[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 12.11.2009

KOM(2009)630 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

EDUSAMMUD SEOSES KYOTO EESMÄRKIDE SAAVUTAMISEGA

(nõutav vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele 280/2004/EÜ ühenduse kasvuhoonegaaside heitmete järelevalve ja Kyoto protokolli rakendamise süsteemi kohta) {SEK(2009)1581}

SISUKORD

1. KOKKUVÕTE 3

2. TEGELIKUD EDUSAMMUD AASTATEL 1990-2007 6

2.1. Kasvuhoonegaaside heitkoguste arengusuunad 6

2.2. Kasvuhoonegaaside heitkoguste intensiivsus ja heide inimese kohta 2007. aastal 7

2.3. Kasvuhoonegaaside heitkogused 2007. aastal võrreldes 2006. aastaga 8

2.4. Heitkoguste arengusuunad peamistes sektorites 9

3. KAVANDATUD EDUSAMMUD KYOTO EESMÄRKIDE SAAVUTAMISEL 11

3.1. Liikmesriikide prognoosid 11

3.1.1. EL 15 11

3.1.2. EL 12 11

3.1.3. EL 27 11

3.2. Euroopa kliimamuutuste programmi (European Climate Change Programme, ECCP) rakendamine 16

3.3. ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (ELi ETS) rakendamine 17

3.3.1. Esimene kauplemisperiood (2005–2007) 17

3.3.2. Teine kauplemisperiood (2008–2012) 17

3.3.3. Ühisrakenduse ja puhta arengu mehhanismide (JI/CDM) kasutamine käitajate poolt 18

3.4. Kyoto mehhanismide kavandatud kasutamine riikide poolt 18

3.5. Süsiniku neeldajate kavandatud kasutamine 19

4. Olukord ELi kandidaatriikides 19

KOKKUVÕTE

Kyoto eesmärkide saavutamisega ollakse graafikus, 2008–2012

Vastavalt Kyoto protokollile on EL 15 nõustunud vähendama oma kasvuhoonegaaside heidet aastateks 2008–2012 võrdlusaasta tasemega võrreldes 8 %1. Uusimate saadaolevate seireandmete (20072) kohaselt vähenes EL 15 kasvuhoonegaaside koguheide kolmandat aastat järjest ning oli ilma maakasutust, maakasutuse muutumist ja metsandust arvestamata 5,0 % väiksem kui võrdlusaastal. Kasvuhoonegaaside heitkogused EL 15 riikides on vähenenud, samas kui majandus on oluliselt kasvanud. Alates 1990. aastast suurenes EL 15 riikide SKP peaaegu 44 %.

Aastal 2007 vähenesid EL 15 kasvuhoonegaaside heitkogused 2006. aastaga võrreldes 1,6 %, samal ajal kui EL 15 riikide SKP kasvas 2,7 %. Joonisel 1 esitatud prognooside3 kohaselt saavutavad EL 15 riigid Kyoto eesmärgid. Järelhinnangust4 keskkonnapoliitika mõju kohta EL 15 kasvuhoonegaaside heitkogustele aastatel 1990–2005 ilmneb, et kasvuhoonegaaside heitkogused on vähenenud 7,6 % (ligikaudu 350 miljonit tonni CO2 ekvivalenti).

Joonis 1: EL 15 tegelikud ja kavandatud heitkogused

[pic]

Märkus : nooled põhinevad aastate 2008–2012 keskmisel ega vasta seetõttu täpselt 2010. aasta kavandatud heitkoguste väärtustele.

Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur, Euroopa Komisjon.

EL 15 viis riiki (Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Rootsi, ja Ühendkuningriik) prognoosisid, et nad saavutavad kõnealusel kohustuste perioodil olemasolevaid põhimõtteid ja meetmeid kasutades sellised heitkogused, mis võimaldavad neil saavutada oma sihttaseme. Koormuse jaotamise eesmärgi saavutavad eeldatavasti veel üheksa liikmesriiki, kui võtta arvesse kõiki meetmeid, sh süsiniku neeldajad ning heitkoguste vähendamise ühikuid, mida omandavad valitsused ja ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvad sektorid. Prognooside kohaselt valmistab kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise kohustuse saavutamine raskusi vaid ühele liikmesriigile (Austria). Need prognoosid ei kajasta aga praegust majandussurutist ega SKP arengu viimast prognoosi ning võivad seetõttu olla üle hinnatud.

ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mõju prognoosimiseks on vaja kindlaid ja järjekindlaid meetodeid, seetõttu on võimalik, et käesolevas aruandes on ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mõju üle hinnatud.

EL 15 riigid teevad Kyoto eesmärkide saavutamisel suuri edusamme ja EL 15 üldine eesmärk saavutatakse. Praeguste prognooside kohaselt kõnealused eesmärgid isegi ületatakse.

