ET Euroopa Liidu Teataja C 43/8

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule, nõukogule, Euroopa Majandus- ja otsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Majanduspoliitika koordineerimiseks kavandatud esimese Euroopa poolaasta lõpetamine: juhised liikmesriikide poliitika kujundamiseks ajavahemikul 2011–2012” ”

KOM(2011) 400 lõplik

2012/C 43/02

Pearaportöör: Michael SMYTH

7. juunil 2011 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Majanduspoliitika koordineerimiseks kavandatud esimese Euroopa poolaasta lõpetamine: juhised liikmesriikide poliitika kujundamiseks ajavahemikul 2011–2012” ”

KOM(2011) 400 lõplik.

Komitee juhatus tegi 14. juunil 2011. aastal käesoleva arvamuse ettevalmistamise ülesandeks Euroopa 2020. aasta strateegia juhtkomiteele.

Arvestades töö kiireloomulisust, määras komitee täiskogu 476. istungjärgul 7.–8. detsembril 2011 (8. detsembri istungil) pearaportööriks Michael SMYTHI ja võttis vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 136, vastuhääli ei olnud, erapooletuks jäi 6.

1. Järeldused

1.1 Euroopa Liit ja tema rahvastik on haaratud oma ajaloo kõige tõsisemasse majanduslikku, sotsiaalsesse ja poliitilisse kriisi, millel on ränk mõju liikmesriikidele ja nende rahvastikule, ohustades selliseid peamisi saavutusi nagu ühisraha, stabiilsuspakt ja siseturg. Varasemate finantskriiside korral aitas Euroopa juhtide kiire ja otsustav tegutsemine ära hoida pikaajalise majanduslanguse. Nüüd on Euroopa taas silmitsi samavõrd tõsiste raskustega ja jälle on vaja väga tugevat, kooskõlastatud poliitilist seisukohta. Mitte ükski liikmesriik ei tule kriisiga omapäi toime – tuleb teha karm poliitiline valik: Euroopa integreerumist tuleb kriisist ülesaamiseks tugevdada, vastasel korral nõrgendab kriis märkimisväärselt Euroopa integratsiooni ja seab selle ohtu.

1.2 Viivitamatult tuleb võtta meetmeid, et vähendada võlga, tugevdada riikide rahandust ning suurendada inimeste ja ettevõtete usaldust. Poliitikakujundajad peaksid aga tänasest kriisist kaugemale vaatama. Ei tohiks keskenduda üksnes lühiajalistele ja keskpika perspektiiviga meetmetele. Terav vajadus on pikaajaliste reformide järele. Tegutsemisel või tegemata jätmisel on lühiajaline, ehk isegi kohene mõju liikmesriikide laenukuludele.

1.3 Sellest tulenevalt arvab komitee, et Euroopa 2020. aasta strateegia on olulisem kui kunagi varem, pakkudes ulatuslikku reformikava eesmärgiga tagada jätkusuutlik majanduskasv ja muuta EL tulevikus vastupidavamaks.

1.4 Vaja on head tasakaalu strateegia kõigi elementide vahel, täpsemalt selle majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaaspekti vahel. Kolm prioriteetset valdkonda – arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv – on omavahel seotud ja üksteist võimendavad. Samaväärset tähelepanu tuleb osutada majanduskasvule, ettevõtlusele, VKEdele, konkurentsivõimele, innovatsioonile, säästvusele ja keskkonnale, sotsiaalõigustele, töökohtade loomisele ja hariduse toetamisele.

1.5 Liikmesriikide tõsise majandusolukorra ja pingelise eelarve kontekstis on strateegia asjakohane rakendamine raskemaks ülesandeks kui kunagi varem.

1.6 Komiteele valmistab tõsist muret asjaolu, et liikmesriikide riiklikes reformikavades sätestatud kohustused on ebapiisavad enamuse strateegias püstitatud eesmärkide saavutamiseks (hariduse, tööhõive, teadus- ja arendustegevuse, vaesuse vähendamise, heitkoguste vähendamise – energiatõhususe – taastuvenergia valdkonnas), millele osutati ka iga-aastases majanduskasvu analüüsis (1).

