KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 691/2011, 6. juuli 2011, Euroopa keskkonnamajandusliku arvepidamise kohta

Aruande taust

Määruse (EL) nr 691/2011 (edaspidi „määrus”) artikli 10 kohaselt peab komisjon esitama aruande järgmiselt:

„Artikkel 10

Aruandlus ja läbivaatamine

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule 31. detsembriks 2013 ja edaspidi iga kolme aasta järel aruande käesoleva määruse rakendamise kohta. Kõnealuses aruandes hinnatakse eelkõige edastatud andmete kvaliteeti, andmekogumismeetodeid, liikmesriikide ja andmeesitajate halduskoormust ning kõnealuse statistika teostatavust ja tulemuslikkust.

Vajadusel ja artikli 4 lõikes 2 osutatud tulemusi arvesse võttes lisatakse aruandele järgmised ettepanekud:

- keskkonnamajandusliku arvepidamise uute moodulite loomise kohta, nagu näiteks keskkonnakaitsekulutuste ja -tulude (EPER) / keskkonnakaitsekulutuste arvepidamine (EPEA), keskkonnakaupade ja -teenuste sektori (EGSS) arvepidamine, keskkonnaga seotud siirete (subsiidiumite) arvepidamine, ressursside kasutus- ja halduskulude arvepidamine (RUMEA), vee arvepidamine (koguseline ja kvalitatiivne), jäätmete arvepidamine, metsa arvepidamine, ökosüsteemi teenuste arvepidamine, kogumajandusliku materjalivaru arvepidamine (EW-MSA) ning mittekasutatud kaevandatud maa-ainese (sealhulgas pinnas) mõõtmine;

- andmete kvaliteedi ja andmekogumismetoodikate täiendava parandamise kohta, mille abil parandatakse andmete katvust ja võrreldavust ning vähendatakse ettevõtjate ja asutuste halduskoormust.”

Käesolev määrus oli esimene liidu määrus keskkonnaalase arvepidamise kohta. Sellega loodi kolm moodulit:

· õhuheitmete arvepidamine, mis hõlmab 14 eri gaasi 64 tootmisharu ja kodumajapidamiste kaupa.

· keskkonnamaksud, mille seas eristatakse nelja maksuliigina energia-, transpordi- (v.a kütus), saaste- ja ressursimakse, mis on kõik jaotatud 64 tootmisharu, kodumajapidamiste ja mitteresidentide kaupa, kes maksavad kõnealuseid makse.

· materjalivoogude arvepidamine 50 materjaliliigi kohta, mille puhul kajastatakse kodumaise toorme kasutus, import ja eksport. Seejärel näidatakse kodumaine materjalitarbimine (= kodumaise toorme kasutus + import – eksport) iga materjaliliigi kohta ja kokku.

Kõnelused kolm moodulit olid statistiliselt kõige arenenumad ja need vastavad olulistele keskkonnapoliitika vajadustele nagu õhuheitmed ja kliimamuutus, majanduslikud vahendid saaste piiramiseks ning ressursitõhusus.

Sel ajal kui käesolevat esimest määrust arutati Euroopa Parlamendis ja nõukogus ning see võeti pärast nende poolt vastu, rõhutasid kasutajad parlamendis ja komisjoni peadirektoraatides, et neid kolme esimest moodulit tuleb vaadelda lähtepunktina ning poliitilised vajadused keskkonnaalase arvepidamise järele on palju ulatuslikumad. Euroopa Parlament lisas artiklisse 10 (eespool) isegi uute võimalike moodulite kui tulevase arengu prioriteetide nimekirja.

Määrusega kehtestati käesoleva esimese aruande esitamise tähtpäevaks 31. detsember 2013, mis tähendab vastuvõtmiseks, tõlkimiseks ja muude menetluste jaoks vajalikku aega arvesse võttes, et käesolev aruanne tuli koostada ajal, kui esimesed määruse alusel esitatavad andmed ei olnud veel kättesaadavad. Andmete kvaliteedi, andmekogumismeetodite jms nõuetekohane hindamine toimub 2014. aasta alguses.

Andmeedastus kolme esimese mooduli osas on hea ja paranemas

Esimest korda tuli määruse alusel andmed ametlikult edastada 30. septembriks 2013 õhuheitmete ja keskkonnamaksude mooduli osas ning 31. detsembriks 2013 kogumajanduslike materjalivoogude arvepidamise osas. Seepärast ei ole käesoleva aruande esitamiseks ette nähtud tähtajaks võimalik kommenteerida üksikasjalikult kõnealuste andmete kvaliteeti.

