KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

2013. AASTA ARUANNE MÄÄRUSE (EÜ) NR 300/2008 (MIS KÄSITLEB TSIVIILLENNUNDUSJULGESTUSE ÜHISEESKIRJU) RAKENDAMISE KOHTA

Aruanne hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2013

SISSEJUHATUS

2013. aastat iseloomustab kõige enam lennundusjulgestuse valdkonna sätete konsolideerimine ja suuremad jõupingutused uute eeskirjade rakendamisel seoses lennukaubaga ja vedelike vedamisega käsipagasis. Määruses (EÜ) nr 300/2008 sätestatud lennundusjulgestusmeetmete ainus allesjäänud üleminekuperiood lõppes aprillis. See puudutas nõuet, et pädevad asutused peavad heaks kiitma tuntud lennukauba ja -postisaatjad, selle asemel, et need määraks lihtsalt kokkuleppeline esindaja. Seepärast pöörati komisjoni inspekteerimiste raames erilist tähelepanu neist uutest nõuetest kinnipidamisele.

Kui välja arvata Ameerika Ühendriikide poolt augustis antud turvahoiatused, siis ei tekkinud Euroopas sel aastal kordagi vajadust lennundusjulgestuse kontrolli lühiajalise tugevdamise järele. Need turvahoiatused kinnitasid aga vajadust parandada koostööd ELi liikmesriikide ning riikide ja institutsioonide vahel. Kõnealusest vajadusest räägiti juba 2010. aasta kõrgetasemelises aruandes lennukauba julgestuse suurendamise kohta, kuid selles vallas on veel palju teha..

ELi lennundusjulgestuse peamine projekt on järkjärguline üleminek reisijate käsipagasis kantavate vedelike tehnoloogiapõhisele kontrollimisele. Lennujaamade käitajad ja julgestusseadmete tootjad on kogu 2013. aasta jooksul edendanud koostööd, et valmistada parimal viisil ette osalist loobumist vedelike piirangutest alates 31. jaanuarist 2014. Komisjon toetab seda algatust ja teisi projekte, millega suurendatakse lennujaamaseadmete ja julgestusmeetmete avastamise tulemuslikkust tehnoloogiaalase tegevuskava abil, mida tutvustati sidusrühmadele esimest korda 2013. aastal ja mida siiani jätkuvalt ajakohastatakse.

Seoses ELi toodava kauba ja postiga läheneb ühe teise ELi olulise lennundusjulgestuse projekti rakendamise kuupäev 1. juuli 2014. Kogu 2013. aasta teise poolaasta jooksul tugevdas komisjon koostööd liikmesriikide ja tööstusega, et tagada selle sujuv rakendamine. Praegu tehakse jõupingutusi ELi parandatud süsteemi selgitamiseks kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele (Euroopa Tsiviillennunduse Konverents (ECAC), Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO)).

Komisjon jätkas 2013. aastal koostööd liikmesriikidega ELi riskihindamise alal eri valdkondades, laiendades lennukauba puhul kasutatavat metoodikat teistele valdkondadele, kohandades seda nende jaoks ning keskendudes esmasel rakendamisel eelkõige reisijatega seotud ohtudele.

Rahvusvahelisel tasandil osales komisjon tulemuslikult kõigil Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) üritustel, kus ta suurendas ELi rahvusvahelist nähtavust ja mõju lennundusjulgestuse poliitikas. Komisjon suhtleb pidevalt olulisemate kolmandate riikide partneritega, ta korraldas 2013. aastal mitmeid kahepoolseid ja mitmepoolseid kohtumisi ning osales kohtumistel.

ELi inspektsioonide kaudu liikmesriikide ja asjaomaste ettevõtjate lennundusjulgestuse meetmete rakendamise kontrollimine on veel üks valdkond, kus liikmesriigid ja komisjon kogu aasta jooksul tihedat koostööd tegid. Nõuetele vastavuse tasemed jäid stabiilseks ega nõudnud 2013. aastal mitte kordagi ühekordse julgestuskontrolli süsteemi peatamist.

ESIMENE OSA

Inspekteerimine

1. Üldist

Määruse (EÜ) nr 300/2008 kohaselt peab komisjon inspekteerima liikmesriikide lennundusjulgestusega tegelevaid ametiasutusi (edaspidi „pädevad asutused”) ja ELi lennujaamu. Liidu programm hõlmab ka Šveitsi, samal ajal kui Norrat ja Islandit kontrollib samalaadsete sätete alusel EFTA järelevalveamet (ESA). Inspekteerimist teostab komisjoni töörühm, mis koosneb kümnest täis- ja osalise tööajaga lennundusjulgestuse inspektorist. Inspekteerimist toetavad ELi liikmesriikide, Islandi, Norra ja Šveitsi määratud riiklikud audiitorid, kes komisjoni korraldatud koolituse järel kvalifitseeruvad komisjoni inspektsioonides osalema. 2013. aasta inspekteerimistes osales 72 riiklikku audiitorit. Käesoleva aruande I lisas esitatud tabelis on kokkuvõte komisjoni ja EFTA järelevalveameti senisest järelevalvetegevusest.

