Kohtunike ja riigiprokuröride varadeklaratsioonide kontrollimine on riikliku kohtunõukogu ja riikliku prokuratuurinõukogu jaoks endiselt probleemne. Riikliku kohtunõukogu seaduse 2018. aasta muudatustega ja 2018. aasta uue riikliku prokuratuurinõukogu seadusega nähti ette kohtuametnike vara deklareerimise veebipõhine süsteem. Veebiplatvormi eesmärk on suurendada usaldusväärsust ja läbipaistvust, ennetada huvide konflikte ning suurendada üldsuse usaldust kohtusüsteemi vastu. Kohtunike ja riigiprokuröride varade avalikustamine lükkus andmekaitseasutuse tõstatatud andmekaitsenõuetega seotud küsimusega tegelemise vajadusest tingituna edasi ning sellega alustatakse eelduste kohaselt 2020. aasta jooksul . Varadeklaratsioonide automaatseks kontrollimiseks kavandatud IT-süsteem pole aga veel töökorras. Varadeklaratsioonide andmebaas ei ole veel maksuameti andmebaasi ja kinnistusregistriga ühendatud . Seega ei ole veel võimalik deklareeritud ja tegelike varade andmete vastuolusid automaatselt tuvastada. Vaja on elektroonilisi vahendeid ja piisavalt inimressurssi, mis aitaks tagada, et riiklik kohtunõukogu ja riiklik prokuratuurinõukogu saavad deklaratsioone tõhusalt ja kiiresti kontrollida, võimaluse korral juba enne nende internetis avaldamist. Selleks et saavutada reformi väljakuulutatud eesmärk suurendada üldsuse usaldust kohtusüsteemi vastu, tuleb avaldada üksnes kontrollitud ja korrigeeritud andmeid.

Riiklik kohtunõukogu ja riiklik prokuratuurinõukogu seisavad silmitsi probleemidega, mille tingivad muudatused, mis vähendasid nende rolli kohtunike ja riigiprokuröride valimisel. Riikliku kohtunõukogu seadust ja riikliku prokuratuurinõukogu seadust muudeti 2018. aastal . Need muudatused tingis 2018. aasta kohtuotsus, milles konstitutsioonikohus leidis, et riiklik kohtunõukogu ei olnud piisavalt põhjendanud kohtuniku teise kohtusse nimetamise otsust . Kohtuniku ja prokuröri ametikohad täidetakse tulemustest lähtuvalt protsessiga, mis põhineb kahte elementi arvesse võtval punktisüsteemil. Esimese elemendina arvestatakse kandidaadi riiklikus kohtunike või riigiprokuröride koolis saadud lõpp-punktisummat või juba ametis oleva kohtuniku teise kohtusse nimetamise puhul töö tulemuslikkuse hinnangut. Teise elemendina arvestatakse asjaomase nõukoguga peetud vestlust. Samas – nagu konstitutsioonikohus on märkinud – on võimalik piisavaid põhjendusi andmata valida ametisse ka vähem punkte saanud kandidaate. 2018. aasta muudatusettepanekute eesmärk oli suurendada ametisse nimetamise menetluse objektiivsust ja läbipaistvust, vähendades muu hulgas nende punktide arvu, mida nõukogud võivad anda kandidaatidele vestluse põhjal . Samas vähenes muudatustega nõukogude võimalus kandidaate vestluse järel antavate lisapunktide alusel eristada. Samuti piirati muudatustega nende kandidaatide valikut, kellega nõukogu võib vestluse läbi viia. Nende muudatuste koosmõjul vähenes nõukogude roll kohtuniku või prokuröri ametikoha täitmiseks kandidaatide valimisel. Nende muudatuste tagajärjed on näha mõnede 2019. ja 2020. aasta ametisse nimetamise menetluste puhul, kus nõukogud sattusid raskustesse oma püüdluses vältida ametisse nimetamise menetluse taandamist pelgalt punktide mehaaniliseks arvestamiseks . Konstitutsioonikohtu otsus on käivitanud riiklikus kohtunõukogus ja riiklikus prokuratuurinõukogus arutelu selle üle, kuidas põhjendatumalt otsuseid langetada ja arvamusi avaldada. Muu hulgas kaalutakse selgemini määratletud kriteeriume, mille alusel vestlusel punkte anda. Samas on mõlema nõukogu töö kvaliteedi edasine parandamine, milleks tuleb muu hulgas järgida kohtute haldamise nõukodade välja töötatud parimaid ametisse nimetamise tavasid, töömahukam ja sõltub seetõttu piisavate rahaliste vahendite ja inimressursside olemasolust . Siinkohal tuleb märkida, et mõlemal nõukogul on tõsised ressursiprobleemid ning et nende haldussuutlikkus on vaatamata rahaliste vahendite suurenemisele väga madal .

Kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse näitaja on nii ettevõtjate kui ka üldsuse hinnangu alusel väga madalal tasemel. Ka 2020. aastal andis üldsus kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tasemele ELi madalaima hinnangu (ainult 24 % pidas kohtusüsteemi sõltumatuse taset üsna või väga heaks), kuigi tulemus oli 2019. aastaga võrreldes parem . Ettevõtjate hinnangu alusel langes aga kohtusüsteemi tajutav sõltumatuse tase veelgi (nende osakaal, kes tajuvad, et kohtute sõltumatuse tase on üsna või väga hea, langes 18 %-lt 16 %-le), kuigi Horvaatia tõusis selle alusel ELis viimaselt kohalt eelviimasele . Ettevõtete seas tehtud teine uuring näitab, et tajutava sõltumatuse tase on alates aastatest 2014–2015 järjepidevalt langenud ja on liikmesriikide hulgas endiselt kõige madalam . Eurobaromeetri 2020. aasta uuringu kohaselt on kohtute ja kohtunike tajutava sõltumatuse puudumise peamine tajutav põhjus üldsuse hinnangul see, et tajutakse valitsuse ja poliitikute sekkumist või survet . Peamine tajutav põhjus ettevõtjate vastuste põhjal on majanduslikest või muudest erihuvidest tuleneva sekkumise või surve tajumine. Põhjustest jääb napilt teisele kohale valitsuse ja poliitikute sekkumise või surve tajumine . Kuna viimane põhjalik menetlusosaliste või õigusala töötajate uuring viidi läbi 2015. aastal, puuduvad värsked andmed, mis kirjeldaksid üksikasjalikumalt eri sidusrühmade konkreetseid põhjuseid, mille tõttu tajutakse Horvaatia kohtusüsteemi sõltumatuse taset püsivalt madalana .

Horvaatial on kolmeastmeline kohtusüsteem, mis hõlmab üld- ja erikohtuid. Üldõiguse esimese astme kohtud on munitsipaalkohtud (34) ja maakonnakohtud (15), kusjuures viimased tegutsevad ka teise astme kohtutena. Eriõiguse esimese astme kohtud on üheksa kaubanduskohut ja neli halduskohut ning teise astme kohtud kõrgem väärteoasjade kohus, kõrgem kaubanduskohus ja kõrgem halduskohus . Ülemkohus täidab nii teise kui ka kolmanda astme kohtu rolli . Sõltumatu riiklik kohtunõukogu (omavalitsuslik organ) tagab kohtusüsteemi autonoomia ja sõltumatuse. Nõukogu valib ja nimetab ametisse kohtunikud ja kohtu esimehed ning otsustab nende distsiplinaarvastutuse või ametist vabastamise üle. Riigiprokuratuur (DORH) on autonoomne (sõltumatu) kohtuorgan, mis täidab peamiselt prokuratuuri ülesandeid ja mida juhib riigi peaprokurör . Riigiprokuröride ametisse nimetamine ja nende karjääriotsuste tegemine ning prokuratuuri juhtimine on riikliku prokuratuurinõukogu ja riigi peaprokuröri pädevuses . Riiklik prokuratuurinõukogu on sõltumatu omavalitsuslik organ, mille ülesanne on tagada riigiprokuratuuri autonoomia ja sõltumatus. Muu hulgas valib ja nimetab nõukogu ametisse riigi prokurörid ja riigi abiprokurörid ning otsustab nende distsiplinaarvastutuse või ametist vabastamise üle. Horvaatia advokatuur on sõltumatu omavalitsuslik kutseorganisatsioon.

