ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
60.

kiidab heaks komisjoni 2016. aasta veebruari ELi kütte- ja jahutusstrateegia teemalise teatise, kuid väljendab kahetsust, et kütte ja jahutuse valdkonnas ei ole taastuvenergia kasutamisel edusamme tehtud ega kaugeleulatuvaid sihte seatud; rõhutab taastuvenergia jätkuvalt suurt edupotentsiaali kütte ja jahutuse valdkonnas; märgib, et kütte ja jahutuse sektor moodustab poole ELi energia lõpptarbimisest ning on seega ELi kliima ja taastuvate energiaallikatega seotud eesmärkide saavutamiseks väga oluline; tunnistab taastuvenergia osakaalu suurendamisest saadavat kasu kütte ja jahutuse sektoris, eeskätt hoonete puhul; rõhutab, et soojusenergia taristu ja energia salvestamine soojusenergia vormis pakub suuremat paindlikkust, mis hõlbustab muutuva ressursiga taastuvate energiaallikate integreerimist, annab suurepärast investeerimistulu ning võimaldab luua kvaliteetseid kohalikke töökohti; palub, et komisjon kõrvaldaks 2020. aasta järgses seadusandlikus taastuvenergiapaketis reguleerimise puudused; kordab, et kütte ja jahutuse sektori täiustamine võib energiajulgeolekut oluliselt suurendada (arvestades, et 61 % Euroopa Liitu imporditavast gaasist kasutatakse hoonetes, peamiselt kütteks), näiteks kaugkütte/kaugjahutuse võrkude väljaarendamise kaudu, mis on tõhus vahend säästva kütte ulatuslikuks integreerimiseks linnades, sest sellised võrgud võimaldavad pakkuda eri allikatest pärinevat kütet ning ei sõltu ühestainsast allikast;
10.

rõhutab, et praegune proovikivi nõuab järelemõtlemist ELi tuleviku üle – liitu tuleb reformida ning muuta see paremaks ja demokraatlikumaks; märgib, et samal ajal kui mõni liikmesriik võib otsustada integreeruda aeglasemalt või vähemal määral, tuleb ELi tuumikut tugevdada ning tuleks vältida lahendusi à la carte; on seisukohal, et vajadus edendada meie ühiseid väärtusi, tagada stabiilsus, sotsiaalne õiglus, jätkusuutlikkus, majanduskasv ja tööhõive, saada üle jätkuvast majanduslikust ja sotsiaalsest ebakindlusest, kaitsta kodanikke ja tegeleda rändeprobleemidega nõuab eelkõige majandus- ja rahaliidu ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala arendamist ja demokratiseerimist ning ühise välis- ja julgeolekupoliitika tugevdamist; on seetõttu seisukohal, et reformide tulemuseks peab olema liit, mis vastab kodanike ootustele;
87.

on seisukohal, et liikmesriigid peavad muu hulgas teabekampaaniate, ühtsete kontaktpunktide ja kollektiivsete ostuskeemide (mis aitavad tarbijatel ühineda madalamate hindadega ostude tegemiseks) ja üksikute projektide koondamise (mitme väiksema projekti koondamine ühte suurde klastrisse, et anda neile võimalus saada parema intressimääraga investeeringuid) abil tagama, et tarbijad on täielikult teadlikud säästvamate kütte- ja jahutussüsteemide ning suurema energiatõhususe tehnoloogilistest ja majanduslikest eelistest ning neil on neile juurdepääs. et võimaldada neil teha parimaid võimalikke valikuid seoses oma isikliku olukorraga ning saada kasu majandusliku, tervise ja elukvaliteediga seotud olukorra paranemisest; märgib, et kaugetes ja eraldatud piirkondades asuvad kodumajapidamised võivad vajada eritähelepanu ja ainulaadseid lahendusi; rõhutab tootvate tarbijate potentsiaali taastuvenergial põhinevat kütet ja jahutust pakkuvate energiasüsteemide loomisel; rõhutab, et tähtis on jätkata paigaldajate ja arhitektide harimist, koolitamist, sertifitseerimist ja kontrolli, pidades silmas, et nad on kodumajapidamistest tarbijate esimene kontaktpunkt;
18.

