Ettepanek: Nõukogu direktiiv linnugripi tõrjet käsitlevate ühenduse meetmete kohta {SEC(2005)549} /* KOM/2005/0171 lõplik - CNS 2005/0062 */





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 28.4.2005 KOM(2005) 171 lõplik 2005/0062 (CNS) 2005/0063 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU DIREKTIIV linnugripi tõrjet käsitlevate ühenduse meetmete kohta Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS millega muudetakse nõukogu otsust 90/424/EMÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas (komisjoni esitatud) {SEC(2005)549} SELETUSKIRI 1. Ettepaneku kontekst ( Ettepaneku alus ja eesmärgid Komisjon kavatseb ajakohastada praegu kehtivaid linnugripi tõrjet käsitlevaid ühenduse meetmeid, mis kehtestati nõukogu direktiiviga 92/40/EMÜ, et suuta haiguspuhanguid paremini ennetada ja tõrjuda ning kahandada kogu ühiskonnale kõnealusest haigusest tulenevaid terviseriske, kulusid, kadusid ja negatiivset mõju. Kavandatud muudatused linnugripi tõrjet käsitlevates ühenduse õigusaktides tuleks teha paralleelselt muudatustega nõukogu otsuses 90/424/EMÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas, et viia see vastavusse käesoleva ettepanekuga ja tagada liikmesriikidele piisav rahaline toetus seoses mõnede kavandatavate uudsete tõrjemeetmetega. ( Üldine kontekst Linnugripp on tõsine, väga nakkav kodu- ja muude lindude haigus, mida tekitavad mitmesugused erinevad viirused, mis kuuluvad väga suurde viirusteperekonda Influenzaviridae . Linnugripiviirused võivad üle kanduda ka teistele loomadele ja inimestele, enamasti nakatunud lindudega vahetu kokkupuutumise tagajärjel. Inimestel võib haigus varieeruda kergest silma sidekesta põletikust raskete, mõnikord surmaga lõppevate haigusteni; mõnedes Aasia maades veel praegugi kestva linnugripiepideemia ajal on haigestunute suremus olnud väga kõrge. Haigusetekitajate lakkamatute geneetiliste muutuste ja selle tõttu, et nad võivad värskelt nakatunud looma või inimese organismiga „kohaneda“, on erinevate linnugripiviiruste ohtlikkus inimeste ja loomade tervisele erinev ning suurel määral prognoosimatu. Siiski võib praeguste teadmiste põhjal öelda, et niinimetatud madala patogeensusega linnugripi (MPLG) viiruste terviseohtlikkus on väiksem kui suure patogeensusega linnugripi (SPLG) viiruste puhul, mis tekivad teatud MPLG viiruste, nimelt viirusetüüpide H5 ja H7 mutatsioonide tulemusena ja põhjustavad kodulindude haigust, mille puhul suremus võib olla koguni 90%. Inimeste tervise kohta olemas olevatest andmetest nähtub, et ülekaalukalt enamiku inimestel esinenud linnugripijuhtude ning linnugripiviirustest tingitud inimeste kõigi surmajuhtumite korral on olnud tegemist H5 ja H7 tüüpi SPLG viirustega. Kodulindude populatsioonidel linnugripiviiruseid tavaliselt ei esine. Kuid mõned metslinnud (eelkõige sellised rändlindudest veelinnud nagu pardid ja haned) kujutavad endast MPLG viiruste alalist „reservuaari“, kust viirused aeg-ajalt kanduvad üle ka kodulindudele. Ei praegu ega ka lähemas tulevikus ei leidu vahendeid, mille abil saaks looduses elavatel metslindudel viiruste levikut peatada või vähendada; seega püsib pidevalt oht, et potentsiaalselt väga ohtlikud linnugripiviirused võivad levida metslindudelt edasi kodulindudele ning neilt teistele loomadele ja inimestele. Teadmata põhjustel on linnugripipuhangute arv viimastel aastatel kasvanud. Viimasel ajal on mitmetest maailma eri piirkondadest ja kõigilt mandritelt tulnud teateid tõsistest linnugripipuhangutest (SPLG) mitmesugustel erinevatel linnuliikidel, sealhulgas erinevate pidamis- ja majandamismeetoditega peetavatel kodulindudel. Nimetatud puhangute tagajärjel on surnud või tauditõrje eesmärgil surmatud sadu miljoneid linde ja tekitatud kodulinnukasvatusele kogu maailmas väga tõsist kahju. Seoses kõnealuste puhangutega teatati ka mitmetest inimeste nakatumise juhtudest, millest mõned lõppesid surmaga. ELis on viimasel viiel aastal suuremad SPLG puhangud toimunud Itaalias (1999–2000) ja Hollandis, kust haigus levis edasi Belgiasse ja Saksamaale (2003. aastal). Need puhangud mõjusid hävitavalt linnukasvatussektorile ja avaldasid negatiivset mõju kogu ühiskonnale, eriti Hollandis, kus mitmel puhul haigestusid ka inimesed. See toimus hoolimata liikmesriikides kohaldatud drakoonilistest haigustõrjemeetmetest, mis läksid sageli kaugemale direktiivi 92/40/EMÜ miinimumnõuetest ja tähendasid muu hulgas nakkuspiirkondades olevate kodu- ja muude lindude massilist surmamist ja hävitamist. Pärast ELis toimunud varasemaid kriise loomatervishoiu valdkonnas on kõnealused haiguspuhangud põhjustanud liikmesriikides suurenenud kriitikat loomade massilise tapmise aadressil, millel on eetilised, sotsiaalsed, majanduslikud, keskkonnakaitselised ja loomakaitsest tulenevad põhjused. Sellise meetme rakendamine on mõjunud avalikule arvamusele väga negatiivselt ja tekitanud tõsist kriitikat, eriti seoses selliste lindude erikategooriatega nagu ohustatud liigid või tõud või siis lemmiklinnud. Ka kontrollikoda on komisjoni sageli kritiseerinud majandusliku mõju pärast, mida massiline tapmine avaldab ühenduse eelarvele. Teadlaste arvates võib tõkestamata linnugripipuhangute tulemusena, eriti kui neid põhjustavad teatavad viirusetüübid, viiruse lindudelt või muudelt loomadelt inimesele ülekandumise järel lõpuks välja kujuneda inimorganismiga täielikult kohanenud viirus, mis võib põhjustada samasuguseid gripipandeemiaid nagu seda tegi „Hispaania gripp“ aastatel 1917–1919. Niisugune pandeemia võib põhjustada üle kogu maailma miljonite inimeste surma ja ulatuslikke sotsiaalmajanduslikke tagajärgi. Direktiiviga 92/40/EMÜ nähakse ette kohustuslikud haigustõrjemeetmed üksnes juhul, kui kodulindude haigust põhjustab SPLG. Hiljutistest epideemiatest on üht-teist õpitud. Linnugripp, mida põhjustavad H5 ja H7 tüüpi MPLG viirused, mis hiljem muteeruvad SPLG viirusteks, on toonud kaasa laastavaid tagajärgi. Mutatsioonide esinemise korral on viiruse tõrje äärmiselt raske. Arvestades uusi teadmisi ohtudest, mida linnugripiviirused põhjustavad inimeste tervisele, teaduskomitee (TK) arvamusi ning uusimaid andmeid linnugripi patogeneesi, epidemioloogia ja leviku kohta, on tekkinud selge vajadus vaadata läbi kehtivad õigusnormid ja neid uuendada nii, et need kajastaksid kõnealuseid uusi arenguid ja kogemusi ning võimaldaksid edaspidi täiustada nii MPLG kui ka SPLG tõrjet. Sellest saadav kasu avaldub vahetult loomade tervishoiu ja kaudselt ka inimeste tervise valdkonnas. ( Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu direktiiv 92/40/EMÜ; komisjoni otsus 2002/649/EÜ; komisjoni otsus 2002/673/EÜ; Komisjoni otsusega 2002/649/EÜ kehtestati suunised kogu EÜ hõlmavate uuringute läbiviimiseks linnugripi esinemise kohta kodu- ja metslindudel. Komisjoni otsustega 2002/673/EÜ ja 2004/630/EÜ kinnitati kodu- ja metslindude uurimist käsitlevad liikmesriikide programmid, mida praegu läbi viiakse. Otsusega 90/424/EMÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas sätestatakse, et liikmesriigid võivad saada ühenduselt rahalist toetust mõnede linnugripi (SPLG) tõrjeks ja likvideerimiseks rakendatud meetmete eest. ( Kooskõla muude ühenduse poliitikavaldkondadega Et elusad kodulinnud on loetletud asutamislepingu I lisas, on üks ühenduse ülesandeid veterinaaria alal parandada kodulindude tervislikku seisundit, et sellega soodustada kodulindude ja linnukasvatussaadustega kauplemist ning tagada kõnealuse sektori areng. Lisaks tuleb ühenduse meetmete ja poliitikavaldkondade määratlemisel ning rakendamisel tagada heatasemeline inimeste tervise kaitse. 2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine ( Konsulteerimine huvitatud isikutega 2004. aasta juulis/oktoobris peeti liikmesriikidega töörühmades ja elektronkirjade vahetamise teel konsultatsioone seoses ettepaneku eelnõuga. 2004. aasta oktoobris arutati ettepaneku eelnõu Euroopa valitsusväliste organisatsioonidega. Arutelude tulemusena võeti arvesse soovitusi teha parandusi mõnedes ettepaneku eelnõu artiklites ja lisades. ( Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine 1. 2000. aastal esitas teaduskomitee linnugripi kohta oma arvamuse ja soovitas direktiivis 92/40/EMÜ sätestatud mõistet muuta nii, et võetaks vastu ka madala patogeensusega linnugripi viirusetüvedega nakatumise korral kohaldatavad tõrjemeetmed. 2. 2003. aastal avaldati veel üks teaduslik seisukoht uusimate diagnostikameetodite ja linnugripi vastu vaktsineerimise kohta. 3. Teaduskomitee arvamused on avaldatud järgmisel veebileheküljel: http//europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/outcome_en.html . Arvamustega arvestati ettepaneku koostamisel. ( Mõju hindamine Hinnati kolme teaduskomitee 2000. aasta aruandes kindlaksmääratud poliitikavarianti ja koostati mõjude hinnang.[1] Tulemuse võib kokku võtta järgmiselt: 1. variant: jätta muutmata direktiivis 92/40/EMÜ sätestatud linnugripi mõiste ja haigustõrjemeetmed ning soovitada liikmesriikidel kehtestada piirangud MPLG leviku tõkestamiseks: Status quo säilitamine ei vähendaks ühenduses tulevaste SPLG puhangute ohtu, kuna kodulinnufarmides toimub MPLG viiruste kontrollimatu levimine. Kui soovitada liikmesriikidel lihtsalt kehtestada siseriiklikud MPLG tõrje meetmed, ei tagaks see piisaval määral haigustõrje paranemist ega haigusega seotud terviseriskide vähenemist, arvestades asjaolu, et ettevõtjad on vastu rangematele tõrjemeetmetele, mida teistes liikmesriikides asuvate konkurentide suhtes võib-olla samal määral ei kehtestata. Seega võib igas liikmesriigis MPLG järelevalve ja tõrje meetmete kehtestamine tõsiselt moonutada kodulindude ja linnukasvatussaadustega kauplemist ning tekitada kodulinnukasvatajate vahel ebaausa konkurentsi turul, kus konkurentsivõitlus on väga äge. 2. variant: muuta kehtivat linnugripi mõistet nii, et see hõlmaks ka MPLG, millega kehtestataks MPLG ja SPLG jaoks ühesugused tõrjemeetmed: Praeguste SPLG tõrje meetmete rakendamine ka MPLG korral oleks ebaproportsionaalne võrreldes ohuga, mida MPLG kujutab endast inimeste ja loomade tervisele; see võiks põhjustada ka loomade massilist surmamist, mis mõjub loomade heaolule väga negatiivselt, ja väga suuri haigustõrjekulusid olukorras, kus niisugune massiline surmamine ning suurte kulude kandmine võiks olla nii õigustamatu kui ka üle jõu käiv. Kohustusliku ja süstemaatilise hukkamispoliitika rakendamine, mis viiks loomade massilisele surmamisele ja hävitamisele, ei ole MPLG puhul ilmselt vajalik, kuigi mõnedel juhtudel võib see kulude ja riskide kõrvutamisel saadava kasuga olla ka arvestatav valikuvõimalus. Lisaks tuleks MPLG korral paindlikumalt kohaldada ka mitmeid muid täiendavaid SPLG puhul vajalikke haigustõrjemeetmeid. 3. variant: muuta linnugripi mõistet nii, et see hõlmaks ka MPLG, nähes aga seejuures ette tõrjemeetmed, mille juures arvestatakse viirusetüüpide ja peremeesloomade erinevustega: Eeldatavalt seisneb 3. variandi kasulikkus SPLG puhkemise ohu vähenemises eelkõige kodu- ja muude lindude seas tänu paremale MPLG tõrjele ja lähenemisviisile, mis võtab arvesse nende kahe olukorra erinevat ohtlikkust. Lisaks oleks selline lähenemisviis ainukesena kooskõlas rahvusvahelise episootiaameti (O.I.E.) eeskirja uue peatükiga, mis peaks 2005. aasta mais lõpul vastu võetama, ja sellega välditaks EÜ haigustõrjemeetmete negatiivset mõju rahvusvahelisele kaubandusele. 3. Ettepaneku õiguslik külg ( Kavandatava meetme kokkuvõte Direktiiv 92/40/EMÜ asendataks kehtivaid õigusnorme ajakohastava uue direktiiviga, kusjuures eesmärgiks on parem linnugripitõrje, pidades silmas vajadust võimalikult vähendada lindude massilise tapmise vajadust. 