Hoolimata sellest, et prognooside kohaselt suurenevad heitkogused enamikus 12 uues liikmesriigis ajavahemikus 2007–2010, saavutavad üheksa nendest riikidest, kellel on Kyoto eesmärgid,5 hinnangute kohaselt Kyoto sihttaseme või ületavad selle ainult olemasolevate põhimõtete ja meetmete abil. Sloveenia prognoosib, et ta saavutab oma sihttaseme juhul, kui kõigil olemasolevatel ja kavandatud meetmetel on eeldatud tulemused.

EL 27 kasvuhoonegaaside koguheide oli 2007. aastal võrdlusaasta tasemest 12,5 % väiksem, seda ilma maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest pärit heite ja selle kõrvaldamiseta, ning 1,2 % väiksem kui 2006. aastal. EL 27 majandus kasvas 2,9 % ajavahemikul 2006–2007.

Vastavalt 2008. aasta esialgsetele andmetele6 vähenes EL 15 riikide heitkogus lisaks 1,2 protsendipunkti ning oli seega 6,2 % väiksem kui võrdlusaastal. Hinnanguliselt vähenes EL 27 heitkogus 1,1 protsendipunkti ja oli seega 13,6 % väiksem kui võrdlusaastal. Kõnealused arvandmed kajastavad ülemaailmse majanduslanguse mõju vastupidiselt kasvuhoonegaaside heitkoguseid käsitlevatele 2007. aasta andmetele.

Uued meetmed ELi 2020. aasta kõrge sihttaseme saavutamiseks

Detsembris 2008 kiideti heaks kliimat ja energiat käsitlevate õigusaktide pakett, mille ettepaneku tegi Euroopa Komisjon jaanuaris 20087. Esimest korda moodustavad õigusaktid põhimõtete ja meetmete tervikliku ning kõrgete eesmärkidega paketi kliimamuutuste ohjamiseks 2020. aastani ja pärast seda.

Alates 2013. aastast jaotatakse ELi ühine töö kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks 2020. aastaks 20 % võrra 1990. aasta tasemega võrreldes ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvate ja ülejäänud sektorite vahel järgmiselt: a) ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvate sektorite heitkoguseid tuleb vähendada 21 % võrreldes 2005. aasta tasemega; b) ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliste sektorite heitkoguseid tuleb vähendada ligikaudu 10 % võrreldes 2005. aasta tasemega. Kokkuvõttes vähenevad heitkogused üldiselt 20 % võrreldes 1990. aasta tasemega, mis võrdub 14 %-lise vähenemisega võrreldes 2005. aasta tasemega. ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvad sektorid peavad heitkoguseid rohkem vähendama, kuna nende sektorite heitkoguste vähendamine on kulutasuvam kui ülejäänud sektorite puhul.

ELi heitkogustega kauplemise süsteemi välistest sektoritest tuleneb praegu ligi 60 % ELi kasvuhoonegaaside koguheitest. Reeglina saavad liikmesriigid neis sektorites ise põhimõtteid ja meetmeid kujundada ning rakendada, kuigi heitkoguseid aitavad vähendada ka paljud kogu ELi hõlmavad meetmed sellistes valdkondades nagu energiatõhususe normid, autode CO2 heite vähendamine ning jäätmekäitlus. Liikmesriikidele seati kõnealuste sektorite jaoks individuaalsed eesmärgid vastavalt SKP praegusele ja prognoositavale suhtelisele tasemele inimese kohta.

Kliima- ja energiaalaste uute meetmete hulka kuuluvad ka õiguslikult siduvad sihttasemed taastuvate energiaallikate osakaalu tõstmiseks toodetavas koguenergias 2020. aastaks, uued eeskirjad süsiniku kogumise ja säilitamise ning keskkonnatoetuste kohta, autode CO2 heite vähendamine ning kütuse kvaliteedi parandamine.

Joonisel 2 on näidatud märkimisväärset lahknevust liikmesriikide 2020. aasta prognooside (–20 %) ja ELi 2020. aasta sihttasemete (–30 %) vahel, mistõttu EL peab pärast 2012. aastat hakkama heitkogust palju järsemalt vähendama kui ajavahemikul 1990–2012. Olenevalt tegelikust sihttasemest peab heide 2020. aastal võrreldes võrdlusstsenaariumiga vähenema 1 000 – 1 500 miljoni tonni CO2 ekvivalendi ulatuses. See tähendab, et EL ja liikmesriigid peavad uusi õigusakte niipea kui võimalik rakendama.

