P6_TA(2007)0168

Majandus- ja rahaliidu riikide rahandus 2006. aastal

Euroopa Parlamendi 26. aprilli 2007. aasta resolutsioon majandus- ja rahaliidu riikide rahanduse kohta 2006. aastal (2007/2004(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse komisjoni teatist "Majandus- ja rahaliidu riikide rahandus 2006. aastal - läbivaadatud stabiilsus- ja kasvupakti esimene kohaldamisaasta" (KOM(2006)0304);

- võttes arvesse 23. ja 24. märtsil 2001. aastal Stockholmis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistujariigi järeldusi, milles kutsuti üles vaatama korrapäraselt läbi riigi rahanduse pikaajaline stabiilsus, sealhulgas oodatavad pinged, mis on tingitud eesseisvatest demograafilistest muutustest;

- võttes arvesse komisjoni teatist riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta Euroopa Liidus (KOM(2006)0574);

- võttes arvesse nõukogu 27. juuni 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1056/2005, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta; [1]

- võttes arvesse komisjoni 2006. aasta detsembri lähenemisaruannet (KOM(2006)0762);

- võttes arvesse komisjoni soovitusi liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogrammide kohta aastateks 2006-2007;

- võttes arvesse 22. ja 23. märtsil 2005. aastal Brüsselis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistujariigi järeldusi stabiilsus- ja kasvupakti läbivaatamise kohta;

- võttes arvesse komisjoni teatisi, mis puudutavad teist aruannet praktiliste ettevalmistuste kohta edaspidiseks euroala laienemiseks (KOM(2005)0545) ja 2006. aasta iga-aastasi märkusi euroala kohta (KOM(2006)0392);

- võttes arvesse oma 1. juuni 2006. aasta resolutsiooni euroala laienemise kohta [2] ja 14. novembri 2006. aasta resolutsiooni euroala 2006. aasta aruande kohta [3];

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit (A6-0076/2007),

A. arvestades, et liikmesriikidelt oodatakse kooskõlas ühisraha aluseks oleva eeskirjaga eelarve puudujäägi hoidmist allpool 3% sisemajanduse kogutoodangust (SKT) ning arvestades, et seda eeskirja on korrapäraselt rikutud; arvestades, et alati, kui eelarve puudujääk on üle 3%, võidakse sellesse suhtuda heatahtlikumalt, kui see on seotud kiire majanduskasvu ja kahaneva võlasuhtega (ilma erastamistuludeta), mis langetab iga-aastase puudujäägi keskpikas perspektiivis alla 3%;

B. arvestades, et Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni hiljutine puudujääki puudutav hoiatus kutsub liikmesriike üles keskenduma reformidele oma majandusalaste edusammude kindlustamiseks, kasutades majandustegevuse elavnemist oma eelarve puudujääkide vähendamiseks ja muutes tööturud konkurentsivõimelisemaks;

C. arvestades, et euroala keskmine võlasuhe oli 2005. aastal 70,6% ja 2006. aastal ligikaudu 69,4% ning 2007. aastaks prognoositakse selle alanemist 68%ni; arvestades, et vahe kõige madalama ja kõige kõrgema võlasuhte vahel oli nii 2005. kui 2006. aastal üle 100 protsendipunkti SKTst ja 2007. aastaks prognoositakse sama vahe säilimist; arvestades, et need numbrid on ikkagi palju kõrgemad kui võla ja SKT suhte kontrollväärtus 60%, üks stabiilsuse ja kasvu pakti kahest sambast;

D. arvestades, et euroala keskmine eelarvepuudujääk oli 2005. aastal 2,6% ja 2006. aastal ligikaudu 2,0% ning 2007. aastaks prognoositakse selle alanemist 1,5%ni; arvestades, et puudujäägi määra vahe oli 2005. ja 2006. aastal ligikaudu 9 protsendipunkti ja et see näitaja peaks langema 2007. aastal ligikaudu 7 protsendipunktini;

E. arvestades, et euroala keskmine SKT kasvumäär oli 2005. aastal 1,4% ja 2006. aastal ligikaudu 2,6% ning 2007. aastaks prognoositakse selleks 2,1%; arvestades, et kasvumäärade vahe 2005. aastal ja 2006. aastal oli ligi 5 protsendipunkti ning 2007. aastaks prognoositakse selle püsimist umbes 5 protsendipunkti tasemel; arvestades, et need kasvumäärad on selgelt madalamad kui maailma teiste piirkondade omad;

