KOMISJONI TEATIS

Suunised ettevõtjatele ja turujärelevalveasutustele määruse (EL) 2019/1020 (turujärelevalve ja toodete vastavuse kohta) artikli 4 praktilise rakendamise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(2021/C 100/01)

1. SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2019/1020 turujärelevalve ja toodete vastavuse kohta (1) (edaspidi „määrus“) on kehtestatud ulatuslik raamistik, et kaitsta tarbijaid ohtlike ja nõuetele mittevastavate toodete eest ning luua ettevõtjatele võrdsed tingimused.

ELi ühtne turg annab ettevõtjatele juurdepääsu tarbijatele ja teistele lõppkasutajatele kõikides liikmesriikides, tingimusel et nende tooted vastavad ELi õiguslikele nõuetele, mille eesmärk on tagada ohutus, keskkonnatoime ning teenida muid avalikke huve. Turujärelevalveasutused ja asutused, kes vastutavad ELi turule tulevate toodete kontrolli eest (edaspidi „piirivalveasutused“), (2) peavad kontrollima nende nõuete täitmist ja tagama nende järgimise. See võib olla keeruline, eriti kaugmüügi puhul.

Turujärelevalvet ja toodete nõuetele vastavust käsitlevad uued eeskirjad peaksid tagama nende nõuete täitmise. Need aitavad luua võrdsed tingimused, st kaitsevad kõlvatu konkurentsi eest ettevõtjaid, kes valmistavad nõuetele vastavaid tooteid. Need aitavad ka ära hoida turujärelevalveasutuste liigseid uurimisega seotud kulusid.

Käesolevates suunistes vaadeldakse, kuidas rakendada määruse tähtsaimat sätet, artiklit 4, milles on sätestatud ülesanded, mida ettevõtjad peavad täitma toodete puhul, mille suhtes kohaldatakse teatavaid liidu ühtlustamisõigusakte (vt 6. jagu). Artiklis 4 nõutakse, et teatud toodete puhul, mis lastakse ELi turule, peab olema ELis asuv ettevõtja, kes taotluse korral esitab asutustele teavet või võtab teatud meetmeid. Seda nõuet kohaldatakse alates 16. juulist 2021 (määruse artikkel 44).

Käesolevates suunistes antakse juhiseid selle kohta, kuidas ettevõtjad peaksid rakendama artiklit 4:

— 2. jaos selgitatakse artikli 4 kohaldamisala ja seda, milline ettevõtja peaks tegutsema konkreetse toote puhul artiklis 4 osutatud ettevõtjana;

— 3. jaos selgitatakse artiklis 4 osutatud ettevõtja ülesandeid ning

— 4. jaos esitatakse üksikasjalikumat teavet artikli 4 praktilise kohaldamise kohta, lähtudes artiklis 4 osutatud ettevõtjana tegutseva ettevõtja liigist.

Peale selle, kuna artikli 4 eesmärk on hõlbustada turujärelevalveasutuste ja piirivalveasutuste tööd, kirjeldatakse 5. jaos, kuidas ametiasutused saavad kasutada kõnealust nõuet praktikas.

Suunised on koostatud selleks, et aidata ettevõtjaid ja asutusi ning hõlbustada määruse järjepidevat rakendamist. Neis vaadeldakse vaid artikli 4 rakendamist ning neid ei kohaldata ELi tooteõigusaktide suhtes, mida see artikkel ei hõlma ja millega võivad olla kehtestatud samalaadsed, kuid siiski erinevad nõuded (3). Suunistes osutatakse ELi ühtlustamisõigusaktides sätestatud nõuetele, mida kohaldati suuniste vastuvõtmise ajal. Põhjalikud juhised ELi ühtlustamisõigusaktide kohta leiab sinisest raamatust, (4) millele käesolevates suunistes osutatakse. Komisjon ajakohastab neid suuniseid vastavalt õigusaktide muudatustele teistes valdkondades, näiteks digiteenuste õigusaktis (5).

Käesolev dokument on pelgalt juhiste andmiseks – õigusjõud on üksnes määrusel. Suunised kajastavad Euroopa Komisjoni seisukohti ega ole seetõttu õiguslikult siduvad. ELi õigusaktide õiguslikult siduva tõlgendamise ainupädevus on Euroopa Liidu Kohtul. Suunistes väljendatud vaated ei mõjuta seisukohti, mille komisjon võib võtta Euroopa Liidu Kohtus. Euroopa Komisjon ega ükski tema nimel tegutsev isik ei vastuta käesolevas väljaandes sisalduva teabe kasutamise eest.

2. KOHALDAMISALA JA KOHALDAMINE

2.1. Kohaldamisala

Artiklis 4 osutatud ettevõtjat on vaja, kui toode

— kuulub ühe või mitme artikli 4 lõikes 5 loetletud direktiivi või määruse või mõne muu sõnaselgelt artiklile 4 osutava õigusakti kohaldamisalasse. Need valdkondlikud õigusaktid hõlmavad mänguasjade ohutust, elektriseadmeid, raadioseadmeid, elektromagnetilist ühilduvust, ohtlike ainete kasutamise piiramist elektri- ja elektroonikaseadmetes, energiamõjuga tooteid (ökodisain), gaasiseadmeid, ehitustooteid, masinaid, välitingimustes kasutatavaid seadmeid (nende põhjustatavat müra), plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavaid seadmeid, surveseadmeid, lihtsaid surveanumaid, pürotehnilisi tooteid, väikelaevu, mõõtevahendeid, mitteautomaatkaale, isikukaitsevahendeid ja mehitamata õhusõidukite süsteeme (6) (droonid); (7) ning

— on lastud ELi turule (8) – st on tehtud liidu turul esmakordselt kättesaadavaks (tarnitud kaubandustegevuse käigus tasu eest või tasuta ELi turule kas turustamiseks, tarbimiseks või kasutamiseks) (9) – 16. juulil 2021 või pärast seda (määruse artikli 4 lõige 1 ja artikkel 44). Interneti teel või muude kaugmüügivahendite kaudu müüdavad tooted on turul kättesaadavaks tehtud, kui neid pakutakse ELi lõppkasutajatele. Müügipakkumine loetakse ELi lõppkasutajatele suunatuks, kui asjaomane ettevõtja suunab oma tegevuse ükskõik millisel viisil liikmesriiki (määruse artikkel 6) (selle üle otsustatakse juhtumipõhiselt, võttes arvesse asjakohaseid tegureid, nagu geograafiline piirkond, kuhu on võimalik kaupa tellida, pakkumises kasutatavad keeled või tellimiseks pakutavad keeled, maksevahendid jne (10)).

Seega peab ettevõtja, kes kavatseb lasta 16. juulil 2021 või pärast seda ELi turule artikliga 4 hõlmatud toote, kõigepealt tagama, et ELis on olemas artiklis 4 osutatud ettevõtja. Vastasel juhul ei saa sellist toodet 16. juulil 2021 või pärast seda ELi turule lasta.

2.2. Artiklis 4 osutatud ettevõtja määramine

Artiklis 4 osutatud ettevõtjana võivad tegutseda nelja liiki ettevõtjad:

— tootja, (11) kelle asukoht on ELis;

— importija (määratluse kohaselt asub ELis), (12) kui tootja asukoht ei ole ELis;

— volitatud esindaja (määratluse kohaselt asub ELis), (13) kellel on tootja kirjalik volitus, millega ta määratakse täitma tootja nimel artikli 4 lõikes 3 sätestatud ülesandeid;

— ELis asuv ekspediitorteenuse osutaja, (14) kui ei ole ühtki liidus asuvat tootjat, importijat või volitatud esindajat.