2. Liikmesriikide pädevate asutuste inspekteerimine

Komisjon lõpetas 2013. aastal pädevate asutuste inspektsioonide kolmanda tsükli ja alustas neljandat. Kokku teostati 2013. aastal seitse inspekteerimist, millest neli toimusid uue tsükli raames. Enamike liikmesriikide puhul täheldati olukorra märgatavat paranemist varasemaga võrreldes. Enamik 2013. aastal leitud puudusi (nii nagu ka 2012. aastal) oli seotud väikeste lahknevustega riikliku tsiviillennundusprogrammi ja riikliku kvaliteedikontrolliprogrammi täielikku kooskõlla viimisel määruses (EÜ) nr 300/2008 sätestatud õigusraamistikuga.

Lennundusjulgestusmeetmete rakendamise kontrollimisel ilmnes, et enamik liikmesriike suudavad julgestuse põhivaldkondades puudusi kiiresti tuvastada ja kõrvaldada. Mõned liikmesriigid aga ei kontrollinud avaliku sektori vahenditel lasuvast survest ja tarnijate suurest arvust tingitud vahendite puudumise tõttu piisavalt lennuvälja- ja pardavarude tuntud tarnijaid. Piiratud arvu inspekteeritud liikmesriikide puhul vajas tõhustamist korrapärase järelevalve teostamine välisriigi lennuettevõtjate üle. Tuvastatud puudused olid enamasti kõrvaldatud nõuetekohaselt ja kõigis liikmesriikides olid kehtestatud sanktsioonid.

3. Esmane inspekteerimine lennujaamades

2013. aastal teostati esmane inspekteerimine kahekümne kuues lennujaamas, see tähendab 2012. aastaga võrreldes kolme inspekteerimist rohkem, mis tuleneb peamiselt asjaolust, et kontrolliti kaupu ja väiksemaid lennujaamu, mille inspekteerimiseks on vaja vähem inspektoreid. Kontrolliti kõiki valdkondi (kuigi mitte iga inspekteerimise käigus). Peamiste meetmete nõuetele vastavuse üldmäär oli 2013. aastal 80 %, mis on üldjoontes sama suur kui eelmistel aastatel.

Traditsiooniliste meetmete valdkonnas[1] leitud puudused tulenesid, nagu ka varasematel aastatel, peamiselt inimteguriga seotud probleemidest ja olid peamiselt seotud töötajate läbivaatuse kvaliteediga ning teatavate lennukauba julgestamise nõuetega. Eelkõige on jätkuvalt probleemiks käsitsi läbivaatamise kõrge kvaliteedi hoidmine töötajate läbivaatusel. Lennukauba puhul oli enamik rikkumisi seotud nõudega kohaldada läbivaatuseks alati kõige asjakohasemat meetodit, võttes arvesse saadetise laadi. Nende inimteguriga seotud probleemide lahendamiseks tuleks tõhustada koolitust ja järelevalvet.

Peale selle ei olnud 2013. aastal inspekteeritud lennujaamades ikka veel rahuldaval määral rakendatud teatavaid määruse (EÜ) nr 300/2008 õigusraamistikuga ette nähtud lisameetmeid. Rikkumisi esines seoses kõrge ohutasemega kauba ja posti ning lennuvälja- ja pardavarude julgestuskontrolli meetodite ja standarditega ning koolitustega. Riikliku kvaliteedikontrolli raames tuleb tähelepanu pöörata ka õhusõidukite teatavatele julgestusnõuetele. Liikmesriikide pädevad asutused peaksid nende uute sätete rakendamist aktiivselt toetama. Lisaks valmistati 2013. aastal mõningate valdkondade selguse ja järjekindluse parandamiseks ette õigusaktide läbivaatamine ja need õigusaktid peaks vastu võetama 2014. aastal. Need peaksid nõuetele vastamise taset märkimisväärselt parandama.

4. Järelinspekteerimine

Komisjoni määruse (EL) nr 72/2010[2] artikli 13 kohaselt teeb komisjon tavaliselt piiratud arvu järelinspekteerimisi. Korduskontroll lepitakse kokku siis, kui esmase inspekteerimise käigus on avastatud mitu tõsist puudust, kuid mõningatel juhtudel tehakse järelinspekteerimisi ka pistelise valiku põhimõttel, et kontrollida riiklike järelevalvetoimingute ja aruandluse täpsust. 2013. aastal tehti viis järelinspekteerimist, mis andsid enamasti tunnistust sellest, et tuvastatud puudused olid nõuetekohaselt kõrvaldatud.

5. Hindamine

2013. aastal hinnati enne Horvaatia ELiga ühinemist üht Horvaatia lennujaama. Lisaks hinnati Ameerika Ühendriikidega sõlmitud töökorralduslepingu raames ka ühte USA lennujaama.

Hinnati ka ühte Kanada lennujaama ja Gröönimaa, Fääri saarte, Guernsey, Jersey ja Mani saare valitud lennujaamu seoses sealsete teatavate lennujaamade[3] kavandatava lisamisega ELi ühekordse julgestuskontrolli süsteemi.

6. Avatud toimikud, artikli 15 kohased juhtumid ja kohtumenetlused

Inspekteerimistoimikud jäävad avatuks, kuni komisjon on veendunud, et asjakohased parandusmeetmed on rakendatud. 2013. aastal suleti 45 toimikut (32 lennujaama ja 13 pädeva asutuse toimikut). Kõnealuse aasta lõpuks jäid avatuks kokku 9 pädeva asutuse ja 20 lennujaama inspekteerimistoimikud.

