ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Sisukord

1. EAGFi 2022. aasta eelarvemenetlus

2. EAGFi sihtotstarbeline tulu

3. Märkused EAGFi 2022. aasta eelarve esialgse täitmise kohta

3.1. Turumeetmed

3.2. Otsetoetused

4. EAGFi sihtotstarbeliste tulude rakendamine

5. Kokkuvõte

1.EAGFi 2022. aasta eelarvemenetlus

Euroopa Parlament võttis 24. novembril 2021 vastu Euroopa Liidu 2022. aasta üldeelarve. Eelarvepeatükis 08 02 „Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF)“ on kavandatud 40 365 miljoni eurot kulukohustuste assigneeringuid ja 40 389 miljoni eurot maksete assigneeringuid. Mõlemat liiki assigneeringute erinevate summade põhjus on liigendatud assigneeringute kasutamine teatavate komisjoni poolt otseselt rakendatavate meetmete puhul. Need on peamiselt seotud põllumajandustoodete müügiedenduse, poliitilise strateegia, kooskõlastus- ja auditimeetmetega.

2.EAGFi sihtotstarbeline tulu

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 43 sätetele moodustab raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise ning vastavuskontrolli otsuste kohastest finantskorrigeerimistest ja eeskirjade eiramisest tulenev tulu EAGFi kulude rahastamiseks määratud sihtotstarbelise tulu.

Kõnealuste sätete kohaselt võib sihtotstarbelise tuluga katta EAGFi mis tahes kulude rahastamist. Eelarveaastal kasutamata jäänud tulu kantakse automaatselt üle järgmisse eelarveaastasse .

EAGFi 2022. aasta eelarve hõlmab järgmist:
Võttes arvesse:

–Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 314, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,

–nõukogu 14. detsembri 2020. aasta otsust (EL, Euratom) 2020/2053, mis käsitleb Euroopa Liidu omavahendite süsteemi, mis jõustus 1. juunil 2021,

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrust (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid [---], eriti selle artiklit 44,

–Euroopa Liidu 2022. aasta üldeelarvet, mis võeti vastu 24. novembril 2021,

–paranduseelarvet nr 1/2022, mis võeti vastu 5. aprillil 2022,

–ning paranduseelarve projekti nr 2/2022, mis võeti vastu 13. aprillil 2022,

esitab Euroopa Komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2022. aasta eelarve paranduseelarve projekti nr 3.

TULUDE JA KULUDE EELARVESTUSE MUUDATUSED EELARVEJAGUDE KAUPA

Tulude koondarvestuses ja III jaos tehtavate muudatustega saab tutvuda EUR-Lexi veebisaidil ( https://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-et.htm ).

SELETUSKIRI

1.Sissejuhatus

Venemaa Föderatsiooni sissetung Ukrainasse 24. veebruaril 2022 põhjustas põgenike (sh paljude laste) massilise sissevoolu Ukrainast liitu ning vajaduse neid kiiresti toetada. See on omakorda avaldanud märkimisväärset survet liikmesriikidele, kes on pidanud võtma kiireloomulisi rände- ja piirihaldusmeetmeid ning katma nendega seotud rahalised vajadused.

Komisjon teeb selleks, et viivitamata toetada liitu saabuvaid inimesi ja näidata konkreetset solidaarsust enim mõjutatud liikmesriikidega, ettepaneku toetada ELi eelarvest Ukrainast põgenevate inimeste esmase vastuvõtu ja registreerimise kulude rahastamist kogusummas 400 miljonit eurot Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu kaudu.

Selle kogusumma tagamiseks hõlmab 2022. aasta paranduseelarve projekt nr 3 järgmisi elemente:

·Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi vahendite suurendamine 99,8 miljoni euro võrra kulukohustuste assigneeringutena ja 76 miljoni euro võrra maksete assigneeringutena;

·piirihalduse ja viisapoliitika rahastu vahendite suurendamine 100 miljoni euro võrra maksete assigneeringutena.
Võttes arvesse:

–Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 314, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,

–nõukogu 14. detsembri 2020. aasta otsust (EL, Euratom) 2020/2053, mis käsitleb Euroopa Liidu omavahendite süsteemi, mis jõustus 1. juunil 2021,

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrust (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid (...), eriti selle artiklit 44,

–Euroopa Liidu 2022. aasta üldeelarvet, mis võeti vastu 24. novembril 2021,

–paranduseelarvet nr 1/2022, mis võeti vastu 5. aprillil 2022,

esitab Euroopa Komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2022. aasta eelarve paranduseelarve projekti nr 2.

