ET Euroopa Liidu Teataja C 92/38

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2015/C 92/12)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„ARTICHAUT DU ROUSSILLON”

ELi nr: FR-PGI-0005-01172 – 5.11.2013

KGT ( X ) KGT ( )

1. Nimetus

„Artichaut du Roussillon”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Artichaut du Roussillon” on Cynara perekonda kuuluv artišokk. Tegemist on korvõieliste (Asteraceae) sugukonda kuuluva kaheidulehelise taimega. Toodet saadakse järgmistest sortidest: „Blanc hyérois” (ka nimetuse all „Macau”), „Calico”, „Pop Vert”, „Salambo” ja „Violet VP 45”.

Artišokid „Artichaut du Roussillon”, mida turustatakse üksnes värskelt, vastavad järgmistele kriteeriumidele:

— rohelise või lilla värvusega;

— õisik: — sortide „Blanc hyérois”, „Calico”, „Pop Vert” ja „Salambo” puhul on õisik kerajas ja selle läbimõõt on järgmine: — 9–11 cm, kaliiber 18; — 11–13 cm, kaliiber 15; — üle 13 cm, kaliiber 12; — sordi „Violet VP 45” õisik on väike ja piklik, koonuse- või silindrikujuline ning selle läbimõõt on 3,5–6 cm;

— õisiku sisemised kandelehed on tihedasti sulgunud, kahe esimese kihi kandelehed on vaid vähesel määral avanenud;

— mahe maitse;

— pehme, tihke tekstuuriga, vähekiuline.

Artišokid „Artichaut du Roussillon” peavad olema veatud. Lubatud on üksnes vähemärgatavad muutused kandelehtede pinnal või järgmised väikesed vead (eeldusel, et need ei mõjuta toote välimust, kvaliteeti, säilivust ega pakendit):

— kerged kujuvead;

— tühised külmakahjustused (lõhed);

— väga väikesed muljumisjäljed.

Artišokke „Artichaut du Roussillon” turustatakse kaubaalustel suurusega 60 cm × 40 cm või viiest õisikust koosnevate kimpudena (ainult sort „Violet VP 45”).

Artišokkide viljavarred peavad olema lõigatud sirgelt ja nende pikkus ei tohi ületada 10 cm (väljaarvatud kimpudena turustatavatel artišokkidel).

Artišokke „Artichaut du Roussillon” koristatakse kevaditi alates märtsikuust; artišokke sordist „Violet VP 45” ka sügisel.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Tootmine ja saagikoristus peavad toimuma geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Pärast saagikoristust kontrollitakse artišokkide nõuetelevastavust ja maksimaalselt 24 tunni (tööpäevad) jooksul pärast koristust artišokid

— jahutatakse (temperatuuril vahemikus 4–10 °C);

— sorteeritakse, pakendatakse ja saadetakse välja.

Pärast pakendamist artišokke niisutatakse, et tagada nende parem säilimine.

Toote värskuse tagamiseks ei tohi saagikoristuse ja väljasaatmise vahele jääda rohkem kui kuus päeva.

Toode „Artichaut du Roussillon” pakendatakse 60 × 40 cm suurustesse kastidesse, millest igaühel on kinnitus, mis lõhutakse, kui toode müüakse lõpptarbijale.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Igale pakendile, kastile ja müügipakendile märgitakse:

— toote nimetus „Artichaut du Roussillon”;

— Euroopa Liidu kaitstud geograafilise tähise logo.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Artišokke „Artichaut du Roussillon” istutatakse ja koristatakse geograafilises piirkonnas, mis koosneb Pyrénées-Orientalesi departemangus asuvatest järgmistest kommuunidest:

