ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel, 21.9.2005 
KOM(2005) 447 lõplik 
2005/0183 (COD)   
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta 
(komisjoni esitatud) 
 
{SEK(2005) 1133} 
 
ET 2   ET SELETUSKIRI  
1) E TTEPANEKU TAUST  
• Ettepaneku põhjused ja eesmärgid 
Vastavalt 2002. aasta juunis vast u võetud õigusliku reguleerimise täiustamise algatusele 
(„Better Regulation”) esitas komisjon 2003. aasta veebruaris ühenduse õigustiku 
ajakohastamise ja lihtsustamise ettepaneku. Se lle eesmärk oli ühenduse õigusaktidest selge, 
arusaadava, ajakohase ja kasutajasõbraliku kogu mi loomine. Kõnealuses t algatusest lähtudes 
on käesoleva ettepaneku eesmärk ühendada viie iseseisva õigusakti sätted üheks direktiiviks, 
et lihtsustada ja tõhustada kehtivaid õigus akte ning vähendada nende mahtu. Lisaks on 
ettepaneku eesmärk põhjalikult üle vaadata kehtivad normid, võttes arvesse uusimaid 
tervisealaseid ja teadussaavutusi ning liikmesriikide kogemusi. 
• Üldine taust 
Õhusaaste on juba ammu tunnistatud inimes e tervisele ja loodusele väga ohtlikuks. 
1996. aastal võeti vastu õhu kvalite eti käsitlev raamdirektiiv, millega loodi ühenduse 
raamistik välisõhu kvaliteedi hindamiseks ja juht imiseks ELis. Raamdirektiivis on esitatud ka 
nimekiri prioriteetsetest saasteainetest, mille puhul kehtestatakse õhu kvaliteediga seotud eesmärgid sellest tulenevates õigusaktides. Konkreetsete saasteainete kohta on seejärel vastu võetud neli tütardirektiivi ja nõukogu otsus, et õh ukvaliteedi järelevalvega seotud teavet oleks 
võimalik vastastikku vahetada. 
Käesoleva ettepanekuga kaasnevas mõj uhinnangus on prognoositud välisõhus leiduvate 
tahkete osakeste ja osooni mõjust inimestele  tulenevat kahju. Hinna nguliselt vähendas tahkete 
osakestega kokkupuutumine inimeste keskmist el uiga 25 EL riigis 2000. aastal ligikaudu 
üheksa kuu võrra. See võrdub ligikaudu 3,6 miljoni kaotatud eluaastaga või 348 000 enneaegse surmajuhtumiga aastas. Lisaks on umbes 12 400 enneaegse surma põhjuseks hinnanguliselt osoon. Tahkete osakeste ja nende lähteainete kahjulike heidete 
vähendamisel loodetakse ajavahemikus kä eolevast hetkest kuni 2020. aastani teha 
märkimisväärseid edusamme ja vähendada keskmise eluea lühenemist ligikaudu 5,5 kuu 
võrra. Loodetakse ka osooniga seotud enneaegsete surmajuhtumite vähenemist ligikaudu 600 juhtumi võrra sama ajavahemiku jooksul. Nende  mõjude tekitatud kahju ulatub 2020. aastal 
hinnanguliselt 189-609 miljardi euroni aastas. 
• Ettepaneku valdkonnas olemasolevad sätted 
Käesoleva ettepaneku eesmärk on üle vaadata ja koondada järgmised eri õigusaktid ühte 
juriidilisse dokumenti. 
Nõukogu direktiiv 96/62/EÜ välisõhu kvaliteedi hinda mise ja juhtimise kohta (raamdirektiiv), 
EÜT L 296, 21.11.1996, lk 55. 
Nõukogu direktiiv 1999/30/EÜ vääv eldioksiidi, lämmastikdioksiid i ning lämmastikoksiidide, 
tahkete osakeste ja plii piirtasemete koht a välisõhus, EÜT L 163, 29.6.1999, lk 41 (esimene 
tütardirektiiv). 
 
ET 3   ET Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/69/EÜ benseeni ja süsinikmonooksiidide 
piirnormide kohta välisõhus, EÜT L 313, 13.12.2000, lk 12 (teine tü tardirektiiv). 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 20 00/3/EÜ välisõhu osoonisisalduse kohta, 
EÜT L 67, 9.3.2002, lk 14 (kolmas tütardirektiiv). 
Nõukogu otsus 97/101/EÜ vastastikuse informatsiooni- ja andmevahetuse sisseseadmise 
kohta liikmesriikides välisõhu saas tatust mõõtvate vaatlusvõrkude  ja üksikute jaamade vahel, 
EÜT L 35, 5.2.1997, lk 14 (teabevahetuse otsus). 
• Vastavus liidu muule poliitikale ning eesmärkidele 
Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa ühe nduse asutamislepingu artikliga 175 ning selle 
eesmärk on tagada inimeste tervise ja keskkonnakaitse kõrge tase. 
2) K ONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJUDE HINDAMINE  
• Konsulteerimine huvitatud isikutega 
Konsultatsioonimeetodid, peam ised sihtvaldkonnad ja vast ajate üldine iseloomustus  
On peetud ligikaudu 13 põhikoosolekut huvirühmad ega, sh tööstusvaldkondade esindajatega 
(maanteesõidukid, naftatöötlejad, LOÜ-tööstused ja tööstus üldiselt), liikmesriikidega ja 
valitsusväliste organisatsioonidega, sh Euroopa keskkonnabüroo, Rootsi happevihmade 
sekretariaat ja Maailma Tervis eorganisatsioon. Neile koosolekutel e olid kutsutud ka ühinevate 
ja EMP riikide esindajad. On toimunud ka li gikaudu sada mitmesuguste tehniliste töörühmade 
koosolekut, mille organiseerisid komisjoni tal itused. Lisaks viidi läbi õhusaaste temaatilise 
strateegia elemente käsitlev  veebipõhine nõupidamine, mis osaliselt hõlmas käesolevas 
ettepanekus esitatut. 
Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine  
Liikmesriigid ja muud huvirühmad toetavad  üldiselt komisjoni al gatust õigusaktide 
lihtsustamiseks. Liikmesriigid i) mõistavad samuti uue õhusaasteaine PM 2,5-osakeste 
käsitlemise tähtsust, ii) suhtuvad ettevaatlikul t igasse õhukvaliteedi st andardi absoluutsesse 
tasemesse, mida võidakse kehtestada võimalikke kulusid ja täideviimise teostatavust arvestades, ning iii) toetavad mõtet vähendada üldist kokkupuudet saasteaine tega ja eriti neis 
kohtades, kus saastus on suurim. Seetõttu nähaks e käesolevas ettepane kus ette suhteliselt 
kõrge PM
2,5-osakeste kontsentratsiooni piirang, mi s kehtiks kogu ELis ja kindlustaks kaitse 
põhjendamatult kõrge ohu vastu, kuid tekita ks raskusi üksnes kõige saastunumates 
piirkondades. Lisaks oleksid liikmesriigid kohustatud mõõtma PM 2,5-osakeste 
taustkontsentratsiooni linna keskkonnas ning saavutama mõõdetud keskmiste tasemete 
diferentseeritud vähenemise võrreldes aastal 2010 mõõdetud saastetasemega. Liikmesriikide 
otsuse kohaselt võimaldab see kõige tulemus likumalt vähendada üldist kokkupuudet saastatud 
õhuga. 
Internetis viidi läbi avalik arutelu 1. detsembrist 2004 kuni 31. jaanuarini 2005. Komisjon 
sai 11 578 vastust. Tulemused on kättesaadavad veebilehel aadressil: http://europa.eu.int/comm/enviro nment/air/cafe/ pdf/air_pollu_en.pdf
. 
 
ET 4   ET • Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine  
Asjaomased teadus-/erialavaldkonnad  
Käesoleva ettepaneku ja õhusaaste temaatilise st rateegia arendamisel on kasutatud järgmiste 
valdkondade ekspertarvamusi: 1)  õhusaaste mõju inimeste tervisele, 2) integreeritud 
hindamise modelleerimine ja majanduslikult ta suvate kontrollistrateegiate arendamine, 
3) tervisemõjude hinnang, s.h rahalises vä ljenduses, 4) ökosüsteemi hinnanguline kasu, 
5) makromajanduslik modelleerimine ja 6) õhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise ekspertarvamus. 
Kasutatud meetodid
 
Teenuste lepingud ja toetuslepingud ning komisjoni kokkukutsutud koosolekud. 
Peamised organisatsioonid/eks perdid, kellega konsulteeriti  
Maailma Terviseorganisatsioon, Rahvusvahelin e Rakendussüsteemide Analüüsi Instituut, 
AEA Tehnoloogia, piiriülese õhusaaste kaugl evi konventsioon, Euroopa Keskkonnaagentuur, 
Teadusuuringute Ühiskeskus (ISPRA), komi sjoni tahkete osakes te alane töörühm, 
rakendusküsimustega tegelev komisjoni töör ühm ning Euroopa Komi sjoni tervise- ja 
keskkonnaohtude teaduskomitee (SCHER). 
Saadud ja kasutatud nõuannete kokkuvõte  
Komisjoni kogutud kaalukad tõendid või b kokku võtta järgmiselt: i) PM 2,5-osakesed 
ohustavad inimeste tervist, ii) PM 2,5 on välisõhus leiduvate inim tekkeliste tahkete osakeste 
taseme parem mõõdupuu ja iii) ei tohi jätta tähele panemata jäme damatest tahketest osakestest 
(vahemikus PM 2,5–PM 10) tulenevat ohtu. 
Ekspertarvamuse avalikustamiseks kasutatud vahendid  
Kõik ekspertide aruanded ja lepi ngud on avalikuks levitamiseks re gulaarselt Internetti üles 
laaditud. 
• Mõju hindamine 
Komisjon on uurinud järgmisi võimalu si, kuidas kontrollida inimeste kokkupuudet 
PM 2,5-osakestega. Kõikide variantide puhul eeldatakse, et PM 10-osakeste kehtivad 
piirväärtused jäävad jõusse. 
1) Püstitada PM 2,5-osakestega kokkupuute vähendamise eesmärk, mis tuleb saavutada 
2020. aastaks: vähendada PM 2,5-osakeste keskmist taustkontsentratsiooni 
linnakeskkonnas liikmesriigiti kindlaksmäär atud protsendimäära võrra aastatel 
2008-2010 mõõdetud keskmisest. Kõnealune eesmärk tuleb teostatavuse piires saavutada, kuid see ei ole õiguslikult siduv. 
2) Asendada PM
10-osakeste soovituslikud piirväärtused 2010. aastaks PM 2,5-osakeste 
aastase keskmise kontsentratsiooni õigus likult siduva piirväärtusega, mis tuleb 
saavutada aastaks 2015. Selline piirväärtus kujundataks eesmärgiga tagada 
 
ET 5   ET elanikkonna kaitstuse kõrge tase, ning see kehtiks kõikjal liikmesriikide 
territooriumil. 
3) Asendada PM 10-osakeste soovituslikud piir väärtused 2010. aastaks 25µgm-3 
PM 2,5-osakeste õiguslikult siduva aastase ke skmise kontsentratsiooni piiriga, mis 
tuleb saavutada aastaks 2010. Niisugune pi ir või lagi kujundatakse eesmärgiga 
vähendada põhjendamatult kõr get ohtu elanikkonnale. 
4) Asendada PM 10-osakeste soovituslikud piirväärtused 2010. aastaks PM 2,5-osakeste 
aastase keskmise kontsentratsiooni õiguslikult mittesiduva sihtmärgiga, mis võimaluste piires tuleb saavutada aastaks 2010. Selline sihtväärtus oleks arvuliselt 
identne teises (2) võimalu ses toodud piirväärtusega. 
5) Mitte midagi teha, st mitte kehtesta da mingeid nõudeid, et vähendada inimeste 
kokkupuudet PM
2,5-osakestega. 
Arvestades olulist mõju Euroopa majandusele, ei ole viies valik, mitte midagi tegemine, 
tõsiseltvõetav. Komisjon pakub esimese ja kolm anda võimaluse kombinatsiooni. Kõnealune 
kombinatsioon on kooskõlas WHOlt saadud parima te nõuannetega. Mõju hindamise aluseks 
olevad analüüsid näitavad, et ühesugune range piirväärtus ei ole majanduslikult nii tasuv kui 
esimene võimalus, kuna piirväärtuse mõju olek s kõige suurem enim saastatud piirkondades, 
mis ei pruugi olla piirkond, kus kõige r ohkem inimesi saastega kokku puutub. Eelistatud 
kombinatsioonist saadavat kasu on hinnatud 37–120 miljardile eurole aastas, selle kulusid 
ligikaudu 5 miljardile eurole aastas. 
Lihtsustamisele suunatud tegevus ja aruande nõuete ajakohastamine peaksid vähendama 
liikmesriikide halduskoormust, ehkki seda ei ole võimalik koguseliselt täpselt määratleda. Siiski nõuavad kõnealused ettepanekud õhu kval iteedi mõningat täiendavat järelevalvet, kuid 
sellega seotud kulud on väikesed, suurusjärgus mõni miljon eurot. See parandab meie arusaama õhusaastest ning peaks edaspidi võ imaldama õhu kvaliteedi hindamisel kuluka 
järelevalve asemel kasuta da rohkem modelleerimist. 
Komisjon viis läbi tööprogrammiga ettenäht ud mõjuhinnangu, mille aruanne on kättesaadav 
veebilehel http://europa.eu./dg/env/cafe/index
. 
3) E TTEPANEKU ÕIGUSLIKUD PÕHIALUSED  
• Kavandatava meetme kokkuvõte  
Käesoleva ettepaneku eesmärk on põhjali kult üle vaadata ja ühendada kehtiva acquis'  viis 
välisõhu kvaliteeti käsitlevat eri õigusakti üheks  direktiiviks. See li htsustab ja tõhustab 
oluliselt kehtivaid sätte id, eriti järelevalve ja aruandluse osas. Samuti ajakohastab ettepanek 
sätteid, kajastades uu si teadussaavutusi ja seades sisse kontrolli inimeste kokkupuute üle 
välisõhus leiduvate PM 2,5-osakestega. 
• Õiguslik alus  
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on asutamislepingu artikkel 175. 
• Subsidiaarsuse põhimõte  
Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse juhul, kui ettepanek ei kuulu ühenduse ainupädevusse. 
 
ET 6   ET Liikmesriikidel ei ole võimalik ettepaneku ees märke piisaval määral saavutada järgmistel 
põhjustel. 
Kehtivate õigusaktidega on kehtestatud õhukva liteedi miinimumstandardid kogu ühenduses 
ning sama põhimõtet järgitakse käesolevas lihts ustuses. Peale selle koosnevad õhus leiduvad 
tahked osakesed olulisel määral piiriülesest osisest ning seetõttu p eavad kõik liikmesriigid 
võtma meetmeid, et vähendada ohte kõigi liikmesriikide elanikele. 
Ühenduse tegevuse korral on eesmärgid paremi ni täidetavad järgmistel põhjustel. 
Käesoleva ettepaneku põhirõhk on muuta ja lih tsustada kehtivaid õigusakte, millega on 
sätestatud õhukvaliteedi miinimumstandardid kogu ühenduse ulatuses. Lisaks on PM
2,5-osakeste koostises oluline os a piiriülesel osisel, kuna kor d välisõhku paisatud või seal 
tekkinud saaste võib kanduda tuhandete kilomeetri te kaugusele. Seega nõuab probleemi ulatus 
kogu ühendust hõlmavaid meetmeid. 
Atmosfääriline modelleerimine ja õhusaaste mõõt mised näitavad ilma mingi kahtluseta, et 
ühes liikmesriigis õhku paisatud saaste suurendab te istes liikmesriikides mõõdetud saaste 
hulka. See näitab, et üksikud liikmesriigid ei s uuda neid probleeme eraldi lahendada ja on 
vaja kooskõlastatud meedet Euroopa Liidu tasandil. 
Käesolev ettepanek keskendub kehtiv ate õigusaktide lihtsustamisele. PM 2,5-osakeste puhul 
sätestatakse ettepanekus ühenduse eesmärgid  iga liikmesriigi jaoks, kuid jäetakse 
täidesaatmise vahendid asjaomase liikme sriigi otsustada, kindlustades seega 
miinimumstandarditele vastava õhukva liteedi kõigile ELi kodanikele. 
Seetõttu on ettepanek subsid iaarsuspõhimõttega kooskõlas. 
• Proportsionaalsuse põhimõte  
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõ ttega kooskõlas järgmistel põhjustel. 
Valitud õiguslik vahend on direktiiv, kuna 1) käesoleva ettepaneku eesmärk on lihtsustada 
olemasolevaid direktiive ja 2) sellega püstitatak se eesmärgid, jättes samal ajal täidesaatmise 
üksikasjad liikmesriikide pädevusse, kellel on täpsemad teadmised kohalikest oludest ja 
meetmetest, millega õhu kvaliteeti saaks parandada kõige kulutasuvamalt. 
Käesoleva ettepanekuga tahetakse lihtsustada  järelevalve- ja aruandlusnõudeid, võttes 
kasutusele jagatava infosüsteemi ja elektroon ilise aruandluse. Lisaks  tühistatakse teatud 
aruandlusnõuded. See vähendab liikmesriikide halduskoormust, kuigi vähendamise täpset 
ulatust ei ole veel võimalik määratleda. Ehkki  käesolev ettepanek näeb ette täiendavate 
järelevalvenõuete kehtestamist lühiajaliselt või keskmise pikkusega aja vältel, võimaldab see 
lõpuks teatavatest õhusaasteprobleemidest teadus likult paremini aru saada, mis omakorda 
peaks võimaldama kasutada õhukvaliteedi hindamisel kulukama järelevalve asemel rohkem modelleerimist. Seega võib järelevalvemeetmete arvel kokkuhoidu oodata pikema aja 
möödudes. 
 
ET 7   ET • Vahendite valik 
Kavandatav õiguslik vahend: direktiiv. 
Muud õigusaktid ei ole kohaldat avad järgmistel põhjustel: 
Käesoleva ettepaneku eesmärk on ühendada ja lihts ustada neli olemasolevat direktiivi ja üks 
nõukogu otsus üheks juriidilisek s dokumendiks. Võttes arvesse eespool öeldut, ning 
arvestades, et kehtivates õigusaktides on sätestatud ühenduse eesmärgid, kuid jäetakse 
täidesaatmise vahendid liikmesriikide otsustada,  on direktiiv sobivaim juriidiline dokument. 
4) E ELARVELISED VAHENDID  
Käesoleva ettepanekuga seotud teadusuuringut e kulud katavad liikmesriigid; lisandub ELi 
panus, mis on selleks otstarbeks komisjoni ettepanekul 2007.–2013. aasta finantsperspektiivi 
raames 7. teadusuuringute raamprogrammi jaoks  eelarvesse juba eraldatud. Peale nende 
meetmete ettepanek ühenduse eelarvet ei mõjuta. 
5) L ISAINFORMATSIOON  
• Lihtsustamine 
Ettepanekus on ette nähtud seadusandluse lihtsustamine ning ELi või siseriiklike 
ametivõimude haldusmenetluste lihtsustamine. 
Neli direktiivi ja üks nõukogu ot sus liidetakse üheks direktiiv iks. Tarbetud sä tted jäetakse 
välja, kooskõla eri õigusaktide vahel suurenda takse ja mittevajalikud kohustused jäetakse 
välja. Ebaolulised aruandekohustused jäetakse välja  ning eeldatakse, et edaspidine järelevalve 
toimub ainult elektroonilisel teel, vähendade s seega liikmesriikide halduskoormust. 
Aruande- ja järelevalvekohustust lihtsustataks e üleminekuga elektroonilisele aruandlusele. 
See peaks vähendama liikmesriikide siseriiklikku halduskoormust. 
Käesolev ettepanek on osa komisjoni kä imasolevast programmist ühenduse õigustiku 
uuendamiseks ja lihtsustamiseks ning komisjoni  töö- ja seadusandluskavast viite all 
CLWP 2004 1011 fiche  2005. 
• Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine  
Ettepaneku heakskiitmisele järgneb kehtiv ate õigusaktide kehtet uks tunnistamine. 
• Läbivaatamis-/muutmis-/aegumisklausel  
Komisjon vaatab PM 2,5-osakestega seotud sätted läbi viie  aasta jooksul alates käesoleva 
direktiivi vastuvõtmisest. Eelkõige töötab komisjon välja ja teeb ettepaneku kehtestada saasteainetega kokkupuute vähendamise õigusliku lt siduv kohustus, milles võetakse arvesse 
liikmesriikide õhukvaliteedi erinevat seisukorda  tulevikus ja vähendamispotentsiaali. 
 
