Kommenteeritud kokkuvõte

Mõjuhinnang direktiivi 1999/62/EÜ läbivaatamise kohta

A. Vajadus meetmete järele

Mis on probleem ja miks on tegemist ELi tasandi probleemiga?

Käsitletakse nelja probleemi. 1.Maanteetransport põhjustab 17% ELi CO2-heitest ning vähese heitega ja heitevabade sõidukite kasutuselevõtust ei piisa 2030. aasta kliima- ja energiaeesmärkide täitmiseks. 2.ELi teede kvaliteet on langemas vähenevate taristuinvesteeringute ja edasi lükkunud hoolduskavade tõttu, mis ei võta arvesse pikaajalist majanduslikku mõju. 3.Mõned liikmesriigid on võtnud kasutusele ajapõhised tasud (teemaksukleebised), mis diskrimineerivad juhuslikke välismaiseid sõidukijuhte. 4.Maanteesõidukite põhjustatav õhusaaste ja ummikud on ühiskonnale oluline kulu. Kõik need probleemid saaks lahendada teede õiglase ja tõhusa maksustamise abil. Teemaksude kohaldamine ELis on aga puudulik ja killustatud ning ei peegelda eriti teekasutuse tegelikku maksumust.

Mis tuleks saavutada?

Eesmärk on soodustada säästvat ja tasakaalustatud maanteetransporti, kohaldades rohkem põhimõtteid „kasutaja maksab“ ja „saastaja maksab“. 1.Aidata vähendada transpordisektori CO2-heidet hinnakujunduse abil. 2.Tagada maanteede piisav kvaliteet. 3.Tagada, et teemaksu kogumise süsteemidega ei diskrimineeritaks mitteresidendist sõidukijuhte. 4.Kasutada teede maksustamist kui tõhusat vahendit õhusaaste ja liiklusummikute vähendamiseks.

Milline on ELi tasandil meetmete lisaväärtus (subsidiaarsus)?

CO2-heited on globaalne probleem, mis nõuab kooskõlastatud jõupingutusi kõigil tasanditel. Mitteresidentidest sõidukijuhtide diskrimineerimise probleem on olemuslikult piiriülene ja seda saab lahendada üksnes riigiülesel tasandil. Teede kvaliteedi halvenemine, õhusaaste ja ummikud omavad nii kohalikku kui ka kogu ELi hõlmavat mõju. Liikmesriikide meetmete kooskõlastamine on vajalik selleks, et tagada inimeste ja kaupade vaba liikumine Euroopa Liidus.

B. Lahendused

Millised on erinevad võimalused eesmärkide saavutamiseks? Kas on olemas eelistatud valikuvariant? Kui ei, siis miks?

Poliitikavariandid erinevad sekkumise määra poolest, ulatudes suhteliselt leebest kuni ulatusliku sekkumiseni. Poliitikavariandi 1 kõige olulisemaid meetmed on lihtsustada kehtivaid sätteid ning laiendada määruse kohaldamisala bussidele ja mittediskrimineerimise sätteid kergsõidukitele. Poliitikavariant 2 põhineb 1. variandil ja sellega nähakse ette maksude diferentseerimine CO2-heitkoguste puhul ning teemaksukleebise järkjärguline kaotamine raskeveokite (raskete kaubaveokite ja busside) jaoks, soodustades seejuures vahemaapõhiste tasude kasutuselevõttu. Poliitikavariant 3, millel on kaks võimalust, sisaldab täiendavaid meetmeid sõiduautode ja kaubikute kohta, käsitledes ummikuid linnade vahel (3a ja 3b) ning CO2 ja saasteainete heidet, diferentseerides teemaksud ja kasutusmaksud kergsõidukitele (poliitikavariant 3b). Poliitikavariandiga 4 kaotataks järk-järgult teemaksukleebised kõigi sõidukite puhul ning kehtestataks väliskulude maksustamine raskeveokitele. Eelistatud poliitikavariant on 3b. Poliitikavariant 4 oleks eesmärkide saavutamisel tõhusam, kuid sellega kaasneksid suuremad kulud. Olenevalt poliitilisest otsusest võib mõned poliitikavariandi 4 meetmed lisada poliitikavariandile 3b, tagades piisavalt pika üleminekuperioodi, et võimaldada järkjärgulist kohandamist ja kulude jaotamist.

Millised on erinevate sidusrühmade seisukohad? Kes millist varianti toetab?