1.SISSEJUHATUS

1.1.Liidu õigus piiravate meetmete valdkonnas

Piiravad meetmed on oluline vahend, et edendada Euroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELi leping“) artiklis 21 sätestatud ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) eesmärke, sealhulgas liidu väärtuste kaitsmist, rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamist ning demokraatia, õigusriigi põhimõtte ja inimõiguste tugevdamist ja toetamist.

Nende väärtuste alalhoidmiseks võib liit kehtestada kolmandate riikide, üksuste või üksikisikute suhtes piiravaid meetmeid. Meetmete hulka kuuluvad sihipärased individuaalsed meetmed, st vara arestimine ja riiki lubamise piirangud (reisikeeld) ning valdkondlikud meetmed, st relvaembargod ning majandus- ja finantsmeetmed (nt impordi- ja ekspordipiirangud või teatavate teenuste, nt pangandusteenuste osutamise piirangud) . Liidus on praeguseks üle neljakümne erineva piiravate meetmete korra ja nende kasutamine on viimasel ajal hoogustunud. Mõned neist rakendavad ÜRO Julgeolekunõukogu kehtestatud piiravaid meetmeid, millele on mõnel juhul lisatud täiendavaid piiranguid, teised on liit vastu võtnud iseseisvalt. Lisaks kordadele, mis puudutavad olukorda konkreetses riigis, on liit vastu võtnud horisontaalsed korrad, mille eesmärk on tõkestada keemiarelvade levikut ja kasutamist, küberrünnakuid, inimõiguste rikkumist ja terrorismi .

Seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse on rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamine praegu väga tähtis. Liit on kehtestanud Venemaa ja Valgevene üksikisikutele ja ettevõtetele rea piiravaid meetmeid ning ka valdkondlikke meetmeid, mõned neist juba 2014. aastal. Selleks et piiravate meetmete jõustamist liidu tasandil paremini koordineerida, kutsus komisjon kokku varade külmutamise ja arestimise töökonna, milles osalevad komisjoni talitused, liikmesriikide esindajad ning liidu asutused, nagu Eurojust ja Europol . See töökond tagab liikmesriikide tegevuse koordineerimise ning püüab lisaks uurida piiravate meetmete ja kriminaalõiguse meetmete vastastikust mõju.

1.2.Vajadus piiravate meetmete parema jõustamise järele kriminaalõiguse abil

Piiravate meetmete rakendamine ja jõustamine on eeskätt liikmesriikide ülesanne. Liikmesriikide pädevad asutused peavad hindama, kas asjaomast nõukogu määrust on rikutud, ja võtma asjakohased meetmed. Seejuures sisaldavad Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 215 alusel vastu võetud nõukogu määrused alati sätet, mille kohaselt peavad liikmesriigid vastu võtma siseriiklikud õigusnormid, millega nähakse ette tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused, mida kohaldatakse määruse sätete rikkumise korral . Need määrused sisaldavad üldjuhul järgmist:

·piiravad meetmed;

·kõrvalehoidmise vastane klausel, mille kohaselt on keelatud teadlik ja tahtlik osalemine tegevuses, millega püütakse kõrvale hoida kehtestatud piiravatest meetmetest, ning

·muud kohustused, eelkõige kohustus anda aru piiravate meetmete rakendamiseks astutud sammudest (nt teavitada ametiasutusi arestitud varast).

Ilma liidu tasandil ühtlustamiseta on liikmesriikide õiguskorrad piiravaid meetmeid käsitleva liidu õiguse (edaspidi „liidu piiravad meetmed“) rikkumise kriminaliseerimise osas väga erinevad. 12 liikmesriigis on liidu piiravate meetmete rikkumine eranditult kuritegu. 13 liikmesriigis võib liidu piiravate meetmete rikkumine olla kas haldusrikkumine või kuritegu . Kriteeriumid, mille alusel tegevus liigitub ühte või teise kategooriasse, on tavaliselt seotud õigusrikkumise raskusastmega (raske rikkumine), mis on määratletud kvalitatiivselt (tahtlus, raske hooletus) või kvantitatiivselt (kahju suurus), kuid need on liikmesriigiti erinevad. Kahes liikmesriigis saab liidu piiravate meetmete rikkumises seisnevale süüteole järgneda vaid halduskaristus . Ka karistussüsteemid on liikmesriigiti väga erinevad. 14 liikmesriigis on vanglakaristuse maksimaalne pikkus kaks kuni viis aastat. Kaheksas liikmesriigis on maksimaalne karistus 8–12 aastat. Maksimaalne trahv, mille saab määrata liidu piiravate meetmete rikkumise kui kuriteo või haldusrikkumise eest, on liikmesriikides väga erinev, ulatudes 1 200 eurost 500 000 euroni. 14 liikmesriigis on ette nähtud võimalus võtta liidu piiravate meetmete rikkumise eest kriminaalvastutusele juriidiline isik. 12 liikmesriiki on lisaks ette näinud halduskaristused, eeskätt trahvid, mis võidakse määrata juriidilisele isikule, kui tema töötaja või juhtkonna liige rikub piiravaid meetmeid. Juriidilistele isikutele määratavate trahvide ülemmäärad ulatuvad 133 000 eurost 37,5 miljoni euroni.