Horvaatia õiguslik ja institutsiooniline raamistik tagab meedia mitmekesisuse. Audiovisuaalmeediat reguleerib elektroonilise meedia amet, mis tegutseb läbipaistvalt, kuid ei ole oma juhtorgani liikmete valikumenetluses poliitiliste mõjude eest täielikult kaitstud. Meediaomandi läbipaistvust käsitlevad eeskirjad tagavad tugeva süsteemi ametiasutuste ja üldsuse teavitamiseks omandisuhetest, kuid tegeliku tulusaaja tuvastamine võib olla keeruline. Viimastel aastatel on ajakirjanike vastu algatatud arvukalt kohtuasju, nad on saanud füüsilise rünnaku ähvardusi ja neid on ahistatud veebi kaudu. See võib mõjutada meediaettevõtete toimetustavasid ja uurivate ajakirjanike tööd.

Horvaatial on avalikus sektoris ausameelse käitumise edendamiseks ning korruptsiooni ennetamiseks vajalik õiguslik ja poliitiline raamistik üldises plaanis olemas. Ametiasutuste võrgustik aitab kaasa korruptsioonivastase poliitika kujundamisele kõigis valitsussektori harudes. Siiski on korruptsioonivastase võitluse õigusaktides ja tavades puudusi. Endiselt ei ole viidud ellu olulisi algatusi eetilise ja ausameelse käitumise edendamiseks kõrgemate ametiisikute ja parlamendiliikmete seas ning lobitöö reguleerimiseks. Korruptsioon on endiselt tõsine probleem eelkõige kohalikul tasandil, kuna kohalike ametiasutuste töötajate ausameelse käitumise raamistik ja kohalike riigiettevõtete juhtimine on struktuuriliselt nõrk. 18. septembril 2020 andis justiits- ja avaliku halduse minister teada uuest korruptsioonivastase võitluse strateegiast aastateks 2021–2030.

Horvaatia kohtusüsteem on teinud mahajäämuse vähendamisel ja elektroonilise teabevahetuse süsteemi parandamisel edusamme, kuid tõhususe ja kvaliteediga on siiski veel probleeme. Kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on endiselt üks madalamaid ELis. Riiklikul kohtunõukogul ja riiklikul prokuratuurinõukogul, mis on autonoomsed ja sõltumatud organid, on oma volituste nõuetekohase täitmisega raskusi, mille tingivad vahendite ebapiisavus ning asjaolu, et nõukogude roll kohtunike ja riigiprokuröride valimisel on vähenenud. Nendel nõukogudel pole ka ajakohast IT-süsteemi, mis võimaldaks tõhusalt kontrollida kohtunike ja riigiprokuröride varadeklaratsioone. Keskselt korraldatud postiteenus kohtudokumentide kättetoimetamiseks on positiivne näide kohturessursside säästmisest.

Kvaliteet

Vaatamata jätkuvatele edusammudele kasutatakse elektroonilise teabevahetuse ja kohtuasjade elektroonilise haldamise süsteeme kohtutes endiselt vähe. Kohtuasjade haldamiseks ning kohtute ja osapoolte vaheliseks elektrooniliseks teabevahetuseks kasutatav info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) on oma arengutasemelt üks mahajäänumaid ELis . Näiteks ei ole alati võimalik algatada kohtuasja või edastada kohtukutset elektrooniliselt. Viimastel aastatel on kohtuasjade haldamiseks kasutatava info- ja kommunikatsioonitehnoloogia süsteemi arendamisel tehtud järjepidevalt edusamme, sealhulgas on võetud kavva laiendada ühtset süsteemi halduskohtutele, kes kasutavad praegu vananenud IKT-süsteemi. Mis puutub kohtute ja osapoolte vahelisse elektroonilisse teabevahetusse, siis on kõigi kaubandus-, maakonna- ja munitsipaalkohtute puhul ette nähtud võimalus esitada nõudeid elektrooniliselt . Siiski on veel arenguruumi, seda eriti maakonna- ja munitsipaalkohtute puhul, kus kõnealuseid vahendeid kasutatakse endiselt vähe maksuametiga peetavas suhtluses ega populariseerita õigusteenuste osutajate seas .

