneku peamine eesmärk on muuta kehtivaid või kehtestada uusi kvaliteedistandardeid, hõlbustaksid selgitavad dokumendid ühtlasi põhjaliku kontrolli tegemist. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus (1)Direktiivi 2000/60/EÜ muudatused Artiklit 1, artikli 7 lõiget 2, artikli 11 lõike 3 punkti k, artikli 4 lõiget 1, V lisa (punkte 1.4.3, 2.3.2 ja 2.4.5) ja VII lisa (punkti 7.7) muudetakse eesmärgiga võtta arvesse ettepaneku kohast artiklite 16 ja 17 väljajätmist (vt allpool). Artiklit 2 mõistete kohta muudetakse eesmärgiga ajakohastada mõisteid „pinnavee hea keemiline seisund“, „prioriteetsed ained“ ja „keskkonnakvaliteedi standard“ ning lisada mõisted „prioriteetsed ohtlikud ained“ ja „vesikonnaspetsiifilised saasteained“. Need muudatused on vajalikud selleks, et võimaldada: 1) võtta arvesse ettepanekut asendada praegune keskkonnakvaliteedi standardite vastuvõtmiseks kasutatav kaasotsustamismenetlus delegeeritud õigusaktidega; 2) laiendada mõiste „keemiline seisund“ määratlust nii, et see hõlmaks ka „vesikonnaspetsiifilisi saasteaineid“, mis seni on olnud osa V lisas käsitletud mõiste „ökoloogiline seisund“ määratlusest; 3) võtta mõiste „keskkonnakvaliteedi standard“ määratluse osana arvesse võimalikke tulevasi mõjupõhiseid künnisväärtusi. Artiklit 3, milles käsitletakse halduskorralduse kooskõlastamist valglapiirkondades, muudetakse eesmärgiga kehtestada kohustus, mille kohaselt peavad looduslikus või vääramatust jõust tingitud erandolukorras, eelkõige äärmusliku üleujutuse, pikaajalise põua või ulatusliku reostusjuhtumi korral kõikide potentsiaalselt mõjutatud veekogudega seotud pädevad asutused, sealhulgas allavoolu asuvates liikmesriikides, kahju minimeerimiseks ja tagajärgedega võitlemiseks üksteist hoiatama ja koostööd tegema. Artikli 16 väljajätmise arvessevõtmiseks tehtava eespool nimetatud kohanduse kõrval muudetakse eesmärke käsitlevat artiklit 4, et tagada, et selle lõike 1 punkti a alapunktis iv oleks selgesõnaliselt sätestatud liikmesriikide kohustus vähendada järk-järgult mitte üksnes prioriteetsetest ainetest, vaid ka vesikonnaspetsiifilistest saasteainetest tulenevat reostust. Artikli 8 lõiget 3 vee seisundi analüüsimise ja seire meetodite kohta muudetakse eesmärgiga viia komiteemenetlus vastavusse Lissaboni lepinguga; selleks asendatakse senine „kontrolliga regulatiivmenetlus“ artiklis 21 osutatud „kontrollimenetlusega“. Peale selle lisatakse samasse lõikesse uus volitus, et võimaldada võtta vastu rakendusakte, milles sätestatakse täiendavad üksikasjad seoses uue kohustusega teha vastavalt uutele lõigetele 4 ja 5 seireandmed Euroopa Keskkonnaametile kättesaadavaks ning tagada seisundiandmete korrapärasem kättesaadavus. Need muudatused on täielikult kooskõlas kehtivate kohustustega, mis on sätestatud INSPIRE direktiivis 2007/2/EÜ, millega kohustatakse liikmesriike tegema üldsusele kättesaadavaks ruumiandmekogumid, sealhulgas keskkonnaseirerajatiste asukoha ja toimimise, asjaomase heitkoguste mõõtmise ning keskkonnaosade (õhu, vee, pinnase) seisundi kohta. Samuti tuleks halduskoormuse vähendamiseks veelgi ühtlustada andmete levitamist kooskõlas ELi digistrateegiaga, avaandmete direktiiviga (EL) 2019/1024 ja keskkonnasäästlike kemikaalide strateegia raames kohaldatava lähenemisviisiga „üks aine – üks hindamine“. Artiklit 10 punkt- ja hajureostusallikaid hõlmava kombineeritud lähenemisviisi kohta muudetakse eesmärgiga ajakohastada viiteid mitmesugustele punkt- ja hajureostusallikaid käsitlevatele direktiividele (tulenevalt nende kehtetuks tunnistamisest ja asendamisest). Artiklit 12 probleemide kohta, mida ei saa lahendada liikmesriigi tasandil, muudetakse eesmärgiga tugevdada ja formaliseerida liikmesriikidevahelise koostöö korda. Artikli 15 lõige 3, milles käsitletakse kolme aasta jooksul esitatavaid vahearuandeid meetmeprogrammide edenemise kohta, jäetakse välja, sest sellest tulenevat halduskoormust peetakse rakendamise parema kontrolli ja juhtimise näol saavutatava kasuga võrreldes ebaproportsionaalseks. Artiklid 16 ja 17 korra kohta, mille alusel komisjon pidi esitama seadusandlikud ettepanekud pinnaveekogude ja põhjaveekogumite keskkonnakvaliteedi standardite loetellu kandmiseks ja kindlaksmääramiseks, jäetakse välja, kuna need on aegunud. Artikli 18 lõike 2 punkti e muudetakse, et võtta arvesse artikli 16 kavandatud väljajätmist, ning artikli 18 lõiget 4 muudetakse, et võtta arvesse artikli 15 lõike 3 kavandatud väljajätmist. Artiklit 20 tehniliste kohanduste kohta muudetakse selleks, et: 1) asendada praegune I ja III lisa muutmiseks kasutatav kontrolliga regulatiivmenetlus delegeeritud õigusaktidel põhineva menetlusega; 2) asendada II ja V lisa rakendamise suuniste vastuvõtmisel ning andmete edastamiseks ja töötlemiseks vajalike vormingute kehtestamisel kasutatav praegune regulatiivmenetlus kontrollimenetlusega. Uue artikliga 20a lisatakse Lissaboni lepinguga kooskõlas olevad sätted, mis on seotud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise korraga. Komiteemenetlust käsitleva artikli 21 muutmise eesmärk on asendada viide varasemale komiteemenetluse otsusele viitega praegu kohaldatavale komiteemenetluse määrusele. Artiklit 22 kehtetuks tunnistamise ja üleminekusätete kohta muudetakse eesmärgiga ajakohastada viiteid, et võtta arvesse kavandatud muudatusi direktiivide 2000/60/EÜ ja 2008/105/EÜ asjaomastes lisades. Artikli 16 väljajätmise arvessevõtmiseks tehtavate eespool nimetatud kohanduste kõrval muudetakse V lisa eesmärgiga: 1) jätta ökoloogilise seisundi määratlusest välja vesikonnaspetsiifilised saasteained ja lisada need keemilise seisundi määratlusse, et tagada, et nii prioriteetsete ainete kui ka vesikonnaspetsiifiliste saasteainete seiret tehakse mitte üksnes nende saasteainete vettejuhtimise kohas, vaid ka nende õhust sadenemise kohas; 2) anda komisjonile volitused võtta delegeeritud õigusaktidega vastu interkalibreerimise tulemused; 3) võimaldada liikmesriikidel kasutada uusi seiremeetodeid, sealhulgas Maa seiret ja kaugseiret. VIII lisa peamiste saasteainete soovitusliku loetelu kohta muudetakse eesmärgiga lisada sellesse mikroplast ja antimikroobikumiresistentsuse geenid. X lisa jäetakse välja, kuna selles sisalduv loetelu asendatakse direktiivi 2008/105/EÜ I lisa A osas esitatud loeteluga.

