KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE

Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne 2017

(2018/C 348/01)

SISUKORD

EESSÕNA 2

EUROOPA LIIDU POLIITIKARAAMISTIK, VALITSEMINE JA VASTUTUS 4

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON 9

2017. EELARVEAASTA KOKKUVÕTE 10

RAAMATUPIDAMISE KONSOLIDEERITUD AASTAARUANDED JA NENDE LISAD 12

BILANSS 13

TULEMIARUANNE 14

RAHAVOOGUDE ARUANNE 15

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 16

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD 17

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE PÕHJENDUS JA ANALÜÜS 92

EELARVE TÄITMISE ARUANDED JA NENDE LISAD 109

SÕNASTIK 166

LÜHENDITE LOETELU 170

EESSÕNA

Mul on heameel esitleda Euroopa Liidu majandusaasta aruannet 2017. See pakub täielikku ülevaadet ELi finantsidest ja ELi eelarve täitmisest eelmisel aastal, sh teavet tingimuslikest kohustustest, liidu finants- ja muudest kohustustest. Kajastades liidu meetmete mitmeaastast olemust, pakub aruanne selgitusi oluliste finantsnäitajate ja nende arengu kohta. Euroopa Liidu konsolideeritud majandusaasta aastaaruanne on osa komisjoni finantsaruandluse koondpaketist ja meie kõrgetasemelise finantsaruandluse süsteemi lahutamatu osa.

Kui 2016. aasta oli Euroopa projektis kahtlemise aasta, eriti Ühendkuningriigi otsuse tõttu liidust lahkuda, siis 2017. aasta oli uuenenud lootuste ja väljavaadete aasta.

Rooma lepingu 60. aastapäeva taustal oli meil võimalus Euroopa tuleviku üle sügavalt järele mõelda. Me kasutasime võimalust kinnitada taas oma pühendumust liidu väärtustele ja määratleda 27 liikmesriigist koosneva liidu prioriteedid.

2017. aastal keskendus Euroopa Liit majanduse elavnemise kestlikuks muutmisele. ELi ja euroala kasvumäärad ületavad ootusi, jõudes 2,4 %-ni, mis on 10 aasta kõrgeim tase. Sellegipoolest pidi EL võitlema rea probleemidega, mis olid seotud konkurentsivõime, rände ja julgeolekuga, ning kõrvaldama suurte loodusõnnetuste tagajärgi.

ELi eelarve on liidu ainulaadne vahend muuta ambitsioonid käegakatsutavateks tulemusteks. See täiendab liikmesriikide eelarveid, pakkudes Euroopa lisaväärtust valdkondades, kus koordineeritud reageering on kõige tõhusam ja tulemuslikum viis saavutada meie prioriteete.

2017. aasta oli praeguse mitmeaastase finantsraamistiku neljas rakendamisaasta, kõik finantsprogrammid toimivad nüüd täielikult. Samal ajal, arvestades paljusid ootamatuid probleeme, leidis taas kinnitust paindliku lähenemise tähtsus eelarve täitmisele. Mitmeaastase finantsraamistiku vaheläbivaatus pakkus täiendavaid vahendeid reageerimiseks ettenägematutele asjaoludele.

Vastu võetud 2017. aasta eelarve keskendus Euroopa kahele peamisele poliitikaprioriteedile: Euroopa majanduse jätkuva elavnemise toetamisele ning rände- ja pagulaskriisi lahendamisele. See tagas ühest küljest käimasolevate programmide rakendamise, ja pakkus teisest küljest rahalist toetust uute probleemide lahendamiseks.

Peaaegu poolega vahenditest (83,2 miljardit eurot kulukohustustena) ergutati majanduskasvu, tööhõivet ja konkurentsivõimet. See hõlmas teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamist programmi „Horisont 2020“ raames, hariduse rahastamist programmi „Erasmus+“ raames, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate rahastamist COSME programmi raames ning taristu rahastamist Euroopa ühendamise rahastust. Peale selle rahastati Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondist (EFSI) Euroopa investeerimiskava rakendamist ning edendati liikmesriikide ja piirkondade lähenemist Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu.

Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond on juba kaasanud 287 miljardi euro ulatuses uusi investeeringuid ja aidanud luua rohkem kui 300 000 töökohta. 2017. aasta detsembris otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu fondi laiendada ja suurendada selle vahendeid, et see suudaks 2020. aastaks kaasata kuni 500 miljardi euro ulatuses investeeringuid. Suurenes EFSI tagatisfond, mille komisjon asutas likviidsuspuhvri loomiseks, et tagada tagatise sissenõudmised EIP grupi poolt nende investeeringute katteks. Selles oli 2017. aasta lõpuks 3,5 miljardit eurot.

54 miljardit eurot eraldati majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamise programmidele, sh Euroopa Regionaalarengu Fondile, Ühtekuuluvusfondile ja Euroopa Sotsiaalfondile. Noorte tööhõive algatus, mille rakendamine 2017. aastal hoogustus, keskendub noorte töötuse vähendamisele kogu liidus. 2017. aasta lõpuks moodustasid toetamiseks valitud tegevuste rahastamiskõlblikud kulud peaaegu 7 miljardit eurot. Liikmesriigid teatavad, et algatusest on kasu saanud juba 1,7 miljonit noort.

Peale selle toimis ELi eelarve solidaarsusvahendina, näiteks võeti pärast 2016. ja 2017. aasta maavärinaid Itaalias Abruzzo, Lazio, Marche ja Umbria piirkonnas kasutusele 1,2 miljardi euro ulatuses ELi solidaarsusfondi vahendeid. See on suurim üksiksumma, mis on kunagi ühekorraga välja makstud.

58,6 miljardit eurot pühendati jätkusuutliku majanduskasvu edendamisele ja Euroopa loodusvarade säilitamisele. Programmide hulka kuulusid ühise põllumajanduspoliitika sambad – turutoetusmeetmed ja maaelu areng, kalandus ning kliima- ja keskkonnameetmed keskkonna ja kliimameetmete programmi (LIFE) raames.

ELi eelarve toetas jätkuvalt igakülgset Euroopa reageeringut rändekriisile ja Euroopa välispiiride haldamist. Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond (AMIF) aitas tõhusamalt hallata rändevoogusid ning töötada välja ühist vaadet varjupaiga- ja rändeküsimustele. 2017. aastal tehtud maksed moodustasid kokku 576,2 miljonit eurot, mis oli peaaegu kaks korda rohkem kui 2016. aastal. ELi eelarvest rahastatav Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet on oma laiendatud volitustega oluliselt tugevdanud oma kohalolu ELi välispiiridel eesmärgiga toetada liikmesriikide piirihaldust ja rakendada ühiselt integreeritud piirihaldust ELi tasandil.

ELi eelarve võimaldas liidul mängida ka tugevat rolli väljaspool Euroopat rahutul ajal Euroopa naabruskonnas. Lõpuks tahaksin veel nimetada ELi eelarve panust selliste globaalprobleemide lahendamisse nagu kliimamuutus, nähes kõigi ELi suuremate kuluprogrammide raames ette ka leevendamis- ja kohandumismeetmed. Eelarve osatähtsus kuluprogrammidesse integreeritud leevendamis- ja kohandumismeetmete rahastamises ulatus 2017. aastal 20,3 %ni.

Junckeri komisjoni prioriteet on olnud esimesest päevast peale liidu eelarve optimaalne toimimine. Me toetame Euroopa Parlamendi, liikmesriikide ja Euroopa Kontrollikoja tugevnevat rõhuasetust mitte üksnes programmide juhtimisviisile, vaid ka sellele, kas need annavad tulemusi valdkondades, mis on Euroopa kodanikele tõeliselt olulised.

Komisjon koos eelarvepädevate institutsioonidega kasutab jätkuvalt ära ELi eelarve potentsiaali investeerida majanduskasvu, luua töökohti ja lahendada ühiseid probleeme.

Eelarve ja personali eest vastutav Euroopa Komisjoni volinik

Günther H. Oettinger

EUROOPA LIIDU POLIITIKARAAMISTIK, VALITSEMINE JA VASTUTUS

Euroopa Liit on liit, millele 28 Euroopa riiki (1) (liikmesriigid) usaldavad ühiste eesmärkide saavutamise. Euroopa Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu inimväärikuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ja inimõiguste austamine, sealhulgas vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste austamine. Need on liikmesriikide ühised väärtused ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus.

1. POLIITIKARAAMISTIK

ELi aluslepingud

Üldised eesmärgid ja põhimõtted, millest liit ja Euroopa institutsioonid juhinduvad, on määratletud aluslepingutes. Liit ja ELi institutsioonid võivad tegutseda vaid neile aluslepingutega antud volituste piires neis lepingutes sätestatud eesmärkide saavutamiseks ning nad peavad seda tegema kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega (2). Oma eesmärkide saavutamiseks ja oma poliitika elluviimiseks näeb liit ette endale vajalikud rahalised vahendid. Eesmärkide saavutamise eest vastutab komisjon koostöös liikmesriikidega ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

Aluslepingutes püstitatud eesmärke täitmiseks on ELi käsutuses mitmesuguseid vahendeid, millest üks on ELi eelarve. Muud vahendid on näiteks seadusandlikud ettepanekud või poliitiliste strateegiate järgimine.

Euroopa 2020. aasta strateegia

Euroopa 2020. aasta strateegia, milles ELi liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid 2010. aastal kokku leppisid, määratleb ELi 10 aasta töökohtade loomise ja majanduskasvu strateegia ELi tasandil (3). Strateegia esitas kolm vastastikku tugevdavat prioriteeti – arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv – ja viis ELi peamist eesmärki. Strateegia edu sõltub liidu kõigi osaliste ühisest tegevusest.

ELi eelarve on kõigest üks ELi vahend strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide saavutamisse panustamisel. Euroopa 2020. aasta strateegia konkreetsete tulemuste saavutamiseks kasutatakse laia valikut liikmesriigi, ELi ja rahvusvahelise tasandi meetmeid.

Komisjoni poliitilised prioriteedid

Komisjoni poliitilised prioriteedid on määratletud komisjoni presidendi poliitilistes suunistes, milles on komisjoni meetmete tegevuskava, mis on täies kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegia kui ELi pikaajalise majanduskasvu strateegiaga.

10 PRIORITEETI

— Anda uut hoogu töökohtade loomisele ning majanduskasvu ja investeeringute edendamisele. — Mõistlik ja tasakaalustatud vabakaubandusleping Ameerika Ühendriikidega. — Ühendatud digitaalne ühtne turg. — Vastastikusel usaldusel põhinev õigusruum ja põhiõigused. — Vastupidav energialiit ja tulevikku suunatud kliimamuutuste poliitika. — Uue rändepoliitika suunas. — Süvendatud ja õiglasem siseturg tugevama tööstusbaasiga. — Euroopa kui tugev tegija rahvusvahelisel tasandil. — Süvendatud ja õiglasem majandus- ja rahaliit. — Demokraatlike muutuste liit.

Kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 (4)

Kestlik areng on olnud pikka aega Euroopa projekti keskmes. ELi aluslepingud tunnistavad selle majanduslikku, sotsiaalset ja keskkondlikku mõõdet, millele tuleks keskenduda samaaegselt. EL on pühendunud arengule, mis vastab tänapäeva vajadustele, ohverdamata tulevaste põlvede suutlikkust rahuldada oma vajadusi. ELi eelarve mängib olulist rolli paljude kestlikkusega seotud probleemide lahendamisel alates noorte töötusest kuni elanikkonna vananemise, kliimamuutuse, saaste, säästva energia ja rändeni. Praeguse komisjoni ametiajal on kestlik areng integreeritud olulistesse valdkondadeülestesse projektidesse ning valdkondlikesse tegevuspõhimõtetesse ja algatustesse.

Mitmeaastane finantsraamistik ja kuluprogrammid

ELi eelarvest toetatavaid poliitikavaldkondi rakendatakse kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku ja vastavate sektoripõhiste õigusaktidega, milles on määratletud kuluprogrammid.

Mitmeaastane finantsraamistik kirjeldab ELi poliitilisi prioriteete rahalises väljenduses piisavalt pika aja jooksul, et olla tulemuslik ning pakkuda oma ELi fondidelt toetuse saajatele ja kaasrahastavatele riigiasutustele sidusat pikaajalist nägemust. Selles sätestatakse kõigi ELi kulutuste ja peamiste kulukategooriate (rubriikide) aastased maksimumsummad (piirmäärad). Kõigi rubriikide ülemmäärade summa moodustab kõigi kulukohustuste assigneeringute ülemmäära. Mitmeaastane finantsraamistik on võetud vastu ühehäälselt, mis tähendab, et liikmesriigid on kokku leppinud eesmärgid ja kulude suuruse (eelarveliste kulukohustuste ja maksete assigneeringute piirnormid) ning sellega on nõustunud ka Euroopa Parlament. ELi eelarve ning parlamendi ja nõukogu vastu võetud programmide haldamise ja täitmise eest vastutab komisjon. Enamus tegelikust täitmisest ja kulutustest (umbes 75 %) langeb riiklikele ja kohalikele ametiasutustele, kuid komisjon vastutab eelarve järelevalve eest. Komisjon haldab eelarvet Euroopa Kontrollikoja tähelepaneliku pilgu all. Mõlemad institutsioonid püüavad tagada, et rahalisi vahendeid kasutatakse otstarbekalt.

Institutsioonidevaheline kokkulepe

Mitmeaastast finantsraamistikku täiendab institutsioonidevaheline kokkulepe (5), mis on Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poliitiline kokkulepe. See kokkulepe võeti vastu 2013. aastal vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 295. Selle eesmärk on rakendada eelarvedistsipliini, parandada iga-aastase eelarvemenetluse toimimist ja institutsioonidevahelist koostööd eelarve küsimustes ning tagada usaldusväärne finantsjuhtimine.

Aastaeelarve

Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 314 koostab aastaeelarve komisjon ning selle võtavad vastu Euroopa Parlament ja nõukogu tavaliselt iga aasta detsembri keskel. Eelarve tasakaalu põhimõtte kohaselt peavad eelarveaasta tulud ja kulud (maksete assigneeringud) olema tasakaalus.

ELi peamine rahastamisallikad on omavahenditulud, mida täiendavad muud tulud. Omavahendite liike on kolm: traditsioonilised omavahendid (näiteks tolli- ja suhkrumaksud), käibemaksupõhised omavahendid ja kogurahvatulul põhinevad omavahendid. Muud ELi tegevusest saadavad tulud (näiteks konkurentsitrahvid) moodustavad tavaliselt alla 10 % kogutulust. Eelarve rahastamiseks vajamineva omavahendite kogusumma määrab kogukulu, millest on lahutatud muud tulud. Omavahendite kogusumma ei tohi ületada 1,20 % liikmesriikide kogurahvatulust.