F. arvestades, et euroala tööpuuduse tase oli 2005. aastal 8,6% (12600000) ja et see alanes 2006. aastal 8,1%ni (11900000); arvestades, et 2007. aastaks prognoositakse tööpuuduse taseme alanemist 7,7%ni (11500000) ning arvestades, et prognoositud langus näitab, et puudujäägi vähendamine soodustab majandustegevust ja vähendab tööpuudust;

G. arvestades, et vananemisega seotud kulutuste kasvuks prognoositakse 2050. aastaks 4% SKTst; arvestades, et mitmes liikmesriigis tõusevad selle tagajärjel vananemisega seotud riiklikud kulutused 5% kuni 13%ni võrra SKTst, mis seab tohutu surve alla nende riikide rahanduse jätkusuutlikkuse, samas prognoositakse majanduskasvu aeglustumist 2,4%lt aastatel 2004-2010 1,9%ni aastatel 2011-2030 ja kõigest 1,2%ni aastatel 2031-2050; arvestades, et aeglustuv majanduskasv ja vananemisega seotud kulutused võivad ohustada Euroopa kodanike majanduslikku ja sotsiaalset heaolu ja meie ühiskondade sotsiaalset ühtekuuluvust ning võivad asetada Euroopa institutsioonid ja ühised poliitikavaldkonnad lagunemise surve alla;

H. arvestades, et komisjon ja Euroopa Keskpank hindavad iga kahe aasta tagant euro kasutuselevõtu Maastrichti kriteeriumide täitmist kõigi liikmesriikide puhul, kelle suhtes on kehtestatud erand,

Kogemused läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu paktiga

1. tuletab meelde, et stabiilsuse ja kasvu pakti peamine eesmärk on tagada keskmises perspektiivis tasakaalulähedane või ülejäägiga eelarveseisund ja riigi rahanduse jätkusuutlikkus ning stabiilsus, mis on eelseisvaid demograafilisi muutusi silmas pidades hädavajalik;

2. tervitab seda, et hulk liikmesriike on teinud märkimisväärseid jõupingutusi oma stabiilsuse ja kasvu pakti puudutavate kohustuste täitmiseks; juhib siiski tähelepanu, et on veel liiga vara hinnata läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu pakti jõustumise järel saavutatud tulemusi;

3. jagab komisjoni muret seoses stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete rakendamisega, eelkõige nende liikmesriikide puhul, kes ei ole veel suutnud oma riigi rahandust tasakaalustada;

4. kardab, et läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu pakt, eelkõige selle korrigeerivad sätted, kui neid täidetakse leebelt, kätkevad suure ja püsiva riigivõla ohtu, mis võib olla tõsine oht tasakaalustatud riigi rahandusele ja tööhõive võimalustele;

5. rõhutab, et liikmeesriikide hoiak läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu pakti suhtes on see, mis tegelikult otsustab pakti edu või ebaedu; hoiatab, et ei üldsus ega majandusprotsessis osalejad ei aktsepteeriks ilmselt pakti täiendavat läbivaatamist;

6. on mures, et liikmesriikide vahelised erinevused eelarvepuudujäägi, riigivõla ja majanduskasvu osas võivad süveneda, mis omakorda võib nõrgestada ühisraha, lämmatada majanduskasvu ja kahandada tööhõive väljavaateid; julgustab liikmesriike rakendama kooskõlastatud majanduspoliitikat, mis vähendab neid vahesid ja viib suurema lähenemiseni väiksema puudujäägi ja riigivõla taseme ning suurema majanduskasvu suunas;

7. on mures riigivõla vähendamise aeglase tempo pärast mõnes liikmesriigis; on vastu lõpututele ja lahenduseta eelarvepuudujäägi menetlustele ja kutsub sellega seoses nõukogu ja komisjoni üles tegutsema kiiresti ja otsustavalt; soovitab säilitada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse usaldusväärsuse ja ühtse standardi liikmesriikide üle otsustamiseks;

8. tõstatab küsimuse, mil määral võib Euroopa majanduskasv olla tsükliline ja juhib tähelepanu vajadusele suurendada Euroopa Liidu majanduskasvu potentsiaali tööhõive loomise vahendina; tuletab liikmesriikidele meelde, et kiirenenud majanduskasv ja suurem tööhõive peaksid tooma kaasa maksutulude olulise kasvu, vähendades seeläbi ülemäärase eelarvepuudujäägi ohtu ja võimaldades riigivõlga oluliselt vähendada;

9. rõhutab, et stabiilsuse ja kasvu pakti rikkumised võivad lõppkokkuvõttes nõrgestada ühist rahapoliitikat ja suurendada intressimäärade tõstmise survet; rõhutab, et sõltumatu Euroopa Keskpank on hinnastabiilsuse hoidmise seisukohalt väga oluline, luues sellega tingimused kiiret majanduskasvu ja tööhõive kõrget taset soodustava majanduspoliitika jaoks;