3. variandi kohaselt viidaks linnugripitõrjet sätestavatesse kehtivatesse õigusaktidesse sisse järgmised tähtsamad muudatused: 1. linnugripi mõiste muutmine, nii et tõrjemeetmed laieneksid ka sellistele MPLG viirustele, mis võivad SPLG viirusteks muteeruda, eristades seejuures neid kaht olukorda nii, et konkreetseid tõrjemeetmeid oleks võimalik kohaldada vastavalt mõlema viirusetüübi erinevale ohtlikkusele; 2. MPLG kohustusliku järelevalve sisseviimine kõigis liikmesriikides; 3. uued ja paindlikumad vaktsineerimisalased sätted; 4. uued ja paindlikud sätted, millega reguleeritakse MPLG ja SPLG tõrjet koduloomadena peetavatel lindudel, kes ei ole kodulinnud (näiteks loomaaedades peetavad või ohustatud liiki kuuluvad linnud); 5. uued sätted, millega tagatakse linnugripi avastamise korral liikmesriikide veterinaar- ja tervishoiuasutuste vaheline koostöö inimeste tervise kaitsel; 6. komisjonile tehakse ülesandeks võtta komiteemenetluste kaudu vastu täiendavad ja spetsiifilisemad linnugripi tõrje meetmed ja moodustada linnugripi vaktsiini pank. ( Õiguslik alus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 37. ( Subsidiaarsuse põhimõte Käesoleva ettepanekuga kehtestatavate loomatervishoiumeetmete reguleerimine kuulub ühenduse ainupädevusse. Nende hulgas on väga vähe rahvatervisega seotud meetmeid, mis on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, kuna näiteks linnugripiga nakatunud või tõenäoliselt nakatunud kodulindudega kokkupuutuvate töötajate suhtes haigusi ennetavate meetmete kehtestamise eest vastutavad täielikult liikmesriigid. ( Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanekus esitatakse kodu- või muude lindude seas linnugripi puhkemise korral kohaldatavad miinimummeetmed. Liikmesriigid võivad võtta kavandatava direktiiviga reguleeritud valdkonnas rangemaid haldus- ja sanitaarmeetmeid. Lisaks on direktiivis sätted, mis võimaldavad liikmesriikide asutustel kohaldada meetmeid proportsionaalselt erinevate haigusolukordade tõsidusega. ( Vahendite valik Dokument on kavandatud direktiivina. Muud vahendid jääksid ebapiisavaks järgmistel põhjustel: alates 1964. aastast saadud kogemused seoses ühtlustatud veterinaariaalaste õigusaktidega on näidanud, et direktiiviga on liikmesriikidel võimalik õigusakte oma seadusandliku ja haldussüsteemi raames piisavalt paindlikult kohaldada. Vt ka eespool toodud märkused proportsionaalsuse kohta. 4. Mõju eelarvele Käesoleva ettepaneku ja sellega seotud otsuse 90/424/EMÜ muutmise ettepaneku eelarvemõjutused on esitatud mõjude hinnangus ja on kokkuvõtlikult järgmised: Eespool nimetatud meetmete vastuvõtmine ja rakendamine tähendaks ühenduse eelarvele lisakulu 3–8 miljonit eurot aastas, s.o keskmiselt ~5,5 miljonit eurot aastas. Kõnealuseid kulusid peaks suurel määral tasakaalustama tulevaste SPLG epideemiate ohu vähenemisest saadav sääst. Muidugi ei saa täpselt näidata, mil määral tulevaste SPLG epideemiate arv tänu uutele õigusaktidele väheneb, kuna epideemiate puhkemine on endiselt suurel määral prognoosimatu ja ohu iseloomu arvestades ei saa seda kunagi täielikult välistada. Kui kõnesolevad meetmed oleksid ELis viimasel viiel aastal olnud juba kehtestatud ja neid oleks rakendatud, oleks üht kahest suurest ühenduses puhkenud epideemiast väga tõenäoliselt õnnestunud ära hoida. Selle põhjal võib prognoosida, et kavandatavate meetmete rakendamine võimaldab järgmisel kümnel aastal edukalt ära hoida kaks suuremat SPLG epideemiat. Kahe hiljuti ELis toimunud suurema epideemiaga seotud asjaomaste liikmesriikide kulud põllumeestele kompensatsioonide maksmisele, lindude-loomade hävitamisele ning puhastamisele ja desinfitseerimisele (kulud, mis otsuse 90/424/EMÜ kehtivate sätete kohaselt kaetakse põhimõtteliselt 50% ulatuses ühendusepoolse kaasfinantseerimise arvel) on olnud vahemikus 101 kuni 174 miljonit eurot. Seega võib arvestada, et kulude praeguse taseme juures võimaldab kahe suurema epideemia ärahoidmine ühenduse eelarvel säästa kümne aasta jooksul vähemalt 100 miljonit eurot. See on uute MPLG järelevalve ja tõrje meetmetega võrreldes (~55 miljonit eurot kümne aasta jooksul) tunduvalt suurem summa. Lisaks võimaldavad muud käesoleva ettepaneku põhjal kavandatavad tõrjemeetmed, sealhulgas vaktsineerimine, tänu tulevaste linnugripiepideemiate ulatuse eeldatavale vähenemisele kulusid veelgi kokku hoida. Selle kokkuhoiu suurust on aga äärmiselt raske hinnata. 5. Lisateave ( Kehtiva õigusakti kehtetuks tunnistamine Ettepaneku heakskiitmisele järgneb kehtiva õigusakti kehtetuks tunnistamine. ( Euroopa Majanduspiirkond Kavandatav õigusakt käsitleb EMPga seotud küsimust ja peaks seetõttu laienema EMPle. 2005/0062 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU DIREKTIIV linnugripi tõrjet käsitlevate ühenduse meetmete kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[2] võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[3] võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,[4] võttes arvesse regioonide komitee arvamust[5] ning arvestades järgmist: (1) Linnugripp (lindude gripp, klassikaline lindude katk) on tõsine, äärmiselt nakkav kodu- ja muude lindude haigus, mida tekitavad mitmesugused gripiviirused. Need viirused võivad edasi levida ka imetajatele, sealhulgas sigadele ja inimestele. (2) Et elusad kodulinnud on loetletud asutamislepingu I lisas, on üks ühenduse ülesandeid veterinaaria valdkonnas parandada kodulindude tervislikku seisundit, soodustades sellega kodulindude ja linnukasvatussaadustega kauplemist ning tagades kõnealuse sektori arengu. Lisaks tuleb ühenduse meetmete ja poliitikavaldkondade määratlemisel ja rakendamisel tagada heatasemeline inimeste tervise kaitse. (3) Linnugripi tõrjet käsitlevad ühenduse meetmed kehtestati nõukogu 19. mai 1992. aasta direktiiviga 92/40/EMÜ, millega kehtestatakse klassikalise lindude katku tõrjemeetmed,[6] et tagada loomade tervise kaitse ja aidata kaasa linnukasvatussektori arengule. (4) Direktiiviga 92/40/EMÜ kehtestatud meetmed tuleks põhjalikult läbi vaadata, võttes arvesse uuemaid teadusandmeid linnugripi ohu kohta loomade ja inimeste tervisele, uute laborikatsete ja vaktsiinide väljatöötamist ning ühenduses ja kolmandates riikides hiljuti esinenud kõnealuse haiguse puhangutest saadud õppetunde. (5) Uute ühenduse meetmete puhul tuleks arvesse võtta ka loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee viimaseid seisukohti ning muudatusi, mida rahvusvaheline episootiaamet (OIE) on teinud maismaaloomade tervishoiu eeskirja ning maismaaloomade diagnostiliste testide ja vaktsiinide käsiraamatusse seoses linnugripiga. (6) Gripiviirustel on palju erinevaid viirusetüvesid. Oht, mida erinevad gripiviiruse tüved kujutavad endast loomade ja inimeste tervisele, on väga erinev ning viiruste kiirete mutatsioonide ja geneetilise materjali erinevate tüvede vahel ümberpaiknemise võimaluste tõttu mõneti ettearvamatu. (7) Mõnede lindudelt pärinevate gripiviiruse tüvedega nakatumine võib põhjustada kodulindudel episootilise ulatusega haiguspuhanguid ning põhjustada nende seas ulatuslikke häireid ja suremust, mis võib ähvardada eeskätt kodulinnukasvatuse üldist tulusust. Linnugripiviirused võivad mõjuda ka inimestele ja kujutada endast tõsist ohtu inimeste tervisele. (8) Praeguste teadmiste kohaselt on niinimetatud madala patogeensusega linnugripi (MPLG) viiruste põhjustatud terviseriskid väiksemad riskidest, mida põhjustavad suure patogeensusega linnugripi (SPLG) viirused, mis tekivad teatavate madala patogeensusega viiruste mutatsioonide tulemusena. (9) Linnugripi tõrjet käsitlevad ühenduse õigusaktid peaksid võimaldama liikmesriikidel vastu võtta haigustõrjemeetmed paindlikult ja proportsionaalselt, arvestades erinevate viirusetüvede ohtlikkust, kõnealuste meetmete tõenäolist sotsiaalset ja majanduslikku mõju põllumajandussektorile ja teistele asjaomastele sektoritele ning tagades samas, et iga konkreetse haigusstsenaariumi korral võetakse kõige asjakohasemaid meetmeid. (10) Linnugripist inimeste tervisele tuleneda võivate probleemide ettenägemiseks ja ennetamiseks tuleks püüda seada liikmesriikide veterinaar- ja tervishoiutalituste vahel sisse tõhus teabevahetus ja tihe koostöö, nii et pädevad asutused saaksid vajaduse korral alati võtta inimeste tervise kaitseks vajalikke meetmeid. (11) Madala patogeensusega linnugripi viiruste suure patogeensusega viirusteks muteerumise võimalusi arvestades tuleb hoolt kanda kodulindude nakatumise varase avastamise eest, et saaks sellele kiiresti reageerida ja vastu võtta vajalikud meetmed, mis peaksid hõlmama liikmesriikide teostatavat aktiivse järelevalve süsteemi. Niisugust järelevalvet tuleks korraldada üldiste suuniste kohaselt, mida tuleks korrigeerida vastavalt kõnealuses valdkonnas ilmnenud uutele teadmistele ja arengutele. (12) Linnugripi kahtluse korral, mille aluseks võivad olla kliinilised või laboratoorsed uuringud või muud nakkuse kahtlusele viitavad põhjused, peaksid koheselt käivituma ametlikud uurimised, et vajaduse korral oleks võimalik võtta kiireid ja tulemuslikke meetmeid. Kõnealuseid meetmeid tuleks tugevdada (sealhulgas lindude hävitamisega nakatunud ja nakatumisohus olevates majandites) kohe, kui nakkuse kahtlus on kinnitust leidnud. (13) Madala patogeensusega linnugripi viiruse avastamisel või seroloogiliste nakkustunnuste korral, kui viiruse esinemist ei saa tõendada viirusisolatsiooni testidega, võivad tõrjemeetmed erineda suure patogeensusega linnugripi viiruse avastamise korral kohaldatavatest meetmetest, kuna nimetatud olukordade riskitase on erinev. (14) Haigustõrjemeetmete kohaldamisel ja eeskätt piirangutsoonide kehtestamisel tuleks samuti tegutseda erineva rangusega, võttes arvesse kodulindude arvukust ja muid riskitegureid piirkonnas, kus nakkus avastati. (15) Haiguspuhangu korral tuleb panna piir nakkuse edasilevimisele, mistõttu jälgitakse hoolikalt ja piiratakse kodulindude liikumist ning saastumisohus olevate toodete kasutamist, tugevdatakse bio-ohutusmeetmeid kodulinnukasvatuse kõigil tasanditel, puhastatakse ja desinfitseeritakse nakatunud ruumid, kehtestatakse haiguskolde ümber kaitse- ja järelevalvetsoonid ning vajaduse korral viiakse läbi vaktsineerimine. (16) Suure patogeensusega linnugripi tõrjeks võetavate ühenduse meetmete aluseks peaks loomade heaolu käsitlevate ühenduse õigusaktide kohaselt olema eelkõige nakatunud linnukarjade hävitamine. (17) Linnugripi vastu vaktsineerimine võib olla tulemuslik abinõu, mis lisandub muudele haigustõrjemeetoditele ja võimaldab vältida lindude ning kodulindude massilist surmamist ning hävitamist. Praeguste teadmiste kohaselt võib vaktsineerimine lisaks hädaolukorras kasutamisele aidata ka haigestumist ära hoida seal, kus on tavalisest suurem linnugripi loodusest või muudest allikatest sissetoomise oht. Seetõttu tuleks kehtestada erakorralist ja kaitsevaktsineerimist käsitlevad sätted. (18) Kuigi vaktsineeritud kodulinnud on kliiniliste haigusnähtude eest kaitstud, võivad nad nakatuda ja soodustada sellega haiguse levimist. Sellepärast tuleb koos vaktsineerimisega kehtestada asjakohased järelevalve- ja piirangumeetmed ühenduse tasandil. Selleks peab vaktsineerimise strateegia võimaldama teha vahet nakatunud ja vaktsineeritud loomade vahel. Seejärel tuleb vaktsineeritud kodulindudest valmistatud toodete, näiteks linnuliha ja lauamunade turuletoomisel järgida asjakohaseid ühenduse õigusakte, sealhulgas ka käesolevat direktiivi. (19) Ühendusel ja liikmesriikidel peaks olema ka võimalus luua linnugripivaktsiini varusid, millega kodu- ja muid linde erakorralise olukorra puhul vaktsineerida. (20) Tuleks püüda tagada linnugripi ühtlustatud diagnoosimismenetluste ja -meetodite kasutamine, sealhulgas ühenduse tugilabori ja liikmesriikide tugilaborite toimimine. (21) Tuleks püüda tagada liikmesriikide ettevalmistuste selline tase, mis võimaldaks neil tulemuslikult toime tulla ühe või mitme linnugripipuhangu tagajärjel tekkiva eriolukorraga; selleks peaksid nad eelkõige koostama situatsioonplaanid ja moodustama tauditõrjekeskused. Kõnealustes situatsioonplaanides tuleks arvestada ohuga, mida linnugripp kujutab kodulinnukasvatajate ja teiste töötajate tervisele. (22) Kui linnugripp avastatakse importimise ajal karantiinikeskuses või -rajatises, nagu see on sätestatud komisjoni 16. oktoobri 2000. aasta otsuses 2000/666/EÜ, millega sätestatakse muude lindude kui kodulindude impordi loomatervishoiunõuded ja veterinaarsertifikaat ning karantiinitingimused,[7] tuleb sellest teatada komisjonile. Kuid liikmesriikides asetleidvate haiguspuhangute korral ei ole asjakohane teatamine, mis on ette nähtud nõukogu 21. detsembri 1982. aasta direktiiviga 82/894/EMÜ ühendusesisese loomahaigustest teatamise kohta.[8] (23) Puhastamine ja desinfitseerimine peaks olema ühenduse linnugripitõrjepoliitika lahutamatu osa. Desinfitseerimisvahendeid tuleb kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivile 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist.[9] (24) Euroopa parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1774/2002, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad,[10] kehtestatakse loomsete kõrvalsaaduste, sealhulgas episootiliste haiguste tõrjeks surmatud loomade kogumise, transportimise, ladustamise, käitlemise, töötlemise ja kasutamise või kõrvaldamise eeskirjad, et need ei ohustaks inimeste ja loomade tervist. Kõnealuse määruse ja selle rakendusmeetmetega luuakse surnud loomade kõrvaldamise üldine raamistik. See on vajalik, et komiteed saaksid vajaduse korral võtta linnugripi tõrje meetmete tugevdamiseks vastu täiendavaid või teistsuguseid erimeetmeid. (25) Munade suhtes, mis pärinevad majanditest, kus peetakse linnugrippi nakatumise kahtlusega linde, võib teatavatel tingimustel kohaldada Euroopa parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid[11] ja Euroopa parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta.[12] (26) Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad käesoleva direktiivi nõuete rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta ja tagama nende täitmise. Need karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. (27) Teaduslike ja tehniliste teadmiste arenguga arvestamiseks tuleb ette näha võimalus teha käesoleva direktiivi lisades muudatusi, vajaduse korral viivitamatult. (28) Gripiviiruste etteaimamatust arvestades tuleb tagada ka sujuv menetlus, mis võimaldab vajaduse korral kehtestada ühenduse tasandil täiendavaid või spetsiifilisemaid tõrjemeetmeid seoses kodulindude, muude lindude või muude loomade nakatumisega linnugripiviirustega, mis ohustavad tõsiselt loomade või inimeste tervist. (29) Käesoleva direktiiviga kehtestatakse kodu- ja muude lindude hulgas linnugripi puhkemise korral kohaldatavad minimaalsed tõrjemeetmed. Samas võivad liikmesriigid võtta käesoleva direktiiviga reguleeritud valdkonnas rangemaid haldus- ja sanitaarmeetmeid. Lisaks nähakse käesoleva direktiiviga ette, et liikmesriikide asutused võivad kohaldada mitmesugustest haigusolukordadest tulenevate terviseriskide ulatusega proportsionaalseid meetmeid. (30) Vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele on põhieesmärgi (linnukasvatussektori arengu tagamine ja loomade tervise kaitse) saavutamiseks vajalik ja asjakohane kehtestada linnugripi vältimise ja tõrje eri- ja miinimummeetmeid käsitlevad eeskirjad. Vastavalt asutamislepingu artikli 5 kolmandale lõigule ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik seatud eesmärkide saavutamiseks. (31) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.[13] (32) Ühenduse õigusaktide selguse ja ratsionaalsuse huvides tuleks direktiiv 92/40/EMÜ tunnistada kehtetuks ja asendada käesoleva direktiiviga, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: I PEATÜKK SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED Artikkel 1 Sisu ja reguleerimisala 1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse: a) teatavad ennetusmeetmed, mille eesmärk on linnugripi järelevalve ja varane avastamine ning pädevate asutuste ja põllumeeste teadlikkuse ja valmisoleku tõstmine nimetatud haigusega seotud ohtude suhtes; b) minimaalsed tõrjemeetmed, mida kohaldatakse kodu- ja muude lindude seas linnugripi puhangute esinemise ja linnugripiviiruste imetajatele ülekandumise võimaluse korral; c) muud meetmed, mida kohaldatakse juhul, kui täheldatakse tõsist ohtu loomade või inimeste tervisele seoses lindude või imetajate nakatumisega lindudelt pärinevate gripiviirustega ja selleks, et vältida nakkuse ülekandumist loomadelt inimestele. 2. Liikmesriikidele jäetakse õigus võtta käesoleva direktiiviga reguleeritud valdkonnas rangemaid meetmeid. Artikkel 2 Linnugripi, suure patogeensusega linnugripi ja madala patogeensusega linnugripi mõiste Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. linnugripp (lindude gripp, klassikaline lindude katk) – A-tüüpi gripiviiruse põhjustatud kodu- või muude lindude nakkushaigus: a) mis kuulub alatüüpi H5 või H7; või b) mille veenisisese patogeensuse indeks on kuuenädalastel kanapoegadel suurem kui 1,2; 2. suure patogeensusega linnugripp (SPLG) – kodu- või muude lindude nakkushaigus, mida põhjustavad: a) linnugripiviiruste alatüübid H5 ja H7, mille mitmealuseliste aminohapete genoomijärjestuse kood hemaglutiinimolekuli lõhustumispiirkonnas sarnaneb teistel SPLG viirustel vaadelduga, mis näitab, et peremeesorganismis üldlevinud proteaas võib hemaglutiinimolekuli lõhustada; või b) linnugripiviirused, mille veenisisese patogeensuse indeks on kuuenädalastel kanapoegadel suurem kui 1,2; 3. madala patogeensusega linnugripp (MPLG) – kodu- või muude lindude nakkushaigus, mida põhjustavad linnugripiviiruste alatüübid H5 ja H7, mis ei kuulu punktis 2 esitatud määratluse alla. Artikkel 3 Muud mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. kodulinnud – kõik linnud, keda kasvatatakse või peetakse vangistuses liha, haude- ja söögimunade või muude kaubanduslike toodete tootmiseks, ulukivarude täiendamiseks või vastavate lindude kasvatamiseks; 2. metslind – vabaduses elav lind, keda ei peeta üheski punktis 5 esitatud määratlusele vastavas majandis; 3. muu lind – mis tahes lind, kes ei ole kodulind ja keda peetakse vangistuses etenduste, võiduajamiste, näituste ja võistluste jaoks (näiteks ilulinnud ja võistlustuvid) või muudel eesmärkidel, v.a punktis 1 nimetatud eesmärgid; 4. ametlikult registreeritud haruldased kodu- või muud linnutõud – kodu- või muud linnud, kelle pädev asutus on artiklis 63 sätestatud situatsioonplaanis ametlikult nendeks tunnistanud; 5. majand – mis tahes põllumajanduslik või muu rajatis, näiteks haudejaam, tsirkus, loomaaed, lemmiklinnukauplus, linnuturg ja lindla, kus kodu- või muid linde alaliselt või ajutiselt hoitakse või kasvatatakse, välja arvatud: a) tapamajad, transpordivahendid, karantiiniruumid ning -keskused, piiripunktid ja laborid; ning b) selliste ruumide juures paiknevad inimeste elamispiirkonnad artikli 11 lõike 9 teise lõigu, artikli 19 punkti e, artikli 30 punkti f, artikli 39 lõike 5 punkti g ja artikli 44 lõike 1 punkti h tähenduses, välja arvatud juhul, kui kodu- või muid linde hoitakse neis alaliselt; 6. kaubanduslik linnukasvatusmajand – majand, kus kodulinde kasvatatakse ärilistel eesmärkidel; 7. mittekaubanduslik majand/lemmiklindude kasvatusmajand – majand, kus omanikud peavad kodu- või muid linde: a) kodu- või muude lindude või neist valmistatavate toodete kasutamiseks oma tarbeks; või b) lemmiklindudena; 8. piiritletud kodulinnukasvatusala või muude lindude piiritletud kasvatusala – üks või mitu ühise bio-ohutuse korralduse süsteemi alla kuuluvat kodu- või muude lindude kasvatusmajandit, milles peetakse linnugripi mõttes selgelt eristatavas tervislikus seisundis olevate kodu- või muude lindude alamkogumit, kelle suhtes kohaldatakse asjakohaseid järelevalve-, kontrolli- ja bio-ohutusmeetmeid; 9. linnukari – kõik ühes tootmisüksuses olevad kodu- või muud linnud; 10. tootmisüksus – majandisisene üksus, mille puhul ametlik veterinaararst on veendunud, et see on kõigist teistest sama majandi üksustest oma asukoha ja seal peetavate kodu- või muude lindude igapäevase hooldamise mõttes täiesti sõltumatu, 11. munema hakkavad kodulinnud – munemiseelses staadiumis olevad kodulinnud; 12. haudemunad – haudumisele minevad kodulindude munad; 13. vastkoorunud tibud – kõik vähem kui 72 tunni vanused kodulinnud, keda ei ole veel toidetud; muskusparte ( Cairina moschata ) või nende ristandeid võib olla ka toidetud; 14. diagnostikakäsiraamat – artikli 51 lõikes 1 sätestatud diagnostikakäsiraamat; 15. nakatunud kodulinnud ja nakatunud muud linnud – kõik kodu- ja muud linnud: a) kellel on diagnostikakäsiraamatu kohaselt kindlaks tehtud linnugripi olemasolu; või b) linnugripi teise ja järgnevate puhangute korral kõik kodu- või muud linnud, kelle puhul kliinilised tunnused, surmajärgsed kahjustused või artikli 51 lõike 3 esimese lõigu nõuete kohaselt volitatud laborites (edaspidi „volitatud labor“) tehtud laborikatsetel saadud reaktsioonid viitavad diagnostikakäsiraamatu kohaselt linnugripidiagnoosile; 16. nakatumiskahtlusega kodu- või muud linnud – kõik kodu- või muud linnud, kellel avalduvad sellised kliinilised tunnused, surmajärgsed kahjustused või reaktsioonid laborikatsetele, mille puhul ei saa välistada linnugripi esinemist; 17. inkubatsiooniperiood – maksimaalselt 21 päeva pikkune ajavahemik tõenäolise nakatumise päevast kuni linnugripi kliiniliste tunnuste ilmnemiseni; 18. omanik – füüsiline või juriidiline isik, kes peab või omab kodu- või muid linde või kannab muul moel nende eest vastutust kas rahalise tasu eest või tasuta; 19. pädev asutus – liikmesriigi asutus, kes on pädev käesoleva direktiivi kohaselt läbi viima veterinaarkontrolli või võtma haldusmeetmeid või mis tahes asutus, kellele on vastav pädevus delegeeritud; 20. veterinaarkontroll – pädeva asutuse läbiviidav füüsiline kontroll ja/või haldusformaalsus; 21. ametlik veterinaararst – pädeva asutuse määratud veterinaararst; 22. ametlik järelevalve – linnugripiga seotud tervisliku seisundi hoolikas jälgimine, mida viib läbi pädev asutus ja mis võib kaasa tuua kõnealuse asutuse poolsed täiendavad uuringud; 23. ametlik kontroll – pädeva asutuse võetavad meetmed selle kontrollimiseks ja tõendamiseks, et isik täidab või täitis samalt asutuselt saadud linnugripialaseid juhiseid; 24. surmamine – mis tahes looma või linnu surma põhjustav menetlus, v.a tapmine; 25. tapmine – mis tahes menetlus, mis põhjustab looma või linnu surma verekaotuse tõttu; 26. kõrvaldamine – loomsete kõrvalsaaduste kogumine, vedu, ladustamine, käitlemine, töötlemine ja kasutamine või kõrvaldamine vastavalt: a) määrusele (EÜ) nr 1774/2002; või b) käesoleva direktiivi artikli 64 lõikes 1 esitatud üksikasjalikele eeskirjadele; 27. ühenduse vaktsiinipank – sobivad ruumid, mis on vastavalt käesoleva direktiivi artikli 59 lõikele 1 ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ[14] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004[15] kohaselt kasutamiseks lubatud ühenduse linnugripivaktsiini varude säilitamiseks; 28. kontaktmajand – majand, kuhu linnugripp võidi sisse tuua selle asukoha tõttu, inimeste, kodu- või muude lindude liikumise tagajärjel või mõnel muul viisil; 29. taudikahtlus – kodu- või muid linde pidav majand, kus pädev asutus kahtlustab linnugripi esinemist; 30. haiguspuhang – majand, kus pädev asutus on kindlaks teinud linnugripi esinemise; 31. esmane haiguspuhang – haiguspuhang, millel ei ole epidemioloogilist seost liikmesriigi samas piirkonnas varem aset leidnud haiguspuhanguga nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ[16] artikli 2 tähenduses, või sama liikmesriigi teises piirkonnas toimunud esimene haiguspuhang; 32. nakatunud loomade eristamine vaktsineeritud loomadest (DIVA strateegia) – vaktsineerimisstrateegia, mis võimaldab teha vahet vaktsineeritud/nakatunud ja vaktsineeritud/nakatumata loomade vahel, kasutades selleks epideemilise e väliviiruse vastaste antikehade avastamiseks mõeldud diagnostilist testi ja vaktsineerimata sentinellilinde; 33. tühjendamine –kõigi kodu- või muude lindude eemaldamine majandist, kodu- või muude lindude eraldisest või tootmisüksusest; 34. imetaja –klassi Mammalia kuuluv loom; 35. rümbad – surnud või surmatud kodu- või muud linnud. II PEATÜKK JÄRELEVALVE, TEAVITAMINE JA EPIDEMIOLOOGILINE UURIMINE Artikkel 4 Iga-aastased järelevalveprogrammid 1. Liikmesriigid tagavad igal aastal I lisa nõuetele vastavate järelevalveprogrammide vastuvõtmise, et: a) avastada erinevate kodulinnuliikide nakatumist linnugripiviiruse alatüüpidega H5 ja H7 b) aidata suurendada teadmisi ohtudest, mida kujutavad endast metslinnud või -loomad seoses lindudelt pärinevate linnugripiviiruste esinemisega lindudel. 2. Liikmesriigid esitavad artikli 65 lõikes 2 nimetatud menetluse kohaselt iga-aastased järelevalveprogrammid komisjonile kinnitamiseks 15. juuniks 2007 ja edaspidi iga aasta 15. juuniks. 3. Liikmesriigid esitavad komisjonile iga-aastaste järelevalveprogrammide täitmise aruande järgmise aasta 15. märtsiks. Artikkel 5 Aruandlus ja teavitamine 1. Liikmesriigid näevad ette pädeva asutuse teavitamise kõigist kodu- või muude lindude nakatumise või kodu- või muude lindude nakatumiskahtluse juhtudest. 2. Lisaks ühenduse õigusaktidega kehtestatud nõuetele, mis käsitlevad loomade haiguspuhangutest teavitamist, teavitavad liimesriigid II lisa nõuete kohaselt komisjoni: a) kõigist pädeva asutuse kinnitatud positiivsetest linnugripi esinemise juhtudest tapamajades, transpordivahendites, piiripunktides ja muudes ühenduse piiridel ning karantiinirajatistes asuvates kohtades või keskustes, mille tegevust reguleerivad kodu- või muude lindude sissevedu käsitlevad ühenduse õigusaktid; b) kodu- või muudel lindudel või loomadel linnugripi suhtes läbiviidud ametliku järelevalve tulemustest, sealhulgas metslindude juures saadud positiivsetest tulemustest; ning c) kõigist kodu- või muude lindude või loomade nakatumise juhtudest lindudelt pärinevate linnugripiviirustega (välja arvatud artikli 2 punktis 1 nimetatud juhud), mis võivad tõsiselt ohustada loomade või inimeste tervist. Artikkel 6 Epidemioloogiline uurimine 1. Liikmesriigid tagavad epidemioloogiliste uurimiste läbiviimise küsimustike alusel, mis koostatakse artikliga 63 ettenähtud situatsioonplaanide raames. 