Selleks et vähendada kohtute haldustöötajate koormust ja kiirendada kohtuotsuste tegemist, võeti 2019. aastal kasutusele keskselt hallatav postisüsteem. See vahend võimaldab kohtutel edastada (kvalifitseeritud e-allkirjaga allkirjastatud) dokumente postiteenuse osutajale elektrooniliselt, misjärel toimetatakse dokumendid kohtu osapooltele kirja vormis (kättetoimetamisprotsessi olekut ajakohastatakse veebis). 2020. aasta mais suurenes keskselt hallatava postisüsteemi kasutamine ja selle kaudu edastati 80 % kõigist kaubanduskohtute otsustest (munitsipaalkohtutes oli see näitaja ligikaudu 28 %). Maakonnakohtutes kasutatakse seda süsteemi endiselt vähe .

Riiklikul kohtunõukogul ja riiklikul prokuratuurinõukogul ning samuti riigiprokuratuuril on probleeme inimressurssidega. Riiklikul kohtunõukogul ja riiklikul prokuratuurinõukogul on arvestatavad volitused, kuid nende haldussuutlikkus on endiselt väga piiratud. Töötajate arv on väga väike, kui võtta arvesse, et ainult riikliku kohtunõukogu esimees vabastatakse suuresti oma kohtunikukohustusest (75 % ulatuses). Teised kohtunikest liikmed vabastatakse kohtunikukohustustest vaid väikeses osas (20 % ulatuses) . Aastatel 2017–2019 suurenesid riikliku kohtunõukogu ja riikliku prokuratuurinõukogu rahalised vahendid vastavalt 25 % ja 28 %. Siiski töötas rahaliste vahendite puudumise tõttu 2020. aastal riiklikus kohtunõukogus ainult viis ametnikku, kuigi personalikava lubaks 11 ametikohta. Riiklikul prokuratuurinõukogul on ainult kolm ametnikku (personalikavas on lubatud kümme ametnikku). Inimressursi vähesusest tingituna on riiklikul prokuratuurinõukogul riigiprokuratuuri üldise kvaliteedi parandamiseks vajaliku strateegilise lähenemisviisi väljatöötamisega raskusi . Vahendite puudumine mõlemas nõukogus on tõsine probleem, eriti kui võtta arvesse tulevast varade avalikustamist ning vajadust kontrollida 1 712 kohtuniku ja 635 riigiprokuröri esitatud teavet . Riigiprokuratuuri personali on suurendatud (uued abiprokurörid ja praktikandid). Konkurentsivõimetute töötingimuste tõttu on aga endiselt raske leida kvalifitseeritud kandidaate finantskuritegude uurija ametikoha täitmiseks . Finantsspetsialistide puudus pärsib riigiprokuratuuri suutlikkust võidelda majandus- ja finantskuritegude vastu, kuna need uurijad pidid aitama riigiprokuröridel analüüsida keerulisi finantsandmeid. Riigiprokuratuur tegi valitsusele ettepaneku tõsta tulevaste finantskuritegude uurijate palkasid .

Järjestikused kohtuvõrgustiku reformid, millest viimane viidi ellu 2019. aastal, on aidanud ühtlustada kohtunike töökoormust ja tõhustada tööd. 2015. aasta kohtuvõrgustiku reformidega vähendati esimese astme kohtute arvu ja muudeti apellatsioonimenetluste jaotamist teise astme kohtutes, millest mõned muudeti erikohtuteks . 2019. aastal ühendati kõik väärteoasjade kohtud munitsipaalkohtutega . Reformi põhjendati viimastel aastatel täheldatud väärteoasjade arvu vähenemisega, mis nõuab nende asjade jaoks kohtunike määramisel paindlikkust. Uus reform võiks tõhusust suurendada, kuna see võimaldaks suunata rohkem kohtunikke tööle probleemsetesse valdkondadesse (nt tsiviilasjad). 2019. aasta lõpus peatati teise astme spetsialiseeruva kõrgema kriminaalkohtu asutamise protsess seoses konstitutsioonikohtu ajutiste meetmete võtmise korraldusega, kuna viimane vaatab läbi kõnealuse kohtu asutamiseks tehtud muudatuste põhiseaduslikkuse kontrolli taotlust .