10. näeb sellega seoses tungivat vajadust selle järele, et liikmesriigid kohandaksid oma fiskaalpoliitikat vastavalt ühise majandus- ja rahapoliitika nõuetele, et suurendada Euroopa kodanike heaolu, kusjuures kõigi liikmesriikide suhtes peaks kehtima ühine eelarve ajakava ja raamistik;

11. tunneb heameelt, et läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu pakt võimaldab töötada välja realistlike tähtaegadega ja keskpika tähtajaga eelarve eesmärkidega reformiprogramme;

12. nõustub, et liikmesriikide vajadustele vastavaks kohaldatud spetsiaalsed reformiprogrammid peaksid võimaldama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavaid sätteid paremini rakendada;

13. väljendab kahetsust, et liikmesriigid ei kasuta oma positiivset majanduslikku olukorda piisaval määral ära, et viia läbi olulisi struktuurireforme, mis tõstavad kaupade, teenuste, tööjõu- ja kapitaliturgude tõhusust ja pikemas perspektiivis tagaksid eelarve konsolideerimise, majanduskasvu ja suurema tööhõive;

Eesseisvad ülesanded

14. tuletab meelde, et stabiilsuse ja kasvu pakt on peamine ja kõige tugevam majanduspoliitika koordineerimise vahend Euroopa Liidus; rõhutab, et kuni stabiilsuse ja kasvu pakti järjepidevalt ja jõuliselt rakendatakse, aitab majanduspoliitika jätkuvalt kiirendada majanduskasvu ja suurendada tööhõivet;

15. tunneb suurt muret komisjoni prognooside üle, mis näitavad vananemisega seotud kulutuste järsku suurenemist, samas kui pikaajalise kasvu väljavaated viitavad edaspidisele aeglustumisele, mis koos seavad liikmesriikide riigi rahanduse jätkusuutlikkuse vältimatult väga tugeva surve alla;

16. on mures, et kuue liikmesriigi riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus arvatakse olevat suures ohus vananevast elanikkonnast tuleneva mõju tõttu eelarvele, samas kui kümme teist liikmesriiki loetakse keskmises ohus olevaks ja ainult üheksa liikmesriiki väikeses ohus olevaks;

17. nõuab sellise suure ELi eelarvet puudutava probleemiga tegelemist; tuletab meelde, et riigivõla vähendamise tempot tuleks majandusliku tõusu aegadel kiirendada, vältides samas protsüklilisi meetmeid ning viies ellu struktuuri- ja maksureforme, et parandada liikmesriikide majanduslikku suutlikkust; ergutab liikmesriike kasutama praegust tõusu majanduses vajalike reformide läbiviimiseks tööturul ja teenuste sektoris ning vähendama äritegevuse halduskoormust; on seisukohal, et on olemas jätkuv võimalus ja vajadus investeerimistegevuse kiirendamist jätkata ning nõuab seetõttu struktuurireforme ja täiendavaid meetmeid, mis püsivalt parandaksid investeerimiskliimat ja suurendaksid investeeringuid;

18. nõuab riiklike kulutuste ümbersuunamist füüsilise ja inimkapitali akumuleerimisele ning valdkondades, nagu innovatsioon, taastuvenergia, haridus ja koolitus, teadusuuringud, infotehnoloogia, telekommunikatsioon ja transpordivõrgud tegutsevate avaliku ja erasektori partnerluste loomist;

19. tunneb heameelt, et liimesriikide poolt 2007. ja 2008. aastaks tehtud prognoosidesse on sisse viidud läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu paktis ettenähtud SKT puudujäägi vähendamine 0,5% võrra; jagab komisjoni muret, et keskmine struktuuriline kohandamine 2006. aastal selle eesmärgini ei küüni; on veendunud, et häid majanduslikke väljavaateid arvestades on enamikus liikmesriikides ruumi kaugelt ulatuslikumaks struktuuriliseks kohandamiseks kui soovitatud 0,5%;

20. kutsub liikmesriike üles vältima põhjendamatuid eelarveprognoose ja hoiduma ühekordsetest meetmetest ning loomingulisest raamatupidamisest; soovitab nõukogul tagada, et liikmesriigid, kelle riigivõlg ei ole jätkusuutlik, tunnistaksid 2015. aastaks uue riigivõla kas põhiseaduse vastaseks või seadusevastaseks, rakendades seejuures teatud liikmesriikide ja Euroopa Liidu piirkondade parimaid tavasid; soovitab komisjonil koostada uuring fiskaalandmete aruandluse statistilist haldamist ning riigivarade ja kohustuste raamatupidamisarvestust puudutavate parimate tavade kohta liikmesriikides;

