1.Sissejuhatus

Banaanid on üks tähtsamaid põllukultuure Euroopa Liidu äärepoolseimates piirkondades. ELi liikmesriikidest on suurimad banaanitootjad Hispaania (Kanaari saared), Prantsusmaa (Martinique ja Guadeloupe) ning Portugal (Madeira ja Assoorid), kelle osa ELi banaanide kogutoodangust oli 2021. aastal vastavalt 64 %, 32 % ja 3 %. Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF) toetab banaanisektorit POSEI programmi kaudu 278,8 miljoni euroga aastas. Lisaks saab sektor osaleda Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) maaelu arengu programmides.

Euroopa kodanikud on suured banaanitarbijad, mistõttu EL on maailma suurim banaanide importija, et rahuldada sellist suurt nõudlust. 2021. aastal pärines umbes 11 % kogutarnetest liidusisesest toodangust, ülejäänud osa imporditi Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikidest (umbes 15 %) ja Ladina-Ameerika riikidest (umbes 74 %).

Banaanide importi reguleerivasse ELi raamistikku on viimase 30 aasta jooksul tehtud mitmeid muudatusi. Hiljuti veel hakati Ladina-Ameerika riikidest pärit banaanide impordi suhtes kuni 31. detsembrini 2019 kohaldama banaane käsitlevat stabiilsusmehhanismi. Banaane käsitlev stabiilsusmehhanism võeti kasutusele ELi ning Colombia ja Peruu vahelise vabakaubanduslepinguga (millega 2017. aastal ühines Ecuador) ning ELi ja Kesk-Ameerika riikide assotsiatsioonilepinguga, mis hõlmab Costa Ricat, El Salvadori, Guatemalat, Hondurast, Nicaraguat ja Panamat, ning see kujutab endast tariifsete soodustuste järkjärgulise rakendamisega kaasnevat meedet. Komisjon on korrapäraselt esitanud aruandeid lepingute, sealhulgas banaane käsitleva stabiilsusmehhanismi kohaldamise ja rakendamise kohta.

Lisaks neile aruandluskohustustele hindab komisjon vastavalt banaane käsitleva stabiilsusmehhanismi määrustele lisatud komisjoni avaldusele „pärast banaane käsitleva stabiilsusmehhanismi kehtivuse lõppemist 31. detsembril 2019 liidu banaanituru ja banaanitootjate olukorda. Komisjon esitab oma hindamistulemused Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning lisab nendele esialgse hinnangu, mis käsitleb kõrvalisele asukohale ja saarelisele asendile vastavate valikmeetmete programmi (POSEI) toimimist liidu banaanitootmise säilitamisel“. Käesoleva dokumendiga täidetakse see kohustus.

2.Banaanide maailmaturg

FAO andmetel on banaanid üks enimtoodetud, -kaubeldavatest ja -tarbitavatest puuviljadest maailmas. Banaanide tähtsus toiduga kindlustatuse ja töökohtade tagamisel mitmes vähim arenenud ja toidupuudusega riigis, kus neid kasutatakse kohalikes majapidamistes põhitoiduna ja müügiks kasvatatava põllukultuurina, on suur.

Banaane toodetakse peamiselt Aasias, Ladina-Ameerikas ja Aafrikas. Suurimad tootjariigid on India ja Hiina, kuid enamik nende toodangust tarbitakse kodumaal. Maailma banaanikaubandus on suurenenud enneolematult tänu impordi kogunõudluse märkimisväärsele suurenemisele ja pakkumise rohkele kasvule juhtivates ekspordiriikides, eelkõige Ecuadoris ja Filipiinidel. 2020. aastal olid suurimad importijad EL (5,2 miljonit tonni), USA (4,2 miljonit tonni), Hiina (1,8 miljonit tonni), Venemaa Föderatsioon (1,5 miljonit tonni), Jaapan (1,1 miljonit tonni) ja Ühendkuningriik (1 miljon tonni). Banaaniturg on seega ülemaailmne ning sektori konkurentsivõimet võivad mõjutada mitmesugused rahvusvahelised ja riigisisesed tegurid.

3.ELi banaaniturg

3.1.Impordimahud ja kogutarne

ELis on kogutarne, mis koosneb impordist ja liidusisesest toodangust, suurenenud 2012. aastaga võrreldes 37 %, ulatudes 2021. aastaks 5,8 miljoni tonnini. Tol aastal moodustas ELi toodang (0,64 miljonit tonni) umbes 11 % kogutarnetest, samal ajal kui import pärines peamiselt Ladina-Ameerika riikidest (4,3 miljonit tonni, s.o 74 % tarnetest), millele järgnesid AKV riigid (0,85 miljonit tonni, s.o 15 % tarnetest).