Esimese ja teise astme kohtute otsuste avaldamise määr on endiselt väga madal. Kohtuotsuste veebis avaldamise määr on ELi madalaim . Täiustatud IKT-süsteem võimaldab töödelda suuremat hulka kohtuotsuseid. Veebis avaldamise määr on siiski väga madalal tasemel, kuna kohtuotsuseid ei koostata süsteemselt (nt ei anonüümita) ega laadita alati platvormi üles. Seejuures on avaldatud kohtuotsuste masinloetavus, mis võimaldaks arendada menetlusosaliste jaoks tehisintellektil põhinevaid teenuseid, ELi paremusjärjestuses eelviimasel kohal .

Tõhusus

Kuigi vanimate kohtuasjade lahendamisel on tehtud edusamme, on mahajäämus ja menetluste kestus tsiviil- ja kaubanduskohtutes endiselt probleemsemaid ELis . 2019. aastal oli esimese astme kohtute menetluste keskmine kestus üks ELi pikemaid: tsiviilvaidlustes ja kaubandusasjades oli menetluste kestus vastavalt 855 ja 735 päeva, mis on rohkem kui 2018. aastal . Munitsipaal- ja kaubanduskohtute täitemenetluste keskmine kestus pikenes järjepidevalt, jõudes 797 päevani. Samas kestsid teise astme maakonnakohtutes tsiviilvaidlused keskmiselt vaid 258 päeva . Samuti vähenes jätkuvalt kaubandusvaidluste keskmine kestus teise astme kõrgemas kaubanduskohtus, jõudes 634 päevani. Ülemkohtus kulus tsiviilasja lahendamiseks keskmiselt 720 päeva. Tulemuslikult jätkati justiitsministeeriumi algatust lahendada kümneaastased ja vanemad pooleliolevad kohtuasjad. Algatus arendati välja koostöös kohtute esimeestega, kes valmistavad vabatahtlikult ette tegevuskavad. Aastatel 2016–2019 vähenes selliste juhtumite arv ligikaudu 50 % . Kaubanduskohtuasjade mahajäämus vähenes endiselt, peamiselt tänu kõrgema kaubanduskohtu algatusel juurutatud tõhusamatele tegevusprotsessidele. Vaatamata sellele, et sissetulevate kohtuasjade arv suurenes, oli mahajäämus 2019. aasta lõpus 2018. aastaga võrreldes üle 20 % väiksem. Kaubandusasjade käsitlemise edusammude taga on menetlustöö määramine kohtutöötajatele, mis võimaldab kohtunikel keskenduda kohtuasja sisule. Tegevusprotsessi reformi laiendatakse osaliselt esimese astme kaubanduskohtutele. Edusamme on tehtud ka tsiviilasjade mahajäämuse vähendamisel kõigis kohtuastmetes, kuid munitsipaalkohtutesse tuleb praegu erakordselt palju juhtumeid, mis puudutavad Šveitsi frangiga seotud laene ja eraisiku maksejõuetust .

Kriminaalmenetluse muudatustega püütakse suurendada tõhusust kriminaalõigussüsteemis, mille mahajäämus ja menetluste kestus on endiselt tõsine probleem. 2019. aastal suurenes menetluste mahajäämus ning esimese astme munitsipaal- ja maakonnakohtutes pikenes nende kestus (mis oli keskmiselt vastavalt 678 ja 930 päeva). Kasvu tingis osaliselt see, et prioriteediks seati kõige vanemate juhtumite lahendamine, millega seoses lahendatud kohtuasjade keskmise kestuse näitaja tõusis. Samas kulus ülemkohtus kriminaalasja lahendamiseks 2019. aastal keskmiselt vaid 138 päeva. Aruande kohaselt põhjustab märkimisväärseid viivitusi juristide menetlusdistsipliini puudulikkus süüdistuste kinnitamise menetluses . Kriminaalmenetluse seaduse 2019. aasta detsembri muudatuste eesmärk on kiirendada menetlusi süüdistuskomisjonis ja kriminaalmenetlusprotsessi tervikuna . 2019. aastal menetles riigiprokuratuur kriminaalasju rohkem, kui neid lisandus (102 %), tänu millele vähenes mahajäämus peaaegu 23 % .