21. tervitab eurorühma hiljutisi kokkuleppeid arutada ühiselt eelarveprognoose, et määrata eelnevalt kindlaks sobiv fiskaalstrateegia vastava järgmise aasta jaoks, ning on veendunud, et nimetatud prognooside üle peaks toimuma Euroopa Parlamendis avalik arutelu koos riikide parlamentide esindajatega;

22. soovitab uurida, kas kehtestada eelarvemenetluste ühtne ajakava üle Euroopa Liidu, laiendades samal ajal eelarve kavandamist kaugemale praegusest üheaastasest perioodist; võtab seisukoha, et eelarve kavandamine liikmesriikides peab põhinema ühtsetel eeldustel tähtsamate majandusparameetrite osas, mida hinnatakse ühtselt ja mis kehtivad üle Euroopa Liidu;

23. hoiatab liikmesriike, et need esitaksid komisjonile kõrgetasemelist statistikat, et tagada avaliku sektori eelarvepuudujäägi ja riigivõla võrreldavus; julgustab komisjoni kontrollima jõuliselt liikmesriikide esitatud statistika kvaliteeti; nõuab tungivalt, et komisjon võtaks kõik vajalikud meetmed, kaasa arvatud karistusmeetmed tagamaks, et liikmesriigid esitavad kõrge kvaliteediga, usaldusväärset, ühtset ja võrreldavat statistikat, milles on arvestatud kõiki praegusi ja tulevasi kohustusi (nt pensionid ja tervishoid); kutsub komisjoni viima oma tööd kiiresti lõpule;

24. nõustub komisjoniga, et sõltumatutel institutsioonidel ja eelarve tasakaalu puudutavatel konkreetsetel eeskirjadel on väga positiivne mõju liikmesriikide keskmise tähtajaga eesmärkidele ning tasakaalustatud riigi rahanduse pikaajalisele stabiilsusele;

25. märgib, et oma äsjases lähenemisaruandes 2006. aasta detsembris on komisjon seisukohal, et enamik hinnatud liikmesriikidest on teinud edusamme, kuid et praegu ei vasta ükski kõigile euro kasutuselevõtuks vajalikele tingimustele;

26. tuletab meelde, et Maastrichti kriteeriume, mille alusel komisjon oma hindamise läbi viib, tuleb kohaldada ühetaolisel viisil, s.o ilma liikmesriikidele euroalaga liitumist konkreetsetel juhtudel raskemaks tegemata ega kriteeriume leebelt tõlgendamata;

27. julgustab komisjoni uurima eeliseid, mida annab riiklike sõltumatute organite asutamine, kes vastutavad puudujäägi iga-aastase taseme kindlaksmääramise eest kooskõlas tasakaalustatud eelarve keskpika eesmärgiga;

28. tunneb heameelt nõukogu ja komisjoni jõupingutuste üle fiskaalandmete aruandluse statistilise haldamise parandamiseks koos soovitusega liikmesriikidele kogu Euroopa Liidus kehtivate statistikaasutuste standardite kohta, mis hõlmavad kutselise sõltumatuse põhimõtteid, andmete konfidentsiaalsust, usaldusväärsust ja õigeaegsust ning statistikaasutuste ressursside piisavust ja komisjoni järelevalveõiguste parandamist;

29. on seisukohal, et riigivara ja kaudsete kohustuste raamatupidamisarvestust saab paremaks muuta, et parandada läbipaistvust ja võrreldavust ning võtta otsuseid vastu kindlamal alusel; on seisukohal, et komisjon peaks tegema selles valdkonnas algatuse;

30. taunib poliitika koordineerimise puudumist euroalal, juhib tähelepanu euroala liikmesriikide fiskaalpoliitika erinevustele ning on mures sellise koordineerimatuse võimalike vastandlike mõjude pärast; soovitab teha täiendavaid uuringuid struktuuri- ja makromajanduslike reformide eri liikide ja nendega seotud meetmete ning nende vastastoime ja vastastikuse mõju kohta majandustsükli eri faasides, et teha kindlaks parimad võimalikud vahendid riigi rahanduse tugevdamiseks, saavutades samas Lissaboni strateegia eesmärgid;

*

* *

31. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ja liikmesriikide valitsustele ning parlamentidele.

[1] ELT L 174, 7.7.2005, lk 5.

[2] ELT C 298 E, 8.12.2006, lk 249.

[3] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0485.

--------------------------------------------------