Ettepanek: Nõukogu määrus millega kehtestatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava /* KOM/2007/0169 lõplik - CNS 2007/0058 */





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 3.4.2007 KOM(2007) 169 lõplik 2007/0058 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega kehtestatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava (komisjoni esitatud) ETTEPANEKU TAUST | 110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva ettepaneku eesmärk on rakendada ühenduse tasandil Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) kehtestatud hariliku tuuni varude taastamise kava kogu kõnealuse kava kestvuse jooksul. | 120 | Üldine taust Euroopa Ühendus kuulub piirkondlikesse kalandusorganisatsioonidesse, mis on kehtestanud regionaalse koostöö raamistiku teatavate siirdekalavarude kaitsmiseks ja majandamiseks. Piirkondlikud kalandusorganisatsioonid võtavad vastu soovitusi, mis käsitlevad näiteks lubatud kogupüüki ja kvoote, tehnilisi meetmeid kalade alammõõdu kehtestamiseks, kalapüügi keelualasid ja -aegu, püügikoormuse piiranguid ning kontrollimeetmeid. Need soovitused muutuvad kohustuslikuks neile lepinguosalistele, kes ei ole oma vastuseisu avaldanud. Kuna ühendus on piirkondlike kalandusorganisatsioonide lepinguosaline, siis on ühendusel kohustus kohaldada neid vastuvõetud soovitusi, mille suhtes ta ei ole vastuseisu avaldanud. Ühendus on Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni liige alates 1997. aasta novembrist. Seetõttu tuleb ICCATi vastuvõetud soovitused üle võtta ühenduse õigusesse, et tagada kõnealuse organisatsiooni jurisdiktsiooni alla kuuluvate ressursside säästev majandamine. ICCAT võttis oma 2006. aasta koosolekul vastu Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude taastamiskava 15 aastaks. Et varusid taastada, on ICCATi taastamiskavas sätestatud lubatud kogupüügi vähendamine kuni 2010. aastani, püügipiirangud teatavatel aladel ja aegadel, uus alammõõt, harrastus- ja sportlikku kalapüüki käsitlevad meetmed ning kontrollimeetmed ja ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava rakendamine, et tagada taastamiskava tõhusus. | 130 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Mõned ICCATi vastuvõetud tehnilised meetmed hariliku tuuni varude kaitseks on nüüdseks ühenduse õigusesse üle võetud nõukogu 14. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) 973/2001, milles sätestatakse teatavad tehnilised meetmed teatavate siirdekalavarude kaitseks (EÜT L 137, 19.5.2001), mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 831/2004 (ELT L 127, 29.4.2004). Kõnealused tehnilised meetmed hõlmavad hariliku tuuni alammõõtu ning keelualasid ja -aegu, mida muudeti ICCATi 2006. aasta koosolekul. Kehtivaid õigusakte tuleb seetõttu vastavalt ICCATi 2006. aasta koosoleku otsusele ajakohastada. ICCATi hariliku tuuni varude taastamise kava võeti ühenduse õigusesse ajutiselt üle 2007. aasta kalastushooajaks nõukogu määrusega (EÜ) nr .../2007 Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni soovitatud hariliku tuuni varude taastamise kava kohta. Kõnealune määrus muudab määrust lubatud kogupüügi kohta 2007. aastal ning hõlmab taastamiskava sätteid ja uusi kvoote liikmesriikidele, mis jaotati vastavalt ICCATi 29.–31. jaanuaris 2007 Tokyos toimunud kohtumise otsusele kvootide jaotamise kohta konventsiooniosaliste vahel. Kuna eespool nimetatud õigusakt kehtib üksnes 2007. kalandusaasta kohta, tuleb ICCATi varude taastamise kava rakendada pikemalt kogu kava kehtimisaja jooksul. | 140 | Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek toetab tuunivarude säästvat kasutamist kooskõlas ühtse kalanduspoliitika eesmärkidega ning aitab kaasa säästvale arengule. | KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE | Konsulteerimine huvitatud isikutega | 211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Et valmistada ette ühenduse seisukoht ICCATi iga-aastastel koosolekutel toimuvateks läbirääkimisteks, on komisjon pidanud nõu liikmesriikide, kõnealuse majandusharu osaliste ning valitsusväliste organisatsioonidega. | 212 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Peamiste asjaomaste sektorite esindajad on kiitnud heaks ühenduse seisukoha Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava vastuvõtmise suhtes. | Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine | 221 | Asjaomased teadus/ekspertiisivaldkonnad ICCATi teaduskomitee | 222 | Kasutatud metoodika Teaduskomitee hindab varusid ning annab tuunivarude jätkusuutliku kasutamise eesmärgil soovitusi majandamise ja säilitamise kohta, eelkõige tehniliste meetmete vastuvõtmise teel. | 223 | Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega konsulteeriti ICCATi teaduskomitee | 2244 | Kokkuvõte saadud ja kasutatud nõuannetest Tuvastati tõsiste ja pöördumatute tagajärgedega ohtude olemasolu. | 225 | Selliste ohtude olemasolu on üksmeelselt mööndud. ICCATi teaduskomitee märkis oma 2006. aasta hinnangus varude kohta, et hariliku tuuni kudekarja biomass väheneb jätkuvalt, samal ajal kui kalastussuremus suureneb kiiresti, eriti suurte kalade puhul. Teaduskomitee osutas nende varude võimalikule hävimisele lähitulevikus juhul, kui ei rakendata sobivaid majandamismeetmeid. ICCATi teaduskomitee soovitas võtta vastu meetmed, et tagada hariliku tuuni varude jätkusuutlik kasutamine eelkõige kalade alammõõdu ning kalapüügi keelualade ja -aegade kehtestamise teel. | 226 | Eksperdiarvamuse avalikustamiseks kasutatud vahendid Teaduskomitee arvamused on avaldatud ICCATi veebilehel. | 230 | Mõju hindamine Hariliku tuuni varude taastamiskava eesmärk on tagada hariliku tuuni varude jätkusuutlik kasutamine ning eelkõige vähendada nii noor- kui ka täiskasvanud kalade püüki keeluaegade ja suurema alammõõdu kehtestamise teel. Ühenduse tasandil rakendatavat varude taastamiskava kohaldatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel kalastavate ühenduse kalurite suhtes. | ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG | 305 | Kavandatud meetme kokkuvõte Kõnealuste meetmete ülevõtmine ühenduse õigusesse, mille on vastu võtnud tuunivarusid majandav ICCAT, millega Euroopa Ühendus on liitunud. | 310 | Õiguslik alus EÜ asutamislepingu artikkel 37. | 329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. | Proportsionaalsuse põhimõte | 331 | Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud soovitused on ühenduse ja liikmesriikide suhtes vahetult täitmisele pööratavad, kuid selguse ja läbipaistvuse huvides võetakse need siiski üle nõukogu määrusega, et liikmesriikidel ja kaluritel oleks neid lihtsam kohaldada. | 332 | Finantstagajärjed puuduvad. | Õigusakti valik | 341 | Kavandatud õigusakt(id): määrus. | 342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud soovitused võetakse ühenduse õigusesse üle nõukogu määrusega. | MÕJU EELARVELE | 409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. | TÄIENDAV TEAVE | 570 | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Käesoleva ettepaneku eesmärk on võtta üle ICCATi vastuvõetud hariliku tuuni varude taastamise kava, mis käsitleb muu hulgas lubatud kogupüüki, tehnilisi meetmeid hariliku tuuni alammõõdu kehtestamiseks, kalapüügi keelualasid ja -aegu ning kontrollimeetmeid. | E-5213 | 1. 2007/0058 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega kehtestatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[1] ning arvestades järgmist: (1) Ühendus on olnud alates 14. novembrist 1997 rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (edaspidi „ICCATi konventsioon”)[2] osaline. (2) Rahvusvaheline Atlandi Tuunikaitse Komisjon (ICCAT) võttis oma 2006. aasta novembri koosolekul vastu soovituse 2006[05] Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava kehtestamise kohta. (3) Et varusid taastada on ICCATi taastamiskavas sätestatud lubatud kogupüügi järkjärguline vähendamine aastatel 2007–2010, püügipiirangud teatavatel aladel ja aegadel, hariliku tuuni uus alammõõt, harrastus- ja sportlikku kalapüüki käsitlevad meetmed ning kontrollimeetmed ning ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava rakendamine, et tagada taastamiskava tõhusus. (4) Kuni nõukogu määruse vastuvõtmiseni hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastaste meetmete rakendamise kohta 2007. aastal rakendati ICCATi soovitusest tulenevate rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks ajutiselt ICCATi Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude taastamise kava määrusega (EÜ) nr .../2007 Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni soovitatud hariliku tuuni varude taastamise kava kohta . (5) Seetõttu tuleb ICCATi varude taastamise kava püsivalt rakendada nõukogu määrusega, millega kehtestatakse varude taastamise kava vastavalt nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[3] artiklile 5. Kõnealust määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008. (6) Mõned ICCATi vastuvõetud harilikku tuuni käsitlevad tehnilised meetmed on nüüdseks ühenduse õigusesse üle võetud nõukogu 14. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 973/2001, milles sätestatakse teatavad tehnilised meetmed teatavate siirdekalavarude kaitseks.[4] (7) Hariliku tuuni suhtes ICCATi kehtestatud uute tehniliste meetmete vastuvõtmiseks ning eespool nimetatud määruse vastuvõtmise ajast kehtivate meetmete ajakohastamiseks tuleb mõned määruse (EÜ) nr 973/2001 sätted välja jätta ja asendada need käesoleva määrusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Sisu ja reguleerimisala Käesolevas määruses sätestatakse Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) soovitatud hariliku tuuni ( thunnus thynnus ) varude taastamise mitmeaastase kava ühenduses kohaldamise üldeeskirjad. Käesolevat määrust kohaldatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni suhtes. Kõnealuse taastamiskava eesmärk on saavutada suurema kui 50% tõenäosusega maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastav biomass. Artikkel 2Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: a) konventsiooniosalised – rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni osalised ning koostööd tegevad kolmandad riigid, kalastus- ja muud organisatsioonid; b) kalalaev – mis tahes laev, mida kasutatakse või mida kavatsetakse kasutada tuunivarude kasutamiseks ärieesmärgil, sealhulgas kalatöötlemislaevad ja ümberlaadimislaevad; c) ühised püügioperatsioonid – mis tahes kahte või enamat konventsiooniosalise või liikmesriigi lipu all sõitvat laeva hõlmavad toimingud, mille käigus ühe laeva püügivahenditest võetud saak laaditakse ümber teisele laevale; d) üleviimistoimingud – hariliku tuuni üleviimine: i) kalalaevalt hariliku tuuni nuumamisega tegelevasse kasvandusse, sh transpordi vältel surnud või pääsenud kalade puhul, ii) hariliku tuuni kasvandusest või tuunimõrrast kalatöötlemislaevale, transpordilaevale või maale; e) tuunimõrd – põhja kinnitatud püügivahend, millel on tavaliselt võrksein, mis juhib kalad püünisesse; f) sumpadesse paigutamine – see tähendab, et harilikku tuuni ei laadita pardale, ning see hõlmab nii nuumamist kui ka kasvatamist; g) nuumamine – hariliku tuuni lühiajaline, kahe kuni kuue kuu pikkune sumpadesse paigutamine, mille peamine eesmärk on suurendada kala rasvasisaldust; h) kasvatamine – hariliku tuuni paigutamine sumpadesse kauemaks kui aastaks, et suurendada üldbiomassi; i) ümberlaadimine – kogu või osa kalalaeval oleva kala laadimine teisele kalalaevale; j) kalatöötlemislaev – laev, mille pardal läbivad kalatooted enne pakendamist ühe või mitu järgmistest toimingutest: fileerimine, viilutamine, külmutamine, töötlemine; k) sportlik kalapüük – kalastamine mittekaubanduslikul eesmärgil, milles osalejad kuuluvad vastavasse riiklikku spordiorganisatsiooni või omavad riiklikku spordilitsentsi; l) harrastuskalapüük – kalastamine mittekaubanduslikul eesmärgil, milles osalejad ei kuulu riiklikku spordiorganisatsiooni ega oma riiklikku spordilitsentsi; m) II ülesanne – Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) „Atlandi ookeani tuuni ja selle lähiliikide statistika ja proovivõtmise käsiraamatus” ( Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fish, 3. trükk, ICCAT, 1990) määratletud II ülesanne. II peatükk KALAPÜÜGIVÕIMALUSED ARTIKKEL 3 LUBATUD KOGUPÜÜK 1. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni lubatud kogupüük, mille on ICCAT kehtestatud konventsiooniosalistele, on järgmine: - 2008. aastal 28 500 tonni, - 2009. aastal 27 500 tonni, - 2010. aastal 25 500 tonni. Kui ICCATi raames lepitakse kokku uued lubatud kogupüügi mahud, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega esimeses lõikes sätestatud lubatud kogupüügi mahtusid vastavalt kohandada. Artikkel 4 1. Iga liikmesriik võib jaotada oma hariliku tuuni püügikvoodi oma lipu all sõitvatele kalalaevadele ja oma registreeritud mõrdadele, millel on lubatud aktiivselt harilikku tuuni püüda. 2. Liikmesriigi ja konventsiooniosalise kodanike vahelisi eraviisilise kauplemise lepinguid asjaomase liikmesriigi lipu all sõitva kalalaeva kasutamiseks, et kalastada konventsiooniosalise tuunipüügikvoodi raames, võib sõlmida asjaomase liikmesriigi loal, kes peab sellest komisjoni teavitama. III peatükk Tehnilised meetmed ARTIKKEL 5 KALAPÜÜGI KEELUAEG 1. Hariliku tuuni püük pelaagilise õngepüügiga tegeleva, suure üle 24meetrise kalalaevaga on Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel, v.a. alal, mille koordinaadid on lääne pool 10° W ja põhja pool 42° N, keelatud 1. juunist 31. detsembrini. 2. Hariliku tuuni püük seinnoodaga kalalaevaga on Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel keelatud 1. juulist 31. detsembrini. 3. Hariliku tuuni püük söödalaevaga on Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel keelatud 15. novembrist 15. maini. 4. Hariliku tuuni püük pelaagilise püügi traaleriga on Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel keelatud 15. novembrist 15. maini. Artikkel 6Lennukite kasutamine Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et keelata lennukite ja helikopterite kasutamine hariliku tuuni otsimiseks konventsioonialal. Artikkel 7Alammõõt 1. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni alammõõt on 30 kg. 2. Erandina lõikest 1 ja ilma et see piiraks artikli 10 kohaldamist, kohaldatakse järgmiste harilike tuunide (t hunnus thynnus) suhtes alammõõtu 8 kg: a) Atlandi ookeani idaosast söödalaevade, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleritega püütud harilik tuun; b) Aadria merest kasvatamise eesmärgil püütud harilik tuun. 3. Täiendavad eritingimused Atlandi ookeani idaosast söödalaevade, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleritega püütud hariliku tuuni suhtes on sätestatud I lisas. Artikkel 8Hariliku tuuni valikuuringu programm 1. Iga liikmesriik kehtestab valikuuringuprogrammi püütud hariliku tuuni koguse hindamiseks suuruse kaupa. 2. Sumpadest võetakse suuruseproovideks 100 isendit 100 tonni eluskala kohta või 10% sumbas olevate kalade kogusest. Suuruseproov võetakse pikkuse või kaalu järgi kalakasvanduses saagikogumise ajal ning surnud kaladest nende transportimise ajal vastavalt ICCATi poolt II ülesande raames vastuvõetud aruandemetoodikale. 3. Kauem kui aasta kasvatatud kalade puhul kehtestatakse lisaproovide võtmise metoodika. 4. Proovid võetakse saagikogumise ajal juhumeetodil kõigist sumpadest. Proove tuleb võtta igal aastal ja nende andmed tuleb edastada ICCATile järgneva aasta 31. maiks. Artikkel 9Kaaspüük 1. Harilikku tuuni aktiivselt püüdvatel või mittepüüdvatel laevadel lubatakse püüda alla 30 kg, aga mitte vähem kui 10 kg, kaaluvat harilikku tuuni kuni 8% ulatuses. 2. Lõikes 1 nimetatud protsenti arvutatakse kas kõnealuse laeva kogu kaaspüügi alusel püütud kalade arvust hariliku tuuni lossitud kogusaagi kohta või sellega samaväärse massi alusel. 3. Kaaspüük tuleb lipuliikmesriigi kvoodist maha arvata. Surnud kalu ei lasta vette tagasi ning need arvatakse lipuliikmesriigi kvoodist maha. 4. Hariliku tuuni kaaspüügi lossimiste suhtes kohaldatakse artiklit 14 ja artikli 18 lõiget 1. Artikkel 10Harrastuskalapüük 1. Harrastuskalapüügi ajal on keelatud püüda, hoida pardal, ümber laadida või lossida rohkem kui ühte tuuni ühe merereisi kohta. 2. Harrastuskalapüügi käigus püütud hariliku tuuni turuleviimine on keelatud, v.a heategevuslikul eesmärgil. 3. Liikmesriigid registreerivad harrastuskalastamise püügiandmeid ja edastavad need ICCATi alalisele uuringute ja statistikakomiteele. 4. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada harrastuskalapüügi käigus elusana püütud hariliku tuuni, eriti noorkalade, merre tagasilaskmine. Artikkel 11Sportlik kalapüük 1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed sportliku kalapüügi reguleerimiseks, eelkõige kalapüügilubade kaudu. 2. Sportliku kalapüügi käigus püütud hariliku tuuni turuleviimine on keelatud, v.a heategevuslikul eesmärgil. 3. Liikmesriigid registreerivad sportliku kalastamise püügiandmeid ja edastavad need ICCATi alalisele uuringute ja statistikakomiteele. 4. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada sportliku kalapüügi käigus elusana püütud hariliku tuuni, eriti noorkalade, merre tagasilaskmine. IV peatükkKontrollimeetmed ARTIKKEL L2 HARILIKU TUUNI PÜÜGI LUBA OMAVATE LAEVADE REGISTER 1. Iga liikmesriik saadab komisjonile 1. aprilliks 2008 elektroonilisel teel kõigi oma lipu all sõitvate kalalaevade nimekirja, kes võivad eripüügiloa alusel püüda Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel aktiivselt harilikku tuuni. 2. Komisjon saadab lõikes 1 osutatud nimekirja ICCATi täitevsekretariaadile, et kanda need laevad ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registrisse. 3. ICCATi registrisse kandmata ühenduse kalalaevad ei tohi Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüda, pardale jätta, ümber laadida, transportida, üle viia ega lossida. 