märgib, et energiatõhusus ja energia säästmine, tarbimiskaja, energia salvestusvõimsus ja võrgu laiendamine, eelkõige arukate võrkude, võrkudevaheliste ühenduste tõhusa kasutamise ning riiklike võrkude edasise laiendamise ja arendamise teel, on kasvava taastuvate energiaallikate osakaaluga elektrienergia siseturu saavutamiseks hädavajalik, ja tuletab meelde põhimõtet „tõhusus ennekõike“, mis tähendab, et enne võrgu- ja pakkumispoolseid investeeringuid tuleks kaaluda nõudlusepoolseid investeeringuid; peab kahetsusväärseks, et mõnedes liikmesriikides ja nende vahel on ikka veel olulisi võrguühenduse lünki, mis põhjustavad võrkude ülekoormamist ja kahandavad oluliselt toimimiskindlust ning piiriülest energiakaubandust; peab kahetsusväärseks ülekandevõimsuste piiramise tava, mille sihiks on riikliku tootmise tasakaalustamine ning riigisiseste kitsaskohtade ületamine; nõuab, et elektrivõrkude ühendamise eesmärke piirkonniti eristataks, nii et kajastaksid tegelikke turuliikumisi, et nende kohta koostataks asjakohane tulude ja kulude analüüs ja et need lähtuksid ENTSO-E kümne aasta võrgukavast, tingimusel, et Euroopa Liidule seatud miinimumeesmärgid täidetakse; peab sellega seoses samuti väga oluliseks võidelda koordineerimata ringvoogude vastu, eriti Kesk-ja Ida-Euroopa piirkonnas; rõhutab, et pärast piiriülese võimsuse loomist on samavõrd tähtis selle kättesaadavus, arvestades võimsuse üha kasvavat piiramist liikmesriikide poolt;
55.

väljendab sügavat muret terrorismivastase võitluse seaduse 22/2015 pärast, mille Tuneesia rahvaesindajate kogu võttis vastu 2015. aasta juulis ja milles on sätestatud surmanuhtlus võimaliku karistusena mitme nn terroristliku süüteo eest; tunneb muret terrorismivastase võitluse seaduse mitme sätte pärast; rõhutab, et see seadus võib tõsiselt rikkuda põhivabadusi ja inimõiguste austamist Tuneesias; kutsub Tuneesia ametivõime üles jätkuvalt järgima moratooriumi surmanuhtluse kohaldamisele; tuletab meelde, et surmanuhtlus on Tuneesia õiguses juba olemas selliste kuritegude eest nagu mõrv ja vägistamine, kuigi kedagi ei ole alates 1991. aastast hukatud; rõhutab, et kuigi Tuneesia on üks neist riikidest, kus on terrorismioht, peavad riigid terrorismivastases võitluses täielikult austama inimõigusi; rõhutab, et Euroopa naabruspoliitika on tihedalt seotud inimõiguste austamise ja rahvusvahelise õigusega, ning tuletab meelde, et EL on otsustavalt surmanuhtluse kohaldamise vastu;
59.

tunnistab, et ebaseaduslik metsaraie on üks hävitavamaid looduslike liikidega seotud kuritegusid, kuna see ei ohusta ainult ühte liiki, vaid terveid elupaiku, ning et nõudlus dalbergia ( Dalbergia spp.) järele on Aasia turgudel jätkuvalt kasvanud; nõuab tungivalt, et EL ja kõik osalised toetaksid Argentina, Brasiilia, Guatemala ja Keenia ettepanekut kanda Dalbergia perekond (välja arvatud I lisas loetletud liigid) CITESi II lisasse, kuna see oleks ebaseadusliku dalbergiaga kauplemise tõkestamiseks hädavajalik;
G.

