Seda olulisust, mida komisjon kinnitas oma suhetes liikmesriikide parlamentidega, rõhutas president Juncker tööülesannete kirjeldustes, mille ta saatis kõigile komisjoni liikmetele, ja seejärel oma 14. septembri 2016. aasta kõnes Euroopa Parlamendile Euroopa Liidu olukorrast, milles ta rõhutas, et „Euroopat saab ehitada vaid koos liikmesriikidega ja mitte kunagi nende vastu tegutsedes“. President tõstis esile komisjoni liikmete ja liikmesriikide parlamentide vaheliste kohtumiste arvu alates ametiaja algusest, mis on aidanud tuua Euroopat kodanikele ja nende riiklikele esindajatele lähemale. Samuti teatas ta, et komisjon kavatseb seda suhet veelgi elavdada, võimaldades volinikel tutvustada Euroopa Liidu olukorda liikmesriikide parlamentidele. Selle tulemusena on Euroopa Liidu olukorda tutvustatud ja arutatud peaaegu iga liikmesriigi parlamendis.

Töötajate lähetamist käsitleva direktiivi ettepaneku kohta esitati 14 põhjendatud arvamust ja see käivitas pärast jõustumist alles kolmandat korda mehhanismi, mis on sätestatud aluslepingute protokolli nr 2 artikli 7 lõikes 2 ja mida nimetatakse nn kollase kaardi menetluseks. Kaheksa põhjendatud arvamust esitati ettepaneku kohta, milles käsitletakse määrust, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest (uuesti sõnastatud). Arvamusi on üksikasjalikumalt kirjeldatud aastaaruandes subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta.

Ettepaneku kohta esitati 2016. aastal neliteist arvamust, sealhulgas kaheksa põhjendatud arvamust. Põhjendatud arvamuste sisu ja komisjoni vastust liikmesriikide parlamentide märkustele subsidiaarsuse kohta on üksikasjalikumalt kirjeldatud 2016. aasta aruandes subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta. Arvamustes, mis ei olnud seotud subsidiaarsusega, juhtisid arvukad esinduskogud tähelepanu sellele, et 250 000 euro suurune rahaline panus on ebaproportsionaalne ja see summa ei ole põhjendatud. Samuti nõudsid mitme liikmesriigi parlamendid, et saatjata alaealisi käsitlevaid sätteid tuleks muuta, võttes arvesse lapse parimaid huve ja vajalikke kaitsemeetmeid. Lõpetuseks väljendas osa esinduskogusid kahtlust ettepaneku õigusliku aluse suhtes.

4. mail 2016 esitas komisjon kolm ettepanekut Euroopa ühise varjupaigasüsteemi reformimiseks. Ettepanekus Dublini määruse läbivaatamiseks tutvustati uut korrigeerivat jaotusmehhanismi, millega saab tagada, et ühegi liikmesriigi varjupaigasüsteem ei satu ebaproportsionaalse surve alla. Selle mehhanismi puhul käivitub ajal, mil liikmesriiki tabab ebaproportsionaalselt suur rändesurve, automaatne süsteem, mille alusel paigutatakse kõik varjupaika taotlevad isikud ümber teistesse liikmesriikidesse. Liikmesriikidel on võimalik peatada ajutiselt enda osalemine mehhanismis. Sel juhul peaksid nad andma rahalise panuse summas 250 000 eurot iga taotleja kohta, kelle nad oleksid pidanud vastu võtma.

8. märtsil 2016 võttis komisjon vastu ettepaneku töötajate lähetamist käsitleva 1996. aasta direktiivi sihipärase läbivaatamise kohta. Sisuliselt on selle läbivaatamise eesmärk kindlustada, et teenuste osutamise vabaduse rakendamine liidus toimub tingimustel, mis tagavad ettevõtjatele võrdsed tingimused ja töötajate õiguste austamise. Ettepanekuga tehakse muudatusi kolmes põhivaldkonnas: lähetatud töötajate tasustamine, sealhulgas alltöövõtu korral, renditöö eeskirjad ja pikaajaline lähetamine. Eelkõige nähakse ettepanekuga ette, et vastuvõtvasse liikmesriiki lähetatud töötajate suhtes kohaldatakse kõiki selles liikmesriigis kehtivaid kohustuslikke tasustamiseeskirju.

Oma vastustes laekunud arvamustele avaldas komisjon heameelt selle üle, et liikmesriikide parlamendid on väljendanud huvi tööprogrammi vastu ja toetavad endiselt komisjoni keskendumist väikesele arvule algatustele, mis lisavad väärtust Euroopa tasandil. Samuti pidas komisjon kiiduväärseks tööprogrammi kaudu avanevat võimalust vahetada liikmesriikide parlamentidega arvamusi nende prioriteetide kohta varajases etapis.