ELi põhitegevuskulud katavad mitmeaastase finantsraamistiku erinevaid rubriike ja esinevad erinevas vormis olenevalt sellest, kuidas raha välja makstakse ja millist eelarve täitmise viisi kasutatakse. ELi eelarvet täidetakse kolmel viisil:

Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega: selle eelarve täitmise viisi korral delegeeritakse eelarve täitmine liikmesriikidele. Sellesse rühma kuulub 75 % kuludest ja seda kasutatakse näiteks põllumajanduskulude ja struktuurimeetmete puhul.

Eelarve otsene täitmine: seda eelarve täitmise viisi kasutatakse juhul, kui eelarvet täidavad otseselt komisjoni talitused.

Eelarve kaudne täitmine: seda eelarve täitmise viisi kasutatakse juhul, kui komisjon teeb eelarve täitmise ülesandeks kolmandatele osapooltele, näiteks ELi reguleerimisametitele või rahvusvahelistele organisatsioonidele.

Finantsmäärus

Üldeelarve suhtes kohaldatav finantsmäärus on ELi rahanduses keskne õigusakt, milles on määratletud ELi eelarve suhtes kohaldatavad finantseeskirjad.

2. JUHTIMINE JA VASTUTUS ELis

2.1. INSTITUTSIOONILINE ÜLESEHITUS

ELi juhtivad organisatsioonid on ELi institutsioonid, ametid ja muud ELi asutused, mis on loetletud raamatupidamise konsolideeritud aastaaruande lisade punktis 9. Euroopa Investeerimispank (EIP) ja Euroopa Investeerimisfond (EIF) finantsmääruse kohaldamisalasse ei kuulu. Peamised institutsioonid, kelle ülesanne on töötada välja poliitika ja võtta vastu otsused, on Euroopa Parlament, Euroopa Ülemkogu, nõukogu ja komisjon.

Komisjon on ELi täidesaatev organ, kes edendab ELi üldisi huve. Ta teeb seda, esitades seadusandlikke ettepanekuid, rakendades ELi poliitikat, valvates aluslepingute ja Euroopa õiguse kohaldamise õigsuse järele, hallates ELi eelarvet ja esindades liitu väljaspool Euroopat.

Komisjoni sisemine toimimine põhineb real olulistel, head valitsemistava toetavatel põhimõtetel: selged rollid ja vastutusalad, tugev pühendumus tulemusjuhtimisele ja vastavus õigusraamistikule, selged aruandekohusluse mehhanismid, kvaliteetne ja kaasav reguleeriv raamistik, avatus ja läbipaistvus ning kõrged eetikanormid.

2.2. KOMISJONI JUHTIMISSTRUKTUUR

Euroopa Komisjonil on unikaalne juhtimissüsteem, milles tehakse selget vahet poliitilistel ja halduslikel järelevalvestruktuuridel ja milles on selgesti määratletud vastutusalad ja finantsaruandlus (6). See süsteem põhineb aluslepingutel ja selle struktuur on arenenud, et kohanduda muutuva keskkonnaga ja jääda vastavusse asjaomastes rahvusvahelistes standardites (7) sätestatud parimate tavadega.

— Kollegiaalset poliitilist vastutust komisjoni töö eest kannab volinike kolleegium. Operatiivne rakendamine on delegeeritud peadirektoritele ja talituste juhtidele, kes juhivad komisjoni juhtimisstruktuuri (8).

— Kolleegium delegeerib oma finantsjuhtimise ülesandeid peadirektoritele või talituste juhtidele, kellest saavad seeläbi volitatud eelarvevahendite käsutajad. Neid ülesandeid võib delegeerida edasi direktoritele, üksuste juhtidele ja teistele, kellest saavad seeläbi edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad. Eelarvevahendite käsutajad vastutavad kogu haldusprotsessi eest, alates selle kindlaksmääramisest, mida tuleb institutsiooni poolt seatud poliitikavaldkondade eesmärkide saavutamiseks teha, kuni tegevuse haldamiseni nii tegevuslikust kui ka eelarve seisukohast.

Seega on finantsjuhtimise rollid ja ülesanded komisjonis selgesti määratletud ja rakendatud. See on selgete vastutusaladega detsentraliseeritud lähenemisviis, mille eesmärk on luua juhtimiskultuur, mis innustaks ametnikke võtma vastutust nende kontrolli all oleva tegevuse eest ning anda neile kontroll nende vastutuse all olevate tegevuste üle.

Komisjoni strateegilise planeerimise ja programmitöö tsükli raames nõutakse igalt eelarvevahendite käsutajalt aasta tegevusaruande koostamist meetmete, poliitiliste saavutuste ja aasta tulemuste kohta. Selles ta kinnitab, et tema eraldatud vahendeid on kasutatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt ning et kehtestatud kontrollimenetlused pakuvad vajalikke tagatisi aruande aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Need tulemused võetakse komisjoni tasandil vastu ning avaldatakse koondsummana eelarve halduse ja täitmise aastaaruandes. Need saadetakse ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule. See aruanne on volinike kolleegiumi peamine eelarve haldamise vahend.

Komisjoni peaarvepidaja vastutab tsentraalselt rahavoogude juhtimise, sissenõudmismenetluste, rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamise standarditel põhinevate raamatupidamiseeskirjade ja meetodite sätestamise, raamatupidamissüsteemide valideerimise ning komisjoni ja ELi majandusaasta konsolideeritud aruannete koostamise eest. Peaarvepidajal tuleb ka anda majandusaasta aruandele allkiri deklareerimaks, et see annab tõese ülevaate Euroopa Liidu finantsseisundi, tegevuse tulemuste ja rahavoogude kõigist olulistest tahkudest. Raamatupidamise aastaaruande võtab vastu volinike kolleegium. Peaarvepidaja täidab oma funktsiooni sõltumatult ja tal on suur vastutus finantsaruandluse eest komisjonis. Komisjoni siseaudiitor on samuti tsentraliseeritud ja sõltumatu funktsiooni täitja, kes esitab sõltumatuid nõuandeid, seisukohti ja soovitusi komisjoni, ELi asutuste ja muude autonoomsete asutuste sisekontrollisüsteemide kvaliteedi ja toimimise kohta.

Auditi järelevalvekomitee võtab järelmeetmeid auditite, eelkõige siseauditi talituse, aga ka Euroopa Kontrollikoja omade alusel ning hindab siseauditi kvaliteeti, et saada üldisem ülevaade komisjoni kontrollisüsteemidest.

Tähtsat rolli komisjoni juhtimises mängib üldjuhatus, kes teostab järelevalvet ja koordinatsiooni peamiste haldusküsimuste üle, sh seoses finants- ja inimressursside juhtimisega. Üldjuhatuse eesotsas on peasekretär. Üldjuhatus kutsub regulaarselt kokku eelarve, inimressursside ja IT eest vastutavad peadirektorid ja kabinetid veendumaks, et komisjonil on olemas vajalikud organisatsioonilised ja tehnilised struktuurid presidendi määratletud poliitiliste prioriteetide tõhusaks ja tulemuslikuks saavutamiseks.

2.3. TULEMUSRAAMISTIK

Kindlate tulemusraamistike rakendamine on oluline tugeva tulemustele orienteerituse, ELi lisandväärtuse ja ELi programmide usaldusväärse juhtimise tagamiseks. ELi eelarve tulemusraamistik on väga põhjalik, olles tulemuspõhise eelarvestamise raamistike standardnäitaja poolest kõrgemal kohal kui üksi Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) kuuluv riik. ELi eelarve tulemusraamistiku kaudu esitatakse aruandeid mitut liiki ja mitme tasandi strateegiliste eesmärkide, sihtide ja ülesannete, sh Euroopa 2020. aasta strateegia ja muude poliitiliste prioriteetide kohta. See peab võtma arvesse ka eesmärkide mitmekesisust ning poliitikavaldkondade ja programmide vastastikust täiendavust ja integreerimist, samuti liikmesriikide olulist rolli ELi eelarve täitmisel.

— Sihid, näitajad ja eesmärgid kajastuvad programmide õiguslikes alustes ning komisjon annab nende kohta igal aastal aru eelarveprojektile lisatavate programmide tegevusaruannete kaudu. Nendes esitatakse oluline teave, mis on vajalik programmi hoolika kontrollimise ja selle tulemuslikkuse mõõtmiseks: see hõlmab 7 aasta finantskohustusi, programmi tulemuslikkuse baasväärtused (poliitikameetme lähtepunktid), lõppeesmärgid (saavutamiseks mitmeaastase programmitöö perioodi lõpuks) ja vahe-eesmärgid.

— Komisjon rakendab algatust „Tulemustele keskenduv ELi eelarve“, et tagada ressursside eraldamine prioriteetidele ja see, et iga meede on tulemuslik ja annab lisaväärtust. Toetudes 2014.–2020. aasta tulemusraamistikule, edendab komisjon paremat tasakaalu nõuete järgimise ja tulemuslikkuse vahel.

— Eelarve halduse ja täitmise aastaaruandes antakse igakülgne ülevaade ELi eelarve tulemuslikkusest, haldamisest ja kaitsest. Selles selgitatakse, kuidas ELi eelarve toetab Euroopa Liidu poliitilisi prioriteete, ELi eelarvega saavutatud tulemusi ja seda, millist rolli mängib komisjon eelarve ja finantsjuhtimise kõrgeimate normide tagamisel ja edendamisel.

— Euroopa Kontrollikoja lähenemisviis eelarve kvalitatiivsetele aspektidele, sh tulemuslikkusele tema aastaaruandes ja eriaruannetes on süstemaatiline ja põhjalik.

Kõik need elemendid tagavad eelarvepädevatele institutsioonidele hea võimaluse võtta tulemuslikkust olulise tegurina arvesse järgmise aastaeelarve üle otsustamisel.

2.4. FINANTSARUANDLUS

ELi finantsaruandluse põhielement on ELi finantsaruannete koondpakett, mis koosneb ELi majandusaasta konsolideeritud aruandest, eelarve halduse ja täitmise aastaaruandest ja eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse järelmeetmete aruandest. Finantsaruannete koondpakett annab avalikkusele igal aastal igakülgse ülevaate ELi rahalisest ja tegevuslikust olukorrast.

ELi majandusaasta konsolideeritud aruandes esitatakse finantsteave ELi institutsioonide, ametite ja muude asutuste kohta nii tekkepõhise raamatupidamise kui ka eelarve seisukohast. See aruanne ei sisalda liikmesriikide majandusaasta aruandeid.

Majandusaasta konsolideeritud aruanne koosneb kahest eraldiseisvast, kuid omavahel seotud osast:

a) Raamatupidamise konsolideeritud aastaaruannetest ja

b) eelarve täitmise aruannetest, mis annavad koondülevaate eelarve täitmisest.

Peale selle on majandusaasta konsolideeritud aruandele lisatud raamatupidamise aastaaruande põhjendus ja analüüs, milles võetakse kokku raamatupidamise aastaannetes kajastatud olulised muutused ja suundumused ning selgitatakse ELi ees seisvaid märkimisväärseid riske ja ebakindlust, millega on vaja tulevikus tegeleda.

Komisjoni aruandlus ja aruandekohustus

Finantsaruandluse koondpakett ELi majandusaasta konsolideeritud aruanne Eelarve halduse ja täitmise aastaaruanne Aruanne eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta Muud aruanded Üldaruanne Euroopa Liidu tegevuse kohta Peadirektoraatide aasta tegevusaruanded Eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruanne

2.5. VÄLISAUDIT JA EELARVE TÄITMISELE HEAKSKIIDU ANDMISE MENETLUS

Välisaudit

Euroopa Kontrollikoda (edaspidi „kontrollikoda“) on ELi institutsioonide (ja asutuste) välisaudiitor. Kontrollikoja ülesanne on aidata kaasa ELi finantsjuhtimise parandamisele, edendada aruandekohuslust ja läbipaistvust ning toimida ELi kodanike finantshuvide sõltumatu kaitsjana. Kontrollikoja roll ELi sõltumatu välisaudiitorina on kontrollida, et ELi vahendid oleksid õigesti kajastatud, et neid kogutaks ja kasutataks kooskõlas asjassepuutuvate eeskirjade ja määrustega ning et neist saadav kasu oleks võimalikult suur.

ELi majandusaasta aruannet ja tema usaldusväärset finantsjuhtimist auditeerib kontrollikoda, kes oma tegevuse käigus koostab ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule järgmise:

(1) aastaaruanne üldeelarvest rahastatava tegevuse kohta, milles on esitatud kontrollikoja tähelepanekud majandusaasta aruande ja selle aluseks olevate tehingute kohta;

(2) kontrollikoja audititele tuginev ja aastaaruandes kinnitava avalduse vormis esitatud arvamus, millega kinnitatakse i) raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja ii) kogutud tulude ja lõplikele makse saajatele tehtud maksetega seotud, raamatupidamise aastaaruande aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust ning

(3) konkreetsete valdkondade eriaruanded.

Eelarve täitmisele heakskiidu andmine

Eelarvetsükli viimane etapp on asjaomase eelarveaasta eelarve täitmisele heakskiidu andmine. See kujutab endast eelarve täitmise väliskontrolli poliitilist mõõdet. See on otsus, millega eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutav institutsioon (s.o nõukogu soovituse alusel tegutsev Euroopa Parlament) vabastab komisjoni (ja teised ELi asutused) vastutusest asjaomase eelarve haldamise eest. Kõnealune otsus põhineb ELi konsolideeritud raamatupidamise aastaaruande ja komisjoni aruannete (eelarve halduse ja täitmise aastaaruanne, eelmise aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse järelmeetmete aruanne ning aastaaruanne eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile läbiviidud siseauditite kohta), samuti Euroopa Kontrollikoja aastaaruande auditiarvamuse ja eriaruannete läbivaatamisel. Selles võetakse arvesse ka komisjoni kirjalikke vastuseid küsimustele ja täiendavatele teabetaotlustele ning eelarvevoliniku ja peamiste kuluvaldkondade eest vastutavate volinike ärakuulamisi Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjoni ees.

Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse tulemus võib olla üks kolmest: heakskiidu andmine, selle edasilükkamine või heakskiidu andmisest keeldumine. Lõpliku eelarve täitmisele heakskiidu andmise aruanded sisaldavad ka nii Euroopa Parlamendi kui ka nõukogu konkreetseid komisjonile suunatud nõudeid taotlusi. Neid taotlusi käsitletakse järelmeetmete aruandes, milles komisjon esitab ülevaate konkreetsetest meetmetest, mida ta on võtnud või plaanib võtta.

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON

Euroopa Liidu majandusaasta konsolideeritud aruanne 2017 on koostatud teabe alusel, mille on esitanud Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 148 lõikes 2 osutatud institutsioonid ja asutused. Deklareerin, et see on koostatud kooskõlas kõnealuse finantsmääruse IX jaotisega ning raamatupidamise aastaaruannete lisades toodud raamatupidamispõhimõtete, -eeskirjade ja -meetoditega.

Olen saanud nimetatud institutsioonide ja asutuste peaarvepidajatelt kogu teabe, mis on vajalik Euroopa Liidu varasid ja kohustusi ning eelarve täitmist kajastava raamatupidamise aastaaruande koostamiseks, ning nimetatud institutsioonide ja asutuste peaarvepidajad on tõendanud selle teabe usaldusväärsust.

Deklareerin, et kõnealuse teabe ja kontrolli põhjal, mida pidasin vajalikuks teha Euroopa Komisjoni raamatupidamise aastaaruande kinnitamiseks, võin olla piisavalt kindel, et käesolev raamatupidamise aastaaruanne annab õiglase ülevaate Euroopa Liidu finantsseisundi, tegevuse tulemuste ja rahavoogude kõigist olulistest tahkudest.

[allkiri] Rosa ALDEA BUSQUETS komisjoni peaarvepidaja 22. juuni 2018. a.

2017. EELARVEAASTA KOKKUVÕTE

Liidu 2017. aasta eelarve täitmine

Vastu võetud 2017. aasta eelarve keskendus Euroopa kahele peamisele poliitikaprioriteedile: toetada Euroopa majanduse jätkuvat elavnemist ning leida lahendus turvalisuse ja humanitaarprobleemidele meie naabruses. Lisavahendeid kasutati investeerimiseks Euroopa Liidu majanduskasvu, töökohtade loomisse ja konkurentsivõimesse, samuti ELi välispiiride kaitsmiseks vajalike vahendite hankimiseks, julgeoleku tugevdamiseks liidu sees ja väljaspool, pagulaste vastuvõtmise ja integreerimise toetamiseks ning rände algpõhjuste kõrvaldamiseks päritolu- ja transiidiriikides.

ELi 2017. aasta eelarve täitmise maht oli kokku 171,1 miljardi euro ulatuses kulukohustuste assigneeringuid ja 137,4 miljardi euro ulatuses maksete assigneeringuid.

Peaaegu poolega vahenditest (83,3 miljardit eurot kulukohustustena) ergutati majanduskasvu, tööhõivet ja konkurentsivõimet. Rahastati teadusuuringuid ja innovatsiooni programmi „Horisont 2020“ raames, haridust programmi „Erasmus+“ raames, väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid COSME programmi raames, Euroopa ühendamise rahastut, Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi tagatisfondi, mis on Euroopa investeerimiskava liikumapanev jõud, ning edendati liikmesriikide ja piirkondade lähenemist Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide abil. Peale selle toetati ELi eelarvest Euroopa põllumajandustootjaid44,7 miljardi euro ulatuses maksete investeeringutes.

Eelarvet kasutati ka liidu välispiiride tugevdamiseks ning pagulaskriisi lahendamiseks ja võitluseks ebaseadusliku rände vastu, rahastades tõhusamaid rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastaseid vahendeid ja luues pikaajalisi rändestiimuleid koostöös päritolu- ja transiidiriikidega, samuti seadusliku rände poliitika tugevdamiseks, mis hõlmab kaitset vajavate isikute ümberasustamist, ja liikmesriikide toetamiseks pagulaste integreerimisel ELis.

Ühendkuningriigi väljaastumine Euroopa Liidust

Taust

23. juunil 2016 hääletas enamik Euroopa Liidu liikmesust käsitleval referendumil osalenud Ühendkuningriigi kodanikke EList lahkumise poolt. 29. märtsil 2017 teatas Ühendkuningriik Euroopa Ülemkogule ametlikult oma kavatsusest EList ja Euroopa Aatomienergiaühendusest (Euratom) lahkuda. Sellega algatas Ühendkuningriik Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohase menetluse liikmesriigi liidust väljaastumise kohta.

Läbirääkimisprotsess

29. aprillil 2017 toimunud Euroopa Ülemkogu erakorralisel kohtumisel võtsid 27 liikmesriigi juhid vastu poliitilised suunised Ühendkuningriigi korrakohase väljaastumise kohta EList. Nendes määrati kindlaks läbirääkimiste raamistik ning sätestati ELi üldised seisukohad ja põhimõtted. Neli päeva hiljem saatis komisjon nõukogule soovituse artikli 50 kohaste läbirääkimiste alustamiseks Ühendkuningriigiga, sealhulgas läbirääkimisjuhiste kavandi.

22. mail võttis nõukogu vastu otsuse, millega anti luba läbirääkimiste alustamiseks Ühendkuningriigiga ja nimetati komisjon ametlikult ELi poolseks läbirääkijaks. Nõukogu võttis vastu ka esimesed läbirääkimisjuhised. Nendega nähti ette läbirääkimiste selge struktuur ja ELi ühtne lähenemisviis.

ELi esindab Michel Barnier, kelle Euroopa Komisjon määras pealäbirääkijaks. Michel Barnier’ alluvuses olev Euroopa Komisjoni töörühm koordineerib tööd kõigis läbirääkimistega seotud strateegilistes, operatiivsetes, õigus- ja finantsküsimustes. Komisjon annab läbirääkimiste käigus aru nõukogule ning hoiab ka Euroopa Parlamenti läbirääkimistega põhjalikult ja korrapäraselt kursis.

Läbirääkimiste esimene etapp

Läbirääkimiste esimene etapp algas 19. juunil 2017. Kõneluste eesmärk oli saavutada võimalikult suur selgus ja õiguskindlus ning lahendada Ühendkuningriigi EList lahutamise küsimused.

2017. aastal peeti kuus läbirääkimisvooru. Läbirääkimistes keskenduti kolmele olulisemale valdkonnale: kodanike õiguste kaitsmine, Iirimaa ja Põhja-Iirimaa ainulaadse olukorra käsitlemise raamistik ning finantskokkulepe, millega tagatakse, et nii EL kui ka Ühendkuningriik täidavad enne viimase väljaastumist võetud finantskohustusi. Läbirääkimised hõlmasid ka muid lahkumisküsimusi.

8. detsembril 2017 soovitas Euroopa Komisjon Euroopa Ülemkogul teha järelduse, et Ühendkuningriigiga artikli 50 kohaselt peetud läbirääkimiste esimeses etapis on tehtud piisavalt edusamme. Komisjoni hinnang põhines komisjoni ja Ühendkuningriigi valitsuse läbirääkijate vahel kokku lepitud ühisaruandel. Ühendkuningriik nõustus selles ühisaruandes täitma kõik oma praeguse mitmeaastase finantsraamistiku ja varasemate finantsperspektiivide kohased kohustused nii, nagu oleks ta ikka veel liikmesriik, sh oma osa liidu kohustustes ja tingimuslikes kohustustes.

15. detsembril kinnitas Euroopa Ülemkogu, et on saavutatud piisav edasiminek, ning riigijuhid võtsid vastu suunised läbirääkimiste teise etapi alustamiseks; suunistes käsitletakse võimalikku üleminekukorda ning ELi ja Ühendkuningriigi edasisi suhteid.

Läbirääkimiste järgmine etapp

20. detsembril 2017 saatis Euroopa Komisjon nõukogule soovituse alustada arutelusid läbirääkimiste järgmise etapi üle, sealhulgas läbirääkimisjuhiste kavandi. Need juhised täiendavad 2017. aasta mai läbirääkimisjuhiseid ja sisaldavad täiendavaid üksikasju võimaliku üleminekukorra kohta.

Soovituses tuletatakse meelde ka vajadust läbirääkimiste esimese etapi tulemused õiguslikult vormistada, nagu on kirjeldatud komisjoni teatises ja ühisaruandes. Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 15. detsembri suunistega võeti täiendavad läbirääkimisjuhised üleminekukorra kohta vastu 29. jaanuaril 2018.

Komisjon avaldas 19. märtsil 2018 väljaastumislepingu projekti, milles andis ülevaate 16.–19. märtsi 2018. aastal Ühendkuningriigiga peetud läbirääkimiste voorus tehtud edusammudest. EL ja Ühendkuningriik esitasid läbirääkimiste esimesel etapil tehtud edusammude tulemusel (mida on kirjeldatud ühisaruandes) õigusliku teksti – väljaastumislepingu finantskokkulepet käsitleva osa.

Euroopa Ülemkogu väljastas 23. märtsil 2018, pärast väljaastumislepingu projekti avaldamist, täiendavad suunised läbirääkimiste avamiseks üldise arusaamise üle ELi ja Ühendkuningriigi tulevaste suhete raamistikust. Läbirääkimised peaksid lõpule jõudma 2018. aasta sügisel. Nii jääb enne 29. märtsi 2019 piisavalt aega selleks, et nõukogu saaks sõlmida väljaastumislepingu pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist ja Ühendkuningriik kiidaks selle oma menetluste kohaselt heaks.

Finantskokkulepe ja ELi raamatupidamise aastaaruanne 2017

Finantskokkuleppe kohta väideti ühisaruandes, et Ühendkuningriik on nõus täitma kõik oma praeguse mitmeaastase finantsraamistiku ja varasemate finantsperspektiivide kohased kohustused nii, nagu oleks ta ikka veel liikmesriik. Sama kinnitas ka 19. märtsil avaldatud väljaastumislepingu projekt. Konkreetsemalt on väljaastumislepingu projektis öeldud, et Ühendkuningriik täidab oma osa järgmistest liidu ees võetud kohustustest:

— liidu eelarve ja liidu detsentraliseeritud asutuste eelarvete eelarvelised kulukohustustes seisuga 31. detsember 2020 – vt väljaastumislepingu artikkel 133;

— kuni 31. detsembrini 2020 tekkinud liidu kohustuste rahastamises, mõningate eranditega – vt artikkel 135;

— liidu tingimuslikes finantskohustustes, mis tulenevad enne väljaastumiskuupäeva otsustatud/heakskiidetud finantstehingutest – vt artikkel 136, ning

— liidu tingimuslike kohustuste täitmiseks tehtavates maksetes, mille tähtaeg saabub seoses liidu finantshuvidega seotud kohtuasjadega (kohtuasjad, mille reguleerimiseseme moodustavad asjaolud tekkisid hiljemalt 31. detsembril 2020) – vt artikkel 140.

See on värskeim teave aruande koostamise ajaks. Praeguse olukorra alusel väljaastumisprotsess ELi konsolideeritud raamatupidamise aastaaruannet 31. detsembri 2017. aasta seisuga ei mõjuta.

Samuti tuleb märkida, et komisjon esitas 2. mail 2018 ettepaneku järgmise, 2021. aastal algava mitmeaastase finantsraamistiku kohta, mis on koostatud eeldusel, et Ühendkuningriik ei ole enam liikmesriik.

RAAMATUPIDAMISE KONSOLIDEERITUD AASTAARUANDED JA NENDE LISAD (1)

SISUKORD

BILANSS 13

TULEMIARUANNE 14

RAHAVOOGUDE ARUANNE 15

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 16

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD 17

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED 17

2. BILANSI LISAD 29

3. TULEMIARUANDE LISAD 58

4. TINGIMUSLIKUD KOHUSTUSED JA TINGIMUSLIKUD VARAD 66

5. EELARVELISED KULUKOHUSTUSED JA JURIIDILISED KOHUSTUSED 70

6. FINANTSRISKIDE JUHTIMINE 74

7. SEOTUD OSAPOOLI KÄSITLEVAD ANDMED 86

8. BILANSIPÄEVAJÄRGSED SÜNDMUSED 88

9. KONSOLIDEERIMISE ULATUS 88

BILANSS

Miljonites eurodes Lisa punkt 31.12.2017 31.12.2016 PÕHIVARA Immateriaalne vara 2.1 405 381 Kinnisvara ja seadmed 2.2 10 745 10 068 Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringud 2.3 581 528 Finantsvarad 2.4 59 980 62 247 Eelmaksed 2.5 25 022 21 901 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 611 717 97 344 95 842 KÄIBEVARA Finantsvarad 2.4 8 655 3 673 Eelmaksed 2.5 24 005 23 569 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 11 755 10 905 Laovaru 2.7 295 165 Raha ja raha ekvivalendid 2.8 24 111 28 585 68 821 66 897 AKTIVA KOKKU 166 165 162 739 PIKAAJALISED KOHUSTUSED Pension ja muud töötajahüvitised 2.9 (73 122 ) (67 231 ) Eraldised riskide ja kulude katteks 2.10 (2 880 ) (1 936 ) Finantskohustused 2.11 (50 063 ) (55 067 ) (126 065 ) (124 234 ) LÜHIAJALISED KOHUSTUSED Eraldised riskide ja kulude katteks 2.10 (659) (675) Finantskohustused 2.11 (6 850 ) (2 284 ) Kreditoorne võlgnevus 2.12 (39 048 ) (40 005 ) Kumuleerunud kulud ja edasilükkunud tulu 2.13 (63 902 ) (67 580 ) (110 459 ) (110 544 ) PASSIVA KOKKU (236 524 ) (234 778 ) NETOVARA (70 359 ) (72 040 ) Reservid 2.14 4 876 4 841 Liikmesriikidelt sissenõutavad summad (2) 2.15 (75 234 ) (76 881 ) NETOVARA (70 359 ) (72 040 )