II.Korruptsioonivastase võitluse raamistik

Horvaatia on välja töötanud õigus- ja poliitilise raamistiku ausameelse käitumise edendamiseks ja korruptsiooni ennetamiseks avalikus sektoris ning on samal eesmärgil loonud ametiasutuste võrgustiku, mis aitab kaasa asjaomase poliitika kujundamisele kõigis valitsussektorites. Horvaatias tegeleb korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse süüdistuste esitamisega eriprokuratuur – korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise amet (USKOK) . Samuti tegutseb siseministeeriumi juures spetsiaalne politseiosakond – korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise riiklik politseiamet (PNUSKOK). Viimase ülesanne on ennetada, tuvastada ja uurida korruptsiooniga seotud keerukaid kuritegusid.

2019. aasta Transparency Internationali korruptsiooni tajumise indeksi uuringus oli Horvaatia tulemus 47/100, mis paigutab ta ELi liikmesriikide seas 18. kohale ja maailma arvestuses 63. kohale. Horvaatia tulemused on ELi liikmesriikide seas ühed halvimad ka 2020. aasta Eurobaromeetri kodanike korruptsiooni tajumise uuringu põhjal . 97 % horvaatidest leiab, et korruptsioon on nende riigis laialt levinud (ELi keskmine tulemus on 71 %), ja 54 % inimestest tunneb, et korruptsioon mõjutab neid isiklikult nende igapäevaelus (ELi keskmine tulemus on 26 %). Kui vaadelda äriühinguid, siis 91 % ettevõtjatest leiab, et korruptsioon on laialt levinud (ELi keskmine tulemus on 63 %), ja 57 % ettevõtjatest leiab, et korruptsioon tekitab ettevõtluses probleeme (ELi keskmine tulemus on 37 %). Lisaks leiab vaid 28 % vastanutest, et edukaid süüdimõistmisi on piisavalt, et panna inimesi korruptiivsest tegevusest hoiduma (ELi keskmine tulemus on 36 %), ning vaid 16 % ettevõtjatest leiab, et kõrgemale ametnikule altkäemaksu andmise eest süüdistuse saanud inimesi ja ettevõtteid karistatakse asjakohaselt (ELi keskmine tulemus on 31 %) .

Õigusraamistik on suures ulatuses kehtestatud. Kriminaalseadustik kriminaliseerib eri liiki korruptsiooni ning näeb ette konkreetsed karistused, sanktsioonid ja meetmed, näiteks konfiskeerimise või arestimise. Samas näeb valitsust käsitlev seadus ette, et valitsuse liikmetele ei saa süüdistust esitada enne, kui valitsus ise on kriminaalkuriteo (mille eest võib määrata kuni viieaastase vangistuse) süüdistuse heaks kiitnud . GRECO on märkinud, et valitsuse liikmete poliitilise immuniteedi süsteem tuleb läbi vaadata, kuna see on liiga ulatuslik ning selle kohaldamisalast tuleks välja arvata korruptsiooniga seotud süüteod, et see ei takistaks kõrgetasemelise korruptsiooni eest vastutusele võtmist . 2020. aasta juulis teatas valitsus, et teeb ettepaneku kaotada valitsuse liikmete immuniteedisüsteem .

2015.–2020. aasta korruptsioonivastase võitluse strateegias keskendutakse peamiselt korruptsiooni ennetamisele. Strateegia hõlmab seitset horisontaalset eesmärki ning selle üks peamisi eesmärke on tagada poliitilise ja haldussüsteemi usaldusväärsus. Üldist strateegiat täiendasid kolm üksikasjalikumat kaheaastase perioodi tegevuskava. Need keskendusid peamiselt haridus- ja koolitusalgatustele ning juhendite väljatöötamisele, samuti spetsiaalsete õigusaktide kavandamisele. Nii 2015.–2016. aasta kui ka 2017.–2018. aasta kavad viidi ellu osaliselt ning hinnangute kohaselt on 2019. aastaks kavandatud tegevustest 88 % kas täiesti või osaliselt ellu viidud . Samas lükkusid edasi mõned olulised seadusandluse ja usaldusväärsusega seotud algatused . 2019. aasta mais võttis valitsus aastateks 2019–2020 vastu riigiettevõtete korruptsioonivastase programmi meetmetega, mis keskenduvad riigi enamusosalusega ettevõtete sise- ja välisjärelevalve tugevdamisele ning äritegevuse tõhususe hindamiseks läbipaistvate kriteeriumide kehtestamisele. Muude meetmete puhul keskendutakse juhatuse ja nõukogu liikmete ametisse nimetamiseks selgete eeskirjade kehtestamisele ning huvide konfliktide vältimise mehhanismide tugevdamisele . Väidetavalt pole aga mitmed üksused järginud ettepanekut rakendada riigiettevõtetes läbipaistvuse ja tõhususe suurendamiseks tööle vastavus- ja eetikaametnikud . 18. septembril 2020 andis justiits- ja avaliku halduse minister teada uuest korruptsioonivastase võitluse strateegiast aastateks 2021–2030.