TULUDE JA KULUDE EELARVESTUSE MUUDATUSED EELARVEJAGUDE KAUPA

Tulude koondarvestuses ja III jaos tehtavate muudatustega saab tutvuda EUR-Lexi veebisaidil ( https://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-et.htm ).

SELETUSKIRI

Paranduseelarve projekti nr 2/2022 eesmärk on kanda 2022. aasta eelarvesse 2021. aasta eelarve täitmise käigus tekkinud ülejääk. Vastavalt Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse (edaspidi „finantsmäärus“) artikli 18 lõikele 3 käsitleb see paranduseelarve projekt üksnes ülejäägi kandmist eelarvesse ja see tuleb esitada 15 päeva jooksul pärast esialgse raamatupidamise aastaaruande esitamist, mis toimus 2022. aasta märtsi lõpus.

1.2021. aasta eelarve täitmisel tekkis 3,2 miljardi euro suurune ülejääk, mis kantakse tuluna 2022. aasta eelarvesse.

(eurodes)

2021. aasta eelarve täitmise tulemuse jaotus Tulude ülejääk 2 574 755 747 Kulude ülejääk 652 303 060 Ülejääk kokku 3 227 058 807

2.Ülejäägi kandmine eelarvesse vähendab vastavalt osamaksude üldsummat, mida liikmesriigid maksavad 2022. aasta eelarve rahastamiseks. Liikmesriikide osamakse mõjutab ka omavahendite muudetud prognoos, mis tehakse kättesaadavaks pärast omavahendite nõuandekomitee koosolekut mais 2022 ning lisatakse hilisemasse paranduseelarve projekti vastavalt finantsmääruse artikli 44 lõike 1 punktile b.

3.Järgmises tabelis on esitatud 2021. aasta eelarve täitmise tulemuse jaotus tulude osas:

(eurodes)
1.Eessõna

Vastavalt nõukogu määruse (EL) 2018/1877 (mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“)) artikli 19 lõikele 4 esitab komisjon käesolevas dokumendis aastal 2021 tehtud ning aastateks 2022 ja 2023 ette nähtud kulukohustused, maksed ja osamaksud, võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (EIP) prognoose.

Käesolevas dokumendis antakse ülevaade Euroopa Arengufondide (9.–11. EAF) vahendite kasutamisest 2021. aastal ja esitatakse vahendite kasutamise prognoos aastateks 2022–2023.

Euroopa Arengufondi liikmed maksavad 9. EAFi, 10. EAFi ja 11. EAFi raames EIP hallatavate rahastamisvahendite (investeerimisrahastu ja intressitoetused) katteks ette nähtud osamaksud otse Euroopa Investeerimispangale.

2.Sissejuhatus

Komisjon ja EIP on ajakohastanud oma 2022. ja 2023. aasta prognoose iga Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riigi ning iga ülemeremaa ja -territooriumi (ÜMT) kohta. Erilist tähelepanu on pööratud maksete prognoosimisele ja seda kahel põhjusel: ühelt poolt selleks, et aidata Euroopa Arengufondi liikmetel broneerida oma eelarvetes võimalikult täpsed summad, ja teiselt poolt tagamaks, et EAFi rahaliste vahendite maht oleks piisav, et hoida ära likviidsusprobleeme.

Kulukohustuste ja maksete prognooside ajakohastamisel on vastavalt 11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõikele 4 lähtutud kõige värskematest prognoosidest.

Allpool esitatud graafikus antakse ülevaade kulukohustuste ja maksete brutosummade üldisest dünaamikast alates 1999. aastast kuni 2021. aastani ja prognoosidest aastateks 2022–2023 (komisjoni ja EIP summad kokku).