Alénya, Argelès-sur-Mer, Bages, Baho, Banyuls-dels-Aspres, Le Barcarès, Bompas, Bouleternère, Brouilla, Cabestany, Canet-en-Roussillon, Canohès, Claira, Corneilla-del-Vercol, Corneilla-la-Rivière, Elne, Ille-sur-Têt, Latour-Bas-Elne, Llupia, Millas, Montescot, Néfiach, Ortaffa, Palau-del-Vidre, Perpignan, Pézilla-la-Rivière, Pia, Pollestres, Ponteilla, Rivesaltes, Saint-André, Saint-Cyprien, Saint-Estève, Saint-Féliu-d'Amont, Saint-Féliu-d'Avall, Saint-Génis-des-Fontaines, Saint-Hippolyte, Saint-Laurent-de-la-Salanque, Saint-Nazaire, Sainte-Marie, Saleilles, Salses-le-Château, Le Soler, Théza, Thuir, Torreilles, Toulouges, Villelongue-de-la-Salanque, Villeneuve-de-la-Raho, Villeneuve-la-Rivière.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Artišokkide „Artichaut du Roussillon” geograafiline tootmispiirkond asub Roussilloni tasandikul, mis moodustab idas Vahemere suunal justkui hiiglasliku amfiteatri. Põhjas piirneb see Corbièresiga, läänes Canigou mäemassiivi jalamiga ja lõunas Albèresiga. Piirkonnast voolab läbi kolm jõge: Têt, Tech ja Agly.

Mullad on sügavad, värsked ja vett läbilaskvad. Tegemist on alluviaalse mullaga, mille põhiosaks on liiv ja savisisaldus on väike.

Kliima on vahemereline, kuumadele ja kuivadele suvedele eelnevad ja järgnevad kaks vihmasemat perioodi, mil õhuniiskus on suur (kevade algupoolel ja sügisel), talved on suhteliselt pehmed.

Artišokkide „Artichaut du Roussillon” geograafilises tootmispiirkonnas on tänu püsivale tuulele üle 300 päikeselise päeva aastas. Tuuled on kuivatav tramontana ning kuum ja niiske marin.

Inimtegur

Iidne viljeluskultuur

Roussillonis on köögivilju kasvatatud juba enam kui 1 000 aastat, mida tõendab kivist niisutuskanalite võrgustiku rajamine XI sajandil.

Artišokk on üks iidsetest viljadest, mida kasvatati Roussillonis juba XVIII sajandil. Ulatuslikum artišokkide tootmine sai hoo sisse 1830. aasta paiku.

Eriline oskusteave

Roussilloni köögiviljakasvatajad on osanud aastate vältel välja töötada köögiviljakasvatuse väga tehnilise oskusteabe ja seda säilitanud.

Mulla analüüs võimaldab valida artišokikasvatuseks sobivad maatükid, millele on iseloomulik savisisaldus 3–20 %, liiva maksimumsisaldus 80 %, setteid alla 75 % ja pH üle 6,5.

Lisaks on tootjad võtnud järk-järgult kasutusele sobivad sordid: alates 50ndatest („Violet” ja 1970. aastal valitud „VP 45”), 60ndatel („Blanc Hyérois”), 80ndatel ja 90ndatel („Salambo”, „Calico” ja „Pop Vert”).

Oskusteave väljendub ka selles, et tootjad kasutavad oma põllumajanduslikest majapidamistest valitud taimset paljundusmaterjali (vaid harva ostetakse seda kohalikest allikatest, ca 5–10 % toodangust). Taimse paljundusmaterjali mitmekordistamine põllumajanduslikus majapidamises aitab säilitada taime kohastumust.

Taimed istutatakse käsitsi vaoharjale (väikeste küngaste rivid), et kuhiku ümber tasandatud pinnasel saaks vesi taimedele paremini ligi pääseda ning kaitsta neid külma ja tuule eest.

Tootja reguleerib niisutamist ja vee hulka nii, et artišokid kasvaksid ühtlaselt. Saaki koristatakse käsitsi.

Oskusteave hõlmab ka kasutus- ja tarbimisharjumuste järgimist, millest tulenevalt turustatakse lillasid artišokke kimpu seotuna.

5.2. Toote eripära

Artišokki „Artichaut du Roussillon” iseloomustavad õisiku tihedasti sulgunud kandelehed, pikaajaline värskus ja hea säilivus.

Organoleptiliselt eristub toode oma õrnuse ja maitseküllase maheduse poolest; vilja tekstuur on tihke ja vähekiuline. Need omadused võimaldavad toodet tarbida toorelt ja tagavad selle maine.