Komisjon toonitas oma vastustes, et riikide tarbijalepinguõiguse normides tuleb kõrvaldada erinevused sellistes põhivaldkondades nagu garantiiaja pikkus ja tõendamiskohustuse ümberpööramine. Samuti pidas komisjon tähtsaks tagada kõikjal Euroopa Liidus sidus õigusraamistik nii kaupade interneti-/kaugmüügi kui ka tavamüügi jaoks. Veel märkis komisjon, et ta on algatanud ELi tarbija- ja turundusõiguse toimivuskontrolli, mis hõlmab kuut direktiivi, sealhulgas tarbekaupade müügi ja garantiide direktiivi. Lõpetuseks rõhutas komisjon, et tarbijakaitse üldine tase jääb kõigis liikmesriikides kõrgele, sest riikliku tarbijakaitse võimalik nõrgenemine teatud liikmesriikides mõnes eriküsimuses korvatakse teatud ulatuses teiste ettepanekus esitatud normidega, millega nähakse ette kõrgemal tasemel tarbijakaitse, näiteks tõendamiskohustuse ümberpööramise aja pikendamise teel kuuelt kuult kahe aastani.

Oma vastustes juhtis komisjon tähelepanu asjaolule, et ühtsed eeskirjad aitaksid täita õigustühimikku, tagades õiguskindluse ja ennetades samal ajal ühtse turu killustumist. Sisuliselt, kuigi ettepanekuga ei kehtestata seadusest tulenevat garantiiaega digitaaltoodete suhtes, kuna need kasutamisel ei kulu ega vanane, kindlustaks ettepanekus sisalduv tõendamiskohustuse piiramatu ümberpööramine väga kõrgel tasemel tarbijakaitse. Mis puudutab digitaalset sisu käsitleva ettepaneku ja isikuandmete kaitse üldmääruse vahelist seost, siis vastas komisjon, et ettepanekus oleva selgituse kohaselt ei piirata direktiiviga andmekaitse eeskirjade, sealhulgas alaealiste kaitse eeskirjade kohaldamist.

2015. aasta detsembris võttis komisjon digitaalse ühtse turu strateegia osana vastu kaks ettepanekut, et kaitsta paremini kogu ELis veebis oste tegevaid tarbijaid ja aidata ettevõtjatel laiendada veebis toimuvat müüki. Kahe ettepaneku peamine eesmärk on kaotada veebipõhist piiriülest kaubandust takistavad lepinguõigusega seotud tõkked, tuues kasu nii ettevõtjatele kui ka tarbijatele.

Seoses ettepaneku õigusliku alusega teatas komisjon, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 78 lõike 2 kohaselt võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu vastu meetmed Euroopa ühise varjupaigasüsteemi kohta, mis hõlmab muu hulgas kriteeriume ja mehhanisme, millega määratakse kindlaks, milline liikmesriik on vastutav varjupaiga- või täiendava kaitse taotluse läbivaatamise eest, ning nagu kehtiv Dublini määrus (EL) nr 604/2013, põhineb ka ettepanek selle määruse uuestisõnastamise kohta kõnealusel sättel.

Saatjata alaealiste probleemi kohta märkis komisjon, et saatjata alaealistele kiire varjupaigamenetluse tagamiseks selgitatakse ettepanekus, et vastutav liikmesriik peaks olema riik, kus alaealine esitas esimese rahvusvahelise kaitse taotluse, välja arvatud juhul, kui tõendatakse, et see ei ole alaealise huvides. Komisjon rõhutas, et kehtima jääb põhimõte, mille alusel Dublini määruses sätestatud menetluste puhul seatakse esikohale lapse parimad huvid.

Vastuseks selgitas komisjon, et ühe taotleja kohta tasutava solidaarsusmaksu suurus katab varjupaigataotlejate vastuvõtmise kulu mitme aasta jooksul. Komisjon juhtis tähelepanu ka solidaarsusmaksu hoiatavale küljele, sest ettepaneku eesmärk on liikmesriikide täielik osalemine jaotusmehhanismis.

Komisjon sai liikmesriikide parlamentidelt maksustamise vältimise vastase direktiivi ettepaneku kohta kokku seitse arvamust, sealhulgas kaks põhjendatud arvamust, mille esitasid Malta Kamra tad-Deputati ja Rootsi Riksdag. Kamra tad-Deputati oli seisukohal, et maksustamise vältimise vastane võitlus ei peaks põhinema ühtsetel eeskirjadel, mis ei võimalda paindlikkust. Riksdag toetas küll ettepaneku eesmärke, kuid kritiseeris komisjoni sellepärast, et ettepanek oli koostatud kiirustades, ilma mõjuhinnanguta.

