Eespool nimetatud piirangute tõttu ei olnud teatavatel juhtudel võimalik teha järeldusi kogemuste kohta, mis on saadud taimepassi süsteemi laiendamisel kõikidele liidu territooriumil veetavatele istutamiseks ettenähtud taimedele. Ettevõtjate nende kulude ja tulude hindamine, mis olid seotud taimepassi süsteemi laiendamisega igasugusele istutamiseks ettenähtud taimede vedamisele, viidi läbi sellises ulatuses, nagu oli võimalik, sest küsitluses osalenutelt kogutud kvantitatiivsed andmed olid hajusad ja muudest allikatest ei olnud võimalik neid kätte saada. Selle asemel tehti põhjalik kvalitatiivne kulude ja tulude analüüs. Nimetatud põhjustel on komisjon piirdunud nende teemade käsitlemisega, mis väärivad edasist arutelu.

Nendele nõuetele vastavuse uurimiseks on komisjon analüüsinud kogu kättesaadavat tõendusmaterjali. Kuna muudatused jõustusid alles 2019. aasta detsembris ja analüüs tehti 2021. aasta veebruaris, ei olnud võimalik avalikult kättesaadavaid andmeid kasutada. Ühtlasi ei ole liikmesriikidel kohustust anda aru hinnatavate aspektide kohta ning seni puuduvad ka liikmesriikides taimepassi süsteemi rakendamise kohta tehtud auditite tulemused. Seetõttu oli ainus võimalus aruandlusnõuete täitmiseks vajaliku tõendusmaterjali saamiseks pöörduda otse asjaomaste ettevõtjate ja haldusasutuste poole, kes tegelevad ELi-sisese taimedega kauplemise juhtimise ja rakendamisega, sest nemad kogevad neid muudatusi vahetult. Komisjon koostas 70 küsimusest koosneva küsimustiku, mille kinnitasid liikmesriigid ja ELi ühendused. Küsimustiku eesmärk oli hankida teavet nii kogemuste kohta, mis on saadud taimepassi laiendamisest kõikidele istutamiseks ettenähtud taimedele, kui ka kulude, tulude ja mõju kohta, et teha kulude-tulude analüüs. Küsimustik saadeti 27 liikmesriigi riiklikele taimekaitseorganisatsioonidele ja pädevatele sertifitseerimisasutustele ning 48 asjaomasele ELi tasandi ühendusele. Liikmesriikide tasandi ühendused, ettevõtjad ja üldsus said küsimustikule vastata DG SANTE veebisaidi kaudu. Üldsuse kaasamiseks aitasid komisjon ja ELi riiklikud taimekaitseorganisatsioonid küsimustikke sotsiaalmeedia ja muude kanalite kaudu tutvustada. Kokku saadi 177 vastust 25 liikmesriigist. Osalemismäär eri sidusrühmade kategooriate kaupa varieerus järgmiselt: 24 riiklikku taimekaitseorganisatsiooni, 9 pädevat sertifitseerimisasutust seitsmest liikmesriigist, 43 ettevõtjat kümnest liikmesriigist, 44 riiklikku ühendust kolmeteistkümnest liikmesriigist, 50 kodanikku viiest liikmesriigist ja 7 ELi tasandi ühingut.

Nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ kohaselt nõuti kuni 2019. aastani taimepassi üksnes teatavate taimeliikide ja seemnete ning teatavat liiki taimse materjali puhul, mis olid seotud täpselt kindlaks tehtud taimeterviseriskidega. Uue taimetervise määruse (määrus (EL) 2016/2031) koostamisel leiti siiski, et senine taimepassi süsteem ei ole piisavalt hästi toiminud, ning lepiti kokku, et taimega kaasas oleva taimepassi nõuet laiendatakse suuremale hulgale seemnetele ja eelkõige kõikidele istutamiseks ettenähtud taimedele. Taimepasside süsteemi laiendamist kõikidele istutamiseks ettenähtud taimedele on täiendatud mitme sättega, mille eesmärk on taimepasside süsteemi tugevdada, muuta see töökindlamaks ja usaldusväärsemaks ning parandada selle tunnustatavust ettevõtjate seas. Peamised sisseviidud muudatused olid taimepassi ühtlustatud vormi kehtestamine, ettevõtjatele kehtestatud kohustus kinnitada taimepass taimede või taimse materjali kaubeldava ühiku või nende pakendi, kimbu või konteineri külge ning ettevõtjatele kehtestatud kohustus tagada taimede või taimse materjali jälgitavus ja viia läbi taimepassi saamiseks vajalikud kontrollid.