Joonis 2: EL 27 riikide tegelikud ja kavandatud heitkogused

[pic]

alates 2013. aastast

[pic] ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvad sektorid ELi heitkogustega kauplemise süsteemi välised sektorid

[pic][pic]

Märkus : joonisele on lisatud Primes-GAINSi 2007. aastal ajakohastatud alusprognoosid. ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvaid ja kõnealuse süsteemi väliseid sektoreid käsitlevatel joonistel on kujutatud ligikaudne hinnang. Lõplikud arvandmed tehakse kättesaadavaks vastavalt direktiivi 2009/29/EÜ9 ja otsuse 406/2009/EÜ10 asjakohastele sätetele.

Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur, Euroopa Komisjon.

TEGELIKUD EDUSAMMUD AASTATEL 1990-2007

Kasvuhoonegaaside heitkoguste arengusuunad

ELi kasvuhoonegaaside üldheite arengut mõjutavad tugevasti kaks suurimat heite tekitajat, Saksamaa ja Ühendkuningriik, kelle heitkogus moodustab EL 27 kasvuhoonegaaside koguheitest umbes kolmandiku. Nende kahe liikmesriigi kasvuhoonegaaside koguheide vähenes 2007. aastal 394 miljoni tonni CO2 ekvivalendi võrra võrreldes 1990. aasta tasemega.

Positiivsete arengusuundade peamised põhjused Saksamaal (–21 % aastatel 1990–2007) on viie uue liidumaa majanduse ümberkorraldamine pärast Saksamaa taasühinemist, aga ka elektri- ja küttejaamade ning soojuse ja elektri koostootmise jätkuv tõhustumine. Kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähendati Ühendkuningriigis (–17 % aastatel 1990–2007) peamiselt energiaturgude liberaliseerimisega ja sellele järgnenud üleminekuga elektritootmises kütusena kasutatud naftalt ja kivisöelt gaasile ning meetmete võtmisega N2O heite vähendamiseks adipiinhappe tootmisel.

Itaalia ja Prantsusmaa on suuremate heitetekitajate seas kolmandal ja neljandal kohal, mõlema riigi heite osakaal on 11 %. Itaalia kasvuhoonegaaside heitkogused olid 2007. aastal 1990. aasta tasemega võrreldes umbes 7 % suuremad. Need suurenesid pärast 1990. aastat eeskätt maanteetranspordi, elektri- ja soojatootmise ning bensiini rafineerimise tõttu. Prantsusmaa heitkogus oli 2007. aastal 1990. aasta tasemega võrreldes 6 % väiksem. Adipiinhappe tootmisest tulenevat N2O heidet vähendati oluliselt, kuid maanteetranspordist lähtuv CO2 heide suurenes aastatel 1990–2007 märkimisväärselt.

Hispaania ja Poola on EL 27 suuremate heitetekitajate seas viiendal ja kuuendal kohal, nende heide moodustab EL 27 kasvuhoonegaaside koguheitest vastavalt 9 % ja 8 %. Hispaania heitkogus kasvas 1990. ja 2007. aasta vahel 54 %. See tulenes suuresti maanteetranspordiga, elektri- ja soojatootmisega ning tootva tööstusega seotud heitkoguse suurenemisest. Poolas vähenesid kasvuhoonegaaside heitkogused aastatel 1990–2007 13 % (-29 % alates võrdlusaastast, mis Poola puhul on 1988). Peamised heite vähenemist soodustavad tegurid olid Poolas (nagu teisteski Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikides) energiat raiskava rasketööstuse langus ning majanduse üldine ümberkorraldamine 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses. Märkimist väärivaks erandiks oli transport (eriti maanteetransport) – selles valdkonnas heide nimelt suurenes.

Aastal 2007 olid kaheksa liikmesriigi kasvuhoonegaaside heitkogused võrdlusaasta tasemest suuremad, samas kui ülejäänud seitsmeteistkümnes liikmesriigis olid heitkogused võrdlusaasta tasemest väiksemad. Küprosel ja Maltal puuduvad Kyoto protokolli kohased kohustused heitkoguste vähendamiseks. Nende riikide heitkogused olid 2007. aastal suuremad kui 1990. aastal. Kasvuhoonegaaside heitkoguste protsentuaalsed muutused võrdlusaastast 2007. aastani ulatuvad –53,4 %st (Läti) kuni +52,6 %ni (Hispaania).

Kasvuhoonegaaside heitkoguste intensiivsus ja heide inimese kohta 2007. aastal

Heitkogus nii EL 15 kui EL 27 riikides on vähenenud, samas kui majandus on oluliselt kasvanud. See viitab asjaolule, et seos kasvuhoonegaaside heitkoguste suurenemise ja SKP kasvu vahel on suhteliselt vähenenud EL 15 riikides alates 1993. aastast ja EL 27 riikides alates 1996. aastast. Ajavahemikul 1990–2007 kasvas EL 27 riikide SKP 45 % ja heitkogused vähenesid samas 9 %, EL 15 riikides kasvas SKP 44 % ning kasvuhoonegaaside heitkogused vähenesid 4 %.

