[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 6.10.2010

KOM(2010) 544 lõplik

2010/0272 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr,

millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1541/98 teatavate koondnomenklatuuri XI jao alla kuuluvate ja ühenduses vabasse ringlusse lubatud tekstiiltoodete päritolutõendi ja sellise tõendi aktsepteerimistingimuste kohta ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3030/93 teatavate tekstiiltoodete kolmandatest riikidest importimise ühiseeskirjade kohta

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

Ettepaneku eesmärk

Nõukogu 13. juuli 1998. aasta määruse (EÜ) nr 1541/98 (teatavate koondnomenklatuuri XI jao alla kuuluvate ja ühenduses vabasse ringlusse lubatud tekstiiltoodete päritolutõendi ja sellise tõendi aktsepteerimistingimuste kohta) kehtetuks tunnistamist käsitleva ettepaneku eesmärk on lihtsustada importijate jaoks formaalsuste täitmist ja suurendada impordieeskirjade ühtsust. Järjepidevuse huvides on tehtud ettepanek muuta ka nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 3030/93 teatavate tekstiiltoodete kolmandatest riikidest importimise ühiseeskirjade kohta.

Üldine taust

Tekstiiltoodete päritolutõendi esitamisega seotud nõuded kehtestati selleks, et tagada koguseliste piirangutega hõlmatud tooteid käsitlevate meetmete nõuetekohane kohaldamine ja vältida Hiina Rahvavabariigi impordist põhjustatud turuhäireid.

Määruses (EÜ) nr 1541/98 sätestatakse päritolutõendi aktsepteerimise tingimused kombineeritud nomenklatuuri XI jao alla kuuluvate teatavate kolmandatest riikidest pärit tekstiiltoodete kohta, mis on loetletud määruse (EMÜ) nr 3030/93 I lisas.

Viimaste aastate jooksul on tekstiiltoodete suhtes kohaldatavate ELi impordimeetmete arv ja mõju järk-järgult vähenenud. Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) liikmesriikidest pärit imporditavatele toodetele kehtestatud koguselised piirangud kaotati seoses tekstiil- ja rõivatooteid käsitleva WTO lepingu kehtivuse lõppemisega 2005. aastal. Hiina Rahvavabariigist pärit tekstiil- ja rõivatoodete importi käsitlevad erikaitsesätted, mis olid kindlaks määratud tekstiil- ja rõivatoodete lepingus, kaotasid kehtivuse 31. detsembril 2008 ning Hiina Rahvavabariigist pärit impordikategooriate kahekordset kontrollisüsteemi enam ei kohaldatud.

WTOsse mittekuuluvatest kolmandatest riikidest pärit tekstiiltoodete impordikorraldus, mille suhtes ikka veel kohaldatakse koguselisi piirangud, ei põhine päritolutõenditel, vaid impordilubadel.

Kui koguseliste piiranguteta tootekategooriate suhtes kohaldatakse kontrollisüsteemi, ei ole päritolutõendi esitamisel mingit mõtet. Kui tooteid võib importida mis tahes piiranguteta, puudub vajadus nõuda tagatisi nende toodete päritolu kohta.

Kuna ELi kaubanduspoliitika meetmed tekstiilisektoris on piiratud ning neid on võimalik korraldada päritolutõendeid kasutamata, tehakse ettepanek tunnistada kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1541/98 ning muuta samal ajal nõukogu määruse (EMÜ) nr 3030/93 asjaomaseid sätteid.

Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Nõukogu 13. juuli 1998. aasta määrus (EÜ) nr 1541/98 teatavate koondnomenklatuuri XI jao alla kuuluvate ja ühenduses vabasse ringlusse lubatud tekstiiltoodete päritolutõendi ja sellise tõendi aktsepteerimistingimuste kohta.

Nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 3030/93 teatavate tekstiiltoodete kolmandatest riikidest importimise ühiseeskirjade kohta.

Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) artiklis 26 on sätestatud, et toll võib nõuda mis tahes täiendavaid päritolutõendeid.

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruses (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) on sätestatud, et ühtse haldusdokumendi lahtrisse 34, mis on täidetud vastavalt lisas 37 esitatud selgitavale juhendile, märgitakse imporditud toodete päritoluriik. Selle märke suhtes kohaldatakse tavalisi kontrollimenetlusi, sealhulgas võimalust, et toll nõuab üksikjuhtumite puhul vajaduse korral täiendavaid tõendeid.

Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega

Ettepanek on kooskõlas praeguse lihtsustamispoliitikaga, kuna selle eesmärk on kõrvaldada ELi eeskirjadest tarbetu õigusakt.

2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine

Konsulteerimine huvitatud isikutega

Ei ole asjakohane.

Mõju hindamine

Kuna ettepanekus käsitletakse kehtiva määruse kehtetuks tunnistamist, on kaks võimalust: 1) seadusandlikke meetmeid ei võeta; 2) seadusandlikke meetmeid võetakse.

Esimene võimalus tähendaks, et vaatamata kahepoolsete tekstiililepingute ja tekstiiltoodete suhtes kehtestatud koguseliste piirangute kehtivuse lõppemisele jääb määrus nr 1541/98 jõusse. Seega nõutakse tekstiiltoodete vabasse ringlusse lubamiseks endiselt päritolutõendit, ehkki puudub mis tahes oht, et kaupade päritolu oleks võimalik kasutada impordipiirangutest kõrvalehoidmiseks. See lahendus ei ole kooskõlas ühenduse õiguse järjepidevuse ja tunnustatud vajadusega ühenduse õiguse lihtsustamise järele. Samuti tuleks märkida, et ettevõtjad on äärmiselt mures kehtivast määrusest tuleneva koormuse suhtes, rõhutades, et päritolu tõendamisega seotud kulud on suuremad kui reguleerimissüsteemi tulemuslikuks toimimiseks kohane oleks.