(2)Põhjaveedirektiivi 2006/118/EÜ muudatused Pealkirja muudetakse eesmärgiga selgitada, et kõnealuses direktiivis käsitletakse üksnes põhjavee reostust, mitte selle kvantitatiivset seisundit. Artiklit 1 direktiivi eesmärkide kohta muudetakse eesmärgiga jätta välja viide veepoliitika raamdirektiivi artiklile 17, kuna see oli põhjaveedirektiivi enda vastuvõtmise alus ja on seega aegunud. Mõisteid käsitlevat artiklit 2 muudetakse nii, et läviväärtuse määratlus hõlmaks peale liikmesriigi tasandil kehtestatava väärtuse ka ELi tasandil kehtestatavat väärtust. Artiklit 3 põhjavee keemilise seisundi hindamise kriteeriumide kohta muudetakse eesmärgiga võtta arvesse uut ELi tasandil kehtestatava läviväärtuse mõistet. Artiklit 4 põhjavee keemilise seisundi hindamise korra kohta muudetakse samal põhjusel kui artiklit 3. Lisatakse uus artikkel 6a, et muuta kooskõlas keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi artiklis 8b sätestatuga jälgimisnimekirja mehhanism põhjaveekogumite puhul kohustuslikuks. Nimetatud mehhanismiga nähakse ette iga kolme aasta järel korduv protsess, mille käigus komisjon määrab Euroopa Kemikaaliametilt saadud teabele tuginedes ja pärast tihedat arutelu liikmesriikidega kindlaks põhjavees jälgimist vajavad prioriteetsed ained. Saadud teavet kasutatakse I lisasse lisatavate kvaliteedistandardite läbivaatamiseks iga kuue aasta järel. Ühtlasi nähakse kõnealuse sättega ette Euroopa Kemikaaliameti kohustus teha jälgimisnimekirjast lähtuvalt koostatud teaduslikud aruanded üldsusele kättesaadavaks. Artiklit 8 tehniliste kohanduste kohta muudetakse selleks, et: 1) asendada II lisa A ja C osa ning III ja IV lisa teaduse ja tehnika arenguga kohandamiseks kasutatav rakendusaktidel põhinev menetluskord delegeeritud õigusaktidel põhineva menetluskorraga; 2) anda komisjonile delegeeritud volitused kanda uued põhjavee saasteained I lisasse ja kehtestada nende jaoks kogu ELis kohaldatavad uued kvaliteedistandardid, samuti volitused kanda II lisa B osasse saasteained, mille puhul liikmesriigid peavad kaaluma riiklike läviväärtuste kehtestamist; 3) anda komisjonile delegeeritud volitused kehtestada vajaduse korral ELi tasandil kohaldatavad läviväärtused ja teha seda ka selliste saasteainete või saasteainerühmade puhul, mis ei ole kogu ELis probleemsed, eesmärgiga tõsta inimeste tervise ja keskkonna kaitse taset ning tagada ühtlustatum rakendamine; 4) tuua selgemalt välja Euroopa Kemikaaliameti keskne roll selles raamistikus ning Euroopa Kemikaaliameti kohustus teha võimalike muudatustega seotud teaduslikud aruanded üldsusele kättesaadavaks. Uue artikliga 8a lisatakse Lissaboni lepinguga kooskõlas olevad sätted, mis on seotud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise korraga. Artiklit 9 komiteemenetluse kohta muudetakse eesmärgiga asendada senine komiteemenetluse otsus uuema komiteemenetluse määrusega. Artikkel 10, milles käsitletakse I ja II lisa läbivaatamist kaasotsustamismenetluse teel, jäetakse välja, et võtta arvesse artiklites 8 ja 8a sätestatud uut delegeeritud õigusaktidel põhinevat menetluskorda. Kogu ELi hõlmavaid põhjavee saasteainetega seotud kvaliteedistandardeid käsitlevat I lisa muudetakse eesmärgiga lisada uued põhjavee saasteained ja nendega seotud kvaliteedistandardid teatavate perfluoritud ja polüfluoritud alküülühendite (PFAS), ravimite ja pestitsiidide väheoluliste metaboliitide jaoks. Põhjavee saasteainete riiklikke läviväärtusi käsitlevat II lisa muudetakse selleks, et: 1) kanda nende sünteetiliste ainete loetellu, mille puhul liikmesriigid kaaluvad riiklike läviväärtuste kehtestamist, farmakoloogiline toimeaine primidoon; 2) selgitada, et selle B ja C osa on seotud üksnes riigi tasandil läviväärtuste kehtestamise mehhanismiga; 3) tagada, et liikmesriigid teavitavad Euroopa Kemikaaliametit, võimaldamaks viimasel teha asjaomane teave üldsusele kättesaadavaks, ning 4) lisada uus D osa, et sätestada ühtlustatud läviväärtused ainerühma „trikloroetüleeni ja tetrakloroetüleeni summa“ jaoks. III lisa põhjavee keemilise seisundi hindamise kohta ning IV lisa oluliste ja püsivate kasvutendentside kindlakstegemise ja langusele pööramise kohta muudetakse eesmärgiga võtta arvesse uut ELi tasandil kehtestatava läviväärtuse mõistet. (3)Keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi 2008/105/EÜ muudatused Pealkirja muudetakse eesmärgiga selgelt välja tuua, et direktiivis käsitletakse pinnaveekogude reostust. Artiklit 3 keskkonnakvaliteedi standardite kohta muudetakse eesmärgiga täpsustada uute ja muudetud keskkonnakvaliteedi standardite kohaldamise alguskuupäevi. Samuti lihtsustatakse lõikes 2 sätestatud elustiku seire kohustust ja lõikes 6 sätestatud pikaajaliste suundumuste hindamise kohustust ning selgitatakse selleks nende kohaldamisala lisas. Lõige 7 jäetakse välja, et võtta arvesse ettepanekut asendada prioriteetsete ainete nimistu muutmise puhul kaasotsustamismenetlus delegeeritud õigusaktidel põhineva menetlusega. Artiklit 5 heiteandmiku kohta muudetakse eesmärgiga lihtsustada aruandluskohustust ja viia see võimaluse korral kooskõlla suurte tööstuskäitiste heitega seotud kohustustega, mis on kehtestatud praegu muudetavate ELi õigusnormidega, ning võimaldada lihtsustatud aruandlust tööstusheite portaali kaudu vastavalt tulevase rakendusaktiga kehtestatavatele üksikasjalikele eeskirjadele. Seepärast jätkatakse vesikonna majandamiskava raames toimuvat aruandlust üksnes hajusheite puhul. Artiklit 7a kemikaalidega seotud ELi eri õigusakte hõlmava koordineerimise kohta muudetakse selleks, et lisada viide ravimeid käsitlevatele ELi õigusaktidele ning võtta arvesse ettepanekut asendada keskkonnakvaliteedi standardite ajakohastamise ja uute standardite kehtestamise puhul kaasotsustamismenetlus delegeeritud õigusaktidel põhineva menetlusega. Artiklit 8 muudetakse eesmärgiga: 1) anda Euroopa Komisjonile delegeeritud volitused I lisa iga kuue aasta järel läbi vaadata, et kaaluda Euroopa Kemikaaliametilt saadud teabe alusel uute prioriteetsete ainete ja nendega seotud keskkonnakvaliteedi standardite lisamist nimistusse; 2) anda komisjonile delegeeritud volitused vaadata korrapäraselt läbi vesikonnaspetsiifiliste saasteainete kategooriate loetelu, mis on nüüd esitatud uue II lisa B osas (sel eesmärgil asendatakse veepoliitika raamdirektiivi punkt 1.2.6 kõnealuse II lisaga ja muudetakse vastavalt VIII lisa, et jätta vesikonnaspetsiifilised saasteained ökoloogilise seisundi määratlusest välja ja näha ette nende käsitlemine keemilise seisundi hindamise raames); 3) anda komisjonile delegeeritud volitused võtta vajaduse korral vastu kogu ELi hõlmavad keskkonnakvaliteedi standardid vesikonnaspetsiifiliste saasteainete jaoks ning loetleda need II lisa C osas (ettepaneku kohaselt kantakse kõnealuse C osa loetellu neli prioriteetset ainet, mis olid varem kantud I lisasse, kuid on sealt välja jäetud, kuna neid ei peeta enam kogu ELis probleemseteks); 4) tuua selgemalt välja Euroopa Kemikaaliameti keskne roll keskkonnakvaliteedi standardite väljatöötamisel tihedas koostöös liikmesriikide ja sidusrühmadega ning Euroopa Kemikaaliameti kohustus teha lisade muudatustega seotud teaduslikud aruanded üldsusele kättesaadavaks.

