C 74/2

ET

KOMISJONI TEATIS

Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamiseks kasutatavate andmete ajakohastamine

(2022/C 74/02)

I. Sissejuhatus

Kui komisjon annab liikmesriigi aluslepingutest tuleneva kohustuse täitmata jätmise tõttu Euroopa Liidu Kohtusse, võib kohus Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) järgi määrata rahalise karistuse kahel juhul:

(a) kui liikmesriik ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et täita varasemat otsust, kus on tuvastatud ELi õiguse rikkumine (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 2);

(b) kui liikmesriik ei ole täitnud seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamise kohustust (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 3) (1).

Mõlemal juhul võib Euroopa Kohtu määratav karistus koosneda põhisummast, millega karistatakse rikkumise jätkumise (2) eest, ja päeva kohta arvutatavast karistusmaksest, millega mõjutatakse asjaomast liikmesriiki rikkumist võimalikult kiiresti pärast otsuse kuulutamist lõpetama (3). Ettepaneku rahalise karistuse summade kohta teeb kohtule komisjon, kuid lõpliku otsuse nende kohta teeb kohus.

Üldine lähenemisviis, mida komisjon kasutab esildatud karistuste arvutamisel, on välja kujunenud. Alates 1997. aastast (4) ja nagu järjestikustes teatistes (5) ette nähtud, on komisjon kasutanud lähenemisviisi, milles võetakse arvesse nii asjaomase liikmesriigi maksevõimet kui ka tema institutsioonilist kaalu. Selleks kohaldatakse tegurit „n“ (6). Tegurile „n“ lisanduvad muud tegurid – rikkumise raskus ja selle kestus –, mida komisjon esildatud karistuste arvutamisel arvesse võtab.

Teguri „n“ arvutamisel võetakse arvesse liikmesriikide sisemajanduse koguprodukti (SKP) ja igale liikmesriigile Euroopa Parlamendis ette nähtud esindajate kohtade arvu. Arvutusmeetodit on mitu korda ajakohastatud, (7) viimati 13. aprillil 2021, (8) kui komisjon kohandas meetodit pärast Ühendkuningriigi väljaastumist Euroopa Liidust.

Vastava arvutuse tegemiseks kasutatavate andmete ajakohastamist käsitleva 2010. aasta teatisega (9) kehtestas komisjon, et tegurit „n“ ja muid makromajanduslikke andmeid tuleb igal aastal kohandada, (10) et võtta arvesse muutusi inflatsioonis ja sisemajanduse koguproduktis (SKP).

Käesoleva aasta ajakohastuses (11) võetakse arvesse iga liikmesriigi inflatsioonis ja SKPs toimunud muutusi. Asjakohase statistikana inflatsioonimäära ja SKP kohta tuleb kasutada neid andmeid, mis saadi kaks aastat enne ajakohastuse aastat („t–2 reegel“), st 2020. aastal, kuna kaks aastat on minimaalne aeg, mis on vajalik suhteliselt stabiilsete makromajanduslike andmete kogumiseks. Vaatlusaasta inflatsioonimääraks on kinnitatud 1,6 %.

Oluline tegur, mis mõjutab käesoleva aasta ajakohastust, on COVID-19 pandeemia. Pandeemia mõjutas 2020. aastal tugevalt liikmesriikide SKPd, langetades seda EL 27 tasandil 4,4 % ja mõjudes riikide tasandil erinevalt, mis omakorda mõjutab tegureid „n“.

II. Ajakohastuse komponendid

Ajakohastatavate majanduslike kriteeriumide loetelu on järgmine:

— karistusmakse standardne kindla suurusega summa, (12) mis on praegu 2 683 eurot, (13) tuleb viia kooskõlla inflatsiooniga;

— standardne kindla suurusega summa, (14) mis on praegu 895 eurot, (15) tuleb viia kooskõlla inflatsiooniga;

— 27 tegurit „n“, mis vaadatakse läbi vastavalt asjaomase liikmesriigi SKP-le, võttes arvesse liikmesriigi kohtade arvu Euroopa Parlamendis; põhisumma ja päevaste karistusmaksete arvutamisel kasutatakse sama tegurit „n“;

— minimaalsed põhisumma maksed (16) tuleb viia kooskõlla inflatsiooniga.

III. Ajakohastus

Kui komisjon esitab asja Euroopa Kohtule ELi toimimise lepingu artikli 260 lõigete 2 ja 3 alusel, kohaldab ta rahaliste karistuste summa (kas põhisumma või karistusmaksed) arvutamisel järgmisi ajakohastatud väärtusi:

1) karistusmakse arvutamise standardne kindla suurusega summa on 2 726 eurot;

2) päevase summa arvutamise standardne kindla suurusega summa, mille alusel määratakse kindlaks põhisumma, on 909 eurot;