TULEMIARUANNE

Miljonites eurodes Lisa punkt 2017 2016 TULUD Mittekaubanduslikest tehingutest saadud tulu Kogurahvatulupõhised omavahendid 3.1 78 620 95 578 Traditsioonilised omavahendid 3.2 20 520 20 439 Käibemaksupõhised omavahendid 3.3 16 947 15 859 Trahvid 3.4 4 664 3 858 Kulude sissenõudmine 3.5 1 879 1 947 Muud 3.6 10 376 5 740 133 006 143 422 Kaubanduslikest tehingutest saadud tulu Finantstulud 3.7 1 845 1 769 Muud 3.8 1 332 998 3 177 2 767 Kogutulu 136 183 146 189 KULUD Täidetud liikmesriikide poolt 3.9 Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (44 289 ) (44 152 ) Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja teised maaelu arengu vahendid (11 359 ) (12 604 ) Euroopa Regionaalarengu Fond ja Ühtekuuluvusfond (17 650 ) (35 045 ) Euroopa Sotsiaalfond (7 353 ) (9 366 ) Muud (1 253 ) (1 606 ) Täidetud komisjoni, rakendusametite ja usaldusfondide poolt 3.10 (15 738 ) (15 610 ) Täidetud muude ELi ametite ja asutuste poolt 3.11 (2 667 ) (2 547 ) Täidetud kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide poolt 3.11 (4 115 ) (3 258 ) Täidetud muude üksuste poolt 3.11 (1 478 ) (2 035 ) Personali- ja pensionikulud 3.12 (10 002 ) (9 776 ) Muudatused töötajahüvitiste kindlustusmatemaatilistes eeldustes 3.13 (3 544 ) (1 068 ) Finantskulud 3.14 (1 896 ) (1 904 ) Muud kulud 3.15 (6 756 ) (5 486 ) Kulud kokku (128 101 ) (144 456 ) EELARVEAASTA TULEM 8 082 1 733

RAHAVOOGUDE ARUANNE

Miljonites eurodes 2017 2016 Eelarveaasta tulem 8 082 1 733 Põhitegevus Amortisatsioon (finantsvara) 99 88 Amortisatsioon 888 575 Laenude (suurenemine)/vähenemine 497 1 774 Eelmaksete (suurenemine)/vähenemine (3 557 ) (314) Kaubanduslike ja mittekaubanduslike nõuete (suurenemine)/vähenemine (745) (1 297 ) Varude (suurenemine)/vähenemine (130) (26) Pensioni- ja muude töötajahüvitiste kohustuste suurenemine/(vähenemine) 5 891 3 417 Eraldiste suurenemine/(vähenemine) 928 581 Finantskohustuste suurenemine/(vähenemine) (438) (2 351 ) Kreditoorse võlgnevuse suurenemine/(vähenemine) (957) 7 813 Kumuleerunud kulude ja edasilükkunud tulude suurenemine/(vähenemine) (3 678 ) (821) Mitterahalise tuluna kajastatud eelneva aasta eelarvetulem (6 405 ) (1 349 ) Muud mitterahalised muutused 3 18 Investeerimistegevus Immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete (suurenemine)/vähenemine (1 687 ) (2 073 ) Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringute (suurenemine)/vähenemine (53) (31) Müügivalmis finantsvarade (suurenemine)/vähenemine (3 190 ) (822) Õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud finantsvara (suurenemine)/vähenemine (22) (0) NETORAHAVOOD (4 474 ) 6 914 Raha ja raha ekvivalentide suurenemine/(vähenemine) (neto) (4 474 ) 6 914 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta alguse seisuga 28 585 21 671 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta lõpu seisuga 24 111 28 585

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE

Miljonites eurodes Liikmesriikidelt sissenõutavad summad Kumuleerunud ülejääk/(puudujääk) Muud reservid Õiglase väärtuse reserv Netovara SALDO SEISUGA 31.12.2015 (77 124 ) 4 390 292 (72 442 ) Muutused tagatisfondi reservis (82) 82 — — Õiglase väärtuse muutused — — 33 33 Muud (59) 44 — (15) Liikmesriikidele tagasi makstud 2015. aasta eelarve ülejääk (1 349 ) — — (1 349 ) Eelarveaasta tulem 1 733 — — 1 733 SALDO SEISUGA 31.12.2016 (76 881 ) 4 516 325 (72 040 ) Muutused tagatisfondi reservis (20) 20 — — Õiglase väärtuse muutused — — (2) (2) Muud (11) 62 (46) 5 Liikmesriikidele tagasi makstud 2016. aasta eelarve ülejääk (6 405 ) — — (6 405 ) Eelarveaasta tulem 8 082 — — 8 082 SALDO SEISUGA 31.12.2017 (75 234 ) 4 598 278 (70 359 )

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED

1.1. ÕIGUSLIK ALUS JA RAAMATUPIDAMISEESKIRJAD

Euroopa Liidu raamatupidamisarvestust peetakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusele (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1), edaspidi „finantsmäärus“, ja komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määrusele (EL) nr 1268/2012, milles on esitatud üksikasjalikud finantsmääruse kohaldamise eeskirjad (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1).

Finantsmääruse artikli 143 kohaselt koostab EL oma raamatupidamise aastaaruanded tekkepõhise arvestuse eeskirjade kohaselt, mis põhinevad rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamisstandarditel (IPSAS). Kõnealused raamatupidamiseeskirjad võtab vastu komisjoni peaarvepidaja ja neid tuleb kohaldada kõigis konsolideeritud institutsioonides ja ELi asutustes, et kehtiksid ühtsed raamatupidamisarvestuse, hindamise ja raamatupidamise aastaaruannete esitamise eeskirjad, mille eesmärk on ühtlustada raamatupidamise aastaaruannete koostamise ja konsolideerimise menetlust.

Uute ja muudetud Euroopa Liidu raamatupidamiseeskirjade (EAR) kohaldamine

Raamatupidamiseeskirjade muudatused, mis kehtivad 1. jaanuaril 2017 ja hiljem algavate aruandeaastate suhtes

Komisjoni peaarvepidaja on võtnud vastu järgmised muudatused:

— EAR 1 „Raamatupidamise aruanded“ muudatused ning

— EAR 14 „Arvestusmeetodid, raamatupidamislike hinnangute muutused ja vead“ muudatused.

Need muudatused tulenevad rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamise standardite (IPSAS) 1 (Finantsaruannete esitusviis) ja 3 (Arvestusmeetodid, raamatupidamislike hinnangute muutused ja vead) hiljutistest muudatustest, millega parandati IPSAS standardite järjepidevust. Seepärast on asjaomaseid EARe ajakohastatud ja peamised muudatused on seotud finantsaruandluse kvalitatiivsete karakteristikute kirjelduse ning arvestusmeetodite valimisel ja kohaldamisel kasutatavate allikate hierarhia täiendustega.

Nimetatud muudatuste vastuvõtmine 2017. aasta aruannet ei mõjutanud.

Uued ja läbivaadatud EARid, mis on vastu võetud, kuid mis 31. detsembril 2017 veel ei kehtinud

EL kohalda järgmisi uusi ja läbivaadatud EARe, mille komisjoni peaarvepidaja on vastu võtnud, kuid mis veel ei kehti:

— EAR 12 „Hüvitised töötajatele“ läbivaatamine (kehtib 1. jaanuaril 2018 ja hiljem algavate aruandeaastate suhtes): EAR 12 vaadati läbi kooskõlas uue IPSAS 39 „Hüvitised töötajatele“. Peamine muudatus seisneb selles, et kindlustusmatemaatiliste eelduste muutmisest tulenev kasum ja kahjum tuleb kajastada otse netovaras erinevalt praegusest nõudest kajastada need üle- või puudujäägis.

EL analüüsib praegu selle läbivaadatud EARi mõju ja praktilisi tagajärgi. Siiski ei oodata mingit märkimisväärset mõju konsolideeritud finantsaruannetele, v.a kindlustusmatemaatiliste eelduste kajastamine netovaras tulemiaruande asemel.

— Uus EAR 20 „Liitumised avalikus sektoris“ (kehtib 1. jaanuaril 2019 või hiljem algavate aruandeaastate suhtes): IPSAS 40 „Liitumised avalikus sektoris“ põhineva EAR 20ga on ette nähtud kaks avalikus sektoris toimuvate liitumiste liiki sõltuvalt sellest, kas tehing toimub ühiskontrolli all või mitte: (i) ühinemine, mille puhul tehing põhineb ELiga liidetava üksuse vara puhasväärtusel ning (ii) omandamine, mille puhul tehing põhineb ELi omandatava üksuse omandamiskuupäeva õiglasel väärtusel. Mõlema puhul kehtivad kindlad nõuded ja avalikustamise tase, et pakkuda ELi finantsaruannete kasutajatele paremat arusaamist selle mõjust.

Mõju ELi finantsaruannetele esmase kohaldamise aastal sõltub sellest, kas EL sõlmib sel perioodil avalik sektori liitumistehinguid.

1.2. RAAMATUPIDAMISPÕHIMÕTTED

Raamatupidamisaruannete eesmärk on anda üksuse finantsseisundi, tegevustulemuste ja rahavoogude kohta teavet, millest on abi laiale kasutajaskonnale. Kuna ELi näol on tegemist avaliku sektori üksusega, on konkreetsem eesmärk anda teavet, millest on abi otsuste tegemisel, ja näidata, et üksus kasutab talle usaldatud vahendeid vastutustundlikult. Käesoleva dokumendi koostamisel on silmas peetud just neid eesmärke.

Üldised kaalutlused (raamatupidamispõhimõtted), millest raamatupidamise aastaaruannete koostamisel lähtutakse, on sätestatud ELi raamatupidamiseeskirjas nr 1 „Raamatupidamisaruanded“ ning on samad mis IPSAS 1-s kirjeldatud põhimõtted: õiglase kajastamise, tekkepõhise arvestuse, tegevuse jätkuvuse, kajastamise järjepidevuse, olulisuse, andmete koondamise, tasaarvestuse ja teabe võrreldavuse põhimõte. Finantsaruannete kvalitatiivsed omadused on asjakohasus, tõetruu esitus (usaldusväärsus), arusaadavus, ajakohasus, võrreldavus ja kontrollitavus.

1.3. KONSOLIDEERIMINE

Konsolideerimise ulatus

ELi raamatupidamise konsolideeritud aastaaruanded hõlmavad kõiki olulisi kontrollitavaid üksusi (s.o ELi institutsioonid, sh komisjon, ja ELi ametid) ning sidus- ja ühisettevõtteid. Konsolideeritud üksuste täielik loetelu on esitatud ELi raamatupidamise aastaaruande lisade punktis 9. Nüüd sisaldab see 52 kontrollitavat üksust ja 1 sidusettevõtet. Üksusi, mis kuuluvad konsolideerimisele, kuid mis on üldiste ELi raamatupidamise konsolideeritud aastaaruannete seisukohalt ebaolulised, ei ole vaja konsolideerida ega arvestada kapitaliosaluse meetodil, kui see põhjustab ELile ülemäärast aja- või rahakulu. Neid üksusi on nimetatud „väiksemateks üksusteks“ ja need on loetletud eraldi lisade punktis 9. 2017. aastal liigitati väiksemateks üksusteks 7 üksust.

Kontrollitavad üksused

Otsus lisada üksus konsolideeritavate üksuste hulka põhineb kontrolli mõistel. Kontrollitavad üksused on üksused, milles ELil on osalus või kellelt tal on õigus saada tänu oma osalusele mitmesuguseid hüvesid, mille olemust ja suurust ta saab muuta, kasutades oma võimu nende üksuste üle. See võim peab tal olema praegu ja seotud üksuse asjaomaste tegevusaladega. Kontrolli all olevad üksused on täielikult konsolideeritud. Konsolideerimine algab kontrolli alguse kuupäeval ja lõpeb kontrolli lõppemisel.

ELi raames on põhilised kontrolli väljendavad näitajad järgmised: üksuse loomine aluslepingu või teisese õigusakti alusel, üksuse rahastamine ELi eelarvest, hääleõigus juhtorganites, Euroopa Kontrollikoja poolne auditeerimine ning Euroopa Parlamendi poolne eelarve täitmisele heakskiidu andmine. See, kas üksuse puhul on täidetud üks või mitu kontrolli all olemiase kriteeriumi, tehakse kindlaks iga üksuse puhul eraldi.

Selle lähenemisviisi kohaselt käsitatakse ELi institutsioone (v.a Euroopa Keskpank) ja ameteid (v.a endise teise samba ametid) ELi ainukontrolli all olevana ning seetõttu need konsolideeritakse. Lisaks sellele loetakse kontrollitavaks üksuseks ka likvideeritavat Euroopa Söe- ja Teraseühendust (ESTÜ).

Kõik ELi kontrollitavate üksuste omavahelised olulised tehingud ja saldod elimineeritakse; sellistest tehingutest tulenev realiseerimata kasum ja kahjum ei ole aga märkimisväärsed ning seetõttu ei ole neid elimineeritud.

Ühised ettevõtmised

Ühine ettevõtmine on kokkulepe, milles EL ja üks või mitu osapoolt omavad ühist kontrolli. Ühine kontroll on lepingus kokkulepitud jaotatud kontroll ettevõtmise üle, mis on olemas üksnes juhul, kui olulist tegevust käsitlevad otsused nõuavad kontrolli jagavate osapoolte ühehäälset nõusolekut. Ühised ettevõtmised võivad olla kas ühisoperatsioonid või ühisettevõtted. Juhul kui ühine ettevõtmine on struktureeritud eraldiseisva äriühinguna ja ühise ettevõtmise osapooltel on õigus ettevõtmise netovarale, liigitatakse see ühine ettevõtmine ühisettevõttena. Osaluste üle ühisettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil (vt lisade punkt 1.5.4). Kui osapooltel on õigus ettevõtmisega seotud varale ja vastutus kohustuste eest, liigitatakse see ühine ettevõtmine ühisoperatsiooniks. Seoses oma huvidega ühisoperatsioonides esitab EL oma raamatupidamise aastaaruannetes oma varasid ja kohustusi, tulusid ja kulusid, samuti oma osa ühistes varades, kohustustes, tuludes ja kuludes.

Sidusettevõtted

Sidusettevõtted on üksused, mille üle ELil on kas otseselt või kaudselt märkimisväärne mõju, kuid mille üle neil kontroll puudub. Eelduseks on võetud, et märkimisväärne mõju esineb juhul, kui ELile kuulub kas otseselt või kaudselt vähemalt 20 % hääleõigusest. Osaluste üle sidusettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil (vt lisade punkt 1.5.4).

Konsolideerimata üksused, mille vahendeid haldab komisjon

ELi personali ravikindlustusskeemi, Euroopa Arengufondi ja osalejate tagatisfondi vahendeid haldab komisjon nimetatud üksuste eest. Kuna need üksused ei ole ELi kontrolli all, siis ei ole need ka tema raamatupidamise aastaaruannetesse konsolideeritud.