arvestades, et Filipiinide riikliku politsei esitatud andmed näitavad, et 1. juulist kuni 4. septembrini 2016 tappis politsei enam kui tuhat arvatavat narkodiilerit ja uimastikasutajat, ning arvestades, et politsei statistika kohaselt on tundmatud relvastatud isikud tapnud viimase kahe kuu jooksul enam kui tuhat väidetavat narkodiilerit ja uimastikasutajat; arvestades, et Al Jazeera teatel on narkootikumidega seoses vahistatud enam kui 15 000 kahtlusalust peamiselt kuulujuttudele ja kaaskodanike süüdistustele tuginedes, ning arvestades, et peaaegu 700 000 isikut on end „vabatahtlikult“ politseile üle andnud ja Tokhangi programmi raames ravile registreerinud, et vältida politsei või isehakanud korrakaitsjate sihtmärgiks sattumist;
40.

toonitab vajadust soodustada innovatsiooni laenuplatvormide kaudu; õhutab panku suhtuma selliste innovaatiliste tehnoloogiate kasutamisse kui võimalusse; rõhutab, et alternatiivsed rahastamisallikad pakuvad lahendusi eelkõige idufirmadele, naisettevõtjatele ja innovaatilistele VKEdele; palub komisjonil uurida, kui vajalik oleks ja milliseid võimalusi pakuks alternatiivsete rahastamisallikate ühtne ELi raamistik, millega püütaks muuta kogu ELi selline rahastamine VKEdele kättesaadavamaks; tuletab meelde, et süsteem on tõhus siis, kui nii VKE kui ka laenuandja on täiel määral teadlikud rahastamismehhanismiga seotud võimalikest ohtudest ja võimalustest; märgib, et praegu on ühisrahastamist reguleerivad seadused ja eeskirjad liikmesriigiti väga erinevad ega ole ilmselt piiriülest tegevust soodustanud; tunneb heameelt, et komisjon on hinnanud ühisrahastamise praegust raamistikku; toetab valitud lähenemisviisi, mis seisneb pidevas turujärelevalves ja regulatiivsete arengute jälgimises ning regulatiivsete käsitluste edasise ühtlustamise soodustamises, kogemuste jagamises ja piiriüleste investeeringute lihtsustamises; tuletab samas meelde, et ühisrahastamist ja vastastikust laenuandmist ei tohiks liigselt reguleerida, kuna see pidurdaks nende arengut; kutsub komisjoni üles soodustama selliseid uusi börsivälise rahastamise platvorme nagu vahefinantseerimine ja äriinglid; palub komisjonil vastastikuse laenuandmise või jaevõlakirjade abil õhutada eraisikuid ettevõtetele turvaliselt laenu andma; rõhutab vajadust tagada, et need uued rahastamisviisid oleksid igati kooskõlas asjaomaste maksu- ja rahandusalaste seadustega, nii et nad ei soodustaks maksudest kõrvalehoidumist ega rahalist läbipaistmatust; rõhutab, et kehtivad õigusaktid tuleb seda silmas pidades läbi vaadata;
P.

arvestades, et Keenia laagrites on 420 000 Somaalia pagulast, neist 350 000 Dadaabi laagris, ning et Somaalia ja Keenia valitsused ja ÜRO pagulaste ülemvolinik on kokku leppinud, et lihtsustavad 10 000 pagulase vabatahtlikku tagasipöördumist Somaaliasse nendele aladele, mis ei ole Al-Shababi kontrolli all; arvestades, et Keenia valitsus teatas 2016. aasta mais, et Dadaabi pagulaslaager Keenia kirdeosas suletakse aasta lõpuks;
26.

on seisukohal, et rahastamisvahendid peavad täiendavate toetuste näol olema ETK programmide lahutamatu osa, et toetada VKEde juurdepääsu rahastamisele, teadustööd ja innovatsiooni; on seisukohal, et rahastamisvahendite laiem kasutamine võib suurendada Interregi projektidesse investeerimist, luues uusi töökohti ja võimaldades saavutada paremaid tulemusi; tuletab meelde, kui tähtis on tehniline toetus ja kohandatud koolituse algatused, et rahastamisvahenditest täielikult kasu saada, seda isegi vähem arenenud piirkondades;
F.