28. jaanuaril 2016 esitas komisjon ettepaneku maksustamise vältimise vastase direktiivi kohta, mis on üks osa maksustamise vältimise vastasest paketist. 20. juunil 2016 võttis nõukogu vastu direktiivi (EL) 2016/1164, millega nähakse ette siseturu toimimist otseselt mõjutavate maksustamise vältimise viiside vastased eeskirjad. Et tagada hübriidsete, sealhulgas kolmandate riikidega seotud ebakõlade terviklik raamistik, esitas komisjon 25. oktoobril 2016 ettepaneku hübriidseid ebakõlasid käsitlevate olemasolevate eeskirjade täiendamiseks (COM(2016) 687 final). Hübriidseid ebakõlasid käsitlevad eeskirjad on ette nähtud selleks, et ettevõtted ei saaks maksustamise vältimiseks ära kasutada riikide õigusaktide erinevusi.

Pärast arutelusid Euroopa Parlamendis ja nõukogus võeti kavandatud määrus 14. septembril 2016 vastu, mis näitab Euroopa institutsioonide võimet reageerida kiiresti pakilistele ülesannetele. Määruse kohaselt on Euroopa piiri- ja rannikuvalves ühendatud uus tugevdatud amet, mis rajaneb Frontexi loodud alustel ja suudab lähetada kiirreageerimisreservist vajalikud piirivalveametnikud. Määruses sätestatakse, et liikmesriikidele jääb esmavastutus oma piirilõikude haldamise eest liidu välispiiril. Liikmesriigid säilitavad oma välispiiridel enda pädevuse ja suveräänsuse ning jätkavad välispiiride igapäevast haldamist. Vastavalt määrusele võtab välispiiridel kiiret tegutsemist nõudvas olukorras vajalikud otsused vastu nõukogu komisjoni ettepaneku alusel ja pärast konsulteerimist ametiga. Nende otsustega võidakse ette näha liikmesriigi piiril valitsevate riskide leevendamise meetmed, mida amet rakendab koostöös asjaomase liikmesriigiga vastavalt ühiselt kokkulepitud operatsiooniplaanile.

Prantsusmaa Sénat'i tõstatatud subsidiaarsusküsimuste puhul tuletas komisjon meelde, et täielik ühtlustamine Euroopa tasandil koos kõrgetasemelise tarbijakaitsega on vaid üks võimalus kahe eesmärgi – õiguskindluse ja tarbijausalduse – saavutamiseks. Komisjon rõhutas, et liikmesriigid ei pruugi suuta olemasolevaid lepingutega seotud riiklike õigusaktide vahelisi tõkkeid omal algatusel piisavalt tõhusalt kõrvaldada. Erinevad lepingueeskirjad näiteks seadusest tuleneva garantiiaja või nõuetelevastavuse kohta kujutavad endast just selliseid takistusi, mida komisjoni ettepanekuga soovitakse ületada.

Komisjon leidis, et ühtlustatud eeskirjad maksustamise vältimise vastu võitlemiseks on toimiva ühtse turu huvides, ning rõhutas, et riikide erinevad käsitusviisid võivad tekitada agressiivsete maksuplaneerijate jaoks uusi seaduselünki ja vallandada liikmesriikide vahelise konkurentsi, mis omakorda õõnestab iga liikmesriigi maksueeskirjade tõhusust. Ettepanekule lisatud komisjoni talituste töödokumendis esitati põhjalikke majanduslikke tõendeid ja nimetati agressiivse maksuplaneerimise ajendid.

Saksamaa Bundesrat pooldas üldjoontes komisjoni ettepanekut, ent oli kriitiline selle suhtes, et direktiiv hõlmab ainult ettevõtte tulumaksuga maksustatavaid ettevõtteid. Ta soovis, et lisataks ka ettevõtted, kes toimivad partnerlus- või ühe osanikuga ettevõttena. Vastuvõetud direktiivi kohaldamisala on siiski sama mis komisjoni ettepanekus, hõlmates just ettevõtte tulumaksuga maksustatavaid ettevõtteid. Bundesrat soovis vältida ka teatud sektorites tehtavaid erandeid. Komisjon oli teinud ettepaneku jätta välismaistele kontrollitavatele äriühingutele kehtivad eeskirjad kohaldamata nende ettevõtete suhtes, mille aktsiate või osade põhiklassiga kaubeldakse regulaarselt ühel või mitmel tunnustatud börsil. Direktiivi vastuvõetud versioonis ei ole seda sätet alles jäetud. Bundesrat tundis muret mõju pärast, mida eeskiri avaldab mahaarvatavate intresside piiramisel väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Kui komisjoni esialgses ettepanekus on ülejääva laenukasutuse kulu mahaarvamise piirsumma 1 miljon eurot, siis vastuvõetud direktiivis on see 3 miljonit eurot.

