[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 1.2.2008

SEK(2008) 112

KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

Lisatud dokumendile:KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILEÜhise keskkonnateabesüsteemi (SEIS) väljakujundamine MÕJU HINDAMISE KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE {KOM (2008) 46 lõplik} {SEK(2008) 111}

KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

Lisatud dokumendile:KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILEÜhise keskkonnateabesüsteemi (SEIS) väljakujundamine MÕJU HINDAMISE KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

Komisjoni talitused koostasid käesoleva mõjuhinnangu lisamaterjalina teatise „Ühise keskkonnateabesüsteemi (SEIS) väljakujundamine” juurde.

Teatise üldtaustaks on vajadus kõrge kvaliteediga teabe järele keskkonnapoliitika väljatöötamisel ja rakendamisel vastavalt parema õigusliku reguleerimise põhimõttele. Seda vajadust tuleb vaadelda kiiresti areneva info- ja sidetehnoloogia kontekstis, mis pakub märkimisväärseid võimalusi aruandlussüsteemide täiustamiseks ja olemasolevate andmete tõhusamaks kasutamiseks.

Konkreetsed probleemid on: vajadus lihtsustada aruandluse ja seirekohustusi ning vähendada nendega seotud halduskoormust; teabe õigeaegsuse, kättesaadavuse, usaldusväärsuse ja asjakohasusega seotud vajakajäämised; kasutamata võimalused avaliku sektori kaasajastamise ja e-valitsuse teenuste pakkumise alal keskkonna valdkonnas; ning puudujäägid võimes filtreerida andmetest kiiresti poliitikakujundamise jaoks olulist teavet ja tõhusalt rakendada integreeritud lähenemisviise keskkonnapoliitikale.

Euroopa ja riiklikul tasandil on käimas mitmed algatused, mis aitavad kaasa eelnimetatud probleemide lahendamisele. Sellest hoolimata on nii Euroopas kui ka kõikjal maailmas jätkuvalt võtmeküsimuseks, kuidas korrastada juba kogutud suurt hulka keskkonnaandmeid ja -teavet, kuidas integreerida need vajadusel sotsiaal- ja majandusvaldkonnast pärit olemasolevate andmete ja teabega, kuidas teha andmed kättesaadavaks koos töövahenditega, mis võimaldaksid spetsialistidel oma analüüse teostada, ning levitada andmeid ja teavet sellisel kujul, mis oleks avaliku sektori poliitikakujundajatele ja tavakodanikele hõlpsasti mõistetav ja võimaldaks neil nende põhjal oma tegevust kavandada. Samal ajal vajavad liikmesriigid ja EL-i institutsioonid tõhusat ja kaasaegset aruandlussüsteemi, et täita ühenduse ja rahvusvaheliste keskkonnaalaste poliitikadokumentide ja õigusaktidega neile pandud õiguslikke kohustusi ning vältida topelttööd, kattuvusi ja ülearusust.

Ühise keskkonnateabesüsteemi üldeesmärgid on ühenduse keskkonnapoliitika kavandamiseks ja rakendamiseks vajaliku teabe kättesaadavuse ja kvaliteedi parandamine, liikmesriikide ja EL-i institutsioonide halduskoormuse vähendamine ja aruandluse kaasajastamine ning selliste infosüsteemide ja –rakenduste väljatöötamise edendamine, mida kõik sidusrühmad kasutada saaksid ja millest neil kasu oleks.

Konkreetsemad eesmärgid on:

1. saavutada kindel poliitiline kokkulepe põhimõtete suhtes, millel ühine keskkonnateabesüsteem põhinema hakkab;

2. jätkata keskkonnaalastes õigusaktides sisalduvate kehtivate aruandlusnõuete hindamise ja täiustamise kaudu nn teadmisbaasi tõhusat ümberkorraldamist ning rakendada samal ajal info- ja sidetehnoloogia lahendusi elektroonilises aruandluses;

3. sõlmida ja rakendada andmete ja teabevahetuse kokkulepped ning luua tõhus info- ja sidetehnoloogia infrastruktuur, mis hõlbustaks keskkonnaga seotud andmete ja teabe leidmist, hindamist, vahetust ja juurdepääsu sellisele teabele;

4. tõhustada tulemuslikke ja paindlikke seire infrastruktuure ja uuringuid (need vajadusel luua ja algatada) keskkonnaga seotud eesmärgipäraste andmete kogumiseks ja arhiveerimiseks, tingimusel et neid on võimalik pika aja jooksul kasutada.

Lisaks nn nullvariandile (senise olukorra jätkumine) on kindlaks tehtud veel neli võimalikku tegevusvarianti:

- variant 1: käesoleva teatise vastuvõtmine, mis vastab konkreetsele eesmärgile nr 1. Teatise põhieesmärk on määratleda poliitiline ja kontseptuaalne raamistik toimuvate protsesside suunamiseks ühes ja samas suunas ning uute, ühise eesmärgiga algatuste soodustamiseks. Teatises on loetletud ka põhimõtted, millel SEIS põhinema hakkab;

- variant 2: ühtlustatud aruandluse direktiivi ajakohastamine, mis vastab konkreetsele eesmärgile nr 2, kuid mis aitab vähemalt kaudselt kaasa ka konkreetse eesmärgi nr 3 saavutamisele. Ajakohastamise eesmärk on direktiiv kriitilise pilguga läbi vaadata, võttes arvesse selles esinevaid vajakajäämisi ja selle reguleerimisalasse kuuluvate direktiivide sätetes toimuvaid muutusi. Ajakohastamine võimaldaks kajastada uusi arengusuundi keskkonnapoliitika kujundamisel, tagades samal ajal ühtsema ja paremini kooskõlastatud aruandlusraamistiku;