Kõik ELi liikmesriigid, välja arvatud Küpros, Portugal ja Hispaania, on hoolimata tugevast majanduskasvust oma heitkogust ajavahemikul 1990–2007 oluliselt vähendanud. See on eelkõige toimunud Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikides tänu muudatustele energiat raiskaval rasketööstusel põhinevas tootmissektoris.

Joonis 3: Kasvuhoonegaaside heitkoguste intensiivsus EL 15 ja EL 27 riikides, SKP, energiatarbimine ja CO2 heide EL 15 riikides

[pic]

Aastal 2007 oli EL 27 heitkogus keskmiselt 10,2 tonni CO2 ekvivalenti inimese kohta. EL 15 keskmine oli 10,3 tonni CO2 ekvivalenti inimese kohta, mis tähendab vähenemist 0,4 tonni CO2 ekvivalendi võrra 2006. aastaga võrreldes või 1,3 tonni CO2 ekvivalendi võrra 1990. aastaga võrreldes. Kasvuhoonegaaside heitkogused inimese kohta erinevad aga oluliselt Euroopa riikide vahel. Heide inimese kohta on seotud iga riigi energiamahukuse ja energialiikidega (vt ka komisjoni talituste töödokumendi joonis 2).

Kogu ELis vähenes 1990. aastatel heitkogus inimese kohta. Aastatel 2000–2007 vähenes see 5,1 % EL 15 riikides, kuid suurenes 7,1 % EL 12 riikides. Kasvuhoonegaaside heitkogused inimese kohta vähenesid aastatel 1990–2007 kõige rohkem Hispaanias, Portugalis, Küprosel ja Maltal.

Kasvuhoonegaaside heitkogused 2007. aastal võrreldes 2006. aastaga

Ajavahemikul 2006–2007 vähenes EL 27 riikide heitkogus 59,8 miljoni tonni CO2 ekvivalendi võrra (1,2 %), samas kui EL 15 riikide heitkogus vähenes 64,0 miljoni tonni CO2 ekvivalendi võrra (1,6 %). Ülejäänud liikmesriikides heitkogus veidi suurenes – 4,2 miljoni tonni CO2 ekvivalendi võrra (0,6 %). Kasvuhoonegaaside heitkogused suurenesid või püsisid samal tasemel kõikides EL 15 riikides, välja arvatud Kreeka ja Hispaania. Heitkogus suurenes enamikus EL 12 riikides, välja arvatud Ungari, Poola, Rumeenia ja Slovaki Vabariik.

Saksamaa, Ühendkuningriik, Prantsusmaa ja Itaalia aitasid kasvuhoonegaaside heitkoguste üldisele vähenemisele oluliselt kaasa (vastavalt –23,9, –11,2, –10,6 ja –10,2 miljonit tonni CO2 ekvivalenti). Heide vähenes peamiselt tänu kõigi kütuseliikide väiksemale kasutusele kodumajapidamistes ja teenindussektoris. Selle põhjuseks olid väiksem vajadus kütmise järele kogu Euroopas tänu soojemale temperatuurile 2007. aasta talvel ja kõrgemad kütusehinnad. Kõik neli nimetatud riiki teatasid ka tootvas tööstuses energia kasutamisest tuleneva heite olulisest vähenemisest. Saksamaa andmete kohaselt vähenes seal heitkogus kõige rohkem, seda tänu soojemale talvele, suuremale käibemaksule ja majapidamiste kütusehindade järsule tõusule.

Kasvuhoonegaaside koguheide suurenes kõige enam Hispaanias, Kreekas ja Bulgaarias (vastavalt 9,3, 3,8 ja 4,2 miljonit tonni CO2 ekvivalenti). Kõigis kolmes riigis oli otsustavaks teguriks riiklikust elektri- ja soojatarbimisest tulenev heide. Eestis oli kõige suurem heitkoguse suhteline kasv (2,8 miljonit tonni CO2 ekvivalenti ehk 15 %), kuna tavapärastes soojuselektrijaamades toodeti elektrit 25 % rohkem. Ka Leedus ja Tšehhi Vabariigis suurenes kasvuhoonegaaside koguheide märkimisväärselt (vastavalt 1,9 ja 1,7 miljonit tonni CO2 ekvivalenti).

Maanteetranspordi heide suurenes endiselt enamikus riikides. Peale EL 15 riikide (eriti Taani, Iirimaa ja Kreeka) suurenes heitkogus esitatud andmete kohaselt kõige rohkem Sloveenias, Leedus, Slovakkias ja Lätis liiklusmahu suurenemise tõttu. Bulgaarias, Saksamaal, Prantsusmaal, Luksemburgis, Madalmaades ja Portugalis vähenes maanteetranspordi heide veidi. See tähendab, et maanteetranspordi heide suurenes EL 27 riikides vaid 1 % ja EL 15 riikides jäi heitkogus samale tasemele püsima. Selleks et transpordisektori heidet tulevastel aastatel kontrollida, on aga vaja lisameetmeid.