Määruse nr 1541/98 kehtetuks tunnistamine seevastu aitaks parandada asjaomase sektori regulatiivset keskkonda ning ühtlustaks tekstiiltoodete importi käsitlevaid eeskirju teiste tööstustoodete importi käsitlevate eeskirjadega, mille puhul päritolusertifikaadi esitamine ei ole kohustuslik. Kõikidel juhtudel deklareeritakse päritolu ühtses haldusdokumendis, mis tuleb esitada kaupade vabasse ringlusse lubamiseks.

3. Ettepaneku õiguslik külg

Kavandatud meetmete kokkuvõte

Tehakse ettepanek tunnistada kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1541/98 ja muuta nõukogu määrust (EMÜ) nr 3030/93.

Õiguslik alus

Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõige 2.

Subsidiaarsuse põhimõte

Ettepanek tehakse ELi ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna nõukogu otsust (EÜ) nr 1541/98 on võimalik kehtetuks tunnistada ja nõukogu määrust (EMÜ) nr 3030/93 on võimalik muuta ainult Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse vastuvõtmise kaudu.

Ettepanek ei põhjusta tollile mis tahes lisakoormust.

Vahendi valik

Kavandatav vahend: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus.

Muud vahendid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: ettepaneku eesmärk on nõukogu määruse kehtetuks tunnistamine ning seda on võimalik teha ainult Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse vastuvõtmise kaudu.

4. Mõju eelarvele

Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet ega hõlma mis tahes täiendavaid kulusid.

5. Täiendav teave

Lihtsustamine

Ettepaneku rakendamine lihtsustab õigusakte ja vähendab halduskoormust.

Euroopa Majanduspiirkond

Kavandatav õigusakt ei käsitle Euroopa Majanduspiirkonda.

Jõustumine

Õigusliku järjepidevuse huvides peaks nõukogu määruse (EÜ) nr 1541/98 kehtetuks tunnistamine jõustuma samal ajal kui nõukogu määruse (EMÜ) nr 3030/93 asjaomased muudatused.

2010/0272 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr,

millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1541/98 teatavate koondnomenklatuuri XI jao alla kuuluvate ja ühenduses vabasse ringlusse lubatud tekstiiltoodete päritolutõendi ja sellise tõendi aktsepteerimistingimuste kohta ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3030/93 teatavate tekstiiltoodete kolmandatest riikidest importimise ühiseeskirjade kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

1. Nõukogu määruses (EÜ) nr 1541/98[1]on sätestatud teatavate tekstiiltoodete, mis on pärit kolmandatest riikidest, kellega ühendus on sõlminud kahepoolsed lepingud, protokollid või muud kokkulepped, päritolu tõendamist käsitlevad eeskirjad, või nende tekstiiltoodete, mille suhtes EL on kehtestanud kontrollisüsteemi eesmärgiga jälgida toodete impordi suundumusi, või mille suhtes EL kohaldab erikaitsemeetmeid, päritolu tõendamist käsitlevad eeskirjad.

2. Pärast määruse (EÜ) nr 1541/98 vastuvõtmist on toimunud mitmeid olulisi muutusi. Kombineeritud nomenklatuuri XI jao tekstiiltoodete suhtes kohaldatavate ELi impordimeetmete arv ja mõju on järk-järgult vähenenud ning praeguseks on nende väärtus nii kombineeritud nomenklatuuri vastavate jaotiste kui ka asjaomaste riikide seisukohalt peaaegu olematu.

3. Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) artiklis 26 on sätestatud, et toll võib nõuda mis tahes täiendavaid päritolutõendeid.

4. Kõikidel juhtudel tuleb ühtse haldusdokumendi lahtrisse 34, mis täidetakse vastavalt komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik)[2] lisas 37 esitatud selgitavale juhendile, märkida imporditud toodete päritoluriik. Selle märke suhtes kohaldatakse tavalisi kontrollimenetlusi, sealhulgas võimalust, et toll nõuab üksikjuhtumite puhul vajaduse korral täiendavaid tõendeid.

5. Kohustus esitada süstemaatiliselt täiendavaid tõendeid asjaomaste tekstiiltoodete päritolu kohta tulenes vajadusest pakkuda teatavaid täiendavaid impordimeetmeid, mida praegu aga väga harva kasutatakse, ning seepärast on kõnealune kohustus muutunud ebaproportsionaalseks, suurendades põhjendamatult ettevõtjate koormust.

6. Kuna asjaomaseid tooteid võib importida mis tahes piiranguteta ja tollil on eespool nimetatud võimalus nõuda eelkõige importi käsitleva kahtluse puhul eespool nimetatud täiendavat teavet, ei ole enam vaja kohaldada määruses (EÜ) nr 1541/98 sätestatud täiendavad administratiivnõuded.

7. Seepärast tuleks määrus (EÜ) nr 1541/98 tunnistada kehtetuks.

8. Määrust (EMÜ) nr 3030/93,[3] milles on sätestatud, et teatavatel juhtudel võib määruse (EÜ) nr 1541/98 kohast päritolutõendit aktsepteerida, tuleks vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrus (EÜ) nr 1541/98 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 2

Määruse (EMÜ) nr 3030/93 artikli 1 lõike 6 esimese lõigu teine lause jäetakse välja.

Artikkel 3

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[1] EÜT L 202, 18.7.1998, lk 11.

[2] EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.

[3] EÜT L 275, 8.11.1993, lk 1.