Kulukohustuste ja maksete brutosummad: suundumused aastatel 1999–2023 (miljonites eurodes)
d.N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]tsüklopropaankarboksamiid (tsüklopropüülfentanüül) ja 2-metoksü-N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]atseetamiid (metoksüatsetüülfentanüül), nagu on osutatud nõukogu rakendusotsuses (EL) 2018/1463;

c.1-(4-tsüanobutüül)-N-(2-fenüülpropaan-2-üül)-1H-indasool-3-karboksamiid (CUMYL-4CN-BINACA), nagu on osutatud nõukogu rakendusotsuses (EL) 2018/748.

b.N-(1-amino-3,3-dimetüül-1-oksobutaan-2-üül)-1-(tsükloheksüülmetüül)-1H-indasool-3-karboksamiid (ADB-CHMINACA), nagu on osutatud nõukogu rakendusotsuses (EL) 2018/747.

a.N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]furaan-2-karboksamiid (furanüülfentanüül), nagu on osutatud nõukogu rakendusotsuses (EL) 2017/2170.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2017. aasta direktiiv (EL) 2017/2103, millega muudeti nõukogu raamotsust 2004/757/JSK uute psühhoaktiivsete ainete lisamiseks uimasti määratlusse delegeeritud õigusaktide kaudu ning tunnistati alates 23. novembrist 2018 ka kehtetuks nõukogu otsus 2005/387/JSK. Alates direktiivi (EL) 2017/2103 vastuvõtmisest kuni 23. novembrini 2018 kehtestati otsuse 2005/387/JSK alusel kontrollimeetmed ja kriminaalkaristused viie uue psühhoaktiivse aine kohta. Need uued psühhoaktiivsed ained ei olnud aga veel raamotsuse 2004/757/JSK lisasse kantud, mistõttu kanti delegeeritud direktiiviga (EL) 2019/369 lisasse järgmised ained:

Volitusi uimasti määratlusse ainete lisamiseks on kasutatud neli korda ja komisjon on vastu võtnud järgmised delegeeritud direktiivid:

Koos määrusega (EÜ) nr 1920/2006 Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse kohta nähakse raamotsusega ette kolmeastmeline menetlus, mille tulemusel võidakse lisada uus psühhoaktiivne aine uimasti määratlusse ja hõlmata see seeläbi ebaseaduslikku uimastikaubandust käsitlevate liidu kriminaalõiguse sätetega. Pärast i) Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse esialgse aruande esitamist vastavalt määruse (EÜ) nr 1920/2006 artiklile 5b ja ii) Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse laiendatud teaduskomitee riskihindamist vastavalt määruse (EÜ) nr 1920/2006 artiklile 5c, iii) võtab komisjon põhjendamatu viivituseta vastu delegeeritud õigusakti kooskõlas raamotsuse artikliga 8a.

Raamotsuse artikli 8a lõike 2 kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande kõnealuse raamotsusega komisjonile delegeeritud volituste rakendamise kohta. Käesoleva aruande eesmärk on täita komisjonile raamotsuse artikli 8a lõikega 2 pandud aruandekohustust.

3.Kokkuvõte

Komisjon on seisukohal, et ta on kasutanud oma delegeeritud volitusi nõukogu raamotsusega 2004/757/JSK sätestatud piires.

Komisjon esitab käesoleva aruande vastavalt nõukogu raamotsuse 2004/757/JSK artikli 8a lõikele 2 ning palub Euroopa Parlamendil ja nõukogul käesolev aruanne teadmiseks võtta. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks antud volituste delegeerimist tuleks automaatselt pikendada, et tagada ka edaspidi liidu tasandil uute psühhoaktiivsete ainete tõhus loetellu lisamine.
Sisukord

1.EAGFi 2022. aasta eelarvemenetlus

2.EAGFi sihtotstarbeline tulu

3.Märkused EAGFi 2022. aasta eelarve esialgse täitmise kohta

3.1. Turumeetmed

3.2. Otsetoetused

4.EAGFi sihtotstarbeliste tulude rakendamine

5.Järeldused

Lisa: EAGFi assigneeringute esialgne kasutamine kuni 30.4.2022

1.EAGFi 2022. aasta eelarvemenetlus

Euroopa Parlament võttis 24. novembril 2021 vastu Euroopa Liidu 2022. aasta üldeelarve. Eelarvepeatükis 08 02 „Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF)“ on kavandatud 40 365 miljoni eurot kulukohustuste assigneeringuid ja 40 389 miljoni eurot maksete assigneeringuid. Mõlemat liiki assigneeringute erinevate summade põhjus on liigendatud assigneeringute kasutamine teatavate komisjoni poolt otseselt rakendatavate meetmete puhul. Need on peamiselt seotud põllumajandustoodete müügiedenduse, poliitilise strateegia, kooskõlastus- ja auditimeetmetega.