Artišokki „Artichaut du Roussillon” eristab muudest ka varajane valmimine, mistõttu on see kevadel üks esimesi turustatavaid artišokke.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Artišokil „Artichaut du Roussillon” on kvaliteedist tulenevalt väga hea maine.

Tänu Roussilloni tasandiku kliima- või mullastikutingimustele on see piirkond artišokikasvatuseks soodne.

Pehme, väga päikesepaisteline kliima soosib artišokkide „Artichaut du Roussillon” varajast valmimist. Mahedad talved võimaldavad looduslikku idanemisprotsessi ilma märkimisväärse hallaohuta. Valgusküllasus mõjutab samuti taime kasvutsüklit ja artišoki „Artichaut du Roussillon” õrna maitset.

Tootjate valitud viljelusmaad on pehmed, sügavad ja vähese savisisaldusega, mistõttu mullal on suurepärane veeläbilaskevõime, mis on liigse niiskuse suhtes tundliku kultuuri jaoks äärmiselt oluline.

Kuna artišokkide „Artichaut du Roussillon” tootmiseks valitud sordid on piirkonna kliimaga hästi kohastunud, on saaki võimalik koristada ajavahemikel, mil sademete hulk on soodsaim hästi säilivate kinniste õisikute saamiseks.

Käsitsi vaoharjale istutamine, mida kasutatakse koos endeemilise muldamistehnikaga, tagab hea juurdumise ja kaitseb seega taimi tuule eest. Sobiv ja regulaarne veevarustus, mille tagavad nii kastmine kui ka väga sügav juurdumine (kuni mitu meetrit), toetab korrapärast stressivaba kasvu, mis on määrava tähtsusega puitumise ärahoidmisel ja võimaldab saada kompaktseid vilju, mis on samal ajal õrnad ja vähekiulised. Nimetatud omadused peegeldavad ka toorelt söödava artišoki „Artichaut du Roussillon” kvaliteeti.

Eranditult käsitsi toimuv saagikoristus tagab toote eripära säilimise ja traditsiooni serveerida noori lillasid bouquet' sorditüüpi artišokke toorena (poivrade).

Artišokkide „Artichaut du Roussillon” mainest on tõendeid XIX sajandi algusest, mil mainiti poivrade'i.

Juba tol ajal said Perpignani köögiviljakasvatajad rohkelt tunnustust ja „tutvustasid Roussilloni artišokkide suurepärast kvaliteeti teiste samaväärsete Lõuna-Prantsusmaa toodetega võrreldes” (A. Siau „Rapport de l’industrie maraîchère des Pyrénées-Orientales”, 1856).

Artišokk „Artichaut du Roussillon” on tuntud ka Prantsusmaa Kataloonia juurtega köögikultuuris. Seda toovad esile arvukad traditsioonilised retseptid E. Comelade'i 2006. aasta teoses „L’artichaut, l’or vert du Roussillon”.

Lisaks on piirkonnas juba 15 aastat korraldatud 1. mail väga oodatud artišokipidu. Piirkonnas korraldatavast 10 km jooksuvõistlusest „course de l'artichaut” (artišokijooks) on saanud Prantsusmaa tänava- ja maastikujooksu meistrivõitluste kvalifikatsioonietapp. Määratletud geograafilise piirkonna linnade ja külade nimedes esineb sageli viide artišokile (nt Villelongue-de-la-Salanque'is asuv Carxofe, mis tähendab artišokki).

Lisaks kiidetakse artišokki „Artichaut du Roussillon” väga sageli kohaliku ajakirjanduse ja erialaste väljaannete artiklites: „Pariisi tuntud restorani Les Buttes Chaumont katalaanist kokk soovitab maitsepungade äratamiseks hautatud Roussilloni artišoki leent” (Indépendant, 2001). Artiklis „Cultiver sa différence” rõhutab Jean Harzig, et „seda toodet (…) hinnatakse ja oodatakse turul pikisilmi” (Vegetable, 2008).

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPArtichautduRoussillonV1.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.