ET 8   ET Vastavustabel  
Liikmesriigid peavad komisjonile edastama dire ktiivi siseriiklikku õigusse ülevõtvate sätete 
tekstid ning nende sätete ja käes oleva direktiivi vastavustabeli. 
• Euroopa Majanduspiirkond  
Kavandatud õigusakt käsitleb EM Pga seotud küsimust, mistõttu se da tuleks EMPle laiendada. 
• Ettepaneku üksikasjaline selgitus  
Kuna käesoleva ettepaneku põhirõhk on mitme õi gusakti läbivaatamisel ja liitmisel ning 
ülearuse teksti väljajätmisel, kirjeldatakse siin ainult kehtivates õigusaktides tehtavaid peamisi muutusi. 
III peatükk (Õhu kvaliteedi juhtimine): 
Komisjon ei tee ettepanekut muut a kehtivaid õhu kvaliteedi piirväärtusi, kuid teeb ettepaneku 
tugevdada kehtivaid sätteid, nii et liikmesriig id on mittevastavuste kõrvaldamiseks kohustatud 
ette valmistama ja rakendama kavasid ja programme. Kui liikmesriigid on võtnud kõik otstarbekohased meetmed, teeb komisjon siiski  ettepaneku võimaldada liikmeriikidel edasi 
lükata eesmärgi saavutamise kuupäeva saastat ud aladel, kus piirväärtused ei ole veel 
saavutatud, juhul kui teatud objek tiivsed kriteeriumid on täid etud. Kõigist ajapikendustest 
tuleb komisjoni teavitada. Lisaks kinnitab ko misjon kehtivates õigusaktides sätestatud 
kavatsust, mille kohaselt loodus likest allikatest pä rit saasteaineid arvesse ei võeta. 
Oluliste tõendite põhjal saab järeld ada, et tahked peenosakesed (PM
2,5) on ohtlikumad kui 
jämedamad tahked osakesed. Siiski ei  tohi jämedaid tahkeid osakesi 
(läbimõõduga 2,5-10 µm) tähelepanuta jätta. PM 2,5-osakeste kontrollimiseks on vaja uut 
lähenemist, et täiendada olemas olevaid kontrollimisi seoses PM 10-osakestega . Seda toetab 
tervise- ja keskkonnariskide teaduskomitee. Pakutud lähenemisviisiga määratakse kindlaks 
PM 2,5-osakeste kontsentratsiooni lagi välisõhu s, mis kehtestatakse elanikkonna kaitseks 
põhjendamatult kõrge ohu eest ni ng tuleb saavutada 2010. aastaks. Sellega kaasneks 
mittekohustuslik eesmärk mõõtmistulemuste st lähtudes vähendada ajavahemikul 
2010-2020 inimeste üldist kokkupuudet PM 2,5-osakestega kõigis liikmesriikides. 
Käesolevas ettepanekus on kavandatud ka teatavate saasteainete nagu PM 2,5-osakeste 
põhjalikum jälgimine. See võimaldab nimetatu d saasteaine kohta rohkem teadmisi koguda ja 
tulevikus parema tegevuspoliitika valida. Lisaks peaks kõnealune järelevalve lõpuks 
võimaldama õhusaaste ulatuse hindamisel modelleer imise ja objektiivse määramise meetodite 
laialdasemat kasutamist. Seetõttu oleks või malik kulukamat järelevalvet vähem kasutada. 
 
ET 9   ET V peatükk (Teave ja aruandlus): 
Komisjon teeb ettepaneku minna üle ühtsel infosüsteemil põhinevale elektroonilisele 
aruandlusele Euroopa ruumiandm ete infrastruktuuri (INSPIRE)1 raamistikus. Selline 
lähenemine vähendab bürokraatiat, lühend ab teabe liikumise aega, suurendab 
hindamissuutlikkust ja muudab teabe avalikkusele  kättesaadavamaks. T eabevahetust käsitleva 
otsuse sätted aruandlusmehhanismi kohta jäävad jõusse ajani, mil IN SPIRE direktiivi kohaselt 
võetakse vastu uued rakendussätted. 
                                                 
1 KOM(2004) 516 lõplik. 
 
ET 10   ET 2005/0183 (COD) 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta 
(EMPs kohaldatav tekst) 
EUROOPA PARLAMENT JA EU ROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutam islepingut, eriti selle artiklit 175, 
võttes arvesse komisjoni ettepanekut1, 
võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust2, 
võttes arvesse regioonide komitee arvamust3, 
tegutsedes asutamislepingu4 artiklis 251 sätestatud korras 
ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juu li 2002. aasta otsusega nr 1600/2002/EÜ
5 
vastu võetud kuuenda keskkonnaalase tegevu sprogrammiga määratakse kindlaks 
vajadus vähendada saaste tasemeni, mis minimeerib kahjustavat mõju inimeste 
tervisele (pöörates erilist tähelepanu tundlikele elanikegr uppidele) ja kogu 
keskkonnale, vajadus parandada õhu kvaliteedi järelevalvet ja hindamist, sealhulgas 
saasteainete sadestumist ning vajadus teavitada avalikkust. 
(2) Inimeste tervise ja kogu keskkonna kaits miseks tuleks kahjulike õhusaasteainete 
heiteid vältida, ennetada või vähendada  ning kehtestada välisõhule asjakohased 
standardid, võttes arvesse Maailma Terviseo rganisatsiooni asjakohaseid standardeid, 
suuniseid ja programme. 
(3) Nõukogu 27. septembri 1996. aasta direktiiv 96/62/EÜ välisõhu kvaliteedi hindamise 
ja juhtimise kohta6, nõukogu 22. aprilli 1999. aasta direktiiv 1999/30/EÜ 
vääveldioksiidi, lämmastikdioks iidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii 
piirtasemete kohta välisõhus7, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 
                                                 
1 ELT […], […], lk […]. 
2 ELT […], […], lk […]. 
3 ELT […], […], lk […]. 
4 Euroopa Parlamendi arvamus, […], nõukogu ühine seisukoht, […]. 
5 EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1. 
6 EÜT L 296, 21.11.1996, lk 55. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 
määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). 
7 EÜT L 163, 29.6.1 999, lk 41. Direktiivi on muudetud komisj oni otsusega 2001/744/EÜ (EÜT L 278, 
23.10.2001, lk 35). 
 
ET 11   ET 16. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/69/ EÜ benseeni ja süsinikmonooksiidide 
piirnormide kohta välisõhus8, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 
12. veebruari 2002. aasta direktiiv 2 002/3/EÜ välisõhu osoonisisalduse kohta9 ja 
nõukogu 27. jaanuari 1997. aasta otsus 97/101/ EÜ vastastikuse informatsiooni- ja 
andmevahetuse sisseseadmise kohta liikme sriikides välisõhu saastatust mõõtvate 
vaatlusvõrkude ja üksikute jaamade vahel10 tuleks uusimate tervisealaste ja 
teadussaavutuste ning liikmesriikide kogemust e lisamiseks oluliselt muuta. Selguse, 
lihtsustamise ja haldussuutlikkuse huvides on seetõttu asjakohane asendada need viis 
õigusakti ühe direktiiviga. 
(4) Kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta 
direktiivi 2004/107/EÜ arseeni, kaadmiumi,  elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste 
aromaatsete süsivesinike sisalduse kohta välisõhus11 rakendamise suhtes on saadud 
juba piisavalt kogemusi, siis võib nimeta tud direktiivi sätted ühendada käesoleva 
direktiiviga. 
(5) Õhu kvaliteedi hindamisel tuleks järgid a ühist lähenemisviisi vastavalt ühistele 
hindamiskriteeriumidele. Välisõhu kvalit eedi hindamisel tuleks arvesse võtta 
õhusaastega kokkupuutuva elanikkonna ja ökosüs teemide suurust. Seetõttu oleks 
asjakohane jagada liikmesriikide territoor iumid rahvastiku tihedust kajastades 
piirkondadeks või linnastuteks. 
(6) Et tagada õhusaaste kohta kogutud teabe esinduslikkus ja võrr eldavus kogu ühenduses, 
on oluline kasutada välisõhu kvaliteedi hi ndamisel standardseid mõõtmismeetodeid 
ning ühiseid kriteeriume mõõtejaamade pai knemise ja arvu kohta. Välisõhu kvaliteedi 
hindamiseks võib peale mõõtmise kasutada ka muid meetodeid, seetõttu on vaja 
määratleda selliste meetodite kasutamise  ja nõutava mõõtmistäpsuse kriteeriumid. 
(7) Taustkontsentratsioonide mõõtmise asukohas tuleks teha tahkete peenosakeste täpseid 
mõõtmisi, et paremini mõista selle saaste aine mõju ja välja kujundada asjakohased 
tegevuspõhimõtted. Sellised mõõtmised peavad olema tehtud kooskõlas õhusaasteainete kauglevi järelevalve ja hindamise Euroopa koostööprogrammi 
(EMEP) nõuetega vastavalt 1979. aasta piiriü lese õhusaaste kauglev i konventsioonile, 
mis on kinnitatud nõukogu 11. juuni 1981. aasta otsusega 81/462/EMÜ
12. 
(8) Kohtades, kus õhukvaliteedi seisund juba h ea on, tuleb seda säilitada või parendada. 
Kui õhukvaliteedi standardeid ületatakse, p eavad liikmesriigid võtma meetmed, et 
saavutada vastavus kindlaksmääratud väärtust ele, jättes arvestusest välja talvisest 
teede liivatamisest põhjustatud ületamised. 
(9) Õhusaaste poolt taimkattele avaldatava d riskid on kõige suuremad väljaspool 
linnapiirkondi, kus selline taimkate asub. Selliste riskide hindamisel ning õhukvaliteedi standarditele vasta vuse järgimisel tuleb seepär ast keskenduda väljaspool 
asulaid asuvatele kohtadele. 
                                                
 
8 EÜT L 313, 13.12.2000, lk 12. 
9 EÜT L 67, 9.3.2002, lk 14. 
10 EÜT L 35, 5.2.1997, lk 14. Otsust on muudetud komisjoni otsusega 2001/752/EÜ (EÜT L 282, 
26.10.2001, lk 69). 
11 ELT L 23, 26.1.2005, lk 3. 
12 EÜT L 171, 27.6.1981, lk 11 
 
ET 12   ET (10) Tahked peenosakesed (PM 2,5) avaldavad inimeste tervisele olulist negatiivset mõju. 
Siiski ei ole veel kindlaks m ääratud piiri, millest allpool PM 2,5-osakesed inimeste 
tervisele ohtu ei kujuta. Seetõttu ei tohi ks nimetatud saasteainet reguleerida samal 
viisil kui teisi õhusaasteaineid. Kõneal use lähenemisviisi eesmärk peaks olema 
saasteainete sisalduse üldi ne vähendamine linnapiirkonda de taustkontsentratsiooni 
alal, et tagada paranenud õhukvaliteet suur ele osale elanikkonnast. Siiski tuleks 
kõnealust lähenemisviisi kombineerida kontsentra tsiooni absoluutse laega, et tagada 
kõikjal tervisekaitse miinimumtaseme. 
(11) Olemasolevad pikaajalised eesmärgid – tagada inimeste tervisele, taimestikule ja 
ökosüsteemidele tõhus kaitse osooniga kokku puutumisest tuleneva kahjuliku mõju 
vastu – peaksid jääma muutumatuks. Elani kkonna ning selle tundlik e rühmade tervise 
kaitseks tuleks kindlak s määrata osooni häire- ja t eavitamistase lühiajalise kokkupuute 
korral kõrgendatud osoonisisa ldusega. Nimetatud tasemed peaksid andma tõuke 
üldsuse laialdaseks teavitamiseks saaste ga kokkupuute ohtudest ning asjakohaste 
lühiajaliste meetmete võtmiseks, et vä hendada osoonisisaldust piirkondades, kus 
häiretase on ületatud. 
(12) Osoon on piiriülene saas teaine, mis moodustub atmosfäär is esmaste saasteainete 
heidetest, mida käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta 
direktiivis 2001/81/EÜ teatavate õhusaaste ainete siseriiklike ülemmäärade kohta13. 
Õhu kvaliteedi lühi- ja pikaajaliste eesmärkid e saavutamisel seoses osooniga tuleks 
edu määratleda direktiivis 2001/81/EÜ sätestatud eesmärkide ning heitkoguste 
ülemmäärade kaudu. 
(13) Osooni statsionaarsed mõõtmised peak sid olema kohustuslikud piirkondades, kus 
pikaajalised eesmärgid on ületatud. Täienda vate hindamisvahendite  kasutamine peaks 
olema lubatud, et vähendada stat sionaarsete proovivõtukohtade arvu. 
(14) Looduslikest allikatest päri t saasteainete heitkoguseid on  võimalik mõõta, kuid mitte 
kontrollida. Kui looduslikest allikatest pärit saasteainete  osa välisõhus on võimalik 
määrata piisava kindlusega, tuleks selle õhu kvaliteedi piirväärtust e hindamisel maha 
arvata. 
(15) Õhu kvaliteedi kehtivad piirväärtused peaksid jääma muutmata, ehkki ajavahemikku, 
mille jooksul neile vastavus tuleb saa vutada, peaks olema võimalik pikendada 
konkreetsetes piirkondades ja linnastutes,  kus asjakohaste reostustõrjemeetmete 
rakendamisest olenemata võib vastavuse saavutamisel esineda teravaid probleeme. Teatavale piirkonnale või linnastule antud ajapikendusega peab kaasnema põhjalik 
plaan, et tagada vastavus kõnealus e pikendatud ajavahemiku jooksul. 
(16) Piirkondadele ja linnastutele, kus saasteai nete sisaldus välisõhus ületab olulisi õhu 
kvaliteedistandardeid ja mõnda ajutiselt koh aldatud ülemmäära, tu leks välja töötada 
kavad või programmid. Õhusaastet tekitavad pa ljud erinevad allikad ja tegevused. Et 
tagada erinevate lähenemisviiside ühtsus, pe aksid sellised kavad ja programmid olema 
järjepidevad ning ühildatud kavade ja programmidega, mis on ette valmistatud 
vastavalt Euroopa Parlame ndi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta 
direktiivile 2001/80/EÜ teatavate suurte st põletusseadmetest õhku eralduvate 
                                                
 
13 EÜT L 309, 27.11.2001, lk 22. Direktiiv i on muudetud 2003. aa sta ühinemisaktiga. 
 
ET 13   ET saasteainete piiramise kohta14, direktiivile 2001/81/EÜ ja  Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 25. juuni 2002. aasta direktiivile 2002 /49/EÜ, mis on seotud keskkonnamüra 
hindamise ja kontrollimisega15. 
(17) Tuleks koostada tegevusplaanid, näidates  ära meetmed, mis tuleb võtta lühikese aja 
jooksul, kui täheldatakse ühe või enam a olulise õhu kvali teedistandardi või 
häiretaseme ületamise ohtu, et vähendada se llist ohtu ja lühendada selle kestust. 
Osooni suhtes tuleks sellistes lühiajaliste s tegevuskavades arvesse võtta komisjoni 
19. märtsi 2004. aasta otsust 2004/279/EÜ, mis käsitleb ju hendit, kuidas rakendada 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/3/EÜ välisõhu osoonisisalduse kohta
16. 
(18) Selliste kavade ja programmide eesmärk on õhu kvaliteedi ja keskkonna otsene 
parandamine ja neile ei peaks laienema Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiiv 2001/42/EÜ  teatavate kavade ja programmide 
keskkonnamõju hindamise kohta
17. 
(19) Liikmesriigid peaksid üksteisega konsulte erima, kui mõni saasteaine tase ületab või 
tõenäoliselt ületab pärast teis es liikmesriigis aset leidnud suuremat saastet olulisi õhu 
kvaliteedistandardeid ja ületamismäära või, olenevalt olukor rast, häiretaset. 
Konkreetsete saasteainete, nagu osoon ja tahke d osakesed, piiriülese  laadi tõttu võib 
vaja minna naaberliikmesriikide kooskõlas tatud tegevust kavade, programmide ja 
lühiajaliste tegevuskavade koostamisel ja ra kendamisel ning avalikkuse teavitamisel. 
Liikmesriigid peaksid vajaduse korral tegema koostööd kolmandate riikidega, kusjuures erilist rõhku tuleks panna kandi daatriikide varasele osalemisele. 
(20) Liikmesriikidel ja komisjonil tuleb koguda, vahetada ja levitada teavet õhu kvaliteedi 
kohta, et paremini mõista õhusaaste  mõju ja kujundada asjakohased 
tegevuspõhimõtted. Ajakohastatud teave kõikide reguleeritav ate saasteai nete kohta 
välisõhus tuleks avalikkusele kor rapäraselt kättesaadavaks teha. 
(21) Õhu kvaliteeti käsitleva teabe paremaks käitlemiseks ja võrdlemiseks tuleks andmed 
komisjonile edastada ühtses vormis. 
(22) Õhukvaliteedi andmete esitamise, hinda mise ja aruandmise korda tuleb kohandada 
nõnda, et peamise vahendina teabe kättesaadavaks tegemisel oleks võimalik kasutada elektroonilisi sidevahendeid ja internetti  ning et need protseduurid vastaks 
direktiivile […]
18. 
(23) On asjakohane ette näha võimalu s kohandada välisõhu kvaliteedi hindamiseks 
kasutatavaid kriteeriume ja meetodeid va stavalt teaduse ja te hnika arengule ja 
esitatavale teabele. Kui võimalik, tuleks õhu kvaliteedi modelleerimiseks kohaldada ka 
standardmeetodeid. 
                                                 
14 EÜT L 309, 27.11.2001, lk 1. Direktiiv i on muudetud 2003. aa sta ühinemisaktiga. 
15 EÜT L 189, 18.7.2002, lk 12. 
16 ELT L 87, 25.3.2004, lk 50. 
17 EÜT L 197, 21.7.2001, lk 30. 
18 ELT L […], […], lk […]. 
 
