ET Euroopa Liidu Teataja C 121/7

Põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitset käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2010/C 121/05

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamisest.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„MELÓN DE LA MANCHA”

EÜ nr: ES-PGI-0005-0511-06.12.2005

KPN ( ) KGT ( X )

Käesolevas kokkuvõttes esitatakse teabe andmise eesmärgil spetsifikaadi põhipunktid.

1. Liikmesriigi pädev asutus:

Nimi: Subdirección General de Calidad Agroalimentaria y Agricultura Ecológica. Dirección General de Industria y Mercados Alimentarios. Secretaría General de Medio Rural. Ministerio de Medio Ambiente y Medio Rural y Marino Aadress: Paseo de la Infanta Isabel, 1 28071 Madrid ESPAÑA Tel +34 913475394 Faks +34 913475410 E-post: —

2. Taotlejate rühm:

Nimi: Asociación para la promoción del Melón de La Mancha Aadress: C/ Pedro Domecq, 2 13700 Tomelloso (Ciudad Real) ESPAÑA Tel +34 926538216 Faks +34 926538217 E-post: — Koosseis: tootjad/töötlejad ( X ) muud ( )

3. Toote liik:

Klass 1.6 – Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

4. Spetsifikaat:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 4 lõike 2 kohaste nõuete kokkuvõte)

4.1. Nimetus:

„Melón de La Mancha”

4.2. Kirjeldus:

Melonisordi „saccharinus” kultivaride „Piñonet” või „Piel de sapo” mis tahes värskelt müüdavad kaubanduslikud sordid.

Kaitstud geograafiline tähis hõlmab ainult I kategooria meloneid, mille suhkrusisaldus (viljaliha murdumisnäitaja) on vähemalt 13 °Brixi skaalal (± 0,5 °) ja kaal jääb vahemikku 1,8–4 kg (± 0,1 kg).

Sordi „Piñonet” või „Piel de Sapo” viljad on ellipsilaadse või munaja kujuga.

Koor on sile või kergelt krobeline ja keskmiselt 0,6–0,8 cm paks. Koorel on enam või vähem välja joonistunud pikkupidised jooned või vaod, mida tavaliselt esineb rohkem varre ja õiearmi ümbruses. Koor on enamasti roheline ja seda katavad ühtlaselt keskmise suurusega laigud. Vilja küpsemise käigus muutub koor kollakaks. Pulp on valge või kreemikas. Seemned asuvad vilja keskel oranžis õõnsuses, mis on teiste sortidega võrreldes üsna väike.

Meeltega tajutavate omaduste poolest hinnatakse „Melón de La Mancha” sorti selle magusa, mahlaka ja vähekiudja viljaliha tõttu.

4.3. Geograafiline piirkond:

„Melón de La Mancha” tootmispiirkond asub Mancha looduslikus piirkonnas Guadiana jõe ülemjooksul, mis kuulub Castilla-La Mancha autonoomsesse piirkonda. Nimetatud piirkonda kuuluvad haldusüksused Alcázar de San Juan, Arenales de San Gregorio, Argamasilla de Alba, Campo de Criptana, Daimiel, Herencia, Las Labores, Llanos del Caudillo, Manzanares, Membrilla, Puerto Lápice, Socuéllamos, Tomelloso, Valdepeñas ja Villarta de San Juan

4.4. Päritolutõend:

Põllumajandustootmise kava

Tootjad täidavad igal aastal külviaruande, milles märgitakse muuhulgas maatükkide katastrinumbrid ja nende asukoht, suurus, saagi hinnanguline suurus jne, ning sõlmivad põllumajandusstruktuuridega individuaalse vastastikuse kokkuleppe, milles täpsustatakse „Melón de La Mancha” tootmise ja kvaliteedi tehnilised nõuded.

Varustajate loodud põllumajandusstruktuurid tagavad enesekontrollisüsteemi kaudu, et „Melón de La Mancha” märgist kandvad melonid vastavad spetsifikaadi nõuetele.