Viimase peaaegu kahekümne aasta jooksul, kuni 2019. aastani reguleeris ELi taimetervise õigusraamistikku nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ. Direktiiv sisaldas taimepasside kui kokkulepitud märgiste kontseptsiooni, mis töötati välja selleks, et tasakaalustada taimse materjali vabakaubandust kogu ELis ning kaitsta liidu territooriumi reguleeritud taimekahjustajate leviku eest. Taimepassi hakati kasutama koos liikmesriikide vahel veetava taimse materjaliga ja see asendas fütosanitaarsertifikaati, mis on rahvusvahelise taimekaitsekonventsiooniga ette nähtud rahvusvaheline dokument. Taimepasse tuli kasutada ka taimede vedamisel ühe liikmesriigi piires, et tõendada nende vastavust ELi õigusaktides sätestatud taimetervisenõuetele. Ühtlasi tuli nüüd teha taimepasside ametlikku kontrolli seal, kus taimne materjal oli toodetud (ettevõtja tegevuskohas), mitte piiril või sihtkohas, ning ettevõtjatele, kes käitlevad reguleeritud taimi ja taimset materjali ning annavad välja taimepasse, kehtestati registreerimiskohustus.

2TAIMEPASSI SÜSTEEMI LAIENDAMINE KÕIKIDELE ISTUTAMISEKS ETTENÄHTUD TAIMEDELE

Määruse (EL) 2016/2031 artikliga 79 kehtestati kohustus, et kõikide istutamiseks ettenähtud taimedega, välja arvatud seemned, peab liidu territooriumil vedamiseks olema kaasas taimepass.

Taimepassi süsteemi laiendamise eesmärk oli suurendada liidu karantiinsete taimekahjustajate vastase kaitse tõhusust, parandada valmisolekut teha kindlaks uusi ELi jaoks probleemseid taimekahjustajaid, tagada poliitika ühtne kohaldamine ning suurendada asjaomaste sidusrühmade teadlikkust. Pooled vastanutest suhtusid taimepassi süsteemi laiendamisse seoses taimede jälgitavuse parandamisega positiivselt ning enamik sidusrühmi leidis, et selle tõhusus karantiinsete taimekahjustajate eest kaitsmisel on kas varasemast suurem või jäänud samasuguseks. ELi jaoks uute probleemsete taimekahjustajate kindlakstegemise valmisolekut hinnati senisest paremaks või samasuguseks ning enamik vastajaid oli seisukohal, et ka asjaomaste sidusrühmade arusaamine ja teadlikkus on kas senisest parem või jäänud samasuguseks.

Teisalt pidas aga ligikaudu kaks kolmandikku sidusrühmadest taimepassi süsteemi laiendamist (uuele eeskirjale üleminek ja selle rakendamine ning taimepassi väljastamine või asendamine) koormavaks ja keeruliseks ning ainult veerand leidis, et muudatus on hallatav, või ei täheldanud mingisugust mõju. Selline muudatuste tajumine (välja arvatud teatavad aspektid, mida on käsitletud selle aruande järgmistes osades) võib tuleneda asjaolust, et uute eeskirjade kohaldamise alguse ja käesoleva aruandega seotud hindamise läbiviimise vahele jäänud ajavahemik oli liiga lühike (2019. aasta detsember – 2021. aasta veebruar).

Et teha kindlaks taimerühmad, millega kaasnes kõige rohkem tehnilisi probleeme, paluti sidusrühmadel nimetada kuni kolm taime või taimerühma, mille korral neil esines taimepassi nõude laiendamise tõttu enim tehnilisi probleeme. Kolme peamise rühmana tõusid esile istutamiseks ettenähtud dekoratiivtaimed, seemned ja istutamiseks ettenähtud viljapuud. Vastupidise küsimuse korral, st et millised on kolm tehniliselt kõige lihtsamini käsitletavat rühma, nimetasid sidusrühmad sama kolme rühma, kuid selles kontekstis nimetati neid vähem.

Taimepassi nõude laiendamine kõikidele istutamiseks ettenähtud taimedele on toonud kaasa muutusi ettevõtjate ja riiklike taimekaitseorganisatsioonide töötajaskonnas ja töökoormuses. riiklike taimekaitseorganisatsioonide puhul oli töökoormusele avaldunud mõju suurem kui töötajaskonnale avaldunud mõju. Seda võib seletada asjaoluga, et osa neist institutsioonidest oli juba jõudnud maksimaalse töötajate arvu piirini, mistõttu ei olnud neil enam võimalik töökoormuse kasvust hoolimata uusi töötajaid värvata. Muudatuse mõju ettevõtjate isikkoosseisule ei olnud ühetaoline: rohkem kui pooled ei täheldanud mingisugust mõju või ei arvanud sellest midagi, seevastu ülejäänud tõid esile nii töötajaskonna kasvu kui ka kahanemist. Küll aga on selle tagajärjel suurenenud rohkem kui poolte küsimustikule vastanud ettevõtjate töökoormus.