4. jaos on kirjeldatud üksikasjalikult nende ettevõtjate rolli valdkondlike õigusaktide alusel ning seda, kuidas see seostub nende artikli 4 kohaste ülesannetega.

See, milline ettevõtja tegutseb artiklis 4 osutatud ettevõtjana, sõltub eelkõige tarneahelast. Tekstikastis 1 on selle kohta lühijuhend, millele järgneb põhjalikum selgitus.

Tekstikast 1

Artiklis 4 osutatud ettevõtja eri tarneahelates

1. variant. Kui tootja (kes asub või ei asu ELis) on andnud volitatud esindajale kirjaliku volituse täita artikli 4 alusel konkreetseid ülesandeid, on selle esindaja puhul tegemist artiklis 4 osutatud ettevõtjaga. Muudel juhtudel sõltub see tarneahelast.

2. variant. ELis asuvate tootjate tooted, mida müüakse internetis või füüsilistes müügikohtades, laseb üldjuhul turule ELi tootja (15). Selliste toodete puhul käsitatakse ELi tootjat artiklis 4 osutatud ettevõtjana (v.a juhul, kui tootja on määranud artikli 4 kohaste ülesannete jaoks volitatud esindaja).

3. variant. Väljaspool ELi asuvate tootjate tooted, mida müüakse ELis füüsilistes müügikohtades, laseb ELi turule põhimõtteliselt importija (16). Selliste toodete puhul käsitatakse importijat artiklis 4 osutatud ettevõtjana (v.a juhul, kui tootja on määranud artikli 4 kohaste ülesannete jaoks volitatud esindaja). Jaos 4.2 selgitatakse, mis juhtub, kui sama liiki tootel on mitu importijat.

4. variant. Väljaspool ELi asuvate tootjate toodetel, mida müüakse interneti teel (või muude kaugmüügivahendite kaudu), võib samuti olla importija, kes müüb toodet internetis ise või müüb toote turustajale, kes seda internetis müüma hakkab.

5. variant. Kui importijat ei ole, kuid toodet käitleb ELis asuv ekspediitorteenuse osutaja, käsitatakse ekspediitorteenuse osutajat artiklis 4 osutatud ettevõtjana (v.a juhul, kui tootja on määranud artikli 4 kohaste ülesannete jaoks volitatud esindaja). Erinevalt importijatest ja volitatud esindajatest ei ole ekspediitorteenuse osutajatel tootjaga automaatselt ametlikku seost, mis võimaldaks neil täita artiklis 4 osutatud ettevõtja ülesandeid. Seepärast peavad nad tegema koos ettevõtjaga, kellele nad osutavad ekspediitorteenuseid (edaspidi „klient“), korraldused tagamaks, et nad kõigepealt saavad kliendilt või otse tootjalt vahendid, mis võimaldavad neil täita artiklis 4 osutatud ettevõtjana oma kohustusi (vt jagu 4.4).

6. variant. Kui toode saadetakse väljastpoolt ELi otse ELi lõppkasutajale ja volitatud esindajale on antud artikli 4 kohaste konkreetsete ülesannete täitmiseks kirjalik volitus, käsitatakse volitatud esindajat artiklis 4 osutatud ettevõtjana. Kui tootja ei ole määranud volitatud esindajat, ei tohi toodet ELi lõppkasutajatele müüa. Ettevõtja, kes kavatseb pakkuda toodet müügiks ELi lõppkasutajatele, (17) peab tagama, et tootja määrab asjaomase toote jaoks volitatud esindaja (vt tekstikast 2).

Tekstikast 2

ELi tarbijatele või muudele lõppkasutajatele tooteid interneti teel müüa kavatseva väljaspool ELi asuva ettevõtja, võimalused korraldada, et ELis on olemas artiklis 4 osutatud ettevõtja (näide)

— Esiteks, veenduge, et tooted on mõeldud ELi turu jaoks ja vastavad ELi õigusaktidele. Kahtluse korral võtke ühendust tootjaga. — Seejärel uurige tootja käest, kas ta on juba määranud asjaomaste toodete jaoks volitatud esindaja. — Kui jah, kandke hoolt selle eest, et toodetele märgitakse nõuetekohaselt volitatud esindaja nimi ja kontaktandmed (vt jagu 2.3). — Kui ei ole, uurige (koostöös tootjaga) järgmisi võimalusi: — kui kavatsete pakkuda tooteid müügiks internetipõhises kauplemiskohas (vt jagu 2.4), kas sellel kauplemiskohal on olemas volitatud esindaja või ekspediitorteenuse osutaja; — kui juba müüte tooteid, mille puhul nõutakse ELis volitatud esindajat või sarnast üksust (nt kosmeetikatooted, meditsiiniseadmed ja laevavarustus), kas see üksus oleks huvitatud olema volitatud esindaja Teie artikliga 4 hõlmatud toodete puhul; — kas on olemas asjakohased kutseorganisatsioonid, kes pääsevad (pääseksid) ligi teabele, või volitatud esindajad (võttes arvesse, et paljudel artikliga 4 hõlmatud toodete tootjatel võib juba olla ELis volitatud esindaja)? — Kui olete leidnud võimaliku volitatud esindaja, veenduge, et tootja lubab tal täita nõutavaid ülesandeid (vt jaod 3 ja 4.3). Seejärel kandke hoolt selle eest, et toodetele märgitakse nõuetekohaselt esindaja nimi ja kontaktandmed (vt jagu 2.3). — Kui artiklis 4 osutatud ettevõtjana hakkab tegutsema ekspediitorteenuse osutaja, tehke praktilised korraldused, eelkõige tagamaks, et ta saab asjaomaste toodete vastavus-/toimivusdeklaratsiooni. Seejärel kandke hoolt selle eest, et toodetele märgitakse nõuetekohaselt tema nimi ja kontaktandmed (vt jagu 2.3).

2.3. Teave artiklis 4 osutatud ettevõtja kohta

Artiklis 4 osutatud ettevõtja nimi (või registreeritud kaubanimi/kaubamärk) ja kontaktandmed (sh postiaadress) tuleb märkida vähemalt ühele järgmistest (määruse artikli 4 lõige 4):

— toode;

— toote pakend, st müügipakend;

— pakk, st toote käitlemist ja vedu hõlbustav pakend;

NB! Kui artiklis 4 osutatud ettevõtja on ELi tootja või importija, nõutakse seda teavet tavaliselt juba valdkondlike õigusaktide alusel (vt 4. jagu). Need nõuded võivad olla kõnealuse teabe esitamise koha osas piiravamad ja neist tuleb kinni pidada.

Lisaks postiaadressile (mis tavaliselt koosneb hoone numbrist, tänavast / postkasti numbrist, sihtnumbrist ja linnast), kuid mitte selle asemel, võib esitada veebisaidi aadressi. Samuti on kasulik märkida e-posti aadress ja/või telefoninumber, et asjaomastel asutustel oleks lihtsam kiiresti ühendust võtta.

Tootel või koos tootega võib esitada mitme ettevõtja nime ja kontaktandmed. Ehkki ei pruugi olla sõnaselget nõuet, et ettevõtjate nime ette tuleb märkida „tootja:“, „importija:“, „esindaja:“ või „ekspediitor:“, ei tohiks esitatav teave turujärelevalveasutusi eksitada. Kui ettevõtjate rolli ei ole nimetatud, peavad asutused selle ise välja selgitama. Iga ettevõtja peaks olema võimeline oma rolli tõendama. Ei ole kohustust tõlkida ingliskeelseid väljendeid „manufactured by“, „imported by“, „represented by“ ja „fulfilled by“; neid peetakse hõlpsasti arusaadavaks kogu ELis.