ET 14   ET (24) Kuna liikmesriigid üksi ei saa täiel määral saavutada käesoleva direktiivi 
õhukvaliteediga seotud eesmärke, mis õhusaas teainete piiriülese  laadi tõttu on 
paremini saavutatavad ühenduse tasandil,  võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas 
asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subs idiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis 
sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt  ei ulatu käesolev direktiiv kaugemale 
nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikest piiridest. 
(25) Liikmesriigid peaksid koostama reeglid käesoleva direktiivi sä tete rikkumise korral 
kohaldatavate karistuste kohta ning tagama , et neid reegleid täidetakse. Need 
karistused peaksid olema tõhusa d, proportsionaalsed ja hoiatavad. 
(26) Käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud õigusaktide teatud sätted peaksid jääma 
jõusse, et tagada lämmastikdioksiidi suht es kehtivate õhu kvaliteedi piirtasemete 
jätkuv kehtimine, kuni need asendataks e alates 1. jaanuarist 2010, samuti 
õhukvaliteedi aruandlust kajastavad sätted, kuni on vastu võetud uued 
rakendusmeetmed, ja jätkuv kohustus õhu kvaliteedi esialgseks hindamiseks vastavalt direktiivile 2004/107/EÜ. 
(27) Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusse  ülevõtmise kohustust tuleks piirata nende 
sätete suhtes, mille sisu on võrreldes varasemate direktiividega muutunud. Kohustus 
võtta üle muutmata sätted tuleneb varasematest direktiividest. 
(28) Käesolevas direktiivis austatakse põhi õigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu 
põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige püütakse  käesolevas direktiivis 
toetada kõrgetasemeliste keskkonnakaitse ja keskkonn akvaliteedi parandamise 
põhimõtete integreerimist ühenduse poliitika sse vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste 
harta artiklis 37 sätestatud  säästva arengu põhimõttele. 
(29) Käesoleva direktiivi kohaldamiseks va jalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas 
nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ,  millega kehtestatakse komisjoni 
rakendusvolituste kasutamise menetlused
19, 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: 
I peatükk 
Üldsätted 
Artikkel 1 
Eesmärk 
Käesoleva direktiiviga sätestatakse meetmed, mille eesmärgid on järgmised: 
(1) määratleda ja püstitada välisõhu kvaliteed i eesmärgid, et ära hoida või vähendada 
kahjulikku mõju inimeste tervisele ja kogu keskkonnale; 
                                                 
19 EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. 
 
ET 15   ET (2) hinnata välisõhu kvaliteeti liikmesriikides üh iste meetodite ja kriteeriumide põhjal 
ning eriti hinnata teatud saaste ainete sisaldust välisõhus; 
(3) esitada teavet välisõhu kvaliteedi kohta, et ai data võidelda saaste ja selle kaasnähtuste 
vastu ning jälgida pikaajalisi suundumusi ja edusamme, mis tuleneva d siseriiklikest ja 
ühenduse meetmetest; 
(4) tagada, et selline teave välisõhu kohta tehakse kättesaadavaks üldsusele; 
(5) säilitada õhu kvaliteeti, kui see on juba hea, ning parandada seda muudel juhtudel; 
(6) soodustada liikmesriikide koostööd õhusaaste vähendamisel. 
Artikkel 2 
Definitsioonid 
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 
(1) välisõhk  – hooneväline troposfääri õhk, välja arvatud õhk töökohtades; 
(2) saasteaine  – igasugune välisõhus olev aine, mis võib kahjustada inimeste tervist ja/või 
kogu keskkonda; 
(3) tase – saasteaine sisaldus välisõhus või sealt teatava aja jooksul pi ndadele sadestumise 
määr; 
(4) hindamine  – igasugune meetod saas teaine taseme mõõtmiseks, arvutamiseks, 
hinnanguliseks määramiseks või prognoosimiseks; 
(5) piirväärtus  – tase, mis on kehtestatud teadus likult põhjendatud teadmiste alusel 
eesmärgiga vältida, ennetada või vähendada  saasteaine kahjulikku mõju inimeste 
tervisele ja kogu keskkonnale; piirväärtus tuleb saavutada teatava tähtaja jooksul ning 
hiljem ei tohi seda ületada; 
(6) kontsentratsiooni lagi  – tase, mis on kehtestatud teaduslikult põhjendatud teadmiste 
alusel eesmärgiga vältida põhjendamatult kõrget ohtu inimeste tervisele, tuleb 
saavutada teatava tähtaja jooksul ja  hiljem ei tohi seda ületada; 
(7) kriitiline tase  – tase, mis on kehtestatud teadus likult põhjendatud teadmiste alusel, 
mille ületamisel võib tõenäoliselt ilmneda ot sene kahjustav toime mõnele vastuvõtjale 
nagu taimed, puud või ökosüsteemid, kuid mitte inimestele; 
(8) lubatud ületamismäär  – piirtaseme protsentides väljendatud osa, mille võrra piirtaset 
võib käesolevas direktiivis sä testatud tingimustel ületada; 
(9) sihtväärtus  – tase, mis on kehtestatud eesmärgiga vältida kahjulikke mõjusid inimeste 
tervisele ja kogu keskkonnale ning mis tu leb võimaluse korral saavutada teatava 
tähtaja jooksul; 
 
ET 16   ET (10) häiretase  – tase, mille ületamisel kujutab lühiajaline kokkupuude saastatud õhuga ohtu 
elanikkonna tervisele ja mille puhul liikmesr iigid peavad viivitamata meetmeid võtma; 
(11) teavitamistase  – tase, mille ületamisel kujutab lühiajaline kokkupuude saastatud õhuga 
ohtu eelkõige elanikkonna tundlike osade terv isele ja mille puhul vajatakse kohest ja 
asjakohast teavet; 
(12) ülemine hindamispiir  – tase, millest allpool võib välisõhu kvaliteedi hindamiseks 
kasutada mõõtmiste ja modelleerimismeetodite kombinatsioone; 
(13) alumine hindamispiir  – tase, millest allpool võib välisõhu kvaliteedi hindamiseks 
kasutada ainult modelleerimist või objektiivse määramise meetodeid; 
(14) pikaajaline eesmärk  – inimeste tervisele ja kes kkonnale tõhusat kaitset pakkuv tase, 
kuhu tuleb jõuda pika aja jooksul, kui see ei ole saavutatav proportsionaalsete 
meetmetega; 
(15) piirkond  – liikmesriigi territooriumi osa, mille liikmesriik on õhu kvaliteedi 
hindamiseks ja juhtimiseks ise piiritlenud; 
(16) linnastu  –piirkond, kus elanike arv on üle 250 0 00 inimese või piirkond, kus elanike 
arv on 250 000 inimest või vähem, kusjuures asustustiheduse km2 kohta kehtestab 
liikmesriik; 
(17) PM 10-osake  – tahke osake, mis vastav alt standardile EN 12341 läbib 
10 aerodünaamilise diameetriga mõõduselektiivse ava 50 protsendil juhtudest; 
(18) PM 2,5-osake  – tahke osake, mis vastavalt standardile EN 14907 läbib 
2,5 aerodünaamilise diameetriga mõõduselektiivse ava 50 protsendil juhtudest; 
(19) keskmise kokkupuute näitaja  – liikmesriigi kogu territooriumil linnakeskkonna 
taustkontsentratsiooni mõõtmiste põhj al määratletud ja elanikkonna kokkupuudet 
iseloomustav keskmine tase; 
(20) kokkupuute vähendamise sihtmärk  – keskmise kokkupuute näit aja protsentuaalne 
vähendamine, kehtestatud eesmärgiga vähendada kahjulikke mõjusid inimeste 
tervisele, tuleb saavutada teatud tähtaja jooksul; 
(21) linnakeskkonna taustpiirkonnad  – kohad linnapiirkonnas, mille ilmsed saastetasemed 
iseloomustavad linnaelanikkonna üldist  saasteainetega kokkupuute määra; 
(22) lämmastikoksiidid  – lämmastikmonooksiidi (lämmasti koksiid) ja lämmastikdioksiidi 
sisalduse suhte summa (ppb v) väljendatuna lämmastikdioks iidi massikontsentratsiooni 
ühikutes (µg/m3); 
(23) statsionaarsed mõõtmsede  – mõõtmised kindlas kohas ka s pidevalt või pisteliste 
proovide abil, et teha kindlaks saast eainete tasemed vastavalt nõutavaile 
andmekvaliteedi normidele; 
(24) indikaatormõõtmised  – mõõtmised, mis ei pea vastama nii rangetele kva liteedinõuetele 
kui statsionaarsed mõõtmised; 
 
ET 17   ET (25) lenduvad orgaanilised ühendid (LOÜ) – kõik inimtekkelised ja biogeneetilised 
orgaanilised ühendid, välja arvatud metaan, mis võiva d päikesevalguse toimel 
lämmastikoksiididega reageerides tekitada fotokeemilisi oksüdante. 
Artikkel 3 
Kohustused 
1. Liikmesriigid määravad asjakohastel tasa nditel pädevad asutused  ja organid, kelle 
ülesanded on järgmised: 
a) välisõhu kvaliteedi hindamine;  b) mõõtesüsteemide (meetodid, seadmed, võrgud, laborid) heakskiitmine; c) mõõtmistäpsuse tagamine; d) hindamismeetodite analüüs; e) kogu ühendust hõlmavate komisjoni ko rraldatavate kvaliteeditagamise 
programmide koordineerim ine oma territooriumil; 
f) koostöö teiste liikmesriikide ja komisjoniga. Vajaduse korral järgivad pädevad ametiasutused I lisa jaotist C. 
2. Liikmesriigid teavitavad üldsust, milline pädev ametiasutus või organ on määratud 
lõikes 1 nimetatud ülesannete täitmiseks. 
II peatükk 
Välisõhu kvaliteedi hindamine 
1. JAGU  
ÜLDISED MÄRKUSED  
Artikkel 4 
Piirkondade ja linnastute määramine 
Liikmesriigid määravad piirkonnad ja linnast ud kogu oma territooriu mil. Õhu kvaliteedi 
hindamist ja õhu kvaliteedi juhtimist teha kse kõigis piirkondades ja linnastutes. 
 
ET 18   ET 2. JAGU  
VÄLISÕHU KVALITEEDI HINDAMINE VÄÄVELDIOKSIIDI , LÄMMASTIKDIOKSIIDI 
JA LÄMMASTIKOKSIIDIDE , TAHKETE OSAKESTE , PLII, BENSEENI JA 
SÜSINIKMONOOKSIIDI SUHTES  
Artikkel 5 
Hindamisrežiim 
1. Inimeste tervise ja taimkatte ka itseks kohaldatakse vääveldioksiidi, 
lämmastikdioksiidi ja lämmastikoks iidide, tahkete osakeste (PM 10 ja PM 2,5), plii, 
benseeni ja süsinikmonooksiidi puhul II lisa A jaos määratletud ülemisi ja alumisi 
hindamispiire. 
Piirkonnad ja linnastud liigitatakse neist hindamispiiridest lähtudes. 
2. Lõikes 1 viidatud liigendus vaadatakse läbi vähemalt üks kord viie aasta jooksul 
vastavalt II lisa B jaos sätestatud korrale. 
Märkimisväärsete muudatuste korral te gevuses, mis mõjutab vääveldioksiidi, 
lämmastikdioksiidi või vajaduse korral lä mmastikoksiidide, tahkete osakeste 
(PM 10, PM 2,5), plii, benseeni või süsinikmonooksiid i sisaldust välisõhus, vaadatakse 
siiski liigitus läbi sagedamini. 
Artikkel 6 
Hindamiskriteeriumid 
1. Liikmesriigid hindavad välisõhu kvaliteeti artiklis 5 viidatud saasteainete suhtes 
kogu oma territooriumil vastavalt käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud 
kriteeriumidele. 
2. Kõigis piirkondades ja linnastutes, kus lõ ikes 1 viidatud saasteainete tase välisõhus 
ületab nende saasteainete ülemist hi ndamispiiri, tuleb välisõhu kvaliteedi 
hindamiseks kasutada statsionaarseid mõõt misi. Et saada piisavalt teavet välisõhu 
kvaliteedi kohta võib neid statsi onaarseid mõõtmisi täiendada 
modelleerimismeetodite ja/või indikaatormõõtmistega. 
3. Kõigis piirkondades ja linnastutes, kus lõ ikes 1 viidatud saasteainete tase välisõhus 
on madalam nende saasteainete ülemisest hindamispiirist, võib välisõhu kvaliteedi hindamiseks kasutada statsionaarsete m õõtmiste, modelleerimismeetodite ja/või 
indikaatormõõtmiste kombinatsiooni. 
4. Kõigis piirkondades ja linnastutes, kus lõik es 1 nimetatud saasteai nete tase välisõhus 
on madalam nende saasteainete alumisest hindamispiirist, peak s välisõhu kvaliteedi 
hindamiseks olema piisav kasutada ainul t modelleerimise või objektiivse hinnangu 
või mõlema andmise meetodeid. 
 
ET 19   ET 5. Lisaks lõigetes 2, 3 ja 4 nimetatud hinda mistele tuleb teostada mõõtmised suurtest 
õhureostusallikatest eemal asuvates taustpii rkondades, mis annaksid teavet vähemalt 
tahkete osakeste (PM 2,5) aastase keskmise massikontsentratsiooni ja keemilise 
koostise kohta ning need tule b läbi viia järgmistest kriteeriumidest lähtuvalt: 
a) iga 100 000 km2 kohta tuleb rajada üks proovivõtukoht; 
b) iga liikmesriik rajab vähemalt ühe mõõtejaama, ent liikmesriigid võivad 
selleks, et saavutada vajalik mõõtej aamade arv ning nendevaheline vahemaa, 
naaberliikmesriigiga kokkuleppel rajada ühe või mitu ühist mõõtejaama, mis hõlmavad naaberpiirkondi; 
c) vajaduse korral koordineeritakse järeleva lvet õhusaasteainete kauglevi seire ja 
hindamise Euroopa koostööprogrammi  (EMEP) seirestrateegia ja 
mõõtmisprogrammi abil; 
d) tahkete osakeste massimõõtmiste andmekvaliteedi normide suhtes 
kohaldatakse I lisa A jagu ja IV lisa tervikuna. 
Liikmesriigid teavitavad komisjoni ka mõõtmismeetoditest, mida nad kasutavad 
tahkete osakeste (PM
2,5) keemilise koostise mõõtmiseks. 
Artikkel 7 
Proovivõtukohad 
1. Välisõhus sisalduva vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, 
tahkete osakeste (PM 10, PM 2,5), plii, benseeni ja süsinikmonooksiidi mõõtmise 
proovivõtukohtade paiknemine määratak se vastavalt III lisas sätestatud 
kriteeriumidele. 
2. Piirkondades ja linnastutes, kus stat sionaarsed mõõtmised on õhu kvaliteedi 
hindamiseks ainus teabeallikas, peab  proovivõtukohtade arv iga asjakohase 
saasteaine kohta olema mitte väiksem kui V lisa A jaos sätestatud väikseim 
proovivõtukohtade arv. 
Piirkondades ja linnastutes, kus lisa ks statsionaarsete  proovivõtukohtade 
mõõtmisandmetele on kättesaadav ka õhu kvaliteedi modelleerimise ja/või 
indikaatormõõtmise abil saadud teav e, võib V lisa A jaos määratud 
proovivõtukohtade üldarvu siiski vähendada  50% võrra järgmistel tingimustel: 
a) täiendavad meetodid tagavad õhukva liteedi hindamiseks küllaldase teabe 
piirväärtuste, kontsentratsiooni lage de või häiretasemete kohta, samuti 
nõuetekohase teabe üldsuse teavitamiseks; 
b) loodavate proovivõtukohtade arv ja  vahemaa teiste mõõtmismeetodite 
rakendamise kohtadeni on küllaldane, et teha asjassepuutuv saas teaine kindlaks 
vastavalt I lisa A jaos kindlaksmääratud andmekvaliteedinormidele ning võimaldavad saada I lisa B jaos e ttenähtud kriteeriumidele vastavad 
hindamistulemused. 
 
ET 20   ET Teises taandes viidatud juhtumil võetakse õhukvaliteedi hindamisel  piirväärtuste või 
kontsentratsiooni lae suhtes arvesse mode lleerimise ja/või indikaatormõõtmise 
tulemused. 
Artikkel 8 
Mõõtmise standardmeetodid 
Liikmesriigid kohaldavad VI lisa A ja C jaos  sätestatud mõõtmise standardmeetodeid ja 
kriteeriume. 
Muid mõõtmismeetodeid võib kasutada vastaval t VI lisa B jaos sätestatud tingimustele. 
3. JAGU  
VÄLISÕHU KVALITEEDI HINDAMINE OSOONI SUHTES  
Artikkel 9 
Hindamiskriteeriumid 
1. Piirkondades ja linnastutes, kus osoonisisaldus on viimase viie mõõteaasta ükskõik 
millisel aastal ületanud VII lisa A3 ja os sätestatud pikaajalise eesmärgi, on 
statsionaarne mõõtmine kohustuslik. 
2. Kui osa viie aasta andmetest puudub, võivad liikmesriigid selleks, et kindlaks teha, 
kas lõikes 1 osutatud pikaajalised eesmärgid  on viie aasta jooksul ületatud, ühendada 
andmed, mis on saadud oletatavatest kõrgeim at saastatuse taset iseloomustavatest 
kohtadest ühe ja sama aja lühematel mõõtmisperioodidel, ning emissiooni 
andmekogudest ja modelleerimisest saadud andmed. 
Artikkel 10 
Välisõhus sisalduva osooni proovivõtukohtade paiknemine 
1. Välisõhus sisalduva osooni proovivõtukohtade paiknemine  määratakse kindlaks 
vastavalt VIII lisas ette nähtud kriteeriumidele. 
2. Statsionaarsete proovivõtukohtade väikse im arv osoonisisalduse pidevaks 
mõõtmiseks piirkondades või linnastutes , kus mõõtmised on õhukvaliteedi hindamise 
ainsaks teabeallikaks, ei tohi olla väik sem kui IX lisa A jaos kindlaks määratud 
väikseim proovivõtukohtade arv. 
Piirkondades ja linnastutes, kus lisa ks statsionaarsete  proovivõtukohtade 
mõõtmisandmetele on kättesaadav ka õhu kvaliteedi modelleerimise ja/või 
indikaatormõõtmise abil saadud teave, võib siiski IX lisa A jaos  kindlaksmääratud 
proovivõtukohtade arvu vähendada  järgmistel tingimustel: 
 
ET 21   ET a) täiendavad meetodid tagavad õhukva liteedi hindamiseks piisava teabe 
sihtväärtuste, pikaajaliste eesmärkide,  teavitamis- ja häiretasemete kohta; 
b) loodavate proovivõtukohtade arv ja  vahemaa teiste mõõtmismeetodite 
rakendamise kohtadeni on küllaldane, et teha osoonisisaldus  kindlaks vastavalt 
I lisa A jaos kindlaksmääratud andmekvaliteedinormidele ning võimaldavad saada I lisa B jaos ettenähtud kriteeriu midele vastavad hindamistulemused; 
c) igas piirkonnas või linnastus on vähemalt üks proovivõtukoht kahe miljoni 
elaniku kohta või üks proovivõtukoht 50 000 km
2 kohta, olenevalt sellest, 
kummal juhul on proovivõtukohtade arv suurem, kuid mitte vähem kui üks 
proovivõtukoht igas piirkonnas või linnastus; 
d) lämmastikdioksiidi mõõdetakse kõigi s ülejäänud proovivõ tukohtades, välja 
arvatud maapiirkonna taustkontse ntratsioonide mõõtejaamades. 
Teises taandes viidatud juhul võetakse õhukva liteedi hindamisel sihtväärtuste suhtes 
arvesse modelleerimise ja/või indikaatormõõtmise tulemused. 
3. Lämmastikdioksiidi mõõdetakse vähemalt poo ltes IX lisa A jaos ettenähtud osooni 
proovivõtukohtadest. Seda mõõdetakse pide valt, välja arvatud VIII lisa A jaos 
viidatud maapiirkonna taustkontsentratsiooni de mõõtejaamades, kus  võib kasutada 
muid mõõtemeetodeid. 
4. Neis piirkondades ja linna stutes, kus möödunud viieaastase mõõteperioodi igal aastal 
on tasemed pikaajaliste eesmärkide väärtustest väiksemad, määratakse 
statsionaarseteks mõõtmist eks ettenähtud proovivõtukohtad e arv kindlaks IX lisa 
B jao kohaselt. 
5. Iga liikmesriik tagab, et tema territooriumil seatakse sisse ja töötab vähemalt üks 
proovivõtukoht, mis annab andmeid X lisas loetletud osooni eellaste 
kontsentratsioonide kohta. Iga liikmesriik m äärab X lisas sätestatud meetodeid ja 
eesmärke arvesse võttes mõõtejaamade arvu ja koha, kus mõõdetakse osooni eellaste 
sisaldust. 
Artikkel 11 
Mõõtmise standardmeetodid 
1. Liikmesriigid kohaldavad osooni mõõtmiseks VI lisa A jaos sätestatud 
standardmeetodit. Muid mõõtmismeetodeid võ ib kasutada vastavalt VI lisa B jaos 
sätestatud tingimustele. 
2. Iga liikmesriik teatab komisjonile meetoditest, mida ta kasutab X lisas loetletud 
LOÜ proovide võtmiseks ja mõõtmiseks. 
 