ELi toodang on alates 2012. aastast püsinud üsna stabiilsena, ulatudes 0,6 miljonist tonnist 0,7 miljoni tonnini, ehkki see on piirkonniti väga erinev. Martinique’i ja Guadeloupe’i on mõjutanud nii klimaatilised ohuolukorrad kui ka taimekahjurid ning nende toodang ei ole pärast 2017. aasta märkimisväärset langust täielikult taastunud. Hispaania ja Portugali piirkondades oli toodang hoolimata iga-aastastest kõikumistest stabiilne või suurenes veidi. Enamik ELi banaanidest tarbitakse väljaspool tootmispiirkonda. 2021. aastal turustati umbes 638 000 tonnist toodangust seal ainult 62 000 tonni. Suurem osa väljaspool tootmispiirkonda turustatavatest banaanidest läheb vastavatesse emamaadesse.

Aastatel 2012–2021 kaeti ELi suurenenud nõudlus seega peamiselt banaanide suurema impordiga. Tegelikult vähenes ELi banaanide turuosa mahu poolest 15 %-st 11 %-ni, samal ajal kui AKV riikide banaanide turuosa suurenes 13 %-st 15 %-ni ja Ladina-Ameerika banaanide turuosa 72 %-st 74 %-le. See muutus ei olnud lineaarne: näiteks Ladina-Ameerika banaanide osa impordist oli 2020. aastal 75 % ja vähenes 2021. aastal peamiselt Panamast ja Guatemalast pärit impordi vähenemise tõttu.

Kolm suurimat Ladina-Ameerika eksportijat – Ecuador, Colombia ja Costa Rica –, kes eksportisid 2021. aastal vastavalt umbes 1,60, 1,16 ja 1,02 miljonit tonni banaane, on alates 2012. aastast säilitanud üsna stabiilse umbes 65 % suuruse turuosa. Neist kõige kiirema kasvuga riik on Costa Rica, kelle eksport ELi on 10 aastaga suurenenud 56 %.

Kolm suurimat AKV riikide eksportijat ELi on Côte d’Ivoire, Dominikaani Vabariik ja Kamerun, kes eksportisid 2021. aastal vastavalt 0,32, 0,26 ja 0,17 miljonit tonni banaani. See moodustab umbes 13 % turuosast, võrreldes 9 %-ga 2012. aastal. Kolme suurima AKV riikide eksportija turuosa on suurenenud peamiselt tänu Dominikaani Vabariigile (peaaegu kolmekordne mahu suurenemine) ja Côte d’Ivoire’ile (kahekordne mahu suurenemine). Kameruni eksport seevastu kõikus kogu perioodi jooksul, jõudes 2021. aastal vaid veidi üle 2012. aasta taseme.

3.2.Impordimahud liikmesriikide kaupa

AKV riikidest impordivad banaane vaid vähesed liikmesriigid, kusjuures 2021. aastal langes kolme suurima importija arvele 84 % kogu AKV riikidest pärit impordist. Prantsusmaa, kes on ajalooliselt olnud peamine AKV riikidest importija, on endiselt esimene sisenemiskoht, seda peamiselt Côte d’Ivoire’ist pärit impordile. Belgia on suuruselt teine importija, kes impordib banaane peamiselt Kamerunist ja Côte d’Ivoire’ist. Madalmaadest, kes 2012. aastal importisid AKV riikidest üsna väikeseid koguseid, on saanud suur importija, importides banaane peaaegu eranditult Dominikaani Vabariigist.

Ladina-Ameerika banaanid seevastu jõuavad ELi turule suurema arvu liikmesriikide kaudu. Import on vähem kontsentreeritud, kusjuures kolme olulisema importiva liikmesriigi arvele langes 2021. aastal 55 % koguimpordist. Nimekirja tipus on Madalmaad, kes suurendasid sel perioodil oluliselt oma importi, peamiselt Costa Ricast, Ecuadorist ja Panamast. Talle järgneb Itaalia, kes suurendas sel perioodil peaaegu lineaarselt oma importi, peamiselt Ecuadorist, Colombiast ja Costa Ricast. Kolmandal kohal on Belgia, kes on üks vähestest liikmesriikidest, kes importis 2021. aastal oluliselt vähem kui 2012. aastal. Märkimisväärset kasvu võib täheldada Poola puhul, kes impordib banaane üha enam otse, selle asemel et hankida neid naaberliikmesriikidest (nt Saksamaalt, kelle import on järelikult alates 2015. aastast vähenenud).

3.3.Hinnad ja turuväärtus