1.7 Liikmesriigid peavad suurendama jõupingutusi ja viima läbi ambitsioonikamad riiklikud kohandused, et säiliks võimalus saavutada eesmärgid 2020. aastaks, pöörates peatähelepanu majanduskasvu ergutavatele meetmetele (haridus, innovatsioon, energia, transpordiühendused jne). Kohustuste asjakohane rakendamine on kõige tähtsam.

1.8 Komitee on seisukohal, et organiseeritud kodanikuühiskonna ja sotsiaalpartnerite osalemine reformide elluviimisel ja majanduskasvu strateegias on edu pant, ning innustab riikide valitsusi ja ELi jõudma konkreetsetele tulemustele. Seepärast jätkab komitee Euroopa 2020. aasta strateegia raames ühist tööd riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude ning muude partnerorganisatsioonide võrgustikuga. Ühelt poolt aitab see suurendada liikmesriikide teadlikkust ja teiselt poolt tagatakse, et ka ELi tasandi poliitikud teavad, milline on kohapealne majandus- ja sotsiaalolukord.

2. Taust

2.1 Esimene Euroopa poolaasta ehk uus juhtimismeetod, mille eesmärk on parandada majanduspoliitika koordineerimist ELi ja liikmesriikide vahel, algas 2011. aasta jaanuaris, kui komisjon tutvustas iga-aastast majanduskasvu analüüsi, (2) mis kiideti heaks ja sai oma lõpliku kuju kevadisel Euroopa Ülemkogul (3).

2.2 Seda arvesse võttes esitasid liikmesriigid 2011. aasta aprilli lõpus oma riigi rahanduse stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riikliku reformikava, milles esitati põhilised poliitilised meetmed, mille abil saavutada ELi 2020. aasta strateegia eesmärgid. Lisaks sellele võttis enamik laiendatud euroala pakti liikmeid pakti raames konkreetseid kohustusi (4).

2.3 Pärast programmide ja võetud kohustuste hindamist koostas komisjon igale riigile tema iseärasusi arvestava soovituse, samuti koostati soovitused euroala kohta (5). Neis keskenduti liikmesriikidelt täiendavaid meetmeid nõudvatele valdkondadele, et kiirendada struktuurireforme. Juunis kinnitas need Euroopa Ülemkogu, (6) millega lõppes esimene Euroopa poolaasta ja algas nn liikmesriigi poolaasta.

2.4 Käesoleva dokumendi aluseks on komisjoni teatis „Majanduspoliitika koordineerimiseks kavandatud esimese Euroopa poolaasta lõpetamine: juhised liikmesriikide poliitika kujundamiseks ajavahemikul 2011–2012”, (7) mis avaldati 2011. aasta juunis. Kavas on pöörata tähelepanu järgmistele olulistele teemadele:

— strateegiaga seotud juhtimise tõhustamine,

— strateegiast teavitamise parandamine ja

— konkreetse rakendamise parandamine liikmesriikides.

2.5 See oleks osa uuest terviklikust aruandest, (8) mida tutvustatakse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude ja teiste partnerorganisatsioonide loodud interaktiivse võrgustiku abil.

2.6 Euroopa 2020. aasta strateegiaga hõlmatud konkreetseid poliitikavaldkondi käsitleti süvitsi varasemas arvamuses teemal „Iga-aastane majanduskasvu analüüs: Euroopa Liit võtab igakülgseid kriisimeetmeid” (9). Tõepoolest koostas komitee pärast 2011. aasta majanduskasvu analüüsi teemaliste konsultatsioonide toimumist arvamuse, milles avaldatakse täielikku toetust Euroopa 2020. aasta strateegiale ja Euroopa poolaastale ning innustatakse komisjoni seisma hea Euroopa integratsiooni eest. Siiski märkis komitee kahetsusega, et esimeses iga-aastases majanduskasvu analüüsis ei kasutata võimalust esitada ettepanekuid meetmete kohta, mille abil saavutada arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv. Kuna majandus- ja sotsiaaltingimised on järsult halvenenud, tuleb neid ettepanekuid hakata ellu viima.

2.7 Arvamuses toodi ära ka mitmed konkreetsed ettepanekud komisjoni esitatud kümne punkti kohta: eelarve kindlakäeline konsolideerimine, makromajandusliku tasakaalustamatuse parandamine, finantssektori stabiilsuse tagamine, töötamise atraktiivsuse suurendamine, pensionisüsteemi reformimine, töötute toomine tööturule, õige tasakaalu leidmine turvalisuse ja paindlikkuse vahel, ühtse turu võimaluste kasutuselevõtmine, erakapitali kaasamine majanduskasvu rahastamiseks ja energia kulutõhus kättesaadavus.