Kui lennujaamas leitud puudusi peetakse nii tõsisteks, et need kujutavad märkimisväärset ohtu tsiviillennundusjulgestuse üldisele tasemele ELis, võtab komisjon määruse (EL) nr 72/2010 artikli 15 kohased meetmed. See tähendab, et kõiki teisi pädevaid asutusi teavitatakse olukorrast ning et kõnealusest lennujaamast väljuvate lendude puhul võidakse kaaluda täiendavate meetmete võtmist. 2013. aastal ei olnud vaja algatada mitte ühtegi artikli 15 kohast juhtumit.

Rikkumismenetluse algatamine on teine võimalik täitemeede eelkõige kõige tõsisemate juhtumite, pikka aega kõrvaldamata või korduvate puuduste korral. 2013. aastal algatati riikliku ametiasutuse inspekteerimise tulemusel üks rikkumismenetlus. Asjaomane liikmesriik ei suutnud leida piisavat arvu audiitoreid korrapärase järelevalvetegevuse läbiviimiseks ega teavitanud komisjoni alternatiivsete julgestusmeetmete kohaldamisest väikestes lennujaamades, mis moodustavad erandi ühistest põhistandarditest. See rikkumismenetlus oli 2013. aasta lõpus ikka veel lõpetamata.

7. Liikmesriikide endi hinnangud

Vastavalt määruse (EÜ) nr 300/2008 (mida muudeti komisjoni määrusega (EL) nr 18/2010)[4] II lisa punkti 18 lõikele 1 peavad liikmesriigid esitama komisjonile iga aasta märtsi lõpuks aastaaruande, mis hõlmab riikliku nõuetelevastavuse järelevalve tulemusi eelmise aasta jaanuarist detsembrini. Kõik liikmesriigid esitasid 2012. aasta aruanded õigeaegselt ning kõigi puhul oli järgitud komisjoni vormi. Peamised puudused seisnesid selles, et mõned liikmesriigid ei suutnud ikka veel hõlmata kõiki julgestusmeetmeid, ei viinud läbi piisavalt varjatud kontrolle ega suutnud edasi arendada oma järelmeetmeid ja jõustamiskorda. Kindlaks tehti ka tuntud tarnijate riikliku kvaliteedikontrolli puudumine.

TEINE OSA

Õigusaktid ja lisavahendid

1. Õigusaktid

Hiljutised intsidendid[5] ja pidev riskianalüüs kinnitavad, et tsiviillennundust rünnatakse jätkuvalt uutel ja leidlikel viisidel, millega tuleks tegeleda kohaste ja riskipõhiste kaitsemeetmetega. Komisjon ja liikmesriigid kohandavad seega pidevalt riskileevendusmeetmeid, et saavutada julgeoleku kõrgeim tase, vähendades samal ajal kahjulikku mõju toimingutele.

Uute 2013. aastal vastuvõetud lennundusjulgestusealaste õigusaktide eesmärk on esmalt määrusega (EÜ) nr 300/2008 loodud õigusraamistiku täiendamine ja täpsustamine ning teiseks uute ühiste põhistandardite kindlaksmääramine seoses reisijate läbivaatamise, käsipagasis veetavate vedelike suhtes kohaldatavate piirangute järkjärgulise kaotamise, lennukauba julgestuse ja ELi lennundusjulgestusalase valideerimisega kolmandates riikides.

Reisijate läbivaatamise kohta võeti 2013. aasta alguses vastu uus eeskiri, mis võimaldab kasutada uuenduslikku läbivaatusmeetodit, kasutades lõhkeaine jälgede avastamise seadmeid koos käsimetallidetektoriga selliste kehaosade läbivaatuseks, kus käsitsi läbiotsimine osutub ebatõhusaks ja/või ebameeldivaks, näiteks teatavad peakatted, kipslahased või proteesid.

Seoses piirangutega, mida kohaldatakse õhusõiduki pardal käsipagasis vedelike, aerosoolide ja geelide kaasaskandmise suhtes, sai 2012. aasta jooksul selgeks, et piirangute asendamine läbivaatustega 29. aprilliks 2013 ei ole teostatav. Peamiselt oli see seotud läbivaatusseadmete praktiliste probleemidega, mis oleks suure tõenäosusega tekitanud reisijatele veelgi suuremaid ebamugavusi. Seega võeti 2013. aasta esimeses kvartalis vastu lähenemisviisi muutvad õigusaktid, mille kohaselt läbivaatustele üleminek toimub järkjärguliselt, alustades 31. jaanuaril 2014 tollivabadest vedelikest, aerosoolidest ja geelidest ning dieettoodetest.