Rahvusvahelisest lennundusest ja laevandusest tulenevad kasvuhoonegaaside heitkogused suurenesid 2007. aastal jätkuvalt. EL 27 riikides suurenesid need 1,8 %. EL 27 riikides suurenes heide kõnealustest sektoritest, mis ei ole praegu Kyoto protokolli kaasatud, 1,8 miljoni tonni CO2 ekvivalendi (laevandus) ja 3,7 miljoni tonni CO2 ekvivalendi (lennundus) võrra.

Heitkoguste arengusuunad peamistes sektorites

Joonisel 4 on näidatud, et energiavarustus ja -tarbimine ning transport on kõige tähtsamad sektorid, kuna neist tulenes 2007. aastal 80 % EL 15 riikide koguheitest. Transpordist pärineb 21 % kasvuhoonegaaside koguheitest, põllumajandusest 9 %, tööstusprotsessidest 8 % ja jäätmesektorist 3 %.

Energiasektori, põllumajanduse, tööstusprotsesside ja jäätmesektori heite vähenemist on osaliselt tasakaalustanud transpordisektori heite oluline suurenemine (vt ka komisjoni talituste töödokument). Kokkuvõttes võib öelda, et EL 15 riikides võrreldes 1990. aastaga:

- vähenes energiasektori heide (varustus ja tarbimine, välja arvatud transport) 7 %;

- suurenes transpordisektori heide 24 %;

- vähenes tööstusprotsesside heide 11 %, peamiselt tänu adipiinhappe ning halogeensüsivesinike ja väävelheksafluoriidi tootmisest tuleneva heite vähenemisele;

- vähenes põllumajandusega seotud heide 11 % tänu kariloomade arvu vähenemisele ning mineraalväetiste ja sõnniku väiksemale kasutamisele;

- vähenes jäätmesektori heide 39 % tänu prügilate metaaniheite vähenemisele.

Joonis 4: Kasvuhoonegaaside (KHG) heitkoguste muutused EL 15 riikides sektorite kaupa ja sektorite osakaal

[pic]

[pic]

Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur

KAVANDATUD EDUSAMMUD KYOTO EESMÄRKIDE SAAVUTAMISEL

Liikmesriikide prognoosid 8

Kasvuhoonegaaside heitkoguste prognoosides on arvesse võetud ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mõju, mille hindamise meetodit tuleb aga veelgi täiustada. Kõnealuse süsteemi mõju täpsemaks hindamiseks on vaja kindlaid ja järjekindlaid meetodeid ja eeldusi. Seda arvesse võttes uuritakse järgmisel aastal järelevalvesüsteemi otsuse läbivaatamise kaudu veel, kuidas saaks ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mõju kõige tõhusamalt hinnata ja prognoosida ning kuidas täiustada meetodeid.

EL 15

Joonisel 5 on esitatud ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliste sektorite prognoosid ning hinnatud erinevust prognoositud heitkoguste ja kõnealuste sektorite sihttasemete vahel. Kõigi sektorite koondprognoosid, mis põhinevad olemasolevatel riiklikel põhimõtetel ja meetmetel (sh ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mõju liikmesriikide heitkogustele), näitavad, et kohustuste perioodil on EL 15 riikides kasvuhoonegaaside heitkogused 6,9 % väiksemad kui võrdlusaastal (s.o Kyoto eesmärgist 1,1 % kaugusel). Kui võtta arvesse seda, et:

(1) Kyoto mehhanismide kasutamisel riikide poolt peaks heide ootuste kohaselt vähenema veel 2,2 % ning

(2) Kyoto protokolli artikli 3 lõigete 3 ja 4 kohase tegevusega kõrvaldatud koguheide EL 15 riikides vastab heite vähenemisele 1,0 % võrra ning

(3) ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvad sektorid kasutavad heitkoguste vähendamise ühikuid ja saastekvoote, mis aitab heitkogust vähendada 1,4 %,

prognoositakse EL 15 riikides kohustuste perioodil heite vähenemist isegi üle 8,0 %, millega ületataks Kyoto eesmärk (–8 %). Eeldades, et kõikide meetmete mõju on ootuspärane, võib kohustuste perioodiks prognoosida kasvuhoonegaaside koguheite vähenemist 13,1 % võrdlusaasta tasemetega võrreldes (sh –1,6 % tänu riiklikele lisameetmetele).