2. Epidemioloogiline uurimine hõlmab järgmisi küsimusi: a) ajavahemiku pikkus, mille jooksul linnugripp võib olla esinenud majandis või muudes tööruumides või transpordivahendites; b) majandis, tapamajas või transpordivahendites avastatud linnugripi võimalik päritolu; c) kõigi kontaktmajandite väljaselgitamine; d) linnugripiviiruse levimist põhjustada võinud kodu- või muude lindude, isikute, sõidukite või mis tahes ainete või materjalide liikumine. 3. Pädev asutus arvestab epidemioloogilise uurimise tulemusi: a) otsuse tegemisel selle kohta, kas kohaldada käesolevas direktiivis sätestatud täiendavaid haigustõrjemeetmeid; ning b) käesoleva direktiiviga ettenähtud erandite tegemisel. 4. Kui epidemioloogiline uurimine näitab, et linnugripp võib olla tulnud teistest liikmesriikidest või edasi kandunud teistesse liikmesriikidesse, teatatakse uurimistulemustest koheselt komisjonile ja teistele asjaomastele liikmesriikidele. III PEATÜKK TAUDIKAHTLUSE KORRAL KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 7 Majandite suhtes kohaldatavad meetmed 1. Taudikahtluse korral algatab pädev asutus koheselt uurimise, et linnugripi esinemist kas kinnitada või välistada ja majand ametliku järelevalve alla võtta. Pädev asutus tagab ka lõigetes 2 ja 3 sätestatud meetmete järgimise. 2. Pädev asutus tagab majandis järgmiste meetmete kohaldamise: a) kodu- ja muud linnud ja kõik koduloomadena peetavad imetajad loendatakse või vajaduse korral hinnatakse nende arvu asjakohaste kategooriate kaupa; b) koostatakse nimestik, milles esitatakse liigiti majandis juba haigestunud, surnud või tõenäoliselt nakatuvate kodu- ja muude lindude ja kõigi koduloomadena peetavate imetajate arv; kogu taudikahtluse kestel täiendatakse iga päev seda nimestikku koorunud lindude ning surnud loomade ja lindude arvuga ning nõudmise korral esitatakse nimestik pädevale asutusele; c) kodu- ja muid linde hoitakse kinni nende eluhoonetes või muus sellises kohas, kus neid saab hoida isoleerituna, et vältida nende kokkupuutumist kodulindude, muude lindude või metslindudega; d) kodu- ja muid linde ei tohi majandisse sisse tuua ega sealt välja viia; e) ilma pädeva asutuse loata ei või majandist välja viia rümpasid, kodu- või muude lindude liha, kaasa arvatud rupskid („liha“), loomasööta, söödanõusid, materjale, jäätmeid, väljaheiteid, kodu- või muude lindude sõnnikut („sõnnik“), kasutatud allapanu ega midagi muud, millega linnugripp võib edasi kanduda; f) majandist ei tohi välja viia mune, välja arvatud need munad, sealhulgas haudemunad, mida pädev asutus on määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa X jao II peatüki kohaselt lubanud saata otse munatooteid valmistavasse ettevõttesse käitlemiseks ja töötlemiseks kooskõlas määruse (EÜ) nr 852/2004 II lisa IX peatükiga; kui pädev asutus annab välja niisuguse loa, kohaldatakse käesoleva direktiivi III lisas esitatud tingimusi; g) inimeste, koduloomadena peetavate imetajate, sõidukite ja varustuse majandisse sisenemine ja sealt väljumine toimub pädeva asutuse loal ja tema kehtestatud tingimuste kohaselt; h) kodu- ja muude lindude majutamiseks mõeldud hoonete ja majandi enda sisse- ja väljapääsude juures kasutatakse vastavalt pädeva asutuse juhistele sobivaid desinfektsioonivahendeid. 3. Pädev asutus tagab epidemioloogilise uurimise läbiviimise vastavalt artiklile 6 („epidemioloogiline uurimine“). Artikkel 8 Teatavate majandites kohaldatavate meetmete suhtes tehtavad erandid Pädev asutus võib riskide hindamise põhjal ja kohaldatud ettevaatusabinõusid ning väljaviidavate lindude ja toodete sihtkohta arvestades lubada teha erandeid artikli 7 lõike 2 punktidest c–f. Artikkel 9 Majandites kohaldatavate meetmete kestus Meetmeid, mida tuleb kohaldada majandites taudikahtluste korra l ja mis on sätestatud artiklis 7, kohaldatakse seni, kuni pädev asutus on välistanud linnugripi esinemise võimaluse. Artikkel 10 Epidemioloogilise uurimise põhjal kohaldatavad lisameetmed 1. Pädev asutus võib epidemioloogilise uurimise esialgsete tulemuste põhjal kohaldada lõigetes 2, 3 ja 4 esitatud meetmeid, eriti juhul, kui majand asub intensiivse kodulinnukasvatuse piirkonnas. 2. Kodu- ja muude lindude ja linnumunade, samuti linnukasvatussektoriga seotud sõidukite suhtes võib liikmesriigi suurtes piirkondades või kogu liikmesriigis kehtestada ajutise liikumispiirangu. Kõnealust piirangut võib laiendada koduloomadena peetavate imetajate liikumisele, kuid selle kestus võib olla üle 72 tunni üksnes erakorraliste asjaolude korral. 3. Majandi suhtes võib kohaldada artiklis 11 sätestatud meetmeid. Kui tingimused võimaldavad, võib kõnealuste meetmete kohaldamisel piirduda üksnes nakatumiskahtlusega kodulindude ja nende tootmise üksustega. Taudikahtluse kinnitamiseks või selle võimaluse välistamiseks võetakse surmatud kodu- või muudest lindudest proovid vastavalt diagnostikakäsiraamatule. 4. Majandi ümber võib kehtestada ajutise kontrolltsooni ja kohaldada selles tsoonis vastavalt vajadusele kas mõningaid või kõiki artikli 7 lõikes 2 sätestatud meetmeid. IV PEATÜKK SUURE PATOGEENSUSEGA LINNUGRIPI (SPLG) PUHANGU KORRAL KOHALDATAVAD MEETMED 1. JAGU MAJANDITES KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 11 Pädeva asutuse kohaldatavad meetmed 1. SPLG puhangu korral tagab pädev asutus artikli 7 lõigetes 2 ja 3 ning käesoleva artikli lõigetes 2 –10 sätestatud meetmete kohaldamise. 2. Kõik neisse liikidesse kuuluvad kodu- ja muud linnud, mille puhul on SPLG esinemine majandis kindlaks tehtud, surmatakse viivitamatult ametliku järelevalve all. Surmamine toimub viisil, millega välditakse linnugripi levimist, eriti transportimisel või surmamisel, ning vastavalt nõukogu direktiivile 93/119/EMÜ.[17] Linnugripi edasise levimise kohta läbiviidud riskide hindamise põhjal võib surmamine laieneda ka muudele majandis peetavatele linnuliikidele. 3. Majandis olevad surnud või surmatud kodu- ja muud linnud ning haude- ja lauamunad kõrvaldatakse ametliku järelevalve all. 4. Kodulinnud, kes on majandis ajavahemikus SPLG tõenäolisest sissetoomisest kuni artikli 7 lõikes 2 esitatud meetme kohaldamiseni korjatud munadest juba koorunud, paigutatakse ametliku järelevalve alla ja nende suhtes viiakse läbi uurimine vastavalt diagnostikakäsiraamatule. 5. Majandis ajavahemikus SPLG tõenäolisest sissetoomisest kuni artikli 7 lõikes 2 esitatud meetme kohaldamiseni tapetud kodulindude liha ning korjatud haude- ja lauamunad otsitakse võimaluse korral üles ja kõrvaldatakse ametliku järelevalve all. Samas võib pädev asutus lubada saata lauamune otse munatooteid valmistavasse ettevõttesse vastavalt määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa X jao II peatükile ning neid käidelda ja töödelda kooskõlas määruse (EÜ) nr 852/2004 II lisa IX peatükiga. Kõigi selliste lubade suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi III lisas esitatud tingimusi. 6. Kõik ained ja jäätmed, mis võivad olla saastunud, nagu näiteks kodulindude sööt („sööt“), hävitatakse või töödeldakse ametliku veterinaararsti juhiste kohaselt viisil, mis tagab linnugripiviiruse hävimise. 7. Sõnnikut, läga ja allapanu, mis võib olla saastunud, töödeldakse kooskõlas artikliga 49. 8. Rümpade kõrvaldamise järel puhastatakse, desinfitseeritakse või töödeldakse artikli 49 kohaselt lindude pidamiseks kasutatud ehitised, saastuda võinud seadmed ja kodu- või muude lindude, rümpade, liha, sööda, sõnniku, läga, allapanu ja mis tahes muude tõenäoliselt saastunud ainete või materjalide veoks kasutatud veokid. 9. Muid kodulinde või koduloomadena peetavaid imetajaid ei tohi ilma pädeva asutuse loata majandisse sisse tuua ega sealt välja viia. Kõnealust piirangut ei kohaldata selliste koduloomadena peetavate imetajate suhtes, kes pääsevad üksnes inimeste elamispiirkondadesse. 10. Esmase haiguspuhangu korral kohaldatakse isoleeritud viiruse suhtes selle geneetilise alaliigi kindlakstegemiseks diagnostikakäsiraamatu kohast laboratoorset menetlust. Vastavalt artikli 52 lõikele 1 saadetakse kõnesolev isoleeritud viirus võimalikult kiiresti ühenduse tugilaborisse. Artikkel 12 Teatavate majandites kohaldatavate meetmete suhtes tehtavad erandid 1. Liikmesriigid koostavad artiklitega 13 ja 14 ettenähtud üksikasjalikud erandite lubamise eeskirjad, mis hõlmavad asjakohaseid alternatiivmeetmeid ja -tingimusi. 2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni koheselt kõigist artikli 13 lõike 1 ja artikli 14 kohaselt tehtud eranditest. 3. Komisjon vaatab pärast artikli 13 lõike 1 ja artikli 14 kohast erandi tegemist olukorra koheselt läbi koos asjaomase liikmesriigiga ning esimesel võimalusel toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees („komitee“). 4. Kõiki artikli 13 lõike 1 ja artikli 14 alusel lubatud erandeid arvestades võib linnugripi leviku tõkestamise meetmed vastu võtta artikli 65 lõikes 3 osutatud korras. Artikkel 13 Teatavaid majandeid käsitlevad erandid 1. Pädev asutus võib lubada teha erandeid artikli 11 lõike 2 esimeses lõigus sätestatud meetmetest SPLG puhangute korral mittekaubanduslikus/lemmiklinde kasvatavas majandis, tsirkuses, loomaaias, zookaupluses, loomapargis, tarastatud alal, kus peetakse kodu- v õi muid linde teadusuuringuteks või ohustatud liikide või ametlikult registreeritud haruldaste kodu- või muude linnutõugude kaitse eesmärgil, tingimusel et sellised erandid ei ohusta haiguse tõrjet ega ühenduse põhihuve. 2. Pädev asutus tagab, et lõike 1 kohase erandi tegemisel kehtivad sellest mõjutatud kodu- ja muude lindude kohta järgmised tingimused: a) neid peetakse teistest kodu- ja muudest lindudest ning vajaduse korral ka metslindudest täiesti eraldatuna; b) nende suhtes tuleb kohaldada täiendavat järelevalvet ja neid tuleb kontrollida diagnostikakäsiraamatu kohaselt seni, kuni laborikatsed on näidanud, et nad ei kujuta endast enam SPLG edasise leviku mõttes erilist ohtu; ning c) neid ei tohi päritolumajandist ära viia, v.a tapmiseks või teise majandisse, mis asub: i) samas liikmesriigis, järgides seejuures pädeva asutuse juhiseid; või ii) teises liikmesriigis, vastavalt sihtliikmesriigiga sõlmitud kokkuleppele. 2. JAGU ERALDIASUVATES TOOTMISÜKSUSTES JA KONTAKTMAJANDITES KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 14 Eraldiasuvates tootmisüksustes toimuvate SPLG puhangute korral kohaldatavad meetmed Pädev asutus võib SPLG puhangu korral teha kahest või enamast eraldiasuvast tootmisüksusest koosnevas majandis erandeid artikli 11 lõike 2 esimese lõiguga ettenähtud meetmetest tootmisüksuste suhtes, milles olevad kodulinnud on terved, kui sellised erandid ei ohusta haigustõrjemeetmeid ega ühenduse põhihuve. Kõnealuseid erandeid tehakse kahe või enama eraldiasuva tootmisüksuse puhul ainult juhul, kui ametlik veterinaararst on nende tootmisruumide ehitust, mõõtmeid, lindude majutusviisi, toitmist, veevarustust, seadmeid ning töötajate ja külastajate tootmisruumides viibimist silmas pidades veendunud, et üksused on oma asukoha ja neis peetavate kodulindude igapäevase hoolduse mõttes teistest tootmisüksustest täiesti sõltumatud. Artikkel 15 Kontaktmajandites kohaldatavad meetmed 1. Pädev asutus teeb epidemioloogilise uurimise põhjal otsuse, kas käsitleda majandit kontaktmajandina. Pädev asutus tagab kontaktmajandites artikli 7 lõikes 2 sätestatud meetmete kohaldamise seni, kuni diagnostikakäsiraamatu kohaselt on välistatud SPLG esinemise võimalus neis majandites. 2. Pädev asutus kohaldab epidemioloogilise uurimise tulemuste alusel kontaktmajandites artiklis 11 sätestatud meetmeid eelkõige juhul, kui kontaktmajand asub intensiivse kodulinnukasvatuse piirkonnas. Põhikriteeriumid, mida tuleb silmas pidada artiklis 11 sätestatud meetmete kohaldamisel kontaktmajandistes, on esitatud IV lisas. 3. Et kinnitada või välistada SPLG viiruse esinemist teatavates kontaktmajandites vastavalt diagnostikakäsiraamatule, tagab pädev asutus surmatud kodulindudest proovide võtmise. 3. JAGU KAITSE- JA JÄRELEVALVETSOONID NING TÄIENDAVAD PIIRANGUTSOONID Artikkel 16 Kaitse- ja järelevalvetsoonide ning täiendavate piirangutsoonide kehtestamine SPLG puhangute korral 1. SPLG puhangu järel kehtestab pädev asutus viivitamata: a) majandi ümber vähemalt kolme kilomeetri raadiusega kaitsetsooni; b) majandi ümber vähemalt kümne kilomeetri raadiusega järelevalvetsooni, mis hõlmab ka kaitsetsooni. 