2013. aasta juulis võttis komisjon vastu täiendavad eeskirjad väljastpoolt ELi pärit lennukauba turvalise tarneahela nõuetele vastavuse valideerimiseks. Need täiendavad eeskirjad moodustavad osa komisjoni jõupingutustest aidata liikmesriikidel ja ettevõtjatel pidada kinni juuliks 2014 määratud tähtajast. Selleks tähtajaks peavad kõik lennuettevõtjad, kes soovivad välislennujaamast ELi lennukaupa tuua, valideerima lennukauba ja -posti julgestustoimingud, et saada või säilitada kolmanda riigi lennuväljalt lennukaupa või posti ELi vedava lennuettevõtja staatus (Air Cargo or Mail Carrier operating into the Union from a Third Country Airport, edaspidi „ACC3”). 2013. aastal lõid liikmesriigid valideerimiseks vajalike oskuste ja taustaga ELi lennundusjulgestuse heakskiidetud valideerijate võrgu.

2. lisas on esitatud loetelu kõigist vastuvõetud õigusaktidest. Nende aktide koostamine viidi lõpule tsiviillennundusjulgestuse regulatiivkomitee viie korralise koosoleku, sidusrühmade lennundusjulgestusalase nõuanderühma viie koosoleku ja töörühmade mitmesuguste sihipäraste kohtumiste raames, milles osalesid nii liikmesriigid kui ka lennundussektori esindajad.

2. ELi tarneahelapõhine julgestuse andmebaas (UDSCS)

Euroopa Ühenduses asutatud kokkuleppeliste esindajate ja tuntud saatjate andmebaas[6] on olnud ainuke õiguslik esmane vahend, mida kokkuleppelised esindajad kasutavad alates 1. juunist 2010 teabe saamiseks, kui nad võtavad vastu saadetisi teistelt kokkuleppelistelt esindajatelt või tuntud saatjatelt. Alates 1. veebruarist 2012 on andmebaasi lisatud loetelu lennuettevõtjatest, kellel on lubatud kolmandate riikide lennujaamadest kaupa ja posti ELi tuua. 2013. aastal laiendati andmebaasi õiguslikult nii, et see sisaldab andmeid turvalise tarneahela üksuste kohta muudes valdkondades kui kaup ja post ning liikmesriikide heakskiidetud ELi lennundusjulgestuse valideerijate loetelu. Seega nimetati see ümber ELi tarneahelapõhiseks julgestuse andmebaasiks,[7] mis toimib komisjoni raamlepingu alusel. 2013. aasta lõpus oli andmebaasis 16 500 kannet kokkuleppeliste esindajate, (ELi lennundusjulgestuse valideeritud) tuntud saatjate ja ACC3 üksuste kohta. Ka 2013. aastal oli jätkuvalt täidetud selle lepingujärgne kättesaadavuse määr 99,5 %.

3. Euroopa Liidu lennuväljade inspekteerimise käsiraamatud

Määruse (EÜ) nr 300/2008 ja komisjoni määruse (EL) nr 72/2010 kohaselt peab komisjoni talituste teostatav tsiviillennundusjulgestusnõuetele vastavuse järelevalve olema objektiivne ja põhinema standardmetoodikal.

Sel eesmärgil koostas komisjon kaks üldkäsiraamatut ja ta täiendab neid pidevalt, et anda tsiviillennundussektoris tegutsevatele ELi inspektoritele üksikasjalikke nõuandeid ja suuniseid. Ühes käsiraamatus käsitletakse lennukauba julgestusega seotud inspekteerimist ja teises tegeletakse lennujaamade inspekteerimisega. 2013. aasta märtsis vaadati mõlemad käsiraamatud läbi, võttes arvesse rakenduseeskirjadesse tehtud viimaseid muudatusi ning lisati täiendavaid nõuandeid ja suuniseid inspektorite jaoks. Selleks et aidata liikmesriikidel rakendada ühiseid põhistandardeid, on need käsiraamatud tehtud kättesaadavaks ka riiklikele audiitoritele.

KOLMAS OSA

Katsed, uuringud ja uued algatused

1. Katsed

ELi lennundusjulgestusalaste õigusaktide tähenduses on katsega tegemist siis, kui liikmesriik lepib komisjoniga kokku, et ta kasutab piiratud ajavahemiku jooksul tunnustatud julgestuskontrollivahendi või -meetodi asemel mõnd õigusaktides tunnustamata julgestuskontrollivahendit või -meetodit tingimusel, et kõnealused katsed ei kahjusta saavutatud julgestuse üldtaset. Seda terminit ei kohaldata õiguslikus tähenduses juhul, kui liikmesriik või üksus hindab uut vahendit või meetodit, mis on võetud kasutusele lisaks õigusaktides juba käsitletud ühele või mitmele julgestuskontrollivahendile või -meetodile.

2013. aastal viidi katseid ja hindamisi läbi Luksemburgis, Prantsusmaal, Madalmaades ja Ühendkuningriigis. Need puudutasid järgmiste seadmete kasutamist: lennusimulatsiooni kamber jälgede avastamiseks (kaup ja post), kingade läbivaatuse metallidetektorid, uue põlvkonna seadmed käsipagasi läbi vaatamiseks nii, et kotist ei pea välja võtma sülearvutit, raskeid elektriseadmeid ja vedelikke, ning erijuhtudel reisijate läbivaatus käsimetallidetektorit ja lõhkeainete jälgede avastamise seadmeid koos kasutades.