Lisaks tehti kuuele liikmesriigile (Hispaania, Prantsusmaa, Küpros, Malta, Austria, Poola) osalised või täielikud erandid (komisjoni rakendusotsus 2012/691/EL, 6. november 2012, ELT L 308, 8.11.2012, lk 23), mis võimaldasid neil esitada andmed kuni kaks aastat hiljem. Mõni neist riikidest on teinud siiski oodatust suuremaid edusamme, mis võimaldab mõnel neist täita määruse nõudeid suuremal või väiksemal määral.

EMP lepingu XXI lisa asjakohase muudatuse alusel on Norra ja Islandi jaoks määruse nõuded siduvad, viimasena nimetatud riigi jaoks kehtib erand kaheks aastaks, Liechtenstein aga on vabastatud nõuete täitmisest.

Käesoleva aruande koostamise ajaks on ametlikud andmete esitamise tähtajad määrusega ette nähtud esimese andmekogumise jaoks kas alles äsja möödunud või ei ole veel möödunud. Paljud riigid on siiski juba esitanud märkimisväärse hulga andmeid vabatahtlikult: 2013. aasta keskpaigaks oli umbes 20 riiki esitanud täielikud või peaaegu täielikud andmed keskkonnamaksude ja õhuheitmete arvepidamise jaoks ning 24 riiki oli esitanud materjalivoogude arvepidamise. Järk-järgult on paranenud hõlmatus (riikide arv ja üksikute tabelite täitmise määr), õigeaegsus ja usaldusväärsus.

Eurostat ja riiklikud statistikaasutused töötavad koos töörühmades ja temaatilistes töökondades, et tagada andmete täpsuse, sidususe ja võrreldavuse kõrge tase.

Vabatahtliku andmekogumise tulemused avaldatakse Eurostati veebisaidil ja erinevates väljaannetes.

Ametlik kvaliteedi hindamine 2014. aasta esimesel poolel

Määruse artikli 7 kohaselt liikmesriikide poolt komisjonile (Eurostat) esitatava kvaliteediaruande vorm töötati välja töörühmades ja esimene aruanne järgneb esimesele andmekogumisele 2013. aasta lõpus. Seejuures hõlmatakse kõik kvaliteeti käsitlevad aspektid: õigeaegsus, võrreldavus, kättesaadavus, selgus, sidusus, terviklikkus ja usaldusväärsus. Lisaks sisaldab aruanne andmekogumiseks kasutatud allikate ja meetodite struktureeritud kirjeldust. Aruanne, mida arutatakse liikmesriikidega 2014. aasta kevadel, on andmete kvaliteedi (sealhulgas võrreldavuse ja õigeaegsuse) edasise parandamise kava aluseks.

Andmete kasutamine

Keskkonnaalase arvepidamise andmeid kasutatakse mitme poliitika rakendamisel nii siseriiklikul kui ka ELi tasandil. Üks eriti silmapaistev näide on materjalivoogude arvepidamisest saadud kodumaine materjalitarbimine, millest sai ELi 2020. aasta ressursitõhususe juhtalgatuse põhinäitaja. Õhuheitmete arvepidamine aitab meil paremini mõista, millised majandussektorid vastutavad kliimamuutusi kaasa toovate kasvuhoonegaaside heitkoguste eest, ning keskkonnamaksud (eriti energiamaksud), mis kuuluvad samuti ressursitõhususe näitajate hulka, on oluline majanduslik vahend heitkoguste vähendamiseks. Need andmed on eriti olulised poliitiliste meetmete kontekstis, mis töötati välja strateegia „Euroopa 2020” raames ning mis on suunatud nii kliima- kui ka energiaeesmärkide saavutamisele, tagades jätkusuutliku majanduskasvu.

Kõik saadud andmed sisalduvad mitmes väljaandes ja analüüsis ning nendega on võimalik tutvuda Eurostati üldkättesaadaval veebisaidil: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/environmental_accounts/introduction.

