SELETUSKIRI

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel rahvusvahelises suhkrunõukogus ja rahvusvahelise suhkruorganisatsiooni halduskomitees või rahvusvahelise suhkruorganisatsiooni (edaspidi „organisatsioon“) poolt 1992. aastal sõlmitud rahvusvahelise suhkrulepingu võimalike muudatuste arutamiseks loodud muudes ajutistes struktuurides võetav seisukoht seoses kavandatud aruteluga 1992. aastal sõlmitud rahvusvahelise suhkrulepingu (edaspidi „leping“) muutmise kohta.

1.ETTEPANEKU TAUST

•1992. aastal sõlmitud rahvusvahelise suhkrulepingu muutmine

Euroopa Liit on lepingu osaline. Lepingu eesmärk on tagada tõhustatud rahvusvaheline koostöö ülemaailmsetes suhkru- ja sellega seotud küsimustes, luua foorum valitsustevaheliste suhkrualaste ja ülemaailmse suhkrumajanduse parandamist käsitlevate konsultatsioonide pidamiseks, hõlbustada kaubandust ülemaailmset suhkruturgu käsitleva teabe kogumise ja vahetamise abil ning soodustada suurenenud nõudlust suhkru järele, eelkõige seoses muude kui tavapäraste kasutusviisidega. Leping jõustus 1. jaanuaril 1993 kolmeks aastaks kehtivusega kuni 31. detsembrini 1995. Pärast seda on lepingu kehtivust korrapäraselt kahe aasta kaupa pikendatud. Viimati pikendati lepingut rahvusvahelise suhkrunõukogu otsusega 2017. aasta novembris ja leping jääb jõusse kuni 31. detsembrini 2019. Kooskõlas lepingu artikliga 8 vastutab rahvusvaheline suhkrunõukogu kõigi lepingu sätete täitmiseks vajalike funktsioonide toimimise eest. Lepingu artiklis 13 on sätestatud, et kõik rahvusvahelise suhkrunõukogu otsused tehakse konsensuse alusel, kui lepingus ei ole ette nähtud teisiti. Kui konsensust ei saavutata, tehakse otsused lihthäälteenamusega, kui lepingus ei ole ette nähtud otsuse tegemine kvalifitseeritud häälteenamusega. Lepingu artikli 25 kohaselt on organisatsiooni liikmetel kokku 2 000 häält. Igal organisatsiooni liikmel on konkreetne arv hääli, mida igal aastal kohandatakse vastavalt lepingus eelnevalt kindlaks määratud kriteeriumidele. Leping, eriti organisatsiooni liikmete häälte jagunemine, mis määrab kindlaks ka liikmete sissemakse suuruse, ei kajasta enam tegelikku olukorda ülemaailmsel suhkruturul. Praegu on organisatsiooni eelarve suurim rahastaja Euroopa Liit. Alates 2015. aastast on organisatsiooni töörühma tasandil arutanud võimalusi häälte jaotamise mehhanismi muutmiseks. ELil peab olema oma seisukoht lepingu läbivaatamise kohta juhuks, kui organisatsioon algatab asjakohased arutelud ja läbirääkimised. Organisatsiooni reformimine, et viia selle tegevus kooskõlla muudes rahvusvahelistes tooteorganisatsioonides ELi poolt toetatud tegevusega ning pärast 1992. aastat ülemaailmsel suhkruturul toimunud muutustega, on selgelt liidu huvides. Vähemasti peaks reformi tulemusena muutuma läbipaistvaks liikmete hääleõiguse ja rahaliste sissemaksete mehhanism. Häälte jaotus organisatsioonis peaks sõltuma mõõdetavatest näitajatest, nagu kaubanduse, tarbimise ja tootmise maht ning maksevõime. Viimasena nimetatud näitajat kasutatakse ÜRO raames selleks, et tunnustada suhkrusektori arenguaspekti. Seda näitajat arvesse võttes pannakse nendele liikmetele, kellel on suurem suutlikkus panustada organisatsiooni eelarvesse, suurem rahaline kohustus. Euroopa Komisjon saab eespool nimetatud tava edendada vaid koos organisatsiooni muude liikmetega, sest organisatsioon on konsensuslik ja EL ei saa seda üksinda reformida. Seepärast peavad organisatsiooni liikmed andma selgelt märku, et reform on nii võimalik kui ka soovitav. Organisatsiooni koosolekutel ja kahepoolsetel kohtumistel organisatsiooni muude liikmetega peaks Euroopa Komisjonil olema volitus algatada läbirääkimisi organisatsiooni reformimiseks või teha koostööd muude liikmetega, kui need reformiettepanekute osas juhtpositsiooni võtavad.

•Kooskõla rahvusvahelistes tooteorganisatsioonides kehtiva tavaga

Rahvusvahelistes tooteorganisatsioonides, nagu rahvusvaheline teraviljanõukogu või rahvusvaheline oliivinõukogu, on liit pidanud läbirääkimisi, et hääleõiguse jaotamisel ja selle iga-aastase ajakohastamise mehhanismi puhul võetaks arvesse liidu suhtelist tähtsust teraviljasektoris või oliivisektoris ja oliiviõli turul. Rahvusvahelises teraviljanõukogus lähtutakse kaubanduse, tarbimise ja tootmisega seotud näitajatest. Rahvusvahelises suhkruorganisatsioonis seevastu ei võimalda 1992. aastal sõlmitud leping teha korrigeerimisi, mis kajastaksid lepinguosaliste positsiooni muutumist rahvusvahelises suhkrumajanduses. Kõik pingutused lepingu muutmiseks tuleks suunata sellele, et viia organisatsiooni tavad kooskõlla muudes rahvusvahelistes tooteorganisatsioonides kohaldatavate tavadega. Liikmed ei saa hääleõiguse jaotumist eelnevalt välja arvutada, sellega kaasneb hoopis arvutuste läbipaistmatus. Seda tava on 25 aastat järgitud, kuid võttes arvesse muutusi maailma suhkrumajanduses, ei saa selle kohaldamist enam jätkata. Liit reformib praegu oma suhkrupoliitikat ja suhkrutootmiskvootide kaotamisega luuakse ELi eksportijatele parem juurdepääs maailma suhkruturgudele ning tühistatakse piirangud suhkru tootmisele liidus.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Suhkur on liidu ühise kaubanduspoliitika ja ühise põllumajanduspoliitika kohaselt tundlik toode. Rahvusvahelistel kaubandusläbirääkimistel on suhkrul liidu jaoks oluline roll ning Euroopa Komisjon jälgib hoolega nii suhkrutootmist kui ka -kaubandust. Suhkur on oluline kaup ka paljude arenguriikide jaoks ning ühise kaubanduspoliitika raames on suhkrusektori arenguaspekt ülimalt oluline. Organisatsioon on neutraalne platvorm, et arutada suhkrusektoriga seotud küsimusi arvukate lepinguosaliste seas. Maailma suhkruturu arengu jälgimine on samas vajalik turukorralduse stsenaariumide visandamiseks ühise põllumajanduspoliitika raames.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

2.1.Õiguslik alus