ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni (tuntud ka kui Bonni konventsioon) eesmärk on kaitsta maismaa- ja veeloomade ning lindude rändliike kogu nende rändealal. See on ÜRO Keskkonnaprogrammi egiidi all sõlmitud valitsustevaheline leping, milles käsitletakse kogu maailma puutumatu looduse ja elupaikade kaitset. Euroopa Liit on Bonni konventsiooni osaline alates 1. novembrist 1983.

Kaitsealused rändliigid on loetletud konventsiooni I liites (ohustatud liigid) ja II liites (liigid, mille kohta sõlmitakse kokkulepped).

Konventsiooniosaliste konverents on konventsiooni otsuseid tegev organ, kes on pädev hindama rändliikide kaitsestaatust ning seejärel muutma konventsiooni I ja II liidet.

Vastavalt konventsiooni XI artiklile võivad muutmisettepanekuid teha kõik konventsiooniosalised. Liidete muudatus jõustub üheksakümne päeva möödumisel konventsiooniosaliste konverentsi istungist, kus see vastu võeti, kõigi konventsiooniosaliste suhtes, välja arvatud need konventsiooniosalised, kes teevad reservatsiooni.

Konventsiooniosaliste konverentsi 12. istung toimub 22.–28. oktoobril 2017 Manilas (Filipiinidel). Nimetatud istungiks on tehtud ettepanek, et liit teeb ettepaneku konventsiooni II liite muutmiseks, et tugevdada kahe linnuliigi (Lanius excubitor excubitor ja Lanius minor) kaitset kogu nende levikualal, sealhulgas väljaspool liitu, tuginedes järgmistele kaalutlustele: 1) nende liikide lisamine on teaduslikult põhjendatud; 2) lisamine on kooskõlas ELi õigusaktidega; ja 3) liit on võtnud oma kohustuseks teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd. Seepärast on nõukogul vaja teha otsus sellise seisukoha kehtestamiseks, mis tuleb liidu nimel konventsiooniosaliste konverentsi 12. istungil muudatusettepanekute kohta vastu võtta.

Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks on konventsiooni sekretariaat kooskõlas XI artikli lõikega 3 määranud 25. mai 2017.

Enne konventsiooniosaliste konverentsi 12. istungit võib konventsiooni sekretariaat edastada teiste osaliste poolt konventsiooni I ja II liite muutmiseks tehtud ettepanekud, mis võivad samuti vajada otsust sellise seisukoha kehtestamiseks, mis tuleb liidu nimel nende ettepanekute kohta vastu võtta.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Kõnealuse ettepaneku tõttu pole tarvis liidu õigust muuta, sest see puudutab kahte liiki, mis liidu õiguse, sealhulgas linnudirektiivi kohaselt juba kuuluvad vastava kaitse alla.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Ettepanek on koosõlas seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammiga ja ELi bioloogilise mitmekesisuse 2020. aastani kestva strateegiaga, eriti selle 6. eesmärgiga (aidata vältida maailma bioloogilise mitmekesisuse vähenemist).

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Ettepanek on esitatud vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 192 lõikele 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikus konventsioonis (edaspidi „konventsioon“) kehtestatakse sätted nende kaupade päritolu kohta, millega kaubeldakse konventsiooniosaliste vahel sõlmitud asjaomaste lepingute alusel.

Konventsiooni artikli 5 lõikes 1 on sätestatud, et kolmandad isikud võivad ühineda konventsiooniga, kui kandidaatriigil või -territooriumil on vähemalt ühe konventsiooniosalisega sõlmitud kehtiv, sooduspäritolureegleid hõlmav vabakaubandusleping. Konventsiooni artikli 5 lõikes 2 ja lõikes 3 on sätestatud, et kolmas isik peab selleks esitama kirjaliku taotluse konventsiooni hoiulevõtjale, kes peab selle taotluse omakorda esitama ühiskomiteele otsuse tegemiseks. Konventsiooni artikli 2 lõikes 2 on sätestatud, et konventsiooni mõistes tähendab kolmas isik mis tahes naaberriiki või -territooriumi, mis ei kuulu konventsiooniosaliste hulka.

Ukraina esitas 12. septembril2016 konventsiooni hoiulevõtjale (Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaat) kirjaliku taotluse konventsiooniga ühinemiseks.

Ukraina ametiasutused kinnitasid, et Ukrainal on vabakaubandusleping mitme konventsiooniosalisega, nimelt ELi, EFTA riikide, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi ja Montenegroga. Seega täidab Ukraina konventsiooni artikli 5 lõikes 1 sätestatud tingimust, mis võimaldab ühineda konventsiooniga.