4.5. Tootmismeetod:

Põllumajandustegevus

Maapinna ettevalmistamine: esmakordselt küntakse maa läbi oktoobris või novembris 30–40 cm sügavuselt, et alumised mullakihid hästi läbi kobestada. Veebruaris küntakse maa uuesti läbi, seekord pinnapealsemalt. Kui maapind on sel moel ette valmistatud, märgitakse maatükile istikuridadevahelised kaugused.

Istutamine: taimed istutatakse aprilli keskpaigast juuli alguseni, kui seemikul on arenenud vähemalt üks roheline leht. Taimed istutatakse käsitsi.

Tööd kasvutsüklis: taime kasvutsüklis kastetakse, väetatakse, rohitakse ja harvendatakse istandikku, et saada õige suuruse ja kaaluga viljad.

Saagikoristus: kõigepealt lõigatakse viljad käsitsi varre küljest lahti. Seejärel paigutatakse viljad piki istikuridasid, kust need hiljem haagisega ära veetakse. Saaki koristatakse sooja ilmaga kaks või kolm korda nädalas ja külma ilmaga üks kord nädalas. Saagikoristus algab juuli keskel ja lõppeb oktoobris.

Saagikoristusele järgnevad tööd ja töötlemine

Vastuvõtmine ja ladustamine: viljad laaditakse maha põllumajandustoodete turustamisstruktuuride käitlemis- ja pakkimiskeskustes, kus iga partii kaalutakse, identifitseeritakse ja kontrollitakse selle kvaliteeti. „Melón de La Mancha” saaki hoitakse alati varjualuses, toatemperatuuril ja sobiliku niiskustaseme ja ventilatsiooni tingimustes.

Käitlemine ja pakkimine

„Melón de La Mancha” suuruse määrab vilja kaal, mis on alati 1,8–4,0 kg.

Kasti suurima vilja kaal ei ületa väikseima vilja kaalu rohkem kui 30 % võrra.

Viljade suurusest olenevalt hoiustatakse ja pakutakse „Melón de La Mancha” müügiks puidust ja papist kastides ja/või Green Boxi pakendis, mille kaal ei ületa 120 kg.

Väljastamiskontroll: igal ühe või mitme tootja tarnitud toodetest kokku pandud kaubaalusel on jälgitavuse märgis, mille abil on võimalik kindlaks teha melonid tarninud tootja, piirkond, kus need on kasvavatud, ning pakendamise kuupäev.

„Melón de La Mancha” viljade maksimaalne ladustamise aeg on 45 päeva alates nende koristamisest.

Iga partiid kontrollitakse koondproovide abil, et hinnata pakendatud viljade ühtlast suurust. Laadung lükatakse tagasi, kui üle 3 % viljadest ei vasta minimaalse või maksimaalse kaalu nõuetele, või kui üle 20 % kontrollitud kastidest ei vasta nõudele, mille kohaselt võib viljade kaal erineda kuni 30 % ja mitte üle 50 %.

Iga laadungit kontrollitakse laboriproovide abil (kontrollitakse teatavat kogust vilju, mille kogukaal ei ületa 10 % koondproovi abil kontrollitud viljade kogukaalust). Kontrollitakse melonite vastavust nõuetele küpsuse ja pulbi klaasjuse osas ja seda, et seemned ei oleks eraldunud.

4.6. Seos piirkonnaga:

Taustteave

Melon „piñonet” või „piel de sapo” on üks Mancha looduslikule piirkonnale iseloomulikest aias kasvatatavatest sortidest, mis on eriti tüüpiline Ciudad Reali provintsi loodeosale, kus kõnealuse meloni kasvatamine on sobilik lisategevusala perepõllumajandusettevõtetele, mille peamine sissetulekuallikas on viinamarjade ja teraviljade kasvatamine.