2. Uuringud ja aruanded

2013. aasta novembris sai komisjon reisijate eristamise alase uuringu „Tulevikku puudutav tegevuskava – reisijate ja käsipagasi läbivaatus” lõpparuande. Selle uuringu viis läbi komisjoni palgatud konsultant Leigh Fisher, kes keskendus peamiselt reisijate eristamise eri aspektidele nagu tuntud reisijate, järelevalvenimekirja ja riskiprofiilide ideedele ning lennujaamade reaalajas hindamisele. Uuringus analüüsiti neid ideid tegevusliku teostatavuse, andmete vahetamise mehhanismide, õiguslike probleemide, andmekaitse ja eraelu puutumatuse ning kulutõhususe vaatenurgast. Kuigi uuringus ei tehtud ettepanekuid edasisteks sammudeks, toodi seal esile hulgaliselt probleeme seoses mis tahes identiteedipõhise reisijate eristamise idee rakendamisega Euroopas.

3. Uued algatused

Üks peamisi koostamisel olevatest lennundusjulgestusealastest eeskirjadest hõlmab vedelike, aerosoolide ja geelide veo piiranguid käsitlevate ELi õigusaktide muutmist. Nende piirangute kaotamine on olnud eesmärk juba aastaid ja sellega seoses on õigusakte juba läbi vaadatud. 2012. aastal viis üksikasjalik uuring järelduseni, et 2013. aasta aprilliks kavandatud vedelike täieliku läbivaatuse alustamine ei ole teostatav, kuna ELi lennujaamad ei ole vajalikke seadmeid kasutusele võtnud. Komisjon saatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile 2012. aasta juulis nende järelduste kohta aruande ja oma soovitused edasisteks sammudeks.

Sellele vastuseks andis tsiviillennundusjulgestuse regulatiivkomitee 2012. aasta lõpus positiivse arvamuse komisjoni ettepanekute kohta rakendada vedelike, aerosoolide ja geelide läbivaatuse esimest etappi hiljemalt 31. jaanuaril 2014. Ettepanekute kohaselt hõlmas esimene etapp avamist tuvastada võimaldavates kottides tollivabade vedelike, aerosoolide ja geelide ning reisil kasutamiseks mõeldud ravimite ja imikutoidu läbivaatamist. Asjakohased õigusaktid võeti vastu märtsis 2013.

2013. aasta alguses saatis komisjon liikmesriikidele aruandevormi vedelikke käsitlevate õigusaktide rakendamise olukorra kohta. Selle käigus selgus, et uus tähtaeg, 31. jaanuar 2014, on teostatav, kuigi mõned liikmesriigid teatasid viivitustest vajalike seadmete tellimisel. Selleks et lihtsustada teabe edastamist reisijatele, koostas komisjon teate uute eeskirjade kehtestamise kohta. Seejärel alustati 2014. aastal läbivaatamist, ilma et oleks teada antud tõrgetest reisijate julgestuspiiranguala kontrollpunktides.

2013. aasta teisel poolaastal valmistati ette edasised muudatused määruse (EÜ) nr 300/2008 rakendussätetes, et tõhustada kaitset inimeste külge kinnitatud lõhkeainete ohu vastu. Ettepanekud aitasid edendada lõhkeainete avastamise erivahendite või meetodite, näiteks lõhkeaine jälgede avastamise seadme kasutamist reisijate läbivaatusel. Rangemad eeskirjad võeti vastu 2014. aasta alguses ja need hakkavad kehtima hiljemalt 1. septembril 2015.

Komisjon laiendas talle ELi tegevuskavas lennukauba julgeoleku kohta[8] antud volituste alusel oma tegevust selles valdkonnas õigusraamistiku loomisega kauba ja posti kohta, mis tuuakse ELi kolmandatest riikidest, ning sellise ELi lennundusjulgestusalase valideerimiskorra loomisega, mida saab kohaldada ka Euroopa Liidust väljaspool asuvate lähtelennujaamade suhtes. Selle esimene etapp jõustus 1. veebruaril 2012.

Alates sellest kuupäevast peab lennuettevõtjatele, kes soovivad tuua ELi kaupa või posti kolmanda riigi lennujaamast, olema ELi liikmesriigi pädeva asutuste poolt antud ACC3 staatus[9]. Selleks et ühtlustada ja lihtsustada seonduvat registreerimis- ja konsultatsioonimehhanismi liikmesriikides ja ka komisjoni jaoks, võeti 2012. aasta viimases kvartalis liidu tarneahelapõhine julgestuse andmebaasis (ümber nimetatud) kasutusele uued ACC3 puudutavad funktsioonid.

Lennuettevõtjad, kes soovivad tuua ELi kaupa või posti pärast 1. juulit 2014, peavad enne seda kuupäeva olema ELi lennundusjulgestuse valideerija poolt valideeritud, et neile saaks uuesti ACC3 staatuse omistada. Ka muud üksused, kes soovivad olla kaasatud vastavasse kolmanda riigi turvalisse tarneahelasse, peavad olema ELi lennundusjulgestuse valideerija poolt valideeritud.

Õiguslikust küljest võeti viimase ettevalmistava sammuna 2013. aasta keskel vastu kolmandate riikide turvalise tarneahela valideerimise üksikasjalikud kontrollkaardid.

Komisjon korraldas 2013. aasta teisel poolel valideerimistegevuse tugeva ja ühtlustatud avalöögi toetamiseks mitmeid töökoosolekuid liikmesriikide, sidusrühmade ja ELi lennundusjulgestuse valideerijatega.