Loodud on ametiasutuste võrgustik, mille ülesanne on korruptsioonivastase poliitika kujundamine kõigis valitsussektori harudes. Korruptsiooni ennetamise keskne organ on justiitsministeerium, mille juures tegutseb spetsiaalne üksus korruptsioonivastaste strateegiate ja nendega seotud tegevuskavade rakendamise koordineerimiseks. Samuti on tal keskne roll korruptsiooni tõkestamisega seotud andmete vahetamisel . Moodustatud on korruptsiooni ennetamise nõukogu – avaliku sektori asutuste ja valitsusväliste organisatsioonide esindajatest koosnev valitsuse nõuandev organ – ning korruptsioonivastase võitluse strateegia rakendamise järelevalve riiklik nõukogu, mis peavad andma parlamendile aru kaks korda aastas. Lisaks peamistele tõkestamisorganitele USKOKile ja PNUSKOKile hõlmab korruptsiooni ennetamise raamistik veel mitut muud organit. Nende hulka kuuluvad avaliku halduse ministeerium, riigikontroll, rahapesuvastase võitluse amet, huvide konfliktide ennetamise komisjon ja riigihangete järelevalve riiklik komisjon.

Riigiteenistujad peavad järgima käitumisjuhendit, kuid sellist juhendit ei ole kehtestatud parlamendiliikmete ja kõrgemate ametiisikute suhtes. Eetilise käitumise aluspõhimõtted on sätestatud riigiteenistujate seaduses ja riigiteenistujate eetikakoodeksis (edaspidi „koodeks“). Koodeksis on sätestatud käitumiseeskirjad ja kehtestatud nende rakendamise institutsiooniline raamistik. Teise astme asutusena tegutsev riigiteenistujate eetikakomisjon tegeleb kodanike ja ametnike kaebustega ning avaliku halduse ministeeriumi eetikaosakond haridusliku tegevuse korraldamisega. Kuigi riigiteenistujate jaoks on eetikakoodeks kehtestatud, puudub käitumisjuhend parlamendiliikmete jaoks. Seotud GRECO soovituses paluti asjaomane juhend välja töötada ja võtta vastu koos vajaliku järelevalve- ja jõustamismehhanismiga . Samuti puudub kõrgematele ametiisikutele kehtiv käitumisjuhend, mis annaks huvide konfliktide ja muude usaldusväärsusega seotud küsimustega seotud suuniseid .