Artiklis 4 osutatud ettevõtja nimi ja kontaktandmed peavad olemas olema, kui toode deklareeritakse tollis vabasse ringlusse lubamiseks (määruse artikli 26 lõike 1 punkt d). Seepärast peaksid tooteid müügiks pakkuvad ettevõtjad, kes asuvad väljaspool ELi, juhul, kui toode on mõeldud ELis vabasse ringlusse lubamiseks ja seda ei ole kavas pärast saatmist rohkem töödelda, (19) kandma hoolt selle eest, et nende nimi ja kontaktandmed on märgitud eespool kirjeldatud viisil, vajaduse korral enne toote saatmist.

2.4. Internetipõhiste kauplemiskohtade kaudu müüdavad tooted

Internetipõhine kauplemiskoht on e-kaubanduse teenus, mille kaudu pakuvad tooteid müügiks mitu ettevõtjat (20). See võimaldab ühelt poolt ettevõtjatel ja teiselt poolt lõppkasutajatel sõlmida toodete müügitehinguid.

Artiklit 4 kohaldatakse internetipõhiste kauplemiskohtade kaudu müüdavate toodete suhtes.

Sellega ei panda internetipõhistele kauplemiskohtadele ühtki konkreetset kohustust, kui nad pelgalt osutavad kolmandast isikust müüjatele vahendusteenuseid ja kuuluvad direktiivi 2000/31/EÜ artikli 2 punktis b määratletud mõiste alla (21). Kui internetipõhine kauplemiskoht vahendab sellise artikliga 4 hõlmatud toote müüki ELi lõppkasutajatele, mille jaoks ei ole määratud artiklis 4 osutatud ettevõtjat, (22) ja saab teada ebaseaduslikust sisust (nt tänu turujärelevalveasutuse esitatud piisavalt täpsele ja nõuetekohaselt põhjendatud teatisele), saab asjaomane kauplemiskoht tugineda Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõikes 1 sätestatud vastutust käsitlevale erandile vaid siis, kui ta ebaseaduslikust sisust teada saades selle kiiresti kõrvaldab või tõkestab juurdepääsu sellele.

Kui internetipõhine kauplemiskoht on ka tootja, importija, volitatud esindaja või ekspediitorteenuse osutaja, võib ta olla artiklis 4 osutatud ettevõtja.

3. ARTIKLIS 4 OSUTATUD ETTEVÕTJA ÜLESANDED

Selles jaos liigitatakse artiklis 4 osutatud ettevõtja ülesanded ja antakse nende kohta juhiseid. Ettevõtjal – eriti kui tegu on ELi tootja või importijaga – võivad juba olla valdkondlikest õigusaktidest tulenevad kohustused (sõltuvalt sellest, kelleks ettevõtja liigitub), mis hõlmavad täielikult või osaliselt neid ülesandeid (vt 4. jagu).

Esiteks on artiklis 4 osutatud ettevõtjal vastavalt artikli 4 lõike 3 punktile a hulk ülesandeid, kui ta hakkab oma kohustusi täitma või kui tema tooteportfelli lisandub uus toode:

— kontrollida, kas on koostatud vastavus-/toimivusdeklaratsioon, ja säilitada see – selliseid deklaratsioone nõutakse kõikides artikliga 4 hõlmatud valdkondlikes õigusaktides (23). Nagu on sätestatud artikliga 4 hõlmatud õigusaktides, tuleb neid deklaratsioone säilitada kümme aastat pärast toote turule laskmist (24). Kui toote suhtes kohaldatakse rohkem kui üht õigusakti, koostatakse kõikide kohaldatavate õigusaktide jaoks üks vastavusdeklaratsioon; (25) ning

— kontrollida, kas on koostatud tehniline dokumentatsioon, (26) ning tagada, et selle saab teha turujärelevalveasutusele taotluse korral kättesaadavaks. Kui artiklis 4 osutatud ettevõtja ei säilita neid dokumente ise, tuleb kontrollida, et need dokumendid on olemas, ja saada tootjalt kinnitus selle kohta, et tootja teeb need artiklis 4 osutatud ettevõtjale või turujärelevalveasutusele taotluse korral kättesaadavaks (vt allpool).

Teiseks peab artiklis 4 osutatud ettevõtja vastavalt artikli 4 lõike 3 punktidele c ja d juhul, kui tal on alust arvata, et toode on ohtlik (27),

— teavitama asjaomaseid turujärelevalveasutusi. Seda tuleks teha igas liikmesriigis, kus toode on kättesaadavaks tehtud; (28) samuti on oluline teavitada turujärelevalveasutusi võetud või võetavatest parandusmeetmetest; ning

— tagama, et võetakse viivitamata vajalikud parandusmeetmed, et heastada nõuetele mittevastavus või kui see ei ole võimalik, et vähendada ohtu (vt allpool).

Lõpetuseks peab artiklis 4 osutatud ettevõtja vastavalt artikli 4 lõike 3 punktidele a, b ja d astuma turujärelevalveasutuse taotluse korral teatud sammud:

— esitama turujärelevalveasutusele vastavus-/toimivusdeklaratsiooni;

— esitama artiklis 4 osutatud turujärelevalveasutusele tehnilise dokumentatsiooni või kui see ei ole tema käes, tagama, et turujärelevalveasutus saab tehnilise dokumentatsiooni (eelkõige tootjalt);

— esitama toote vastavuse tõendamiseks muu teabe ja dokumentatsiooni (nt teavitatud asutuse tõend või otsus) turujärelevalveasutusele kergesti arusaadavas keeles (milles lepitakse kokku turujärelevalveasutusega –võib olla mõni muu keel kui asjaomase riigi ametlik keel);

— tegema turujärelevalveasutusega koostööd. Vajalikud meetmed sõltuvad turujärelevalveasutuse taotlusest, mis peab olema kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega (määruse artikli 14 lõige 2); ning

— tagama, et võetakse viivitamata vajalikud parandusmeetmed, et heastada mittevastavus asjaomase toote suhtes kohaldatavate ELi ühtlustamisõigusaktide nõuetele või, kui see ei ole võimalik, et vähendada toote põhjustatavat ohtu. Nendeks meetmeteks võib vastavalt vajadusele olla toote viimine nõuetega vastavusse, toote turult kõrvaldamine või toote tagasivõtmine (29). Artiklis 4 osutatud ettevõtja ei pea võtma parandusmeetmeid ega vähendama ohtu ise, kui ta ei ole kohustatud seda valdkondliku õigusakti alusel tegema, kuid ta peab tagama meetmete võtmise, näiteks paluma tootjal vastata taotlusele ja veenduma, et tootja on seda teinud.

Artiklis 4 osutatud ettevõtja peaks tegutsema mõistliku aja või turujärelevalveasutuse kehtestatud tähtaja jooksul. Ta peaks esitama vastavus-/toimivusdeklaratsiooni viivitamata ja muud dokumendid mõistliku aja jooksul (30).

Kui artiklis 4 osutatud ettevõtja leiab, et ta ei saa täita üht või mitut ülesannet probleemi tõttu suhetes tootjaga (31) (nt tootja ei vasta taotlusele), oleks asjakohane tuletada tootjale meelde tema ELi õigusaktidest tulenevaid kohustusi. Kui probleem püsib, oleks ettevõtja loogiline samm võtta vajalikud meetmed, et lakata olemast asjaomaste toodete puhul artiklis 4 osutatud ettevõtja, kuna ta ei suuda täita oma artikli 4 kohaseid ülesandeid. Teisisõnu,

— importija ei saa enam tooteid turule lasta;

— volitatud esindaja võiks püüda lõpetada oma suhte tootjaga;

— ekspediitorteenuse osutaja ei saa enam tooteid käidelda, st saata neid lõppkasutajatele.