arvestades, et see kokkulepe kehtib kõigile kaluritele, kes töötavad nende kalalaevade pardal, mis on registreeritud või sõidavad ELi liikmesriikide lipu all ning mis tegelevad tööndusliku kalapüügiga; arvestades, et ILO kalandustöö konventsiooni käsitleva tööturu osapoolte kokkuleppe ELi õigusesse võtmisega tugevdatakse ELi positsiooni, et edendada konventsiooni rakendamist kolmandatest riikidest partnerriikides ning aidata nii kaasa õiglaste ja võrdsete võimaluste loomisele ülemaailmses kalandussektoris ja võitlusele kalurite ärakasutamise kõige hullemate vormide vastu, nagu näiteks sunniviisilise töö, inimkaubanduse ja lapstööjõu kasutamine;
33.

toonitab, et ebastabiilsus ja füüsilise turvalisuse puudumine on sundrände peamised põhjused, ja toetab seepärast konfliktitundlikku lähenemisviisi fondi rakendamisele, mille raames seataks esmatähtsaks konfliktide ennetamine, riigi ülesehitamine, hea valitsemistava ning õigusriikluse edendamine; on arvamusel, et ELi usaldusfond on ELi jaoks suurepärane võimalus tugevdada koostööd ja poliitilist dialoogi Aafrika partneritega, eelkõige seoses tagasisaatmis- ja tagasivõtulepingute tõhusa rakendamisega, ning arendada ühiseid rändevoogude haldamise strateegiaid; juhib tähelepanu vajadusele jagada vastutust ELi ja selle Aafrika partnerite vahel kooskõlas 2015. aasta novembri Valletta tippkohtumise järeldustega; on siiski arvamusel, et arenguabi ei tohiks kasutada selleks, et pidurdada rändajate ja varjupaigataotlejate voogusid, ja et ELi usaldusfondiga hõlmatud projektid ei tohiks olla ettekäändeks lahkumise takistamiseks või riikidevaheliste piiride sulgemiseks, eirates samal ajal tegureid, mis ajendavad inimesi nende kodust lahkuma; tunneb sügavat muret mõju pärast, mida ELi usaldusfond võib avaldada inimõigustele, kui rändevoogude ohjamisega kaasneb koostöö riikidega, kus rikutakse süstemaatiliselt ja/või raskelt põhiõigusi; palub, et komisjon tagaks, et fond täidab oma algseid eesmärke, st aitab otseselt abivajajaid, mitte ei rahasta inimõiguste rikkumiste eest vastutavaid valitsusi; nõuab, et ELi rahastatud projektides parandataks rändajate inimõiguste austamist;
36.

rõhutab, et oluline on ühendada transpordiliinid muude Euroopa piirkondadega ning siduda need üleeuroopalise transpordivõrgu koridoridega, kasutades seejuures optimaalselt ära olemasolevat taristut; märgib, et mägine maastik on takistuseks ELi kodanike üksteisele lähendamisel ja et EL on võtnud kohustuse suurendada piiriülese transporditaristu rahastamist; kutsub osalevaid riike suunama oma jõupingutused selliste säästvate ja kaasavate lisaprojektide rakendamisele ja kavandamisele, samal ajal ühendades ja edendades üleeuroopalise transpordivõrgu võrku;
24.

rõhutab, et kuigi aruka spetsialiseerumise strateegiad ei ole ametlikult valdkondliku eesmärgi nr 3 eeltingimuseks, on need siiski tähtis vahend, mis aitab tagada uuenduslikkust ja valdkondlike eesmärkide kohandatavust, ning toonitab samas, et kõnealused strateegiad ei peaks olema suunatud ainult teadusel ja tehnoloogial põhinevale innovatsioonile, vaid ka innovatsioonile, mis ei põhine teadusel; palub komisjonil anda parlamendile aru VKEdele mõeldud aruka spetsialiseerumise strateegiate abil liikmesriikide ja/või piirkondlikul tasandil saavutatud tulemustest; toob esile iga üksiku piirkonna poolt vastu võetud aruka spetsialiseerumise strateegiate sidususe vastava piirkonna majandusega ning probleemi, mis puudutab aruka spetsialiseerumise elluviimist suurlinnadest väljaspool asuvatel aladel, kus võib puududa piisav tugitaristu; väljendab heameelt Euroopa väikeettevõtlusalgatusega „Small Business Act“ seotud eeltingimuste üle valdkondlikus eesmärgis nr 3 ning kutsub liikmesriike üles tegema vajalikke samme ja kiirendama Euroopa väikeettevõtlusalgatuses „Small Business Act“ sätestatud eesmärkide saavutamist; toetab Euroopa ettevõtluspiirkonna auhinda, mille eesmärk on selgitada välja ELi piirkonnad, millel on Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act“ kümmet põhimõtet rakendavad väljapaistvad, tulevikule suunatud ettevõtlusstrateegiad, ja neid piirkondi premeerida;
M.