1.4. ARUANDE KOOSTAMISE ALUS

Raamatupidamise aastaaruanne esitatakse igal aastal. Eelarveaasta algab 1. jaanuaril ja lõpeb 31. detsembril.

1.4.1. Valuuta ja ümberarvestamise alused

Arveldus- ja aruandlusvaluuta

Raamatupidamise aastaaruanded on koostatud miljonites eurodes, kui ei ole märgitud teisiti, sest euro on ELi arveldus- ja aruandlusvaluuta.

Tehingud ja saldod

Välisvaluutatehingud arvestatakse eurodesse ümber tehingupäeval kehtinud vahetuskursi alusel. Vahetuskursierinevustest saadud kasum või kahjum, mis tuleneb välisvaluutas arveldatud tehingutest ning välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuste ümberarvestamisest eelarveaasta lõpus kehtinud vahetuskursside alusel, kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmina käsitatavate mitterahaliste finantsinstrumentide ümberarvestamise erinevused on esitatud õiglase väärtuse reservis.

Teistsuguseid ümberarvestamise meetodeid kasutatakse kinnisvara ja seadmete ning immateriaalse vara puhul, mille väärtust eurodes arvestatakse nende soetamise kuupäeval kehtinud vahetuskursi alusel.

Välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuse eelarveaasta lõppsaldod arvestatakse eurodesse ümber 31. detsembril kehtinud vahetuskursside alusel.

Euro vahetuskursid

Valuuta 31.12.2017 31.12.2016 Valuuta 31.12.2017 31.12.2016 Bulgaaria leev (BGN) 1,9558 1,9558 Poola zlott (PLN) 4,177 4,4103 Tšehhi kroon (CZK) 25,5350 27,0210 Rumeenia leu (RON) 4,6585 4,5390 Taani kroon (DKK) 7,4449 7,4344 Rootsi kroon (SEK) 9,8438 9,5525 Ühendkuningriigi nael (GBP) 0,8872 0,8562 Šveitsi frank (CHF) 1,1702 1,0739 Horvaatia kuna (HRK) 7,4400 7,5597 Jaapani jeen (JPY) 135,01 123,4000 Ungari forint (HUF) 310,3300 309,8300 USA dollar 1,1993 1,0541

1.4.2. Prognooside kasutamine

Rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamise standardite ja üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete kohaselt on raamatupidamisaruandes tingimata esitatud summad, mis põhinevad kõige usaldusväärsemale kättesaadavale teabele tuginevatel juhtkonna prognoosidel ja hinnangutel. Oluliste hinnangute hulka kuuluvad muu hulgas töötajahüvitiste kohustuste, eraldiste, varudest ja nõuetest tuleneva finantsriski, viitlaekumiste ja kumuleerunud tulude ning tingimuslike varade ja kohustuste summad ja immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete väärtuse languse määra summad ning finantsinstrumente käsitlevates lisades avaldatud summad. Tegelikud tulemused võivad kõnealustest prognoosidest erineda. Muutusi prognoosides kajastatakse selles perioodis, mil need teatavaks on saanud.

1.5. BILANSS

1.5.1. Immateriaalne vara

Omandatud arvutitarkvara litsentsid on kajastatud soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Vara amortiseeritakse lineaarselt eeldatava kasuliku kasutusea alusel (3–11 aastat). Immateriaalse vara eeldatav kasulik kasutusiga sõltub selle konkreetsest majanduslikust kasutuseast või lepingujärgsest juriidilisest kehtivusajast. Asutusesiseselt väljatöötatud immateriaalne vara kapitaliseeritakse, kui täidetud on asjaomased ELi raamatupidamiseeskirjades ettenähtud kriteeriumid, ning kulud on seotud üksnes kõnealuse vara arendusjärguga. Kapitaliseeritavate kulude hulka kuuluvad kõik otseselt omistatavad kulud, mis on vajalikud vara loomiseks, tootmiseks või valmistamiseks selliselt, et see vara saaks toimida juhtkonna poolt kavandatud viisil. Teadustegevusega seotud kulusid, mittekapitaliseeritavaid arenduskulusid ja hoolduskulusid kajastatakse kuluna kulu kandmise hetkel.

1.5.2. Kinnisvara ja seadmed

Kogu kinnisvara ja seadmed on näidatud soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Soetusmaksumus hõlmab kulusid, mis on otseselt seotud asjaomase vara soetamise, valmistamise ja üleandmisega.

Hilisemad kulud on vastavalt vajadusele kas arvatud vara bilansilise maksumuse hulka või kajastatud eraldi varana – viimast vaid juhul, kui on tõenäoline, et varaga seotud tulevane majanduslik kasu või teenusepotentsiaal läheb ELile ja vara maksumust saab usaldusväärselt mõõta. Parandus- ja hooldustööde kulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes selle arvestusperioodi all, mil vastavad kulud kanti.

Maad ja kunstiteoseid ei amortiseerita, kuna nende kasutusiga loetakse igaveseks. Ehitamisel olevat vara ei amortiseerita, kuna selline vara ei ole veel kasutamiseks valmis. Muude varade amortisatsioon arvutatakse lineaarsel meetodil, mille kohaselt nende maksumus, millest lahutatakse jääkmaksumus, jaotatakse nende eeldatava kasuliku kasutusea peale järgmiselt:

Vara liik Lineaarne amortisatsiooninorm Hooned 4 % – 10 % Kosmosevarad 8 % – 25 % Seadmed 10 % – 25 % Sisustus ja sõidukid 10 % – 25 % Arvutiriistvara 25 % – 33 % Muud 10 % – 33 %

Võõrandamisest saadud kasum või kahjum leitakse tulu ja müügikulude vahe võrdlemisel võõrandatava vara bilansilise maksumusega ning seda kajastatakse tulemiaruandes.

Rendimaksed

Materiaalse vara rendimaksed, mille puhul EL kannab põhimõtteliselt kõiki omandiõigusega kaasnevaid riske ja hüvesid, liigitatakse kapitalirendi makseteks. Kapitalirendi maksed kapitaliseeritakse rendi alustamisel väärtuses, mis vastab kas renditava vara õiglasele väärtusele või minimaalsete rendimaksete nüüdisväärtusele, olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Rendimaksete intressiosa kantakse rendiperioodi jooksul kuludesse püsiva protsendimääraga jääkväärtusest. Rendikohustusi, millest on finantskulud maha arvatud, kajastatakse muude (lühi- ja pikaajaliste) finantskohustuste all. Finantskulude hulka kuuluvaid intresse kajastatakse kuluna tulemiaruandes rendiperioodi jooksul, et saada pidev perioodiline intressimäär, mida kohaldatakse igal perioodil kohustuse tasumata jäägi suhtes. Kapitalirendi alusel hoitavat vara amortiseeritakse kas vara kasuliku kasutusea või rendiperioodi jooksul, olenevalt sellest, kumb neist on lühem.

Rendimaksed, mille puhul oluline osa omandiõigusega kaasnevatest riskidest ja hüvedest jääb rendileandja kanda, liigitatakse kasutusrendiks. Kasutusrendimaksed kajastatakse tulemiaruandes kuluna lineaarselt kogu rendiperioodi jooksul.

1.5.3. Muude kui finantsvarade väärtuse langus

Tähtajatu kasuliku kasutuseaga varasid ei amortiseerita; selle asemel kontrollitakse igal aastal, ega nende väärtus ei ole langenud. Amortiseeritavate varade puhul kontrollitakse alati, kas nende väärtus ei ole langenud, kui sündmused või asjaolude muutumine viitavad sellele, et bilansiline maksumus ei pruugi olla kaetav. Väärtuse langusest tulenev kahjum kajastatakse summas, mille võrra vara bilansiline maksumus ületab kaetava (kasutus)väärtuse. Kaetav (kasutus)väärtus on kas vara õiglane väärtus, millest on lahutatud müügikulud, või vara tarbimisväärtus, olenevalt sellest, kumb neist on kõrgem.

Immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete jääkmaksumus ja kasulik kasutusiga vaadatakse läbi ja vajadusel korrigeeritakse neid vähemalt kord aastas. Kui vara bilansiline maksumus ületab hinnangulise kaetava (kasutus)väärtuse, hinnatakse vara bilansiline maksumus kohe alla kuni tema kaetava (kasutus)väärtuseni. Kui varasematel aastatel kajastatud väärtuse languse põhjused on ära langenud, siis vähendatakse vastavalt sellele väärtuse langusest tekkinud kahjumit.

1.5.4. Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringud

Osalused sidus- ja ühisettevõtetes

Investeeringute üle peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil ja need võetakse arvele soetusmaksumuses. ELi osa neis investeeringutes kajastatakse tulemiaruandes ja tema osa reservides toimunud muutustes kajastatakse netovarade aruandes õiglase väärtuse reservi all. Raamatupidamise aastaaruannetes bilansipäeva seisuga kajastatav investeeringu raamatupidamislik väärtus saadakse soetusmaksumuse ja kõigi muutuste (täiendavad osamaksud, osa eelarveaasta tulemis ja reservide muutustes, väärtuse vähendamised ja dividendid) liitmisel. Investeeringult saadud jaotatud kasum vähendab vara bilansilist maksumust.

Kui ELi osa investeeringu kapitaliosaluse meetodil kajastatud puudujäägis on võrdne või ületab tema osalust, siis EL lõpetab oma osa kajastamise edasistes kahjumites („kajastamata kahjum“). Kui ELi osalus on vähendatud nullini, kaetakse täiendavaid kahjumeid ja kajastatakse kohustist ainult selles ulatuses, milles EL on võtnud üksuse juriidilisi või faktilisi kohustusi või teinud sidusettevõtte nimel makseid.

Kui on märke väärtuse langusest, on vaja hinnata see alla madalama kaetava väärtuseni. Kaetav väärtus määratakse kindlaks vastavalt lisade punktis 1.5.3 kirjeldatule. Kui väärtuse languse põhjus hiljem ära langeb, siis vähendatakse väärtuse langusest tekkinud kahjumit kuni bilansilise maksumuseni, mis oleks kindlaks määratud juhul, kui väärtuse langusest tekkinud kahjumit ei oleks kajastatud.

Juhtudel, mil ELile kuulub vähemalt 20 % investeerimiskapitalifondist, ei sea ta eesmärgiks avaldada olulist mõju. Selliseid fonde käsitletakse seetõttu finantsinstrumentidena ja need liigitatakse müügivalmis finantsvarade hulka.

Väiksemateks üksusteks liigitatud sidus- ja ühisettevõtete üle ei peeta arvestust kapitaliosaluse meetodil. ELi osaluse üle neis üksustes peetakse arvestust perioodi kuluna.

1.5.5. Finantsvarad

Liigitus

EL liigitab oma finantsvarad järgmistesse kategooriatesse: finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina; laenud ja nõuded; lõpptähtajani hoitavad investeeringud ja müügivalmis finantsvarad. Finantsinstrumentide liigitus määratakse kindlaks nende arvele võtmisel ja see hinnatakse ümber iga bilansipäeva seisuga.

(i) Finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina

Finantsvara liigitatakse sellesse kategooriasse, kui see soetatakse peamiselt müügi eesmärgil lühiajaliselt. Sellesse kategooriasse liigitatakse ka tuletisinstrumendid. Sellesse kategooriasse kuuluvad varad liigitatakse käibevaraks, kui nende oodatav realiseerimisaeg on 12 kuu jooksul bilansipäevast arvates.

(ii) Laenud ja nõuded

Laenud ja nõuded on aktiivsel turul noteerimata finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Laenud ja nõuded tekivad, kui EL annab raha või kaupu või osutab teenuseid otse võlgnikule, ilma et ta kavatseks nõudega kaubelda, või juhul, kui algse laenuandja õigused antakse üle ELile pärast seda, kui EL on teinud tagatislepingu raames makse. Maksed, mille tähtaeg on 12 kuu jooksul pärast bilansipäeva, liigitatakse käibevaraks. Maksed, mille tähtaeg on kaugemal kui 12 kuud pärast bilansipäeva, liigitatakse põhivaraks. Laenude ja nõuete hulka kuuluvad tähtajalised hoiused, mille esialgne tähtaeg on üle kolme kuu.

(iii) Lõpptähtajani hoitavad investeeringud

Lõpptähtajani hoitavad investeeringud on kindlaksmääratud lõpptähtajaga finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad ning mida EL kavatseb ja suudab hoida kuni lõpptähtajani, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Aruandeaasta jooksul ei olnud ELil ühtegi sellesse kategooriasse kuuluvat investeeringut.

(iv) Müügivalmis finantsvarad

Müügivalmis finantsvarad on finantsvarad, mis on määratletud sellesse kategooriasse kuuluvana või mis ei ole liigitatud ühtegi muusse kategooriasse, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Müügivalmis finantsvarad liigitatakse kas käibe- või põhivaraks olenevalt sellest, millise ajavahemiku jooksul EL kavatseb neid säilitada. Investeeringud üksustesse, mida ei konsolideerita ega arvestata kapitaliosaluse meetodil, ning muud omakapitaliinvesteeringud (nt riskikapitalitehingud) liigitatakse samuti müügivalmis finantsvaraks.

Arvelevõtmine ja väärtuse hindamine arvelevõtmisel

Õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud, tähtajani hoitavate ja müügivalmis finantsvarade ostu ja müüki kajastatakse kauplemispäeval, st päeval, mil EL võtab kohustuse vara ostuks või müügiks. Raha ekvivalente ja laene kajastatakse raha laenuvõtjale ülekandmise hetkel. Investeeringud võetakse arvele õiglases väärtuses. Kui finantsvara ei kajastata õiglases väärtuses üle- või puudujäägina, võetakse nende arvelevõtmisel arvesse ka tehingukulusid. Finantsvarad, mis on kajastatud õiglases väärtuses üle- või puudujäägina, võetakse arvele õiglases väärtuses ning tehingukulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes.

Finantsvara õiglane väärtus esmasel kajastamisel on tavaliselt tehinguhind (st saadud tasu õiglane väärtus), v.a juhul, kui selle instrumendi õiglane väärtus on tõendatud sama instrumendiga tehtud muude jälgitavate jooksvate turutehingutega võrdlemise teel või tuginedes hindamistehnikale, mille muutujate hulka kuuluvad ainult jälgitavad turuandmed (näiteks teatavate tuletislepingute puhul). Pikaajalise intressivaba või turutingimustest madalama intressimääraga laenu andmisel saab selle õiglaseks väärtuseks lugeda kõigi tulevaste laekumiste nüüdisväärtuse, mis on diskonteeritud turuintressimäära alusel, mis kehtib sarnase krediidireitinguga sarnase instrumendi puhul.