2. Lõikes 1 sätestatud kaitse- ja järelevalvetsoonide kehtestamisel võtab pädev asutus arvesse vähemalt järgmisi kriteeriume: a) epidemioloogiline uurimine; b) geograafilised iseärasused, eelkõige looduslikud piirid; c) teiste majandite paiknemine ja kaugus; d) kodu- ja muude lindude transpordi- ja kauplemismarsruudid ning tapamajade olemasolu; e) kodu- ja muude lindude, nende rümpade, sõnniku, allapanu või kasutatud allapanu igasuguse kaitse- ja järelevalvetsoonide sisese liikumise kontrollimiseks vajalike töötajate ja rajatiste olemasolu, eriti juhul, kui surmamisele ja kõrvaldamisele määratud kodu- ja muud linnud tuleb nende päritolumajandist välja toimetada. 3. Pädev asutus võib lõikes 2 sätestatud kriteeriume arvesse võttes kehtestada kaitse- ja järelevalvetsoonide ümber või kõrval täiendavaid piirangutsoone. 4. Kui kaitse-, järelevalve- või täiendav piirangutsoon jääb mitme liikmesriigi territooriumile, teevad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused tsooni kehtestamisel koostööd. Artikkel 17 Kaitse- ja järelevalvetsoonides kohaldatavad meetmed 1. Pädev asutus tagab kaitse- ja järelevalvetsoonides järgmiste meetmete kohaldamise: a) kehtestatakse kord, mis võimaldab jälgida kodu- või muude lindude, liha, munade, rümpade ja sööda liikumist; b) omanikud peavad pädeva asutuse nõudmisel andma viimasele igasugust vajalikku teavet majandisse toodavate või sealt väljaviidavate kodu- või muude lindude ja munade kohta. 2. Pädev asutus tagab, et kõik asjaomased isikud on kaitse- ja järelevalvetsoonides kehtivatest piirangutest täiesti teadlikud. Kõnealust teavet võib neile edastada hoiatussiltide, meedia (ajakirjandus, televisioon) või muude sobivate vahendite abil. 4. JAGU KAITSETSOONIS KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 18 Loendus ja ametliku veterinaararsti visiidid ning järelevalve Pädev asutus tagab kaitsetsoonides järgmiste meetmete kohaldamise: a) kõigis majandites viiakse võimalikult kiirest läbi loendus; b) seitsme päeva jooksul pärast kaitsetsooni kehtestamist käib ametlik veterinaararst kõik majandid läbi, et teostada neis kodu- ja muude lindude kliiniline läbivaatus; vajadusel kogub ta ka proove laborikatsete jaoks; andmed selliste visiitide ja nende käigus avastatu kohta kuuluvad säilitamisele; c) kohe viiakse läbi diagnostikakäsiraamatule vastav täiendav järelevalve, et avastada linnugripi võimalik edasilevimine kaitsetsoonis olevates majandites. Artikkel 19 Majandites kohaldatavad meetmed Pädev asutus tagab kaitsetsoonides olevates majandites järgmiste meetmete kohaldamise: a) kodu- ja muid linde hoitakse kinni nende eluhoonetes või muus sellises kohas, kus neid saab hoida isoleerituna, et vältida nende kokkupuutumist kodulindude, muude lindude või metslindudega; b) rümbad kõrvaldatakse; c) elusate kodu- või muude lindude, rümpade, liha, sööda, sõnniku, läga, allapanu ja muude tõenäoliselt saastunud ainete või materjalide veoks kasutatud veokid ja seadmed puhastatakse, desinfitseeritakse ja neid töödeldakse artikli 49 kohaselt võimalikult kiiresti pärast saastumist; d) kõik töötajate ja muude isikute kasutatavad majanditesse sisenevad ja sealt väljuvad sõidukid, mis võivad olla saastunud, puhastatakse, desinfitseeritakse ja neid töödeldakse artikli 49 kohaselt kohe pärast saastumist; e) ilma pädeva asutuse loata ei või majandisse, kus peetakse kodulinde, tuua kodu- või muid linde või muid koduloomi; see piirang ei kehti loomade kohta, kellel on pääs üksnes inimeste elupiirkondadesse, kui nende igasugune kokkupuutumine kodu- või muude lindudega on välistatud; f) igasugusest majandites täheldatud haigestumuse või suremuse tõusust või tootmisnäitajate olulisest langusest teatatakse viivitamata pädevale asutusele, kes viib vastavalt diagnostikakäsiraamatule läbi vajalikud uuringud; g) kõik majanditesse tulevad või sealt lahkuvad isikud järgivad linnugripi levimise vältimiseks vajalikke bio-ohutuse nõudeid; h) omanik säilitab haiguse järelevalve ja tõrje huvides andmed kõigi majandeid külastanud isikute kohta ja peab pädeva asutuse nõudmisel tegema need viimasele kättesaadavaks. Artikkel 20 Kasutatud allapanu või sõnniku majanditest kõrvaldamise või laialilaotamise keeld Pädev asutus tagab, et kaitsetsoonis asuvates majandites on kasutatud allapanu või sõnniku kõrvaldamine või laialilaotamine keelatud, välja arvatud juhul, kui ta ise selleks loa annab. Lubada võib aga bio-ohutusmeetmeid järgivat sõnnikuvedu majanditest selleks määratud töötlemistehasesse või töötlemiseelsesse vaheladustuskohta, kusjuures töötlemise eesmärk on hävitada võimalikud linnugripiviirused vastavalt määrusele (EÜ) nr 1774/2002 või artikli 64 lõikes 1 viidatud erieeskirjadele. Artikkel 21 Laadad, turud jm kogunemised ning ulukivarude täiendamine Pädev asutus tagab turgude, laatade, näituste ja muude kodu- või muude lindude kokkutoomist eeldavate ürituste keelustamise kaitsetsoonides. Pädev asutus tagab, et kaitsetsoonides ei lasta vabadusse ulukivarude täiendamiseks mõeldud kodu- või muid linde. Artikkel 22 Kodu- ja muude lindude ja linnumunade ühest paigast teise viimise ja transportimise keelustamine Pädev asutus tagab kaitsetsoonide piirides kodu- ja muude lindude, munema hakkavate kodulindude, vastkoorunud tibude, haude- ja lauamunade ja rümpade maanteel (välja arvatud majandisisesed teed) ja raudteel ühest paigast teise toimetamise ja transportimise keelustamise. Kõnealust keeldu ei kohaldata siiski kaitsetsooni läbivatel maanteedel või raudteedel kauba mahalaadimiseta või peatusteta toimuvate transiitvedude suhtes. Artikkel 23 Koheselt tapale viidavate kodulindude otseveo korral tehtavad erandid Erandina artiklist 22 võib pädev asutus anda loa koheselt tapale viidavate kodulindude otseveoks järgmistel tingimustel: a) ametlik veterinaararst teostab päritolumajandis kodulindude kliinilise läbivaatuse, et vältida SPLG kliiniliste tunnustega kodulindude tapale saatmist; b) vajaduse korral on kodulindudega nende päritolumajandis tehtud diagnostikakäsiraamatule vastavaid laborikatseid, mille tulemused olid positiivsed; c) kodulinnud veetakse pädeva asutuse pitseeritud veokites pädeva asutuse määratud tapamajja („määratud tapamaja“), mis asub kaitse- või järelevalvetsoonis või erandjuhtudel väljaspool kõnealuseid tsoone; d) määratud tapamaja eest vastutavat pädevat asutust teavitatakse saadetisest enne lindude väljasaatmist ja kõnesolev pädev asutus teatab väljasaatmiskoha eest vastutavale pädevale asutusele lindude määratud tapamajja saabumisest; e) määratud tapamajas hoitakse kaitsetsoonist toodud kodulinde teistest kodulindudest eraldi ja tapetakse teistest kodulindudest eraldi või teistel aegadel, soovitavalt tööpäeva lõpul; sellele järgnev puhastamine ja desinfitseerimine lõpetatakse enne, kui hakatakse muid kodulinde tapma; f) määratud tapamajas korraldatavatel surmaeelsetel ja surmajärgsetel ülevaatustel pöörab ametlik veterinaararst tähelepanu kõigile linnugripile viitavatele tunnustele; g) tapetud lindude liha ei satu ei ühendusesisesesse ega rahvusvahelisse kaubavahetusse ning see tähistatakse värske liha tervisemärgiga, mis on sätestatud direktiivi 2002/99/EÜ[18] II lisas, kui käesoleva direktiivi artikli 65 lõikes 3 viidatud menetluse kohaselt ei otsustata teisiti; h) liha omandatakse, tükeldatakse, transporditakse ja säilitatakse ühendusesisesesse ja rahvusvahelisse kaubavahetusse minevast lihast eraldi ja kasutatakse nii, et seda ei satuks ühendusesisesesse või rahvusvahelisse kaubavahetusse minevatesse lihatoodetesse, välja arvatud juhul, kui: i) seda on töödeldud direktiivi 2002/99/EÜ III lisas sätestatud viisil; või ii) artikli 65 lõikes 3 sätestatud korras otsustatakse teisiti. Artikkel 24 Vastkoorunud tibude otseveo korral tehtavad erandid 1. Erandina artiklist 22 võib pädev asutus järgmistel tingimustel lubada vastkoorunud tibude otsevedu samas liikmesriigis asuvasse majandisse või selle majandi varjualusesse, kus ei ole muid kodulinde ja mis asub soovitavalt väljaspool kaitse- ja järelevalvetsoone: a) neid veetakse pädeva asutuse pitseeritud veokites; b) transportimise ajal ja sihtmajandis kohaldatakse vajalikke bio-ohutusmeetmeid; c) sihtmajand võetakse pärast vastkoorunud tibude saabumist ametliku järelevalve alla. 2. Erandina artiklist 22 võib pädev asutus lubada väljastpoolt kaitse- ja järelevalvetsoone pärinevatest haudemunadest väljahautud vastkoorunud tibude otsevedu mis tahes teise samas liikmesriigis asuvasse majandisse, tingimusel et lähte-haudejaam võib tänu oma logistikale ja tööhügieenile tagada, et kõnealused munad ei ole kokku puutunud muude vastavates tsoonides paiknevatest linnukarjadest pärinevate ja seetõttu neist erinevas tervislikus seisundis olevate haudemunade või vastkoorunud tibudega. Artikkel 25 Munema hakkavate kodulindude otseveo korral tehtavad erandid Erandina artiklist 22 võib pädev asutus järgmistel tingimustel lubada munema hakkavate kodulindude otsevedu kaitse- või järelevalvetsoonis asuvasse majandisse või selle majandi varjualusesse, kus ei ole muid kodulinde: a) ametlik veterinaararst viib läbi päritolumajandis olevate kodu- ja muude lindude ning eelkõige ära viia kavatsetavate lindude kliinilise läbivaatuse; b) vajaduse korral on päritolumajandis peetavatel kodulindude suhtes läbi viidud diagnostikakäsiraamatu kohased laborikatsed, mis on andnud soodsaid tulemusi; c) munema hakkavaid kodulinde veetakse pädeva asutuse pitseeritud veokites; d) sihtmajand või -varjualune võetakse pärast munema hakkavate kodulindude kohalesaabumist ametliku järelevalve alla. Artikkel 26 Haude- ja lauamunade otseveo korral tehtavad erandid 1. Erandina artiklist 22 võib pädev asutus lubada haudemunade otsevedu soovitavalt kaitse- või järelevalvetsoonis asuvasse pädeva asutuse määratud haudejaama („määratud haudejaam“) järgmistel tingimustel: a) haudemunade päritolukarjad vaadati diagnostikakäsiraamatu kohaselt läbi ja läbivaatuse tulemused olid soodsad; b) haudemune ja nende pakendit desinfitseeriti enne teelesaatmist ja nende munade päritolu on võimalik kindlaks teha; c) haudemune veetakse pädeva asutuse pitseeritud veokites; d) määratud haudejaamas kohaldatakse pädeva asutuse juhistele vastavaid bio-ohutusmeetmeid. 2. Erandina artiklist 22 võib pädev asutus lubada lauamunade otsevedu pädeva asutuse määratud pakendamiskeskusesse („määratud pakendamiskeskus“), tingimusel et munad pakitakse ühekordselt kasutatavasse pakendisse ja kohaldatakse kõiki pädeva asutuse nõutud bio-ohutusmeetmeid. Artikkel 27 Surnud kodu- või muude lindude otseveo korral tehtavad erandid Erandina artiklist 22 võib pädev asutus lubada surnud kodu- või muude lindude otsevedu, kui surnud linnud veetakse minema nende kõrvaldamiseks. Artikkel 28 Transpordivahendite puhastamine ja desinfitseerimine 1. P ädev asutus tagab artiklites 23–27 sätestatud vedudel või liha vedamiseks kasutatavate veokite ja varustuse puhastamise ja desinfitseerimise võimalikult kiiresti pärast vedu ja vastavalt artikli 49 nõuetele. 2. Pädev asutus tagab bio-ohutusmeetmete rakendamise, et vältida linnugripi levimist kaitsetsoonis asuvate majanditega ühendust pidavate sõidukitega, eriti söödaveokitega. Artikkel 29 Meetmete kestus 1. Käesolevas jaos sätestatud meetmeid kohaldatakse vähemalt 21 päeva alates nakatatud majandi artikli 49 kohase esialgse puhastamise ja desinfitseerimise lõpuleviimise kuupäevast seni, kuni kõik kaitsetsooni jäävates majandites asuvad kodu- ja muud linnud on läbinud diagnostikakäsiraamatu kohased linnugripi juhusliku esinemise avastamiseks korraldatud laborikatsed. 2. Kui käesolevas jaos nimetatud meetmete kohaldamine lõpetatakse vastavalt käesoleva artikli lõikele 1, kohaldatakse endises kaitsetsoonis artiklis 30 sätestatud meetmeid seni, kuni nende kohaldamise võib artikli 31 sätete kohaselt lõpetada. 