arvestades, et Euroopa Kontrollikoda on soovitanud Euroopa Parlamendil, komisjonil ja nõukogul kaaluda Euroopa Liidu poolse rahastamise pakkumisel tõenäoliselt ELi lisaväärtust loovate meetmetega piirdumist, selle asemel et rahastada juba olemasolevaid riiklikke töötajate sissetulekutoetuse süsteeme, mis on sätestatud artikli 7 lõike 1 punktis b; arvestades, et EGFi meetmeid on peetud kõige suuremat lisaväärtust loovateks, kui neid on kasutatud koondatud töötajatele mõeldud selliste teenuste kaasrahastamiseks, mida liikmesriikide tööhõivehüvitiste süsteemides tavaliselt ei ole, juhul kui need teenused on suunatud toetuste asemel koolitusele, samuti juhul, kui need meetmed on olnud personaalsed ja üldisi meetmeid täiendavad, eelkõige kõige haavatavamate koondatud töötajate rühmade puhul; märgib sellega seoses vajadust investeerida endiste töötajate potentsiaali ning seda, kui tähtis on hinnata täielikult kohaliku tööturu vajadusi ja nõutavaid oskusi, sest see peaks looma aluse koolituse ja pädevuste arendamisele, et aidata hõlbustada töötajate kiiret tööturule naasmist; tuletab meelde, et liikmesriigid on kohustatud EGFi eelarvet tulemuslikult täitma;
G.

arvestades, et töö ja eraelu ühitamine sõltub suuresti tööaja korraldusest töökohas; arvestades, et on avaldatud kahtlust, kas töötundide suurem hulk on majanduslikult tulusad tööviljakuse suurendamise seisukohalt; arvestades, et märkimisväärsel osal Euroopa töötajatest on ebatüüpiline tööaeg, sealhulgas töötamine nädalavahetustel ja riigipühadel, töötamine vahetustega ja öösiti, ning et peaaegu pooled töötajad on 2015. aastal töötanud oma vabal ajal; arvestades, et viimastel andmetel muutub 31 % töötajate tööaja korraldus regulaarselt, sageli lühiajalise etteteatamisega (21); arvestades, et sellega võib kaasneda tervise- ja ohutusprobleeme, nagu tööõnnetuste oht ja kaugemas perspektiivis tervise halvenemise oht, ning see võib raskendada töötajatel töökohustuse ning laste ja teiste ülalpeetavatega seotud kohustuste ühitamist; arvestades, et see mõjutab tõsisemalt mõnda sektorit, näiteks jaeteenuste sektorit, kus enamik töötajatest on naised;
A.

arvestades, et ELi toimimise lepingu artikkel 226 annab Euroopa Parlamendile õigusliku aluse ajutise uurimiskomisjoni moodustamiseks, et uurida väidetavaid rikkumisi või haldusomavoli liidu õiguse rakendamisel, ilma et see piiraks liikmesriikide või liidu kohtute jurisdiktsiooni, ning arvestades, et see on parlamendi järelevalvevolituste oluline osa;
7.

on seisukohal, et nõukogu ja komisjon peaksid hoolikalt analüüsima teatavate piiravate meetmete taaskehtestamise asjakohasust, tehes samal ajal selgeks, et need kaotatakse ja et pakutakse abimeetmete paketti, kui Zimbabwe liigub selgelt demokraatia, õigusriigi põhimõtte ja inimõiguste austamine poole, ning täpsustades eelkõige seda, et abi antakse vaba ja õiglase valimisprotsessi ja politseireformi toetamiseks;
22.