Lõpetuseks soovitas Bundesrat, et hübriidsete ebakõlade puhul tuleb kaaluda, kas ei oleks eelistatav üle võtta Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise aruandes esitatud erinevad meetodid. Maksustamise vältimise vastase direktiivi lõpliku 20. juuni 2016. aasta kompromissettepaneku osana tegi majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) avalduse hübriidsete ebakõlade kohta. Selles palus majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu esitada komisjonil 2016. aasta oktoobriks ettepaneku kolmandaid riike hõlmavate hübriidsete ebakõlade kohta, et näha ette eeskirjad, mis oleksid OECD maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise aruandes soovitatud eeskirjadega kooskõlas ja sama tõhusad, et jõuda 2016. aasta lõpuks kokkuleppele. 25. oktoobril 2016 esitas komisjon ettepaneku direktiivi kohta, millega muudetakse maksustamise vältimise vastast direktiivi soovituste põhjal, mis anti Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise (BEPS) vastase algatuse aruande (2. meetme) „Neutralising the Effects of Hybrid Mismatch Arrangements“ („Hübriidseid ebakõlasid käsitlevate kokkulepete mõju neutraliseerimine“) raames.

3. MUUD SUUNDUMUSED

·Teine nn roheline kaart

Viimastel aastatel on mitme liikmesriigi parlamendid väljendanud soovi, et neil oleks võimalus kutsuda komisjoni esitama seadusandlikku ettepanekut või teha olemasolevate õigusaktide kohta muudatusettepanekuid tihedama poliitilise dialoogi abil, mida tuntakse nn rohelise kaardina. 11. juulil 2016 allkirjastasid kaheksa parlamendikoda Prantsusmaa Assemblée nationale algatusel ühiselt nn rohelise kaardi, kutsudes komisjoni esitama kaugeleulatuvat seadusandlikku ettepanekut, millega rakendatakse ettevõtete sotsiaalse vastutuse põhimõtteid Euroopa tasandil, mis kehtib kõigile ettevõtetele, kelle peakontorid asuvad Euroopa Liidus, ja kus on kirjas täpsed kohustused ja sanktsioonid. 26. juulil 2016 liitus üheksas parlamendikoda. See oli teine nn rohelise kaardi algatus pärast 2015. aasta algatust toidujäätmete vähendamise kohta.

Komisjon tänas oma vastuses esinduskogusid selles olulises küsimuses osalemise eest ja rõhutas, et komisjon soovib ka edaspidi olla ettevaatav oma püüdlustes edendada ettevõtete sotsiaalset vastutust oma kõigi poliitikameetmete kaudu. Komisjon nimetas mitut meedet, mida ta oli võtnud ettevõtete sotsiaalse vastutuse valdkonnas, eriti regulatiivse poole pealt (Euroopa Liidu puidumäärus, konfliktimineraalide määrus, läbivaadatud riigihankedirektiivid, mittefinantsteabe avalikustamist käsitlev direktiiv, ettepanek aktsionäride õigusi käsitleva direktiivi läbivaatamise kohta ning ettepanek, millega muudetakse direktiivi seoses tulumaksualase teabe avalikustamisega teatavate äriühingute ja filiaalide poolt), aga ka üldiste poliitikadokumentide ning vabatahtlike suuniste ja konsultatiivsete algatuste kaudu.

2016. aasta novembri teatises Euroopa jätkusuutliku tuleviku järgmiste sammude kohta rõhutas komisjon, et ta intensiivistab oma tööd vastutustundliku ettevõtluse valdkonnas, keskendudes konkreetsetele meetmetele praeguste ja tulevaste sotsiaalsete, keskkonnaalaste ja juhtimisprobleemide lahendamiseks, toetudes komisjoni 2011. aasta Euroopa Liidu ettevõtja sotsiaalse vastutuse strateegias kirjeldatud põhiprintsiipidele ja poliitilisele lähenemisviisile. Selle tegevuse käigus jälgib komisjon koostöös peamiste sidusrühmadega hoolikalt olukorra arengut liikmesriikides ja ettevõtja sotsiaalse vastutuse protsessis osalevates rahvusvahelistes organites.

·Piirkondlike parlamentide roll

Piirkondlikud parlamendid aitavad kaudselt kaasa komisjoni ja liikmesriikide parlamentide vahelistele suhetele. Aluslepingute protokollis nr 2 sätestatakse, et ELi seadusandliku akti eelnõude subsidiaarsuse kontrollimisel eesmärgiga esitada põhjendatud arvamusi konsulteerivad riikide parlamendid vajaduse korral seadusandlikke volitusi omavate piirkondlike parlamentidega.