5. JAGU JÄRELEVALVETSOONIS KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 30 Järelevalvetsoonis kohaldatavad meetmed Pädev asutus tagab järelevalvetsoonides järgmiste meetmete kohaldamise: a) esimesel võimalusel viiakse kõigis linnukasvatusmajandites läbi loendus; b) kodulindude, munema hakkavate kodulindude, vastkoorunud tibude, haude- ja lauamunade liikumine järelevalvetsoonis keelustatakse, välja arvatud juhul, kui selleks annab loa pädev asutus, kes tagab linnugripi levikut tõkestavate bio-ohutusmeetmete kohaldamise; kõnealust keeldu ei kohaldata järelevalvetsooni ilma peatumata või kaupa maha laadimata läbivate maantee- ja raudteetransiitvedude suhtes; c) kodulindude, munema hakkavate kodulindude, vastkoorunud tibude ja haude- ja lauamunade vedu väljaspool järelevalvetsooni asuvatesse majandistesse, tapamajadesse või pakendamiskeskustesse on keelatud; pädev asutus võib siiski anda loa järgmiste kaubaartiklite otsevedudeks: i) määratud tapamajja artikli 23 punkti a kohaseks koheseks tapmiseks viidavad kodulinnud; ii) munema hakkavate kodulindude vedu samas liikmesriigis asuvasse majandisse, kus ei ole teisi kodulinde; pärast munema hakkavate kodulindude kohaletoomist võetakse kõnealune majand ametliku järelevalve alla; iii) vastkoorunud tibude vedu: - samas liikmesriigis asuvasse majandisse või selle majandi varjualusesse, kus ei ole teisi kodulinde, tingimusel et kohaldatakse vajalikke bio-ohutusmeetmeid ja majand võetakse pärast tibude kohalevedu ametliku järelevalve alla, või - mis tahes teise majandisse, kui tibud on välja hautud väljaspool kaitse- ja järelevalvetsoone asuvatest majanditest pärit haudemunadest, tingimusel et lähte-haudejaam võib tänu oma logistikale ja bio-ohutust garanteerivatele töötingimustele tagada, et kõnealused munad ei ole kokku puutunud teiste vastavates tsoonides asuvatest linnukarjadest pärinevate ja seetõttu neist erinevas tervislikus seisundis olevate haudemunade või vastkoorunud tibudega; iv) määratud haudejaama viidavad haudemunad; enne ärasaatmist munad ja nende pakend desinfitseeritakse, lisaks peab olema võimalik kindlaks teha kõnealuste munade päritolu; v) määratud pakendamiskeskusesse viidavad lauamunad, tingimusel et munad pakitakse ühekordselt kasutatavasse pakendisse ja rakendatakse pädeva asutuse juhiste kohaselt kõiki bio-ohutusmeetmeid; d) kõik järelevalvetsoonis asuvatesse majanditesse saabuvad või sealt lahkuvad isikud järgivad linnugripi leviku tõkestamiseks kohaldatavaid bio-ohutusmeetmeid; e) elusate kodu- või muude lindude, rümpade, sööda, sõnniku, läga, allapanu ja muude saastuda võivate ainete või materjalide veoks kasutatavad sõidukid ja seadmed puhastatakse ja desinfitseeritakse vastavalt artiklile 49 võimalikult kiiresti pärast saastumist; f) ilma pädeva asutuse loata ei või majandisse, kus peetakse kodulinde, tuua kodu- või muid linde ega muid koduloomi; seda piirangut ei kohaldata loomade suhtes, kes pääsevad sellistes majandites üksnes inimeste elamispiirkondadesse, kui on võimalik välistada nende igasuguse kokkupuutumine kodu- või muude lindudega; g) igasugusest majandites täheldatud haigestumuse või suremuse tõusust või tootmisnäitajate olulisest langusest teatatakse viivitamata pädevale asutusele, kes viib vastavalt diagnostikakäsiraamatule läbi vajalikud uuringud; h) kasutatud allapanu või sõnniku kõrvaldamine või laialilaotamine on keelatud, välja arvatud juhul, kui pädev asutus selleks loa annab; lubada võib aga bio-ohutusmeetmeid järgivat sõnnikuvedu järelevalvetsoonis asuvatest majanditest selleks määratud töötlemistehasesse või töötlemiseelsesse vahelattu, kusjuures töötlemise eesmärk on hävitada võimalikud linnugripiviirused vastavalt määrusele (EÜ) nr 1774/2002 või artikli 64 lõikes 1 viidatud erieeskirjadele; i) laadad, turud, näitused või muud kodu- või muude lindude kokkutoomisega seotud üritused on keelatud; j) ulukivarude täiendamiseks kasvatatud kodulinde ei lasta vabadusse. Artikkel 31 Meetmete kestus Käesolevas jaos sätestatud meetmeid kohaldatakse vähemalt 30 päeva alates nakatatud majandis artikli 49 kohase esialgse puhastamise ja desinfitseerimise lõpuleviimise kuupäevast seni, kuni kõik järelevalvetsooni jäävates majandites asuvad kodu- ja muud linnud on läbinud linnugripi juhusliku esinemise avastamiseks korraldatud laborikatsed vastavalt diagnostikakäsiraamatule. 6. JAGU TÄIENDAVATES PIIRANGUTSOONIDES KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 32 Täiendavates piirangutsoonides kohaldatavad meetmed 1. Pädev asutus võib ette näha kõigi või mõnede 4. ja 5. jaos sätestatud meetmete kohaldamise artikli 16 lõikes 3 nimetatud täiendavates piirangutsoonides („täiendavad piirangutsoonid“). 2. Pädev asutus võib ette näha täiendavates piirangutsoonides olevate ohustatud majandite ja alade ennetava tühjendamise kodu- või muude lindude tapmise või surmamise teel vastavalt nõukogu direktiivile 93/119/EMÜ. Kõnealuste majandite linnukarjade taastamine toimub pädeva asutuse juhiste kohaselt. 3. Lõigetes 1 ja 2 sätestatud meetmeid kohaldavad liikmesriigid teavitavad sellest viivitamata komisjoni. 4. Komisjon vaatab olukorra läbi koos asjaomaste liimesriikidega ning komitees võimalikult kiiresti. 5. Ilma et see piiraks nõukogu otsuse 90/424/EMÜ põhjal tehtud otsuste kohaldamist, võib linnugripi leviku tõkestamiseks vastu võtta täiendavaid järelevalve-, bio-ohutus- ja tõrjemeetmeid artikli 65 lõikes 3 viidatud korras. 7. JAGU ERANDID JA BIO-OHUTUSMEETMED Artikkel 33 Erandid 1. Kui leiab kinnitust SPLG esinemine haudejaamas, võib pädev asutus riskide hindamise põhjal teha erandeid 4. ja 5. jaos sätestatud meetmetest. 2. SPLG puhangute korral mittekaubanduslikus/lemmiklindude kasvatusmajandis, tsirkuses, loomaaias, loomapargis, tarastatud alal, kus peetakse kodu- või muid linde teadusuuringute või ohustatud liikide või ametlikult registreeritud haruldaste kodu- või muude linnutõugude kaitse eesmärgil, võib pädev asutus teha erandeid artikli 18 punktides b ja c, artiklis 22 ning artikli 30 punktides b, c ja f sätestatud meetmetest. 3. 4. ja 5. jaos sätestatud meetmete suhtes tehtavate eranditena võivad liikmesriigid SPLG puhangute korral riskide hindamisele tuginedes kohaldada konkreetseid meetmeid seoses võistlustuvide kaitse- ja järelevalvetsoonidesse sissetoomise, sealt väljaviimise ja neis tsoonides ühest kohast teise toimetamisega. 4. Lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud erandeid tehakse ainult juhul, kui sellised erandid ei ohusta haigustõrjet ega ühenduse põhihuve. 5. Lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud erandite tegemisel teavitavad liikmesriigid sellest viivitamata komisjoni. 6. Komisjon vaatab kõigil juhtudel olukorra läbi koos asjaomase liimesriigiga ning komitees nii kiiresti kui võimalik. Kõiki lõigetega 1, 2 ja 3 ettenähtud erandeid arvesse võttes võib linnugripi tõkestamise meetmed vastu võtta artikli 65 lõikes 3 viidatud korras. Artikkel 34 Bio-ohutusmeetmed 1. Lisaks 4., 5. ja 6. jaos sätestatud meetmetele võib pädev asutus anda linnugripi leviku tõkestamiseks korralduse täiendavate bio-ohutusmeetmete rakendamiseks asjaomase liikmesriigi kaitse- ja järelevalvetsoonides ja täiendavates piirangutsoonides, samuti teatavatel piiritletud kodulinnukasvatusaladel ja muude lindude kasvatusaladel asuvates majandites. Kõnealused meetmed võivad olla piirangud, mis kehtestatakse söödaveo, munade korjamise, kodulindude tapamajadesse vedamise, rümpade kõrvaldamiseks nende kokkukogumisega seotud sõidukite või isikute liikumise suhtes ja muu töötajate, veterinaararstide või farmiseadmete tarnijate liikumise suhtes. 2. Lõikes 1 sätestatud meetmete vastuvõtmisel teavitavad liikmesriigid sellest viivitamata komisjoni. 3. Komisjon vaatab olukorra läbi koos asjaomase liimesriigiga ning komitees nii kiiresti kui võimalik. 4. Ilma et see piiraks nõukogu otsuse 90/424/EMÜ põhjal tehtud otsuste kohaldamist, võib linnugripi leviku tõkestamiseks vastu võtta täiendavaid järelevalve-, bio-ohutus- ja tõkestusmeetmeid artikli 65 lõikes 3 viidatud korras. 8. JAGU MEETMED, MIDA KOHALDATAKSE SUURE PATOGEENSUSEGA LINNUGRIPI (SPLG) ESINEMISE KAHTLUSE JA SELLELE KAHTLUSELE KINNITUSE SAAMISE KORRAL TEATAVATEL VÄLJASPOOL MAJANDEID ASUVATEL ALADEL JA TRANSPORDIVAHENDITES Artikkel 35 Teatavatel väljaspool majandeid asuvatel aladel ja transpordivahendites SPLG esinemise kahtluse korral läbiviidav uurimine Kui kahtlustatakse SPLG esinemist tapamajades, transpordivahendites või piiripunktides või saadakse sellele kinnitus, algatab pädev asutus viivitamata uurimise, et kõnealust kahtlust diagnostikakäsiraamatu kohaselt kinnitada või välistada. Artikkel 36 Tapamajades kohaldatavad meetmed 1. Tapamajas SPLG esinemise kahtluse või sellele kinnituse saamise korral tagab pädev asutus riskide hindamise põhjal kõigi tapamajas olevate kodulindude tapmise või surmamise ametliku järelevalve all ja nii kiiresti kui võimalik. Kodulindude tapmise korral hoitakse nende liha eraldatult ametliku järelevalve all seni, kuni on lõpule viidud artiklis 35 sätestatud uurimistele lisaks korraldatav täiendav uurimine SPLG esinemiskahtluse kinnitamiseks või ümberlükkamiseks. 2. Kui SPLG esinemine kinnitust leiab, kõrvaldatakse nakatatud ja nakatuda võiv kodu- jm lindude liha ametliku järelevalve all. Artikkel 37 Piiripunktides või transpordivahendites kohaldatavad meetmed 1. Piiripunktides või transpordivahendites SPLG esinemise kahtluse või sellele kinnituse saamise korral tagab pädev asutus riskide hindamise põhjal kõigi piiripunktis või transpordivahendis olevate kodu- või muude lindude toimetamise sobivasse kohta, kus nad tuleb ametliku järelevalve all võimalikult kiiresti tappa või surmata. Samas võib pädev asutus teha otsuse mitte tappa või surmata neid piiripunktis olevaid kodu- ja muid linde, kes ei ole nakatumiskahtlusega kodu- või muude lindudega kokku puutunud. Kodulindude tapmise korral hoitakse nende liha eraldatult ametliku järelevalve all seni, kuni on lõpule viidud artiklis 35 sätestatud uurimistele lisaks korraldatav täiendav uurimine SPLG esinemiskahtluse kinnitamiseks või ümberlükkamiseks. 2. Kui SPLG esinemine leiab kinnitust, kõrvaldatakse nakatunud kodu- või muude lindude rümbad ja nakatuda võiv liha ametliku järelevalve all. Artikkel 38 Tapamajades, piiripunktides või transpordivahendites kohaldatavad lisameetmed Tapamajas, piiripunktis või transpordivahendis SPLG esinemise kahtluse või sellele kinnituse saamise korral tagab pädev asutus järgmiste lisameetmete kohaldamise: a) kodu- või muid linde ei tooda tapamajja, piiripunkti ega transpordivahendisse enne, kui punktis b sätestatud ja artikli 49 nõuetele vastavast puhastamisest ja desinfitseerimisest on möödunud vähemalt 24 tundi; piiripunktis võib sissetoomise keeldu laiendada ka muudele loomadele; b) ehitised, seadmed ja sõidukid puhastatakse ja desinfitseeritakse vastavalt artiklile 49 ja ametliku veterinaararsti järelevalve all; c) viiakse läbi epidemioloogiline uurimine; d) nakatunud kodulindude või rümpade päritolumajandis ja kontaktmajandites kohaldatakse artikli 7 lõikes 2 sätestatud meetmeid; e) kui epidemioloogilise uurimise ja artiklis 35 sätestatud täiendavate uurimiste tulemused ei näita vastupidist, kohaldatakse päritolumajandis artiklis 11 sätestatud meetmeid; f) viiruse alaliigi väljaselgitamiseks viiakse isoleeritud linnugripiviirusega läbi diagnostikakäsiraamatule vastav laboratoorne menetlus. V PEATÜKK MADALA PATOGEENSUSEGA LINNUGRIPI (MPLG) PUHANGUTE KORRAL KOHALDATAVAD MEETMED 1. JAGU MAJANDITES KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 39 Pädeva asutuse kohaldatavad meetmed 1. Ilma et see piiraks artikli 7 lõike 2 punktides a, b, c, e, g ja h sätestatud meetmete kohaldamist, tagab pädev asutus MPLG puhangute korral riskide hindamise põhjal ja vähemalt V lisas loetletud kriteeriume arvestades käesoleva artikli lõigetes 2 –6 esitatud meetmete kohaldamise. 2. Pädev asutus tagab kõigi majandis olevate kodulindude ja nende muude linnuliikide, kellel on avastatud MPLG, hävitamise ametliku järelevalve all ja linnugripi edasilevimist tõkestaval viisil. Hävitamine võib hõlmata ka muid majandis olevaid linde sõltuvalt ohust, mida nad põhjustavad linnugripi levitajatena, samuti teisi majandeid, mida võib epidemioloogilise uuringu põhjal lugeda kontaktmajanditeks. Enne hävitamist ei tohi kodu- ega muid linde ilma pädeva asutuse loata majandisse tuua ega sealt välja viia. 3. Lõike 2 kohaldamisel viiakse hävitamine läbi vastavalt direktiivile 93/119/EMÜ ja pädev asutus otsustab, kas kodu- või muud linnud: a) surmatakse võimalikult ruttu või b) tapetakse määratud tapamajas, tingimusel et kohaldatakse bio-ohutusmeetmeid. 4. Pädev asutus tagab, et ametliku järelevalve all kõrvaldatakse: a) rümbad ja b) majandis olevad haudemunad. 