ET 22   ET III peatükk 
Välisõhu kvaliteedi juhtimine 
Artikkel 12 
Nõuded piirkondades, kus saasteaine te tase on piirväärtustest ja 
kontsentratsioonilagedest madalam 
Piirkondades ja linnastutes, kus vääv eldioksiidi, lämmastikdioksiidi, PM 10-osakeste, 
PM 2,5-osakeste, plii, benseeni ja süsinikm onooksiidi tasemed välisõhus on madalamad 
vastavatest XI ja XIV lisas kindlaksmääratud piirväärtustest või kontse ntratsiooni lagedest, 
hoiavad liikmesriigid õhukvaliteed i sellist seisundit muutumatuna. 
Artikkel 13 
Inimeste tervise kaitseks  ettenähtud piirväärtused 
1. Liikmesriigid tagavad, et nende territ ooriumidel ei ületaks vääveldioksiidi, PM 10, plii 
ja süsinikmonooksiidi tasemed välisõhus lis as XI kindlaksmääratud piirväärtusi. 
Lämmastikdioksiidi ja benseeni suhtes XI li sas määratletud piir väärtusi ei tohi 
ületada alates selles lisas märgitud tähtaegadest. 
XI lisas sätestatud lubatud ületamism äära kohaldatakse vastavalt artiklile 21. 
2. Välisõhus vääveldioksiidi ja lämmastikdioksi idi sisalduse häiretasemed on sätestatud 
XII lisa A jaos. 
3. Liikmesriigid võivad kindlaks määrata piirkonnad või linnastud, kus PM 10-osakeste 
piirväärtused ületatakse pärast talvist teede liivatamist välisõhku sattuvate PM
10-osakeste tõttu. 
Liikmesriigid saadavad komisjonile sellis te piirkondade või li nnastute loetelud koos 
andmetega nendes esinevate PM 10-osakeste tasemete ja allikate kohta. 
Teavitades komisjoni kooskõlas artikliga 25, esitavad liikmesriigid ka vajaliku 
tõendmaterjali, mis näitab, et piirväärtuste ületamine on tingitud sellistest õhku 
sattunud osakestest ja et saastetaseme vähendamiseks on võetud otstarbekohased 
meetmed. 
Ilma et see piiraks artikli 19 kohaldamist, on liikmesriikidel käesoleva lõike esimeses 
taandes nimetatud piirkondade ja linnast ute jaoks vaja koostada artikliga 21 
ettenähtud kavad ja programmid, kui  ületamiste põhjuseks on muud PM 10-osakeste 
allikad kui talvine teede liivatamine. 
 
ET 23   ET Artikkel 14 
Kriitilised saastetasemed 
1. Liikmesriigid tagavad linnastutest eemal asuvates piirkondades ja muudes asulates 
vastavuse XIII lisas kindlaksmääratud kriitilistele saastetasemetele. 
Liikmesriigid võivad kohaldada kriitilisi saastetasemeid ka teistes linnastutes ja 
asulates, kus kahjulike mõjude oht on väga suur. 
2. Piirkondades ja linnastutes, kus stat sionaarsed mõõtmised on õhu kvaliteedi 
hindamise ainus teabeallikas, ei tohi  proovivõtukohtade arv olla väiksem kui 
määratletud V lisa C jaos. Kui teavet  saadakse indikaatormõõtmise või 
modelleerimise tulemusel,  võib proovivõtukohtade arvu vähendada poole võrra, kui 
asjaomaste saasteainete hinnangulist ta set on võimalik määrata kooskõlas I lisa 
A jaos kindlaksmääratud andmekvaliteedinormidega. 
Artikkel 15 
PM 2,5-osakestega kokkupuute vähendamise sihtmärk ja kontsentratsiooni lagi inimeste 
tervise kaitseks 
1. Liikmesriigid tagavad, et XIV lisas sätestatud PM 2,5-osakestega kokkupuute 
vähendamise sihtmärk saavutatakse selles lisas ettenähtud aja jooksul. 
2. PM 2,5-osakestega keskmise kokkupuute näitajat  hinnatakse XIV lis a A jao kohaselt. 
3. Iga liikmesriik tagab, et PM 2,5-osakestega keskmise kokkupuute näitaja 
proovivõtukohtade paiknemine ja arv tagaksid elanikkonna üldise kokkupuute 
asjakohase kajastamise vastavalt III lisale. Proovivõtukohtade arv ei tohi olla väiksem kui V lisa B jaos kindlaks määratud. 
4. Liikmesriigid tagavad, et PM
2,5-osakeste sisaldus välisõhus ei ületa kogu tema 
territooriumil XIV lisa C jaos sätestatud kont sentratsioonilage alates kõnealuses lisas 
märgitud tähtajast. 
5. XIV lisa C jaos sätestatud lubatud ületam ismäära kohaldatakse va stavalt artiklile 21. 
Artikkel 16 
Nõuded piirkondades ja linnastutes, ku s osoonitasemed ületavad pikaajalisi 
eesmärke  
1. Liikmesriigid tagavad, et VII lisas kindl aksmääratud sihtväärtused ja pikaajalised 
eesmärgid saavutatakse selles lisas märgitud tähtaja jooksul. 
2. Liikmesriigid tagavad, et piirkondade ja li nnastute jaoks, kus si htväärtus on ületatud, 
rakendatakse sihtväärtuse kasutusele võtmiseks alates VII lisa A2 jaos 
kindlaksmääratud kuupäevast vastavalt direktiivi 2001/81/EÜ artiklile 6 
 
ET 24   ET ettevalmistatud kava või programm, kui sihtväärtus ei ole saavutatav 
proportsionaalsete meetmete abil. 
Kui käesoleva direktiivi artikli 21 lõike 1 kohaselt on vaja koostada või rakendada 
kavad või programmid ka muude saasteaine te kui osooni osas, siis koostavad ja 
rakendavad liikmesriigid võimaluse korral kõiki asjaomaseid saasteaineid hõlmavad ühtsed tegevuskavad või programmid. 
3. Selliste piirkondade ja linnastute jaoks, kus osoonitasemed välisõhus on kõrgemad 
kui pikaajalised eesmärgid, kuid kindlak smääratud sihtväärtustest madalamad või 
nendega võrdsed, töötavad liikmesriigid välja ja rakendavad seal majanduslikult 
tõhusaid abinõusid, et saa vutada pikaajalised eesmärgid. Need meetmed peavad 
olema kooskõlas vähemalt kõigi lõikes 2 märgitud kavade ja programmidega. 
Artikkel 17 
Nõuded piirkondades ja linnastutes, kus osoonitasemed vastavad pikaajalistele 
eesmärkidele  
Liikmesriigid hoiavad osoonitasemed neis pi irkondades ja linnastutes, kus osoonitasemed 
vastavad pikaajalistele eesmärkidele, vast avatest väärtustest madalamal tasemel ning 
säilitavad proportsionaalsete meetmete abil sä ästvale arengule ning keskkonna- ja inimeste 
tervise kaitse kõrgele tasemele vastava parima välisõhu kvaliteedi, niivõrd kui sellised tegurid nagu osoonisaaste piiriülene laad ja ilmastikutingimused seda võimaldavad. 
Artikkel 18  
Teavitamis- või häiretaseme ül etamise korral nõutavad meetmed 
XII lisas määratletud teavitamistaseme või samas määtapetud mistahes häiretasemete 
ületamise korral võtavad liikmesriigid vajaliku d meetmed avalikkuse teavitamiseks raadio, 
televisiooni, ajakirjandusväljaa nnete või interneti vahendusel. 
Samuti edastavad liikmesriigid komisjonile v iivitamatult teabe saasteainete dokumenteeritud 
tasemete ning juhtumite kestuse kohta, mille jooksul ületati häire- või teavitamistaset.  
Artikkel 19  
Looduslikest allikatest  pärit heitkogused 
1. Liikmesriigid võivad määrata piirkonnad või linnastud, kus antud saasteaine 
piirtasemete või kontsentratsioonilagede ületamise põhjustavad looduslikud allikad. 
Liikmesriigid saadavad komisjonile selliste piirkondade ja linnastute loetelu koos 
andmetega nendes esinevate saasteainete tasemete ja allikate kohta ning tõendid, mis näitavad, et ületamised on ti ngitud looduslikest allikatest. 
 
ET 25   ET 2. Kui komisjoni on vastavalt lõikele 1 t eavitatud looduslikest allikatest põhjustatud 
ületamisest, ei käsitata kõnealust ületam ist ületamisena käesolevas direktiivis 
sätestatud tähenduses. 
Artikkel 20 
Tähtaja edasilükkamine ja teatavate piirväär tuste kohaldamise kohustusest lubatavad 
erandid 
1. Kui antud piirkond või linnastu ei suuda s aavutada lämmastikdioksiidi või benseeni 
piirtasemeid või PM 2,5-osakeste kontsentratsioonilage XI lisas või XIV lisa C jaos 
kindlaksmääratud tähtajaks, võib liikmesriik  need tähtajad kõnealuse piirkonna või 
linnastu osas maksimaalselt viieks aastak s edasi lükata järgmistel tingimustel: 
a) kooskõlas artikliga 21  on koostatud ja komisjonile edastatud kava või 
programm selle piirkonna või linnastu kohta, millega seoses edasilükkamist taotletakse; 
b) edasilükatava ajavahemiku jaoks on koostatud õhusaaste tõrje programm, mis 
sisaldab vähemalt XV lisa B jaos loet letud teavet ja näitab, et vastavus 
piirväärtustele või kontsent ratsioonilagedele saavutat akse enne uut tähtaega 
ning nimetatud programm on komisjonile edastatud. 
2. Kui teatud piirkonnas või linnastus osut ub XI lisas sätestat ud vääveldioksiidi, 
süsinikmonooksiidi, plii ja PM
10-osakeste piirväärtuse saavutamine siiski raskeks 
kohaspetsiifiliste levimisomaduste, ebasoods ate ilmastikutingimust e või piiriülese 
saasteleviku tõttu, vabastatakse liikmes riigid nende piirväärtuste rakendamise 
kohustusest kuni 31. detsembrini 2009. aastal, kui lõike 1 punktides a ja b sätestatud kohustused on täidetud. 
3. Kui liikmesriik kohaldab lõiget 1 või 2, peab ta tagama, et saasteainete piirväärtust 
või kontsentratsioonilage ei ületata rohkem kui XI või XIV lisas  iga saateaine puhul 
määratletud maksimaalse lubatud ületamismäära võrra. 
4. Liikmesriigid teatavad viivitamata kom isjonile oma seisukoha selles, kus on 
võimalik kohaldada lõiget 1 või 2, ning ed astavad lõikes 1 viidatud kavad või 
programmid ja õhusaaste tõrje program mi koos kogu olulise teabega, mida 
komisjonil on vaja, et hinnata, kas kõik asjakohased tingimused on täidetud. 
Kui komisjon ei ole esitanud vastuväiteid  üheksa kuu jooksul alates kõnealuse teabe 
saamisest, loetakse asjakohased tingimuse d lõike 1 või 2 rakendamiseks täidetuks. 
Kui esitatakse vastuväiteid, võib komis jon liikmesriikidelt nõuda kavade või 
programmide või reostustõrjekavade  kohandamist või uute esitamist. 
 
ET 26   ET IV peatükk 
Kavad ja programmid 
Artikkel 21  
Õhu kvaliteedi kavad ja programmid 
1. Kui teatud piirkondades või linnastutes s aasteainete tase välisõhus ületab mõnda 
piirväärtust või sihtväärtust  või kontsentratsiooni lage võ i mõnda asjakohast lubatud 
ületamismäära, peavad liikmesriigid tagama , et nende piirkondade ja linnastute jaoks 
on koostatud kavad või programmid vastavate XI ja XIV lisas määratletud piir- või 
sihtväärtuste või kontsentrats ioonilagede saavutamiseks. 
Kõnealused kavad või programmid peavad  sisaldama vähemalt XV lisa A jaos 
loetletud teavet ja need tuleb komisjonile edastada viivitamatult. 
2. Liikmesriigid tagavad võimaluste piir es vastavuse muude direktiivi 2001/80/EÜ, 
direktiivi 2001/81/EÜ või direktiivi 2002/ 49/EÜ raames nõutavate kavadega, et 
saavutada asjakohased keskkonnaeesmärgid. 
3. Lõikes 1 viidatud kavasid või programme  ning artikli 20 lõike 1 punktis b viidatud 
õhusaaste tõrje programmi ei hinnata  direktiivi 2001/42/EÜ kohaselt. 
Artikkel 22  
Lühiajalised tegevuskavad 
1. Kui teatud piirkondades või linnastutes on oht , et saasteainete tase välisõhus ületab 
VII lisas, XI lisas, XII lisa A jaos ja XIV lisas määratletud üht või enamat piirväärtust, kontsentratsiooni  lage, sihtväärtust või hä iretaset, koostab liikmesriik 
vajadusel tegevuskavad konkreetsete meetmete  kohta, mis tuleb lühikese aja jooksul 
võtta, et vähendada seda ohtu ja l ühendada sellise juhtumi kestust. 
Kui on oht, et ületatakse X II lisa B jaos määratletud osooni häiretase, koostavad 
liikmesriigid geograafiliste, ilmastiku- ja majandustingimuste põhjal ise lühiajalised 
tegevuskavad, kui nende arvates on olemas  märkimisväärsed võimalused sellisest 
ületamisest tuleneva ohu, selle kestuse või raskuse vähendamiseks. Sellise lühiajalise tegevuskava koostamisel võtavad liik mesriigid arvesse otsust 2004/279/EÜ. 
2. Olenevalt üksikjuhtumist võib lõikes 1 vi idatud lühiajalistes tegevuskavades ette 
näha meetmeid, et kontrollida ja vajaduse korral peatada teatavaid toiminguid, kaasa 
arvatud mootorsõidukiliiklus, mis viivad va stavate piirväärtuste või kontsentratsiooni 
lagede või sihttaseme või häiretaseme ületamisele. Kõnealused tegevuskavad võivad sisaldada ka tõhusa id meetmeid tööstuslike seadmete või toodete 
kasutamise suhtes. 
3. Liikmesriigid teevad oma teostatavusuuringute tulemused ja lühiajaliste 
tegevuskavade sisu ning nende rakendamisega seot ud teabe kättesaadavaks 
 
ET 27   ET asjaomastele organisatsioonidele , nagu näiteks keskkonna- ja 
tarbijaorganisatsiooni d, elanikkonna tundlike rühmade huve esindavad 
organisatsioonid ja muud asja kohased tervishoiuasutused. 
Artikkel 23  
Piiriülene õhusaaste 
1. Kui häiretase, piirtase, sihtväärtus või  kontsentratsioonilagi ja mõni asjaomane 
lubatud ületamismäär või pikaajaline eesmä rk ületatakse saasteainete või nende 
eellaste olulise piiriülese leviku tõttu, siis teeb asjaomane liikmesriik vajaduse korral koostööd selliste ühiste tegevuskavade koos tamisel nagu artiklile 21 vastavad ühised 
või ühiselt koordineeritavad kavad ja -programmid, et kõrv aldada sellised ületamised 
asjakohaste, kuid proportsiona alsete meetmete abil. 
2. Komisjon kutsutakse osalema ja abistama  igasuguses lõikes 1 viidatud koostöös. 
Vajaduse korral otsustab komisjon direktii vi 2001/81/EÜ ning er iti selle artikli 9 
alusel koostatud aruandeid arvesse võttes, kas piiriülest osooni saastet tekitavate 
osooni eellaste heitkoguste vähendamisek s on vaja võtta täiendavaid meetmeid 
ühenduse tasandil. 
3. Liikmesriigid koostavad ja rakendavad vajaduse korral teiste liikmesriikide 
naaberalasid hõlmavad ühise d lühiajalised tegevuskava d vastavalt artiklile 22. 
Liikmesriigid tagavad, et teiste liikme sriikide naaberalad, mille kohta on välja 
töötatud lühiajalised tegevuskavad, sa avad kätte kogu asjakohase teabe. 
4. Kui teavitamis- või häiretase ületatakse riigipiiri lähedal asuvatel aladel või 
linnastutes, siis tuleb sellest võimalikult kiiresti teatada asjaomaste 
naaberliikmesriikide pädevatele asutustele. See teave tehakse kättesaadavaks ka üldsusele. 
5. Lõigetes 1 ja 3 sätestatud kavade ja  programmide koostamisel ning avalikkuse 
teavitamisel lõike 4 kohaselt teevad liikmesriigid vajaduse korral koostööd 
kolmandate riikidega ja eriti kandidaatriikidega. 
V peatükk 
Teave ja aruandlus 
Artikkel 24  
Avalik teave 
1. Liikmesriigid tagavad, et nii avalikkus kui ka keskkonna- ja tarbijaorganisatsioone 
ning elanikkonna tundlike rühmade huve es indavad organisatsioonid ja muud 
asjakohased tervishoiuasutused saaksid piis avat ja õigeaegset teavet järgnevast: 
a) välisõhu kvalit eedi kohta vastavalt XVI lisale; 
b) artikli 20 lõikes 1 viidatud edasilükkamisotsusest; 
 
ET 28   ET c) artikli 20 lõikes 2 viidatud eranditest; 
d) artikli 16 lõikes 2, artik li 20 lõike 1 punktis b ja artikl is 21 sätestatud kavadest 
või programmidest ja õhusaas te tõrje programmidest. 
Teave tehakse tasuta kättesaadavaks kergesti  ligipääsetava meedia  kaudu, sealhulgas 
interneti või muude asja kohaste telekommunikatsiooni vahendite kaudu ning võttes 
arvesse direktiivi […] sätteid. 
2. Liikmesriigid teevad avalikkusele kä ttesaadavaks põhjalikud aastaaruanded kõigi 
käesoleva direktiiviga hõlm atud saasteainete kohta. 
Nendes aruannetes võetakse kokku vähemalt piirväärtusi ületavad tasemed, 
kontsentratsioonilaed, sihtväärtused, pik aajalised eesmärgid, teavitamistase ja 
häiretase asjakohaste keskmistamisaegad e jooksul. Kõnealus e teabega peab 
kaasnema kokkuvõttev hinnang nende ületamis te tagajärgede kohta. Vajaduse korral 
võib aruannetes olla ka metsa kaitsega seot ud täiendav teave ja hinnangud ning teave 
muude saasteainete kohta, mille järeleva lve on määratletud käesoleva direktiivi 
sätetega, muu hulgas näiteks X lisa B jaos loetletud osooni eellased. 
Artikkel 25  
Teabe ja aruannete edastamine 
Liikmesriigid tagavad, et teave välisõhu kohta tehakse komisjonile kättesaadavaks. 
Artikkel 26  
Muutmis- ja rakendusmeetmed 
1. Komisjon muudab vajaduse korral vastavalt artikli 27 lõikes 2 osut atud korrale I–VI, 
VII–X ja XV lisa. 
Kõnealused muutmised ei tohi siiski otse ega kaudselt põhjustada järgmisi 
muudatusi: 
a) piirväärtustes, kontsentratsi oonilagedes, saas teainetega kokkupuute 
vähendamise nõuetes, kriitilistes tase metes, sihttasemetes, häire- või 
teavitamistasemetes ega VII lisas ja XI–XIV lisades määratletud pikaajalistes eesmärkides; 
b) punktis a nimetatud parameetrite kohaldamise kuupäevades. 
2. Komisjon määrab artikli 27 lõikes 2 sätestatud korras, millise teabe peavad 
liikmesriigid artikli 25 kohaselt kättesaadavaks tegema. 
Komisjon määrab samuti aruannetes esitatavate andmete ühtlustamise ning 
vastastikuse informatsiooni- ja andmevahet use viisid liikmesriikide välisõhu saastust 
mõõtvate vaatlusvõrkude ja üksikute j aamade vahel artikli 27 lõikes 2 viidatud 
korras. 
 