Antud laenusid mõõdetakse nimiväärtuses, mida loetakse laenu õiglaseks väärtuseks. Seda järgmistel põhjustel:

— ELi laenuandmise turukeskkond on väga eripärane ja erinev kapitaliturust, millel emiteeritakse ettevõtete ja valitsuste võlakirjasid. Kuna laenuandjatel on neil turgudel võimalik valida alternatiivseid investeeringuid, siis kajastub alternatiivsete valikute võimalus turuhindades. ELi jaoks aga selline alternatiivsete investeeringute võimalus puudub, sest ELil ei ole lubatud raha kapitaliturgudele investeerida; ta üksnes laenab vahendeid, et anda laenusid sama intressimääraga. See tähendab, et ELil puudub laenatud vahendite arvelt laenude andmiseks või investeeringute tegemiseks alternatiivne võimalus. Seega puuduvad alternatiivkulud ja seetõttu ka alus turuintressimääradega võrdlemiseks. Tegelikult kujutab ELi laenude andmise tegevus endast eraldi turgu. Kuna alternatiivkulu kriteerium ei ole kohaldatav, siis põhimõtteliselt ei kajasta turuhind õiglaselt ELi laenuandmise tehingute sisu. Seda silmas pidades ei ole asjakohane kasutada ELi antud laenude õiglase väärtuse kindlaksmääramisel võrdlusalusena ettevõtete või valitsuste võlakirjasid.

— Kuna sellele lisaks puudub ka aktiivne turg ja sarnased tehingud, mida saaks kasutada võrdlusalusena, peaks EL kasutama oma finantsstabiilsusmehhanismi ja maksebilansi toetamise mehhanismi raames antud laenude jms laenutehingute õiglase väärtuse leidmisel sama intressimäära, mida ta nõuab antud laenudelt.

— Peale selle esinevad nende laenude puhul antud ja võetud laenude vahel kompenseerivad mõjud, sest need on oma laadilt kompensatsioonitehingud. Seepärast on antud laenude tegelik intressimäär võrdne nendega seonduvate võetud laenude tegeliku intressimääraga. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Finantsinstrumentide kajastamine lõpetatakse, kui investeeringust rahavoogude saamise õigus on aegunud, või kui EL on põhimõtteliselt kõik omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved kolmandale isikule üle andnud.

Järgnev väärtuse hindamine

a) Finantsvarasid, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina, kajastatakse järgnevalt õiglases väärtuses. Õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud finantsinstrumentide kategooriasse kuuluvate finantsvarade õiglase väärtuse muutustest tekkiv kasum või kahjum kajastatakse tulemiaruandes selle perioodi all, mil see on tekkinud.

b) Laene ja nõudeid kajastatakse amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Laenatud vahendite arvelt antud laenude korral kohaldatakse antud ja võetud laenude puhul sama tegelikku intressimäära, sest need laenud on oma laadilt kompensatsioonitehingud ning antud ja võetud laenude tingimuste ja summade vahelised erinevused ei ole märkimisväärsed. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

c) Lõpptähtajani hoitavaid varasid kajastatakse amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Tähtajani hoitavad investeeringud ELil praegu puuduvad.

d) Müügivalmis finantsvarasid kajastatakse pärast arvelevõtmist õiglases väärtuses. Müügivalmis finantsvara väärtuse muutustest tulenevaid tulu ja kulu kajastatakse õiglase väärtuse reservis, v.a rahaliste varade ümberarvestamise erinevused, mida kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmina käsitletava vara kajastamise lõpetamisel või väärtuse vähendamisel kajastatakse eelnevalt õiglase väärtuse reservis kajastatud õiglase väärtuse kumulatiivset korrigeerimist tulemiaruandes. Müügivalmis finantsvarade intressi, mis on arvutatud tegeliku intressimäära meetodi kohaselt, kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmis omakapitaliinstrumentidelt saadud dividende kajastatakse hetkel, mil ELi jaoks tekib makse saamise õigus.

Aktiivsetel turgudel noteeritud investeeringute õiglane väärtus põhineb jooksval pakkumishinnal. Kui finantsvara turg ei ole aktiivne (või kui tegemist on noteerimata väärtpaberite ja börsiväliste tuletisinstrumentidega), määrab EL õiglase väärtuse hindamismeetodeid kasutades. Kõnealuste meetodite hulka kuuluvad hiljutiste mitteseotud poolte vaheliste tehingute kasutamine, viitamine teistele põhimõtteliselt samasugustele instrumentidele, diskonteeritud rahavoogude analüüs, optsioonihinna mudelid ja muud turuosaliste üldkasutatavad hindamismeetodid.

Investeeringuid riskikapitalifondidesse, mis on liigitatud müügivalmis finantsvaraks ja millel ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, kajastatakse omistatava vara puhasväärtuse alusel, mida loetakse nende õiglase väärtusega samaväärseks.

Juhul kui sellistesse omakapitaliinstrumentidesse tehtud investeeringute õiglast väärtust, millel ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, ei saa usaldusväärselt mõõta, hinnatakse neid soetusmaksumuses, millest on lahutatud väärtuse langusest tekkinud kahjum.

Finantsvara väärtuse langus

EL hindab igal bilansipäeval, kas on objektiivseid tõendeid selle kohta, et finantsvara väärtus on langenud. Finantsvara väärtus langeb ja väärtuse langusest tekib kahjum üksnes juhul, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et vara arvele võtmise järel on selle väärtus langenud ühe või enama sündmuse tagajärjel, mis mõjutab või mõjutavad finantsvara prognoositud tulevasi rahavooge, mida saab usaldusväärselt hinnata.

(a) Amortiseeritud väärtuses kajastatud varad

Kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et amortiseeritud väärtuses kajastatud laenude ja nõuete või lõpptähtajani hoitavate investeeringute väärtuse languse tõttu on kantud kahjumit, leitakse kahjumi suurus vara bilansilise maksumuse ja prognoositud tulevaste rahavoogude (v.a kandmata tulevane krediidikahju) nüüdisväärtuse vahena, diskonteerituna finantsvara algse tegeliku intressimääraga. Vara bilansilist maksumust vähendatakse ja kahjumi summa kajastatakse tulemiaruandes. Kui laen või lõpptähtajani hoitav investeering on muutuva intressimääraga, võetakse väärtuse langusest tekkinud kahjumi leidmisel diskontomääraks lepingu kohaselt kindlaks määratud jooksev tegelik intressimäär. Tagatisega finantsvara prognoositud tulevaste rahavoogude nüüdisväärtuse arvutus peegeldab rahavooge, mis võivad tuleneda nimetatud vara sundmüügist, millest on maha arvatud tagatise saamise ja müügi kulud, olenemata sellest, kas sundmüük on tõenäoline või mitte. Kui järgneval perioodil väärtuse langusest tekkinud kahjumi summa väheneb ja vähenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

(b) Õiglases väärtuses kajastatud varad

Müügivalmina käsitletavate finantsvarade väärtuse languse kindlakstegemisel võetakse arvesse seda, kas väärtpaberi õiglane väärtus on langenud oluliselt või püsivalt (pikaks ajaks) allapoole selle soetusmaksumust. Kui müügivalmis finantsvarade puhul on mis tahes selliseid tõendeid, arvatakse kumulatiivne kahjum (arvutatuna soetusmaksumuse ja jooksva õiglase väärtuse vahena, millest on lahutatud mis tahes varem tulemiaruandes kajastatud asjaomase finantsvara väärtuse langusest tekkinud kahjum) reservist välja ja kajastatakse tulemiaruandes. Tulemiaruandes kajastatud omakapitaliinstrumentide väärtuse langusest tuleneva kahjumi vähenemist ei kajastata tulemiaruandes. Kui järgneval perioodil müügivalmis finantsvarana käsitatava võlainstrumendi õiglane väärtus suureneb ja suurenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

1.5.6. Laovaru

Varusid kajastatakse kas nende soetusmaksumuses või neto realiseerimisväärtuses olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Soetusmaksumus määratakse lihtjärjekorra (FIFO) meetodi alusel. Valmistoodete ja lõpetamata toodangu soetusmaksumus koosneb toorainest, otsestest tööjõukuludest ja muudest otsestest kuludest ning nendega seotud tootmise üldkuludest (võttes aluseks normaalse kasutatava tootmisvõimsuse). Neto realiseerimisväärtus on tavalise äritegevuse käigus rakendatav hinnanguline müügihind, millest on lahutatud valmistus- ja müügikulud. Kui turustamiseks mõeldud varusid hoitakse tasuta või sümboolse tasu eest, hinnatakse nende väärtust kas soetusmaksumuse või jooksva asendusmaksumuse alusel olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Jooksev asendusmaksumus on kulu, mida EL kannaks vara soetamisel aruandepäeval.

1.5.7. Eelmaksed

Eelmakse on makse, mille eesmärk on pakkuda makse saajale rahalist ettemakset, st käibevahendeid. See võib olla jagatud mitmeks makseks, mis tehakse asjaomases lepingus, otsuses, kokkuleppes või alusaktis kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul. Käibevahendeid või ettemakseid kasutatakse sel eesmärgil, milleks need anti, lepingus kindlaks määratud perioodi jooksul või makstakse tagasi. Kui makse saaja ei kanna rahastamiskõlblikke kulusid, on ta kohustatud ettemaksena saadud eelmakse ELile tagastama. Eelmakse summat võib vähendada (kas täielikult või osaliselt) rahastamiskõlblike kulude (mida on kajastatud kuludena) kinnitamisega.

Eelmakset kajastatakse järgnevatel bilansipäevadel esialgselt bilansis kajastatud väärtuses, millest on lahutatud perioodi jooksul tehtud rahastamiskõlblikud kulud (sh vajaduse korral eelarvestatud summad).

Eelmaksetelt arvutatud intressi kajastatakse selle teenimise hetkel asjaomase lepingu sätete kohaselt. Eelarveaasta lõpu seisuga koostatakse kõige usaldusväärsema teabe põhjal kogunenud intressitulu prognoos ja kajastatakse see bilansis.

Muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid, mis tulenevad liikmesriikide tehtud ettemaksete (sh „koostöös liikmesriikidega täidetava eelarve raames rakendatavate rahastamisvahendid“) tagasimaksmisest ELi poolt, kajastatakse varana eelmaksete rubriigis. Muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid kajastatakse esialgselt bilansis kajastatud väärtuses, millest on lahutatud lõplike makse saajate rahastamiskõlblike kulude kõige tõenäolisemaks peetav hinnang, mis on arvutatud mõistlike ja põhjendatud eelduste alusel.

ELi sissemaksed Euroopa Arengufondi usaldusfondidesse või muudesse konsolideerimata üksustesse on liigitatud samuti eelmakseteks, kuna nende otstarve on anda usaldusfondile käibevahendeid, et need saaksid rahastada usaldusfondi eesmärkides määratletud konkreetseid meetmeid. ELi sissemakseid usaldusfondidesse kajastatakse ELi sissemakse esialgses summas, millest on lahutatud rahastamiskõlblikud kulud, sh vajaduse korral arvestuslikud summad, mis on tekkinud usaldusfondil aruandeperioodi jooksul, ja mis on pandud aluskokkuleppe kohaselt ELi toetuse arvele.

1.5.8. Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded

ELi raamatupidamiseeskirjad nõuavad aruandluse huvides kaubanduslike ja mittekaubanduslike tehingute eraldi esitamist, kusjuures nõuded tekivad kaubanduslikest tehingutest, sissenõutavad summad aga mittekaubanduslikest tehingutest, s.o kui EL saab väärtuse muult üksuselt, andmata otseselt vastu umbkaudselt võrdset väärtust (nt liikmesriikidelt sissenõutavad omavahenditega seotud summad).

Kaubanduslikest tehingutest tekkinud nõuded on kooskõlas finantsinstrumentide määratlusega, mistõttu liigitatakse neid laenudeks ja nõueteks ning mõõdetakse sellele vastavalt (vt lisade punkt 1.5.5). Kuna vahetustehingute viitlaekumised ja edasilükkunud kulud ei ole kuigi suured, esitatakse teave nende kohta koos finantsinstrumente käsitlevates lisades kaubanduslike tehingute kohta avalikustatava teabega.

Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summade puhul kajastatakse intresside ja trahvide võrra korrigeeritud esialgne summa, millest on lahutatud nende väärtuse langusest tulenev allahindlus. Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summade väärtuse langusest tulenev allahindlus kirjendatakse, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et ELil ei ole võimalik kõiki mittekaubanduslike tehingute sissenõutavaid summasid esialgsete tingimuste kohaselt sisse nõuda. Allahindluse summa saadakse, lahutades vara bilansilisest maksumusest kaetava väärtuse. Allahindluse summa kajastatakse tulemiaruandes. Varasematele kogemustele tuginedes tehakse ka üldine allahindlus nende tasumata sissenõudekorralduste puhul, mille suhtes ei ole konkreetset allahindlust veel kohaldatud. Viitlaekumiste käsitlemise kohta eelarveaasta lõpus vt punkt 1.5.14. Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summadena näidatud ja avaldatud summad ei ole finantsinstrumendid, kuna nad ei tulene lepingust, mis tekitaks finantskohustuse või omakapitaliinstrumendi. Asjakohasel juhul avaldatakse mittekaubanduslike tehingute sissenõutavad summad siiski koos mittekaubanduslikest tehingutest tekkinud nõuetega raamatupidamise aastaaruande lisades.

1.5.9. Raha ja raha ekvivalendid

Nende hulka kuulub kassas olev sularaha, nõudmiseni või lühikese tähtajaga hoiused pankades ja muud lühiajalised investeeringud, mis on kuni kolmekuulise esialgse tähtaja ja suure likviidsusega.

1.5.10. Pension ja muud töötajahüvitised

Pensionikohustused

EL haldab kindlaksmääratud hüvitisega pensioniplaane. Kuna üks kolmandik kõnealuste hüvitiste oodatavast kulust kaetakse osamaksudega töötajate palkadest, siis seda kohustust ei rahastata. Seoses kindlaksmääratud hüvitistega pensioniplaanidega bilansis kajastatud kohustus võrdub kindlaksmääratud hüvitise kohustuse nüüdisväärtusega bilansipäeval, millest on lahutatud pensioniplaani mis tahes varade õiglane väärtus. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse arvutavad kindlustusmatemaatikud proportsionaalse osa krediteerimise meetodi (projected unit credit method) kohaselt. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse nüüdisväärtus leitakse, diskonteerides prognoositud tulevased rahavood selles valuutas nomineeritud valitsuse võlakirjade intressimääradega, milles hüvitisi tulevikus makstakse, kusjuures nimetatud võlakirjade järelejäänud tähtaeg peab ligilähedaselt vastama asjaomase pensionikohustuse tingimustele.