2.8 Tulenevalt komisjoni avaldatud 2012. aasta majanduskasvu analüüsist (10) kavatseb komitee 2012. aasta märtsis toimuvat ülemkogu tippkohtumist silmas pidades esitada arvamuse, mis keskendub Euroopa 2020. aasta strateegia eduaruandele.

3. Juhtimine

3.1 Euroopa 2020. aasta strateegia peaks olema protsess kõigile ja kõigi osalusel, mitte jääma üksnes poliitikute, seadusandjate ja eksperdirühmade pärusmaaks.

— Oodatud on kõigi ühiskonnarühmade panus, kasutamaks ära kohapealseid eriteadmisi, et määratleda parim võimalik viis praeguste väljakutsetega toimetulekuks ja uurida loomingulisi lahendusi. Üheks võimalikuks ideeks on sotsiaalne ettevõtlus, millel on positiivne majanduslik ja sotsiaalne mõju.

— Strateegia asjakohane rakendamine liikmesriikides sõltub suuresti kõigi asjaomaste sidusrühmade pühendumusest ja vastutuse võtmisest. Seepärast on ühisvastutus strateegia eest otsustava tähtsusega ja nõuab reformidesse dünaamika lisamiseks täielikku partnerlust.

3.2 Komitee on veendunud, et tuleks suurendada organiseeritud kodanikuühiskonnaga konsulteerimist, selle osalust ja kaasahaaramist nii liikmesriigi kui ka Euroopa tasandil.

3.3 Liikmesriikide organiseeritud kodanikuühiskond tuleks tegusate partneritena kaasata Euroopa 2020. aasta strateegia järelevalvesse ja rakendamisse.

3.4 Euroopa sotsiaalpartnerite ja organiseeritud kodanikuühiskonnaga tuleks konsulteerida iga liikmesriigi riigipõhiste soovituste osas. Sellega seoses on ajastamine äärmiselt oluline, andmaks organiseeritud kodanikuühiskonnale võimaluse osaleda 2011. aasta järgse uue tsükli tulevikuväljavaadete sõnastamise varases etapis. Eelkõige tuleb austada ILO põhikonventsioone, mille liikmesriigid on ratifitseerinud, iseäranis konventsiooni nr 98, millega tagatakse õigus vabadele kollektiivläbirääkimistele.

3.5 Komitee nõuab riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude ning samalaadsete organisatsioonide erilise rolli ja maine tugevdamist. See ei ole mingil juhul vastuolus liikmesriikide olemasolevate sotsiaalpartneritega konsulteerimise mehhanismidega.

3.6 Tuleb astuda samme, et elavdada arutelu selle üle, kuidas Euroopa 2020. aasta strateegiat liikmesriikides rakendatakse, ja valitsused peaksid välja töötama tõhusamad protsessid, et saada tagasisidet strateegiaga seonduva ulatusliku sotsiaal- ja kodanikudialoogi tulemustest.

3.7 Komitee toetab liikmesriikides regulaarsete konverentside korraldamist Euroopa 2020. aasta strateegia järelevalve teemal, kaasates sellesse kõik sidusrühmad ja kodanikuühiskonna organisatsioonid.

3.8 Komitee soovitab algatada liikmesriikides alalisi dialooge riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude või samalaadsete organisatsioonide ning teiste sotsiaalpartnerite ja sidusrühmadega, näiteks VKEde, sotsiaalmajanduses osalejate, eksperdirühmade, ülikoolide ja kõigi nendega, kes edendavad sotsiaalset ühtekuuluvust ja võrdseid võimalusi. Piisavalt tuleb arvestada osades liikmesriikides eksisteerivate kodanikudialoogi kokkulepete ja tavadega.

3.9 Kõrvaldada tuleb struktuurilised tõkked, mis takistavad tõelist dialoogi sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega. See tähendab, et näiteks tuleb vältida praegu juba traditsiooniks saanud väga lühikesi tähtaegu riiklike reformikavade koostamisel.