Artiklit 8a muudetakse eesmärgiga: 1) lihtsustada viisi, kuidas liikmesriigid võivad esitada üldlevinud püsivate, bioakumuleeruvate ja toksiliste ainetega seotud keemilise seisundi andmeid üldise keemilise seisundi andmetest eraldi; 2) võimaldada liikmesriikidel teha mõne aine puhul vähem seiret; 3) kohustada liikmesriike tegema mõjupõhist seiret östrogeensete hormoonide olemasolu hindamiseks veekogudes, et luua võimalus kehtestada tulevikus mõjupõhised künnisväärtused. Artiklit 8b muudetakse selleks, et: 1) tõhustada jälgimisnimekirja mehhanismi seire- ja läbivaatamistsüklit ning näha sel eesmärgil praeguse kaheaastase tsükli asemel ette kolmeaastane tsükkel. See jätab rohkem aega andmete töötlemiseks enne nimekirja muutmist ning toimib koosmõjus seiretsükli kavandatud pikendamisega 12 kuult 24 kuuni, mis võimaldab võtta paremini arvesse hooajaliselt muutuva heitedünaamikaga saasteainete (nt pestitsiidide/biotsiidide) seire sageduse erinevusi; 2) võimaldada Euroopa Kemikaaliametilt saadud teabe alusel lisada järgmisse jälgimisnimekirja mikroplast ja valitud antimikroobikumiresistentsuse geenid niipea, kui on tehtud kindlaks vastavad sobivad seire- ja analüüsimeetodid. Uue artikliga 8d nähakse liikmesriikidele ette kohustus kehtestada uue II lisa A osas loetletud vesikonnaspetsiifiliste saasteainete jaoks keskkonnakvaliteedi standardid. Sellega asendatakse praegu kehtiv veepoliitika raamdirektiivi V lisa punktis 1.2.6 sõnastatud kohustus kooskõlas ettepanekuga tagada, et vesikonnaspetsiifiliste saasteainete seire muutuks pinnaveekogude keemilise, mitte ökoloogilise seisundi hindamise osaks. Ühtlasi soovitakse selle sättega tagada, et kui konkreetse vesikonnaspetsiifilise saasteaine jaoks on kehtestatud kogu ELi hõlmavad keskkonnakvaliteedi standardid, on need riigi tasandil kehtestatud standardite suhtes ülimuslikud. Viimase eesmärgina kohustatakse selle muudatusega liikmesriike teavitama Euroopa Kemikaaliametit, võimaldamaks viimasel anda avalikult teada igast saasteainete loetellu lisamise ja/või keskkonnakvaliteedi standardite kehtestamise kavatsusest, et suurendada läbipaistvust ja sünergiat. Artikkel 10, milles selgitatakse, et veepoliitika raamdirektiivi X lisa tuleb asendada direktiivi 2008/105/EÜ II lisas esitatud tekstiga, jäetakse välja, kuna direktiivi 2008/105/EÜ II lisa ei olnud olemas ning seoses prioriteetsete ainete nimistu kohandamiseks ja vastavate keskkonnakvaliteedi standardite kehtestamiseks kasutatava delegeeritud õigusaktidel põhineva menetluskorra lisamisega direktiivi 2008/105/EÜ jäetakse X lisa välja. I lisa pealkirja muudetakse, et jätta välja aegunud mõiste „muud saasteained“, millega tähistati enne keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi vastuvõtmist muudes õigusaktides käsitletud aineid; prioriteetsete ainete eristamine kõnealustest „muudest saasteainetest“ ei ole enam vajalik. A osa, kus on loetletud asjaomased ained ja nendega seotud keskkonnakvaliteedi standardid, asendatakse uue lisaga, milles on nüüd loetletud 23 uut prioriteetset ainet: ravimid, tööstuses kasutatavad ained, pestitsiidid ja metallid. Ühtlasi on kõnealuses lisas toodud välja ohtlikud ained, üldlevinud püsivad, bioakumuleeruvad ja toksilised ained ning ained, mille puhul tuleb hinnata pikaajalist suundumust. Lisatakse uus II lisa, mille A osas on esitatud soovituslik loetelu vesikonnaspetsiifilistest saasteainetest, mille puhul liikmesriigid peavad kaaluma keskkonnakvaliteedi standardite kehtestamist ja murettekitavate ainete puhul neid kohaldama. B osas on esitatud sellise tegevuse üldpõhimõtted ja viited asjaomastele suunistele, C osas aga vesikonnaspetsiifiliste saasteainetega seotud ühtlustatud keskkonnakvaliteedi standardite andmekogu. Nimetatud andmekogu kohandatakse tulevaste delegeeritud õigusaktidega, mille kaudu komisjon kehtestab ühtlustatud keskkonnakvaliteedi standardid teatavate muude vesikonnaspetsiifiliste saasteainete jaoks olukorras, kus see osutub vajalikuks, et tagada piisav ühtlustatud keskkonnakaitse; seda võidakse teha ka saasteainete puhul, mis ei ole või mis veel ei ole probleemsed kogu ELis. 2022/0344 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, direktiivi 2006/118/EÜ, mis käsitleb põhjavee kaitset reostuse ja seisundi halvenemise eest, ning direktiivi 2008/105/EÜ, mis käsitleb keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Pinnavee ja põhjavee keemiline reostus on veekeskkonnale ohtlik ning selle tulemuseks on näiteks äge ja krooniline mürgisus veeorganismidele, saasteainete akumuleerumine ökosüsteemis ning elupaikade kadumine ja elurikkuse vähenemine; ühtlasi ohustab see inimeste tervist. Keskkonnakvaliteedi standardite kehtestamine aitab saavutada nullsaaste eesmärki mürgivaba keskkonna loomiseks.

(2)Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 191 lõike 2 teise lause kohaselt peab liidu keskkonnapoliitika rajanema ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, mille järgi tuleb võtta ennetusmeetmeid ja keskkonnakahjustus heastada eeskätt kahjustuse kohas, saastaja peab aga maksma. (3)Euroopa roheline kokkulepe on liidu strateegia selle tagamiseks, et 2050. aastaks jõutaks kliimaneutraalse saastevaba ringmajanduseni, kus ressursse hallatakse optimeeritult ja reostus on minimaalne. Euroopa rohelise kokkuleppega seotud reostusaspekte käsitletakse konkreetsemalt kestlikkust toetavas ELi kemikaalistrateegias ja nullsaaste tegevuskavas. Muud iseäranis asjakohased ja täiendavad poliitikasuunad on muu hulgas ELi 2018. aasta plastistrateegia, 2021. aasta Euroopa ravimistrateegia, elurikkuse strateegia, strateegia „Talust taldrikule“, ELi mullastrateegia aastani 2030, ELi digistrateegia ja ELi andmestrateegia. (4)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/60/EÜ on kehtestatud raamistik maismaa pinnavete, üleminekuvete, rannikuvete ja põhjavee kaitseks. Selle raamistiku alusel tehakse kindlaks prioriteetsed ained nende ainete hulgast, millest tuleneb liidu tasandil märkimisväärne veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu avalduv risk. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/105/EÜ on sätestatud kogu liidus kehtivad keskkonnakvaliteedi standardid direktiivi 2000/60/EÜ X lisas loetletud 45 prioriteetse aine jaoks ning kaheksa muu saasteaine jaoks, mida reguleeriti liidu tasandil juba enne X lisa lisamist Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 2455/2001/EÜ. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2006/118/EÜ on sätestatud kogu liidus kehtivad põhjavee kvaliteedi standardid nitraatide ja pestitsiidides sisalduvate toimeainete jaoks ning kriteeriumid muude põhjavee saasteainete suhtes riiklike läviväärtuste kehtestamiseks. Samuti on selles esitatud miinimumloetelu 12 saasteainest ja nendega seotud näitajatest, mida liikmesriigid peavad kaaluma kõnealuste riiklike läviväärtuste kehtestamisel. Põhjavee kvaliteedi standardid on esitatud direktiivi 2006/118/EÜ I lisas. (5)Ainete kandmist direktiivi 2000/60/EÜ X lisasse või direktiivi 2006/118/EÜ I või II lisasse kaalutakse lähtuvalt neist inimestele ja veekeskkonnale tuleneva riski hindamisest. Selle hindamise põhielemendid on teadmised ainete sisalduse kohta keskkonnas, sealhulgas jälgimisnimekirjapõhise seire käigus kogutud teave, ning teadmised ainete (öko)toksikoloogia ning ka nende püsivuse, bioakumuleerumise, kantserogeensuse, mutageensuse, reproduktiivtoksilisuse ja võimaliku endokriinfunktsiooni kahjustava toime kohta. (6)Komisjon on läbi vaadanud direktiivi 2000/60/EÜ X lisas esitatud prioriteetsete ainete nimistu kooskõlas nimetatud direktiivi artikli 16 lõikega 4 ja direktiivi 2008/105/EÜ artikliga 8 ning direktiivi 2006/118/EÜ I ja II lisas esitatud ainete loetelud kooskõlas nimetatud direktiivi artikliga 10 ning on uute teaduslike teadmiste põhjal jõudnud järeldusele, et on asjakohane neid loetelusid muuta ja lisada sinna uued ained, kehtestada nende uute lisatavate ainete jaoks keskkonnakvaliteedi standardid või põhjavee kvaliteedi standardid, muuta teaduse arengust tulenevalt mõne olemasoleva aine puhul keskkonnakvaliteedi standardeid ja kehtestada mõne olemasoleva ja uue lisatava aine jaoks elustikuga seotud keskkonnakvaliteedi standardid. Ühtlasi on komisjon kindlaks teinud, millised ained veel tõenäoliselt settes või elustikus akumuleeruvad, ning selgitanud, et tuleks jälgida selliste ainetega seotud suundumusi settes või elustikus. Kõnealuste ainete loetelude läbivaatamisel on tuginetud ulatuslikele konsultatsioonidele ekspertidega komisjoni talitustest, liikmesriikidest, sidusrühmadest ning tervise-, keskkonna- ja uute riskide teaduskomiteest. (7)Enamiku saasteainete puhul on selleks, et tegeleda nendega tõhusalt kogu nende olelusringi vältel, sealhulgas vajaduse korral keemilise koostise kavandamisel, loa või heakskiidu andmisel, tootmise ja kasutamise või muude protsesside käigus tekkivate heitkoguste vähendamisel ning jäätmete käitlemisel, vaja kombinatsiooni allika tasandil kohaldatavatest ja keskkonda juhtimise kohas rakendatavatest meetmetest. Sellest tulenevalt täiendatakse veekogudega seotud uute või rangemate kvaliteedistandardite kehtestamisega liidu muid õigusnorme, milles on käsitletud või saaks käsitleda reostusprobleemi ühes või mitmes eespool nimetatud etapis, ning tagatakse kooskõla nende õigusnormidega, mis on muu hulgas sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1907/2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1107/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 528/2012, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2019/6, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/83/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/128/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2010/75/EL ning nõukogu direktiivis 91/271/EMÜ. (8)Uutest teadusandmetest nähtub, et peale juba reguleeritud saasteainete leidub veekogudes mitmeid muid märkimisväärset riski põhjustavaid saasteaineid. Põhjavees on vabatahtliku seire tulemusena tuvastatud konkreetne probleem seoses perfluoritud ja polüfluoritud alküülühendite (PFAS) ja ravimitega. PFASe on liidus leitud enam kui 70 protsendis põhjavee mõõtepunktidest ning paljudes kohtades on kehtivad riiklikud läviväärtused ületatud; samuti tuvastatakse sageli ravimeid. Pinnaveekogude puhul on perfluorooktaansulfoonhape ja selle derivaadid juba loetletud prioriteetsete ainetena, kuid nüüd peetakse riski põhjustavateks ka teisi PFASe. Direktiivi 2008/105/EÜ artikli 8b kohase jälgimisnimekirjapõhise seire käigus on kinnitust leidnud, et pinnaveekogudes põhjustavad riski mitmed ravimid, mis tuleks seepärast lisada prioriteetsete ainete nimistusse. (9)Direktiivi 2000/60/EÜ kohaselt on nõutav, et liikmesriigid teeksid kindlaks olmevee võtmiseks kasutatavad veekogud, seiraksid neid ning võtaksid vajalikud meetmed, et hoida ära nende kvaliteedi halvenemist ja vähendada olmeveeks sobiva vee tootmiseks vajalike puhastustoimingute ulatust. Sellega seoses on kindlaks tehtud, et mikroplast võib ohustada inimeste tervist, kuid selleks, et kinnitada vajadust kehtestada keskkonnakvaliteedi standard pinna- ja põhjavees esineva mikroplasti jaoks, on vaja rohkem seireandmeid. Seepärast tuleks mikroplast lisada pinna- ja põhjaveega seotud jälgimisnimekirjadesse ning selle aine seiret tuleks alustada niipea, kui komisjon on kindlaks teinud sobivad seiremeetodid. Selles kontekstis tuleks arvesse võtta joogivees leiduva mikroplastiga seotud riskide seire ja hindamise meetodeid, mis on välja töötatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2020/2184 alusel. (10)On väljendatud muret seoses antimikroobikumiresistentsuse väljakujunemise riskiga, mis tuleneb antimikroobikumide suhtes resistentsete mikroorganismide ja antimikroobikumiresistentsuse geenide esinemisest veekeskkonnas, ent vastavat seiret on tehtud vähe. Asjaomased antimikroobikumiresistentsuse geenid tuleks samuti lisada pinna- ja põhjaveega seotud jälgimisnimekirjadesse ning alustada nende seiret niipea, kui on töötatud välja sobivad seiremeetodid. See on kooskõlas 2017. aasta juunis komisjoni vastu võetud Euroopa terviseühtsuse tegevuskavaga antimikroobikumiresistentsuse vastu võitlemiseks ning Euroopa ravimistrateegiaga, milles samuti käsitletakse seda probleemi. (11)Kuna teadlikkus segude ja seega mõjupõhise seire olulisusest keemilise seisundi kindlakstegemisel üha suureneb ning östrogeensete ainete jaoks on juba olemas piisavalt usaldusväärsed mõjupõhise seire meetodid, peaksid liikmesriigid kohaldama selliseid meetodeid selleks, et hinnata östrogeensete ainete kumulatiivset mõju pinnaveekogudes vähemalt kahe aasta vältel. See võimaldab võrrelda mõjupõhise seire tulemusi tulemustega, mis on saadud direktiivi 2008/105/EÜ I lisas loetletud kolme östrogeense aine seireks kasutatavate tavapäraste meetoditega. Seda võrdlust kasutatakse selleks, et hinnata, kas mõjupõhiseid seiremeetodeid saab kasutada usaldusväärsete sõeluuringumeetoditena. Selliste sõeluuringumeetodite rakendamise eelis seisneb võimaluses hinnata kõikide sarnase toimega östrogeensete ainete, mitte üksnes direktiivi 2008/105/EÜ I lisas loetletud ainete mõju. Direktiivis 2000/60/EÜ esitatud keskkonnakvaliteedi standardi määratlust tuleks muuta, et tagada, et see hõlmaks ka võimalikke tulevasi künnisväärtusi, mis kehtestatakse mõjupõhise seire tulemuste hindamiseks. (12)Liidu veealaste õigusaktide hindamisel (edaspidi „hindamine“) jõuti järeldusele, et pinna- ja põhjavett mõjutavate saasteainete kindlakstegemist ja loetellu kandmist ning uutest teadusandmetest lähtuvalt nende jaoks kvaliteedistandardite kehtestamist ja selliste standardite muutmist saaks kiirendada. Kui nimetatud ülesandeid, mida täidetakse direktiivi 2000/60/EÜ artiklites 16 ja 17 ning direktiivi 2006/118/EÜ artiklis 10 praegu sätestatud seadusandliku tavamenetluse raames, täidaks komisjon, saaks tõhustada pinna- ja põhjaveega seotud jälgimisnimekirja mehhanismide toimimist, eelkõige seoses loetellu kandmise, seire ja tulemuste hindamise aja ja järjestusega, tugevdada seoseid jälgimisnimekirja mehhanismi ja saasteainete loetelude läbivaatamise vahel ning võtta saasteainete loetelude muutmisel kiiremini arvesse teaduse arengut. Seepärast ning tulenevalt vajadusest muuta uutest teadusandmetest ja tehnilistest teadmistest lähtuvalt kiiresti saasteainete loetelusid ja nendega seotud keskkonnakvaliteedi standardeid, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte direktiivi 