Artiklis 4 osutatud ettevõtjat on võimalik karistada, (32) kui ta ei täida oma artikli 4 kohaseid ülesandeid. Karistus peab olema tõhus, proportsionaalne ja hoiatav (määruse artikli 41 lõige 2). Tootja vastutab jätkuvalt selle eest, et toode oleks vastavuses valdkondlike õigusaktidega, ning talle jäävad kõik toodete, tagatiste, tootevastutuse jms seotud õiguslikud kohustused (nii nagu muudele tarneahelas osalejatele). Artikliga 4 ei panda täiendavaid kohustusi tarbijate või teiste lõppkasutajate ees.

4. PRAKTILISED TAGAJÄRJED ETTEVÕTJATELE

Artiklis 4 osutatud ettevõtja ülesanded (mida on kirjeldatud artiklis 4) on samad, olenemata sellest, mis liiki ettevõtja neid täidab, kuid see, mil määral need kattuvad ettevõtja muude, valdkondlikest õigusaktidest tulenevate ülesannetega, on erinev. Kõiki artiklis 4 sätestatud kohustusi kohaldatakse hoolimata sellest, mida nõutakse asjaomaselt ettevõtjalt valdkondlikus õigusaktis. Esineb mõningaid valdkondlikke erinevusi, kuid enamikus õigusaktides on järgitud tähelepanelikult ettevõtjate kohustusi käsitlevaid standardsätteid (33). Selles jaos tuuakse esile erinevused, mis mõjutavad artikli 4 rakendamist.

4.1. Tootjad, kelle asukoht on ELis

Tootja on füüsiline või juriidiline isik, kes valmistab toote või laseb toote välja arendada või valmistada ja kes turustab seda toodet oma nime või kaubamärgi all (määruse artikkel 3) (34). Kui tootja asukoht on ELis, on põhimõtteliselt tegemist artiklis 4 osutatud ettevõtjaga, v.a juhul, kui tootja on määranud artikli 4 kohaste konkreetsete ülesannete jaoks volitatud esindaja.

ELis asuvatel tootjatel juba on valdkondlike õigusaktide alusel kohustusi, mis üldjuhul kattuvad artikli 4 lõike 3 kohaste kohustustega ja lähevad neist kaugemale. Üks erand on see, et erinevalt artiklist 4 ei nõuta välitingimustes kasutatavate seadmete müra, masinaid ja ökodisaini käsitlevates õigusaktides ettevõtjatelt sõnaselgelt turujärelevalveasutuste teavitamist, kui neil on alust arvata, et õigusaktiga hõlmatud toode on ohtlik. Tootjad, kelle asukoht on ELis ja kes on artiklis 4 osutatud ettevõtjad, peavad seda nimetatud õigusaktidega hõlmatud toodete puhul siiski tegema.

Enamikus valdkondlikes õigusaktides nõutakse, et tootele tuleb märkida tootja nimi/kaubamärk ja aadress, kuid

— mõnes sektoris võib selle teabe teatud asjaoludel märkida pakendile või saatedokumenti;

— ökodisaini käsitlev õigusakt ei sisalda sellist nõuet;

— välitingimustes kasutatavate seadmete müra ja masinaid käsitlevates õigusaktides nõutakse selle asemel, et nimi ja aadress tuleb märkida vastavusdeklaratsiooni (35) (või osaliselt komplekteeritud masina puhul ühendamisdeklaratsioon (36)) ja see deklaratsioon peab tootega kaasas olema (37).

Seepärast kohustab artikkel 4 neil erandlikel juhtudel, kus ökodisaini käsitleva õigusaktiga hõlmatud toode ei kuulu muude artikliga 4 hõlmatud valdkondlike õigusaktide kohaldamisalasse, ELis asuvat tootjat, kes on artiklis 4 osutatud ettevõtja, astuma oma nime ja kontaktandmete märkimiseks lisasamme.

4.2. Importijad

Importija on ELis asuv füüsiline või juriidiline isik, kes laseb liidu turule kolmandast riigist pärit toote (määruse artikkel 3). Kui ELis on olemas importija, on põhimõtteliselt tegemist artiklis 4 osutatud ettevõtjaga, v.a juhul, kui tootja on määranud artikli 4 kohaste konkreetsete ülesannete jaoks volitatud esindaja.

Valdkondlike õigusaktidega on üldjuhul kehtestatud importijale kohustused, mis kattuvad artikli 4 lõikes 3 sätestatud kohustustega ja mis lähevad neist kaugemale (38). Üks erand on taas see, et erinevalt artiklist 4 ei nõuta välitingimustes kasutatavate seadmete müra, masinaid ja ökodisaini käsitlevates õigusaktides importijatelt sõnaselgelt turujärelevalveasutuste teavitamist, kui neil on alust arvata, et õigusaktiga hõlmatud toode on ohtlik. Nimetatud õigusaktide kohaldamisalasse kuuluvate toodete importijad, kes on artiklis 4 osutatud ettevõtjad, peavad seda nende õigusaktidega hõlmatud toodete puhul siiski tegema.

Valdkonnapõhised sätted, mis käsitlevad importija nime ja kontaktandmete esitamist tootel või koos tootega, on suuresti samad kui tootja puhul (vt eespool). Seepärast kohustab artikkel 4 importijat, kes on artiklis 4 osutatud ettevõtja, vaid erandjuhul astuma oma nime ja kontaktandmete märkimiseks lisasamme.

Kui sama liiki toodet käitleb mitu importijat, on importija artiklis 4 osutatud ettevõtja nende konkreetsete toodete puhul, mille ta on lasknud ELi turule, ja ta peab tagama, et asjaomastel toodetel või koos toodetega on esitatud nõuetekohaselt tema nimi. Nii on see ka valdkondlike õigusaktide alusel, kui sama liiki tootel on mitu importijat. Konkreetsel tootel peaks seega põhimõtteliselt olema vaid asjaomase importija nimi.

4.3. Volitatud esindajad

Volitatud esindaja on ELis asuv füüsiline või juriidiline isik, kes on saanud tootjalt kirjaliku volituse tegutseda tema nimel seoses kindlate ülesannetega, mis tulenevad tootja kohustustest, mis on sätestatud asjakohastes liidu ühtlustamisõigusaktides või ette nähtud määruse (EL) 2019/1020 nõuete kohaselt (määruse artikkel 3). Kui tootja soovib, et volitatud esindaja tegutseks artiklis 4 osutatud ettevõtjana, peab ta kandma hoolt selle eest, et tema volitus hõlmab kõiki artikli 4 lõikes 3 loetletud ülesandeid. Volitatud esindajal peavad olema oma ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid (määruse artikli 5 lõige 3).

Valdkondlikud õigusaktid sageli lubavad määrata volitatud esindaja (39). Selle võimaluse kasutamise korral tuleb esindajale üldjuhul anda volitus teha vähemalt järgmist:

— hoida vastavus-/toimivusdeklaratsioon ja tehniline dokumentatsioon turujärelevalveasutuste jaoks kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul kättesaadavana (artikliga 4 hõlmatud valdkondlike õigusaktide puhul üldjuhul kümme aastat);

— esitada põhjendatud taotluse korral pädevale asutusele kogu toote vastavust tõendav teave ja dokumentatsioon ning

— teha põhjendatud taotluse korral liikmesriikide pädevate asutustega koostööd kõigis meetmetes, mis võetakse selleks, et kõrvaldada oma volitusega hõlmatud toodete põhjustatud ohud (40).