Kõnealune veebisait sisaldab ka taustteavet, metoodilisi käsiraamatuid ja koostamise juhendeid ning erinevaid väljaandeid olemasolevate andmete kohta. Neid kolme moodulit on siiski võimalik täiendavalt edendada, kui need on juurdunud, et ergutada veelgi kõnealuste moodulite kasutuselevõttu nende poolt, kes ei pruugi teada nende lisaväärtust. Kuna need moodulid põhinevad olemasolevatel andmekogudel, on üsna tavaline, et kasutajad pöörduvad otse algandmete poole, ilma et nad oleksid täiel määral teadlikud keskkonnaalase arvepidamise eelistest, eriti integreeritud keskkonnaalase majandusanalüüsi võimalusest. Näiteks õhuheitmete arvepidamist kasutatakse võrreldes kasvuhoonegaaside inventuuride või heitmeid käsitlevate andmetega piiriülese õhusaaste kauglevi (LRTAP) konventsiooni alusel ikka veel suhteliselt vähe. Veel üheks näiteks on keskkonnamaksud, kusjuures määruses sätestatud andmekogud näevad ette täiendava jaotamise makse maksvate majandustegevusalade kaupa, mis on kasulik lisaparameeter üksikasjaliku maksuanalüüsi jaoks. Seepärast tuleks teha enam jõupingutusi andmekogude kasutamise populariseerimisel sihtrühmadele suunatud väljaannetes ja statistikaalastel üritustel, sest andmete edastamine muutub määruse alusel tavalisemaks ning täielik terviklikkus ja pikemad aegread muutuvad järk-järgult kättesaadavamaks.

Andmeid kasutatakse palju ELi tasandil ja erialaste uurimisinstituutide poolt. Mõnes riigis näib andmete kasutamine olevat laialt levinud, kuid mõned muud riiklikud statistikaasutused on teada andnud, et riikide valitsused kasutavad kõnealuseid andmeid suhteliselt vähe, mistõttu tuleks neid julgustada andmeid laiemalt kasutama. Võib eeldada, et andmete kasutamine suureneb, kui hõlmatus paraneb riikide arvu ja suundumuste analüüsimiseks kättesaadavate aegridade pikkuse osas.

Keskkonnaalast arvepidamist arendatakse edasi ka rahvusvahelisel tasandil

Käesoleva määruse alusel nõutav keskkonnaalane arvepidamine on kavandatud tavapärase riikliku arvepidamise – Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi (ESA) ning ülemaailmse rahvamajanduse arvepidamise süsteemi (SNA) „satelliitkontodena”. Kolm arvepidamist/moodulit, mis sisaldusid esimeses määruses, sisalduvad ka ülemaailmses keskkonnamajandusliku arvepidamise süsteemis (SEEA), mille ÜRO statistikakomisjon võttis rahvusvahelise statistikastandardina vastu 2012. aasta märtsis (toetajateks ja avaldajateks olid ÜRO, Euroopa Komisjon, OECD, Maailmapank, IMF ja FAO). Eurostat ja mitu ELi liikmesriiki andsid olulise panuse keskkonnamajandusliku arvepidamise süsteemi väljatöötamisse.

Kõnealuste arvepidamiste põhiaspekte edendavad lisaks OECD ja UNEPi rohelise majanduskasvu strateegiad ning Maailmapanga algatused looduskapitali arvestuse kohta.

Halduskoormus on väike

Selleks et täita määrusega kehtestatud andmenõudeid, võivad riikide statistikaasutused kasutada olemasolevaid põhiandmeid, mida nad seejärel kohandavad rahvamajanduse arvepidamise klassifikatsioonidega.

Näiteks õhuheitmete arvepidamise puhul võetakse aluseks töö, mis on juba tehtud õhuheitmete inventuuride jaoks, mida on vaja aruande esitamiseks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni (UNFCCC) ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni (CLRTAP) alusel; keskkonnaalane arvepidamine laiendab neid, et need vastaksid rahvamajanduse arvepidamise sisend-väljundtabelite klassifikatsioonidele ja mõistetele, et neid oleks võimalik viia vastavusse majanduse tööstus- ja teenindussektoreid käsitleva statistikaga.

Keskkonnamaksud on märgitud riikide poolt komisjonile (Eurostat) juba teada antud riiklike maksude nimekirjas.

Materjalivoogude arvepidamise jaoks võetakse andmed kodumaise toorme kasutuse kohta põllumajandusstatistikast (biomassi tootmise kohta), maavarade kaevandamist käsitlevatest andmetest, energiastatistikast fossiilse energia kandjate kohta ning väliskaubandusstatistikast impordi ja ekspordi kohta.