Pidades aga silmas ELi kõrget eesmärki vähendada heidet 2020. aastaks 20 % 1990. aastaga võrreldes ning et hõlbustada kõnealuse eesmärgi saavutamist, on esmatähtis, et liikmesriigid vähendavad heitkoguseid õigeaegselt mitte üksnes olemasolevate põhimõtete ja meetmete kaudu, vaid et nad kiirendaksid ka lisapõhimõtete ja -meetmete väljatöötamist ning täielikku rakendamist.

EL 12

Ülejäänud 12 liikmesriigi koguheide suureneb olemasolevaid riiklikke põhimõtteid ja meetmeid kasutades prognooside kohaselt pärast 2007. aastat, kuid jääb kohustuste perioodil siiski ligikaudu 29,8 % võrdlusaasta tasemest allapoole. Sloveenia on EL 12 riikidest ainus liikmesriik, kes kavatseb investeerida Kyoto mehhanismidesse. Sloveenia, Tšehhi Vabariik ja Poola kavatsevad võtta arvesse süsiniku neeldajaid.

EL 27

Prognoositakse, et EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheide on kohustuste perioodil võrdlusaasta tasemest umbes 12,8 % väiksem. Prognoos põhineb liikmesriikide koondatud hinnangutel, milles on võetud arvesse kõiki olemasolevaid riiklikke põhimõtteid ja meetmeid, sh ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mõju liikmesriikide heitkogustele. Prognoositav vähenemine on 15,0 %, kui arvesse võetakse valitsuste omandatud ühikute ja süsiniku neeldajate mõju, ning see võib ulatuda 16,5 %ni, kui lisapõhimõtted ja -meetmed rakendataks õigeaegselt ning nende tulemused vastaks plaanitule.

Kõnealuse heitkoguse prognoosi puhul tuleb arvesse võtta heitkoguste juba saavutatud vähenemist: –9 % EL 27 riikides ja –4 % EL 15 riikides aastatel 1990–2007. Seetõttu tuleb kogu ELis tulevikus märgatavalt kiirendada jõupingutusi heitkoguste vähendamiseks, et saavutada 2020. aastaks –20 % ja – 30 % eesmärk.

Joonis 5: Suhteline erinevus (sihttasemete ületamine või saavutamata jätmine) ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliste sektorite kasvuhoonegaaside kohustuste perioodi prognooside ja vastavate 2008–2012. aasta sihttasemete vahel, lähtudes olemasolevatest ja täiendavatest riiklikest põhimõtetest ja meetmetest ning Kyoto mehhanismide ja süsiniku neeldajate kasutamisest (võrreldes võrdlusaasta heitkogustega).

[pic]

Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur

Euroopa kliimamuutuste programmi (European Climate Change Programme, ECCP) rakendamine

Põhimõtete ja meetmete hindamise kaudu EL 27 riikides määratleti kaheksa ühist ning kooskõlastatud põhimõtet ja meedet, millest eeldatakse, et need aitavad ELis kasvuhoonegaaside heitkoguseid oluliselt vähendada. Need on ELi heitkogustega kauplemise süsteemi direktiiv, energiavarustussektori puhul taastuvallikatest toodetud elektri direktiiv (mis on seotud taastuvenergiaallikatest pärit energia tootmise edendamisega). Transpordisektoris on väga tähtis kütuse kvaliteet ja autode CO2 heite vähendamine. Energianõudlussektoris on olulisel kohal ehitiste energiatõhususe, energia maksustamise ning soojuse ja elektri koostootmise edendamise direktiivid. Samuti prognoositakse, et Kyoto protokolli paindlikud mehhanismid aitavad ELis kasvuhoonegaaside heitkoguseid oluliselt vähendada.

Lisaks loetletud kaheksale tähtsaimale põhimõttele ja meetmele määratleti veel viis ühist ning kooskõlastatud lisapõhimõtet ja meedet, mis aitavad hinnangute kohaselt samuti oluliselt vähendada heiteid kogu ELis (4–7 miljonit tonni CO2 ekvivalenti iga põhimõtte kohta). Need viis põhimõtet on prügiladirektiiv, uute kuumaveekatelde tõhususe normid, saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiiv, kodumasinate märgistamise direktiiv ning programm „Motor Challenge”, mille eesmärk on parandada tööstuslike elektrimootorite energiatõhusust.

Eeldatavasti vähendatakse 2010. aastaks kõige rohkem heitkoguseid ELi heitkogustega kauplemise süsteemi direktiivist ja taastuvenergia direktiivist tulenevalt. Liikmesriigid eeldavad heitkoguse olulist vähendamist ka energia siseturu kaudu ning ehitiste energiatõhususe direktiivi rakendamise ja Kyoto paindlike mehhanismide kasutamise kaudu.

Loetletud kaheksa tähtsaimat põhimõtet aitavad saavutada 92 % koguheite vähenemisest EL 27 riikides tänu ühistele ning kooskõlastatud põhimõtetele ja meetmetele. See näitab, kui olulised on kõnealused tähtsaimad põhimõtted, et aidata liikmesriikidel täita heitkoguste vähendamise kohustusi.