Erandeid sellest võib leida välitingimustes kasutatavate seadmete müra, masinaid ja ökodisaini käsitlevates õigusaktides, mille alusel volitatud esindajal on teistsugused ülesanded, mis sarnanevad rohkem tootja ülesannetega.

Seepärast peab tootja, juhul kui ta on määranud valdkondliku õigusakti alusel volitatud esindaja ja ta soovib, et see esindaja tegutseks artiklis 4 osutatud ettevõtjana, vaatama läbi volitatud esindaja volituse, kandmaks hoolt selle eest, et see hõlmab kõiki artikli 4 lõikes 3 loetletud ülesandeid. Eelkõige võib olla vajalik lisada ülesanded, mis tuleb täita, kui esindajal on alust arvata, et toode on ohtlik.

Samamoodi, kui tootja kavatseb määrata volitatud esindaja, et hõlbustada artikli 4 järgimist, ja ta soovib määrata volitatud esindaja valdkondliku õigusakti alusel, peab ta kontrollima, kas kohaldatava valdkondliku -õigusaktiga on ette nähtud veel ülesandeid lisaks neile, mille täitmist nõutakse artiklis 4.

Lisaks artikli 4 lõikes 3 loetletud ülesannetele peab volitatud esindaja esitama taotluse korral turujärelevalveasutusele oma volituse koopia turujärelevalveasutuse määratud ELi keeles (määruse artikli 5 lõige 2).

Välitingimustes kasutatavate seadmete müra, masinaid ja ehitustooteid käsitlevates õigusaktides nõutakse, et volitatud esindaja nimi ja kontaktandmed tuleb märkida vastavus-/toimivusdeklaratsiooni, (41) mis peab tootega kaasas olema (42). Mitmes muus sektoris on õigusaktiga ette nähtud, et tootja peab esitama tootel või koos tootega kontaktaadressi; see aadress võib olla volitatud esindaja oma. Kui artiklis 4 osutatud ettevõtjana tegutseva volitatud esindaja nime ja kontaktandmeid ei ole tootel või koos tootega veel esitatud, peaks ettevõtja, kes laseb toote ELi turule, tagama nende nõuetekohase lisamise (sujuvuse huvides võib ta paluda, et seda teeks süstemaatiliselt tootja).

4.4. ELis asuvad ekspediitorteenuse osutajad

Ekspediitorteenuse osutaja on füüsiline või juriidiline isik, kes pakub majandustegevusena vähemalt kaht järgmist teenust, ilma et käideldavad tooted kuuluksid talle:

— ladustamine;

— pakendamine;

— adresseerimine ja

— saatmine.

Need teenused ei hõlma postiteenuseid, (43) postipakkide kättetoimetamise teenuseid (44) ega ühtki muud postiteenust või kaubaveoteenust (määruse artikkel 3).

Ekspediitorteenuse osutajad ladustavad tooteid tavaliselt ELis, et toote saaks tarnida kiiresti ELi tarbijale või muule lõppkasutajale, niipea kui toode internetis tellitakse. Seega osutavad nad teenuseid teistele ettevõtjatele. Tellimuse saamisel pakendavad nad toote (v.a juhul, kui see on transportimiseks juba korralikult pakendatud), kinnitavad pakendile kättetoimetamisaadressi ja panevad toote teele, andes selle üle posti-, postipakkide kättetoimetamise või veoteenuse osutajale või toimetades selle kohale ise.

Ekspediitorteenuse osutajate tegevus on väga lai, kuid nagu öeldud, seisneb see muus kui postiteenuste või postipakkide kättetoimetamise teenuste osutamine (st pakkide vormistamine, sorteerimine, vedu ja kättetoimetamine). Kui füüsiline või juriidiline isik osutab nii ekspediitorteenuseid kui ka postiteenuseid, postipakkide kättetoimetamise teenuseid või kaubaveoteenuseid, on artikkel 4 asjakohane vaid ekspediitorteenuse osutamisel käideldavate toodete puhul.

ELis asuv ekspediitorteenuse osutaja on artiklis 4 osutatud ettevõtja selliste enda käideldavate toodete puhul, millel puudub ELis tootja, importija või volitatud esindaja. Seepärast peaks ta enne, kui ta nõustub osutama artikliga 4 hõlmatud toote puhul ekspediitorteenust, kliendi käest järele uurima, kas asjaomase toote jaoks juba on ELis mõni muud liiki ettevõtja. Kui ei ole, saab temast artiklis 4 osutatud ettevõtja.

Valdkondlikes õigusaktides ei ole osutatud ekspediitorteenuse osutajatele. Seepärast peavad nad, tegutsedes artiklis 4 osutatud ettevõtjana, tegema koos oma kliendiga korraldused tagamaks, et nad saavad enne teenuse osutamiseks nõusoleku andmist kliendilt või otse tootjalt vahendid, mis võimaldavad neil täita oma kohustusi, eelkõige

— asjaomaste toodete vastavus-/toimivusdeklaratsiooni ning

— kinnituse valmisoleku kohta teha koostööd, mis aitab neil täita muid ülesandeid, näiteks — esitada tehniline dokumentatsioon ja — võtta asutuste taotlusel parandusmeetmeid.

Klient peaks tagama, et tootel või koos tootega esitatakse teenuseosutaja nimi ja kontaktandmed, kui tootja ei ole selle eest juba hoolt kandnud. Klient võib lisada selle ise või lasta seda teha kellelgi teisel, enne kui toode deklareeritakse tollis vabasse ringlusse lubamiseks (vt jagu 2.3).

Nii nagu importijaid, võib ka ekspediitorteenuse osutajaid olla teatud liiki toote puhul mitu. Neid kõiki käsitatakse artiklis 4 osutatud ettevõtjana ning nad peavad esitama toodetel või koos toodetega, mida nad käitlevad, oma nime ja kontaktandmed.

Tootja võib määrata ekspediitorteenuse osutaja oma volitatud esindajaks. Sellisel juhul on asjakohased käesolevate suuniste need osad, milles käsitletakse volitatud esindajaid.

Tekstikast 3

Näide sellest, mida peaks tegema ELis asuv ekspediitorteenuse osutaja

Praktiline kontrollnimekiri peaks hõlmama järgmist: — andke olemasolevatele ja võimalikele klientidele teada, et juhul, kui nad müüvad mõnda artikliga 4 hõlmatud toodet, on vaja artiklis 4 osutatud ettevõtjat. Juhtige nende tähelepanu artiklile 4 ja käesolevatele suunistele; — andke kliendile teada, et olete artiklis 4 osutatud ettevõtja, kui ELis asuv tootja, importija või volitatud esindaja puudub (või kui Te ei soovi seda olla, väljendage seda selgelt ja öelge, et klient ei saa kasutada Teie ekspediitorteenuseid toodete jaoks, millel ei ole ELis asuvat tootjat, importijat või volitatud esindajat); — kui klient soovib, et tegutseksite artiklis 4 osutatud ettevõtjana, kontrollige, kas Te juba täidate sama liiki toote puhul seda rolli mõne teise kliendi jaoks – kui jah, siis on Teil kõik vajalik juba olemas; kui ei, otsustage, mil määral hangite vajamineva ise ja mil määral soovite, et klient teeks seda Teie eest; — öelge kliendile, kes soovib, et tegutseksite artiklis 4 osutatud ettevõtjana, mida ta peab tegema, enne kui ta saab hakata kasutama Teie ekspediitorteenuseid (nt esitama tootja kontaktandmed, vastavus-/toimivusdeklaratsioonid jne); — teavitage klienti, kui kõik artiklis 4 osutatud ettevõtjana tegutsemiseks vajalikud korraldused on tehtud, et ta saaks hakata pakkuma tooteid müügiks.