3.10 Juhtimine Euroopa tasandil – tugevama Euroopa mõõtme lisaväärtus

3.10.1 On saanud selgeks, et riiklikust poliitikast üksi ei piisa ja tuleb tugevdada poliitilist koostööd Euroopa tasandil. Liikmesriikide asümmeetriline või isoleeritud makromajandus-, tööstus- või sotsiaalpoliitika võib õõnestada majandus- ja rahaliitu ning ühtset turgu ja selle mõju ülekandumine võib kahjustada teisi liikmesriike.

3.10.2 Komitee pooldab dialoogi riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude, kodanikuühiskonna organisatsioonide ning komisjoni esindajate vahel liikmesriikide konkreetse olukorra üle. Samuti tuleks riiklikud majandus- ja sotsiaalnõukogud aktiivsemalt kaasata komisjoni iga-aastasesse konsulteerimisprotsessi. Komitee pooldab sellist käsitlust, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendis vastuvõetud lähenemisega, tuues kaasa tihedama koostöö liikmesriikide parlamentidega. Samuti toetatakse Regioonide Komitee nägemust Euroopa kohalikest ja piirkondlikest omavalitsustest.

3.10.3 Euroopa Parlamendis on Euroopa poolaasta funktsioneerimist kritiseeritud selle vähese õiguspära, Euroopa Parlamendile omistatud tähtsusetu rolli, riikide parlamentide peaaegu olematu kaasamise ja protsessi läbipaistmatuse pärast. Tehtud on ettepanek parandada Euroopa poolaasta tõhusust regulaarse majandusdialoogi abil poolaasta tulemuste üle. Komitee toetab Euroopa Parlamendi kavatsust luua Euroopa poolaasta küsimustega tegelev allkomitee ja väljendab soovi sellega tihedat koostööd teha.

3.10.4 Komitee soovib samuti jätkata koostööd Regioonide Komiteega, et edendada Euroopa 2020. aasta strateegia omaksvõtmist kodanike hulgas ja selle tõhusat rakendamist.

3.10.5 Komitee on veendunud, et organiseeritud kodanikuühiskond tuleb kutsuda osalema Euroopa 2020. aasta territoriaalsetes paktides (11).

3.11 Kättesaadavad vahendid juhtimise parandamiseks

3.11.1 Komitee arvates tuleb Euroopa 2020. aasta strateegia edu tagamiseks kasutada kõiki kättesaadavaid ELi vahendeid (12).

3.11.2 Komitee hoiatab Euroopa poolaasta muutmise eest majandus- ja tööhõivepoliitika üldsuuniste aseaineks liikmesriikides.

3.11.3 Mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 peaks toetama Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamist.

3.11.4 2014.–2020. aasta struktuurifondid tuleb viia täielikku kooskõlla ELi 2020. aasta strateegia prioriteetidega (13).

3.11.5 Tõhusust aitaks suurendada ELi ja liikmesriikide tasandi kulutuste parem koordineerimine.

3.11.6 Riigi või Euroopa tasandil tehtavad avaliku sektori investeeringud aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu saavutamiseks võivad innustada täiendavate erainvesteeringute tegemist, andes seega jõulise tõuke.

4. Euroopa 2020. aasta strateegiast teavitamine

4.1 Euroopa 2020. aasta strateegia poliitilist nähtavust ja kodanike teadlikkust strateegiast tuleb parandada, eriti seoses tõsiste väljakutsetega, mis meie ühiskonna ees praegu seisavad.

4.2 Teavitamist tuleb parandada igal – ELi, riigi, eriti aga kohalikul – tasandil, sest paljudes liikmesriikides on Euroopa 2020. aasta strateegia ainus uue mõttelise ja poliitilise lisaväärtuse kandja, mis pakub inimestele lootust paremaks tulevikuks. Ikka ja jälle tuleb üle seletada Euroopa 2020. aasta strateegia peamisi sõnumeid: majanduskasv, tööhõive ja sotsiaalne kaasatus.