ET 29   ET 3. Komisjon koostab suunised ühiste mõõtejaamade rajami se lepingute sõlmimiseks 
vastavalt artikli 6 lõikele 5. 
4. Komisjon koostab suunised VI lisa B jaos  osutatud võrdväärsuse tutvustamiseks. 
VI peatükk 
Komitee, ülemineku- ja lõppsätted 
Artikkel 27  
Komitee 
1. Komisjoni abistab komitee, mida ni metatakse välisõhu kva liteedi komiteeks, 
edaspidi „komitee”. 
2. Kui osutatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse  1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, 
võttes arvesse selle artikli 8 sätteid. 
Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sä testatud tähtajaks ke htestatakse kolm kuud. 
3. Komitee võtab vastu oma töökorra. 
Artikkel 28  
Karistused 
Liikmesriigid sätestavad käesoleva direktiivi al usel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise 
puhul kohaldatavad karistused ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise 
tagamiseks. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsio naalsed ja hoiatavad. 
Liikmesriigid teatavad kõnealustest sätetest komisjonile hiljemalt artikli 31 lõikes 1 ettenähtud kuupäevaks, samuti teatavad nad viivitamata kõigist nende hilisematest 
muudatustest. 
Artikkel 29  
Kehtetuks tunnistamine ja üleminekusätted 
1. Direktiivid 96/62/EÜ, 1999/30/EÜ, 2000/ 69/EÜ ja 2002/3/EÜ tunnistatakse 
kehtetuks käesoleva direktiivi artikli 31 lõikes 1 osutatud kuupäevast alates, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud kõnealuste direktiivide ülevõtmise 
ja kohaldamise tähtaegadega. 
Siiski jäävad kehtima järgmised artiklid: a) direktiivi 96/62/EÜ artikkel 5 kuni 31. detsembrini 2010; 
 
ET 30   ET b) direktiivi 96/62/EÜ artikli 11 lõige 1 ning direktiivi 2002/3/EÜ artikli 10 
lõiked 1 ja 2 kuni käesoleva dire ktiivi artikli 26 lõikes 2 osutatud 
rakendusmeetmete jõustumiseni; 
c) direktiivi 1999/30/EÜ artikli 9 lõiked 3 ja 4 kuni 31. detsembrini 2009. 
2. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivid ele tõlgendatakse viidetena käesolevale 
direktiivile ja loetakse vastavalt XVII lisa vastavustabelile. 
3. Otsus 97/101/EÜ tunnistata kse kehtetuks alates käesol eva direktiivi artikli 26 
lõikes 2 osutatud rakendusmeetmete jõustumisest. 
Artikkel 30  
Ülevaatamine 
Komisjon vaatab PM 2,5-osakestega seotud sätted läbi viie  aasta jooksul alates käesoleva 
direktiivi vastuvõtmisest. Komisjon töötab välja ja  teeb ettepaneku kehtestada saasteainetega 
kokkupuute vähendamise õiguslikult siduv kohustus,  milles võetakse arvesse liikmesriikide 
õhukvaliteedi erinevat tulevikuseisukor da ja vähendamispotentsiaali. 
Artikkel 31  
Direktiivi ülevõtmine 
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva dire ktiivi täitmiseks va jalikud õigusnormid 
hiljemalt 31. detsembril 2007. Liikmesriigid  edastavad kõnealuste õigusnormide 
teksti ning kõnealuste normide ja käesol eva direktiivi vahelise vastavustabeli 
viivitamata komisjonile. 
Kui liikmesriigid võtavad need õigusnor mid vastu, lisavad nad nendesse või nende 
ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale di rektiivile. Sellise 
viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas 
valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. 
Artikkel 32  
Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas  avaldamise päeval. 
 
ET 31   ET Artikkel 33  
Käesolev direktiiv on adre sseeritud liikmesriikidele. 
Brüssel, […] 
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel 
president eesistuja […] […] 
 
ET 32   ET I LISA  
ANDMETE KVALITEEDIEESMÄRGID 
A. A NDMETE KVALITEEDIEESMÄRGID V ÄLISÕHU KVALITEEDI HINDAMISEL  
  
Vääveldioksiid, 
lämmastikdioksiid 
ja 
lämmastikoksiidid 
ning 
süsinikmonooksiid 
  
Benseen 
  
Tahked 
osakesed 
(PM 10/PM 2,5) 
ja plii   
Osoon 
ja selle ga seotud 
NO ja NO 2 
 Statsionaarsed mõõtmised
(1) 
Määramatus 
Vähim andmete 
registreerimisaja määr  
Vähim vaatlusaja määr: 
 linna taust ja liiklus 
 tööstusettevõtted
 
  
 15% 
 
90% 
  
 25% 
 
90%  
 
35%
(2) 
90% 
  
 25% 
 
90%  
 15% 
 
90% suvel 75% talvel 
 
 
Orienteerivad mõõtmised 
Määramatus 
Vähim andmete registreerimisaja määr 
Vähim vaatlusaja määr
 
  
 
25% 
 90% 
14%
(4) 
  
 
30% 
 90% 
14%
(3)   
 
50% 
 90% 
14%
(4)   
 
30% 
 90% 
> 10% suvel
 
 
ET 33   ET  
Mudelarvutuste 
määramatus: 
Ühe tunni keskväärtused 
Kaheksa tunni keskväärtused 
Päeva keskväärtused 
Aasta keskväärtused  
  
 
 
50% 50% 
50% 
30% 
  
 
 
- - 
- 
50%   
 
 
  
määramata 
50%
   
 
  
50% 
50% 
 
 
Objektiivne hinnang 
Määramatus  
  
 
75% 
  
 
100% 
  
 
100%  
 
75% 
 
(1) Benseeni ja tahkete osakeste puhul võivad liikmesriigid kasutada pidevate mõõtmiste 
asemel pistelisi mõõtmisi, kui nad suudavad komisjonile tõendada, et määramatus koos pistelisest proovivõtmisest tuleneva määramatusega vastab 25-protsendilisele 
kvaliteedieesmärgile ja vaatlusaja määr jääb suuremaks kui orienteerivate mõõtmiste jaoks 
ettenähtud vähim vaatlusaja määr. Pisteliste proovide võtmine peab olema ühtlaselt jaotatud üle kogu aasta, et vältida tulemuste moonutamis t. Pistelisest proovivõtmisest tulenev 
määramatus arvutatakse meetodiga, mis on esitatud dokumendis ISO 11222 (2002) „Air 
Quality – Determination of the Uncertainty of the Time Average of Air Quality 
Measurements”. Kui pisteliste mõõtmiste alusel hinnatakse PM
10-osakeste päevase 
piirväärtuse ületamiste arvu (N [hinnang] ), siis tuleb rakendada järgmist parandustegurit: 
N[hinnang]  = N [mõõdetud]  × 365 päeva / mõõtmispäevade arv. 
(2) Jaotatud üle kogu aasta, et tulemus esindaks eri ilma- ja liiklustingimusi.  
(3) Mõõtmised ühel juhuslikult valitud päeval nädalas (pisteline kontroll), mis on ühtlaselt jaotatud üle kogu aasta, või kaheksal nädalal, mis on ühtlaselt jaotatud üle kogu aasta.
 
(4) Üks pisteline kontrollmõõtmine nädalas, mis on ühtlaselt jaotatud üle kogu aasta, või mõõtmised kaheksal nädalal, mis on ühtlaselt jaotatud üle kogu aasta. 
Hindamismeetodite määramatust (95-prot sendilise usaldusnivoo juures) hinnatakse 
Euroopa Standardikomitee (CENi) „Mõõtmisvigade väljendamise juhendi” („ Guide  
to the Expression of Uncertainty in Measurement ”, ENV 13005-1999) põhimõtete, 
standardi ISO 5725:1994 metoodika ja  CENi ettekandes „Air Qua lity – Approach 
to Uncertainty Estimation for Ambient Air Reference Measurement Methods” (CR 14377:2002E) esitatud juhendite kohaselt. Ülaltoodud tabelis on esitatud 
üksikmõõtmiste määramatuse protsendid, ke skmistatuna vaadeldavate ajavahemike 
kaupa usaldusvahemikuga 95% piirväärtuse  suhtes. Statsionaarsete mõõtmiste 
määramatust käsitletakse rakendatavana  asjaomase piirväärtuse ümbruses. 
Mudelarvutuste ja objektiivse hindamis e määramatus defineeritakse mõõdetava 
kontsentratsioonitaseme suurima või maliku kõrvalekaldena arvutatud 
kontsentratsioonitasemest antud piirväärtu se juures kõnealuse ajavahemiku jooksul, 
arvestamata kõrvalekallete täpset aega. 
Vähima andmete registreerimisaja määra ja vähima vaatlusaja määra nõuded ei 
sisalda aparatuuri korralisele kaliibri misele ja hooldusele kulutatud aega. 
B. Õ
HUKVALITEEDI HINDAMISE TULEMUSED  
Piirkondade ja linnastute puhul, kus õhu kva liteedi hindamiseks kasutatakse peale 
mõõtmiste ka muid andmeallikaid või saadakse kogu teave neist andmeallikaist, koondatakse hindamistulemuste kokkuvõttesse järgmine teave: 
 
ET 34   ET – hindamistoimingute kirjeldus, 
– kasutatud erimeetodid ja viited nende meetodite kirjeldustele, 
– andme- ja teabeallikad, 
– tulemuste ja nende määramatuse kirjel dus ja eeskätt linnastu piirkonna ulatus 
või, kui see on asjakohane, teeosa pikkus , kus saasteainete kontsentratsioon 
ületab piirväärtust, kontsen tratsioonilage, sihtväärtust või pikaajalist eesmärki 
koos lubatava ületamismääraga, ja ig a sellise ala ulatus, mille piires 
saasteainete kontsentratsioon ületab ülemist või alumist hindamispiiri, 
– mis tahes piirväärtust ületava saas tusega kokku puutuda võivate elanike arv. 
C. VÄLISÕHUKVALITEEDI HINDAMISE KVALITEEDI TAGAMINE : ANDMETE 
VALIDEERIMINE  
1. Mõõtmiste korrektsuse tagamiseks ja käesoleva lisa A jaos esitatud 
kvaliteedieesmärkide saavutamiseks peavad asjaomased artiklis 3 kindlaksmääratud pädevad asutused ja organid tagama järgmist: 
– kõigi artiklite 6 ja 9 alus el välisõhu kvaliteedi hi ndamiseks tehtud mõõtmiste 
jälgitavuse, 
– et üksikutes mõõtmisjaamades ja nende võrke haldavates as utustes oleks sisse 
seatud kvaliteeditagamise ja -kontrolli sü steem, millega nähakse ette korralised 
hooldustööd mõõteseadmete täpsuse tagamiseks, 
– et andmete kogumise ja esitamise kohta oleks sisse seatud kvaliteeditagamise 
ja –kontrolli süsteem ja et  selle ülesande saanud as utused osaleksid aktiivselt 
sellekohastes ühenduse kvaliteeditagamise programmides, 
– et riikide laboratooriumid, kelle on nimetanud artikli 3 alusel määratud 
asjaomane pädev asutus või organ ja kes osalevad käesoleva direktiiviga 
hõlmatud saasteainete ühenduse võrdlus määramistes, oleksid EN/ISO 17025 
nõuete kohaselt akrediteeritud ka sutama neis võrdlusmääramistes 
rakendatavaid meetodeid või selline akre diteerimisprotsess oleks käimas. Need 
laboratooriumid osalevad komisjoni organiseeritavate üleeuroopaliste 
kvaliteeditagamise programmide koordineerimises oma liikmesriigi territooriumil ja nad koordineerivad oma riigi tasandil standardmeetodite sobivat kasutamist ja muude meetodite samaväärsuse tõendamist. 
2. Kõik esitatud andmed loetakse valideerituks. 
 
ET 35   ET II LISA  
NÕUETE KINDLAKSMÄÄRAMINE VÄÄVELDIOKSIIDI, 
LÄMMASTIKDIOKSIIDI JA LÄMMAST IKOKSIIDIDE, TAHKETE OSAKESTE 
(PM 10 ja PM 2,5), PLII, SÜSINIKMONOOKSIIDI JA BENSEENI 
KONTSENTRATSIOONI MÄÄRAMISEKS PIIRKONNA VÕI LINNASTU ÕHUS 
A. Ü LEMISED JA ALUMISED HINDAMISPIIRID  
Rakendatakse järgmisi ülemisi ja alumisi hindamispiire: 
a) Vääveldioksiid 
 Inimese tervise kaitse  Taimestiku kaitse  
Ülemine hindamispiir  60% 24 tunni piirväärtusest (75 µg/m3, 
mida ei tohi ületada rohkem kui 3 korral kalendriaasta jooksul)
 60% talvisest piirväärtusest (12 µg/m3) 
Alumine hindamispiir  40% 24 tunni piirväärtusest (50 µg/m3, 
mida ei tohi ületada rohkem kui 
3 korral kalendriaasta jooksul)  40% talvisest piirväärtusest (8 µg/m3) 
b) Lämmastikdioksiid ja lämmastikoksiidid 
 Ühe tunni piirväärtus 
inimese tervise kaitseks 
(NO 2) Aasta piirväärtus 
inimese tervise kaitseks 
(NO 2) Aasta piirväärtus 
taimestiku kaitseks (NO 2) 
Ülemine 
hindamispiir  70% piirväärtusest (140 µg/m
3, mida ei tohi 
ületada rohkem kui 18 korral kalendriaasta 
jooksul)
 80% piirväärtusest (32 µg/m
3) 80% piirväärtusest 
(24 µg/m3) 
Alumine hindamispiir
 50% 24 tunni piirväärtusest (100 µg/m
3, mida ei tohi 
ületada rohkem kui 18 korral kalendriaasta 
jooksul) 65% piirväärtusest 
(26 µg/m
3) 65% piirväärtusest 
(19,5 µg/m3) 
c) Tahked osakesed (PM 10/PM 2,5) 
 24 tunni keskväärtus  Aasta 
keskväärtus 
PM 10 Aasta 
keskväärtus 
PM 2,5 
Ülemine hindamispiir  30 µg/m3, mida ei tohi ületada rohkem 
kui 7 korral kalendriaasta jooksul  14 µg/m3 10 µg/m3 
Alumine hindamispiir  20 µg/m3, mida ei tohi ületada rohkem 
kui 7 korral kalendriaasta jooksul  10 µg/m3 7 µg/m3 
 
ET 36   ET d) Plii 
 
Aasta keskväärtus  
Ülemine hindamispiir  70% piirväärtusest (0,35 µg/m3) 
Alumine hindamispiir  50% piirväärtusest (0,25 µg/m3) 
e) Benseen 
 
Aasta keskväärtus  
Ülemine hindamispiir  70% piirväärtusest (3,5 µg/m3) 
Alumine hindamispiir  40% piirväärtusest (2 µg/m3) 
f) Süsinikmonooksiid 
 Kaheksa tunni keskväärtus  
Ülemine hindamispiir  70% piirväärtusest (7 mg/m3) 
Alumine hindamispiir  50% piirväärtusest (5 mg/m3) 
B. Ü LEMISE JA ALUMISE HINDAMISPIIRI ÜLETAMISE KINDLAKSTEGEMINE  
Kui on piisavalt andmeid, tehakse ülemise ja alumise hindamispiiri ületamine kindlaks 
eelneva viie aasta kontsentratsioon ide alusel. Hindamispiir loetakse ületatuks, kui eelneva viie 
aasta jooksul on seda ületatud vähemalt kolmel eri aastal. 
Kui andmeid on vähem kui viie aasta kohta, võivad liikmesriigid ülemise ja alumise 
hindamispiiri ületamise kindlakstegemiseks üh endada andmed, mis on saadud oletatavalt 
kõrgeimat saastetaset iseloomustavatest kohtadest ühe ja sama aasta lühematel 
mõõtmisperioodidel, ning heitkoguste andmekog udest ja mudelarvutustest saadud andmed. 
 