4. Määruse (EÜ) nr 1936/2001 artikli 8a lõigetes 2, 4, 6, 7 ja 8 sätestatud kalapüügilubade eeskirju kohaldatakse mutatis mutandis. Artikkel 13 Hariliku tuuni püügi luba omavate tuunimõrdade register 1. Iga liikmesriik saadab komisjonile 1. aprilliks 2008 elektroonilisel teel oma nimekirja tuunimõrdadest, millega võidakse eripüügiloa alusel püüda Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni. Nimekiri peab sisaldama mõrdade nimesid ja registrinumbreid. 2. Komisjon saadab kõnealuse nimekirja enne 15. aprilli 2008 ICCATi täitevsekretariaadile, et kanda need tuunimõrrad ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate tuunimõrdade registrisse. 3. ICCATi registrisse kandmata ühenduse tuunimõrdadega ei tohi Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüda ega nendega püütud tuune pardale jätta, ümber laadida ega lossida. 4. Määruse (EÜ) nr 1936/2001 artikli 8a lõikeid 2, 4, 6, 7 ja 8 kohaldatakse mutatis mutandis. Artikkel 14 Määratud sadamad 1. Liikmesriigid määravad lossimiseks kasutatava koha või rannikulähedase koha (määratud sadamad), kus tohib harilikku tuuni lossida või ümber laadida. 2. Liikmesriigid esitavad määratud sadamate nimekirja komisjonile igal aastal hiljemalt 1. aprillil. Komisjon saadab nimekirja igal aastal enne 15. aprilli ICCATi täitevsekretariaadile. Kõigist nimekirja muudatustest tuleb komisjonile ICCATi täitevsekretariaadile edastamiseks teatada vähemalt 15 päeva enne muudatuse jõustumist. 3. Atlandi ookeani idaosast ja Vahemerest püütud hariliku tuuni mis tahes koguste maha või ümber laadimine artiklis 12 osutatud laevadelt on keelatud mujal kui konventsiooniosaliste poolt kindlaksmääratud sadamates. 4. Käesolevat sätet ei kohaldata Atlandi ookeani idaosas söödalaevaga, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleriga püütud harilikku tuuni lossimise ja ümber laadimise suhtes. Artikkel 15Dokumenteerimisnõuded 1. Lisaks määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklite 6 ja 8 nõuete täitmisele peavad artiklis 13 osutatud laevade kaptenid sisestama püügipäevikusse II lisas loetletud teabe. 2. Artiklis 13 osutatud ja ühistes püügioperatsioonides osalevate laevade kaptenid märgivad püügipäevikusse järgmise teabe: a) kui saak võetakse pardale või paigutatakse sumpadesse: - kuupäev ja kellaaeg, - asukoht (pikkus- ja laiuskraad), - pardale võetud või sumpadesse paigutatud saagi kogus, - kalapüügilaeva, kelle püügivahenditega saak püüti, nimi ja rahvusvaheline raadiokutsung, b) kui saaki ei võeta pardale või saak on enne üleviimist või sumpadesse paigutamist võrgus: - kuupäev ja kellaaeg, - asukoht (pikkus- ja laiuskraad), - märkus, et saaki ei ole pardale võetud ega sumpadesse paigutatud, - kalapüügilaeva, kelle püügivahenditega saak püüti, nimi ja rahvusvaheline raadiokutsung. Artikkel 16Ühi sed püügioperatsioonid 1. Ühi steks hariliku tuuni püügioperatsioonideks, milles osalevad liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, on vaja asjaomase liikmesriigi nõusolekut. 2. Ühises püügioperatsioonis osalev kalalaev esitab oma lipuliikmesriigile üksikasjalikku teavet püügioperatsiooni kestuse ja osalevate ettevõtjate kohta. 3. Liikmesriigid edastavad lõikes 2 osutatud teabe ICCATi sekretariaadile ja komisjonile. Artikkel 17Püügiaruanded 1. Artiklis 12 osutatud laevade kaptenid saadavad oma lipuliikmesriikidele pädevatele asutustele hariliku tuuni koguseid käsitlevad püügiaruanded, sh aruanne nullpüügi kohta. 2. Esimest korda saadetakse püügiaruanne hiljemalt kümne päeva jooksul pärast Atlandi ookeani idaossa või Vahemerre saabumist või püügireisi algust. Ühiste püügioperatsioonide puhul peab kapten märkima, millise laeva või laevade puhul tuleb saagid lipuriigi kvoodist maha arvestada. 3. Alates iga aasta 1. juunist saadavad kalalaevade kaptenid hariliku tuuni püügikoguste aruandeid, sh nullpüügiaruandeid, iga viie päeva kohta. 4. Iga liikmesriik edastab saadud püügiaruanded elektroonilisel teel või muul viisil ICCATi sekretariaati. 5. Liikmesriigid teatavad enne iga kuu viieteistkümnendat kuupäeva komisjonile elektroonilisel kujul Atlandi ookeani idaosast ja Vahemerest püütud hariliku tuuni kogused, mis on eelmise kuu jooksul nende lipu all sõitvate laevade poolt lossitud, ümberlaaditud või sumpadesse paigutatud. Artikkel 18Lossimine 1. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 7 esitab käesoleva määruse artiklis 12 osutatud laeva kapten või tema esindaja selle liikmesriigi pädevale asutusele, kelle sadamat või lossimisrajatist ta soovib kasutada, vähemalt neli tundi enne eeldatavat sadamasse saabumist järgmise teabe: a) eeldatav saabumisaeg, b) pardale jäetud hariliku tuuni hinnanguline kogus, c) teave piirkonna kohta, kus saak püüti. 2. Liikmesriigi pädev asutus saadab 48 tunni jooksul pärast lossimist teate lossimise kohta laeva lipuriigi pädevale asutusele. 3. Käesolevat sätet ei kohaldata Atlandi ookeani idaosas söödalaevaga, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleriga püütud harilikku tuuni lossimise suhtes. Artikkel 19Ümberlaadimine 1. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 11 on hariliku tuuni ümberlaadimine Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel keelatud, v.a suuri tuunikalasid õngega püüdvate laevade puhul, kes tegutsevad vastavalt muudetud ICCATi soovitusele 2005[06], millega kehtestatakse suuri tuunikalasid õngega püüdvate laevade ümberlaadimise kava . 2. Enne mis tahes sadamasse sisenemist esitab vastuvõtva laeva (püügilaev või töötlemislaev) kapten või tema esindaja selle liikmesriigi pädevale asutusele, mille sadamat ta kasutada soovib, või selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus asjaomane kalakasvandus asub, vähemalt 48 tundi enne eeldatavat saabumisaega järgmise teabe: a) eeldatav saabumisaeg, b) pardale jäetud hariliku tuuni hinnanguline kogus, c) teave geograafilise piirkonna kohta, kus saak püüti; d) püügilaeva nimi ja number ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registris, e) vastuvõtva laeva nimi ja number ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registris, f) ümberlaaditava hariliku tuuni kogus. 