5. Pädev asutus tagab järgmiste meetmete kohaldamise: a) majandis MPLG tõenäolisest sissetoomisest kuni käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmete kohaldamiseni korjatud haudemunade päritolu tehakse võimaluse korral kindlaks ja munad hautakse välja ametliku järelevalve all; b) majandis MPLG tõenäolisest sissetoomisest kuni käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmete kohaldamiseni korjatud munadest juba välja hautud kodulinnud võetakse ametliku järelevalve alla ja neid uuritakse vastavalt diagnostikakäsiraamatule; c) majandis juba olevad ja enne lindude lõike 2 sätete kohast hävitamist veel toodetavad lauamunad veetakse määratud pakendamiskeskusesse, töödeldakse või kõrvaldatakse; d) kõiki aineid või materjale, mis võivad olla saastunud, töödeldakse ametliku veterinaararsti juhiste kohaselt või need kõrvaldatakse; e) sõnnikut, läga ja allapanu, mis võib olla saastunud, töödeldakse vastavalt artiklile 49; f) pärast lindude hävitamist puhastatakse või desinfitseeritakse kodu- jm lindude pidamiseks kasutatud hooned, saastuda võinud seadmed ja rümpade, sööda, sõnniku, läga, allapanu ja mistahes muude saastuda võinud ainete või materjalide vedamiseks kasutatud veokid või neid töödeldakse vastavalt artiklile 49 võimalikult kiiresti; g) koduloomi, v.a loomad, kes pääsevad ainult inimeste elamispiirkondadesse, ei tohi ilma pädeva asutuse loata majandisse tuua ega sealt välja viia; h) esmase MPLG puhangu korral viiakse läbi viiruse alaliigi määramiseks isoleeritud viiruse laborikatsed vastavalt diagnostikakäsiraamatule; vastavalt artikli 52 lõikele 1 saadetakse isoleeritud viirus võimalikult kiiresti ühenduse tugilaborisse; i) viiakse lõpule epidemioloogiline uurimine. 6. Pädev asutus võib kohaldada MPLG leviku tõkestamiseks profülaktilisi lisameetmeid, muu hulgas selgitada välja munade kasutamise eesmärgi ja töötlemise viisi ning saadud liha edasise töötlemise viisid, tingimusel et järgitakse lõike 3 punktis b sätestatud menetlust. 7. Liikmesriigid teavitavad komisjoni lõigetes 2, 4 ja 5 sätestatud meetmete kohaldamisest. Artikkel 40 Teatavate objektide suhtes tehtavad erandid 1. MPLG puhangu korral mittekaubanduslikus/lemmiklindude kasvatusmajandis, tsirkuses, loomaaias, lemmiklindude kaupluses, loomapargis või tarastatud aladel, kus peetakse kodu- või muid linde teadusuuringute või ohustatud liikide või ametlikult registreeritud haruldaste kodu- või muude linnutõugude kaitse eesmärgil, võib pädev asutus lubada teha artikli 39 lõikes 2 ja artikli 39 lõike 4 punktis b sätestatud meetmetest erandeid tingimusel, et kõnealused erandid ei ohusta haigustõrjet ega ühenduse põhihuve. 2. Pädev asutus tagab, et lõike 1 kohase erandi tegemisel kehtivad sellest mõjutatud kodu- ja muude lindude kohta järgmised tingimused: a) neid peetakse teistest kodu- ja muudest lindudest ning vajaduse korral ka metslindudest täiesti eraldatuna; b) nad allutatakse edasisele järelevalvele ja diagnostikakäsiraamatu kohasele kontrollile seni, kuni laborikatsed on näidanud, et nad ei kujuta endast enam MPLG edasise leviku mõttes erilist ohtu; ning c) neid ei tohi päritolumajandist ära viia, v.a tapmiseks või teise majandisse, mis asub: i) samas liikmesriigis, järgides seejuures pädeva asutuse juhiseid; või ii) teises liikmesriigis, vastavalt sihtliikmesriigiga sõlmitud kokkuleppele. 3. Haudejaamades toimuvate MPLG puhangute korral võib pädev asutus riskide hindamise põhjal lubada teha erandeid mõnede või kõigi artiklis 39 sätestatud meetmete suhtes. 4. Liikmesriigid koostavad lõigetes 1 ja 3 sätestatud erandite kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad, arvestades omandada võidavate loomatervishoiualaste garantiidega ja nähes ette sobivad alternatiivmeetmed. 5. Liikmesriigid teavitavad komisjoni viitavamata kõigist lõigete 1 ja 3 alusel tehtud eranditest. 6. Komisjon vaatab olukorra läbi koos asjaomase liimesriigiga ning komitees nii kiiresti kui võimalik. 7. Kõiki lõikes 1 sätestatud erandeid arvestades võib linnugripi levikut tõkestavad meetmed vastu võtta artikli 65 lõikes 3 sätestatud korras. 2. JAGU ERALDIASUVATES TOOTMISÜKSUSTES JA KONTAKTMAJANDITES TOIMUVATE MPLG PUHANGUTE KORRAL KOHALDATAVAD MEETMED Artikkel 41 Eraldiasuvates tootmisüksustes toimuvate MPLG puhangute korral kohaldatavad meetmed 1. MPLG puhangu korral majandis, mis koosneb kahest või enamast eraldiasuvast tootmisüksusest, võib pädev asutus lubada artikli 39 lõikes 2 sätestatud meetmetest erandite tegemist tootmisüksuste suhtes, milles peetavad kodulinnud on terved, kui kõnealused erandid ei ohusta haigustõrjet ega ühenduse põhihuve. 2. Liikmesriigid koostavad lõikes 1 sätestatud erandite kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad, arvestades seejuures omandada võidavate loomatervishoiualaste garantiidega ja nähes ette sobivad alternatiivmeetmed. 3. Liikmesriigid teavitavad viivitamata komisjoni kõigist lõike 1 põhjal tehtud eranditest. 4. Komisjon vaatab olukorra läbi koos asjaomase liimesriigiga ning komitees nii kiiresti kui võimalik. 5. Kõiki lõikes 1 sätestatud erandeid arvestades võib linnugripi levikut tõkestavad meetmed vastu võtta artikli 67 lõikes 3 sätestatud korras. Artikkel 42 Kontaktmajandites kohaldatavad meetmed 1. Pädev asutus teeb epidemioloogilise uurimise põhjal otsuse, kas käsitleda majandit kontaktmajandina. Pädev asutus tagab kontaktmajandites artikli 7 lõikes 2 sätestatud meetmete kohaldamise seni, kuni MPLG esinemise võimalus on diagnostikakäsiraamatu kohaselt välistatud. 2. Pädev asutus kohaldab epidemioloogilise uurimise tulemuste alusel kontaktmajandites artiklis 39 sätestatud meetmeid ja seda eriti juhul, kui kontaktmajand asub intensiivse kodulinnukasvatuse piirkonnas. Põhikriteeriumid, mida tuleb arvestada artiklis 39 sätestatud meetmete kohaldamisel kontaktmajandites, on esitatud IV lisas. 3. Pädev asutus tagab surmatavatest kodulindudest proovide võtmise, et diagnostikakäsiraamatu kohaselt oleks võimalik kinnitada või välistada MPLG viiruse esinemist kõnealustes kontaktmajandites. 3. JAGU PIIRANGUTSOONIDE KEHTESTAMINE Artikkel 43 Piirangutsoonide kehtestamine MPLG puhangute korral Pädev asutus kehtestab vahetult pärast MPLG puhangut majandi ümber vähemalt kolme kilomeetrise raadiusega piirangutsooni. Artikkel 44 Piirangutsoonis kohaldatavad meetmed 1. Pädev asutus tagab piirangutsoonis järgmiste meetmete kohaldamise: a) esimesel võimalusel viiakse kõigis linnukasvatusmajandites läbi loendus; b) kõigis majandites, mis asuvad kõige rohkem ühe kilomeetri raadiuses nakatunud majandist, viiakse läbi diagnostikakäsiraamatule vastavad laborikatsed; c) igasugune kodu- ja muude lindude, munema hakkavate kodulindude, vastkoorunud tibude ning haude- ja lauamunade vedu toimub piirangutsoonis ainult pädeva asutuse loal ja muude tema poolt vajalikuks peetavate haigustõrjemeetmete kohaselt; nimetatud keeld ei laiene piirangutsooni ilma peatumata või kaupa maha laadimata läbivatele maantee- ja raudteetransiitvedudele; d) kodu- ja muude lindude, munema hakkavate kodulindude, vastkoorunud tibude ning haude- ja lauamunade piirangutsoonist väljaviimine on keelatud esimese 15 päeva jooksul pärast piirangutsooni kehtestamist; pädev asutus võib lubada järgmiste kaubaartiklite otsevedusid: i) samas liikmesriigis asuvasse tapamajja tapale viidavad kodulinnud; ii) munema hakkavate kodulindude vedu samas liikmesriigis asuvasse ametliku järelevalve all olevasse majandisse, kus ei ole teisi kodulinde; pärast munema hakkavate kodulindude kohaletoomist võetakse kõnealune majand ametliku järelevalve alla; iii) vastkoorunud tibude vedu: - samas liikmesriigis asuvasse majandisse, kus ei ole teisi kodulinde, või kõnealuse majandi varjualusesse tingimusel, et kohaldatakse vajalikke bio-ohutusmeetmeid ja majand võetakse pärast tibude kohaletoomist ametliku järelevalve alla, või - väljaspool piirangutsooni asuvatest majanditest pärit haudemunadest väljahautud tibude vedu mis tahes teise majandisse, tingimusel et vastav haudejaam võib tänu oma logistikale ja bio-ohutust garanteerivatele töötingimustele tagada, et nimetatud munade kokkupuutumine mis tahes teiste piirangutsoonis asuvatest linnukarjadest pärinevate ja seetõttu neist erinevas tervislikus seisundis olevate haudemunade või vastkoorunud tibudega on välistatud; iv) määratud haudejaama viidavad haudemunad; enne ärasaatmist munad ja nende pakend desinfitseeritakse, lisaks peab olema võimalik kindlaks teha kõnealuste munade päritolu; v) määratud pakendamiskeskusesse viidavad lauamunad, tingimusel et munad pakitakse ühekordselt kasutatavasse pakendisse ja kohaldatakse kõiki pädeva asutuse nõutud bio-ohutusmeetmeid; e) rümbad kõrvaldatakse; f) kõik piirangutsoonis asuvatesse majanditesse saabuvad või sealt lahkuvad isikud järgivad linnugripi leviku tõkestamiseks vajalikke bio-ohutusmeetmeid; g) elusate kodu- või muude lindude, rümpade, sööda, sõnniku, läga, allapanu ja muude saastuda võivate ainete või materjalide veoks kasutatavad veokid ja seadmed puhastatakse ja desinfitseeritakse vastavalt artiklile 49 võimalikult kiiresti pärast saastumist; h) kodu- ja muid linde ega koduloomi ei või ilma pädeva asutuse loata kodulinde pidavasse majandisse tuua ega sealt välja viia; kõnealune piirang ei laiene loomadele, kes pääsevad sellistes majandites üksnes inimeste elamispiirkondadesse, kui on võimalik välistada nende kokkupuutumine kodu- või muude lindudega; i) igasugusest majandites täheldatud haigestumuse või suremuse tõusust või tootmisnäitajate olulisest langusest teatatakse viivitamata pädevale asutusele, kes viib vastavalt diagnostikakäsiraamatu nõuetele läbi vajalikud uuringud; j) kasutatud allapanu või sõnniku kõrvaldamine või laialilaotamine on keelatud, välja arvatud juhul, kui pädev asutus selleks loa annab; lubada võib aga bio-ohutusmeetmeid järgivat sõnnikuvedu piirangutsoonis asuvatest majanditest selleks määratud töötlemistehasesse või töötlemiseelsesse vahelattu, kusjuures töötlemise eesmärk on võimalike linnugripiviiruste hävitamine vastavalt määrusele (EÜ) nr 1774/2002 või artikli 64 lõikes 1 viidatud erieeskirjadele; k) keelatud on laatade, turgude, näituste või muude kodu- või muude lindude kokkutoomist eeldavate ürituste korraldamine, välja arvatud juhul, kui pädev asutus selleks loa annab; l) kodu- või muid linde ei tohi ulukivarude täiendamiseks vabadusse lasta. 2. Lisaks käesolevas jaos sätestatud meetmetele võib pädev asutus riskide hindamise põhjal kohaldada täiendavaid meetmeid ja teavitada sellest komisjoni. 3. Lõikes 2 viidatud menetlusi arvesse võttes võib täiendavad linnugripi tõkestamise meetmed vastu võtta artikli 65 lõikes 3 sätestatud korras. Artikkel 45 Meetmete kestus Käesolevas jaos sätestatud meetmete kestus on kas: a) vähemalt 21 päeva alates artikli 49 kohaselt läbiviidud esialgse puhastamise ja desinfitseerimise lõpetamise päevast seni, kuni pädevad asutused leiavad diagnostikakäsiraamatu kohaselt piirangutsoonis läbiviidud uuringute ja laborikatsete tulemuste ning riskide hindamise põhjal, et MPLG levimise oht on kaduvväike; või b) vähemalt 42 päeva alates haiguspuhangu kindlakstegemise päevast seni, kuni pädevad asutused leiavad diagnostikakäsiraamatu kohaselt piirangutsoonis läbiviidud uuringute ja laborikatsete tulemuste ning riskide hindamise põhjal, et MPLG levimise oht on kaduvväike. Artikkel 46 Erandid 1. Kui MPLG esinemine haudejaamas on kinnitust leidnud, võib pädev asutus teha riskide hindamise põhjal erandeid kõigi või mõnede artiklites 43 ja 44 sätestatud meetmete suhtes. 2. MPLG puhangute korral mittekaubanduslikus/lemmiklindude kasvatusmajandis, tsirkuses, loomaaias, loomapargis, tarastatud aladel, kus peetakse kodu- või muid linde teadusuuringute või ohustatud liikide või ametlikult registreeritud haruldaste kodu- või muude linnutõugude kaitse eesmärgil, võib pädev asutus teha erandeid artiklis 43 ja artikli 44 punktides c, d, h ja i sätestatud meetmetest, tingimusel et kõnealused erandid ei ohusta haigustõrjet ega ühenduse põhihuve. 3. Liikmesriik teavitab komisjoni viivitamata lõigetes 1 ja 2 sätestatud erandite tegemisest. 4. Komisjon vaatab olukorra läbi koos asjaomase liimesriigiga ning komitees nii kiiresti kui võimalik. 5. Lõigetes 1 ja 2 sätestatud erandeid arvestades võib kohaldada linnugripi leviku tõkestamise meetmeid artikli 65 lõikes 3 sätestatud korras. VI PEATÜKK MEETMED, MIS KÄSITLEVAD INIMESTE TERVIST JA LOOMI, KES EI OLE KODU- EGA MUUD LINNUD Artikkel 47 Inimeste tervise kaitseks kohaldatavad meetmed 1. Liikmesriigid tagavad, et haiguspuhangute korral või juhul, kui lindudelt pärinevate gripiviiruste esinemise kahtlus kodu- või muudel lindudel või imetajatel leiab kinnitust ning kõnealused viirused võivad inimeste tervisele ohtlikud olla, võtab pädev asutus võimalikult kiiresti ühendust asjakohase siseriikliku tervishoiuametkonnaga, et teha otsus vajalike profülaktiliste abinõude kiire vastuvõtmise kohta, mis peavad vältima linnufarmide tööliste ja teiste ohustatud isikute nakatumist. 2. Kui lõikes 1 viidatud oht inimeste tervisele on kindlaks tehtud, teavitab asjaomane liikmesriik sellest koheselt komisjoni ja teisi liikmesriike. 