- variant 3: kohustusliku andmete kogumise ja arhiveerimise laiendamine ja/või ühtlustamine ühenduse õigusliku raamistiku alusel. See variant vastab konkreetsele eesmärgile nr 4 ja hõlmab praegu kasutatavate lähenemisviiside hindamist selle eesmärgi ja SEIS-i üldeesmärkide kontekstis. Vajaduse korral tehakse ettepanekuid kehtivate õigusaktide muutmiseks ja uute õigusaktide vastuvõtmiseks, et täita andmetes või seireinfrastruktuurides esinevad lüngad;

- variant 4: SEIS-i jaoks kehtestatakse uus õiguslik raamistik, mis käsitleb nõuetele vastavust ja varasemaid aruandluskohustusi ning mis aitaks täielikult saavutada konkreetsed eesmärgid nr 2 ja 3. See sisaldaks sätteid, mille eesmärk on loogiliselt ühtses raamistikus keskkonnapoliitika kujundamiseks ja hindamiseks vajalike andmete kvaliteedi ja kättesaadavuse parandamine ning praegu keskkonnaalastes õigusaktides andmete kogumise, seire ja aruandluse suhtes esinevate erinevate lähenemisviiside täielik ühtlustamine.

Ühise keskkonnateabesüsteemi rakendamise kulud ja sellest saadav kasu sõltuvad sellest, kui kiiresti rakendamine toimub ja millised konkreetsed meetmed selle saavutamiseks võetakse. Kuid igal juhul võib sellisest süsteemist eeldada märkimisväärse kasu saamist. Andmete kogumise, vahetamise ja kasutamise mehhanismide parandamine viib eeldatavasti selleni, et selliseid andmeid kasutatakse märkimisväärselt rohkem ja kasutajate kulud vähenevad oluliselt. Andmesüsteemidele juurdepääsu ja nende koostalitlusvõime parandamine vähendaks vajalike aruandluskohustuste hulka, mis viiks nõutavate andmete ja andmevoogude ühtlustamiseni ning aegunud ja ülearuste aruandluskohustuste järkjärgulise kaotamise või kehtetuks tunnistamiseni. Lisaks kuuluksid positiivsete tulemuste hulka paremad õigusaktid, tõhusam analüüsimine EL-i tasandil, rahvusvahelisel tasandil poliitiliste kohustuste ja hindamiskohustuste tõhusam täitmine, kodanike mõjuvõimu suurendamine teabe laialdase kättesaadavuse abil, teabe parem kättesaadavus teadlastele ning EL-i reputatsiooni parandamine rahvusvahelisel areenil.

Kulude poole pealt võib oodata, et isegi suhteliselt tagasihoidlikud esialgsed investeeringud ühise keskkonnateabesüsteemi rakendamisesse (tingimusel, et need on korralikult planeeritud) annavad sellist majandus-, sotsiaal- ja keskkonnatulu, mida on võimalik omakorda taas süsteemi edasisse arengusse investeerida. Vajalike investeeringuliikide hulka kuuluvad tugevdatud jõupingutused INSPIRE direktiivi edukaks rakendamiseks, keskkonnaga seotud andmete kogumise ja töötlemisega tegelevate asutuste organisatsiooni- ja ärimudelite võimalik muutmine, EL-i institutsioonide ja asutuste jätkuvad ja tugevdatud pingutused õigusaktides sätestatud nõuete ja tsentraliseeritud aruandlussüsteemide ajakohastamiseks ja täiustamiseks, täiendavad analüüsid andmete ja teabega seotud tegelike nõuete selgitamiseks ning vajalike õiguslike ja/või rahaliste vahendite väljatöötamiseks, lisaks sellele tuleb täiendavalt investeerida uute andmestike loomisse, mis sisaldavad andmeid, mida praegu ei koguta, kuid mida peetakse poliitikakujundamisel või seire- ja andmesüsteemide ühtlustamisel hädavajalikuks.

Ühtlustatud aruandluse direktiivi kaasajastamisega kaasneb aruandlus- ja seirekohustuste kohene lihtsustamine, nõuete ja menetluste edasine täiustamine liikmesriikides ja vastavus ühise keskkonnateabesüsteemi põhimõtetega. Kodanikud saavad kiiresti areneva info- ja sidetehnoloogia abil teabe läbipaistvuse ja kättesaadavuse parandamisest kõige rohkem kasu.

Tundub ka, et riikide seiretegevuse tulemuslikkust on edasise ühtlustamise abil võimalik märkimisväärselt tõsta. Üldiselt hinnatakse keskkonnaseire kulude-tulude suhet äärmiselt positiivselt, nii et praeguses etapis ei tohiks välistada ka edasist ühtlustamist või isegi kehtivate seirenõuete laiendamist. Kuid eelnevalt tuleb teostada üksikasjalikud analüüsid, sh võimalikud katseprojektid liikmesriikides, enne kui saab kaaluma hakata konkreetseid ettepanekuid õigusaktide vastuvõtmiseks.

Eespool toodud analüüsi alusel leiti, et variandid 1 kuni 3 on põhjendatud. Variant 4 – üksikasjalikke kohustusi sisaldava uue õigusliku raamistiku määratlemine – oleks kõige efektiivsem ühise keskkonnateabesüsteemi eesmärkide saavutamisel, kuid võib tunduda ülereguleerimisena, samuti võib see osutuda liiga jäigaks, et võimaldada spontaanset kohanemist muutuvate poliitiliste prioriteetide ja tehnoloogiliste võimalustega, ning see võib isegi olla vastuolus subsidiaarsuse põhimõttega. Sellest hoolimata tuleks seda võimalust selle potentsiaalset tõhusust arvesse võttes tulevikus uuesti kaaluda.