SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

1.1Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Kooskõlas komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi ning parema õigusloome tegevuskavaga ja vahetult pärast ELi reisilaevade ohutust käsitlevate õigusaktide toimivuse kontrolli võetava järelmeetmena esitab komisjon rea ettepanekuid kindlaksmääratud lihtsustamisvõimaluste ärakasutamiseks.

Kõnealuse läbivaatamise eesmärk on kehtiva ELi reisilaevade ohutust käsitlevate õigusaktide raamistiku lihtsustamine ja ühtlustamine, et i) säilitada ELi eeskirju tingimustes, kus see on vajalik ja proportsionaalne; ii) tagada eeskirjade nõuetekohane rakendamine ning iii) kõrvaldada omavahel seotud õigusaktidest tulenevate kohustuste võimalik kattumine ja õigusaktide vahelised lahknevused. Üldine eesmärk on saavutada õigusraamistiku selgus, lihtsus ja ajakohastatus, et oleks lihtsam seda rakendada ja kontrollida ning tagada selle täitmine, mille tulemusena suureneks üldine ohutustase.

Nõukogu direktiiv 98/41/EÜ käsitleb ELi sadamatesse või sadamatest liiklevate reisilaevade pardal olevate reisijate ja laevapere liikmete loendamist ja registreerimist. Selle eesmärk on tagada, et reisijate ohutust ei seata maksimaalse lubatud inimeste arvu ületamisega ohtu ning et iga õnnetuse tagajärgedega tegelemisel oleks võimalik tulemuslikult teostada otsingu- ja päästetöid.

Direktiiv 98/41/EÜ oli esimene ELi õigusakt, mis käsitles pardal olevate isikutega seotud teavet. Alates 1998. aastast on jõustunud veel teisigi kõnealuseid küsimusi käsitlevaid ELi õigusakte ja rahvusvahelisi konventsioone ning välja on arendatud uusi tehnoloogilisi süsteeme ja lahendusi. Selle tulemuseks on järjest keerukamad ja kattuvamad õigusnormid, mis käsitlevad pardal olevate isikute loendamist, registreerimist ja andmete edastamist.

Kuigi tulemuslikeks otsingu- ja päästeoperatsioonideks on vaja vahetut juurdepääsu täpsele teabele pardal olevate isikute kohta, ei ole sellist juurdepääsu alati olemas. Kehtivate nõuete kohaselt tuleb kõnealune teave salvestada ühingu süsteemi ning see peab olema igal ajal hõlpsasti kättesaadav otsingu- ja päästeoperatsioonide eest vastutavale pädevale asutusele edastamiseks. Nimetatud nõudes, mis pärineb aastast 1998, ei võeta arvesse selliste süsteemide nagu SafeSeaNet ja riigisisese ühtse liidese väljatöötamist ning nõutakse, et riigi pädev asutus võtaks hädaolukorras ühendust laevaühinguga. Lisaks ei sisalda salvestatud andmed alati teavet kodakondsuse kohta (st lisaks nimele, vanusele ja soole), mis teeb ohvritele ja nende omastele abi osutamise raskemaks.

Seetõttu on reederid, kes juba edastavad kõnealuseid andmeid riigisisese ühtse liidese kaudu, sunnitud edastama neid kaks korda. Sellele on tähelepanu juhtinud liikmesriigid, kes juba kasutavad direktiivist 98/41/EÜ tulenevate kohustuste täitmiseks direktiivi 2002/59/EÜ. Peale selle on rakendamisest saadud kogemused toonud esile terve rea ebaselgeid mõisteid ja üsna keerukaid nõudeid, mistõttu on mõnda õigusnormi raske kontrollida ja selle täitmist tagada.

Seepärast tehti ettepanek ajakohastada, selgitada ja lihtsustada reisilaevade pardal olevate reisijate ja laevapere liikmete loendamise ja registreerimisega seotud kehtivaid nõudeid, parandades samal ajal nendega ettenähtud ohutustaset. See on täielikus kooskõlas komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga ning selle eesmärk on kasutada ära andmete salvestamise ja edastamise, nendele juurdepääsu ja nende kaitsega seotud digiteerimise potentsiaali.

Ettepanekuga muudetakse direktiivi 98/41/EÜ vastavaid määratlusi ja nõudeid.