ET 37   ET III LISA  
PROOVIVÕTUKOHTADE VALI MINE VÄÄVELDIOKSIIDI, 
LÄMMASTIKDIOKSIIDI JA LÄMMAST IKOKSIIDIDE, TAHKETE OSAKESTE 
(PM 10 ja PM 2,5), PLII, SÜSINIKMONOOKSIIDI JA BENSEENI 
KONTSENTRATSIOONI MÕÕTMISEKS VÄLISÕHUS 
Statsionaarsete mõõtmiste puhul tu leb silmas pidada järgmist: 
A. P ROOVIVÕTUKOHTADE VALIMISE ÜLDTINGIMUSED  
a) Inimese tervise kaitse 
1. Inimese tervise kaitse eesmärgil võetavat e proovide võtmiskohad valitakse nii, et 
saada järgmisi andmeid: 
– andmeid nende alade kohta piirkondades ja linnastutes, mille elanikud võivad 
piirväärtustele või kontsentratsioonilage dele vastava keskmistamisaja suhtes 
olulise aja jooksul otse või kaudse lt kokku puutuda kõrgeima saastetasemega, 
– andmeid, mis iseloomustavad elanike kokkupuudet saasteainetega piirkondade 
ja linnastute muudel aladel. 
2. Proovivõtukohad tuleb üldiselt valida nii, et mõõtmised ei kajastaks väga väikest ala 
seadme vahetus naabruses, mis tähendab, et proovivõtukoht tuleb valida nii, et 
õhuproov iseloomustaks võimaluse korral õhu  kvaliteeti vähemalt alal pindalaga 
200 m2 liiklusega seotud proovivõtukohas ja mõõtmetega vähemalt 250 m × 250 m 
tööstusrajooni proovivõtukohas. 
3. Linnakeskkonna taustapiirkondades val itakse proovivõtukoht nii, et mõõdetavat 
saastetaset mõjutaksid kõik tuulepealses kü ljes asuvad saasteallikad. Ükski saastetase 
ei tohiks olla domineeriv, kui tegemist ei ole suurele linnapiirkonnale iseloomuliku 
olukorraga. Sellised proovivõtukohad peak sid tavaliselt olema iseloomulikud 
vähemalt mitme ruutkilomeetri suurusele alale. 
4. Tausttaseme hindamiseks ettenähtud proovid tu leb võtta sellistest kohtadest, kus neid 
ei mõjutaks läheduses (mõne kilomeetri ulatuses) asuvad linnastud või tööstuspiirkonnad. 
5. Tööstusallikatest pärineva  saastuse määramisel peab vähemalt üks proovivõtukoht 
olema saasteallikast allatuult lähimas elam urajoonis. Kui taustkontsentratsioon ei ole 
teada, tuleb valida täie ndav proovivõtukoht saast eainete kontsentratsiooni 
määramiseks õhus domineeriva tuulesuuna korral. 
6. Proovivõtukohad peaksid võimaluse korral iseloomustama ka nende vahetust 
naabrusest kaugemal paiknevaid samalaadseid kohti. 
7. Tuleks arvesse võtta ka vajadust pai gutada proovivõtukohti s aartele, kui see on 
vajalik inimeste tervise kaitseks. 
 
ET 38   ET b) Taimestiku kaitse 
Taimestiku kaitse eesmärgil võetakse proove kohtadest, mis on rohkem kui 20 km 
kaugusel linnastutest või rohkem kui 5 km  kaugusel muudest hoonestatud aladest, 
tööstusettevõtetest või maanteedest, mis tähendab, et koht tuleb võimaluse korral 
valida nii, et õhuproov iseloomustaks õhu kvaliteeti vähemalt 1000 km2 suurusel alal. 
Olenevalt geograafilistest tingimustest võivad liikmesriigid ette näha proovivõtukohtade paiknemise ka väiksemate vahemaade tagant või selliselt, et need 
iseloomustaksid õhu kvaliteeti väiksemal alal. 
Tuleb arvesse võtta ka vajadust hinnata õhu kvaliteeti saartel. 
B. P
ROOVIVÕTUKOHTADE VAHETU ÜMBRUS  
Võimaluse korral arvestatakse järgmist: 
– proovivõtuotsiku lähedal ei  tohi vähemalt 270 kaarek raadi ulatuses olla 
kohalikku õhuvoolu mõjutavaid takistusi (tavaliselt peab proovivõtuvahend 
olema hoonetest, rõdudest, puudest ja m uudest takistustest mitme meetri 
kaugusel ja see kaugus peab olema vähemalt võrdne takistuse ja proovivõtuotsiku kõrguste kahekordse vahega; õhu kvaliteedi määramisel 
hooneterivi joonel peab proovivõtuot sik olema vähemalt 0,5 m kaugusel 
lähimast hoonest); 
– üldiselt on proovivõtuotsiku kõrgus m aapinnast 1,5 (hingamistsoon) kuni 
4 meetrit. Mõnel juhul tuleb see paigut ada kõrgemale (kuni 8 meetrit). Proovi 
võtmine kõrgemalt võib osutuda vaja likuks ka siis, kui proovivõtukoht 
iseloomustab suuremat ala; 
– vältimaks välisõhuga segunemata saasteai ne otsest sattumi st proovi, tuleb 
proovivõtuotsik asetada saasteallika vahetust naabrusest eemale; 
– analüsaatori väljavooluava peab paiknema  nii, et seadme läbinud õhk ei satuks 
tagasi proovivõtuotsikusse; 
– liikluse mõju uurimiseks kavandatud analüsaatori paigutamisel tuleb arvestada 
järgmist: 
a) kõigi saasteainete määramisel  peab proovivõtukoht asuma vähemalt 
25 meetri kaugusel suurte ristmike ää rest ja vähemalt 4 meetri kaugusel 
lähima sõiduraja keskjoonest; 
b) lämmastikdioksiidi ja süsinikm onooksiidi määramise puhul ei tohi 
proovivõtuotsik asuda sõidutee se rvast kaugemal kui 5 meetrit; 
c) tahkete osakeste, plii ja benseeni m ääramisel paigutatakse otsik nii, et 
proov näitaks õhu kvaliteeti hooneteri vi joone lähedal, kuid mitte 
kaugemal kui 10 m teeservast. 
 
ET 39   ET Võib võtta arvesse veel järgmisi tegureid: 
– segavad allikad; 
– ohutus; 
– juurdepääsetavus; 
– elektri- ja telefoniühenduse olemasolu; 
– koha nähtavus ümbruskonnast; 
– elanike ja töötajate turvalisus; 
– soovitus võtta eri saasteainete määramiseks proovid ühest kohast; 
– planeerimisnõuded. 
C. K OHA VALIKU DOKUMENTEERIMINE JA KONTROLLIMINE  
Koha valik tuleb liigitamise etapil täielikult dokumenteerida näiteks ümbrusest eri 
ilmakaarte suunas võetud fotode ja üks ikasjaliku kaardiga. Proovivõtukohti tuleb 
korrapäraselt kontro llida ja dokumentatsiooni uuendada tagamaks, et kohavaliku 
kriteeriumid oleksid endiselt täidetud. 
 
ET 40   ET IV LISA  
MÕÕTMISED TAUSTKONTSENTRAT SIOONI MÄÄRAMISE KOHTADES 
(KONTSENTRATSIOONIST SÕLTUMATA) 
A. E ESMÄRGID  
Selliste mõõtmiste peamine eesmärk on saada tõesed andmed saasteainete 
taustkontsentratsiooni kohta. Selline teave on väga ol uline saasteainete kõrgenenud 
kontsentratsiooni hindamisel enam saastunud piirkondades (linnakes kkonna taustapiirkonnad, 
tööstuspiirkonnad, liikluspiirkonnad), saasteainete kauglevi võimaliku panuse hindamisel ja saastusallikate liigitamisel. See on oluline konkreetsete saasteainete, nagu tahkete osakeste levi mõistmiseks. Peale selle on teave taustk ontsentratsioonide kohta väga oluline seoses 
mudelarvutuste laialdasema kasutusega ka linnapiirkondades. 
B. A
INED  
PM 2,5-osakeste kontsentratsiooni määramine peab  hõlmama vähemalt massikontsentratsiooni 
ja asjakohaste ühendite määramist, et saada ettekujutus saaste keemilisest koostisest. Mõõdetakse vähemalt allpool loetletud keemiliste ühendite kontsentratsioonid. 
SO
42- Na+ NH 4+ Ca2+ elementaarne süsinik 
NO 3- K+ Cl- Mg2+ orgaaniline süsinik 
C. K OHA VALIK  
Mõõtmised tuleb läbi viia III lisa A, B ja C jaos esitatud nõuete kohaselt eelkõige maal 
asuvates taustpiirkondades. 
 
ET 41   ET V LISA  
KRITEERIUMID STATSIONAARSETE MÕÕTMISTE PROOVIVÕTUKOHTADE 
VÄIKSEIMA ARVU MÄÄRAMISEKS VÄÄVELDIOKSIIDI, 
LÄMMASTIKDIOKSIIDI JA LÄMMAST IKOKSIIDIDE, TAHKETE OSAKESTE 
(PM 10, PM 2,5), PLII, SÜSINIKMONOOKSIIDI JA BENSEENI 
KONTSENTRATSIOONI MÕÕTMISEL VÄLISÕHUS 
A. S TATSIONAARSETE MÕÕTMISTE PROOVIVÕTUKOHTADE VÄIKSEIM ARV , ET 
HINNATA VASTAVUST INIMESE TERVISE KA ITSEKS ETTENÄHTUD PIIRVÄÄRTUSTELE , 
KONTSENTRATSIOONILAGEDELE JA HÄIRETASEMETELE PIIRKONDADES JA LINNASTUTES
, KUS STATSIONAARSED MÕÕTMI SED ON AINUS TEABEALLIKAS  
a) Hajusallikad 
Piirkonna või linnastu rahvaarv 
(tuhandetes)  
 Kui kontsentratsioon ületab ülemist 
hindamispiiri(1) Kui suurimad kontsentratsioonid 
on alumise ja ülemise hindamispiiri 
vahel  
0–249 1 1 
250–499 2 1 
500–749 2 1 
750–999 3 1 
1000–1499 4 2 
1500–1999 5 2 
2000–2749 6 3 
2750–3749 7 3 
3750–4749 8 4 
4750–5999 9 4 
≥ 6000 10 5 
(1) Lämmastikdioksiidi, tahkete osakeste, süsinikmonooksiidi ja benseeni puhul peab 
proovivõtukohtade hulgas olema vähemalt üks linnakeskkonna taustapiirkondi jälgiv ja üks liikluse
mõju jälgiv jaam, tingimusel et see ei suuren da proovivõtukohtade arvu. Liikmesriigis asuvate
linnakeskkonna taustapiirkondi jälgivate ja liikluse mõju jälgivate jaamade koguarvud ei tohiks 
erineda üle kahe korra. 
 
ET 42   ET b) Punktallikad 
Statsionaarsete mõõtmiste pr oovivõtukohtade arvu ar vutamisel saastetaseme hindamiseks 
punktallika naabruses võetakse arvesse heidete koguseid, eeldatavat välisõhu saaste jaotumist 
ja elanike võimalikku kokkupuutumist saasteainetega. 
B. V ÄIKSEIM STATSIONAARSETE MÕÕT MISTE PROOVIVÕTUKOHTADE ARV , ET 
HINNATA , KAS PM 2,5-OSAKESTEGA KOKKUPUUTE VÄ HENDAMISEL INIMESTE 
TERVISE KAITSE EESMÄRGIL ON SAAVUTATUD SIHTVÄÄRTUS  
Selleks rajatakse üks proovivõtukoht miljoni elaniku kohta linnastutes ja 
linnalähistes piirkondades elanike arvuga  üle 100 000. Kõnealused proovivõtukohad 
võivad kattuda A jaos sätestatutega. 
C. V ÄIKSEIM STATSIONAARSETE MÕÕT MISTE PROOVIVÕTUKOHTADE ARV , ET 
HINNATA VASTAVUST ÖKOSÜSTEEMIDE VÕI TAIMESTIKU KAITSEKS ETTENÄHTUD KRIITILISTELE TASEMETELE VÄLJASPOOL LINNASTUID
 
Kui suurimad kontsentratsioonid ületavad 
ülemist hindamispiiri  Kui suurimad kontsentratsioonid on alumise ja 
ülemise hindamispiiri vahel  
1 jaam 20 000 km2 kohta 1 jaam 40 000 km2 kohta 
Statsionaarsete mõõtmiste proovivõtukohtad e arv saarte piirkonnas tuleb arvutada, 
võttes arvesse eeldatavat välisõhu saaste jaotumist ja taimestiku võimalikku kokkupuutumist sellega. 
 
ET 43   ET VI LISA  
STANDARDMEETODID VÄÄVELDIOKSIID I, LÄMMASTIKDIOKSIIDI JA 
LÄMMASTIKOKSIIDIDE, TA HKETE OSAKESTE (PM 10 JA PM 2,5), PLII, 
SÜSINIKMONOOKSIIDI, BENSEENI JA  OSOONI KONTSENTRATSIOONI 
MÕÕTMISEKS 
A. S TANDARDMÕÕTMISMEETODID  
1. Vääveldioksiidi kontsentratsi ooni mõõtmise standardmeetod 
Vääveldioksiidi kontsentratsiooni mõõtmi se standardmeetodit on kirjeldatud 
dokumendis EN14212:2005 „Ambient air quality – Standard method for the measurement of sulphur dioxide by ultraviolet fluorescence”. 
2. Lämmastikdioksiidi ja lämmastikoks iidide kontsentra tsiooni mõõtmise 
standardmeetod 
Lämmastikdioksiidi ja lämmastikoksiid ide kontsentratsiooni mõõtmise 
standardmeetodit on kirjeldatud dokume ndis EN14211:2005 „Ambient air quality – 
Standard method for the measurement of th e concentration of n itrogen dioxide and 
nitrogen monoxide by chemiluminescence”. 
3. Plii proovide võtmise ja kontsentratsiooni mõõtmise standardmeetod 
Plii proovide võtmise standardmeetodit kirj eldatakse käesoleva lisa A jao 4. punktis. 
Plii kontsentratsiooni mõõtmise standardmeetodit on kirjeldatud dokumendis EN14902:2005 „Reference method for determination of Pb/Cd/As/Ni in 
ambient air”. 
4. PM
10-osakeste proovide võtmise ja kontsent ratsiooni mõõtmise standardmeetod 
PM 10-osakeste proovide võtmise ja kontsent ratsiooni mõõtmise standardmeetodit on 
kirjeldatud dokumendis EN 12341:1999 „Air Quality – Determination of the PM 10 
fraction of suspended part iculate matter – Referen ce method and field test 
procedure to demonstrate reference eq uivalence of measurement methods”. 
5. PM 2,5-osakeste proovide võtmise ja kontsent ratsiooni mõõtmise standardmeetod 
PM 2,5-osakeste proovide võtmise ja kontsentra tsiooni mõõtmise standardmeetodit on 
kirjeldatud dokumendis EN 14907:2005 „Stand ard gravimetric measurement method 
for the determination of the PM 2,5 mass fraction of suspende d particulate matter in 
Ambient air”. 
6. Benseeni proovide võtmise ja kontsent ratsiooni mõõtmise standardmeetod 
Benseeni kontsentratsiooni mõõtmise  standardmeetodit on kirjeldatud 
dokumendi 14662:2005 osades 1, 2 ja 3: „Amb ient air quality - Reference method 
for measurement of benzene concentrations”. 
 
ET 44   ET 7. Süsinikmonooksiidi kontsentrats iooni mõõtmise standardmeetod 
Süsinikmonooksiidi kontsentratsiooni mõõt mise standardmeetodit on kirjeldatud 
dokumendis EN 14626:2005 „Välisõhu kval iteet. Standardmeetod süsinik-
monooksiidi kontsentratsiooni mõõtmiseks hajumisvaba infrapunaspektroskoobiga”. 
8. Osooni kontsentratsiooni mõõtmise standardmeetod 
Osooni kontsentratsiooni mõõtmise st andardmeetodiks on meetod, mida on 
kirjeldatud dokumendis EN 14625:2005 „Ambient  air quality – Standard method for 
the measurement of the concentration of ozone by ultraviolet photometry”. 
B. M EETODITE SAMAVÄÄRSUSE TÕENDAMINE  
1. Liikmesriigid võivad kasutada mis tahes muud meetodit, kui nad tõendavad, et see 
annab A jaos nimetatud meetoditega samaväärseid tulemusi või – tahkete osakeste korral – on standardmeetodiga võrdväärne. Viimasel juhul tuleb kõnealuse meetodi 
abil saadud tulemusi korrigeerida, et saada tulemused, mis on samaväärsed standardmeetodiga saadavate tulemustega. 
2. Komisjon võib nõuda, et liikmesriigid koosta ksid ja esitaksid ettekande meetodite 
samaväärsuse tõendamise kohta vastavalt punktile 1. 
3. Punktis 2 osutatud ettekande vastuvõetavuse hindamisel viitab komisjon oma peatselt 
avaldatavatele suunistele meetodite sa maväärsuse tõendamise kohta. Kui 
liikmesriigid kasutavad tulemuste lähendami seks standardmeetodi abil saadavatele 
tulemustele parandustegureid, siis tuleb komis joni suuniste alusel need kinnitada või 
neid parandada. 
4. Liikmesriigid peaksid tagama, et võimal use korral parandataks tagasiulatuvalt ka 
varasemaid mõõtmisandmeid, et andmeid oleks parem võrrelda. 
C. S
TANDARDIMINE  
Gaasiliste saasteainete puhul tuleb ruumala standardida standardruumalaks 
temperatuuril 293 K ja atmosfäärirõhul 101,3 kPa. Tahkete osakeste ja neis 
määratavate ainete (nä iteks plii) puhul esitat akse proovi ruumala ümbritseva keskkonna 
tingimustel. 
 