3. Kalapüügilaevad ei tohi ilma lipuriigi eelneva loata midagi ümber laadida. 4. Püügilaeva kapten esitab ümberlaadimise ajal oma lipuriigile järgmise teabe: a) ümberlaaditava hariliku tuuni kogused, b) ümberlaadimise kuupäev ja sadam, c) vastuvõtva laeva nimi, registrinumber ja number ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registris, d) piirkond, kus tuun püüti. 5. Ümberlaadimissadama liikmesriigi pädev asutus või asjaomase kalakasvanduse asukoha liikmesriigi pädev asutus inspekteerib vastuvõtvat laeva kohe pärast sadamasse saabumist ning kontrollib ümberlaaditud kaupa ja vastavaid dokumente. 6. Ümberlaadimissadama liikmesriigi pädev asutus või asjaomase kalakasvanduse asukoha liikmesriigi pädev asutus saadab 48 tunni jooksul pärast ümberlaadimist teate ümberlaadimise kohta püügilaeva lipuriigi pädevale asutusele. 7. Artiklis 12 osutatud ühenduse laevade kaptenid täidavad ICCATi ümberlaadimisdeklaratsiooni ja edastavad selle oma lipuliikmesriigi pädevatele asutustele. Deklaratsioon esitatakse hiljemalt 15 päeva pärast sadamas toimunud ümberlaadimist vastavalt III lisas kehtestatud vormile. Artikkel 20Sumpadesse paigutamine 1. Liikmesriik, kelle jurisdiktsioonis hariliku tuuni kasvandus asub, esitab liikmesriigile või konventsiooniosalisele, kelle lipu all sõitvad laevad tuuni püüdsid ning ICCATi sekretariaadile ühe nädala jooksul pärast sumpadesse paigutamist vaatleja valideeritud aruande sumpadesse paigutamise kohta. See aruanne peab sisaldama määruse (EÜ) nr 1936/2001 artiklis 4b osutatud puuripanemise deklaratsioonis sisalduvat teavet. 2. Kui nuumamisega tegelev ettevõte asub väljaspool liikmesriigi jurisdiktsiooni olevates vetes, kohaldatakse liikmesriikide suhtes, kus on registreeritud selle ettevõtte eest vastutavad füüsilised või juriidilised isikud, lõiget 1 mutatis mutandis . 3. Enne mis tahes üleviimist teatab kasvanduse liikmesriigi pädev asutus püügilaeva lipuriigile tema lipu all sõitvate kalalaevade püütud koguste sumpadesse paigutamisest. Püügilaeva lipuliikmesriik taotleb kasvanduse liikmesriigi pädevalt asutuselt saagi konfiskeerimist ja kala merre tagasilaskmist juhul, kui ta leiab pärast kõnealuse teabega tutvumist, et: a) kalalaeval, kes teatas kalapüügist, ei olnud sumpadesse paigutatud hariliku tuuni jaoks piisavalt kvooti, b) kalakogusest ei ole nõuetekohaselt teavitatud ega arvesse võetud mis tahes kohaldatava kvoodi arvutamisel, c) kalalaeval, kes teatas kalapüügist, ei ole luba püüda harilikku tuuni. 4. Artiklis 12 osutatud kalalaevade kaptenid peavad hiljemalt 15 päeva pärast üleviimist vedurpuksiiridele või sumpadesse paigutamist täitma ja saatma lipuliikmesriigile ICCATi üleviimisdeklaratsiooni vastavalt III lisas kehtestatud vormile. Üleviimisdeklaratsioon peab üleviidava kalaga sumpadesse transportimise ajal kaasas olema. Artikkel 21Mõrrapüük 1. Pärast iga tuunimõrraga püüki tuleb saak üles märkida ja edastada püügiaruanne pädevale asutusele elektroonilisel teel või muul viisil 48 tunni jooksul pärast igat püüki. 2. Iga liikmesriik edastab saadud püügiaruande ICCATi sekretariaadile elektroonilisel teel. Artikkel 22Kontroll sadamas või kasvanduses 1. Liikmesriigid kontrollivad sadamas kõiki ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registrisse kantud laevu, mis sisenevad ühte nende Atlandi ookeani idaosast ja Vahemerest püütud hariliku tuuni lossimiseks ja/või ümberlaadimiseks määratud sadamasse. 2. Liikmesriigid kontrollivad sumpadesse paigutamist oma jurisdiktsiooni alla kuuluvates kalakasvandustes. 3. Kui kasvandus asub väljaspool liikmesriikide jurisdiktsiooni jäävates vetes, kohaldatakse liikmesriikide suhtes, kus on registreeritud selle kasvanduse eest vastutavad füüsilised või juriidilised isikud, lõiget 2 mutatis mutandis . Artikkel 23Ristkontroll 1. Liikmesriigid kontrollivad, sh laevaseiresüsteemi abil, püügipäevikute esitamist ning oma lipu all sõitvate kalalaevade püügipäevikutes, üleviimise või ümberlaadimise dokumentides ja püügidokumentides registreeritud asjakohast teavet. 2. Liikmesriigid võrdlevad kõigi lossimiste ja ümberlaadimiste või sumpadesse paigutamiste puhul halduslikku ristkontrolli käigus laevade püügipäevikutes või ümberlaadimisdeklaratsioonides ning lossimisdeklaratsioonides või sumpadesse paigutamise deklaratsioonides liikide kaupa esitatud koguseid ja mis tahes muudes asjakohastes dokumentides, näiteks arvetes ja/või müügiteatistes esitatud koguseid. Artikkel 24ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava 1. Ühenduses kohaldatakse ICCATi neljandal korralisel koosolekul (1975. a novembris, Madridis) vastuvõetud ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava, mis on esitatud käesoleva määruse IV lisas. 2. Liikmesriigid, kelle kalalaevadel on lubatud püüda harilikku tuuni Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel, peavad määrama inspektorid, kes teostavad kõnealuse kava alusel kontrolle merel. 3. Komisjon võib määrata kava elluviimiseks ühenduse inspektoreid. 