3MUUD KÜSIMUSTIKUS HÕLMATUD TAIMEPASSI SÜSTEEMI ASPEKTID

3.1Taimepassi ühtlustatud vorm

Määruse (EL) 2016/2031 artikliga 83 on kehtestatud taimepassi ühtne vorm, mida peavad järgima kõik liikmesriigid, et tagada määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused. Sidusrühmad näivad selle muudatusega nõustuvat, kuna enamik neist leidis, et üleminek selle uue nõude järgimisele on olnud hallatav või lihtne. Ka selle muudatuse rakendamist ja keerukust hinnati üsna positiivselt, kuna küsimustikule vastanud sidusrühmadelt saadi rohkem positiivseid kui negatiivseid vastuseid.

Taimepassi ühtse vormi kehtestamine on toonud kaasa muutusi nii ettevõtjate kui ka riiklike taimekaitseorganisatsioonide töötajaskonnas ja töökoormuses. Ettevõtjate puhul oli muudatuse mõju töötajaskonnale ja töökoormusele sarnane, kuid riiklike taimekaitseorganisatsioonide puhul oli töökoormusele avaldunud mõju suurem.

3.2Taimepassi kinnitamine kaubeldava ühiku külge

Määruse (EL) 2016/2031 artikliga 88 kehtestati nõue, et ettevõtjad peavad taimepassi kinnitama taime, taimse saaduse ja muude objektide kaubeldava ühiku külge enne nende liidu territooriumil vedamist, et parandada taimede jälgitavust, vähendada taimekahjustajate edasikandumise riski ning suurendada ELi taimetervise süsteemi tunnustamist sidusrühmade seas. Sidusrühmadelt saadud vastustest nähtub, et see on olnud määrusega kehtestatud muudatustest üks keerulisemaid, ning see võib olla ka üks põhjuseid, miks enamik sidusrühmi pidas taimepassi süsteemi laiendamist kõigile istutamiseks ettenähtud taimedele koormavaks ja keeruliseks (vt 2. jagu).

Uuele nõudele üleminekut pidas koormavaks või väga koormavaks 65 % sidusrühmadest, selle rakendamine oli keeruline või (varasemate nõuetega võrreldes) palju keerulisem 81 % sidusrühmade arvates ning taimepassi väljastamist või asendamist hindasid senisest raskemaks pooled sidusrühmad.

Samuti on osutunud keeruliseks taimepassi kinnitamine teatavat tüüpi taimede, näiteks rullis turba, puidupalkide, mitmest väikesest partiist koosneva saadetise, mitme liigiga partiide või mitut liiki sisaldava poti külge.

Riiklikud taimekaitseorganisatsioonid leidsid, et taimepassi kinnitamine kaubeldava ühiku külge oli kasulik ja see on aidanud ennetustegevust tõhustada, ent ettevõtjad olid vastupidisel arvamusel (see ei olnud kasulik ega aidanud ennetustegevust tõhusamaks muuta). Seepärast tegid ettevõtjad ettepaneku, et taimepass lubataks lisada saatedokumentide, näiteks arvete juurde ning et võetaks kasutusele taimepassi elektrooniline versioon.

Taimepassi kinnitamine kaubeldava ühiku külge on toonud kaasa muutusi nii ettevõtjate kui ka riiklike taimekaitseorganisatsioonide töötajaskonnas ja töökoormuses. Riiklike taimekaitseorganisatsioonide puhul on mõju töökoormusele olnud suurem kui ettevõtjate puhul.

Nõue kinnitada taimepass kaubeldava ühiku külge on lisaks halduskoormusele suurendanud ka ettevõtjate ja tarneahela kulusid, sh ajakulu, eelkõige täheldati seda teatavat tüüpi materjalide puhul ning IT-süsteemide või -seadmete uuendamise vajaduse tõttu. Samuti vastasid kõik sidusrühmad, et on olnud vaja teha aktiivset teavitustööd, et informeerida ettevõtjaid uutele taimepassi nõuetele üleminekust.

3.3Taimepasside väljaandmiseks loa saanud ettevõtjatele esitatavad nõuded

Taimepassi süsteemi ühetaolise kohaldamise tagamiseks ja taimepassis sisalduva teabe usaldusväärsuse suurendamiseks kehtestati määrusega (EL) 2016/2031 taimepasse väljaandvatele ettevõtjatele uued nõuded: taimede jälgitavuse tagamise nõuded, taimepassi saamiseks vajaliku kontrolli nõuded, ettevõtjatele taimepasside väljaandmiseks loa andmise tingimused ning sellise loa saanud ettevõtjate kohustused (vastavalt artiklid 69, 87, 89 ja 90). Riiklikele taimekaitseorganisatsioonidele on kehtestatud üksikasjalikud eeskirjad ettevõtjate registreerimise kohta (artiklid 65 ja 66) ning ettevõtjatele taimepasside väljaandmise loa andmise kohta (artikkel 89).