Kogemuspõhisest korrigeerimisest ja kindlustusmatemaatiliste eelduste muutustest tulenev kindlustusmatemaatiline kasum või kahjum kajastatakse viivitamata tulemiaruandes. Varem töötatud ajast tulenevad kulud kajastatakse viivitamatult tulemiaruandes, välja arvatud juhul, kui pensioniplaani muudatused sõltuvad sellest, kas töötaja jääb teenistusse kindlaksmääratud perioodiks (pensioniõiguse omandamise eelperiood). Sel juhul amortiseeritakse varem töötatud ajast tulenevad kulud lineaarsel meetodil pensioniõiguse omandamise eelperioodi jooksul.

Töösuhte lõppemise järgsed haigushüvitised

EL pakub oma töötajatele tervisekindlustushüvitist ravikulude hüvitamise kaudu. Selle igapäevaseks haldamiseks on moodustatud eraldi fond. Süsteemist saavad kasu nii töötajad, pensionärid, lesed kui ka nende sugulased. Aktiivses teenistuses mitteolevatele isikutele (pensionärid, orvud jt) antavad hüvitised liigitatakse töösuhte lõppemise järgseteks töötajahüvitisteks. Kõnealuste hüvitiste laadist tulenevalt on nõutav kindlustusmatemaatiline arvutus. Bilansis kajastatav kohustus määratakse kindlaks pensionikohustustega sarnastel alustel (vt eespool).

1.5.11. Eraldised riskide ja kulude katteks

Eraldisi kajastatakse, kui ELil on kolmandate isikute ees minevikus toimunud sündmustest tulenev juriidiline või faktiline kohustus, ressursside vähenemine kohustuse tasumisel on tõenäolisem kui nende mittevähenemine ja vähenemise summat on võimalik usaldusväärselt hinnata. Eraldisi ei kajastata tulevase tegevuskahjumi puhul. Eraldiste summa vastab kõige tõenäolisemaks peetavale hinnangule selle kohta, kui suured kulud on oodatavalt vajalikud olemasoleva kohustuse täitmiseks aruandepäeval. Kui eraldised koosnevad suurest hulgast summadest, hinnatakse kohustuse väärtust, kaaludes kõiki võimalikke tulemusi nende esinemise tõenäosusega (keskväärtuse meetod).

1.5.12. Finantskohustused

Finantskohustused liigitatakse kas õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatavateks finantskohustusteks või amortiseeritud väärtuses kajastatavateks finantskohustusteks või finantstagatistega seotud kohustusteks.

Võetud laenud jagunevad krediidiasutustelt võetud laenudeks ja võlgadeks, mida tõendavad sertifikaadid. Võetud laenud võetakse arvele õiglases väärtuses, milleks on nende emiteerimistulu (saadud tasu õiglane väärtus), millest on maha arvatud kantud tehingukulud, ja järgnevalt kajastatakse neid amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt; mis tahes erinevust tulu (millest on maha arvatud tehingukulud) ja laenu tagastusväärtuse vahel kajastatakse tulemiaruandes laenuperioodi jooksul tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Laenatud vahendite arvelt antud laenude puhul ei saa asjaomaste summade ebaolulisuse tõttu tegeliku intressimäära meetodit antud ja võetud laenude suhtes kohaldada. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Finantskohustused, mis on liigitatud õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatavateks finantskohustusteks, hõlmavad ka tuletisinstrumente, mille õiglane väärtus on negatiivne. Nende üle peetakse samasugust raamatupidamisarvestust nagu õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatavate finantskohustuste üle (vt lisade punkt 1.5.5).

Finantstagatise kohustused kajastatakse arvele võtmisel õiglases väärtuses, milleks on saadud tagatispreemia. Edaspidi on finantstagatise kohustuse väärtuseks kas finantstagatise kohustuse täitmise eeldatav kulu suuruse parim hinnang või arvesse võtmisel kajastatud väärtus, millest on lahutatud kogunenud amortisatsioon, kui see on asjakohane, sõltuvalt sellest, kumb on suurem. EL kajastab finantstagatise kohustust juhul, kui ta saab tasu tagatise andmise eest turutingimustel või kui tagatise õiglast väärtust saab usaldusväärselt mõõta. Juhul, kui puudub aktiivne turg otseselt samaväärse tagatislepingu jaoks, kajastab EL tingimusliku kohustusena antud tagatise (vt lisade punkt 1.7.2) või – kui kohustuse täitmiseks on tõenäolisemalt vajalik vahendite väljaandmine – EL kajastab eraldise (vt lisade punkt 1.5.11).

Finantskohustused liigitatakse pikaajalisteks kohustusteks, välja arvatud juhul, kui nende lõpptähtaeg on lühem kui 12 kuud bilansipäevast arvates.

ELi usaldusfonde loetakse komisjoni tegevuse hulka kuuluvaks, nende üle peetakse arvet komisjoni raamatupidamisarvestuses ja need konsolideeritakse ELi majandusaasta aruandesse. Seepärast täidavad muude rahastajate osamaksud ELi usaldusfondidesse mittekaubanduslikest tehingutest saadava tulu tingimused ning neid kajastatakse finantskohustustena kuni üle kantud panustega seotud tingimused on täidetud, s.o usaldusfondi kulude tekkimiseni. Usaldusfond peab rahastama konkreetseid projekte ja üle jäävad vahendid likvideerimise ajal tagastama. Ärakasutamata osamaksudest koosnevad kohustused kajastatakse bilansipäeva seisuga saadud osamaksude summas, millest lahutatakse usaldusfondi kulud, sh vajaduse korral hinnangulised summad. Aruandluse otstarbel on netokulud vastandatakse muude rahastajate osamaksudega proportsioonis 31. detsembriks sissemakstuga. See osamaksude jaotus on vaid soovituslik. Kui usaldusfondi tegevus lõpetatakse, otsustab vahendite jäägi tegeliku jaotuse usaldusfondi juhatus.

1.5.13. Võlgnevused

Märkimisväärse osa ELi kreditoorsest võlgnevustest moodustavad toetusesaajate ja ELi muu rahastamise saajate esitatud tasumata kulutaotlused (mittekaubanduslikud tehingud). Need kirjendatakse kulutaotluse laekumisel kreditoorse võlgnevusena taotletava summa ulatuses. Pärast rahastamiskõlblike kulude kontrollimist ja kinnitamist kajastatakse kreditoorset võlgnevust kinnitatud ja rahastamiskõlblikus summas.

Kaupade ja teenuste ostmisest tekkivat kreditoorset võlgnevust kajastatakse arve saamisel esialgse summa ulatuses ning sellele vastavad kulud kirjendatakse raamatupidamisarvestuses siis, kui tarne või teenus on Euroopa Liidule üle antud või osutatud ja ta on selle vastu võtnud.

1.5.14. Viitlaekumised ja kumuleerunud kulud ning edasilükkunud tulud ja kulud

Tehinguid ja sündmusi kajastatakse raamatupidamise aastaaruandes sellel perioodil, millega need seonduvad. Kui eelarveaasta lõpu seisuga ei ole arvet veel välja saadetud, kuid EL on teenuse osutanud või tarne üle andnud või kui eksisteerib lepinguline kohustus (nt aluslepingus sätestatu tulemusena), kajastatakse raamatupidamise aastaaruannetes viitlaekumine. Lisaks sellele, kui eelarveaasta lõpu seisuga on arve välja saadetud, kuid teenust ei ole veel osutatud või tarnitud kaupasid üle antud, loetakse tulu edasilükkunuks ja see kajastatakse järgnevas arvestusperioodis.

Ka kulud kajastatakse selles perioodis, millega need on seotud. Arvestusperioodi lõpus kajastatakse kumuleerunud kulusid perioodi ülekandekohustuse prognoositud summa alusel. Kumuleerunud kulud arvutatakse komisjoni välja antud üksikasjalike praktiliste tegevusjuhiste kohaselt, mille eesmärk on tagada, et raamatupidamise aastaaruanne annaks tõese ülevaate nendest majandus- ja muudest nähtustest, mida nad kajastavad. Analoogia põhjal võib järeldada, et kui on tehtud eelmakse enne kaupade või teenuste kättesaamist, on tegemist edasilükkunud kuluga, mis kajastatakse järgneva arvestusperioodi all.

1.6. TULEMIARUANNE

1.6.1. Tulud

MITTEKAUBANDUSLIKEST TEHINGUTEST SAADUD TULUD

Enamik ELi tuludest tuleneb mittekaubanduslikest tehingutest.

Kogurahvatulu põhised ja käibemaksupõhised omavahendid

Tulu kajastatakse selles perioodis, mille kohta komisjon saadab liikmesriikidele rahastamistaotluse, milles ta nõuab neilt osamaksu tasumist. Rahastamistaotlusi hinnatakse nende „taotletud summas“. Kuna käibemaksu ja kogurahvatulu põhised omavahendid tuginevad asjaomase eelarveaasta andmete prognoosidele, võib neid muutuste korral korrigeerida kuni ajani, mil liikmesriigid esitavad lõplikud andmed. Prognoosis tehtud muutuse mõju kajastatakse muutuse toimumise perioodi netoülejäägi või -puudujäägi kindlaksmääramisel.

Traditsioonilised omavahendid

Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summad ja nende tehingutega seotud tulu kajastatakse asjakohaste igakuiste A-raamatupidamisaruannete (mis käsitlevad kogutud tollimaksu ning tasumisele kuuluvaid summasid, mille kohta on antud tagatis ja mida ei ole vaidlustatud) saamisel liikmesriikidelt. Aruandepäeva seisuga hinnatakse, milline on liikmesriikide kogutud aruandeperioodi tulu, mida ei ole veel komisjonile makstud, ning kajastatakse seda viitlaekumisena. Liikmesriikidelt saadud kvartali B-raamatupidamisaruanded (mis käsitlevad tollimaksu, mida ei ole kogutud ja mille kohta ei ole tagatist antud, ning nõudeid, mille kohta on tagatis antud, kuid mis võlglane on vaidlustanud) kajastatakse tuluna, millest on maha arvatud sissenõudmiskulud, mis liikmesriikidel on õigus endale jätta. Lisaks sellele kajastatakse väärtuse vähenemist nende summade võrra, mida prognoosi kohaselt ei õnnestu sisse nõuda.

Trahvid

Trahvidest saadud tulu kajastatakse adressaadi ametlikul teavitamisel Euroopa Liidu vastu võetud trahvi määramise otsusest. Kui on kahtlusi ettevõtja maksejõulisuse suhtes, siis kajastatakse nõude väärtuse vähendamine. Pärast trahvi määramise otsust peavad võlglased kahe kuu jooksul alates teavitamise kuupäevast:

a) kas otsusega nõustuma, millisel juhul nad peavad trahvi määratud tähtajaks ära maksma ning EL nõuab summa lõplikult sisse,

b) või otsusega mitte nõustuma, misjuhul nad vaidlustavad selle ELi õiguse kohaselt.

Isegi kui otsus vaidlustatakse, tuleb trahv siiski kas kolmekuulise tähtaja jooksul ära maksta, sest vaidlustamisel ei ole menetlust peatavat toimet (ELi lepingu artikkel 278), või teatavatel asjaoludel ja komisjoni peaarvepidaja nõusolekul võib võlgnik esitada selle asemel asjaomase summa kohta pangatagatise.

Kui ettevõtja vaidlustab otsuse, kuid on trahvi ajutiselt juba ära maksnud, kajastatakse seda summat tingimusliku kohustusena. Kuna aga ELi otsuse vaidlustamisel adressaadi poolt ei ole menetlust peatavat toimet, kasutatakse laekunud summat sissenõutava summa kustutamiseks. Kui makse asemel saadakse tagatis, siis jääb trahv üles sissenõutava summana. Kui on tõenäoline, et Euroopa Liidu Üldkohus võib teha otsuse ELi kahjuks, kajastatakse selle riski katteks ette nähtud eraldis. Kui selle asemel on antud tagatis, hinnatakse tasumata sissenõutav summa vajaduse korral alla. Kogunenud intresse, mille komisjon on saanud pangakontodelt, kus hoiustatakse laekunud maksed, kajastatakse tuluna ja võimalikke tingimuslikke kohustusi suurendatakse sellele vastavalt.

Alates 2010. aastast teostab kõigi ajutiselt makstud trahvide haldust komisjon spetsiaalse fondi (BUFI) kaudu. Vahendid investeeritakse finantsinstrumentidesse.

KAUBANDUSLIKEST TEHINGUTEST SAADUD TULUD

Kaupade ja teenuste müügist saadud tulu kajastatakse siis, kui olulised kaupade omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved ostjale üle lähevad. Teenuste osutamisega seotud tehingutest saadud tulu kajastamisel võetakse arvesse seda, millises täitmisetapis on tehing aruandekuupäeva seisuga.

Intressitulu ja -kulu

Intressitulu ja -kulu kajastatakse tulemiaruandes tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Selle meetodi alusel arvutatakse finantsvara või -kohustuse amortiseeritud väärtus ning jaotatakse intressitulu või -kulu asjaomase perioodi peale. Tegeliku intressimäära arvutamisel hindab Euroopa Liit rahavoogusid, võttes arvesse finantsinstrumendi kõiki lepingutingimusi (nt ettemakse võimalusi), kuid ei võta arvesse tulevast krediidikahju. Arvutus hõlmab kõiki lepingupoolte vahelisi makstud ja laekunud tasusid ja makseid, mis on tegeliku intressimäära lahutamatu osa, tehingukulusid ja kõiki muid hinnalisandeid ja allahindlusi.

Kui finantsvara või sarnaste finantsvarade rühm on väärtuse langusest tekkinud kahjumi tõttu alla hinnatud, kasutatakse intressitulu kajastamisel intressimäära, mida rakendatakse tulevaste rahavoogude diskonteerimisel väärtuse langusest tekkinud kahjumi hindamiseks.

Dividenditulu

Dividendi- ja samalaadsete väljamaksete tulu kajastatakse makse saamise õiguse kindakstegemisel.