2.EAGFi sihtotstarbeline tulu

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 43 sätetele moodustab raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise ning vastavuskontrolli otsuste kohastest finantskorrigeerimistest ja eeskirjade eiramisest tulenev tulu EAGFi kulude rahastamiseks määratud sihtotstarbelise tulu.

Kõnealuste sätete kohaselt võib sihtotstarbelise tuluga katta EAGFi mis tahes kulude rahastamist. Eelarveaastal kasutamata jäänud tulu kantakse automaatselt üle järgmisse eelarveaastasse .

EAGFi 2022. aasta eelarve hõlmab järgmist:

·komisjoni viimased prognoosid turumeetmete ja otsetoetustega seotud rahastamisvajaduste kohta
3.2.1.EAFRD ja taasterahastu maaelu arengu programmid

3.2.2.Tehniline abi

3.3.Deklareeritud kulude analüüs meetmete kaupa

3.4.EAFRD ja taasterahastu programmide rakendamine





1. Eelarvemenetlus

1.1. Finantsraamistik

2021. aasta maaelu arengu kulusid rahastatakse mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) raames. Finantsraamistik on sätestatud nõukogu määruses (EL) 2020/2093. 2021. ja 2022. aastaks on tehtud kättesaadavaks ka Euroopa Liidu taasterahastust tulenevad lisavahendid, et tegeleda COVID-19 kriisi mõjuga ning selle tagajärgedega liidu põllumajandussektorile ja maapiirkondadele.

Tabelis 1 on esitatud maaelu arengu ning turuga seotud kulude ja otsetoetuste eraldised pärast mitmeaastase finantsraamistiku iga-aastast tehnilist kohandust.

Tabel 1. 2021.–2027. aasta finantsraamistik

RUBRIIK 3 Miljonit eurot; jooksevhindades ÜPPga seotud loodusvarad ja keskkond 2021a) 2022b) 2023c) 2024 2025 2026 2027 KOKKU 55 713,0 53 365,9 53 626,9 53 757,9 53 890,9 54 021,9 54 155,9 millest: Turuga seotud kulud ja otsetoetused 40 368,0 40 638,2 40 692,2 41 649,0 41 782,0 41 913,0 42 047,0 Maaelu areng 15 345,0 12 727,7 12 934,7 12 108,9 12 108,9 12 108,9 12 108,9 Täiendavad vahendid Euroopa Liidu taasterahastust (sihtotstarbeline välistulu) 2 387,7 5 682,8

a)Pärast 557,0 miljoni euro suurust netoümberpaigutust EAGFi ja EAFRD vahel 2021. eelarveaastal

b)Pärast 618,8 miljoni euro suurust netoümberpaigutust EAGFi ja EAFRD vahel 2022. eelarveaastal

c)Pärast 825,8 miljoni euro suurust netoümberpaigutust EAGFi ja EAFRD vahel 2023. eelarveaastal

Kuna seadusandlikku menetlust seoses komisjoni seadusandlike ettepanekutega ÜPP kohta pärast 2020. aastat ei suudetud õigeaegselt lõpule viia, on vastu võetud üleminekumäärus,millega pikendatakse määrust (EL) nr 1305/2013 kuni 2022. aastani, et hoida ära põllumajandustootjatele ja teistele ÜPP toetusesaajatele antava toetuse katkemine. Üleminekumäärusega pikendati enamikku ÜPP eeskirju, mis kehtisid ajavahemikul 2014–2020, ning lisati EAFRD eraldised aastateks 2021 ja 2022 (vastavalt põhimõttele „vanad eeskirjad – uus raha“). See tagas sujuva ülemineku ÜPP strateegiakavade tulevasele raamistikule. See hõlmas ka taasterahastu täiendavat suurendamist 8 070,5 miljoni euro võrra (jooksevhindades) ajavahemikul 2021–2022 sihtotstarbelise välistuluna.