ET 45   ET VII LISA  
SIHTVÄÄRTUSED JA PIKAAJALISED EESMÄRGID 
A. O SOONI SIHTVÄÄRTUSED JA PIKAAJALISED EESMÄRGID  
1. Definitsioonid ja kriteeriumid 
a) Definitsioonid AOT40 (väljendatuna ( µg/m
3)•h) on väärtust 80 µg/m3 ( =  4 0  m i l j a r dikku) ületavate 
tunnikontsentrats ioonide ja 80 µg/m3 vahede summa teatava ajavahemiku kohta, kus 
summeerimisel arvestatakse üksnes neid tunni kontsentratsioonide väärtusi, mis mõõdetakse 
iga päev ajavahemikus 8.00 kuni 20.001 Kesk-Euroopa aja järgi. 
b) Kriteeriumid 
Andmete koondamisel ja statistiliste näitajate arvutamisel kasutatakse andmete valiidsuse 
kontrollimiseks järgmisi kriteeriume: 
Näitaja  Valiidsete andmete nõutav osa  
Ühe tunni keskväärtused 75% (s.o45 minutit) 
Kaheksa tunni keskväärtused 75% väärtustest (s.o 6 tundi) 
Suurim 8-tunnise p äeva keskväärtus, 
arvutatud libisevatest 8 tunni 
keskväärtustest 75% libisevatest 8 tunni keskväärtustest (s .o 18 kaheksa tunni ke skväärtust päevas) 
AOT40 90% ühe tunni väärtustest ajavahemi kul, mida kasutati AOT40 väärtuse 
arvutamiseks (a) 
Aasta keskväärtus 90% suve (aprillist septembrini) ja 75% talve (jaanuarist märtsini, oktoobrist 
detsembrini) jaoks eraldi m ääratud ühe tunni väärtustest 
Piirväärtuste ületamiste ja suurimate 
väärtuste arv kuus 90% päevastest suurimatest 8 tunni  keskväärtustest (kuu kohta on 27 päevaväärtust)
90% ühe tunni väärtustest, mis on m õõdetud ajavahemikus 8.00 kuni 20.00
Kesk-Euroopa aja järgi 
Piirväärtuste ületamiste ja suurimate 
väärtuste arv aastas viis kuuest suvekuust (a prillist septembrini) 
(a)
 Juhul, kui kõik võimalikud mõõteandmed ei ole kätte saadavad, kasutatakse AOT 40 väärtuste arvutamisel 
järgmist valemit: 
AOT40 hinnang = AOT40 mõõdetud × võimalik tundide koguarv*  
mõõdetud tunniväärtuste arv 
*
 Tundide arv AOT40 määratluse kohase ajavahemiku jooksul (st taimkatte kaitsmise eesmärgi puhul 
ajavahemikus 8.00–20.00 Kesk-Euroopa aja järgi iga aasta  1. maist kuni 31. juulin i ning metsade kaitsmise 
eesmärgi puhul iga aasta 1. apri llist kuni 30. septembrini). 
                                                 
1 Või vastav kellaaeg kõige ää repoolsemates piirkondades. 
 
ET 46   ET 2. Sihtväärtused 
Eesmärk  Keskmistamise 
ajavahemik  Sihtväärtus  Tähtaeg, 
milleks 
sihtväärtus 
tuleb saavutada  
Inimese tervise kaitse  Suurim päevane 
8 tunni 
keskväärtus (a) Mitte ületada väärtust 120 µg/m3 
rohkem kui 25 päeval kalendriaastas, 
keskmistatuna üle kolme aasta (b) 2010 
Taimestiku kaitse  Maist juulini  AOT40 (arvutatud ühe tunni 
väärtustest) 
18 000 µg/m3•h, keskmistatuna üle 
viie aasta  2010 
(a)
 Maksimaalse päevase kaheksa tunni keskmise kontsentratsiooni määramiseks uuritakse 
libisevaid kaheksa tunni keskväärtusi, mis arvutatakse ühe tunni andmete põhjal ning 
ajakohastatakse igas tunnis. Iga sel viisil arvutatud kaheksa tunni keskväärtus kehtib selle päeva 
kohta, mil ajavahemik lõpeb, st iga päeva esim ene arvestusperiood on ajavahemik eelmise päeva 
kella 17.00st kuni 01.00ni kõnealusel päeval; iga päeva viimane arvestusperiood on ajavahemik 
kella 16.00st kuni kõnealuse päeva kella 24.00ni. 
(b)
 Kui kolme või viie aasta keskväärtusi ei saa määr ata järjestikuste aastate täielike andmete alusel, 
on sihtväärtustest kinnipidamise kontrollimiseks  vajalike aastaandmete väikseim vajalik hulk 
järgmine: 
– inimese tervise kaitseks ettenähtud sihtväärtuse puhul – valiidsed andmed ühe aasta kohta; 
– taimestiku kaitseks ettenähtud sihtväärtuse puhul – valiidsed andmed kolme aasta kohta.  
3. Pikaajalised eesmärgid 
Eesmärk  Keskmistamise 
ajavahemik  Sihtväärtus  Pikaajalise 
eesmärgi 
saavutamise 
tähtaeg  
Inimese tervise kaitse  Suurim päevane 8 tunni 
keskväärtuskalendriaasta 
jooksul  120 µg/m3 - 
Taimestiku kaitse  Maist juulini  AOT40  
(arvutatud ühe tunni 
väärtustest)  
6 000 µg/m3•h - 
 
ET 47   ET VIII LISA  
OSOONI KONTSENTRATSIOONI MÄÄRAMISEKS ETTENÄHTUD 
PROOVIVÕTUKOHTADE LIIGITAMISE JA PAIGUTAMISE KRITEERIUMID 
Statsionaarsete mõõtmiste puhul tu leb silmas pidada järgmist: 
A. P ROOVIVÕTUKOHTADE VALIMISE ÜLDTINGIMUSED  
Mõõtejaama 
tüüp  Mõõtmise eesmärgid  Representatiivsus (a)Proovivõtukohtade valimise 
üldkriteeriumid 
Linn Inimese tervise kaitse: 
hinnata linnaelanikkonna 
kokkupuutumist osooniga 
(suhteliselt kõrge 
elanikkonna tiheduse ja osooni kontsentratsiooni 
juures, mis iseloomustavad 
kogu elanikkonna kokkupuutumist osooniga)
 Mõni km2 Eemal kohalike saasteallikate (liiklus, 
bensiinijaam vms) mõjust; 
kohad, kus proove saab võtta hästi 
segunenud õhust; kohad, nagu elu- ja 
ärirajoonid, pargid (ent eemal puudest), laiad tänavad või väljakud, kus liiklust on väga 
vähe või see puudub, avatud alad haridus-, 
spordi- või puhkeasutuste juures
 
Eeslinn  Inimese tervise ja 
taimestiku kaitse: 
hinnata elanikkonna ja 
taimestiku kokkupuutumist 
osooniga linnastu äärealal, kus esineb suurimaid osooni 
kontsentratsioone, millega 
elanikkond ja taimestik võivad otse või kaudselt 
kokku puutuda
 Mõnikümmend km2 Teatud kaugusel suur imate heidete alast, 
soodsaimal osoonitekke ajal valitsevaid 
tuulesuundi arvestades sellest allatuult; 
kohad linnastu äärealal, kus elanikkond, 
tundlikud põllukultuurid või ökosüsteemid puutuvad kokku kõrgete osooni 
kontsentratsioonidega; 
võimaluse korral peaks osa eeslinna proovivõtukohti olema suurima heidete ala 
suhtes ka pealttuult, et määrata osooni 
taustkontsentratsiooni antud piirkonnas.
 
Maapiirkond  Inimese tervise ja taimestiku kaitse: 
hinnata elanikkonna, 
põllukultuuride ja 
ökosüsteemide 
kokkupuutumist allpiirkonnale iseloomulike 
osooni 
kontsentratsioonidega.
 Allpiirkonna tasand (mõni km
2) Proovivõtukohad võib rajada väikeasulatesse või looduslike ökosüsteemide, metsa või 
põllukultuuridega aladele; 
iseloomustab osooni taset eemal vahetute 
kohaliku saasteallikate (tööstusettevõtted, 
teed) mõjupiirkonnast;  avatud kohtades, kuid mitte kõrgel mäetipu 
otsas.
 
Maapiirkonna 
taustkontsentr
atsiooni 
mõõtejaam  Taimestiku ja inimese tervise kaitse: 
hinnata põllukultuuride ja 
ökosüsteemide ja ka elanike 
kokkupuutumist piirkonnale 
iseloomulike osooni kontsentratsioonidega
 Piirkonna, riigi,  maailmajao tasandid 
(1000 kuni 
10 000 km
2) Jaam asub piirkonnas, kus rahvastikutihedus on madal, näiteks looduslike ökosüsteemide 
või metsaga kaetud alal, mis asub kaugel 
linna- ja tööstus- ning kohalike heidete 
piirkondadest; 
vältida asukohti, kus võib esineda maapinnalähedasi temperatuuriinversioone, 
ning kõrgeid mäetippe; 
ei soovitata rannikualasid, kus esinevad tugevad ööpäevarütmiga kohaliku 
iseloomuga tuuletsüklid.
 
(a)
 Proovivõtukohad peaksid võimaluse korral olema iseloom ulikud ka nende vahetust naabrusest kaugemal 
paiknevatele sarnastele kohtadele.  
 
ET 48   ET Vajaduse korral kooskõlastatakse maapiirkonna  ja maapiirkonna ta ustkontsentratsiooni 
mõõtejaamade seirenõuded nende seirenõu etega, mis on ette nähtud komisjoni 
29. aprilli 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 1091/94 nõukogu määruse (EMÜ) nr 3528/86 (ühenduse metsade kaitse kohta õhu saaste eest) rakendamise kohta
1. 
B. P ROOVIVÕTUKOHTADE VAHETU ÜMBRUS  
Võimaluse korral tuleks järgida III lisa B jaos proovivõtukohtade vahetu ümbruse kohta 
sätestatud eeskirju, tagades ka, et proovivõtuotsik on eemal sellistest allikatest nagu ahjud ja 
suitsulõõrid ning vähemalt 10 m eetri kaugusel lähimast tees t, kusjuures kaugus peab 
suurenema koos liikluse intensiivsusega. 
C. K OHAVALIKU DOKUMENTEERIMINE JA KONTROLLIMINE  
Järgitakse III lisa C jaos esitatud korda, ka sutades seireandmete nõuetekohast sõelumist ja 
tõlgendamist, võttes arvesse meteoroloogilisi ja fotokeemilisi protsesse, mis mõjutavad vaadeldavas kohas mõõdetavai d osoonikontsentratsioone. 
                                                
 
1 EÜT L 125, 18.5.1994, lk 1. 
 
ET 49   ET IX LISA  
KRITEERIUMID OSOONI KONTSENTR ATSIOONI STATSIONAARSETE 
MÕÕTMISETE PROOVIVÕTUKOHTADE VÄIKSEIMA ARVU MÄÄRAMISEKS 
A. P IDEVATE STATSIONAARSETE MÕÕTMISTE PROOVIVÕTUKOHTADE VÄIKSEIM ARV , 
ET HINNATA SIHTVÄÄRTUSTE JA PIKAAJALISTE EESMÄRKIDE SAAVUTAMIST NING TEAVITAMIS
- JA HÄIRETASEMENI JÕUDMIST KOHTADES , KUS PIDEV MÕÕTMINE ON 
AINSAKS TEABEALLIKAKS KOHTA  
Rahvaarv 
(× 1000)  Linnastud 
(linnad ja eeslinnad) (a) Muud alad 
(linnalähialad ja 
maapiirkonnad) (a) Maapiirkonna taustkontsentratsiooni 
mõõtejaamad 
< 250  1 
< 500 1 2 
< 1000 2 2 
< 1500 3 3 
< 2000 3 4 
< 2750 4 5 
< 3750 5 6 
> 3750 1 täiendav jaam  
2 miljoni elaniku kohta  1 täiendav jaam  2 miljoni elaniku kohta 1 jaam 50 000 km
2 kohta on 
keskmine jaamade tihedus riigi kõigi 
piirkondade jaoks(b) 
 
(a)
 Vähemalt üks jaam eeslinnapiirkonnas, kus on suurim võimalus elanike kokkupuutumiseks osooni 
kõrge kontsentratsiooniga. Linnastutes peab vähemalt 50% jaamadest olema eeslinnapiirkondades. 
(b)
 Keeruka pinnamoega aladel soovitatakse rajada 1 jaam 25 000 km2 kohta. 
B. S TATSIONAARSETE MÕÕTMISTE PROOVIVÕTUKOHTADE VÄIKSEIM ARV 
PIIRKONDADES JA LINNASTUTES , KUS SAAVUTATAKSE PIKAAJALISED EESMÄRGID  
Osooni määramiseks ettenähtud proovivõtukoht ade arv koos muude selliste täiendava 
hindamise vahenditega nagu õhukvaliteedi mudela rvutused ja lämmastikdioksiidi mõõtmine 
samas kohas peab olema piisav selleks, et uu rida osoonisaaste arengusuunda ja kontrollida 
vastavust pikaajalistele eesmä rkidele. Linnastutes ja m uudes piirkondades paiknevate 
mõõtejaamade arvu võib vähendada ühe kolma ndikuni A jaos nimetatud arvust. Kui 
statsionaarsete mõõtejaamade andmed on ainsaks teabeallikaks, tuleb alles jätta vähemalt üks 
seirejaam. Kui piirkonda, kus kasutatakse tä iendavaid hindamismeetodeid, ei jää selle 
tulemusel ühtegi mõõtejaama, tagab tege vuse kooskõlastamine naabruses asuvate 
mõõtejaamadega osoonikontsentra tsiooni pikaajaliste eesmär kide saavutamise nõuetekohase 
hindamise. Maapiirkonna taus tkontsentratsioonide mõõtejaa mu peaks olema üks 100 000 km2 
kohta. 
 
ET 50   ET X LISA  
OSOONI EELLASTE KONTSENT RATSIOONI MÕÕTMINE 
A. E ESMÄRGID  
Kõnealuste mõõtmiste eesmärk on analüüs ida osooni eellaste kontsentratsioonide 
arengusuundi, kontrollida heitkoguste vähendam ise strateegiate t õhusust, kontrollida 
heitkoguste andmekogude kooskõla ning aidata kindlaks teha saasteallikaid mõõdetud 
saasteainekontsentratsioonide järgi. 
Täiendav eesmärk on aidata mõista  osooni tekkimise ja osooni ee llaste leviku pr otsesse ning 
toetada fotokeemiliste mudelite rakendamist. 
B. A INED  
Osooni eellaste kontsentratsioonide mõõtmisel tuleb mõõta vähemalt lämmastikoksiidide (NO 
ja NO 2) ja järgmiste lenduvate orgaaniliste ühendite kontsentratsioon: 
 1- buteen iso preen etüülbensee n 
etaan trans -2-buteen n-heksaa n m-ja p-ksüleeni summ a 
etülee n cis-2-buteen isoheksaa n o-ksülee n
atsetülee n 1,3- butadiee n n-heptaan 1,2,4-trimetüülbensee n 
propaan n-pentaa n n-oktaa n 1,2,3-trimetüülbensee n 
propeen iso pentaa n isooktaa n 1,3,5-trimetüülbensee n 
n-butaan 1- pentee n bensee n formaldehüü d 
isobutaa n 2- pentee n toluee n süsivesinike (v.a CH 4) summ a
C. K OHA VALIK  
Mõõtmised tuleb teha eelkõige linna- ja eeslin napiirkondade ükskõik millises seirekohas, mis 
on rajatud käesoleva direktiivi nõuete kohaselt ja mida peetakse sobivaks A jaos nimetatud 
seireülesannete täitmiseks. 
 
ET 51   ET XI LISA  
INIMESTE TERVISE KAITSEKS  ETTENÄHTUD PIIRVÄÄRTUSED 
Keskmistamise 
ajavahemik  Piirväärtus  Lubatud kõikumine  Piirväärtuse 
kohaldamise 
tähtaeg  
Vääveldioksiid  
1 tund 350 µg/m3, mida ei tohi ületada 
rohkem kui 24 korral kalendriaasta 
jooksul 150 µg/m3 (43%)  
1 päev 125 µg/m3, mida ei tohi ületada 
rohkem kui 3 korral kalendriaasta 
jooksul puudub.  
Lämmastikdioksiid  
1 tund 200 µg/m3, mida ei tohi ületada 
rohkem kui 18 korral kalendriaasta 
jooksul 50% 19. juulil 1999, seda vähendatakse 
1. jaanuaril 2001 ja seejärel iga 12 kuu 
tagant ühesuguse protsendimäära võrra, et 
jõuda 0%ni 1. jaanuariks 2010 1. jaanuar 2010 
kalendriaasta 40 µg/m3 50% 19. juulil 1999, seda vähendatakse 
1. jaanuaril 2001 ja seejärel iga 12 kuu 
tagant ühesuguse protsendi võrra, et 
jõuda 0%ni 1. jaanuariks 2010 1. jaanuar 2010 
Süsinikmonooksiid  
suurim päevane 
8 tunni keskväärtus 
(a) 10 mg/m3 60%  
Benseen  
kalendriaasta 5 µg/m3 5 µg/m3 (100%) 13. detsembril 2000, 
seda vähendatakse 1.  jaanuaril 2006 ja 
seejärel iga 12 kuu tagant 1 µg/m3 võrra, 
et jõuda 0%ni 1. jaanuariks 2010 1. jaanuar 2010 
Plii 
kalendriaasta 0,5 µg/m3 100%  
PM 10 
1 päev 50 µg/m3, mida ei tohi ületada rohkem 
kui 35 korral kalendriaasta jooksul 50%  
kalendriaasta 40 µg/m3 20%  
(1) Suurima päevase kaheksa tunni keskmise kontsentrats iooni määramiseks uuritakse  kaheksa tunni libisevaid 
keskväärtusi, mis arvutatakse ühe tunni  andmete põhjal ning ajakohastatakse ig as tunnis. Iga sel viisil arvutatud 
kaheksa tunni keskväärtus kehtib sell e päeva kohta, mil ajavahemik lõpeb, st iga päeva esimene arvestusperiood 
on ajavahemik eelmise päev a kella 17.00st kuni 01.00ni kõnealusel päev al; iga päeva viimane arvestusperiood 
on ajavahemik kella 16.00st kuni  kõnealuse päeva kella 24.00ni. 
 
ET 52   ET XII LISA  
TEAVITAMIS- JA HÄIRETASEMED 
A. H ÄIRETASEMED MUUDE SAASTEAINETE PUHUL PEALE OSOONI  
Mõõdetakse kolme järjestikuse tunni jooks ul kohtades, mis iseloomustavad õhu 
kvaliteeti vähemalt 100 ruutki lomeetril või terves piir konnas või linnastus, sõltuvalt 
sellest, kumb milline neist on väiksem:  
Saasteaine  Häiretase  
vääveldioksiid  500 µg/m3 
lämmastikdioksiid  400 µg/m3 
B. O SOONI TEAVITAMIS - JA HÄIRETASEMED  
 Eesmärk  Keskmistamise ajavahemik  Läviväärtus 
teavitamine 1 tund  180 µg/m3 
häire andmine  1 tund (a) 240 µg/m3 
(a)
 Artikli  18 rakendamisel tuleb läviväärtusest kõrgemaid väärtusi mõõta või ennustada 
kolme järjestikuse tunni jooksul. 
 
ET 53   ET XIII LISA  
KRIITILISED TASEMED TAIMESTI KU KAITSMISE SEISUKOHAST 
Keskmistamise 
ajavahemik  Kriitiline tase  Lubatud kõikumine  Kriitilise taseme 
kohaldamise tähtaeg  
vääveldioksiid  
kalendriaasta ja talv 
(1. oktoobrist kuni 
31. märtsini)  20 µg/m3 puudub   
lämmastikoksiidid  
kalendriaasta  30 µg/m3 NO x puudub   
 
ET 54   ET XIV LISA  
PM 2,5-OSAKESTEGA KOKKUPUUTE VÄ HENDAMISE SIHTVÄÄRTUS JA 
KONTSENTRATSIOONILAGI  
A. K ESKMISE KOKKUPUUTE NÄITAJA  
Keskmise kokkupuute näitajat (AEI – Average Exposure Indicator ) väljendatakse 
ühikutes µg/m3 ja see põhineb mõõtmistel, mi da tehakse kogu liikmesriigi 
territooriumi piirkondade ja linnastute linna keskkonna taustapiir kondades. See tuleks 
määrata kolme kalendriaasta libiseva aastakeskväärtusena, milleks keskmistatakse tahkete osakeste kontsentratsioon üle kõi gi artiklite 6 ja 7 alusel rajatud 
proovivõtukohtade. Baasaasta 2010 AEI on aastate 2008, 2009 ja  2010 keskmine 
kontsentratsioon. Samamoodi on aasta 2020 AEI kolme aasta libisev keskmine kontsentratsioon, milleks keskmistatak se kõigi proovivõtukohtade tulemused 
aastatel 2018, 2019 ja 2020. 
B. K
OKKUPUUTE VÄHENDAMISE SIHTVÄÄRTUS  
Kokkupuute vähendamise siht väärtus 2010. aasta AEI 
suhtes  Kokkupuute vähendamise 
sihtväärtuse saavutamise tähtaeg  
20 protsenti  2020 
Kui keskmise kokkupuute näitaja baasaastal on 7µg/m3 või väiksem, loetakse 
kokkupuute vähendamise sihtväärtus võrdseks 0ga. 
C. K ONTSENTRATSIOONILAGI  
Keskmistam
ise 
ajavahemik  Kontsentratsi
oonilagi  Lubatud kõikumine (1) Kontsentratsioon
ilae kohaldamise 
tähtaeg  
kalendriaasta  25 µg/m3 20% käesoleva direktiivi jõustumisel, seda vähendatakse järgneval 1. jaanuaril ja 
edaspidi iga 12 kuu tagant võrdse 
protsendimäära võrra, et jõuda 0%ni 
1. jaanuariks 2010.
 1. jaanuar 2010  
(1)
 Maksimaalne lubatud kõikumine kehtib ka vastavalt artikli 15 lõikele 4.  
 