4. Komisjon kontrollib ühenduse kõnealuse kava järgset järelevalve- ja kontrollitegevust. Sel eesmärgil võib ta koostada asjaomaste liikmesriikide nõusolekul ühisinspekteerimise programme, mis võimaldavad ühendusel täita ICCATi kavast tulenevaid kohustusi. Liikmesriigid, kelle laevad tegelevad reguleeritud kalavarude püügiga, võtavad vastu vajalikud meetmed, et hõlbustada nende programmide rakendamist eelkõige vajaliku inim- ja materiaalse ressursi ning nende ressursside kasutamise aegade ja piirkondade osas. 5. Liikmesriigid teatavad iga aasta 1. aprilliks komisjonile inspektorite ja inspekteerimislaevade nimed, keda nad kavatsevad määrata järgmisel aastal kava ellu viima. Selle teabe alusel koostab komisjon igal aastal koostöös liikmesriikidega esialgse kava ühenduse osalemise kohta kava elluviimises ning saadab selle ICCATi sekretariaadile ja liikmesriikidele. Artikkel 25Vaatlusprogramm 1. Iga liikmesriik tagab vaatlejate olemasolu oma lipu all sõitvatel üle 15meetri pikkustel kalalaevadel vähemalt: a) 20% aktiivsetest seineritest. Ühiste püügioperatsioonide puhul peab vaatleja püüdmise ajal kohal viibima, b) 20% aktiivsetest pelaagilise püügi traaleritest, c) 20% aktiivsetest õngepüügilaevadest, d) 20% aktiivsetest söödalaevadest, e) 100% tuunimõrdadest saagi kogumise ajal. Vaatleja ülesandeks on eelkõige: a) kontrollida laeva vastavust käesolevale määrusele, b) dokumenteerida kalastustegevus ja koostada selle kohta aruanne, c) vaadelda ja hinnata saaki ning kontrollida püügipäevikusse tehtud kandeid, d) teha kindlaks ja märkida üles laevad, mis võivad tegeleda kalapüügiga, mis on vastuolus ICCATi kaitsemeetmetega. Lisaks teeb vaatleja teadustööd, kogudes näiteks Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni nõudmisel ja vastavalt ICCATi alalise uuringute ja statistikakomitee juhistele II ülesande andmeid. 2. Iga liikmesriik, kelle jurisdiktsioonis hariliku tuuni kasvandus asub, tagab vaatleja kohaloleku hariliku tuuni sumpadesse paigutamise ja sumpadest saagi kogumise ajal. Vaatleja ülesandeks on eelkõige: a) jälgida kasvanduses toimuvat ja teostada järelevalvet määruse (EÜ) nr 1936/2001 artiklite 4a, 4b ja 4c nõuetele vastavuse üle, b) valideerida artiklis 20 osutatud sumpadesse paigutamise aruandeid, c) teha teadustööd, näiteks võtta Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni nõutavaid proove vastavalt ICCATi alalise uuringute ja statistikakomitee juhistele. Artikkel 26Jõustamine 1. Liikmesriik rakendab oma lipu all sõitva kalalaeva suhtes jõustamismeetmeid juhul, kui vastavalt riigi õigusele on kindlaks tehtud, et laev ei vasta artiklitele 5, 7, 14, 15, 17 ja 19. Kõnealused meetmed võivad olenevalt rikkumise tõsidusest ja vastavalt riigi õigusele olla järgmised: a) rahatrahvid, b) ebaseaduslike püügivahendite ja saagi arestimine, c) laeva sekvestrimine, d) püügiloa peatamine või tühistamine, e) vajaduse korral püügikvoodi vähendamine või tühistamine. 2. Iga liikmesriik, kelle jurisdiktsioonis hariliku tuuni kasvandus asub, rakendab selle kasvanduse suhtes jõustamismeetmeid juhul, kui vastavalt selle riigi õigusele on kindlaks tehtud, et see kasvandus ei vasta käesoleva määruse artiklile 20 ja artikli 25 lõikele 2 ning määruse (EÜ) nr 1936/2001 artiklitele 4a, 4b ja 4c. Kõnealused meetmed võivad olenevalt rikkumise tõsidusest ja vastavalt riigi õigusele olla järgmised: a) rahatrahvid, b) nuumamisega tegeleva ettevõtte eemaldamine nuumamiskasvanduste registrist ajutiselt või alatiselt, c) sumpadesse paigutamise või hariliku tuuni koguste turustamise keeld. Artikkel 27Turumeetmed 1. Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni ( thunnus thynnus ) sisekaubandus, lossimine, import, eksport, kasvatamiseks ja nuumamiseks sumpadesse paigutamine, reeksport ja ümberlaadimine, millega ei ole kaasas käesolevas määruses nõutud täpset, täielikku ja valideeritud dokumentatsiooni, on keelatud. 2. Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni ( thunnus thynnus ) sisekaubandus, import, lossimine, kasvatamiseks ja nuumamiseks sumpadesse paigutamine, töötlemine, eksport, reeksport ja ümberlaadimine on keelatud nende kalalaevade puhul, kelle lipuriigil ei ole Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni püügiks ICCATi majandamis- ja kaitsemeetmete tingimuste alusel välja antud kvooti, püügilimiiti või püügikoormuse piiranguid või kelle lipuriigi kalapüügivõimalused on ammendatud. 3. ICCATi hariliku tuuni kasvatamist käsitlevale soovitusele 2006[7] mittevastavate kasvanduste hariliku tuuni sisekaubandus, import, lossimine, töötlemine ja eksport on keelatud. Artikkel 28Ümberarvestustegurid Töödeldud hariliku tuuni ekvivalentse kogumassi arvutamiseks kohaldatakse ICCATi alalise uuringute ja statistikakomitee poolt vastu võetud ümberarvestustegureid. V peatükk Lõppsätted ARTIKKEL 29 MÄÄRUSE (EÜ) NR 973/2001 MUUTMINE Määrust (EÜ) nr 973/2001 muudetakse järgmiselt: 1) artiklid 5 ja 5a jäetakse välja; 2) IV lisas jäetakse välja sissekanne hariliku tuuni kohta. Artikkel 30Jõustumine Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja I LISA Atlandi ookeani idaosas söödalaevaga, veoõnge ja pelaagilise püügi traaleriga kalastamise suhtes kohaldatavad eritingimused 1. Iga liikmesriik piirab oma hariliku tuuni püügi luba omavate söödalaevade või veoõngedega laevade maksimumarvu 2006. aastal hariliku tuuni sihtpüügiga tegelenud laevade arvuga. 2. Iga liikmesriik piirab oma hariliku tuuni kaaspüügi luba omavate pelaagilise püügi traalerite arvu. 3. Liikmesriigid esitavad 1. aprilliks 2008 ICCATi sekretariaadile punktide 1 ja 2 kohaselt määratud kalalaevade arvu. 4. a) Iga liikmesriik tagab, et punktides 1 ja 2 osutatud laevad, kellel on eripüügiluba, kantakse nimekirja, mis sisaldab iga laeva nime ja komisjoni 30. detsembri 2003 määruse (EÜ) nr 26/2004 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta)[5] I lisas määratletud ühenduse laevastikuregistri numbrit. Liikmesriigid annavad eripüügiloa ainult juhul, kui laev on kantud ICCATi hariliku tuuni püügi loaga laevade registrisse. b) Iga liikmesriik saadab komisjonile alapunktis a osutatud nimekirja ja kõik selle muudatused elektroonilise kujul. c) Punkti 4 alapunktis a osutatud nimekirja muudatused edastatakse komisjonile vähemalt viis päeva enne seda, kui uus, nimekirja lisatud laev saabub Atlandi ookeani idaossa või Vahemerele. Komisjon edastab muudatused kohe ICCATi sekretariaadile. 5. Iga liikmesriik jaotab kuni 10% oma hariliku tuuni püügikvoodist laevade vahel, millele on antud püügiluba vastavalt punktile 4, kusjuures alla 17meetrise üldpikkusega söödalaevad võivad püüda maksimaalselt 200 tonni vähemalt 6,4 kg kaaluvat harilikku tuuni. 6. Iga liikmesriik võib jaotada kuni 2% oma hariliku tuuni püügikvoodist rannalähedaseks värske kala püügiks. 