5. TURUJÄRELEVALVE NING ELI TURULE TULEVATE TOODETE KONTROLLIMINE

5.1. Turujärelevalve

Turujärelevalveasutused peavad kontrollima piisavalt põhjalikult tooteomadusi (määruse artikli 11 lõige 3). Selle üle otsustamisel mida, mis liiki tooteid ja kui põhjalikult kontrollida, peavad nad lähtuma ohtudest (samas), et saavutada turul võimalikult suur mõju.

Olles otsustanud, milliseid tooteid kontrollida, võib neil tekkida vajadus küsida vastavust tõendavaid dokumente. Artiklis 4 osutatud ettevõtja aitab neil seda teavet saada, hõlbustades suhtlemist ja koostööd tootjaga. Turujärelevalveasutused võivad võtta artiklis 4 osutatud ettevõtjaga ühendust otse, isegi kui asjaomane ettevõtja asub teises liikmesriigis (45). Nad peaksid täpselt nimetama, mis liiki dokumente nad vajavad ja milliste toodete jaoks.

Kui turujärelevalveasutused soovivad kontrollida internetis toimuva müügi või muu kaugmüügi puhul vastavust tõendavaid dokumente ilma toodet kontrollimata või enne toote kontrollimist, ei pruugi neil olla artiklis 4 osutatud ettevõtja nime ja kontaktandmeid. Sellisel juhul võivad nad nende küsimiseks ühendust võtta asjaomast toodet müügiks pakkuva ettevõtjaga (kes on määratletud määruse artiklis 3) (46).

Artiklis 4 osutatud ettevõtja on kontaktisik, et lahendada peale dokumentatsiooni veel muid küsimusi või probleeme (määruse artikli 4 lõike 3 punkt d). Niisugustel juhtudel peaksid asutused selgelt ütlema, mida nad temalt ootavad.

Turujärelevalveasutused võivad võtta artiklis 4 osutatud ettevõtjaga ühendust küsimuses, mis on seotud tootjaga, kelle toodet (tooteid) ta käsitleb, kuid mis ei kuulu artikli 4 kohaldamisalasse, st küsimuses, mis on seotud õigusaktidega või artikliga 4 hõlmamata toodetega. Kuigi artikliga 4 ei ole selliseid taotlusi eraldi ette nähtud, julgustatakse artiklis 4 osutatud ettevõtjat hõlbustama sel otstarbel toimuvat asutuste ja tootjate vahelist suhtlust.

5.2. ELi turule tulevate toodete kontrollimine

Piiriasutustel on kohustus kontrollida ELi sisenevaid tooteid. Seda tehes lähtuvad nad riskianalüüsist. Artikliga 4 hõlmatud toodete füüsilise kontrolli tegemisel soovitatakse neil kontrollida, kas tootele või selle pakendile, pakile või saatedokumenti on märgitud artiklis 4 osutatud ettevõtja nimi ja kontaktandmed (määruse artikli 4 lõige 4). Kui seda ei ole tehtud või kui neil on alust arvata, et toode ei vasta mingil muul põhjusel artiklile 4, (47) peaksid nad peatama toote vabasse ringlusse lubamise, teavitama turujärelevalveasutust (määruse artikkel 26) ja jääma ootama selle vastust.

5.3. Artikli 4 järgimata jätmine

Kuna artikli 4 peamine eesmärk on hõlbustada vastavust tõendavate dokumentide kontrollimist, tekitab artiklis 4 osutatud ettevõtja nime ja kontaktandmete puudumine probleeme, takistades turujärelevalvet. See on ka märk sellest, et toode ei pruugi olla mõeldud ELi turu jaoks ja/või ei pruugi vastata ELi eeskirjadele.

Seepärast peaksid turujärelevalveasutused, kui nad leiavad uurimise käigus, et artiklis 4 osutatud ettevõtja nimi ja kontaktandmed on puudu, nõudma asjaomaselt ettevõtjalt (48) parandusmeetmete võtmist. Neil on ka õigus määrata karistusi (määruse artikli 14 lõike 4 punkt i).

Sama kehtib juhul, kui tootel või koos tootega on esitatud artiklis 4 osutatud ettevõtja nimi ja kontaktandmed, kuid asutus avastab uurimise käigus, et need on valed, nt esitatud aadressi ei ole olemas või esitatud aadressil ei leidu nimetatud ettevõtjat.

Nõue märkida artiklis 4 osutatud ettevõtja nimi ja kontaktandmed ei ole ametiasutuste tehtava kontrolli peamine uurimisobjekt. Sellegipoolest võiksid turujärelevalveasutused astuda sellealase teadlikkuse suurendamise raames konkreetseid samme, näiteks ELi-üleste ühismeetmete kaudu.

Nagu on märgitud 3. jaos, võib karistada ka artiklis 4 osutatud ettevõtjat, kui ta ei täida oma kohustusi, eriti kui ta ei tee koostööd (määruse artikli 41 lõige 1). Karistus peab olema tõhus, proportsionaalne ja hoiatav (määruse artikli 41 lõige 2).

6. SÄTTE TEKST

Artikkel 4 Ülesanded, mida ettevõtjad peavad täitma toodete puhul, mille suhtes kohaldatakse teatavaid liidu ühtlustamisõigusakte 1. Ilma et see mõjutaks kohaldatavates liidu ühtlustamisõigusaktides sätestatud kohustusi, võib toote, mille kohta kehtivad lõikes 5 osutatud õigusaktid, teha turul kättesaadavaks ainult juhul, kui liidus asuv ettevõtja on võtnud tootega seoses vastutuse lõikes 3 sätestatud ülesannete täitmise eest. 2. Käesoleva artikli kohaldamisel tähendab lõikes 1 osutatud ettevõtja üht järgmistest: a) tootja, kelle asukoht on liidus; b) importija, juhul kui tootja asukoht ei ole liidus; c) volitatud esindaja, kellel on tootja kirjalik volitus, millega ta määratakse tootja nimel lõikes 3 sätestatud ülesandeid täitma; d) liidus asuv ekspediitorteenuse osutaja seoses tema poolt käideldavate toodetega, kui liidus ei asu ühtegi teist punktides a, b või c osutatud ettevõtjat. 3. Ilma et see mõjutaks ettevõtjate kohustusi, mis on sätestatud kohaldatavates liidu ühtlustamisõigusaktides, täidab lõikes 1 osutatud ettevõtja järgmisi ülesandeid: a) kui toote suhtes kohaldatavates liidu ühtlustamisõigusaktides nõutakse ELi vastavusdeklaratsiooni või toimivusdeklaratsiooni ja tehnilise dokumentatsiooni olemasolu, siis kontrollib ettevõtja, kas ELi vastavusdeklaratsioon või toimivusdeklaratsioon ja tehniline dokumentatsioon on koostatud, ning teeb vastavusdeklaratsiooni või toimivusdeklaratsiooni turujärelevalveasutusele nendes õigusaktides sätestatud ajavahemiku jooksul kättesaadavaks ja tagab, et taotluse korral tehakse nendele asutustele kättesaadavaks ka tehniline dokumentatsioon; b) kui turujärelevalveasutus esitab põhjendatud taotluse, siis esitab ettevõtja sellele asutusele kogu toote vastavust tõendava teabe ja dokumentatsiooni keeles, millest asutuses saadakse kergesti aru; c) kui on alust arvata, et toode on ohtlik, teavitab ettevõtja turujärelevalveasutusi; d) teeb turujärelevalveasutustega koostööd, ka siis, kui talle on selleks esitatud põhjendatud taotlus, ja tagab, et kui toode ei vasta toote suhtes kohaldatavates liidu ühtlustamisõigusaktides sätestatud nõuetele, võetakse viivitamata vajalikud parandusmeetmed või kui see ei ole võimalik, maandab tootega kaasnevat ohtu kas turujärelevalveasutuse nõudmisel või omal algatusel, kui lõikes 1 osutatud ettevõtja on seisukohal või tal on alusta arvata, et toode on ohtlik. 4. Ilma et see piiraks kohustusi, mida ettevõtjad peavad täitma kohaldatavate liidu ühtlustamisõigusaktide kohaselt, märgitakse tootele või selle pakendile, pakile või saatedokumendile lõikes 1 osutatud ettevõtja nimi, registreeritud kaubanimi või registreeritud kaubamärk ning kontaktandmed, sealhulgas postiaadress. 5. Käesolevat artiklit kohaldatakse ainult toodete suhtes, mille kohta kehtivad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EL) nr 305/2011, (EL) 2016/425 ja (EL) 2016/426 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivid 2000/14/EÜ, 2006/42/EÜ, 2009/48/EÜ, 2009/125/EÜ, 2011/65/EL, 2013/29/EL, 2013/53/EL, 2014/29/EL, 2014/30/EL, 2014/31/EL, 2014/32/EL, 2014/34/EL, 2014/35/EL, 2014/53/EL ja 2014/68/EL.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta määrus (EL) 2019/1020 turujärelevalve ja toodete vastavuse kohta ning millega muudetakse direktiivi 2004/42/EÜ ja määruseid (EÜ) nr 765/2008 ja (EL) nr 305/2011 (ELT L 169, 25.6.2019, lk 1).