4.3 Riiklikke reformikavasid tuleb tutvustada ja arutada liikmesriikide parlamentides.

5. Euroopa 2020. aasta strateegia rakendamine

5.1 Komitee innustab komisjoni ja liikmesriike kindlaks tegema, millised on majanduskasvu takistused riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil. Kitsaskohti võib olla mitmeid:

— ühtse turu killustumine,

— VKEde ebapiisav juurdepääs ühtsele turule,

— vajadus arendada ettevõtlust,

— ettevõtluskeskkonna (sh õiguskeskkonna) nõrkus,

— tööhõivet takistavad asjaolud ja tööjõu ümbersuunamine (tööturu killustumine),

— Euroopa tööstuse vähene konkurentsivõime, mis on tingitud vastastikususe puudumisest maailmakaubanduses ja rahvusvahelistes avalikes hangetes,

— vajadus suurendada tööturul osalemist,

— haridus- ja koolitussüsteemide madal kvaliteet ja vähene tõhusus,

— vajadus hästi toimiva, reguleeritud, stabiilse ja reaalmajanduse vajadustele vastava finantssektori järele.

5.2 Sellised tõenäolised taksitused on võimalik tuvastada ülalmainitud pideva dialoogi abil. Välja võiks pakkuda uusi algatusi mahajäänud valdkondades.

5.3 Komitee toetab tänapäevaste avaliku halduse vahendite kasutamist, et tagada Euroopa 2020. aasta strateegia kohane rakendamine ning organiseeritud kodanikuühiskonna ja sotsiaalpartnerite täielik kaasamine. Vahendid võiksid olla järgmised.

5.3.1 Lähteväärtuste, eesmärkide ja tähtaegade määratlemine: komitee teab, et praegu puuduvad paljudel juhtudel konkreetsed ja mõõdetavad eesmärgid ning ajakava on liiga pingeline. Selleks et saavutada eesmärgid, tuleb need selgelt ja konkreetselt määratleda ning püstitada realistlikud tähtajad. Täpsed lähteväärtused on vajalikud Euroopa 2020. aasta strateegia mõju mõõtmise hõlbustamiseks ja seepärast soovitab komitee laiemalt kasutada ESPONi.

5.3.1.1 Komisjon peaks jälgima edu saavutamist ja kasutama oma õigust hoiatada liikmesriike, kui nad ei täida kokkulepitud kohustusi.

5.3.2 Saavutuste võrdlemine ja näitajad : komitee meenutab arengu- ja edunäitajate kasutamise tähtsust – vaja on nii väljundile orienteeritud, kvantitatiivseid kui ka kvalitatiivseid näitajaid.

5.3.2.1 Selline saavutuste võrdlemine, mis tugineb riiklike reformikavade eesmärkidele ja mille on koostanud sidusrühmad koostöös valitsuse esindajatega, pakuks konkreetseid andmeid igas liikmesriigis Euroopa 2020. aasta strateegia rakendamisel saavutatud edu mõõtmiseks. Iga riiklik majandus- ja sotsiaalnõukogu või samalaadne organisatsioon peaks liigendama ja kindlaks määrama oma prioriteetsed kriteeriumid. Mõned riiklikud majandus- ja sotsiaalnõukogud on juba teinud algust regulaarse saavutuste võrdlemisega, kasutades statistilisi andmeid, mis on Eurostati veebilehel vabalt kättesaadavad. Ka teised majandus- ja sotsiaalnõukogud võiksid samamoodi talitada.

5.3.2.2 Komitee väljendab valmisolekut avada oma veebilehel (CESLink) (14) teabe ja andmete vahetamise digitaalne platvorm.

5.3.2.3 Samuti on komitee valmis korraldama iga-aastase konverentsi, millel võiks analüüsida saavutuste võrdlemise tulemusi.

5.3.3 Regulaarne poliitika rakendamise ja mõju hindamine: tänu saavutuste võrdlemisele saavad sidusrühmad pidevalt jälgida reformide elluviimist. See pakuks ka küllaldast teavet riiklike reformikavade läbivaatamiseks ja aitaks teha kindlaks liikmesriikide parimaid tavasid.

6. Parimate tavade levitamine

6.1 Komitee arvates tuleb jõuliselt edendada heade tavade vahetamist ELi tasandil. Seepärast korraldab komitee teabe otsimise missioone liikmesriikidesse, et arutada ja edendada parimate tavade tutvustamist ning reformide rakendamist, kaasates sellesse kodanikuühiskonna sidusrühmad.