Hiljutine areng

Detsembris 2008 kokkulepitud kliima- ja energeetikapakett sisaldab järgmist.

(1) ELi heitkogustega kauplemise täiustatud süsteem: direktiiv 2009/29/EÜ,9 millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi.

(2) Jõupingutuste jagamine ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliste sektorite heitkoguste vähendamiseks: otsus nr 406/2009/EÜ,10 milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020, ning milles sätestatakse siseriiklikud kohustused selliste kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, mis ei kuulu ELi heitkogustega kauplemise süsteemi reguleerimisalasse.

(3) Taastuvenergia siduvad sihttasemed: direktiiv 2009/28/EÜ,11 milles käsitletakse taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamist ja sätestatakse igale liikmesriigile õiguslikud siduvad sihtasemed, et saavutada ELi eesmärk, et 2020. aastaks moodustab taastuvenergia 20 % energia lõpptarbimisest.

(4) Süsiniku kogumine ja säilitamine: direktiiv 2009/31/EÜ,12 milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist.

(5) CO 2 ja autod: määrus (EÜ) nr 443/2009,13 millega kehtestatakse uute sõiduautode heitenormid väikesõidukite süsinikdioksiidiheite vähendamist käsitleva ühenduse tervikliku lähenemisviisi raames ning millega tagatakse uue autopargi heitkoguse vähendamine 2015. aastaks keskmise tasemeni 130 g CO2/km.

(6) Transpordikütused: kütusekvaliteedi direktiiviga 2009/30/EÜ14 seatakse tarnijatele kohustus vähendada 2020. aastaks kogu kütuse tootmisahelast pärit kasvuhoonegaaside heitkogust 6 %.

Muud olulised sammud on:

(7) Lennundus: direktiiv 2008/101/EÜ,15 millega lisatakse lennutegevus ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi.

(8) Maanteetransport: direktiiv 2009/33/EÜ16 keskkonnasõbralike ja energiatõhusate maanteesõidukite edendamise kohta.

ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (ELi ETS) rakendamine

Aastal 2008 oli ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvate ja EL 27 riikides asuvate käitiste tõendatud koguheide 2,11 miljardit tonni17 CO2, mis on 3 % väiksem kui 2007. aastal. Kuigi majandussurutis mõjutas kõnealusesse süsteemi kuuluvaid sektoreid tugevasti, põhjustasid heitkoguste vähenemist ka vähendamismeetmed, mida käitised võtsid vastusena kõrgele süsinikuhinnale, mis püsis suurema osa 2008. aastast enne majanduslanguse algust. Joonisel 6 on näidatud ELi heitkogustega kauplemise süsteemi heitkoguse osa ELi kasvuhoonegaaside koguheitest.

Esimene kauplemisperiood (2005–2007)

Esimesel kauplemisperioodil osales keskmiselt 10 559 käitist. Kõnealustele käitistele eraldati saastekvoote 2 107 miljoni tonni CO2 ulatuses aasta kohta ja nad paiskasid õhku keskmiselt 2 %18 vähem heiteid (2 071 miljonit tonni CO2 aastas). ELi heitkogustega kauplemise süsteemi osakaal 2007. aastal oli ligikaudu 43 % EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheitest. Pea kaks kolmandikku kõigist käitistest olid põletuskäitised19 ja need tekitasid üle 70 % koguheitest.

Teine kauplemisperiood (2008–2012)

Kogu ELis on 2008–2012. aasta ülempiir 2,081 miljardit saastekvooti aastas, mis on 10,5 % väiksem, kui oli esialgu välja pakutud riiklike saastekvootide eraldamise kavades, mille liikmesriigid esitasid. Aastal 2008 osales süsteemis 10 680 käitist ja nende tõendatud heitkogus oli neile eraldatud saastekvootidest 9 % suurem.

Joonis 6: EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheite jaotus ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvate ja ülejäänud sektorite vahel

[pic]

Märkus : joonis põhineb esialgsel hinnangul. Aasta 2008 puhul on lisatud kasvuhoonegaaside koguheite esialgne hinnang.

Allikas: Euroopa Komisjon

Ühisrakenduse ja puhta arengu mehhanismide (JI/CDM) kasutamine käitajate poolt

Teise perioodi riiklikus saastekvootide eraldamise kavas kehtestas iga liikmesriik käitajatele projektipõhise (ühisrakendus ( Joint Implementation , JI) ja puhta arengu mehhanismi ( Clean Development Mechanism , CDM)) krediidi suurima lubatud kasutamise piirangu. Kokku võivad kõikide liikmesriikide heitkogustega kauplemise süsteemidesse kuuluvad käitised kasutada teisel kauplemisperioodil kuni 278 miljonit CERi või ERUd aastas. See tähendab, et teisel kauplemisperioodil oli ülempiir kogu ELis 13,4 %. Aastal 2008 kasutasid käitajad 81,7 miljonit CERi või ERUd, mis on 3,9 % kõigist tagastatud saastekvootidest. Alates 2013. aastast vaadatakse ühisrakenduse ja puhta arengu mehhanismi krediidi kasutamise eeskirjad läbi vastavalt ELi heitkogustega kauplemise süsteemi direktiivi läbivaadatud versioonis20 sätestatule.