Huvide konfliktide ennetamist käsitlevad õigusaktid on olemas, kuid tähelepanu tuleb pöörata nende rakendamise ja järelevalveasutuse volituste selguse aspektile. Huvide konfliktide ennetamise seadus hõlmab huvide konfliktide, ametikohtade ühitamatuse, kingituste ja finantsdeklaratsioonidega seotud üksikasjalikke eeskirju. Selles sätestatakse riigiametnike, samuti kõrgemate ametiisikute tegevuse suhtes kehtivad üldpõhimõtted. Seaduse järgi on keskne roll sõltumatul huvide konfliktide lahendamise komisjonil (edaspidi „komisjon“), kes teeb järelevalvet seaduse rakendamise üle, kontrollib finantsdeklaratsioone ja viib läbi koolitusi . Komisjon võib algatada huvide konflikti menetluse ja otsustada selle üle, kas tegevus kujutab endast rikkumist. Ta võib määrata karistusi, nagu näiteks hoiatus või ametniku kuupalga osaline kinnipidamine. Ta on täitnud huvide konfliktide ennetamise seaduse toetamisel ennetavat rolli, eelkõige kõrgemate ametiisikute suhtes. Kuigi ta võib rikkumise eest määrata halduskaristusi, paistab tema suutlikkus teavet kontrollida ja otsuseid täitmisele pöörata olevat piiratud, kuna tal puudub täielik juurdepääs teabele ja kuna ametnikud ei tee temaga koostööd. Pärast kohtulikku läbivaatamist on komisjoni otsuseid tühistatud, eelkõige neid, mis puudutavad kõrgemate ametiisikute tegevust. Samuti on mineviku otsused saanud valitsuse kriitika osaliseks, mistõttu on komisjon ja valitsusvälised organisatsioonid pidanud teavitama Euroopa Nõukogu otsuste kasvavast eiramisest . Finantsaruannete õigsuse kontrollimisel sõltub komisjon ametiasutuste koostööst. GRECO on siiski esitanud ka mitmeid komisjoni rolli puudutavaid soovitusi. Need hõlmavad soovitusi luua paremad võimalused finantsdeklaratsioonide kontrollimiseks vajaliku teabe saamiseks, vaadata läbi huvide konfliktide ennetamise seaduse rikkumise eest määratavad karistused, et tagada nende piisavus, ning võimaldada finantsdeklaratsioonide õigsuse tõhusat kontrollimist. Samuti soovitati kehtestada erakorralise ad hoc avalikustamise nõue era- ja ametialaste huvide vahelise konflikti ilmnemise korral kõrgemate ametiisikute suhtes . Kuigi ametiasutused on komisjoni eelarvet suurendanud ja kavatsevad 2020. aastal huvide konfliktide ennetamise seadust muuta, on Euroopa Komisjon ja rahvusvahelised hindamised tõstnud esile vajadust tagada, et huvide konfliktide komisjonil oleksid piisavad volitused, et määrata hoiatavaid karistusi ja täita oma olulist ennetavat rolli . Horvaatia kavatseb huvide konfliktide ennetamise seadust muuta ning avaliku halduse ministeerium moodustas muudatusettepaneku eelnõu koostamiseks töörühma.

Meetmed kohalikul tasandil korruptsiooni ennetamiseks on kehtestatud, kuid asjaomased järelevalve- ja jõustamismehhanismid on endiselt nõrgad. Horvaatia on kehtestanud riigi ja kohaliku tasandi ametnike huvide konfliktide ennetamise raamistiku, mis hõlmab asjaomaseid eriakte. Kohalike ja piirkondlike omavalitsusüksuste juhtorganites töötavate kohalike ametnike suhtes kohaldatakse riigiteenistujate ning kohaliku ja piirkondliku omavalitsuse töötajate seadust. See ei keela erahuvide olemasolu, kuid keelab lahendamata huvide konfliktidest tuleneva ametiseisundi kuritarvitamise ja kehtestab sanktsioonid nõuete täitmata jätmise eest. Sellele vaatamata esineb suurem osa korruptsioonijuhtumitest kohalikul või maakondlikul tasandil. Eurobaromeetri uuringud näitavad, et huvide konfliktide probleem püsib nii kohalikul tasandil kui ka riigi omanduses ja kontrolli all olevate ettevõtete tasandil, millest paljud on omavalitsuste omanduses või kontrolli all . Huvide konflikte käsitlevaid õigusakte ei kohaldata praegu nende äriühingute juhatuse esimeeste ja liikmete suhtes, milles kohalikel omavalitsustel on enamusosalus, ega ka kõnealuste äriühingute enamusosalusega äriühingute juhatuse esimeeste ja liikmete suhtes. Horvaatia kavatseb siiski huvide konfliktide ennetamise seadust muuta ning avaliku halduse ministeerium moodustas muudatusettepaneku eelnõu koostamiseks töörühma. Lisaks annab praegune kohalikku ja piirkondlikku omavalitsemist käsitlev seadus kohaliku tasandi ametnikele märkimisväärse kaalutlusõiguse kuni miljoni Horvaatia kuna (HRK) väärtusega vara käsutamisega seotud otsuste tegemisel ning kohalike äriühingute juhatuse liikmete ametisse nimetamisel, jättes oluliselt ruumi korruptiivseks tegevuseks. Kui vaadelda piirkondlikku tasandit, siis on 17 maakonda loonud hiljuti oma korruptsioonivastase võitluse komisjoni ning mõned neist on vastu võtnud korruptsiooni vastu võitlemise sisemise tegevuskava ja töötavad välja piirkondliku tasandi ametnike käitumisjuhendit.