3) 27 ELi liikmesriigi tegurid „n“ ja minimaalsed põhisummad on järgmised: Liikmesriik Eritegur „n“ Minimaalne põhisumma (tuhandetes eurodes) Belgia 0,860 1 940 Bulgaaria 0,280 632 Tšehhi 0,590 1 331 Taani 0,580 1 308 Saksamaa 5,000 11 277 Eesti 0,120 271 Iirimaa 0,610 1 376 Kreeka 0,520 1 173 Hispaania 2,260 5 097 Prantsusmaa 3,750 8 458 Horvaatia 0,220 496 Itaalia 3,110 7 014 Küpros 0,100 226 Läti 0,140 316 Leedu 0,210 474 Luksemburg 0,170 383 Ungari 0,470 1 060 Malta 0,080 180 Madalmaad 1,340 3 022 Austria 0,750 1 692 Poola 1,450 3 270 Portugal 0,570 1 286 Rumeenia 0,750 1 692 Sloveenia 0,170 383 Slovakkia 0,320 722 Soome 0,510 1 150 Rootsi 0,880 1 985

Komisjon kohaldab ajakohastatud väärtusi selliste otsuste suhtes pöörduda ELi toimimise lepingu artikli 260 alusel Euroopa Kohtusse, mille ta teeb alates käesoleva teatise vastuvõtmisest.

(1) Komisjoni 2011. aasta teatises „Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 rakendamine“ (ELT C 12, 15.1.2011, lk 1) ja komisjoni 2017. aasta teatises „ELi õigus: parema kohaldamisega paremad tulemused“ (ELT C 18, 19.1.2017, lk 10) rõhutatakse, et komisjon kohaldab ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaste rahaliste karistuste arvutamiseks sama meetodit, mis kehtestati 2005. aasta teatisega „EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamine“ (SEK(2005) 1658).

(2) Presidendi teatis: uuesti sõnastatud teatis EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamise kohta (SEK(2005) 1658), punkt 10.3.

(3) SEK(2005) 1658, punkt 14.

(4) EÜ asutamislepingu artiklis 171 sätestatud karistusmaksete arvutamise meetod (EÜT C 63, 28.2.1997, lk 2).

(5) Vt eelkõige „Komisjoni teatis – Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 rakendamine“ (ELT C 12, 15.1.2011, lk 1) ja „Komisjoni teatis – ELi õigus: parema kohaldamisega paremad tulemused“, (ELT C 18, 19.1.2017, lk 10).

(6) SEK(2005) 1658, punkt 14. Tegur „n“ arvutatakse järgmiselt : GDP n = asjaomase liikmesriigi SKP miljonites eurodes; GDP avg = kõikide liikmesriikide keskmine SKP; Seat n = asjaomase liikmesriigi kohtade arv Euroopa Parlamendis; Seat Avg = kõikide liikmesriikide kohtade keskmine arv Euroopa Parlamendis.

(7) Komisjoni teatis „Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamise meetodi muutmine“, C(2019) 1396 final (ELT C 70, 25.2.2019, lk 1).

(8) Komisjoni Teatis „Ühendkuningriigi väljaastumisest tulenev korrektsioon rikkumismenetluses komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamises“, C(2021) 2283 final (ELT C 129, 13.4.2021, lk 1).

(9) SEK(2010) 923/3.

(10) Vt ajakohastuses 2011. aastal (SEK(2011) 1024 (lõplik)), 2012. aastal (C(2012) 6106 final), 2013. aastal (C(2013) 8101 final), 2014. aastal (C(2014) 6767 final), 2015. aastal (C(2015) 5511 final), 2016. aastal (C(2016) 5091 final), 2017. aastal (C(2017) 8720 final), 2018. aastal (C(2018) 5851 final), 2019. aastal (C(2019) 6434 final) ja 2020. aastal (C(2020) 6043 final) majandusandmete iga-aastase kohandamise käigus.

(11) Käesoleva aasta ajakohastuse jaoks tehti SKP andmetest väljavõte 10. jaanuaril 2022. Inflatsiooni mõõdetakse kaudse SKP deflaatori abil.

(12) Karistusmakse päevamäära arvutamiseks korrutatakse standardne kindla suurusega summa kõigepealt raskus- ja kestusteguriga ja seejärel teguriga „n“.

(13) C(2021) 2283 final

(14) Päevase põhisumma arvutamiseks korrutatakse standardne kindla suurusega summa (mis erineb päevaste karistusmaksete summast) raskusteguri ja teguriga „n“. Seejärel arvutatakse põhisumma päevade arvu alusel, mil rikkumine kestab (kas alates esimesest kohtuotsusest kuni otsuse täitmiseni või kuni otsuse tegemiseni ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 kohaste juhtumite kohta või alates direktiivi ülevõtmise kuupäevast kuni täitmiseni või kuni otsuse tegemiseni ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaste juhtumite kohta). Kui eespool kirjeldatud arvutuskäigu tulemus ületab minimaalse põhisumma, tuleks kohaldada selle alusel arvutatud põhisummat.

(15) C(2021) 2283 final

(16) Minimaalne kindlaksmääratud põhisumma makse määratakse kindlaks iga liikmesriigi kohta eriteguri „n“ alusel. Kui liidetud päevased põhisumma maksed ei ületa minimaalset kindlaksmääratud põhisummat, esitatakse kohtule ettepanek minimaalse kindlaksmääratud põhisumma kohta.