Kyoto mehhanismide kavandatud kasutamine riikide poolt

Kümme liikmesriiki EL 15-st ning Ungari ja Sloveenia on otsustanud kasutada Kyoto mehhanisme Kyoto eesmärkide saavutamiseks. Need EL 15 kümme liikmesriiki omandaksid Kyoto protokolli esimese kohustuste perioodi täitmise eest kokku 93,1 miljonit tonni CO2 ekvivalenti aastas. See moodustab umbes 2,2 protsendipunkti EL 15 Kyoto eesmärgist, mis on –8 % (vt komisjoni talituste töödokumendi tabel 12).

Kõnealused kümme liikmesriiki on otsustanud investeerida pea 3 miljardit eurot, et omandada ühikuid ühisrakenduse ja puhta arengu mehhanisme kasutades või saastekvootidega kauplemise kaudu. Austria, Madalmaad, Hispaania, Luksemburg ja Portugal eraldasid kohustuste perioodi viieaastaseks ajavahemikuks suurima eelarve, vastavalt 531, 506, 409, 330 ja 305 miljonit eurot. Sloveenia eelarve on hinnanguliselt 80 miljonit eurot. Ungari kavatseb osaleda rahvusvahelises saastekvootidega kauplemises.

Süsiniku neeldajate kavandatud kasutamine

Lisaks erinevatele kasvuhoonegaaside heite allikatele suunatud põhimõtetele ja meetmetele saavad liikmesriigid kasutada süsiniku neeldajaid (vt komisjoni talituste töödokumendi tabel 13). Praeguseks esitatud teabe kohaselt seotakse EL 15 riikides kohustuste perioodil Kyoto protokolli artikli 3 lõike 3 kohase metsastamise ja metsa uuendamise tulemusena puhasväärtusena kokku umbes 8,2 miljonit tonni CO2 aastas. Lisaks sellele prognoositakse, et artikli 3 lõike 4 kohase tegevuse tulemus peaks EL 15 riikides kohustuste perioodil moodustama 25,6 miljonit tonni CO2 aastas ning Tšehhi Vabariigis, Poolas ja Sloveenias kõrvaldatakse kohustuste perioodil eeldatavasti 5,5 miljonit tonni CO2 aastas. Nende arvnäitajate puhul on võetud arvesse metsa majandamisega seotud suurimat lubatud väärtust, kuid need ei sisalda teavet Hispaania kohta, kuna puuduvad vastavad üksikasjalikud andmed. Koos Hispaania koondnäitajatega peaks kogu artikli 3 lõigete 3 ja 4 kohane tegevus EL 15 riikides vähendama heitkogust 42,4 miljoni tonni CO2 võrra aastas kohustuste perioodil, mis vastab pea 12,4 %le EL 15 riikide heitkoguste vähendamise kohustusest, mis on 341 miljonit tonni CO2 aastas kohustuste perioodil võrreldes võrdlusaasta heitkogusega.

OLUKORD ELI KANDIDAATRIIKIDES

Aastatel 1990–2007 suurenesid Horvaatia kasvuhoonegaaside heitkogused 3 % ja võrreldes 2006. aastaga suurenesid need 5,3 %. Horvaatia heitkogus oli 2007. aastal 32,4 miljonit tonni CO2 ekvivalenti, s.o 10 % võrdlusaasta tasemest väiksem. Prognoositakse, et Horvaatia mõnevõrra ületab olemasolevaid meetmeid ja süsiniku neeldajaid arvesse võttes Kyoto sihttaset, kuid saavutaks ning isegi ületaks kõnealuse eesmärgi kavandatud (täiendavate) meetmete mõjul.

Türgi heitkogus oli 2007. aastal 373 miljonit tonni CO2 ekvivalenti võrreldes 170 miljoni tonni CO2 ekvivalendiga 1990. aastal, s.t heide suurenes 119 %. Võrreldes 2006. aastaga suurenes heitkogus 12 %.

Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik esitas jaanuaris 2009 ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile teise riikliku teatise, sh ajavahemiku 1990–2002 kasvuhoonegaaside heitkoguste seireandmed. Aastatel 1990–2002 vähenes kasvuhoonegaaside koguheide ligikaudu 10 %.

Lisateave on komisjoni talituste töödokumendi 2. jaos.