Olemasolevate andmete korduskasutamise puhul on täiendav vastamise koormus ettevõtete jaoks äärmiselt väike. Töökoormus langeb peamiselt riiklikele statistikaasutustele, kes töötlevad olemasolevaid andmeid ja suurendavad põhiandmete analüüsikõlblikkust, viies need vastavusse rahvamajanduse arvepidamise mõistete ja klassifikatsioonidega. Enamikus riikides on selleks tavaliselt vaja kokku umbes kahte täistööajaga isikut esimese kolme mooduli jaoks. Selleks et töötada välja uued moodulid ning säilitada ja suurendada veelgi keskkonnaalase arvepidamise kvaliteeti, on oluline, et riiklikud haldusasutused tagaksid piisavate vahendite kättesaadavuse.

Eurostat aitab riikidel rakendada esimest kolme moodulit

Eurostat on aidanud abi vajanud liikmesriike esimese kolme mooduli rakendamisel erinevate vahendite abil, milleks on muu hulgas:

· prooviuuringute toetused;

· riikide vahel kogemuse vahetamise hõlbustamine;

· koolituskursused Euroopa statistikute koolitusprogrammi raames;

· käsiraamatud ja juhendid;

· esimese kolme mooduli jaoks andmete Eurostatile edastamise viisi ühtlustamine ja ratsionaliseerimine.

Välja on pakutud kolm lisamoodulit

Eurostat ja liikmesriigid jätkasid uute moodulite väljatöötamist statistika töörühmades. Ajavahemikus 2011–2012 töötati välja metoodika ning teostati prooviuuringud, eriti seoses artiklis 10 loetletud esimese kolme mooduliga: keskkonnakaitsekulutuste arvepidamine, keskkonnakaupade ja -teenuste sektori arvepidamine ning füüsikalise energiavoo arvepidamine. Neid peeti kontseptuaalselt kõige arenenumateks ja vajalik baasstatistika on olemas. Ka nende uute moodulite puhul on ettevõtetel ja kodumajapidamistel väike vastamise koormus või see puudub, selle asemel teevad töö siseriiklikud statistikaametid, kes viivad vastavusse ja kohandavad muudel eesmärkidel (statistika- või halduseesmärgid) juba kogutud andmeid. Uued moodulid vastavad ka ELi rohelise majanduskasvu ja ressursitõhususe poliitilistele prioriteetidele.

Komisjon (Eurostat) aitab riikidel teha ettevalmistusi kolme uue mooduli jaoks toetuste, kogemuse vahetamise, käsiraamatute jms abil nagu eelmistel aastatel esimese kolme mooduli puhul. Näiteks selliseid toetusi saanud keskkonnakaitsekulutuste mooduli osas on alates 2001. aastast teostatud prooviuuringud 20 liikmesriigis, keskkonnakaupade ja -teenuste sektori (EGSS) osas on teostatud prooviuuringud 12 liikmesriigis ning energiaalast arvepidamist on katsetatud 12 liikmesriigis. Lisaks on mõni riik teostanud prooviuuringud ilma ELi rahalise toetuseta. Ka Norra ja Šveits osalesid aktiivselt ja jagasid oma kogemusi. Selle tulemusena on seoses kõnealuste moodulitega olemas olulised kogemused, mida liikmesriigid on vahetanud tehnilistel koosolekutel. Kogemusi võeti suures osas arvesse, tänu millele sai Euroopa statistikasüsteemi komitee anda 7. veebruaril 2013 määruse eelnõu kohta pooldava arvamuse. Prooviuuringute nimekiri on kättesaadav Eurostati veebisaidil järgmisel aadressil:

http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/environmental_accounts/introduction.

Selle alusel võttis komisjon 2. mail 2013 vastu ettepaneku määruse muutmiseks (COM(2013)247) eesmärgiga lisada need kolm moodulit esimesse määrusesse. 2013. aasta lõpus edenesid arutelud määruse muutmise eelnõu üle nõukogus ja Euroopa Parlamendis hästi.

Valmistatakse ette lisamooduleid

Lisaks jätkatakse tööd enamiku muude artiklis 10 loetletud arvepidamiste osas:

· keskkonnaalased ülekanded (toetused), mille puhul kogenud liikmesriikide töökond töötab välja andmekogumise raamistikku.

· ressursside kasutus- ja halduskulude arvepidamine (RUMEA), mille puhul on rõhk ressursside majandamisel koostoimes keskkonnakaupade ja -teenuste sektori (EGSS) uue mooduli rakendamisega.