1.2. 2021. aasta eelarveprojekt
1.Eessõna

Komisjon esitab käesolevas dokumendis vastavalt nõukogu määruse (EL) 2018/1877 (mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“)) artikli 19 lõikele 2 kulukohustuste, maksete ja osamaksude prognoosid aastateks 2022–2024, võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (EIP) prognoose.

Käesolevas dokumendis antakse ülevaade Euroopa Arengufondide (9.–11. EAF) vahendite kasutamisest aastatel 2022–2024. Lisaks esitatakse käesolevas dokumendis mittesiduvad prognoosid Euroopa Arengufondi 2025. ja 2026. aasta osamaksude kohta.

Euroopa Arengufondi liikmed maksavad 9. EAFi, 10. EAFi ja 11. EAFi raames EIP hallatavate rahastamisvahendite (investeerimisrahastu ja intressitoetused) katteks ette nähtud osamaksud otse Euroopa Investeerimispangale.

2.Sissejuhatus

Komisjon ja EIP on ajakohastanud oma 2022., 2023. ja 2024. aasta prognoose iga Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (edaspidi „AKV“) riigi ning ülemeremaa ja -territooriumi (edaspidi „ÜMT“) kohta. Erilist tähelepanu on pööratud maksete prognoosimisele ja seda kahel põhjusel: ühelt poolt selleks, et aidata Euroopa Arengufondi liikmetel näha oma eelarvetes ette võimalikult täpsed summad, ja teiselt poolt tagamaks, et EAFi rahaliste vahendite maht oleks piisav, et hoida ära likviidsusprobleeme.

Kulukohustuste ja maksete prognooside ajakohastamisel on vastavalt 11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõikele 2 lähtutud kõige värskematest prognoosidest.

Allpool esitatud graafikus antakse ülevaade kulukohustuste ja maksete brutosummade üldisest dünaamikast alates 1999. aastast kuni 2021. aastani ja prognoosidest aastateks 2022–2024 (komisjoni ja EIP summad kokku).

Kulukohustuste ja maksete brutosummad: suundumused aastatel 1999–2024 (miljonites eurodes)

Märkus: Andmed kajastavad Euroopa Arengufondi rakendamist 31. detsembri 2021. aasta seisuga (kulukohustused ja maksed) ja prognoose aastateks 2022–2024. Kuna 11. EAFi aegumisklausel kaotas kehtivuse 31. detsembril 2020, siis uusi kulukohustusi ei ole, välja arvatud:

1) AKV riikide investeerimisrahastu raames 9., 10. ja 11. Euroopa Arengufondi rahastamistoimingutest tagasisaadavad vahendid (investeerimisrahastu pikendamine nõukogu otsusega 2020/2233) ja
Määruse (EL) 2019/125 kohased load Määruse artikli 11 lõikes 1 ja artikli 16 lõikes 1 on sätestatud, et vastavalt III lisas ja IV lisas loetletud kaupade eksportimiseks on vaja luba. III lisas on loetletud teatavad kaubad, mida on võimalik kasutada piinamiseks või muuks julmaks, ebainimlikuks või alandavaks kohtlemiseks või karistamiseks. III lisas nimetatud kaubad kuuluvad järgmistesse rubriikidesse: inimeste ohjeldamiseks välja töötatud seadmed, relvad ja vahendid, mis on välja töötatud massirahutuste ohjeldamiseks või enesekaitseks; ning tegutsemisvõimetuks muutvaid või ärritavaid keemilisi aineid ning teatavaid seotud aineid levitavad relvad või seadmed massirahutuste ohjeldamiseks või enesekaitseks. IV lisas on loetletud teatavad kemikaalid, mida on võimalik kasutada surmava süsti tegemiseks. IV lisas loetletud kaupade eksportimiseks tuleb hankida ekspordiluba asjaomase liikmesriigi pädevalt asutuselt, mis on nimetatud määruse I lisas, välja arvatud juhul, kui selliste kaupade eksportimiseks kasutatakse V lisas sätestatud liidu üldist ekspordiluba. Liidu üldises ekspordiloas osutatud sihtkohtadesse saab tavaliselt eksportida, ilma et oleks vaja hankida liikmesriigi välja antav individuaalne või koondluba. Senise lähenemisviisi kohaselt lisatakse kolmas riik V lisasse juhul, kui see riik on ratifitseerinud asjakohase rahvusvahelise lepingu, millega võetakse kohustus kaotada surmanuhtlus kõigi kuritegude eest. Nende riikide puhul, kes ei ole Euroopa Nõukogu liikmed, peab asjaomane riik olema reservatsioonideta ratifitseerinud kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti teise fakultatiivse protokolli. Kui on aga põhjust kahelda eksportija suutlikkuses pidada kinni liidu üldise ekspordiloa tingimustest või ekspordikontrolli käsitlevatest õigusaktidest, võib pädev asutus keelata eksportijal kõnealust luba kasutada. Määruse artikli 20 lõikes 2 on märgitud, et liikmesriigi antav ekspordiluba võib olla individuaalne luba (luba eksportida ühele kolmanda riigi lõppkasutajale või kaubasaajale) või koondluba (luba eksportida ühele või mitmele kindlaksmääratud lõppkasutajale või edasimüüjale ühes või mitmes kindlaksmääratud kolmandas riigis). Määruse artiklitega 3, 4 ja 5 keelatakse vastavalt II lisas loetletud kaupade eksport, import ja transiit. Pädevad asutused võivad teha sellest keelust erandi, kuid vaid juhul, kui tõendatakse, et asjaomaseid kaupu kasutatakse nende ajaloolist tähtsust silmas pidades üksnes avalikuks eksponeerimiseks muuseumis (kas kolmandas riigis või kooskõlas artikliga 4 mõnes liikmesriigis).
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2018/1091 (mis käsitleb integreeritud statistikat põllumajanduslike majapidamiste kohta) alusel komisjonile antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse rakendamise kohta

1. SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määruse (EL) nr 2018/1091 artikli 5 lõikega 5, artikli 8 lõikega 3 ja artikli 9 lõikega 1 on komisjonile antud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte.

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas määruse (EL) 2018/1091 artikliga 16 vastu delegeeritud õigusakte allpool kirjeldatud eesmärkidel.

·III lisas loetletud muutujate muutmine, kui see on vajalik, et ühtlustada need 2023. ja 2026. aastaks artikli 4 lõikes 2 nimetatud andmeallikatega.

·IV lisas loetletud detailsete teemade muutmine 2023. ja 2026. aastaks.

·Täiendada IV lisas sätestatud moodulite andmeid, kui lisateabe kogumist peetakse vajalikuks. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides tuleb kindlaks määrata järgmine:

(a)üldteemad ja detailsed teemad, mida käsitletakse lisamoodulis, ning selliste täiendavate statistiliste vajaduste põhjendused;

(b)vaatlusaasta.

Samas määruses on sätestatud, et artikli 5 lõikes 5 ja artikli 8 lõikes 3 osutatud delegeeritud õigusaktid tuleb vaatlusaasta 2023 kohta võtta vastu hiljemalt 30. septembriks 2021 ja vaatlusaasta 2026 kohta hiljemalt 30. septembriks 2024.

Artikli 9 lõikes 1 osutatud delegeeritud õigusakte võib vastu võtta alates vaatlusaastast 2023 ja seejärel iga kolme aasta tagant. Komisjon ei tohi teha ettepanekut lisaküsimustike kohta vaatlusaastateks, mille jooksul kogutakse andmeid loenduse osana (mida tehti ainult 2020. aastal).

2. ÕIGUSLIK ALUS

Määruse (EL) 2018/1091 artikli 16 kohaselt on komisjonil õigus võtta alates 27. augustist 2018 viie aasta jooksul vastu delegeeritud õigusakte. Volituste delegeerimist tuleb automaatselt pikendada samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.

Komisjon peab esitama delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist.

Käesolev aruanne esitatakse selle kohustuse täitmiseks.

3. DELEGEERITUD VOLITUSTE RAKENDAMINE

Komisjon ei ole veel kasutanud talle määrusega (EL) 2018/1091 antud õigust võtta vastu delegeeritud õigusakte.