võtab teadmiseks direktiivi 96/71/EÜ ja selle rakendamisega seotud probleemid; toonitab, kui oluline on nende probleemide lahendamine, et tagada õiglased töötingimused, töötajate õiguste austamine ning võrdsed tingimused lähetavate ja vastuvõtva riigi kohalike ettevõtete jaoks, mis on eriti oluline VKEde puhul; nõuab direktiivi 2014/67/EL õigeaegset rakendamist; võtab teadmiseks komisjoni ettepaneku muuta direktiivi 96/71/EÜ, lisades lähetusaja piirangu, kehtestades sätted töötasu kohta ja määratledes teenistustingimused, et tagada võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine ja kodakondsusel põhineva diskrimineerimise keelamine, mis on sätestatud ELi õiguses alates aluslepingutest; nõuab, et lähetusi käsitlevad eeskirjad oleksid selged, proportsionaalsed ja põhjendatud; rõhutab vajadust järgida vastuvõtva riigi kollektiivlepinguid ja töösuhete süsteeme;
87.

märgib, et piirkondades, kus majandusareng on keskendunud välismaiste otseinvesteeringute ligimeelitamisele, võidakse mõnel juhul hargmaiseid ettevõtteid õigusküsimustes sooduskohelda; usub, et hargmaiste ettevõtete sooduskohtlemist tuleks uurida lähemalt, et kahandada nende võimalikku negatiivset mõju VKEdele, tagada neile võrdsed konkurentsitingimused ning parandada nende töökohtade loomise suutlikkust; tunnistab samuti tõsiasja, et paljud VKEd on loodud selleks, et toetada hargmaiseid ettevõtteid ja nende töötajaid tarneahela toodete ja teenuste tagamisega; rõhutab vajadust jälgida tähelepanelikult, kuidas selliste juhtumite korral austatakse töötajate õigusi ning tunneb ühtlasi heameelt selle üle, et OECD suurendas rahvusvahelise maksusüsteemi läbipaistvust, ning nõuab, et maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise meetmeid rakendataks kiiresti;
56.

juhib tähelepanu sellele, et RIS3-strateegiat tuleb korralikult rakendada, kui soovitakse kaotada innovatsioonialane mahajäämus ning suurendada töökohtade loomist ja majanduskasvu Euroopas; rõhutab, et seetõttu on oluline edendada altpoolt lähtuvaid strateegiaid ning suurendada kontrolli RIS3-strateegiate potentsiaali üle kõigil juhtimistasanditel; väljendab sellega seoses arvamust, et liikmesriigid peaksid kaasama oma riikliku(d) statistikaameti(d), et aidata piirkondadel arendada oma hindamis- ja järelevalvemehhanisme;
38.

on seisukohal, et kaebuste esitamise kord ja vaidluste lahendamise kord peavad olema lihtsad ja tõhusad ning piiriüleselt kohaldatavad; rõhutab, et vaidluste kohtuvälise lahendamise direktiiv ja internetipõhine platvorm, mis loodi määrusega (EL) nr 524/2013 tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise kohta, võivad tuua tarbijatele ja äriklientidele kasu piiriülestes tehingutes; tunneb muret selle pärast, et kuigi ülevõtmise tähtaeg oli 2015. aasta juuli, on praeguseks vaidluste kohtuvälise lahendamise direktiivi võtnud üle ainult 24 liikmesriiki ja sellest tulenevalt on miljonid Euroopa kodanikud jäetud ilma kõnealusest olulisest õiguskaitsemehhanismist; on veendunud, et Euroopa väiksemate nõuete menetlus võib tarbijate ja äriklientide jaoks piiriülestes tehingutes olla kasulik vahend; nõuab, et vajaduse korral kaalutaks tarbijatele täiendavate õiguskaitsemehhanismide loomist postiteenuste valdkonnas;
—

võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni jaoks koostatud uuringuid IFRS 9 kohta („IFRS Endorsement Criteria in Relation to IFRS 9“, „The Significance of IFRS 9 for Financial Stability and Supervisory Rules“, „Impairments of Greek Government Bonds under IAS 39 and IFRS 9: A Case Study“ ja „Expected-Loss-Based Accounting for the Impairment of Financial Instruments: the FASB and IASB IFRS 9 Approaches“),
63.