2008/105/EÜ I lisa muutmiseks seoses kõnealuse lisa A osas esitatud prioriteetsete ainete nimistu ja vastavate keskkonnakvaliteedi standarditega ning samuti direktiivi 2006/118/EÜ I lisa muutmiseks seoses nimetatud lisas esitatud põhjavee saasteainete loetelu ja asjaomaste kvaliteedistandarditega. Selles kontekstis peaks komisjon võtma arvesse pinna- ja põhjaveega seotud jälgimisnimekirjades olevate ainete seire tulemusi. Sellest tulenevalt tuleks direktiivi 2000/60/EÜ artiklid 16 ja 17 ning kõnealuse direktiivi X lisa, samuti direktiivi 2006/118/EÜ artikkel 10 välja jätta. (13)Ühtlasi jõuti hindamisel järeldusele, et riigi tasandil kehtestatud kvaliteedistandardid ja läviväärtused vastavalt vesikonnaspetsiifiliste saasteainete ja põhjavee saasteainete jaoks on liikmesriigiti liiga erinevad. Direktiivi 2000/60/EÜ alusel prioriteetse ainena määratlemata vesikonnaspetsiifiliste saasteainete suhtes on siiani kohaldatud riiklikke keskkonnakvaliteedi standardeid ning neid on käsitatud pinnaveekogude ökoloogilise seisundi hindamist toetavate füüsikalis-keemiliste kvaliteedielementidena. Põhjaveekogumite puhul on liikmesriikidel olnud samuti võimalik kehtestada oma läviväärtused, seda isegi sünteetiliste ainete jaoks. Selline paindlikkus on toonud kaasa ebaoptimaalsed tulemused seoses eri liikmesriikide veekogude seisundite võrreldavusega ja keskkonnakaitsega. Seepärast on vaja ette näha kord, mis võimaldab leppida liidu tasandil kokku keskkonnakvaliteedi standardites ja läviväärtustes, mida tuleb kõnealuste ainete suhtes kohaldada, kui need on määratletud riigi tasandil probleemse ainena, ning luua asjaomaste kohaldatavate keskkonnakvaliteedi standardite ja läviväärtuste andmekogu. (14)Peale selle võimaldab vesikonnaspetsiifiliste saasteainete lisamine pinnaveekogu keemilise seisundi määratlusse tagada kooskõlastatuma, sidusama ja läbipaistvama lähenemisviisi rakendamise pinnaveekogude keemilise seisundi seirel ja hindamisel ning sellega seotud teabe jagamisel üldsusele. Samuti hõlbustab see sihipärasema lähenemisviisi kasutamist selliste meetmete kindlaksmääramiseks ja rakendamiseks, mis võimaldavad käsitleda kõiki kemikaalidega seotud küsimusi terviklikumal, tõhusamal ja tulemuslikumal viisil. Seepärast tuleks muuta mõistete „ökoloogiline seisund“ ja „keemiline seisund“ määratlust ning laiendada mõiste „keemiline seisund“ määratlust nii, et see hõlmaks ka vesikonnaspetsiifilisi saasteaineid, mis seni on olnud osa direktiivi 2000/60/EÜ V lisas käsitletud mõiste „ökoloogiline seisund“ määratlusest. Sellest tulenevalt tuleks direktiivi 2008/105/EÜ lisada vesikonnaspetsiifilise saasteainega seotud keskkonnakvaliteedi standardi mõiste ja sellise standardiga seotud menetluskord. (15)Selleks, et tagada liidus võrdsed tingimused ja ühtlustatud lähenemisviisi kasutamine, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte direktiivi 2006/118/EÜ II lisa B osa muutmiseks eesmärgiga kohandada loetelu saasteainetest, mille puhul liikmesriigid peavad kaaluma riiklike läviväärtuste kehtestamist. (16)Lähtuvalt vajadusest võtta vesikonnaspetsiifiliste saasteainete puhul kiiresti arvesse teadusandmeid ja tehnilisi teadmisi ning tagada liidus võrdsed tingimused ja ühtlustatud lähenemisviisi kasutamine, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte direktiivi 2008/105/EÜ II lisa kohandamiseks seoses kõnealuse lisa A osas esitatud saasteainekategooriate loeteluga ning II lisa C osa kohandamiseks seoses ühtlustatud keskkonnakvaliteedi standarditega vesikonnaspetsiifiliste saasteainete ja nende ainete rühmade jaoks. Liikmesriigid peaksid nendest saasteainetest tuleneva riski ilmnemisel kohaldama kõnealuseid ühtlustatud keskkonnakvaliteedi standardeid oma pinnaveekogude seisundi hindamisel. (17)Direktiivi 2008/105/EÜ I lisa A osas esitatud prioriteetsete ainete nimistu läbivaatamisel jõuti järeldusele, et mitu prioriteetset ainet ei ole enam kogu liidus probleemsed ning seepärast tuleks need kõnealuse direktiivi I lisa A osast välja jätta. Neid aineid tuleks seega käsitada vesikonnaspetsiifiliste saasteainetena ja need tuleks koos vastavate keskkonnakvaliteedi standarditega lisada direktiivi 2008/105/EÜ II lisa C osasse. Kuna kõnealuseid saasteaineid ei peeta enam kogu liidus probleemseteks, tuleb asjaomaseid keskkonnakvaliteedi standardeid kohaldada üksnes juhul, kui kõnealused saasteained võivad endiselt olla riigi või piirkonna või kohalikul tasandil probleemsed. (18)Selleks, et tagada võrdsed tingimused ja eri liikmesriikide veekogude seisundite võrreldavus, on vaja ühtlustada teatavate põhjavee saasteainete riiklikud läviväärtused. Seepärast tuleks lisada direktiivi 2006/118/EÜ II lisasse uus D osa, mis sisaldab riigi, piirkonna või kohalikul tasandil probleemsete põhjavee saasteainete ühtlustatud läviväärtuste andmekogu. Selles andmekogus esitatud ühtlustatud läviväärtusi tuleb kohaldada ainult nendes liikmesriikides, kus asjaomased saasteained mõjutavad põhjavee seisundit. Sünteetiliste saasteainete trikloroetüleeni ja tetrakloroetüleeni summa puhul on vaja riiklikud läviväärtused ühtlustada, sest mitte kõikides liikmesriikides, kus need kaks saasteainet on olulised, ei kohaldata läviväärtust nende ainete summa suhtes ning samuti on kehtestatud riiklikud läviväärtused erinevad. Kõnealune ühtlustatud läviväärtus peaks vastama väärtusele, mis on direktiiviga (EL) 2020/2184 kehtestatud nende saasteainete summaarse sisalduse jaoks joogivees. (19)Selleks, et tagada liidus võrdsed tingimused ja ühtlustatud lähenemisviisi kasutamine, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte direktiivi 2006/118/EÜ II lisa D osa muutmiseks eesmärgiga kohandada ühtlustatud läviväärtuste andmekogus esitatud saasteainete loetelu ja asjaomaseid ühtlustatud läviväärtusi teaduse ja tehnika arenguga. (20)Direktiivi 2006/118/EÜ kõiki põhjavee keemilise seisundi hindamisega seotud sätteid tuleks kohandada lähtuvalt ühtlustatud läviväärtuste lisamisest kõnealuse direktiivi II lisa D osasse kolmanda kategooriana lisaks kvaliteedistandarditele, mis on esitatud kõnealuse direktiivi I lisas, ja riiklikele läviväärtustele, mis kehtestatakse vastavalt nimetatud direktiivi II lisa A osas kirjeldatud metoodikale. (21)Selleks, et tagada tulemuslik ja sidus otsuste tegemine ning suurendada koostoimet liidu muude kemikaale käsitlevate õigusaktide raames tehtava tööga, tuleks Euroopa Kemikaaliametile ette näha selgelt piiratud alaline roll jälgimisnimekirjadesse ning direktiivi 2008/105/EÜ I ja II lisas ja direktiivi 2006/118/EÜ I ja II lisas esitatud aineloeteludesse lisatavate ainete prioriteetsuse kindlaksmääramises ning asjakohaste teaduspõhiste kvaliteedistandardite tuletamises. Teatavate Euroopa Kemikaaliametile antud ülesannete täitmist peaksid oma arvamuste esitamise kaudu hõlbustama ameti riskihindamise komitee ja sotsiaal-majandusliku analüüsi komitee. Ühtlasi peaks Euroopa Kemikaaliamet tagama parema kooskõla eri keskkonnaalaste õigusaktide vahel, suurendades asjakohaste teaduslike aruannete üldsusele kättesaadavaks tegemise kaudu läbipaistvust seoses jälgimisnimekirjas olevate saasteainetega või kogu liidus kohaldatavate või riiklike keskkonnakvaliteedi standardite või läviväärtuste väljatöötamisega.

