[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 21.9.2009

KOM(2009) 483 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise komisjonis vastuvõetava ühenduse seisukoha kehtestamise kohta

SELETUSKIRI

EÜ asutamislepingu artikli 300 lõike 2 teise lõigu kohaselt peab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega vastu võtma seisukohad, mis tuleb ühenduse nimel vastu võtta piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, kui neil tuleb teha õiguslike tagajärgedega otsuseid, välja arvatud otsused, millega täiendatakse või muudetakse nende institutsioonilist raamistikku.

Kõnealust kohustust silmas pidades ning järgides sarnaseid nõukogu otsuseid ja Euroopa Komisjoni ettepanekuid, milles käsitletakse muid piirkondlikke kalandusorganisatsioone, teeb Euroopa Komisjon ettepaneku võtta vastu käesolev otsus, et kehtestada Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise komisjonis vastuvõetav ühenduse seisukoht. Järjepidevuse tagamiseks järgitakse käesolevas ettepanekus sama lähenemisviisi kui muude piirkondlike kalandusorganisatsioonide puhul.

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise komisjonis vastuvõetava ühenduse seisukoha kehtestamise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37 koostoimes artikli 300 lõike 2 teise lõiguga,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) EÜ asutamislepingu artiklis 33 koostoimes artikliga 32 on sätestatud, et ühise kalanduspoliitika üks eesmärke on tagada varude kättesaadavus. Määruses (EÜ) nr 2371/2002[1] on sätestatud, et ühendus kohaldab vee-elusressursside kaitseks ja säilitamiseks kavandatud meetmete võtmisel ettevaatusprintsiipi, et sätestada nende säästev kasutamine ning vähendada võimalikult palju kalanduse mõju mere ökosüsteemidele. Samuti on määruses sätestatud, et ühenduse eesmärgiks seatakse ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi järkjärguline rakendamine kalapüügi korralduses ning tõhusa kalapüügi toetamine majanduslikult elujõulises ja konkurentsivõimelises kalandus- ja vesiviljelussektoris, pakkudes rahuldavat elatustaset nendele, kes sõltuvad kalandusest, ning võttes arvesse tarbijate huve.

(2) Otsusega 2005/75/EÜ[2] kiitis Euroopa Ühendus heaks ühinemise Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise konventsiooniga, millega loodi Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise komisjon (WCPFC). WCPFC võib teaduslike tõendite alusel võtta vastu otsuseid, mis on kavandatud konventsioonialas püütavate siirdekalade (sh tuun ja selle lähiliigid) populatsiooni säilitamiseks tasemel, mis tagab kõnealuste varude pikaajalise jätkusuutlikkuse. Kõnealused otsused võivad saada ühendusele siduvaks.

(3) Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 300 lõike 2 teisele lõigule tuleb nõukogul selleks, et kehtestada ühenduse seisukoht piirkondlike kalanduskokkulepetega loodud asutustes, kellel tuleb vastu võtta õiguslike tagajärgedega otsuseid (välja arvatud otsused, millega muudetakse asjaomase lepingu institutsioonilist raamistikku), võtta komisjoni ettepaneku põhjal vastu kvalifitseeritud häälteenamusega otsus,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Ühenduse nimel Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise komisjonis vastuvõetav seisukoht, kui kõnealune komisjon peab vastu võtma õiguslike tagajärgedega otsuseid, on sätestatud käesoleva otsuse lisas.

Artikkel 2

Nõukogu annab käesoleva otsuse lisas sätestatud ühenduse seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise komisjoni 2014. aasta aastakoosolekuks.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

LISA

Ühenduse seisukoht Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise komisjonis

1. PÕHIMÕTTED

Euroopa Ühenduse tegevus WCPFCi raames on järgmine:

a) tegutseda kooskõlas ühenduse poolt ühise kalanduspoliitika raames seatud eesmärkidega, kohaldades eelkõige ettevaatusprintsiipi, et tagada WCPFCi reguleeritavate liikide säästev kasutamine, edendada ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi järkjärgulist rakendamist kalamajanduses ja vähendada kalanduse mõju mere ökosüsteemidele, ning edendades tõhusa kalapüügi toetamist majanduslikult elujõulises ja konkurentsivõimelises ühenduse kalandussektoris, pakkudes rahuldavat elatustaset nendele, kes sõltuvad kalandusest, ning võttes arvesse tarbijate huve;

b) tagada WCPFCi meetmete kooskõla Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise konventsiooni eesmärkidega;

c) tagada WCPFCi meetmete kooskõla rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga, ÜRO piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega ning kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju;

d) suurendada kooskõla piirkondlike kalandusorganisatsioonide seisukohtades;

e) taotleda koostoimet ühenduse poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandusalastest suhetest kolmandate riikidega, ja tagada kooskõla ühenduse välispoliitikaga;

f) tagada ühenduse rahvusvaheliste kohustuste järgimine.

2. Tegevussuunad

Euroopa Ühendus püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist WCPFCi poolt:

a) ranged kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, mis võtavad arvesse parimaid olemasolevaid teaduslikke soovitusi ja tagavad varude pikaajalise jätkusuutlikkuse, sealhulgas ajutised püügikeelud suursilm-tuuni, kulduim-tuuni ja vööttuuni püüdvate seinerite suhtes ning samaväärsed meetmed tuuni- või mõõkkalavarusid püüdvate õngepüügilaevade suhtes. Vajaduse korral kaalutakse ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks erimeetmete võtmist, et vältida kalandustegevuse suurenemist;

b) püügikoormust piiravad meetmed, et tagada selle vastavus püügivõimalustele;

c) seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmete arendamine ja rakendamine, sealhulgas tsentraliseeritud laevaseiresüsteem, vaatluskava, sadamariigi meetmed, saagi merel ümberlaadimise range kord ja püügidokumentide kehtestamine teatavate liikide puhul;

d) tõhustatud meetmed ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügiga võitlemiseks;

e) kalapüügiga tegelevatelt vastutustundlikelt riikidelt WCPFCiga ühinemise avalduste vastuvõtmine.

[1] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.

[2] ELT L 32, 4.2.2005, lk 1.