ET 55   ET XV LISA  
KOHALIKUS, PIIRKONDLIKUS VÕI R IIKLIKUS VÄLISÕHU KVALITEEDI 
PARANDAMISE KAVAS VÕI PROGRAMMIS ESITATAV TEAVE 
A. V ASTAVALT ARTIKLILE 21 ESITATAV TEAVE (KAVAD VÕI PROGRAMMID ) 
1. Saastetaseme ületamise koht 
a) piirkond; b) linn (kaart); c) mõõtejaam (kaart, geograafilised koordinaadid). 
2. Üldteave 
a) piirkonna liik (linn, t ööstuspiirkond või maapiirkond); 
b) saastunud ala suurus (km
2) ja saastega kokkupuutuvate elanike arv 
(hinnanguliselt); 
c) asjakohased andmed ilmastiku kohta; d) asjakohased topograafilised andmed; e) küllaldane teave ka itset vajavate objek tide kohta piirkonnas. 
3. Vastutavad asutused 
Paranduskavade väljatöötamise ja rakendami se eest vastutavate isikute nimed ja 
aadressid. 
4. Saaste laad ja hinnang 
a) varasematel aastatel (enne para ndusmeetmete rakendamist) mõõdetud 
saasteainete kontsentratsioonid; 
b) pärast projekti algust mõõdetud saasteainete kontsentratsioonid; 
c) kasutatud hindamisemeetodid. 
5. Saaste päritolu 
a) peamiste saastet põhjustavate allikate loend (kaart); 
b) kõnealuste saastealli kate heidete üldkogus (tonnides aasta kohta); 
c) andmed teistest piirkond adest lähtuva saaste kohta. 
 
ET 56   ET 6. Olukorra analüüs 
a) üksikasjad piirväärtuse ületamist põhjustavate teguri te kohta (näiteks 
saasteainete levi, sealhulgas piiriülene levi, teiseste saasteainete tekkimine atmosfääris); 
b) välisõhu kvaliteedi parandamise võimalik e meetmete üksikasjalik kirjeldus. 
7. Enne käesoleva direktiivi jõustumist  võetud parandusmeetmete või läbiviidud 
parandusprojektide üksikasjalik kirjeldus, s.t: 
a) kohalikud, piirkondlikud , siseriiklikud, rahvusvahelised meetmed; 
b) nende meetmete täheldatud mõju. 
8. Pärast käesoleva direktiivi jõustumist saaste vähendamiseks võetud meetmete või 
läbiviidud projektide ük sikasjalik kirjeldus: 
a) kõigi projektis esitatud m eetodite loend ja kirjeldus; 
b) rakendamise ajakava; c) õhukvaliteedi eeldatava paranemise  ja selleks kuluva aja hinnangud. 
9. Pikemaks ajaks kavandatavate meetmete või projektide või se llekohaste uuringute 
üksikasjalik kirjeldus. 
10. Käesoleva lisa kohaselt nõutava teabe täiendamiseks kasutatud trükiste, 
dokumentide, töömaterjalide jms loetelu.  
B. V
ASTAVALT ARTIKLI 20 LÕIKE 1 PUNKTILE B ESITATAV TEAVE (ÕHUSAASTE 
TÕRJEPROGRAMM ) 
1. Kogu käesoleva lisa A jaos sätestatud teave. 
2. Teave järgmiste direktiivi de rakendamise seisu kohta:  
1) Nõukogu 20. märtsi 1970. aasta dire ktiiv 70/220/EMÜ mootorsõidukite 
ottomootorite heitgaaside tekitatud õhusaaste vastu võetavaid meetmeid 
käsitlevate liikmesriikide õi gusaktide ühtlustamise kohta1; 
2) Nõukogu 3. detsembri 1987. aasta direktiiv 88/77/EMÜ sõidukite 
diiselmootoritest eralduvate gaasiliste  heitmete vastu võetavaid meetmeid 
käsitlevate liikmesriikide õi gusaktide ühtlustamise kohta2; 
                                                 
1 EÜT L 76, 6.4.1970, lk 1. 
2 EÜT L 36, 9.2.1988, lk 33. 
 
ET 57   ET 3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 1994. aasta direktiiv 94/63/EÜ 
bensiini säilitamisel ja selle terminalidest teeni ndusjaamadesse jaotamisel 
lenduvate orgaaniliste ühendite (LOÜ) heitkoguste kontrollimise kohta3; 
4) Nõukogu 24. septembri 1996. aasta direkt iiv 96/61/EÜ saas tuse kompleksse 
vältimise ja kontrolli kohta4; 
5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. dets embri 1997. aasta direktiiv 97/68/EÜ 
väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate 
sisepõlemismootorite heitgaaside ja ta hkete heitmete vähendamise meetmeid 
käsitlevate liikmesriikide õi gusaktide ühtlustamise kohta5 muudetud kujul; 
6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1998. aasta direktiiv 98/70/EÜ 
bensiini ja diislikütuse kvaliteedi ning nõukogu direktiivi 93/12/EMÜ muutmise kohta
6; 
7) Nõukogu 11. märtsi 1999. aasta direktiiv 1999 /13/EÜ teatavates toimingutes ja 
seadeldistes orgaaniliste lahustite kasutamise tulemusena tekkivate lenduvate 
orgaaniliste ühendite heitkoguste piiramise kohta7; 
8) Nõukogu 26. aprilli 1999. aas ta direktiiv 1999/32/EÜ8, mis käsitleb 
väävlisisalduse vähendamist teatavates vedelkütustes ja millega muudetakse direktiivi 93/12/EMÜ; 
9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. de tsembri 2000. aasta direktiiv 2000/76/EÜ 
jäätmete põletamise kohta
9; 
10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. okt oobri 2001. aasta direktiiv 2001/80/EÜ 
teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramise 
kohta; 
11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. okt oobri 2001. aasta direktiiv 2001/81/EÜ 
teatavate õhusaasteainete si seriiklike ülemmäärade kohta; 
12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/42/EÜ 
teatavates värvides, lakkides ja sõi dukite taasviimistlustoodete orgaanilistes 
lahustites kasutamise tulemusena tekki vate lenduvate orgaaniliste ühendite 
heitkoguste piiramise kohta, millega muudetakse direktiivi 1999/13/EÜ10; 
13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv […] energia lõppkasutuse tõhususe ja 
energeetikateenuste kohta11; 
                                                 
3 EÜT L 365, 31.12.1994, lk 24. 
4 EÜT L 257, 10.10.1996, lk 22. 
5 EÜT L 59, 27.2.1998, lk 1. 
6 EÜT L 350, 28.12.1998, lk 58. 
7 EÜT L 85, 29.3.1999, lk 1. 
8 EÜT L 121, 11.5.1999, lk 13. 
9 EÜT L 332, 28.12.2000, lk 91. 
10 ELT L 143, 30.4.2004, lk 87. 
11 ELT L […], […], lk […]. 
 
ET 58   ET 14) Euroopa Parlamendi ja nõukogu di rektiiv […], millega muudetakse 
direktiivi 1999/32/EÜ seoses laevakütuste väävlisisaldusega12; 
3. Teave kõigi õhusaaste tõrjemeetmete kohta, mille rakendamist on kaalutud 
õhukvaliteedi eesmärkide saa vutamiseks, sealhulgas: 
Linnastu või piirkonna tasandil: a) Paiksete allikate heitkoguste vähend amine, tagades saastekontrolli seadmete 
paigaldamise väikestele ja keskmise suurusega paiksetele põletusallikatele 
(sealhulgas biomassi põletamine)  või nende väljavahetamise. 
b) Sõidukite heitkoguste vähendamine heitgaaside kontrollsüsteemide 
paigaldamisega. Tuleks kaaluda majanduslike stiimulite kasutamist nende süsteemide kasutuselevõtu kiirendamiseks. 
c) Riigihangete korraldam ine riigiasutuste poolt kes kkonnateadlike riigihangete 
käsiraamatu
13 alusel maanteesõidukite, kütuste ja põletusseadmete ostmiseks, 
et vähendada heitkoguseid, se alhulgas järgmised hanked: 
– uued sõidukid, sealhulgas vähe m heitgaase eraldavad sõidukid, 
– transporditeenused keskkonnasõbralikumate sõidukitega, 
– vähem saastavad paiksed põletusseadmed, 
– vähem saasteaineid eraldavad kütused pa iksetele ja liikuvatele allikatele. 
d) Meetmed liiklusest tingitud saastuse vähendamiseks liiklu se planeerimise ja 
juhtimise kaudu (sealhulgas liikluse  ülekoormustasud, diferentseeritud 
parkimistasud või muud majanduslikud stiimulid, „madala saastega piirkondade” loomine). 
e) Meetmed vähemsaastavate transpordiviiside kasutamise soodustamiseks. f) Vähesaastavate kütuste kasutamise taga mine väikestes, keskmise suurusega ja 
suurtes paiksetes ja liikuvates allikates. 
Piirkonna või riigi tasandil 
g) Meetmed õhusaastuse vähendamiseks lubadesüsteemi kaudu 
direktiivi 96/61/EÜ alusel, direktiivi  2001/80/EÜ alusel koostatud riiklike 
kavadega ning majandushoobadega, nagu maksud, lõivud või heitkogustega 
kauplemine. 
                                                
 
12 ELT L […], […], lk […]. 
13 SEK(2004) 1050. 
 
ET 59   ET XVI LISA  
ÜLDSUSE TEAVITAMINE 
1. Liikmesriigid tagavad, et üldsus saaks regulaarselt ajakohastatud teavet käesoleva 
direktiiviga reguleeritavate saasteaine te kontsentratsiooni kohta välisõhus. 
2. Ettenähtud teave kontsentratsioonide  kohta välisõhus esitatakse keskmiste 
väärtustena vastavalt asjaomastele kesk mistamise ajavahemikele, mis on esitatud 
VII lisas ja XI–XIV lisades. Teatavaks te hakse vähemalt kõik tasemed, mis ületavad 
õhukvaliteedi eesmärke, sealhulgas regu leeritava saasteaine piirväärtusi, 
kontsentratsioonilagesid, siht väärtusi, häiretasemeid või pikaajalisi eesmärke. Teave 
hõlmab ka lühihinnangut õhukvaliteedi eesmä rkide saavutamise kohta ja vajalikku 
teavet mõju kohta tervise või vaja duse korral taimestiku seisundile. 
3. Andmeid vääveldioksiidi, lämmastikdiok siidi, tahkete osakeste, osooni ja 
süsinikmonooksiidi sisalduse kohta välisõhus aj akohastatakse vähemalt iga päev ja 
kui võimalik, siis iga tund. Andmeid plii ja benseeni sisalduse kohta välisõhus, mis 
esitatakse 12 kuu keskväärtusena, ajakohast atakse kord kolme kuu tagant ja kui 
võimalik, siis iga kuu. 
4. Liikmesriigid tagavad, et üldsust teavitata ks õigeaegselt häire- ja teavitamistasemete 
tegelikest ja ennustatavatest ületamistest. Avaldatav teave sisaldab vähemalt järgmisi 
üksikasju: 
a) Teave mõõdetud ületamis(t)e kohta: 
– ületamise koht või piirkond, 
– ületatud taseme liik (teavitamis- või häiretase), 
– ületamise algusaeg ja kestus, 
– osooni puhul kõrgeim ühe tunni kontsent ratsioon ja lisaks sellele kõrgeim 
8 tunni keskmine kontsentratsioon. 
b) Prognoos järgmis(t)eks pärastlõuna ks/päevaks (pärastlõunaks/päevadeks): 
– teavitamis- ja/või häiretasemete eel datavate ületamiste geograafiline 
piirkond, 
– saasteaine taseme muutumine (kas  olukord paraneb, stabiliseerub või 
halveneb) ja muutumise põhjused. 
c) Teave asjaomaste elanikkonnarühmade kohta, võimaliku mõju kohta tervisele 
ja soovitatava käitumise kohta: 
– teave elanikkonna riskirühmade kohta, 
– tõenäoliste sümptomite kirjeldus, 
 
ET 60   ET – soovitatavad ettevaatusabinõud, mida  asjaomased elanikkonnarühmad 
peavad rakendama, 
– täiendava teabe saamise kohad. 
d) Teave ennetusmeetmete kohta, et vähendada saastust  ja/või sellega 
kokkupuudet: peamised saastusallikate valdkonnad; soovitatavad meetmed heitkoguste vähendamiseks.  
e) Prognoositavate ületamiste puhul võtava d liikmesriigid meetmeid, et tagada 
selliste üksikasjade edastamine vastavalt võimalustele. 
 
ET 61   ET XVII LISA  
VASTAVUSTABEL 
Käesolev 
direktiiv  Direktiiv 
96/62/EÜ  Direktiiv 
1999/30/EÜ  Direktiiv 
2000/69/EÜ  Direktiiv 
2002/3/EÜ  
Artikkel 1 Artikkel 1 Artikke l 1 Artikkel 1 Artikkel 1 
Artikli 2 
lõiked 1–5 Artikli 2 
lõiked 1–5 - - - 
Artikli 2 
lõiked 6 ja 7 - - - - 
Artikli 2 lõige 8 Artikli 2 lõige 8 Artikli 2 lõige 7 - - 
Artikli 2 lõige 9 Artikli 2 lõige 6 - - Artikli 2 lõige 9 
Artikli 2 
lõige 10 Artikli 2 lõige 7 Artikli 2 lõige 6 - Artikli 2 
lõige 11 
Artikli 2 lõige 11 - - - Artikli 2 
lõige 12 
Artikli 2 lõiked 12 ja 13 - Artikli 2 
lõiked 13 ja 14 Artikli 2 
punktid a ja b - 
Artikli 2 
lõige 14 - - - Artikli 2 
lõige 10 
Artikli 2 lõiked 15 ja 16 Artikli 2 
lõiked 9 ja 10 Artikli 2 lõiked 
8 ja 9 - Artikli 2 
lõiked 7 ja 8 
Artikli 2 lõiked 17 ja 18 - Artikli 2 
lõiked 11 ja 12 - - 
Artikli 2 
lõiked 19, 20 
ja 21 - - - - 
Artikli 2 
lõige 22 - Artikli 2 lõige 
10 - - 
Artikli 2 
lõiked 23 ja 24 Artikli 6 lõige 5 - - - 
Artikli 2 
lõige 25 - - - Artikli 2 
lõige 13 
 
ET 62   ET Artikkel 3, välja 
arvatud lõike 1 punkt f Artikkel 3 - - - 
Artikli 3 lõike 1 
punkt  f - - - - 
Artikkel 4 Artikli 2 
lõiked 9 ja 10, artikli 6 lõige 1 - - - 
Artikkel 5 - Artikli 7 lõige 1 Artikli 5 lõige 1 - 
Artikli 6 
lõiked 1–4 Artikli 6 
lõiked 1–4 - - - 
Artikli 6 lõige 5 - - - - 
Artikkel 7 - Artikli 7 lõiked 
2 ja 3 muudatustega Artikli 5 
lõiked 2 ja 3 muudatustega  
Artikkel 8 - Artikli 7 lõige 5 Artikli 5 lõige 5 - 
Artikkel 9 - - - Artikli 9 lõike 1 
esimene ja teine punkt 
Artikkel 10 - - - Artikli 9 
lõiked 1–3 muudatustega 
Artikli 11 lõige 1 - - - Artikli 9 lõige 4 
Artikli 11 
lõige 2 - - - - 
Artikkel 12 Artikkel 9 - - - 
Artikli 13 
lõige 1 - Artikli 3 lõige 1, 
artikli 4 lõige 1, artikli 5 lõige 1 ja artikkel 6 Artikli 3 lõige 1 
ja artikkel 4 - 
Artikli 13 
lõige 2 - Artikli 3 lõige 2 
ja artikli 4 lõige 2 - - 
Artikli 13 
lõige 3 - Artikli 5 lõige 5 - - 
 
ET 63   ET Artikkel 14 - Artikli 3 lõige 1 
ja artikli 4 lõige 1 muudatustega - - 
Artikkel 15 - - - - 
Artikli 16 
lõige 1 - - - Artikli 3 lõige 1 
ja artikli 4 lõige 1 
Artikli 16 lõige 2 - - - Artikli 3 
lõiked 2 ja 3 
Artikli 16 lõige 3 - - - Artikli 4 lõige 2 
Artikkel 17 - - - Artikkel 5 
Artikkel 18 Artikkel 10 
muudatustega Artikli 8 lõige 3 - Artikkel 6 
muudatustega 
Artikkel 19 - Artikli 3 lõige 4 
ja artikli 5 lõige 4 muudatustega - - 
Artikkel 20 - - - - 
Artikkel 21 Artikli 8 
lõiked 1–4 muudatustega - - - 
Artikkel 22 Artikli 7 lõige 3 
muudatustega - - Artikkel 7 
muudatustega 
Artikkel 23 Artikli 8 lõige 5 
muudatustega - - Artikkel 8 
muudatustega 
Artikkel 24 - Artikkel 8 
muudatustega Artikkel 7 
muudatustega Artikkel 6 
muudatustega 
Artikkel 25 Artikkel 11 
muudatustega Artikli 5 lõike 2 
teine lõik - Artikkel 10 
muudatustega  
Artikli 26 
lõige 1 Artikli 12 lõige 
1 muudatustega - - - 
Artikli 26 
lõige 2 Artikkel 11 
muudatustega - - - 
 
ET 64   ET Artikli 26 
lõige 3 - - - - 
Artikli 26 
lõige 4 - IX lisa 
muudatustega - - 
Artikkel 27 Artikli 12 
lõige 2 - - - 
Artikkel 28 - Artikkel 11 Artikkel 9 Artikkel 14 
Artikkel 29 - - - - 
Artikkel 30 - - - - 
Artikkel 31 Artikkel 13 Artikke l 12 Artikkel 10 Artikkel 15 
Artikkel 32 Artikkel 14 Artikke l 13 Artikkel 11 Artikkel 17 
Artikkel 33 Artikkel 15 Artikke l 14 Artikkel 12 Artikkel 18 
I lisa - VIII lisa 
muudatustega VI lisa VII lisa 
II lisa - V lisa 
muudatustega III lisa  
III lisa - VI lisa IV lisa - 
IV lisa - - - - 
V lisa - VII lisa 
muudatustega V lisa - 
VI lisa - IX lisa 
muudatustega VII lisa VIII lisa 
VII lisa - - - I lisa, III lisa 
II jagu 
VIII lisa - - - IV lisa 
IX lisa - - - V lisa 
X lisa - - - VI lisa 
 
ET 65   ET XI lisa - I lisa I jagu, 
II lisa I jagu ja III lisa (muudatustega); IV lisa (muutmata) I lisa, II lisa - 
XII lisa - I lisa II jagu, 
II lisa II jagu - II lisa I jagu 
XIII lisa - I lisa I jagu, 
II lisa I jagu - - 
XIV lisa - - - - 
XV lisa A jagu IV lisa - - - 
XV lisa B jagu - - - - 
XVI lisa - Artikkel 8 Artikkel 7 Artikkel 6 
muudatustega