(22)Hindamisel jõuti järeldusele, et elektrooniline aruandlus peab olema sagedasem ja sujuvam, et soodustada liidu veealaste õigusaktide paremat rakendamist ja nende nõuete täitmise tagamist. Euroopa Keskkonnaamet peaks lähtuvalt oma rollist, mis hõlmab ka reostuse olukorra korrapärasemat jälgimist vastavalt nullsaaste tegevuskavas kirjeldatule, hõlbustama sellist sagedasemat ja sujuvamat liikmesriikide aruandlust. On oluline teha keskkonnaalane teave liidu pinna- ja põhjavee seisundi kohta üldsusele ja komisjonile õigeaegselt kättesaadavaks. Liikmesriike tuleks seepärast kohustada tegema direktiivi 2000/60/EÜ raames kogutud seireandmed komisjonile ja Euroopa Keskkonnaametile kättesaadavaks ning kasutama selleks automaatseid aruandlus- ja andmeedastusmehhanisme ja rakendusliidest või nendega samaväärseid mehhanisme. Sellega seotud halduskoormus on eeldatavalt piiratud, kuna liikmesriigid on Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/2/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/1024 alusel juba praegu kohustatud tegema valdkondlikud ruumiandmed üldsusele kättesaadavaks. Kõnealused valdkondlikud ruumiandmed hõlmavad keskkonnaseirerajatiste asukohta ja toimimist, asjaomast heitkoguste mõõtmist ja keskkonnaosade seisundit. (23)Liidu veealaste õigusaktide alusel Euroopa Keskkonnaametile edastatavate andmevoogude, eelkõige direktiiviga 2008/105/EÜ nõutavate heiteandmike parem lõimimine direktiivi 2010/75/EL ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 166/2006 alusel tööstusheite portaali kaudu edastatavate andmevoogudega muudab direktiivi 2008/105/EÜ artikli 5 kohase andmikega seotud aruandluse lihtsamaks ja tõhusamaks. Samal ajal vähendab see halduskoormust ja tippkoormust vesikonna majandamiskavade ettevalmistamisel. Selline lihtsustatud aruandlus koos meetmeprogrammide edenemist käsitleva mittetulemuslikuks osutunud vahearuandluse kaotamisega võimaldab liikmesriikidel teha rohkem pingutusi sellisest heitest aru andmiseks, mida tööstusheidet käsitlevad õigusaktid ei hõlma, kuid mis on hõlmatud direktiivi 2008/105/EÜ artikli 5 kohase heidet käsitleva aruandlusega. (24)Lissaboni lepingu järgselt eristatakse selgelt komisjonile delegeeritud volitusi võtta vastu muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad ning millega täiendatakse või muudetakse seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi (delegeeritud õigusaktid), ning komisjonile antud volitusi võtta vastu õigusakte, millega tagatakse ühtsed tingimused õiguslikult siduvate liidu õigusaktide rakendamiseks (rakendusaktid). Direktiivid 2000/60/EÜ ja 2006/118/EÜ tuleks viia vastavusse Lissaboni lepinguga kehtestatud õigusraamistikuga. (25)Direktiivi 2000/60/EÜ artikli 20 lõike 1 esimeses lõigus ja kõnealuse direktiivi V lisa punkti 1.4.1 alapunktis ix sätestatud volitused, millega nähakse ette kontrolliga regulatiivmenetluse kasutamine, vastavad ELi toimimise lepingu artikli 290 lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele, kuna need on seotud kõnealuse direktiivi lisade kohandamise ja direktiivi täiendavate eeskirjade vastuvõtmisega. Seepärast tuleks need muuta komisjoni volitusteks võtta vastu delegeeritud õigusakte. (26)Direktiivi 2006/118/EÜ artiklis 8 sätestatud volitus, millega nähakse ette kontrolliga regulatiivmenetluse kasutamine, vastab ELi toimimise lepingu artikli 290 lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele, kuna see on seotud kõnealuse direktiivi lisade kohandamisega. Seepärast tuleks see muuta komisjoni volituseks võtta vastu delegeeritud õigusakte. (27)On eriti oluline, et komisjon korraldaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige saavad Euroopa Parlament ja nõukogu selleks, et tagada võrdne osalus delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (28)Direktiivi 2000/60/EÜ artikli 8 lõikes 3 sätestatud volitus, millega nähakse ette kontrolliga regulatiivmenetluse kasutamine, vastab ELi toimimise lepingu artikli 290 lõikes 2 sätestatud kriteeriumidele, kuna see on seotud vee seisundi analüüsimiseks ja seireks kasutatavate tehniliste näitajate ja standardmeetodite vastuvõtmisega ning selle eesmärk on tagada ühtsed tingimused kõnealuse direktiivi ühtlustatud rakendamiseks. Seepärast tuleks see muuta komisjoni volituseks võtta vastu rakendusakte. Andmete võrreldavuse tagamiseks tuleks kõnealust volitust laiendada nii, et see hõlmaks ka seire- ja seisundiandmete esitamise vormide kehtestamist kooskõlas artikli 8 lõikega 4. Komisjonile antud volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (29)Selleks, et tagada direktiivi 2000/60/EÜ rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused võtta kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikli 8 lõikega 3 vastu seireandmete ja vee seisundi andmete esitamise tehnilised vormid. Neid volitusi tuleks teostada määruse (EL) nr 182/2011 kohaselt. (30)Selleks, et tagada direktiivi 2008/105/EÜ rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) .../... hõlmamata punktallikatest lähtuva heite kohta Euroopa Keskkonnaametile aruannete esitamise standardvormid. Neid volitusi tuleks teostada määruse (EL) nr 182/2011 kohaselt. (31)On vaja võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut veekogude seisundi seire valdkonnas lähtuvalt direktiivi 2000/60/EÜ V lisas esitatud seirenõuetest. Seepärast tuleks liikmesriikidel lubada kasutada kaugseiretehnoloogia, Maa seire (Copernicuse programmi teenused) ning kohapealsete andurite ja seadmete abil saadud andmeid ja teenuseid, samuti kodanikelt saadud teadusandmeid, et kasutada ära tehisintellekti ning kõrgetasemelise andmeanalüüsi ja -töötlusega seotud võimalusi. (32)Ettenägematute ilmastikunähtuste – eelkõige äärmuslike üleujutuste ja pikaajaliste põudade – ning piiriülest juhuslikku reostust põhjustavate või süvendavate oluliste reostusjuhtumite sagenemisest tulenevalt tuleks liikmesriike kohustada tagama, et teave selliste juhtumite kohta edastatakse koheselt liikmesriikidele, keda need võivad mõjutada, ning tegema selliste liikmesriikidega tõhusat koostööd asjaomase sündmuse või juhtumi mõju leevendamiseks. Samuti on vaja tugevdada liikmesriikidevahelist koostööd ja ühtlustada piiriülese koostöö korda seoses direktiivi 2000/60/EÜ artikli 12 kohaste struktuursemate, st mittejuhuslike ja pikaajalisemate piiriüleste probleemidega, mida ei saa lahendada liikmesriigi tasandil. Kui on vaja Euroopa abi, võivad liikmesriikide pädevad asutused saata abitaotlusi komisjoni hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskusele, kus koordineeritakse võimalikke abipakkumisi ja abi saatmist liidu elanikkonnakaitse mehhanismi kaudu kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 1313/2013 artikliga 15. (33)Direktiive 2000/60/EÜ, 2006/118/EÜ ja 2008/105/EÜ tuleks seepärast vastavalt muuta. (34)Kuna liikmesriigid ei suuda iseseisvalt piisaval määral saavutada käesoleva direktiivi eesmärki tagada kõrgetasemeline keskkonnakaitse ja Euroopa mageveekogudega seotud keskkonnakvaliteedi paranemine ning see on tulenevalt veereostuse piiriülesest olemusest paremini saavutatav liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Direktiivi 2000/60/EÜ muutmine Direktiivi 2000/60/EÜ muudetakse järgmiselt. (1)Artikli 1 neljas taane asendatakse järgmisega: „— saavutada asjakohaste rahvusvaheliste lepingute, sealhulgas merekeskkonna reostuse ärahoidmiseks ja likvideerimiseks sõlmitud lepingute eesmärke liidu meetmete kaudu, et teha korraga või järk-järgult lõpp prioriteetsete ohtlike ainete keskkonda juhtimisele, heitele ja kaole lõppeesmärgiga saavutada merekeskkonnas looduslike ainete puhul nende loodusliku fooni lähedane ning sünteetiliste ainete puhul nullilähedane kontsentratsioon.“