Jätkati tihedat koostööd tolliasutustega, et ühtlustada volitatud ettevõtja süsteem ning kauba ja posti kokkuleppeliste esindajate ja tuntud saatjate lennundusjulgestusalase valideerimise kord, eesmärgiga vältida ettevõtjate kahekordset valideerimist, kui nende põhitegevus eespool nimetatud kahe õigusraamistiku raames suures osas kattub, ning samal ajal teha kindlaks võimalikud lüngad, mis võivad nõrgestada lennukauba turvalisust ja pakkuda asjakohaseid meetmeid nende kõrvaldamiseks. 2014. aasta alguses on kavas vastu võtta seonduvad muudatused ELi tolli ja lennundusjulgestust käsitlevates õigusaktides.

Lisaks lepiti tolliga kokku teha koostööd lennukaubaga seotud täiendavat teavet (Advanced Cargo Information (PRECISE)) käsitleva uuringu osas, mis hõlmab ekspedeerimisteenuste pakkujaid ja traditsioonilisi lennuettevõtjaid, kes tegelevad kaubaveoga, ning mis põhineks kiirkulleriteenust pakkuva sektori väljatöötatud mudelil.

NELJAS OSA

Dialoog rahvusvaheliste organisatsioonide ja kolmandate riikidega

1. Üldist

Komisjon suhtleb pidevalt rahvusvaheliste organisatsioonide ja olulisemate kolmandate partnerriikidega, osaleb korrapäraselt rahvusvahelistel kohtumistel, tegutsedes ELi seisukohtade üldkoordinaatorina ning tehes sageli ettekandeid või esitades dokumente. Vastavalt vajadusele peetakse dialoogi ka konkreetsete kolmandate riikidega, et arutada kohaliku tähtsusega probleeme või ühist huvi pakkuvaid küsimusi. Sellised kontaktid võimaldavad ELil pidada sammu heade tavadega ja neid levitada ning ka globaalsete otsuste tegemist mõjutada.

2. Rahvusvahelised organisatsioonid

Komisjon osaleb Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) lennundusjulgestuse komisjoni iga-aastasel kohtumisel. 2013. aasta kohtumisel (8.–12. aprill 2013) esitati neli ELi seisukohti tutvustavat dokumenti (kahes dokumendis anti teavet vastavalt vedelikke ja kaupa käsitlevate ELi eeskirjade läbivaatamise kohta, kolmas dokument tutvustas lennukauba julgestamisega seotud võimalikke rahvusvahelisi eeskirju ning neljas käsitles seda, kuidas mõõta suutlikkuse suurendamise tõhusust). Need dokumendid võeti hästi vastu.

EL ja ICAO sõlmisid koostöömemorandumi, mis lõi koostööks tugevama raamistiku[10]. Memorandumis käsitatakse julgestust lepinguosaliste poolt tulevikus kehtestatava koostöövaldkonnana, mis arendatakse välja memorandumi lennundusjulgestust käsitlevas lisas. 2013. aasta märtsis tegi ELi ja ICAO ühiskomisjon koostöömemorandumi raames otsuse[11] võtta see lisa vastu ja nüüd moodustab kõnealune lisa memorandumi lahutamatu osa, aidates kaasa rahvusvahelise lennundusega seotud julgeoleku suurendamisele ja koostöö tõhustamisele, mis muu hulgas hõlmab asjakohase julgestusteabe vahetamist, ekspertide lähetamist ja spetsiifiliste julgeolekumeetmete rahastamist.

Komisjon tegi jõupingutusi, et anda ELi toodava kauba ja posti kohta ELi lennundusjulgestuse valideerimisega seotud teavet . Selleks osaleti juhtrolli haarates mitmesugustel rahvusvahelistel foorumitel, sealhulgas ICAO ja muude rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonide egiidi all toimunud foorumitel.

Komisjon võtab korrapäraselt osa ka Euroopa Tsiviillennunduse Konverentsi (ECAC) lennundusjulgestusfoorumi ja selle töörühmade kohtumistest. Nende töörühmade järeldused on hiljem olnud aluseks tsiviillennundusjulgestuse regulatiivkomitees ja selle töörühmades toimunud aruteludele. 2012. aasta lõpus saavutatud koostööleppe raames vahetasid Euroopa Tsiviillennunduse Konverents ja komisjon lennundusjulgestusalast salastatud teavet.

Komisjon ja EFTA järelevalveamet sõlmisid 2013. aasta lõpus täiendava vastastikuse mõistmise memorandumi, mille raames teostatakse lennundusjulgestusnõuetele vastavuse kontrolle Islandil, Liechtensteinis ja Norras. Selles raamistikus hakkasid EFTA järelevalveamet ja komisjon vahetama aruandeid lõpetatud inspektsioonide kohta.

Loodi ka liides, mis ühendab Eurocontroli IT-platvormi eespool nimetatud ELi tarneahelapõhise julgestuse andmebaasiga. Liides sisaldab häiresüsteemi, mis teavitab liikmesriike õigel ajal sellistest lennukitest, mis saabuvad kolmandates riikides asuvatest lennujaamadest, kus lennuettevõtjal ei ole ACC3 staatust.