6.2 Komitee on seisukohal, et sidusrühmad peaksid töötama välja parimate tavade levitamise uued meetodid: mitmetasandilise võrgustiku raames saaks jagada teavet eri valitsustasandite vahel ja tihedam koostööd kahe või enama liikmesriigi piirialade vahel aitaks kaasa piiriüleste eesmärkide püstitamisele. Lisaks tuleb häid tavasid analüüsida, et teised liikmesriigid saaksid neid oma oludes kasutada.

6.3 Komitee innustab komisjoni ja liikmesriike tegema uusi jõupingutusi selle nimel, et edendada parimate tavade piiriülest vahetamist elektrooniliste sidevahendite (nt parimate tavade näidete andmebaaside, tulemustabelite jne) abil. Selline tegutsemine sõltub aga asjaolust, kas liikmesriigid hakkavad kasutama seda võimaldavat asjakohast Euroopa raamistikku. Vajadusel võiks kaaluda uuenduslike vahendite loomist.

6.4 Komitee kordab taas oma valmisolekut olla nii riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude, sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna osalejate ning Euroopa institutsioonide vahelise teabevahetuse ja koostöö platvormiks (14) kui ka riikide sidusrühmade arvamuste ja kogemuste vahetamise platvormiks. Komitee kasutab juhust ja meenutab, kui väärtuslikuks peab ta riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude ning sarnalaadsete organisatsioonide panust arutelusse.

Brüssel, 8. detsember 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) 2012. aasta majanduskasvu analüüs, KOM(2011) 815, 23.11.2011.

(2) „Iga-aastane majanduskasvu analüüs 2011: Euroopa Liit võtab igakülgseid kriisimeetmeid” – KOM(2011) 11, 12.1.2011, sealhulgas ühise tööhõivearuande kavand.

(3) Euroopa Ülemkogu järeldused, 24.–25. märts 2011, EUCO 10/1/11 REV 1.

(4) I lisa, Euroopa Ülemkogu järeldused, 24.–25. märts 2011, EUCO 10/1/11 REV 1.

(5) Osade liikmesriikide puhul, kes saavad abi euroala liikmesriikidelt ja IMFilt, soovitas komisjon rakendada üksnes vastastikuse mõistmise memorandumit ja selle asjakohaseid lisasid, milles sätestatakse majanduspoliitilised tingimused, mille alusel rahalist abi eraldatakse. Rahaline abi peab olema kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegia alal saavutatuga.

(6) 23.–24. juuni 2011 Euroopa Ülemkogu järeldused, EUCO 23/11.

(7) „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Majanduspoliitika koordineerimiseks kavandatud esimese Euroopa poolaasta lõpetamine: juhised liikmesriikide poliitika kujundamiseks ajavahemikul 2011–2012” ” KOM(2011) 400 lõplik.

(8) Komitee esitas esimese tervikliku aruande „Lissaboni strateegia pärast 2010. aastat” eesmärgiga koostada uus Euroopa strateegia 2010. aasta järgse perioodi kohta. Arvamuse valmistas ette komitee Lissaboni strateegia seireüksus ning see sisaldas riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude ja teiste partnerorganisatsioonide panust ja komitee arvamust 2010. aasta järgse Lissaboni strateegia kohta (raportöör: Wolfgang Greif).

(9) EMSK arvamus iga-aastase majanduskasvu analüüsi kohta, ELT C 132, 3.5.2011, lk 26–38.

(10) 2012. aasta majanduskasvu analüüs, KOM(2011) 815.

(11) Euroopa 2020. aasta strateegia alane territoriaalne pakt on riigi valitsemistasandite (kohalik, piirkondlik ja riiklik) vaheline kokkulepe. Territoriaalsele paktile allakirjutamisega kohustuvad pooled oma poliitilisi tegevuskavasid kooskõlastama ja ühtlustama, et viia oma tegevus ja rahastamisvahendid kooskõlla Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide ja sihtidega, vt http://portal.cor.europa.eu/europe2020/news/Pages/TPUsefuldocuments.aspx.

(12) Sellised vahendid on määrused, direktiivid, soovitused, arvamused, standardid ja suunised, ühised eesmärgid, ühisprogrammid, struktuurifondid, ELi välistegevust suunava poliitika ja vahendite kooskõlastamine.

(13) Vt eelkõige EMSK arvamus teemal „Euroopa Sotsiaalfondi tulevik pärast 2013. aastat”, ELT C 132/8, 3.5.2011.

(14) Vt http://www.eesc.europa.eu/ceslink/