Komisjon ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja on teinud ettepaneku tugevdada karistusi käsitlevaid sätteid nõukogu määrustes (EL) nr 833/2014 ja (EL) nr 269/2014 kuuenda piiravate meetmete paketi raames, millega reageeritakse Venemaa agressioonile Ukraina vastu. Muudetud sätted kohustaksid liikmesriike sätestama õigusnormid, millega nähakse ette nende määruste rikkumise korral kohaldatavad karistused, sealhulgas vajaduse korral kriminaalkaristused. Liikmesriigid peavad võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada nende karistuste nõuetekohane rakendamine ja kohaldamine. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Samuti peavad liikmesriigid ette nägema asjakohased meetmed sellise rikkumisega teenitava tulu konfiskeerimiseks. Piiravad meetmed võetakse vastu ELi lepingu artikli 29 ja ELi toimimise lepingu artikli 215 alusel. Ehkki need sätted on õiguslik alus, millega kohustatakse liikmesriike kehtestama karistusi, sh kriminaalkaristusi, ei saa kumbagi kasutada kriminaalkaristuste täpsete liikide ja tasemete kindlaksmääramiseks. Kriminaalkaristuste kehtestamise kohustuse piiratud mõju, mis tuleneb rikkumiste määratluste ja seonduvate karistuste ühtlustamata jätmisest ELi toimimise lepingu artiklil 83 põhineva direktiiviga, tähendab, et liikmesriikidel puuduks ikkagi ühtlustatud lähenemisviis konfiskeerimismeetmetele liidu piiravate meetmete rikkumise korral ning varade arestimis-, haldamis- ja konfiskeerimismeetmeid, mis on sätestatud kehtivas ja tulevases liidu õigustikus varade tagasivõitmise ja konfiskeerimise kohta, ei kohaldataks liidu piiravate meetmete rikkumise suhtes. Ehkki mitmes liikmesriigis on liidu piiravate meetmete rikkumine juba kriminaliseeritud, võidakse liikmesriikidevaheliste erinevuste tõttu rakendada piiriüleste juhtumite puhul killustatud lähenemisviisi.

Seda arvesse võttes esitab komisjon ettepaneku võtta vastu nõukogu otsus lisada liidu piiravate meetmete rikkumine ELi toimimise lepingu artikli 83 lõikes 1 sätestatud kuriteoliikide hulka . Liidu piiravate meetmete rikkumise lisamine ELi toimimise lepingu artikli 83 lõikes 1 sätestatud kuriteoliikide hulka võimaldaks komisjonil järgmise sammuna esitada seadusandliku tavamenetluse kohaselt viivitamata ettepanek võtta vastu direktiiv kuritegude määratluste ja karistuste ühtlustamiseks. Kuritegude määratluste ja karistuste ühtlustamine liidu piiravate meetmete rikkumise eest täiendaks samuti täna vastu võetud komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv vara tagasivõitmise ja konfiskeerimise kohta . Selle ettepanekuga tugevdatakse märkimisväärselt praegust ELi vara tagasivõitmise raamistikku, mis koosneb konfiskeerimisdirektiivist ja nõukogu otsusest kriminaaltulu jälitamise talituste kohta .

Kavandatav direktiiv vara tagasivõitmise ja konfiskeerimise kohta aitab kahel viisil kaasa liidu piiravate meetmete tulemuslikule kohaldamisele. Esiteks nõutakse selles, et liikmesriigid algataksid vajaduse korral vara jälitamise ja tuvastamise uurimise, et ennetada, avastada või uurida kuritegusid, mis on seotud liidu piiravate meetmete rikkumisega, ning laiendaksid kriminaaltulu jälitamise talituste volitusi, et kiiresti jälitada ja tuvastada nende isikute ja üksuste vara, kelle suhtes kohaldatakse ELi sihipäraseid finantssanktsioone, ning see vajaduse korral kiiresti arestida, et takistada selle väljaviimist riigi jurisdiktsioonist. Teiseks, kui muuta vara tagasivõitmist ja konfiskeerimist käsitlevad tõhustatud õigusnormid kohaldatavaks liidu piiravate meetmete rikkumise suhtes, tagaks ettepanek liidu piiravate meetmete rikkumisest saadud tulu tõhusa jälitamise, arestimise, haldamise ja konfiskeerimise seni, kuni on ühtlustatud kuritegude määratlused ja karistused liidu piiravate meetmete rikkumise eest.

Nagu on täpsemalt selgitatud ettepanekus võtta vastu nõukogu otsus liidu piiravate meetmete rikkumise lisamise kohta ELi toimimise lepingu artikli 83 lõikes 1 sätestatud kuriteoliikide hulka, on täidetud ELi toimimise lepingu artikli 83 lõikesse 1 uue kuriteoliigi lisamiseks ettenähtud kriteeriumid, mis on seotud süüteo piiriülese mõõtmega (olemus, mõju ja erivajadus võidelda ühistel alustel).