3. Tekkinud olukord vaadatakse komitees esimesel võimalusel läbi. 4. Artikli 65 lõikes 3 viidatud menetluse kohaselt võib linnugripi kodu- ja muudelt lindudelt või imetajatelt inimestele levimise ärahoidmiseks võtta vastu täiendavaid loomatervishoiumeetmeid. Artikkel 48 Sigade ja teiste loomadega tehtavad laborikatsed ja muud nende suhtes kohaldatavad meetmed 1. Pärast haiguse puhkemist tagab pädev asutus laborikatsete tegemise majandis olevate sigadega, et kinnitada või välistada neil linnugripi esinemist. Enne katsetulemuste selgumist ei tohi sigu majandist välja viia. 2. Kui lõikes 1 sätestatud laborikatsed kinnitavad gripiviiruse esinemist sigadel, võib pädev asutus anda korralduse nimetatud sigade viimiseks teistesse seakasvatusmajanditesse või määratud tapamajadesse, tingimusel et järgnenud asjakohaste katsete tulemuste kohaselt on linnugripi levimise oht kaduvväike. 3. Kui lõikes 1 sätestatud laborikatsetest ilmneb tõsine oht inimeste tervisele, surmatakse sead vastavalt direktiivile 93/119/EMÜ võimalikult kiiresti ametliku järelevalve all ja nii, et linnugripi levimine, eriti transportimisel, oleks välistatud. 4. Pärast haiguse puhkemist või majandis olevatel sigadel linnugripi esinemise kahtlusele kinnituse saamist võib pädev asutus riskide hindamise põhjal kohaldada lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud meetmeid mis tahes muude majandis olevate loomade suhtes, samuti laiendada nimetatud meetmeid kontaktmajanditele. 5. Liikmesriigid teavitavad komisjoni katsetulemustest ja lõigete 1–4 kohaselt kohaldatud meetmetest komitee kaudu. 6. Artikli 65 lõikes 3 viidatud menetluse kohaselt võib võtta lisameetmeid, et tõkestada linnugripi levimist sigade ja muude loomade seas. 7. Käesoleva artikli kohaldamise eeskirjad võib vastu võtta artikli 65 lõikes 3 viidatud menetluse kohaselt. VII PEATÜKK PUHASTAMINE, DESINFITSERIMINE JA TAASASUSTAMINE Artikkel 49 Puhastamine, desinfitseerimine ja töötlemine Liikmesriigid tagavad, et: a) linnugripi viirusega nakatatud või tõenäoliselt nakatatud kohtade, sõidukite ja mis tahes ainete või materjalide puhastamise, desinfitseerimise ja töötlemise ametliku järelevalve all ja vastavalt: i) ametliku veterinaararsti juhistele; ning ii) VI lisas esitatud puhastamise, desinfitseerimise ja töötlemise menetlustele ning põhimõtetele. b) pädev asutus kinnitab kasutatavad desinfitseerimisvahendid ja nende kontsentratsioonid; Artikkel 50 Majandite taasasustamine 1. Liikmesriigid tagavad, et pärast artiklites 11 ja 39 sätestatud meetmete kohaldamist järgivad liikmesrii gid käesoleva artikli lõikeid 2–6. 2. Kaubandusliku linnukasvatusmajandi kodulindudega taasasustamine ei toimu enne kui 21 päeva pärast artiklis 49 sätestatud lõpliku puhastamise ja desinfitseerimise lõpetamise päeva. 3. 21 päeva jooksul alates kaubanduslike linnukasvatusmajandite taasasustamise päevast kohaldatakse järgmisi meetmeid: a) ametlik veterinaararst teostab igal nädalal kodulindude kliinilise läbivaatuse; b) viiakse läbi diagnostikakäsiraamatule vastavad laborikatsed; c) taasasustamisperioodi ajal surnud kodulindudega viiakse läbi diagnostikakäsiraamatu kohased katsed; d) kõik kaubanduslikku linnukasvatusmajandisse saabuvad või sealt lahkuvad isikud järgivad linnugripi tõkestamiseks kehtestatud bio-ohutusmeetmeid; e) taasasustamisperioodi ajal ei tohi kodulinde kaubanduslikust linnukasvatusmajandist välja viia ilma pädeva asutuse loata; f) omanik registreerib toodangut iseloomustavad andmed, mida tuleb korrapäraselt ajakohastada; g) kõigist punktis f viidatud toodanguandmetes toimunud olulistest muutustest ja muudest kõrvalekalletest teatatakse viivitamata pädevale asutusele. 4. Mittekaubanduslike/lemmiklindude kasvatusmajandite, tsirkuste, loomaaedade, loomaparkide ja tarastatud alade, kus kodu- või muid linde peetakse teadusuuringute või ohustatud liikide või ametlikult registreeritud haruldaste kodu- või muude linnutõugude kaitse eesmärgil, kodu- või muude lindudega taasasustamisel järgitakse pädeva asutuse juhiseid. 5. Kontaktmajandite kodulindudega taasasustamine toimub pädeva asutuse juhiste kohaselt. 6. Riskide hindamise põhjal võib pädev asutus teha korralduse lõikes 3 sätestatud menetluste kohaldamiseks ka muudes majandites peale kaubanduslike linnukasvatusmajandite. VIII PEATÜKK DIAGNOSTIKAMEETODID, DIAGNOSTIKAKÄSIRAAMAT JA TUGILABORID Artikkel 51 Diagnostikameetodid ja diagnostikakäsiraamat 1. Liikmesriigid tagavad, et linnugripi avastamiseks vajalik diagnoosimine, proovide võtmine ja laboratoorne kontroll toimub kooskõlas diagnostikakäsiraamatuga, et tagada ühetaolised linnugripi diagnostika meetodid. Kõnealune käsiraamat võetakse artikli 65 lõikes 2 viidatud menetluse kohaselt vastu kuue kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Kõik käsiraamatu hilisemad parandused võetakse vastu sama menetluse kohaselt. 2. Lõikes 1 sätestatud diagnostikakäsiraamatuga kehtestatakse vähemalt järgmised nõuded: a) bio-ohutuse ja kvaliteedi miinimumnõuded, mida tuleb järgida: i) linnugripi diagnoosimiseks katseid korraldavatel volitatud laboritel; ning ii) proovide transportimisel; b) linnugripi esinemiskahtluse kinnitamiseks või välistamiseks tehtavatel kliinilistel ja surmajärgsetel läbivaatustel järgitavad kriteeriumid ja menetlused; c) linnugripi esinemiskahtluse kinnitamiseks või välistamiseks kodu- või muudelt lindudelt laborikatsete jaoks proovide võtmisel järgitavad kriteeriumid ja menetlused; siia hulka kuuluvad ka käesoleva direktiivi kohaselt korraldatavatel seroloogilistel või viroloogilistel läbivaatustel kasutatavad proovivõtumeetodid; d) linnugripi diagnoosimiseks kasutatavad laborikatsed, s.h: i) diferentsiaaldiagnostilised katsed; ii) SPLG ja MPLG viiruste eristamiseks korraldatavad katsed; iii) vaktsineeritud ja loodusliku linnugripi viiruse tüvega nakatatud lindude eristamiseks sobivad katsed; iv) laborikatsete tulemuste hindamise kriteeriumid; e) isoleeritud linnugripi viiruste liigitamisel kasutatavad laboritehnikad. 3. Liikmesriigid tagavad, et linnugripiviiruste, nende genoomide ja antigeenide ning uuringutel, diagnoosimisel või vaktsiinide tootmisel kasutatavate vaktsiinide käsitlemine või kasutamine toimub üksnes pädeva asutuse volitatud laborites, kus on tagatud vajalike bio-ohutusnõuete järgimine. Volitatud kohtade, asutuste või laborite nimestik edastatakse 1. juuliks 2006 komisjonile ja hiljem seda ajakohastatakse. Artikkel 52 Tugilaborid 1. VII lisas esitatud labor on linnugripi puhul ühenduse tugilabor („ühenduse tugilabor“). Ühenduse tugilabor täidab kõnealuse lisa 2. osas loetletud ülesandeid ja kohustusi, ilma et see piiraks otsuse 90/424/EMÜ kohaldamist. 2. VIII lisa 1. osas loetletud laborid on linnugripi puhul siseriiklikud tugilaborid („siseriiklikud tugilaborid“). Liikmesriigid edastavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele kõik seoses kõnealuse lisa 1. osas esitatud tugilaboriga toimuvad muudatused. 3. Liikmesriigid tagavad, et siseriiklikud tugilaborid: a) täidavad VIII lisa 2. osas esitatud ülesandeid ja kohustusi; b) vastutavad igas liikmesriigis kasutatavate diagnoosimeetodite ja vastavate nõuete kooskõlastamise eest vastavalt VIII lisale, samuti ühenduse tugilaboriga ühenduse pidamise eest. IX PEATÜKK VAKTSINEERIMINE 1. JAGU ÜLDINE VAKTSINEERIMISE KEELD Artikkel 53 Linnugripivaktsiinide tootmine, müük ja kasutamine 1. Liikmesriigid tagavad, et: a) nende territooriumil on keelatud linnugripivastane vaktsineerimine, v.a 2. ja 3. jaos sätestatud tingimustel; b) linnugripivaktsiinide käitlemine, tootmine, säilitamine, tarnimine, jaotamine ja müümine toimub nende territooriumil ametliku järelevale all; c) kasutatakse üksnes direktiivi 2001/82/EÜ ja määruse nr 726/2004 kohaselt lubatud vaktsiine. 2. Artikli 65 lõikes 2 viidatud menetluse kohaselt võib vastu võtta ühenduses linnugripivaktsiini varude tarne- ja ladustamistingimusi reguleerivad eeskirjad. 2. JAGU ERAKORRALINE VAKTSINEERIMINE Artikkel 54 Kodu- või muude lindude erakorraline vaktsineerimine 1. Liikmesriigid võivad käesoleva jao kohaselt läbi viia erakorralise vaktsineerimise haiguse puhkemise ja linnugripi levimise ohu korral. 2. Liikmesriik, kes tahab läbi viia lõike 1 sätete kohast erakorralist vaktsineerimist, esitab komisjonile kinnitamiseks erakorralise vaktsineerimise kava. Kõnealune kava peab olema kooskõlas DIVA strateegiaga ja sisaldama vähemalt järgmist teavet: a) erakorralise vaktsineerimise taotluse põhjustanud haiguse olukord; b) kavandatava erakorralise vaktsineerimise geograafiline piirkond ja seal asuvate majandite arv; c) vaktsineerida kavatsetavate kodu- või muude lindude liigid ja kategooriad või vajaduse korral vaktsineerida kavatsetav piiritletud kodu- või muude lindude kasvatusala; d) vaktsineerida kavatsetavate kodu- või muude lindude ligikaudne arv; e) vaktsiini kokkuvõtlik iseloomustus; f) erakorralise vaktsineerimise kampaania kavandatav kestus; g) kodu- või muude lindude ja nende toodete ühest kohast teise viimisel IX lisas toodud üldnõuete kohaselt kohaldatavad meetmed, välja arvatud juhul, kui asjaomane liikmesriik tõendab kõnealustest üldnõuetest lahknevate meetmete õigustatust; h) kontaktmajandites erakorralise vaktsineerimise läbiviimise otsuse langetamise kriteeriumid; i) vaktsineeritud kodu- ja muude lindude ning neid käsitlevate andmete registreerimine; j) erakorralise vaktsineerimise alla kuuluvates majandites ja erakorralise vaktsineerimise piirkonna teistes majandites läbiviidavad kliinilised ja laborikatsed, mille eesmärk on epidemioloogilise olukorra ja erakorralise vaktsineerimise kampaania tulemuslikkuse jälgimine ning vaktsineeritud kodu- ja muude lindude liikumise kontrollimine. 3. Artikli 65 lõikes 2 viidatud menetluse kohaselt võib kehtestada põhjalikumad erakorralise vaktsineerimise eeskirjad. Artikkel 55 Erakorralise vaktsineerimise kavade kinnitamine 1. Komisjon vaatab artikli 54 lõikes 2 sätestatud erakorralise vaktsineerimise kava viivitamata läbi koos asjaomase liikmesriigiga ja esimesel võimalusel komitees. 2. Erakorralise vaktsineerimise kava kinnitatakse vastavalt artikli 65 lõikes 3 viidatud menetlusele. Erakorralise vaktsineerimise kinnitamisega võivad kaasneda kodu- või muude lindude ja nende toodete liikumist piiravad meetmed. Kõnealused meetmeteks võivad olla kodulinnu- ja muude lindude teatavate piiritletud kasvatusalade suhtes kehtestatavad piirangud ja piirangutsoonide kehtestamine. Artikkel 56 Erandid 1. Erandina artiklist 54 võivad liikmesriigid kohaldada haiguspuhangut ümbritsevate alade suhtes erakorralist vaktsineerimist enne erakorralise vaktsineerimise kava kinnitamist järgmistel tingimustel: a) enne erakorralise vaktsineerimise alustamist teavitatakse komisjoni erakorralise vaktsineerimise kavast ja erakorralise vaktsineerimise läbiviimise otsusest; b) asjaomane liikmesriik kohaldab IX lisas esitatud kodulindude ja kodulindudest valmistatud toodete liikumist käsitlevaid üldnõudeid; c) erakorralise vaktsineerimise läbiviimise otsus ei ohusta haigustõrjet ega ühenduse põhihuve. 2. Kui liikmesriik kohaldab lõikes 1 sätestatud erandit, vaadatakse haiguse olukord ja erakorralise vaktsineerimise kava komitees läbi võimalikult kiiresti. 3. Lisameetmeid võib vastu võtta artikli 65 lõikes 3 viidatud menetluse kohaselt. 3. JAGU KAITSEVAKTSINEERIMINE Artikkel 57 Kodu- või muude lindude kaitsevaktsineerimine 1. Kui liikmesriigid leiavad, et nende territooriumi teatud piirkondade, nende kodulindudest valmistatavate toodete teatud näitajate või kodu- või muude lindude teatavate kategooriate puhul valitseb eriti suur linnugrippi nakatumise või linnugripi levimise oht, võivad nad käesoleva jao kohaselt läbi viia kaitsevaktsineerimise. 2. Liikmesriik, kes tahab korraldada lõikes 1 nimetatud kaitsevaktsineerimist, esitab komisjonile kinnitamiseks kaitsevaktsineerimise kava. Kõnealune kava peab olema kooskõlas DIVA strateegiaga ja sisaldama vähemalt järgmist teavet: a) kaitsevaktsineerimise põhjuste selge kirjeldus koos haiguslooga; b) geograafiline piirkond, kus kaitsevaktsineerimine läbi viiakse ja seal asuvate majandite arv; c) vaktsineerida kavatsetavate kodu- või muude lindude liigid ja kategooriad või vajaduse korral vaktsineerida kavatsetav piiritletud kodu- või muude lindude kasvatusala; d) vaktsineerida kavatsetavate kodu- või muude lindude ligikaudne arv; e) vaktsiini kokkuvõtlik iseloomustus; f) kaitsevaktsineerimise kampaania eeldatav kestus; g) vaktsineeritud kodu- ja muude lindude liikumist reguleerivad sätted, ilma et see piiraks IV peatüki 4., 5. ja 6. jaos ja V peatüki 3. jaos sätestatud meetmete kohaldamist; h) vaktsineeritud kodu- ja muude lindude ning neid käsitlevate andmete registreerimine; i) epidemioloogilise olukorra ja kaitsevaktsineerimiskampaania tulemuslikkuse jälgimiseks ning va