3. Kolmandad riigid

Komisjon jätkas aktiivselt lennundusjulgestusalast dialoogi USAga mitmel foorumil, osaledes eelkõige ELi ja USA transpordialase julgeolekukoostöörühma kohtumistel. ELi ja USA transpordialase julgeolekukoostöörühma eesmärk on koostöö tugevdamine mitmes vastastikust huvi pakkuvas valdkonnas, tagada ühekordse julgeolekukontrolli lepingute[12] ning ELi ja USA asjaomaste lennukauba ja -posti julgestussüsteemide vastastikuse tunnustamise jätkuv toimimine.

Komisjon on sekkunud mitmel korral, kui liikmesriigid on väljendanud erilist muret seoses nende lennuettevõtjatele esitatud nõuetega kohaldada täiendavaid julgestusmeetmeid lendude puhul mõningatesse kolmandatesse riikidesse. Komisjon ja liikmesriigid tegid koostööd selleks, et nende meetmete rakendamisel võetaks arvesse ELis kohaldatavaid lennundusjulgestusmeetmeid, et vähendada nende mõju lennuettevõtjate käitamistegevusele. Üks näide on USAs kasutusel olev erakorralisi julgestusalaseid korraldusi edastav süsteem, mille raames nõuti 2013. aastal lennuettevõtjailt lühikese etteteatamisajaga ja ilma eelneva konsulteerimiseta täiendavate meetmete rakendamist, mis põhjustas tihti suuri probleeme õhusõidukite käitamisel..

Komisjon tegi tihedat koostööd ka Kanadaga, et sõlmida ELi ja Kanada vaheliste lendude jaoks ühekordse julgeolekukontrolli leping. Selleks vahetati teavet tsiviillennundusjulgestuse alaste nõuete kohta ja komisjon viis läbi ühe Kanada lennujaama hindamise.

KOKKUVÕTE

ELis on jätkuvalt tagatud lennundusjulgestuse kõrge tase. Komisjoni inspekteerimised on näidatud peamiste õigusnormide täitmise stabiilsust. Miinimummeetmete puhul avastati puudusi seoses töötajate ja kauba läbivaatamise nõuetega ning sageli tulenesid need inimtegurist. Määruses (EÜ) nr 300/2008 sätestatud õigusraamistiku alusel rakendamiseks hiljuti vastu võetud meetmete puhul olid rikkumised seotud kõrge ohutasemega kauba ja posti julgestuskontrolli, lennujaama- ja pardavarude ning koolitusega. Komisjoni soovitatud parandusmeetmeid järgiti üldiselt rahuldavalt, kuid inspektorite leitud puudused kinnitavad, kuivõrd oluline on ELi range inspekteerimiskord ja asjakohaste kvaliteedikontrollimeetmete tagamine liikmesriikides. Komisjon jätkab jõupingutusi, et tagada kõikide õiguslike nõuete täielik ja nõuetekohane täitmine, ning algatab vajaduse korral rikkumismenetluse.

Õigusaktide valdkonnas võeti 2013. aastal vastu uued üksikasjalikud rakenduseeskirjad, et tagada määruses (EÜ) nr 300/2008 sätestatud raamistiku ühtlustatud kohaldamine nii, et see leevendaks olemasolevaid ja võimalikke tekkivaid ohtusid.

[1] Meetmeid nimetatakse traditsioonilisteks, kui neid kohaldati juba kehtetuks tunnistatud määruses (EÜ) nr 2320/2002 sätestatud õigusraamistikus.

[2] Komisjoni määrus (EL) nr 72/2010, 26. jaanuar 2010, millega nähakse ette lennundusjulgestuse valdkonnas korraldatavate komisjoni inspekteerimiste kord, ELT L 23, 27.1.2010, lk 1.

[3] Gröönimaa ja Fääri saarte puhul teostati need 2013. teisel poolaastal.

[4] Komisjoni määrus (EL) nr 18/2010, 8. jaanuar 2010, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 300/2008, ELT L 7, 12.1.2010, lk 3.

[5] 2009. aasta jõulude ajal nn püksipommar, 2010. aasta lõpus Jeemeni kaubana saadetud pommid, 2012. aastal teine püksipommar.

[6] Andmebaasi koostas komisjon ja selle kasutamine on määruse (EL) nr 185/2010 ja komisjoni otsuse K(2010) 774 kohaselt tarneahelas osalejate jaoks kohustuslik.

[7] Komisjoni määrus (EL) nr 1116/2013, 6. november 2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 299, 9.11.2013, lk 1.

[8] Dokument 16271/1/10, rev 1, piiratud, Euroopa Liidu Nõukogu.

[9] Komisjoni määrus (EL) nr 859/2011, 25. august 2011, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 220, 26.8.2011, lk 9.

[10] ELT L 232, 9.9.2011, lk 2 ja ELT L 121, 8.5.2012, lk 16.

[11] ELT L 172, 25.6.2013, lk 49.

[12] Seda kohaldatakse alates 1. aprillist 2011 USAst saabuvate õhusõidukite, reisijate, nende käsipagasi ja äraantava pagasi suhtes, komisjoni määrus (EL) nr 983/2010, 3. november 2010, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 286, 4.11.2010, lk 1.