tunnistab piirkondlike ja kohalike lennujaamade mitmekesist rolli ELi kesk- ja idapiirkondade arengus ning majanduskasvu, kaubanduse, konkurentsivõime, kaasava liikuvuse ja turismi soodustamisel, aga ka puudega ja piiratud liikumisvõimega isikutele takistamatu juurdepääsu võimaldamisel; rõhutab, et piirkondlikud lennujaamad on piirkonna atraktiivsuse suurendamisel väga olulised; on seisukohal, et uute rajatiste puhul tuleb nõuetekohaselt hinnata liiklusnõudlust ja potentsiaali ning ELi vahendite kasutamist tuleb rangelt piirata majanduslikult elujõuliste ja säästvate projektidega; rõhutab, et sellele vastavalt tuleks eraldada ka rahalist toetust olemasoleva suutlikkuse arendamiseks; on seisukohal, et piirkondlike lennujaamade osatähtsus kasvab, kui neil on kaasaegne taristu ja nad kuuluvad transpordiühenduste võrgustikku (eelkõige raudteevõrku), mis on piirkonna ja riigi tasandil hästi ühendatud ja võimaldab mitmetest lähedalasuvate suurlinnade eri osadest ja väiksematest linnadest kiirelt lennujaama jõuda; toonitab, kui oluline on arendada olemasolevaid ja uusi piirkondlikke ja kohalikke lennujaamu, mis toetavad majanduskasvu ja muu hulgas turismisektorit vähearenenud ja eraldatud piirkondades, parandades juurdepääsetavust ja ühendusi ning muutes need piirkonnad investeeringute ja konkurentsivõime seisukohast atraktiivsemaks, kiirendades seeläbi ka sotsiaal- majanduslikku arengut; teeb ettepaneku, et komisjon kaaluks piirkondliku tasandi lennujaamade võrgustiku väljatöötamist, et tagada paremad ühendused liikmesriikide vahel ja sees;
(8)

Arvestades, et liidu väärtuste tõsise rikkumise ohu korral on mitmesuguseid vahendeid, kuid nende jaoks on vaja välja töötada selged ja objektiivsed võrdlusalused, et need oleksid piisavalt tugevad ja hoiatavad, et hoida ära õigusriigi põhimõtte ja põhiõiguste rikkumist; arvestades, et liidul puudub õiguslikult siduv mehhanism, mille abil korrapäraselt kontrollida, kuidas liikmesriigid ja liidu institutsioonid liidu väärtusi ja põhiõigusi järgivad.
21.

nõuab, et ühisassamblee juhatus annaks assamblee töökavale strateegilisema suunitluse; nõuab, et ühisassamblee komisjonide tulevastes aruannetes esitataks selge seos säästva arengu eesmärkidega, et võimaldada iga eesmärgi pidevat jälgimist; palub kooskõlastada üldisel AKV-ELi foorumil ühised resolutsioonid kiireloomuliste rahvusvaheliste teemade kohta, samuti viivituste kohta säästva arengu eesmärkidega seotud küsimustes ja inimõiguste rikkumiste kohta, ning kooskõlastada piirkondlikel või muudel vastavatel koosolekutel resolutsioonid aktuaalsetel teemadel ja küsimustes, mis on kiireloomulised ja pakuvad erilist huvi konkreetsele piirkonnale või rühmale; sellega seoses tuletab liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale ja komisjoni asepresidendile meelde, kui tähtis on nõukogu kohalviibimine ministrite tasandil parlamentaarse ühisassamblee kohtumistel; nõuab, et AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee kaasesimehed kutsutaks nõukogu ühiskoosolekutele, et tagada tulemuslik ja vastastikune teabevahetus ja parandada institutsioonilist koostööd;
H.

arvestades, et Tais elab peaaegu neli miljonit välismaalast, kellest 2,7 miljonit on pärit Kambodžast, Laosest või Myanmarist; arvestades, et nendest riikidest pärit rändajatel on olnud võimalik töölubasid saada alates 2001. aastast, kuid arvestades, et riigis on endiselt üle miljoni registreerimata võõrtöötaja;