(2)Artiklit 2 muudetakse järgmiselt: (a)punkt 24 asendatakse järgmisega: „24) pinnavee hea keemiline seisund – keemiline seisund, mis peab vastama pinnavee jaoks käesoleva direktiivi artikli 4 lõike 1 punktis a kindlaks määratud keskkonnaalastele eesmärkidele, see tähendab keemiline seisund, mille saavutab pinnaveekogu, kus saasteainete kontsentratsioonid ei ületa Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/105/EÜ* I lisa A osas loetletud prioriteetsete ainete suhtes kehtestatud keskkonnakvaliteedi standardite väärtusi ega nimetatud direktiivi artikli 8 lõike 2 punkti c ja artikli 8d lõike 1 kohaselt vesikonnaspetsiifiliste saasteainete suhtes kehtestatud keskkonnakvaliteedi standardite väärtusi;“ (b)punkt 30 asendatakse järgmisega: „30) prioriteetsed ained – direktiivi 2008/105/EÜ I lisa A osas loetletud ained ehk ained, millest tuleneb paljudes liikmesriikides märkimisväärne veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu avalduv risk;“ (c)lisatakse punktid 30a ja 30b: „30a) prioriteetsed ohtlikud ained – prioriteetsed ained, mis loetakse ohtlikuks, kuna need on teaduslikes aruannetes, asjakohastes liidu õigusaktides või asjakohastes rahvusvahelistes lepingutes tunnistatud toksiliseks, püsivaks ja bioakumuleeruvaks või samaväärset veekeskkonna puhul asjakohast ohtu põhjustavaks; 30b) vesikonnaspetsiifilised saasteained – saasteained, mis ei ole või enam ei ole määratletud prioriteetse ainena, kuid mille puhul liikmesriigid on käesoleva direktiivi II lisa kohaselt läbi viidud, pinnaveekogudele avalduvat survet ja mõju käsitleva hindamise põhjal kindlaks teinud, et nendest tuleneb nende territooriumil märkimisväärne veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu avalduv risk;“ (d)punkt 35 asendatakse järgmisega: „35) keskkonnakvaliteedi standard – konkreetse saasteaine või saasteainete rühma selline kontsentratsioon vees, settes või elustikus, mille ületamine ei ole inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks lubatud, või sellist saasteainet või saasteainete rühma iseloomustav inimeste tervisele või keskkonnale kahjuliku mõju avaldumise künnisväärtus, mille mõõtmiseks on kasutatud sobivat mõjupõhist meetodit;“. * Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/105/EÜ, milles käsitletakse pinnavee reostuse ärahoidmist ja tõrjet ning millega muudetakse nõukogu direktiive 82/176/EMÜ, 83/513/EMÜ, 84/156/EMÜ, 84/491/EMÜ ja 86/280/EMÜ ning tunnistatakse need seejärel kehtetuks ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ (ELT L 348, 24.12.2008, lk 84). (3)Artiklisse 3 lisatakse lõige 4a: „4a. Erandlike looduslike asjaolude või vääramatu jõu – eelkõige äärmuslike üleujutuste ja pikaajaliste põudade – ning oluliste reostusjuhtumite korral, mis võivad mõjutada allavoolu paiknevaid veekogusid teistes liikmesriikides, tagavad liikmesriigid, et asjaomaste allavoolu paiknevate veekogudega tegelevaid pädevaid asutusi niisugustes liikmesriikides ja ka komisjoni teavitatakse viivitamata ning alustatakse koostööd, et uurida asjaomase erandolukorra või juhtumi põhjuseid ja tegeleda selle tagajärgedega.“ (4)Artikli 4 lõiget 1 muudetakse järgmiselt: (a)punkti a alapunkt iv asendatakse järgmisega: „iv) rakendavad liikmesriigid vajalikke meetmeid, et järk-järgult vähendada prioriteetsetest ainetest ja vesikonnaspetsiifilistest saasteainetest tulenevat reostust ning teha korraga või järk-järgult lõpp prioriteetsete ohtlike ainete heitele, keskkonda juhtimisele ja kaole,“; (b)punkti b alapunkti iii teine lõik asendatakse järgmisega: „Kasvutendentsi langusele pööramise meetmeid rakendatakse kooskõlas direktiivi 2006/118/EÜ artikliga 5 ja kõnealuse direktiivi IV lisaga ning seejuures võetakse arvesse käesoleva artikli lõigete 6 ja 7 kohaldamist, ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 8 kohaldamist;“. (5)Artikli 7 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Iga lõike 1 alusel kindlaks tehtud veekogu puhul peavad liikmesriigid lisaks käesoleva direktiivi nõuete kohasele artiklis 4 pinnaveekogude jaoks sätestatud eesmärkide täitmisele, sealhulgas liidu tasandil kehtestatud kvaliteedistandardite järgimisele tagama, et kohaldatava veepuhastusrežiimi puhul vastab saadav vesi kooskõlas liidu õigusaktidega Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2020/2184* nõuetele. * Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2020. aasta direktiiv (EL) 2020/2184 olmevee kvaliteedi kohta (ELT L 435, 23.12.2020, lk 1).“ (6)Artiklit 8 muudetakse järgmiselt: (a)lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Komisjonil on õigus võtta vastu rakendusakte, et kehtestada tehnilised näitajad ja standardmeetodid V lisa kohaseks vee seisundi analüüsimiseks ja seireks ning vormid seire- ja seisundiandmete esitamiseks vastavalt lõikele 4. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 21 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse teel.“; (b)lisatakse lõiked 4 ja 5: „4. Liikmesriigid tagavad, et V lisa punkti 1.3.4 kohaselt kogutud kättesaadavad individuaalsed seireandmed ja teave V lisa kohase neist tuleneva seisundi kohta tehakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/4/EÜ*, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/2/EÜ** ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2019/1024*** üldsusele ja Euroopa Keskkonnaametile vähemalt kord aastas masinloetaval kujul elektrooniliselt kättesaadavaks. Selleks kasutavad liikmesriigid käesoleva artikli lõike 3 kohaselt kehtestatud vorme. 5. Euroopa Keskkonnaamet tagab kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 401/2009****, et lõike 4 kohaselt kättesaadavaks tehtud teavet töödeldakse ja analüüsitakse korrapäraselt eesmärgiga teha see asjakohaste liidu portaalide kaudu komisjonile ja asjakohastele liidu ametitele taaskasutamiseks kättesaadavaks ning esitada komisjonile, liikmesriikidele ja üldsusele ajakohastatud objektiivset, usaldusväärset ja võrreldavat teavet, eelkõige seisundi kohta. * Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja nõukogu direktiivi 90/313/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 41, 14.2.2003, lk 26). ** Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2007. aasta direktiiv 2007/2/EÜ, millega rajatakse Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE) (ELT L 108, 25.4.2007, lk 1). *** Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/1024 avaandmete ja avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta (ELT L 172, 26.6.2019, lk 56). **** Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 401/2009 Euroopa Keskkonnaameti ja Euroopa keskkonnateabe- ja -vaatlusvõrgu kohta (ELT L 126, 21.5.2009, lk 13).“ (7)Artiklit 10 muudetakse järgmiselt: (a)lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Käesoleva direktiivi kohaselt kehtestatud eesmärkide, kvaliteedistandardite ja läviväärtuste järgimiseks tagavad liikmesriigid järgmiste meetmete kehtestamise ja rakendamise: a) heitkoguste vähendamise meetmed lähtuvalt parimast võimalikust tehnikast; b) asjakohased heite piirnormid;

c) vähendusmeetmed hajureostuskoormuse puhul, sealhulgas vastavalt vajadusele parim keskkonnatava, mis on sätestatud: –Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/128/EÜ*; –Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2010/75/EL**; –nõukogu direktiivis 91/271/EMÜ***; –nõukogu direktiivis 91/676/EMÜ****; –mis tahes muus punktallikast lähtuva või hajureostuse puhul asjakohases liidu õigusaktis. * Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiv 2009/128/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks (ELT L 309, 24.11.2009, lk 71). ** Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiiv 2010/75/EL tööstusheidete kohta (ELT L 334, 17.12.2010, lk 17). *** Nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiiv 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta (EÜT L 135, 30.5.1991, lk 40). **** Nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiiv 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest (EÜT L 375, 31.12.1991, lk 1).“; (b)lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Kui käesoleva direktiivi, direktiivide 2006/118/EÜ või 2008/105/EÜ või mis tahes muu liidu õigusakti alusel kehtestatud kvaliteedieesmärk, kvaliteedistandard või läviväärtus nõuab lõike 2 kohaldamisest tulenevatest tingimustest rangemate tingimuste seadmist, kehtestatakse vastavalt sellele rangemad heitkoguste vähendamise meetmed.“ (8)Artikli 11 lõike 3 punkt k asendatakse järgmisega: „k) meetmed, mille siht on likvideerida prioriteetsetest ohtlikest ainetest tulenev pinnavee reostus ning järk-järgult vähendada muudest ainetest põhjustatud reostust, mis muidu takistaks liikmesriikidel saavutamast pinnaveekogusid käsitlevaid artiklis 4 sätestatud keskkonnaeesmärke;“. (9)Artikkel 12 asendatakse järgmisega: „Artikkel 12 Probleemid, mida ei saa lahendada liikmesriigi tasandil 1. Kui liikmesriik tuvastab probleemi, mis mõjutab tema veemajandust, kuid mida ta ei saa lahendada, teatab ta probleemist komisjonile ja kõikidele teistele asjaomastele liikmesriikidele ning esitab soovitused selle lahendamiseks.