1. lisa

Komisjoni inspekteerimised seisuga 31.12.2013

Riik || Inspekteerimiste arv 01/2013–12/2013 (sh järelkontrollid) || Inspekteerimiste koguarv 2004–2013 (sh järelkontrollid)

Austria || 2 || 11

Belgia || 2 || 13

Bulgaaria || 2 || 9

Horvaatia || 1 || 1

Küpros || 0 || 7

Tšehhi Vabariik || 1 || 9

Taani || 2 || 12

Eesti || 1 || 7

Soome || 0 || 10

Prantsusmaa || 3 || 20

Saksamaa || 2 || 21

Kreeka || 2 || 16

Ungari || 1 || 9

Iirimaa || 3 || 12

Itaalia || 0 || 17

Läti || 0 || 7

Leedu || 1 || 6

Luksemburg || 1 || 8

Malta || 1 || 4

Madalmaad || 0 || 10

Poola || 2 || 12

Portugal || 2 || 12

Rumeenia || 0 || 6

Slovakkia || 2 || 7

Sloveenia || 0 || 5

Hispaania || 2 || 17

Rootsi || 2 || 14

Ühendkuningriik || 2 || 22

Mitte ELi liikmesriigid || ||

Šveits || 1 || 6

KOKKU || 38 || 310

EFTA järelevalveameti inspekteerimised seisuga 31.12.2013

Riik || Inspekteerimiste arv 01/2013–12/2013 (sh järelkontrollid) || Inspekteerimiste koguarv 2004–2013 (sh järelkontrollid)

Island || 1 || 10

Norra || 2 || 42

KOKKU || 3 || 52

2. lisa

2013. aastal vastuvõetud täiendavad õigusaktid:

· määrus (EL) nr 104/2013[1] seoses reisijate ja muude isikute kui reisijate läbivaatusega lõhkeaine jälgede avastamise (ETD) seadme ja käsimetallidetektori abil;

· määrus (EL) nr 189/2013[2] seoses tuntud saatjate korraga;

· määrus (EL) nr 245/2013[3] seoses vedelike, aerosoolide ja geelide läbivaatamisega ELi lennujaamades;

· määrus (EL) nr 246/2013[4] seoses vedelike, aerosoolide ja geelide läbivaatamisega ELi lennujaamades;

· määrus (EL) nr 654/2013[5] seoses ELi lennundusjulgestuse kontrollkaartidega, mida kasutatakse kolmanda riigi üksuste valideerimisel;

· määrus (EL) nr 1103/2013[6] seoses kolmandate riikide julgestusstandardite samaväärseks tunnistamisega;

· määrus (EL) nr 1116/2013[7] seoses teatavate konkreetsete lennundusjulgestusmeetmete selgitamise, ühtlustamise ja lihtsustamisega;

· otsus C(2013) 511[8] seoses reisijate ja muude isikute kui reisijate läbivaatusega lõhkeaine jälgede avastamise (ETD) seadme ja käsimetallidetektori abil;

· otsus C(2013) 1587[9] seoses vedelike, aerosoolide ja geelide läbivaatamisega ELi lennujaamades;

· otsus C(2013) 2045[10] seoses vedelike, aerosoolide ja geelide läbivaatamisega ELi lennujaamades;

· otsus C(2013) 4180[11] seoses lennukauba ja -postiga;

· otsus C(2013) 7275[12] seoses teatavate konkreetsete lennundusjulgestusmeetmete selgitamise, ühtlustamise ja lihtsustamisega.

[1] Komisjoni määrus (EL) nr 104/2013, 4. veebruar 2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 34, 5.2.2013, lk 13.

[2] Komisjoni määrus (EL) nr 189/2013, 5. märts 2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 62, 5.3.2013, lk 17.

[3] Komisjoni määrus (EL) nr 245/2013, 19. märts 2013, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 272/2009, ELT L 77, 20.3.2013, lk 5.

[4] Komisjoni määrus (EL) nr 246/2013, 19. märts 2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 77, 20.3.2013, lk 8.

[5] Komisjoni määrus (EL) nr 654/2013, 10. juuli 2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 190, 11.7.2013, lk 1.

[6] Komisjoni määrus (EL) nr 1103/2013, 6. november 2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 296, 7.11.2013, lk 6.

[7] Komisjoni määrus (EL) nr 1116/2013, 6. november 2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010, ELT L 299, 9.11.2013, lk 1.

[8] Otsus C(2013) 511 final, vastu võetud 4. veebruaril 2013 ja teavitatud seejärel kõiki liikmesriike; Euroopa Liidu Teatajas avaldamata.

[9] Otsus C(2013) 1587 final, vastu võetud 19. märtsil 2013 ja teavitatud seejärel kõiki liikmesriike; Euroopa Liidu Teatajas avaldamata.

[10] Otsus C(2013) 2045 final, vastu võetud 17. aprillil 2013 ja teavitatud seejärel kõiki liikmesriike; Euroopa Liidu Teatajas avaldamata.

[11] Otsus C(2013) 4180 final, vastu võetud 9. juulil 2013 ja teavitatud seejärel kõiki liikmesriike; Euroopa Liidu Teatajas avaldamata.

[12] Otsus C(2013) 7275 final, vastu võetud 6. novembril 2013 ja teavitatud seejärel kõiki liikmesriike; Euroopa Liidu Teatajas avaldamata.