(2) St asutused, kelle liikmesriigid on määranud määruse artikli 25 lõike 1 alusel.

(3) Nt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiiv 2014/90/EL, milles käsitletakse laevavarustust ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 96/98/EÜ (ELT L 257, 28.8.2014, lk 146), mille artiklis 13 nõutakse, et tootjad, kes ei asu ELis, peavad määrama endale volitatud esindaja, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1223/2009 kosmeetikatoodete kohta (ELT L 342, 22.12.2009, lk 59), mille artiklis 4 nõutakse vastutava isiku määramist ELis. Artikkel 4 ja käesolevad suunised neid ei hõlma.

(4) Komisjoni teatis „Sinine raamat ELi toote-eeskirjade rakendamise kohta 2016“ (ELT C 272, 26.7.2016, lk 1) või selle jätkudokument.

(5) Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb digiteenuste ühtset turgu (digiteenuste õigusakt) ja millega muudetakse direktiivi 2000/31/EÜ (COM(2020) 825, 15.12.2020).

(6) Nagu on määratletud komisjoni 12. märtsi 2019. aasta delegeeritud määruse (EL) 2019/945 (mehitamata õhusõidukite süsteemide ja mehitamata õhusõidukite süsteemide kolmandate riikide käitajate kohta (ELT L 152, 11.6.2019, lk 1)) artikli 5 lõikes 3.

(7) Teave selle kohta, milliseid direktiive või määruseid võidakse konkreetse toote suhtes kohaldada, on kättesaadav portaalis YourEurope: https://europa.eu/youreurope/business/product/product-rules-specifications/index_et.htm.

(8) Geograafilist kohaldamisala võidakse laiendada – nt kui määrus lisatakse Euroopa Majanduspiirkonna lisadesse, hõlmab see ka Islandit, Liechtensteini ja Norrat.

(9) Vt määratlused määruse artikli 3 punktides 1 ja 2.

(10) Määruse põhjendus 15. Üksikasjalikum teave turule laskmise kohta on esitatud sinises raamatus (nt ajastuse kohta, sealhulgas toodete puhul, mille valmistamine ei ole pakkumise esitamise ajal veel lõppenud, ja kaubandusmesside jaoks mõeldud toodete kohta).

(11) Määratletud määruse artikli 3 punktis 8 kui „füüsiline või juriidiline isik, kes valmistab toote või laseb toote välja arendada või valmistada ja kes turustab seda toodet oma nime või kaubamärgi all“.

(12) Määratletud määruse artikli 3 punktis 9 kui „liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes laseb liidu turule kolmandast riigist pärit toote“.

(13) Määratletud määruse artikli 3 punktis 12 kui „liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes on saanud tootjalt kirjaliku volituse tegutseda tema nimel seoses kindlate ülesannetega, mis tulenevad tootja kohustustest, mis on sätestatud asjakohastes liidu ühtlustamisõigusaktides või ette nähtud käesoleva määruse nõuete kohaselt“.

(14) Määratletud määruse artikli 3 punktis 11 kui „füüsiline või juriidiline isik, kes pakub majandustegevusena vähemalt kaht järgmist teenust: ladustamine, pakendamine, adresseerimine ja saatmine, ilma et käideldavad tooted kuuluksid talle; mõiste alla ei kuulu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/67/EÜ artikli 2 punktis 1 määratletud postiteenused, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/644 artikli 2 punktis 2 määratletud postipakkide kättetoimetamise teenused ning kõik muud postiteenused ja kaubaveoteenused“.

(15) Tootja on määratletud määruse artiklis 3 kui „füüsiline või juriidiline isik, kes valmistab toote või laseb toote välja arendada või valmistada ja kes turustab seda toodet oma nime või kaubamärgi all“. Importija on määratletud kui „liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes laseb liidu turule kolmandast riigist pärit toote“. See tähendab, et kui toode on valmistatud väljaspool ELi, kuid ELis asuv ettevõtja turustab toodet oma nime või kaubamärgi all, käsitatakse seda ettevõtjat tootjana. Ning kui see tootja laseb toote ELi turule, puudub – isegi kui toote on tegelikult importinud mõni teine ettevõtja – importija määruse tähenduses.

(16) V.a juhul, kui tootmine toimub ELis, ehkki tootja asukoht ei ole ELis. Sellisel juhul puudub nii ELis asuv tootja kui ka importija, mistõttu saab artiklis 4 osutatud ettevõtjaks olla vaid volitatud esindaja või ekspediitorteenuse osutaja.

(17) Mitte segi ajada üksusega, kes üksnes talletab veebis müügipakkumist, vt jagu 2.4.

(18) Selle teabe esitamisest (elektroonilises) tollideklaratsioonis ei piisa, kuna see ei ole füüsiliselt tootega kaasas.

(19) Määruse põhjenduses 53 tuletatakse meelde, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT L 269, 10.10.2013, lk 1)) artiklites 220, 254, 256, 257 ja 258 on ette nähtud, et ELi turule tulevad tooted, mida on vaja veel töödelda, et need vastaksid kohaldatavate ELi ühtlustamisõigusaktidele, lastakse turule asjakohase tolliprotseduuri alusel, mis võimaldab importijal sellist töötlemist.

(20) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 524/2013 (tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja direktiivi 2009/22/EÜ (tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise määrus) (ELT L 165, 18.6.2013, lk 1)) artikli 4 lõike 1 punktis f on määratletud mõiste „internetipõhine kauplemiskoht“ järgmiselt: „Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ (infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta)) artikli 2 punktis b määratletud teenuseosutaja, kes võimaldab tarbijatel ja kauplejatel sõlmida internetipõhiseid müügi- ja teenuse osutamise lepinguid internetipõhise kauplemiskoha veebisaidil“.