7.a) Käesoleva lisa punktides 1 ja 2 osutatud laevadelt ei tohi lossida ega ümber laadida Atlandi ookeani idaosast või Vahemerest püütud hariliku tuuni mis tahes kogust mujal kui konventsiooniosaliste määratud sadamates. b) Liikmesriigid määravad lossimiseks kasutatava koha või rannikulähedase koha (määratud sadamad), kus on lubatud harilikku tuuni lossida või ümber laadida. c) Liikmesriigid esitavad määratud sadamate nimekirja komisjonile igal aastal hiljemalt 1. aprillil. Komisjon saadab selle igal aastal enne 15. aprilli ICCATi täitevsekretariaadile. Kõigist hilisematest nimekirja muudatustest tuleb komisjonile ICCATi täitevsekretariaadile edastamiseks teatada vähemalt 15 päeva enne muudatuse jõustumist. 8. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 7 esitab punktis 1 ja 2 nimetatud laeva kapten või tema esindaja selle liikmesriigi pädevale asutusele, mille sadamat või lossimisrajatist ta soovib kasutada, vähemalt neli tundi enne eeldatavat sadamasse saabumise aega järgmise teabe: a) eeldatav saabumisaeg, b) pardale jäetud hariliku tuuni hinnanguline kogus, c) teave piirkonna kohta, kus saak püüti. 9. Iga liikmesriik rakendab püügiaruandluse süsteemi, mis tagab tõhusa järelevalve iga laeva kvoodi kasutamise üle. 10. Harilikku tuuni tohib turustusviisist olenemata lõpptarbijale jaemüügiks pakkuda ainult siis, kui asjaomases märgistuses või etiketil esitatakse: a) liik ja kasutatud püügivahendid, b) püügipiirkond ja -kuupäev. 11. Alates 1. juulist 2008 rakendavad liikmesriigid, kelle söödalaevadel on lubatud Atlandi ookeani idaosas harilikku tuuni püüda, järgmisi sabasildiga seotud nõudeid: a) igale harilikule tuunile tuleb kohe pärast mahalaadimist kinnitada sabasilt; b) igal sabasildil peab olema kordumatu identifitseerimisnumber ja see peab olema kantud harilikku tuuni käsitlevatesse statistilistesse dokumentidesse ja olema märgitud mis tahes tuuni sisaldavale pakendile. II LISA Püügipäevikule esitatavad nõuded: Püügipäevikule esitatavad miinimumnõuded 1. Püügipäeviku lehed peavad olema nummerdatud. 2. Püügipäevikut tuleb täita iga päev (keskööl) ja enne sadamasse saabumist. 3. Püügipäevikut tuleb täita merel tehtavate kontrollide korral. 4. Üks püügipäeviku lehe eksemplar peab jääma püügipäevikusse. 5. Püügipäevik peab sisaldama andmeid ühe käitamisaasta kohta. Püügipäevikusse kantav minimaalne standardteave: 1. Kapteni nimi ja aadress 2. Sadamad koos väljumis- ja saabumiskuupäevadega 3. Laeva nimi, registrinumber, ICCATi number ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) number (võimaluse korral). Ühiste püügioperatsioonide korral kõigi osalevate laevade nimed, registrinumbrid, ICCATi numbrid, IMO numbrid (võimaluse korral). 4. Püügivahendid: a) laevatüübi FAO kood b) mõõtmed (pikkus, võrgusilma suurus, õngekonksude arv, ...) 5. Merel tehtavad toimingud (vähemalt) ühe lausega püügipäeva kohta, sh järgmine teave: a) tegevus (kalapüük, aurutamine) b) asukoht: täpne asukoht (kraadides ja minutites) päevade kaupa, mis märgitakse iga püügi kohta või keskpäeval, kui selle päeva jooksul kalu ei püütud. c) teave saagi kohta: 6. Liigi määratlus: a) FAO koodi järgi b) kogumass kilogrammides päeva kohta 7. Kapteni allkiri 8. Vaatleja allkiri (võimaluse korral) 9. Kaalumisviis: hinnang, kaalumine pardal. 10. Püügipäevikusse kantakse kala ekvivalentne eluskaal ja märgitakse hindamisel kasutatavad ümberarvestustegurid. Miinimumteave lossimise, ümberlaadimise või üleviimise puhul: 1. Lossimis-, ümberlaadimis- või üleviimissadamad koos kuupäevadega 2. Tooted a) tutvustus b) kalade või kastide arv ja kogus kilogrammides 3. Kapteni või laeva agendi allkiri III LISA ICCATi ÜLEVIIMIS- VÕI ÜMBERLAADIMISDEKLARATSIOON Dokument nr ICCATi ÜLEVIIMIS- VÕI ÜMBERLAADIMISDEKLARATSIOON Vedurpuksiir või transpordilaev Laeva nimi ja raadiokutsung: Lipp: Lipuriigi loa number: Riiklik registrinumber: ICCATi registrinumber: IMO number: | Kalalaev Laeva nimi ja raadiokutsung: Lipp: Lipuriigi loa number: Riiklik registrinumber: ICCATi registrinumber: Pardatähis: Püügipäeviku lehekülje number: | Päev Kuu Tund Aasta|2_|0_|__|__| Kalalaeva kapteni nimi: vedurpuksiiri või transpordilaeva kapteni nimi: ÜMBERLAADIMISKOHT Väljumine |__|__| |__|__| |__|__| (kust) |__________| Saabumine |__|__| |__|__| |__|__| (kuhu) |__________| Allkiri: Allkiri: Üleviimine/Ümberlaadimine |__|__| |__|__| |__|__| |__________| Ümberlaadimise puhul märkige kaal kilogrammides või kasutatav mõõtmisühik (nt kast, korv) ning selle ühiku lossimiskaal kilogrammides: |___| kilogrammi. Eluskalade ümberlaadimisel märkige ühikute arv ja eluskaal Sa-dam |Meri Laius-kraadPikkus-kraad |Liik |Ühikute arv |Tüüp Elus-kala |Tüüp Terve kala |Tüüp Roogi-tud kala |Tüüp Peata kala |Tüüp Fileeri-tud kala |Tüüp Toode |Edasised üleviimised / ümberlaadimised Kuupäev:Koht/Asukoht koordinaatide süsteemis: Loa number: Transportiva laeva kapteni allkiri: Vastuvõtva laeva nimi: Lipp: ICCATi registrinumber: IMO number: Kapteni allkiri: Kuupäev:Koht/Asukoht koordinaatide süsteemis: Loa number: Transportiva laeva kapteni allkiri: Vastuvõtva laeva nimi: Lipp: ICCATi registrinumber: IMO number: Kapteni allkiri: | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |ICCATi vaatleja allkiri (võimaluse korral): Kohustused üleviimise või ümberlaadimise korral: 1. Vastuvõtvale laevale (puksiir-, töötlemis- või transpordilaevale) tuleb esitada üleviimis- või ümberlaadimisdeklaratsiooni originaal. 2. Üleviimis- või ümberlaadimisdeklaratsiooni koopiat peab hoidma vastav püügilaev. 3. Edasisi üleviimisi või ümberlaadimisi tehakse laeval tegutseda lubava asjaomase lepinguosalise loal. 4. Vastuvõttev laev, kelle valduses kala on, peab üleviimis- või ümberlaadimisdeklaratsiooni originaali alles hoidma kasvanduseni või lossimiskohani. 