Väga tõenäoliselt tõid meloni La Manchasse araablased.

Kõige varasemad üleskirjutused selle meloni kohta sisalduvad Ibn Bassal al-Tulaytubí algupärases ja objektiivses teoses „Tratado Agrícola”. Ibn Bassala al-Tulaytubí oli Ibn Wafidi (Yahya I al-Mamúni nime all Toledo (1043–1075) ja Valencia (1065–1075) kuningriiki valitsenud Yahya ben Ismail al-Mamúni vesiiri) õpilane.

Kõnealuse toote seost piirkonnaga kinnitab see, et „Melón de La Manchat” mainitakse Hispaania traditsiooniliste toodete ülevaates (Põllumajandus-, kalandus- ja toiduaineministeerium, 1996, lk 332).

Looduslikud tingimused

La Mancha tasandik on peaaegu täiesti horisontaalne ja lame setteala, millel esineb vaid kohati kergelt esiletõusvaid künkaid. Keskmine kõrgus merepinnast on 500–700 m.

Setteala täidavad detriitsed materjalid (liivakivi, arkoos ja savi) ning karbonaatmineraal (caliche). Mullastik, millel meloneid kasvatatakse, on õhuke (kõige rohkem 35 cm paksune) ja väheviljakas, väikese orgaanilise ainete sisalduse ja kõrge pH tasemega. Samas on maa liivane või saviliivane, väga läbilaskev ja mineraaliderikas, kivine, poorne ja kergesti töödeldav ning aluspinnase moodustab kaltsiumkarbonaatkiht.

Kuna piirkond asub niiskete atlandituulte mõjualast kaugel, on selle kliima külm ja kuiv. Kasvatusala iseloomustab sademete tase 300–400 mm, suvine rohke päikesevalguse hulk ja aurumise kõrge tase, öiste ja päevaste temperatuuride kõikumine 18–20 kraadi võrra ning madal suhtelise õhuniiskuse tase.

Nende mullastiku ja klimaatiliste tingimuste tõttu on tootel teatavad suuruse, värvi, koorel esinevate joonte, viljade välise sarnasuse, pulbi tekstuuri ja kiulisuse ning viljaliha mahlakuse ja magususega seotud kvaliteediomadused.

Eriti oluline on suur suhkrusisaldus. Kõrge temperatuur, rohke valgushulk ja madal suhteline õhuniiskus põhjustavad rohket aurumist ja suurt päikesevalguse taset. Lisaks kasutab taim päevaste ja öiste temperatuuride erinevuse tõttu öösel vähem varuaineid, seetõttu on netofotosüntees suurem. Need tingimused tagavad suurema suhkrusisalduse, mille tulemusena on „Melón de La Mancha” minimaalne suhkrusisaldus 13 ° Brix.

4.7. Kontrolliasutus:

Kontrolliasutuse ja toote sertifitseerimissüsteemi ülesandeid täidab järgmine kontrolliasutus:

Nimi: Servicios de Inspección y Certificación, S.L. (SIC) Aadress: C/ Ciudad, 13-1 45002 Toledo ESPAÑA Tel +34 925285139 Faks +34 925285139 E-post: sic-toledo@sicagro.org http://www.sicagro.org

Nimi: Ecoagrocontrol, S.L. Aadress: C/ Lepanto, 16, ático B 13630 Socuellamos (Ciudad Real) ESPAÑA Tel +34 926532628 Faks +34 926539064 E-post: tecnico@ecoagrocontrol.com

Pädev asutus on organisatsiooni heaks kiitnud ja see vastab eeskirja UNE-EN 45011 kohastele nõuetele.

4.8. Märgistus:

Melonite märgistus peab sisaldama märget Kaitstud Geograafiline Tähis „Melón de La Mancha” ja soovi korral ka toote kontrollimissüsteemi kuuluva sertifitseerimisasutuse vastavusmärki.

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.