(21) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiiv 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (EÜT L 178, 17.7.2000, lk 1).

(22) See on määruse artikliga 4 kooskõlas; ebaseaduslik sisu kuulub direktiivi 2000/31/EÜ artikli 14 lõike 1 punktis a osutatud ebaseadusliku tegevuse ja teabe alla.

(23) Ehitustoodete puhul toimivusdeklaratsioon, muude toodete puhul vastavusdeklaratsioon.

(24) Välitingimustes kasutatavate seadmete müra, masinaid ja ökodisaini käsitlevates õigusaktides on sätestatud, et deklaratsioone tuleb säilitada kümme aastat alates toote viimasest valmistamise kuupäevast.

(25) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta otsuse nr 768/2008/EÜ (toodete turustamise ühise raamistiku kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 93/465/EMÜ) (ELT L 218, 13.8.2008, lk 82) artikkel 5.

(26) Kõikides artikliga 4 hõlmatud õigusaktides nõutakse, et tootja peab koostama tehnilise dokumentatsiooni.

(27) „Ohtlik toode“ on määratletud määruse artikli 3 punktis 19 kui „toode, millel võib olla inimeste tervisele ja ohutusele üldiselt, töötervishoiule ja tööohutusele, tarbijakaitsele, keskkonnale, avalikule julgeolekule ja muudele liidu ühtlustamisõigusaktidega kaitstud avalikele huvidele kahjulik mõju, mis on suurem kui see, mida peetakse toote otstarbega või selle tavapäraste ja põhjendatult eeldatavate kasutustingimuste, sealhulgas toote kasutusaja ja vajaduse korral kasutuselevõtmis-, paigaldamis- ja hooldusnõuete juures mõistlikuks ja vastuvõetavaks“.

(28) Kontaktandmed on esitatud aadressil https://ec.europa.eu/growth/single-market/goods/building-blocks/market-surveillance/organisation_et.

(29) Neile tootja ja importija võimalustele on osutatud eraldi enamikus valdkondlikes õigusaktides; määruse artiklis 16 on nimetatud veel võimalikke parandusmeetmeid.

(30) Mõni valdkondlik õigusakt (nt õigusaktid, mis käsitlevad mänguasjade ohutust ja ökodisaini) sisaldab üksikasjalikumaid sätteid tähtaegade kohta, mille jooksul teatud ettevõtjad peavad esitama turujärelevalveasutusele teatavad dokumendid. Need on jätkuvalt kohaldatavad.

(31) Või kui ekspediitorteenuse osutajat takistab probleem kliendiga või probleem kliendi ja tootja vahel.

(32) Määruse artikli 41 lõikes 1 nõutakse, et liikmesriigid peavad sätestama karistusnormid, mida kohaldatakse kõnealuse sätte ja teatavate muude määruse sätete puhul.

(33) Nagu on sätestatud otsuses nr 768/2008/EÜ; lisasuunised ettevõtjate kohustuste kohta on esitatud sinises raamatus.

(34) Mõni valdkondlik õigusakt sisaldab teistsugust tootja määratlust. Eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiv 2009/125/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks (ELT L 285, 31.10.2009, lk 10), kust on fraas „või laseb toote välja arendada või valmistada“ välja jäetud.

(35) Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivi 2000/14/EÜ (välitingimustes kasutatavate seadmete müra kohta käivate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta (EÜT L 162, 3.7.2000, lk 1)) II lisa ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivi 2006/42/EÜ (mis käsitleb masinaid ja millega muudetakse direktiivi 95/16/EÜ) (ELT L 157, 9.6.2006, lk 24) II lisa 1. osa A jao punkt 1.

(36) Direktiivi 2006/42/EÜ II lisa 1. osa B jao punkt 1.

(37) Vastavalt direktiivi 2000/14/EÜ artikli 4 lõige 1 ja direktiivi 2006/42/EÜ artikli 5 lõike 1 punkt e.

(38) Välitingimustes kasutatavate seadmete müra käsitlevas õigusaktis (direktiivi 2000/14/EÜ artikli 4 lõige 2) ja masinaid käsitlevas õigusaktis (direktiivi 2006/42/EÜ artikli 2 punkt i) ei kasutata mõistet „importija“, vaid on osutatud igale isikule, kes toote turule laseb.

(39) V.a pürotehniliste toodete puhul. Määruse artiklite 4 ja 5 kohaselt siiski saab määrata pürotehniliste toodete jaoks volitatud esindaja; tema ülesanded on loetletud artiklis 4.

(40) Teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramist elektri- ja elektroonikaseadmetes käsitleva õigusakti puhul kõigis vastavuse tagamiseks võetavates meetmetes (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2011. aasta direktiivi 2011/65/EL (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes (ELT L 174, 1.7.2011, lk 88)) artikli 8 punkt b) ning mehitamata õhusõidukeid käsitleva õigusakti puhul kõigis meetmetes, mis võetakse toote mittevastavuse või selle põhjustatud ohutusriskide kõrvaldamiseks (komisjoni 12. märtsi 2019. aasta delegeeritud määruse (EL) 2019/945 (mehitamata õhusõidukite süsteemide ja mehitamata õhusõidukite süsteemide kolmandate riikide käitajate kohta (ELT L 152, 11.6.2019, lk 1)) artikli 7 lõike 2 punkt c).

(41) Vastavalt direktiivi 2000/14/EÜ II lisa, direktiivi 2006/42/EÜ II lisa 1. osa A jao punkt 1 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2011. aasta määruse (EL) nr 305/2011 (millega sätestatakse ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 89/106/EMÜ (ELT L 88, 4.4.2011, lk 5)) III lisa.

(42) Vastavalt direktiivi 2000/14/EÜ artikli 4 lõige 1, direktiivi 2006/42/EÜ artikli 5 lõike 1 punkt e ja määruse (EL) nr 305/2011 artikkel 7.

(43) Nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/67/EÜ (ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (EÜT L 15, 21.1.1998, lk 14)) artikli 2 punktis 1.

(44) Nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. aprilli 2018. aasta määruse (EL) 2018/644 (postipakkide piiriülese kättetoimetamise teenuste kohta (ELT L 112, 2.5.2018, lk 19)) artikli 2 punktis 2.

(45) Kui turujärelevalveasutusel on keeruline seda teha, võib ta paluda määruse VI peatükis sätestatud korras ja tingimustel abi teise liikmesriigi asutuselt.

(46) Vastavalt määruse artikli 7 lõikele 1 on ettevõtjatel (kes on määratletud artiklis 3) kohustus teha teatavate meetmete võtmiseks turujärelevalveasutustega koostööd. Määruse põhjenduses 24 on öeldud, et sealhulgas peab ettevõtja esitama asutuse taotluse korral selle ettevõtja kontaktandmed, kes täidab ülesandeid toodete osas, mille suhtes kohaldatakse teatavaid liidu ühtlustamisõigusakte, juhul kui need andmed on ettevõtjale kättesaadavad.

(47) Nt kui tootel või koos tootega on esitatud artiklis 4 osutatud ettevõtja nimi ja kontaktandmed, kuid kontrolli käigus avastatakse, et need on valed, nt esitatud aadressi ei ole olemas või esitatud aadressil ei leidu nimetatud ettevõtjat.

(48) Tavaliselt tootjalt (v.a juhul, kui tootja näiteks ei kavatsenud lasta tooteid ELi turule, kuid mõni ettevõtja tegi seda sellegipoolest). Seda saab teha vaid juhul, kui tootja ja tema kontaktandmed on võimalik kindlaks teha.