· veevoogude arvepidamine, mille puhul kontseptuaalne töö on edenenud, kuid seda takistab põhiandmete puudumine.

· metsa arvepidamine, mille puhul töötatakse välja metsanduse integreeritud keskkonnamajandusliku arvepidamise süsteemi kooskõlas integreeritud keskkonnamajandusliku arvepidamise süsteemiga (SEEA).

Need on kolmanda moodulite rühma võimalikud kandidaadid.

Kõik need potentsiaalsed moodulid moodustasid osa Euroopa strateegiast keskkonnaalase arvepidamise kohta (ESEA), mille võttis 2008. aastal vastu statistikaprogrammi komitee, kuhu kuuluvad kõigi riiklike statistikaasutuste juhid. Seda 2008. aasta Euroopa strateegiat keskkonnaalase arvepidamise kohta ajakohastatakse praegu, et kajastada esimese määruse vastuvõtmist ja teise algust ning heita värske pilk vajadusele uue poliitika järele. Liikmesriikide statistikaasutused ei soovi praegu eelarvekärbete ja personalipuuduse tõttu kiita heaks liiga paljusid lisamooduleid. Selle asemel soovitavad nad keskenduda kõigepealt kvaliteedi parandamisele ning esimese kolme ja teise kolme mooduli kasutamise edendamisele.

Ökosüsteemi teenuste arvepidamine ja elurikkus on poliitiliselt väga nõutud teemad, kuid mõõtmise seisukohast on need bioloogide, keskkonnaspetsialistide, kaardistajate ja statistikute interdistsiplinaarseid meeskondi vajava teedrajava arengu ja uurimistegevuse väga varases etapis. Seepärast eelistatakse jätta juhtiv roll Euroopa Keskkonnaametile. Riiklike statistikaasutuste roll selles etapis oleks peamiselt esitada põhiandmed nagu põllumajandusliku tootmise ja maakasutuse (LUCAS) andmed ning piirkondlik statistika ja anda vajaduse korral nõu statistikaküsimustes.

Vajalik on õigeaegsuse parandamine

Veel taotlevad kasutajad üha enam õigeaegsuse parandamist. Kolm esimest moodulit kavandati üsna üksikasjalike struktuuriandmetena, et analüüsida majanduse ja esimese määruse reguleerimisalasse kuuluvate teatavate keskkonnavaldkondade vastastikust mõju. Pärast Euroopa poolaasta – liidu majandus-ja eelarvepoliitika kava – kasutusele võtmist soovitakse, et tavapäraste majandusandmete nagu SKP kõrval oleksid ka keskkonnaaspektid arvatud poolaasta hulka. Eurostat teeb koostööd riiklike statistikaasutustega, et uurida, kuidas võiks keskkonnaalase arvepidamise koostada varem. Nii riikides kui ka Eurostatis on tehtud märkimisväärseid edusamme arvepidamise kiiremal koostamisel ja töötlemisel. Tõenäoliselt ei suudeta siiski saavutada poolaasta jaoks nõutavat õigeaegsuse taset. Seepärast uurib Eurostat võimalusi, kuidas teha kiirhinnanguid mõnede põhinäitajate osas palju varem (näiteks süsinikdioksiidi heitkoguste hinnang ajahetkeks t + 4 kuud, mis arvutatakse Eurostati igakuise energiatarbimise statistika põhjal).

Edasised sammud

Komisjon (Eurostat) kontrollib põhjalikult esimese kolme mooduli jaoks saadud andmete kvaliteeti 2013. aasta lõpus ja esitab parandusettepanekud üksikutele riikidele või vajaduse korral üldise metoodika kohta.

Teist moodulite rühma käsitlevad arutelud jätkuvad 2014. aastal Euroopa Parlamendis ja nõukogus. Statistikud jätkavad ettevalmistusi nende kolme lisamooduli tegelikuks rakendamiseks.

Euroopa strateegia keskkonnaalase arvepidamise kohta vaadatakse läbi koos peamiste kasutajarühmade ja riiklike statistikaasutustega. Selle uue strateegia lõpuleviimine on kavandatud 2014. aasta keskpaigaks.

Komisjon ja liikmesriikide ametiasutused jätkavad koostööd, et tagada keskkonnaalase arvepidamise suurem nähtavus ja keskkonnaalase arvepidamise tulemuste kasutamine.