1.6.2. Kulud

Suurema osa ELi kuludest moodustavad mittekaubanduslike tehingute kulud. Need seonduvad makse saajatele tehtud ülekannetega ja neid on kolme liiki: nõuded, lepingu kohased ülekanded ning oma äranägemisel makstavad toetused, osamaksud ja annetused.

Ülekanne kajastatakse selle perioodi kuluna, mille jooksul toimusid ülekande aluseks olevad sündmused, tingimusel et asjaomast liiki ülekanne on lubatud õigusaktiga (finantsmäärus, personalieeskirjad või muu õigusakt) või on sõlmitud leping, mille alusel ülekanne on lubatud; abisaaja on täitnud kõik rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid; ja summa suurust saab realistlikult hinnata.

Kajastamiskriteeriumidele vastava makse- või kulunõude saamisel kajastatakse see kuluna rahastamiskõlbliku summa ulatuses. Eelarveaasta lõpu seisuga hinnatakse kantud rahastamiskõlblikke kulusid, mis kuuluvad abisaajatele tasumisele, kuid millest ei ole veel teatatud, ning kajastatakse need kumuleerunud kuludena.

Kaupade ostu ja teenuste osutamisega seoses kantud kaubanduslike tehingute kulud kajastatakse siis, kui tarne on Euroopa Liidule üle antud ja ta on selle vastu võtnud. Neid hinnatakse algses arvel esitatud maksumuses. Peale selle kajastatakse tulemiaruandes bilansipäeval hinnanguliselt kulud perioodi jooksul osutatud teenustele, mille eest ei ole veel arvet saadud või seda heaks kiidetud.

1.7. TINGIMUSLIKUD VARAD JA KOHUSTUSED

1.7.1. Tingimuslikud varad

Tingimuslik vara on võimalik vara, mis tuleneb minevikus toimunud sündmustest ja mille olemasolu kinnitab ainult üks või mitu tulevikus toimuvat või mittetoimuvat sündmust, mis on ebakindlad ega allu täielikult ELi kontrollile. Tingimuslik vara kajastatakse, kui majanduslik kasu või teenusepotentsiaal on tõenäoline.

1.7.2. Tingimuslikud kohustused

Tingimuslik kohustus on võimalik kohustus, mis tuleneb minevikus toimunud sündmustest ja mille olemasolu kinnitab ainult üks või mitu tulevikus toimuvat või mittetoimuvat sündmust, mis on ebakindlad ega allu täielikult ELi kontrollile või eksisteeriv möödunud sündmustest tekkinud kohustus, mida ei ole kajastatud, sest ei ole tõenäoline, et kohustuse täitmiseks on vajalik vähendada vahendeid majandusliku kasu või teenusepotentsiaali näol, või on tegu harva esineva juhuga, mil kohustuse summat ei saa piisava usaldusväärsusega mõõta.

1.8. RAHAVOOGUDE ARUANNE

Rahavoogude teabe alusel hinnatakse seda, milline on ELi raha ja raha ekvivalentide genereerimise suutlikkus ja millised on ELi vajadused nende rahavoogude kasutamisel.

Rahavoogude aruanne on koostatud kaudsel meetodil. See tähendab, et eelarveaasta tulemit korrigeeritakse mõjuga, mida avaldavad mitterahalised tehingud, varasematest või tulevastest põhitegevusega seotud maksetest või -laekumistest tulenevad viitvõlad ja ettemaksed ning investeerimistegevuse rahavoogudega seotud tulud ja kulud.

Välisvaluutatehingutest tekkinud rahavood kirjendatakse ELi aruandlusvaluutas (eurodes), kohaldades välisvaluutas väljendatud summa suhtes rahavoo kuupäeval kehtinud euro ja välisvaluuta vahelist vahetuskurssi.

Rahavoogude aruandes on perioodi rahavood kajastatud liigitatuna rahavoogudeks põhitegevusest ja investeerimistegevusest (finantseerimistegevus ELil puudub).

Põhitegevus on ELi igasugune tegevus, välja arvatud investeerimistegevus. See moodustab suurema osa läbiviidud tegevusest. Abisaajatele antud laene (ja võimalikke nendega seoses võetud laene) ei käsitata investeerimistegevusena (ega finantseerimistegevusena), sest need antakse üldiste eesmärkide täitmise ja seega ELi igapäevase tegevuse raames.

Investeerimistegevus on immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete soetamine ja võõrandamine ning raha ekvivalentide all kajastamata muude investeeringute soetamine ja võõrandamine. Investeerimistegevus ei hõlma abisaajatele antud laene. Eesmärk on kajastada ELi tehtud tegelikke investeeringuid.

2. BILANSI LISAD

VARAD

2.1. IMMATERIAALNE VARA

Miljonites eurodes Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2016 820 Lisandumine 105 Võõrandamine (1) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 4 Muud muutused 12 Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2017 940 Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2016 (439) Aasta amortisatsioonikulud (96) Tühistatud amortisatsioonikulud (3) Võõrandamine 4 Vara liikide vahelised ümberpaigutused (2) Muud muutused 0 Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2017 (535) Bilansiline netomaksumus seisuga 31.12.2017 405 Bilansiline netomaksumus seisuga 31.12.2016 381

Eespool esitatud summad seonduvad peamiselt arvutitarkvaraga.

2.2. KINNISVARA JA SEADMED

Kosmosevarade kategooria hõlmab põhivara, mis on seotud kahe ELi kosmoseprogrammiga: globaalsed satelliitnavigatsioonisüsteemid, s.o Galileo ja EGNOS, ja maa seire Euroopa programm Copernicus. Veel mitte toimivate kosmosesüsteemide vara on kajastatud ehitamisel oleva varana.

Galileo programmi lisandus 2017. aastal neli uut toimivat satelliiti, kasvatades nende koguarvu 18-le. Galileo põhivara jääkväärtus 31. detsembri 2017 seisuga oli 2 276 miljonit eurot (2016. aastal 2 146 miljonit eurot). Ehitamisel oleva vara jääk summas 1 026 miljonit eurot (2016. aastal 756 miljonit eurot) sisaldab neli satelliiti, mis lasti orbiidile 2017. aasta detsembris, kuid mille testimine orbiidil ei olnud bilansipäevaks veel lõpule viidud. Galileo süsteemi arendamine jätkub, kuni see saavutab täieliku töövõime. Kui see on tehtud, hakkab Galileo koosnema 24 toimivast ja 6 varusatelliidist.

Copernicuse programmi raames hakkas 2017. aastal lisaks neljale muule toimivale satelliidile tööle uus satelliit (Sentinel 2B), mis suurendas Copernicuse programmi põhivara jääkväärtuse 1 140 miljoni euroni (2016. aastal 1 073 miljonit eurot). Veel 1 443 miljoni euro väärtuses on Copernicuse programmi satelliite kajastatud ehitamisel oleva vara hulgas (2016. aastal 1 133 miljonit eurot).

Kosmosevarade all on kajastatud ka Euroopa Geostatsionaarse Navigatsioonilisasüsteemiga (EGNOS) seotud maapealne taristu 67 miljoni euro väärtuses (2016. aastal 83 miljonit eurot). Peale selle on 52 miljoni euro väärtuses EGNOSe vara ehitamisel oleva vara hulgas (2016. aastal 21 miljonit eurot).

Liidu kosmoseprogrammidega seotud vara ehitatakse Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) toel.

Kinnisvara ja seadmed

Miljonites eurodes Maa ja hooned Kosmosevarad Seadmed Sisustus ja sõidukid Arvutiriistvara Muud Kapitalirent Ehitamisel olev vara Kokku Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2016 5 297 3 603 583 269 658 298 2 783 2 292 15 783 Lisandumine 84 0 27 14 62 17 9 1 417 1 630 Võõrandamine (24) (1) (17) (19) (49) (8) — (0) (119) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 98 641 2 1 1 1 (5) (743) (5) Muud muutused 1 21 1 1 3 2 — (44) (14) Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2017 5 456 4 264 597 266 675 309 2 787 2 920 17 273 Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2016 (2 865 ) (301) (474) (186) (535) (203) (1 150 ) (5 715 ) Aasta amortisatsioonikulud (182) (480) (44) (20) (64) (30) (97) (917) Tühistatud amortisatsioonikulud — — 9 2 18 1 — 29 Võõrandamine 13 1 8 16 32 7 — 78 Vara liikide vahelised ümberpaigutused 0 0 (0) (0) (1) (0) 3 2 Muud muutused (1) (1) (1) (1) (2) (0) — (6) Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2017 (3 035 ) (780) (502) (188) (553) (226) (1 244 ) (6 528 ) BILANSILINE NETOMAKSUMUS SEISUGA 31.12.2017 2 422 3 484 95 78 122 83 1 543 2 920 10 745 BILANSILINE NETOMAKSUMUS SEISUGA 31.12.2016 2 432 3 302 109 83 122 95 1 633 2 292 10 068

2.3. KAPITALIOSALUSE MEETODIL KAJASTATUD INVESTEERINGUD

ELi osalust, esindatuna komisjoni poolt, Euroopa Investeerimisfondis (EIF) käsitletakse osalusena sidusettevõttes ja selle üle peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil. EIF on ELi finantsinstitutsioon, mis on spetsialiseerunud riskikapitali ja tagatiste andmisele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele (VKEd). EIF asub Luxembourgis ja ta toimib avaliku ja erasektori partnerlusena. Tema liikmeteks on Euroopa Investeerimispank (EIP), EL ja rühm finantsasutusi. 31. detsembril 2017 oli ELi osalus ja hääleõigus EIFis 29,7 % (2016. aastal 28,1 %). EIF peab vastavalt oma põhikirjale eraldama vähemalt 20 % oma aasta neto-majandustulemusest põhikirjaga kehtestatud reservi, kuni reservi kogusumma moodustab 10 % märgitud kapitalist. See reserv ei ole jaotatav.

Miljonites eurodes Euroopa Investeerimisfond Osalus seisuga 31.12.2016 528 Sissemaksed 44 Saadud dividendid (7) Osakaal neto-majandustulemuses 21 Osakaal netovaras (6) Osalus seisuga 31.12.2017 581

ELile on tema osaluse protsendi põhjal sidusettevõtetes omistatavad järgmised bilansilised maksumused:

Miljonites eurodes 31.12.2017 31.12.2016 EIF kokku EIF kokku Vara 2 488 2 301 Kohustused (532) (423) Tulud 263 240 Kulud (153) (118) Ülejääk/(puudujääk) 110 122

Eespool esitatud finantsteabe võrdlus osalusega Euroopa Investeerimisfondis:

Miljonites eurodes 31.12.2017 31.12.2016 Sidusettevõtte netovara 1 956 1 878 EÜ osalus EIFis 29.7 % 28.1 % Vara puhasväärtus 581 528

EL, keda esindab komisjon, oli 31. detsembri 2017 seisuga sisse maksnud 20 % oma märgitud osalusest EIFi kapitalis, sissemaksmata summa on järgmine:

Miljonites eurodes EIFi kapital kokku ELi märgitud kapital Aktsiakapital kokku 4 500 1 337 Sissemakstud (900) (267) Sissenõudmata 3 600 1 070

2.4. FINANTSVARAD

Miljonites eurodes Lisa punkt 31.12.2017 31.12.2016 Pikaajalised finantsvarad Müügivalmis finantsvarad 2.4.1 11 758 9 131 Finantsvarad õiglases väärtuses üle- või puudujäägina 2.4.2 16 — Antud laenud 2.4.3 48 205 53 116 59 980 62 247 Lühiajalised finantsvarad Müügivalmis finantsvarad 2.4.1 1 873 1 311 Finantsvarad õiglases väärtuses üle- või puudujäägina 2.4.2 6 0 Antud laenud 2.4.3 6 776 2 361 8 655 3 673 Kokku 68 635 65 920

2.4.1. Müügivalmis finantsvarad

Miljonites eurodes 31.12.2017 31.12.2016 BUFI investeeringud 2 158 2 013 Likvideeritav ESTÜ 1 658 1 685 Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank 188 188 4 004 3 886 Eelarveliste garantiide tagatisfondid EFSI tagatisfond 3 414 948 Välistegevuse tagatisfond 2 199 2 069 5 613 3 017 ELi eelarvest rahastatavad finantsinstrumendid: Raamprogramm „Horisont 2020“ 1 730 1 213 Riskijagamisrahastu 665 719 ETFi käivitusprogramm 483 476 Euroopa ühendamise rahastu 482 483 Euroopa Kagu-Euroopa Fond 119 118 Riskikapitali tehingud 113 132 Muud 422 398 4 014 3 539 Kokku 13 632 10 442 Pikaajalised 11 758 9 131 Lühiajalised 1 873 1 311

Kokku 13 632 miljonist eurost kuulub ELile 12 048 miljoni euro ulatuses müügivalmis finantsvara võlaväärtpaberitena (näiteks võlakirjad), 1 333 miljoni euro ulatuses omakapitaliinstrumente ja 251 miljoni euro ulatuses investeeringuid EIP ühtsesse fondi (rahaturufond). Võlaväärtpabereid ja EIP ühtse fondi osakuid kasutatakse peamiselt ELi tagatis- ja riskijagamisvahenditele eraldatud summade ajutiseks investeerimiseks seni, kuni neid kasutatakse tagatise alusel esitatud nõuete rahuldamiseks.

BUFI investeeringud

Konkurentsieeskirjade rikkumisega seotud ajutiselt makstud trahvid kannab komisjon spetsiaalsesse fondi (BUFI – „Budget Fines“ – eelarve trahvide fond) ja investeerib võlaväärtpaberitesse, mida liigitatakse müügivalmis finantsvaraks.

Likvideeritav ESTÜ

Likvideeritava Euroopa Söe- ja Teraseühenduse (ESTÜ) puhul on kõik müügivalmis finantsvarad eurodes nomineeritud ja aktiivsel turul noteeritud võlaväärtpaberid.

Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD)

ELil on osalus Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) kapitalis. 31. detsembri 2017 seisuga kuulus ELile 90 044 osakut (2016. aastal 90 044), mis on 3 % kogu märgitud aktsiakapitalist. EL märkis kokku 900 miljoni euro ulatuses aktsiakapitali, millest 713 miljonit eurot on praegu sisse maksmata. Vastavalt EBRD asutamislepingule kehtivad mõne aktsionäri suhtes lepingulised piirangud, näiteks ei ole osakud võõrandatavad ja neid ostetakse tagasi maksimaalselt algse ostumaksumusega.

EL kajastab investeeringut EBRDsse õiglases väärtuses. Algset ostumaksumust loetakse õiglase väärt