Kooskõlas konventsiooni artikli 4 lõike 3 punktiga b tuleks seega konventsiooni ühiskomiteele esitada taotlus võtta vastu otsus, millega kutsutakse Ukrainat konventsiooniga ühinema. Ühiskomitees võetava ELi seisukoha kehtestab nõukogu.

Komisjoni sõnul ei ole Ukraina ühinemiseks vaja võtta üleminekumeetmeid vastavalt konventsiooni artikli 4 lõike 3 punktile c.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Nõukogu otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et kui rahvusvahelise lepingu alusel loodud organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega otsus, võtab nõukogu komisjoni või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega määratakse kindlaks asjaomases organis liidu nimel võetav seisukoht.

Konventsiooni ühiskomitee tehtav otsus kuulub selle sätte alla.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Konsulteerimine sidusrühmadega

Konventsiooniosalisi ja liikmesriike teavitati Ukraina taotlusest konventsiooni ühiskomitee kohtumisel 28. septembril 2016.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vaheline assotsieerimisleping allkirjastati 27. juunil 2014. Kõnealuse lepingu XXVI lisas on sätestatud, et Moldova Vabariik ühtlustab oma tolliseadustiku nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (edaspidi „ühenduse tolliseadustik“).

Assotsieerimislepingu allkirjastamise ajal kohaldati Euroopa Liidus ühenduse tolliseadustikku.

Liidu tolliseadustik kehtestati 9. oktoobril 2013 määrusega (EL) nr 952/2013. 1. mail 2016 hakati selle materiaalõiguse norme kohaldama Euroopa Liidus ja sellega tunnistati ühenduse tolliseadustik kehtetuks.

XXVI lisa eesmärk on olnud selle tagamine, et Moldova Vabariigi tolliseadustik oleks kooskõlas Euroopa Liidus kehtivate eeskirjadega. Ühenduse tolliseadustiku ja selle järeltulija, liidu tolliseadustiku teatavate sätete vahelised erinevused tähendavad, et kõnealust eesmärki on võimalik saavutada üksnes siis, kui Moldova Vabariik ühtlustab oma tolliseadustiku liidu tolliseadustikuga.

ELi – Moldova Vabariigi tollikoostöö allkomitee 6. oktoobri 2016. aasta koosolekul lepiti kokku, et seetõttu tuleks ajakohastada viide Euroopa Liidu kohaldatavale tolliseadustikule. Lisaks lepiti kokku, et muudatus ei avalda mõju assotsieerimislepingu XXVI lisas sätestatud ühtlustamise tähtajale.
SELETUSKIRI

Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020, eriti selle artikli 10 kohaselt võib Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutada igal aastal mahus, mis täiendab finantsraamistiku asjaomastes rubriikides ette nähtud assigneeringuid kuni 500 miljoni euroga (2011. aasta hinnad).

Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta) punktis 11 on sätestatud fondi kasutuselevõtu kord.

Fondist abi saamise tingimusi on kirjeldatud üksikasjalikult Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2012/2002 ja nähakse ette, et eelarvesse lisatakse ettemaksete tegemiseks maksimaalselt 50 000 000 eurot nii maksete kui ka kulukohustuste assigneeringutes.

Komisjon lisab need summad 2018. aasta eelarveprojekti.

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta, et võimaldada ettemaksete tegemist liidu 2018. aasta üldeelarvest

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 11. novembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta, eriti selle artikli 4a lõiget 4,

võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta, eriti selle punkti 11,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „fond“) eesmärk on võimaldada liidul kiiresti, tulemuslikult ja paindlikult reageerida kriisiolukordadele ning näidata üles solidaarsust katastroofide tagajärjel kannatanud piirkondade elanikega.

(2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artikli 10 kohaselt ei tohi fond ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 500 000 000 eurot (2011. aasta hindades).

(3)Määruse (EÜ) nr 2012/2002 artikli 4a lõikes 4 on sätestatud, et kui see on vajalik selleks, et tagada eelarvevahendite õigeaegne olemasolu, võib võtta kasutusele fondi vahendid summas kuni 50 000 000 eurot ettemaksete tegemiseks ning kanda vastavad assigneeringud liidu üldeelarvesse.