5. Üleviimine või ümberlaadimine tuleb kanda iga asjaomase laeva püügipäevikusse. IV LISA ICCATi RAHVUSVAHELISE ÜHISINSPEKTEERIMISE KAVA Komisjon leppis oma neljandal korralisel koosolekul (1975. aasta novembris Madridis) kokku, et: vastavalt konventsiooni artikli IX lõikele 3 soovitab komisjon konventsiooni ja sellest tulenevate meetmete kohaldamise tagamiseks järgmise rahvusvahelise kontrolli korra kehtestamist väljaspool riikide jurisdiktsiooni jäävate vete üle. 1. Kontrolli teostavad konventsiooniosaliste riikide valitsuste kalanduskontrollitalituste inspektorid. Selleks tuleb komisjonile teatada valitsuste määratud inspektorite nimed. 2. Laevadel, mille pardal on inspektorid, tuleb heisata komisjoni heakskiidetud erilipp või -vimpel näitamaks, et inspektor teostab rahvusvahelist kontrolli. Selliselt kasutatavate laevade, mis võivad olla spetsiaalsed inspekteerimislaevad või kalalaevad, nimed teatatakse komisjonile esimesel võimalusel. 3. Iga inspektor kannab kaasas lipuriigi ametiasutuste poolt komisjoni heakskiidetud vormis väljaantud isikut tõendavat dokumenti, mis antakse talle ametisse määramisel ja kus on kirjas, et tal on volitused tegutseda komisjoni heakskiidetud korras. 4. Vastavalt punktis 9 kokkulepitud korrale peab riikide jurisdiktsioonist väljapoole jäävates konventsiooni alla kuuluvates vetes parasjagu tuuni või selle lähiliikide püüdmiseks kasutatav laev peatuma, kui ta on saanud inspektorit transportivalt laevalt vastava signaali, mis on edastatud rahvusvahelises signalisatsioonikoodis, välja arvatud kalastamise ajal, sel juhul peab ta peatuma kohe pärast kalastamise lõpetamist. Laeva kapten[6] peab inspektori, kellel võib kaasas olla tunnistaja, pardale lubama. Kapten peab inspektoril võimaldama kontrollida kalasaaki, püügivahendeid ja kõiki asjakohaseid dokumente nii, nagu inspektor peab asjaomase laeva lipuriigiga seotud kehtivate komisjoni soovituste järgimise kontrollimiseks vajalikuks ning inspektor võib küsida mis tahes selgitusi, mida ta peab vajalikuks. 5. Laeva pardale minnes esitab inspektor punktis 3 kirjeldatud dokumendi. Inspekteerimisi tuleb teha nii, et kontrollimine tekitaks kalalaevale võimalikult vähe tüli ja et oleks välditud kala kvaliteedi halvenemine. Inspektor peab oma vaatlustes piirduma faktide kindlakstegemisega seoses asjaomase laeva lipuriigiga seotud kehtivate komisjoni soovituste järgimisega. Kontrolli käigus võib inspektor küsida kaptenilt mis tahes abi. Ta koostab oma kontrolli kohta komisjoni heakskiidetud vormis inspekteerimisakti. Inspektor allkirjastab akti laeva kapteni juuresolekul, kes võib aktile lisada või on lisanud mis tahes tähelepanekuid, mida ta peab vajalikuks ning kes peab neile tähelepanekutele alla kirjutama. Akti koopiad antakse laeva kaptenile ja inspektori päritoluriigile, kes edastab need laeva lipuriigi asjaomastele asutustele ja komisjonile. Komisjoni soovituste rikkumise avastamisel peaks inspektor võimaluse korral teavitama ka lipuriigi pädevaid asutusi, ning teatama sellest komisjonile ning teadaolevalt läheduses viibivatele lipuriigi inspekteerimislaevadele. 6. Inspektori takistamist või tema juhiste täitmatajätmist käsitleb laeva lipuriik nii, nagu oleks takistatud lipuriigi inspektorit või jäetud täitmata viimase juhised. 7. Inspektorid täidavad oma kohustusi vastavalt kavas sätestatud eeskirjadele, aga jäävad oma riikide asutuste kontrolli alla ja vastutavad nende ees. 8. Konventsiooniosaliste valitsused võtavad arvesse ja rakendavad meetmeid välisriigi inspektorite aktide põhjal vastavalt käesolevale kavale ja kooskõlas oma riigi õigusaktidega samal alusel kui oma inspektorite aktide puhul. Käesoleva lõike sätted ei pane konventsiooniosalise valitsusele kohustust anda välisriigi inspektori aktile tõendina kõrgemat väärtust kui sellel oleks inspektori päritoluriigis. Konventsiooniosaliste valitsused teevad koostööd, et hõlbustada kohtu- või muid menetlusi inspektori poolt käesoleva kava kohaselt esitatud akti alusel. 9. i) Konventsiooniosaliste valitsused teatavad iga aasta 1. märtsiks komisjonile käesolevas kavas osalemise esialgsed plaanid järgmiseks aastaks ning komisjon võib anda konventsiooniosaliste valitsustele soovitusi riikide tegevuse koordineerimiseks selles valdkonnas, sh inspektorite arvu ja neid transportivate laevade arvu osas. ii) Konventsiooniosaliste valitsused kohaldavad käesolevas ettepanekus kehtestatud korda ja osalemise plaane, kui nad ei ole teisiti kokku leppinud; ja niisugusest kokkuleppest tuleb teatada komisjonile. Kava rakendamine mis tahes kahe konventsiooniosalise valitsuse poolt peatatakse siiski kuni kokkuleppe sõlmimiseni, kui üks pooltest on sellest komisjonile teatanud. 10. i) Püügivahendeid kontrollitakse vastavalt alapiirkonnas kehtivatele õigusnormidele, kus kontrolli teostatakse. Inspektor märgib akti rikkumise laadi. ii) Inspektoril on õigus kontrollida kõiki kasutuses olevaid või tekil olevaid kasutusvalmis püügivahendeid. 11. Inspektor kinnitab komisjoni heakskiidetud identifitseerimismärgi igale püügivahendile, mis näib olevat vastuolus kontrollitava laeva lipuriigiga seotud kehtivate komisjoni soovitustega, ning märgib selle fakti oma akti. 12. Inspektor võib pildistada püügivahendeid nii, et oleks näha need osad, mis tema arvates on vastuolus kehtiva määrusega, ning pildistatud esemed tuleb aktis loetleda ja fotode koopiad tuleb lisada lipuriigile saadetavale aruandele. 13. Inspektoril on komisjoni kehtestatud tingimustel õigus uurida kalasaaki, et teha kindlaks, kas järgitakse komisjoni soovitusi. Ta edastab oma tähelepanekud kontrollitava laeva lipuriigi asutustele niipea kui võimalik. (Kahe aasta aruanne 1974–1975, II osa). Märkused Lepiti kokku, et rahvusvahelise inspekteerimiskava jõustumiskuupäev lükatakse edasi kuni komisjon otsustab teisiti. ICCATi vimpel: [pic] [1] [2] EÜT L 162, 18.6.1986, lk 33 [3] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59 [4] EÜT L 137, 19.5.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 831/2004 (ELT L 127, 29.4.2004, lk 33) [5] ELT L 5, 9.1.2004, lk 25. [6] Kapten on isik, kes juhib laeva.