2. Asjaomased liikmesriigid teevad koostööd lõikes 1 osutatud probleemi allikate tuvastamiseks ja probleemi lahendamiseks vajalike meetmete kindlaksmääramiseks. Liikmesriigid vastavad üksteisele õigeaegselt ja mitte hiljem kui 3 kuud pärast teiselt liikmesriigilt lõike 1 kohase teate saamist. (10)3. Komisjoni teavitatakse igasugusest lõikes 2 osutatud koostööst ja kutsutakse teda selles abi osutama. Vajaduse korral kaalub komisjon vajadust võtta liidu tasandil täiendavaid meetmeid veekogudele avalduva piiriülese mõju vähendamiseks, võttes seejuures arvesse artikli 13 kohaselt koostatud aruandeid.“ (11)Artikli 15 lõige 3 jäetakse välja. (12)Artiklid 16 ja 17 jäetakse välja. (13)Artiklit 18 muudetakse järgmiselt: (a)lõike 2 punkt e asendatakse järgmisega: „e) kokkuvõte kõikidest ettepanekutest, meetmetest ja strateegiatest keemilise reostuse vähendamiseks ja ohtlike ainete korraga või järk-järgult kasutuselt kõrvaldamiseks;“ (b)lõige 4 jäetakse välja. (14)Artikkel 20 asendatakse järgmisega: „Artikkel 20 Käesoleva direktiivi tehniline kohandamine ja rakendamine 1. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 20a vastu delegeeritud õigusakte I ja III lisa ning V lisa punkti 1.3.6 muutmiseks, et kohandada vastavalt pädevate asutustega seotud teabenõudeid, majandusanalüüsi sisu ja valitud seirestandardeid teaduse ja tehnika arenguga. 2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 20a vastu delegeeritud õigusakte käesoleva direktiivi täiendamiseks, et määrata vastavalt V lisa punktis 1.4.1 kirjeldatud interkalibreerimise korrale kindlaks liikmesriikide seiresüsteemides kasutatava liigituse jaoks kehtestatud väärtused. 3. Komisjonil on õigus võtta vastu rakendusakte artikli 8 lõikes 4 osutatud andmete edastamiseks kasutatavate tehniliste vormingute kehtestamiseks. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 21 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse teel. Nimetatud vormingute kehtestamisel abistab komisjoni vajaduse korral Euroopa Keskkonnaamet.“ (15)Lisatakse artikkel 20a: „Artikkel 20a Delegeeritud volituste rakendamine 1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel. 2. Artikli 20 lõikes 1 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates [väljaannete talitus: palun sisestada käesoleva direktiivi jõustumise kuupäev].

3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 20 lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. 4. Enne delegeeritud õigusakti vastuvõtmist konsulteerib komisjon kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega iga liikmesriigi määratud ekspertidega. 5. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teavitab ta sellest üheaegselt Euroopa Parlamenti ja nõukogu. 6. Artikli 20 lõike 1 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.“ (16)Artikkel 21 asendatakse järgmisega: „Artikkel 21 Komiteemenetlus 1. Komisjoni abistab komitee. Nimetatud komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011* tähenduses. 2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5. Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku. * Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).“ (17)Artikli 22 lõige 4 asendatakse järgmisega: „4. Artiklis 4 sätestatud keskkonnaeesmärke, direktiivi 2008/105/EÜ I lisa A osas esitatud keskkonnakvaliteedi standardeid ning nimetatud direktiivi artiklite 8 ja 8d kohaselt vesikonnaspetsiifiliste saasteainete jaoks kehtestatud läviväärtusi käsitatakse direktiivi 2010/75/EL kohaldamisel keskkonnakvaliteedi standarditena.“ (18)V lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi I lisale. (19)VII lisa A osa punkt 7.7 asendatakse järgmisega: „7.7. prioriteetsete ainete heitkoguste vähendamiseks ja prioriteetsete ohtlike ainete heite järkjärguliseks lõpetamiseks võetud meetmete kokkuvõte;“. (20)VIII lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi II lisale. (21)X lisa jäetakse välja. Artikkel 2

Direktiivi 2006/118/EÜ muutmine Direktiivi 2006/118/EÜ muudetakse järgmiselt. (1)Pealkiri asendatakse järgmisega: „Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/118/EÜ, 12. detsember 2006, põhjavee reostuse ärahoidmise ja tõrje kohta“. (2)Artikli 1 lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse konkreetsed meetmed põhjavee reostuse ärahoidmiseks ja tõrjeks eesmärgiga saavutada direktiivi 2000/60/EÜ artikli 4 lõike 1 punktis b sätestatud keskkonnaeesmärgid. Need meetmed hõlmavad järgmist: a) kriteeriumid põhjavee hea keemilise seisundi hindamiseks; b) kriteeriumid oluliste ja püsivate kasvutendentside tuvastamiseks ja nende langusele pööramiseks ning nende langusele pööramise alguspunktide kindlaksmääramiseks.“ (3)Artikli 2 punkt 2 asendatakse järgmisega: „2) läviväärtus – põhjavee kvaliteedi standard, mille liikmesriigid on kehtestanud vastavalt artikli 3 lõike 1 punktile b või mis on kehtestatud liidu tasandil vastavalt artikli 8 lõikele 3;“. (4)Artiklit 3 muudetakse järgmiselt: (a)lõike 1 esimesse lõiku lisatakse punkt c: „c) artikli 8 lõike 3 kohaselt liidu tasandil kehtestatud, käesoleva direktiivi II lisa D osas loetletud läviväärtused.“; (b)lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Lõike 1 punktis b osutatud läviväärtused võib kehtestada riigi tasandil, valglapiirkonna või liikmesriigi territooriumile jääva rahvusvahelise valglapiirkonna osa tasandil või põhjaveekogumi või põhjaveekogumite rühma tasandil.“; (c)lõige 5 asendatakse järgmisega: „5. Kõik lõikes 1 osutatud läviväärtused koos käesoleva direktiivi II lisa C osas kirjeldatud teabe kokkuvõttega avaldatakse vesikonna majandamiskavades, mis tuleb koostada direktiivi 2000/60/EÜ artikli 13 alusel. Liikmesriigid teavitavad Euroopa Kemikaaliametit lõike 1 punktis b osutatud riiklikest läviväärtustest hiljemalt [väljaannete talitus: palun lisada kuupäevana selle kuu esimene päev, mis järgneb kuule, mil möödub 18 kuud käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast]. E