(4)Selleks et tagada piisavate eelarvevahendite õigeaegne olemasolu liidu 2018. aasta üldeelarves, tuleks võtta kasutusele fondi vahendid summas 50 000 000 eurot ettemaksete tegemiseks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
milles käsitletakse seisukohta, mis võetakse liidu nimel sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahel sõlmitud assotsieerimislepinguga

SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Lisatud nõukogu otsuse ettepanekus on esitatud liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahel sõlmitud assotsieerimislepinguga (edaspidi „leping“) loodud sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee otsuse kohta, milles käsitletakse lepingu V lisa muutmist. Nimetatud lepingule kirjutati alla 27. juunil 2014 ning seda kohaldatakse osaliselt ja ajutiselt alates 1. jaanuarist 2016.

Kavandatud muudatuse eesmärk on lepingu IV jaotise „Kaubandus ja kaubandusküsimused“ 4. peatüki „Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmed“ sätete rakendamine. Lepingu artikli 64 lõike 4 kohaselt tuleb Ukrainal esitada loetelu neist liidu sanitaar- ja fütosanitaaralastest õigusaktidest, millega ta kavatseb oma siseriiklikud õigusaktid ühtlustada. See loetelu tuleb ELi ja Ukraina sanitaar- ja fütosanitaarvaldkonna allkomitee otsuse alusel lisada lepingu V lisasse.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesoleva ettepanekuga rakendatakse idasuunalise naabruspoliitika partnerriigi – Ukraina – suhtes liidu ühist kaubanduspoliitikat; seejuures võetakse aluseks osutatud lepingu sätted ja eelkõige selle eesmärk luua lepinguosaliste vaheline vabakaubanduspiirkond. Ettepanekuga rakendatakse neid lepingu sätteid, mille eesmärk on liidu õigustikust lähtuvalt edendada lepinguosaliste vahelist põllumajandustoodetega kauplemist ja eelkõige suurendada Ukraina põllumajandustoodete eksporti.

•Kooskõla liidu muude tegevuspõhimõtetega

Käesolev ettepanek on kooskõlas liidu muude välispoliitika eesmärkidega, eelkõige Ukrainaga seotud Euroopa naabruspoliitika ja arengukoostööpoliitikaga, ning aitab kaasa nende rakendamisele.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Liidu jaoks on õiguslik alus, mille alusel määratakse kindlaks lepinguga moodustatud komiteedes võetav seisukoht, Euroopa Liidu toimimise leping, eelkõige selle artikli 207 lõige 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Ühine kaubanduspoliitika kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 kohaselt liidu ainupädevusse. Seepärast subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata.

•Proportsionaalsus

Käesolev ettepanek on vajalik, et täita liidu rahvusvahelisi kohustusi, mis on sätestatud Ukrainaga sõlmitud lepingus.

•Vahendi valik

Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, milles on ette nähtud nõukogu otsuste vastuvõtmine. Käesolevas ettepanekus esitatud eesmärgi saavutamiseks ei ole võimalik kasutada muud õiguslikku vahendit.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõutava õiguskindluse ja siseturu ühtsuse tagamiseks peab EMP ühiskomitee pärast asjaomaste ELi õigusaktide vastuvõtmist integreerima need võimalikult kiiresti Euroopa Majanduspiirkonna lepingusse (edaspidi „EMP leping“) ja lubama EMP EFTA riikidel osaleda ka EMPd käsitlevates ELi meetmetes ja programmides.

EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu protokolli nr 31, mis käsitleb koostööd teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust, et lubada EMP EFTA riikidel (Norra, Island ja Liechtenstein) jätkata koostööd Euroopa Liidu 2017. aasta üldeelarvesse lisatud eelarverea 04 03 01 03 („Tööjõu vaba liikumine ning sotsiaalkindlustusskeemide ja võõrtöötajate, sh kolmandatest riikidest tulnud võõrtöötajate suhtes rakendatavate meetmete koordineerimine“) alla kuuluvate liidu meetmete raames.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Nõukogu otsuse ettepanekule lisatud ühiskomitee otsuse eelnõu on täielikus kooskõlas EMP lepingu eesmärgiga aidata kaasa lepinguosaliste vaheliste kaubandus- ja majandussidemete püsivale ja tasakaalustatud tugevdamisele võrdsetes konkurentsitingimustes ning samu eeskirju järgides, et nii luua ühtne Euroopa Majanduspiirkond.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Ühiskomitee otsus on samuti kooskõlas muude liidu tegevuspõhimõtetega, eelkõige eesmärgiga kaitsta ELi siseturu ühtsust.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõikega 3 on ette nähtud, et nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul seisukoha, mis tuleb liidu nimel selliste otsuste suhtes võtta.

Komisjon esitab koostöös Euroopa välisteenistusega nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab seisukoha EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Ettepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas alljärgnevatel põhjustel.

Käesoleva ettepaneku eesmärki – tagada siseturu ühtsus – ei ole võimalik piisavalt saavutada üksnes liikmesriikide tasandil ning meetme toime tõttu on eesmärk paremini saavutatav liidu tasandil.

•Proportsionaalsus
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

President Junckeri 2014. aasta juulis avaldatud poliitilistes suunistes on Euroopa kaitsepoliitikat nimetatud ühe peamise poliitilise prioriteedina. Selles kontekstis tuleks silmas pidada ka asjaolu, et pärast aastakümneid püsinud rahu ja stabiilsust tuleb liidul nüüd toime tulla aina suureneva ebastabiilsuse ja uute esilekerkivate julgeolekuohtudega. Muutuv julgeolekukeskkond on selgelt näidanud, et me suudame liidu kodanike ja oma partnerite ootusi täita vaid siis, kui investeerime ühiselt julgeolekusektori arendamisse ja teeme kõikidel tasanditel koostööd. Selleks et Euroopa suudaks võtta oma kaitse eest suurema vastutuse, on äärmiselt oluline parandada liidu kaitsetööstuse konkurentsivõimet ja edendada innovatsiooni.

Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programmi (edaspidi „programm“) loomist käsitleva ettepaneku eesmärk on tugevdada liidu kaitsetööstuse, sealhulgas küberkaitse konkurentsivõimet ja edendada innovatsiooni. Seda võiks peamiselt teha, aidates paremini rakendada kaitsealaste teadusuuringute tulemusi, soodustades ettevõtjate koostööd kaitseotstarbeliste toodete ja kaitsetehnoloogia arendamisel ning võimendades liikmesriikide jõupingutusi teha koostööd tagamaks, et Euroopa kaitsesektori tehnoloogiline ja tööstuslik baas vastaks täielikult praegustele ja tulevastele julgeolekuvajadustele. See aitaks lõppkokkuvõttes suurendada liidu strateegilist autonoomiat ja tema võimet koos partneritega tegutseda.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

2005. aasta rahvusvahelist oliiviõli- ja lauaoliivilepingut, mis kaotas kehtivuse 31. detsembril 2014, pikendati 31. detsembrini 2015. Lepingu artikli 47 lõike 3 kohaselt kehtib see kuni uue lepingu jõustumiseni.

19. novembril 2013 andis nõukogu komisjonile läbirääkimisvolitused, millega lubatakse tal alustada liidu nimel läbirääkimisi uue rahvusvahelise oliiviõli- ja lauaoliivilepingu sõlmimiseks.

2005. aasta rahvusvahelise oliiviõli ja lauaoliivilepingu jätkulepingu läbirääkimistega seotud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konverentsi raames, mis toimus 5.–9. oktoobril 2015 Genfis Palais des Nationsis, koostasid 24 ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverentsi liikmesriiki ning kaks valitsustevahelist organisatsiooni uue lepingu teksti.

Lepingu tekst, mida arutati nõukogu põhitarbeainete töörühmaga konsulteerides, on kooskõlas nõukogus vastuvõetud läbirääkimisjuhistega.

Vastavalt nõukogu 10. oktoobri 2016. aasta otsusele (EL) 2016/1892 allkirjastati 28. novembril 2016 liidu nimel 2015. aasta rahvusvaheline oliiviõli- ja lauaoliivileping ÜRO peakorteris New Yorgis, eeldusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

Uue lepingu ajutine kohaldamine algas 1. jaanuaril 2017 vastavalt selle artikli 31 lõikele 2 ning see on heaks kiidetud nõukogu otsusega [2017/...].

Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetav seisukoht rahvusvahelise lepingu alusel loodud organites, kui neil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

Lepinguga luuakse otsuseid vastu võetav organ „liikmete nõukogu“, mis kasutab kõiki kättesaadavad õigusi ja täidab kõiki vajalikke ülesandeid, mis on vajalikud kõnealuse lepingu eesmärkide täitmiseks. Selleks, et lihtsustada liikmete nõukogu poolt lepingus tehtavate muudatuste vastuvõtmist, tuleks kehtestada nii liidu seisukohti käsitlevad üldpõhimõtted kui ka lihtsustatud sisemenetlus liidu seisukoha võtmiseks liikmete nõukogu juures, mis on seotud teatavate õiguslike toimega otsustega, mida ei ole võimalik lepingu institutsioonilise raamistikuga muuta.

2.ETTEPANEK

Eespool esitatut arvesse võttes teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu näeks ette lihtsustatud menetluse, mis võimaldaks komisjonil täpsustada liikmete nõukogu juures liidu nimel teatavate seisukohtade võtmist, mis on seotud teatavate õiguslike toimega otsustega, mida ei ole võimalik lepingu institutsioonilise raamistikuga muuta. Tingimused ja menetlus, mida komisjonil tuleb järgida, on ette nähtud lisas. Liidu õigusliku toimega seisukohad, mis on seotud liikmete nõukoguga, ja mille puhul ei kohaldata lisaga ette nähtud lihtsustatud menetlust, kehtestab Euroopa Liidu Nõukogu.

3.MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta eelarvet.

2017/0108 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega kehtestatakse lihtsustatud menetlus liidu seisukohtade võtmiseks rahvusvahelise oliivinõukogu liikmete nõukogus
•Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Ettepaneku peamised elemendid on järgmised:

Määrus (EÜ) nr 561/2006

Artikkel 3

Artikli 3 punkti h muudetakse, et selgitada kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega kohtuasjas C-317/12: Lundberg, et eraisikud, kes kasutavad määruse (EÜ) nr 561/2006 kohaldamisalasse kuuluvat sõidukit isiklike asjade veoks oma tarbeks, ei ole kohustatud märkima oma sõidu- ja puhkeaega ning ei ole seepärast kohustatud omama või kasutama sõidumeerikut ega juhikaarti.

Artikkel 4

Artiklisse 4 lisatakse punkt r, milles määratletakse kõnealuses määruses tavapäraselt kasutatav mõiste „mitteäriline“ vedu, kuna ühtse määratluse puudumine tekitab ebakindlust ja erinevusi tõlgendamisel.

Artikkel 6

Artikli 6 lõiget 5 muudetakse, et selgitada sõidukijuhi muu töö ja valmisolekuaja registreerimise kohustust ning ühtlustada seda tava. Väga oluline on registreerida kõik sõidukijuhi tegevused, mitte ainult sõiduaeg, mille registreerib automaatselt sõidumeerik, sest see võimaldab tõhusalt jälgida juhi töökorraldust ning näha, kas tema töökorraldus võib põhjustada väsimust ja riski liiklusohutusele.

Artikkel 7

Artiklile 7 lisatakse kolmas lõik, milles selgitatakse, et meeskonnana sõitvad juhid võivad teha oma kohustusliku vaheaja sõidukis, mida juhib teine juht. See on praegu juba tavapärane praktika, mis tuleneb komisjoni mittesiduvatest juhistest.

Artikkel 8

Artiklit 8 muudetakse, et selgitada iganädalase puhkeaja nõudeid ja kohandada neid vastavalt sektori vajadustele ja tegelikule praktikale vedude ajakava korraldamisel, eelkõige seoses kaugvedudega. Selle eesmärk on parandada sõidukijuhtide puhkamistingimusi ja lihtsustada täitmise tagamist, eelkõige kontrollides, et lühendatud iganädalane puhkeaeg oleks juhile kompenseeritud.

Artikli 8 lõiget 6 muudetakse selgitamaks, et juhid võivad korraldada oma iganädalasi puhkeperioode paindlikumalt nelja järjestikuse nädala jooksul, tagades samas, et kompensatoorne puhkeaeg lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest võetakse koos regulaarse iganädalase puhkeperioodiga kolme nädala jooksul. Selle muudatusega ei muudeta kehtivaid nõudeid maksimaalse ööpäevase ja iganädalase sõiduaja kohta.

Artikli 8 lõiget 7 muudetakse täpsustamaks, et kompensatoorne puhkeaeg lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest tuleb ühendada regulaarse iganädalase vähemalt 45tunnise puhkeperioodiga. See muudab lihtsamaks kompensatoorse puhkeaja kontrollimise ja annab juhtidele võimaluse saada kasu kogunenud iganädalasest puhkeajast.

Artiklile 8 lisatakse lõige 8, milles selgitatakse, et sõidukijuht ei või võtta iganädalast 45tunnist või pikemat puhkeperioodi autos ning et tööandja on kohustatud pakkuma juhile asjakohast majutust, kus on nõuetele vastavad magamistingimused ja sanitaarruumid

Lisatakse artikli 8 lõike 8 punkt b, et täiendavalt täpsustada veoettevõtjate kohustust korraldada juhtide töö selliselt, et neil oleks võimalik pöörduda iganädalaseks puhkeajaks oma koju vähemalt üks kord kolme järjestikuse nädala jooksul.