SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetega, mida kohaldatakse selliste ELi äärepoolseimate piirkondade suhtes nagu Kanaari saared, ei ole põhimõtteliselt võimalik erinevalt maksustada kohalikke tooteid ja neid tooteid, mis pärinevad Hispaaniast või teistest liikmesriikidest. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 (endine EÜ asutamislepingu artikli 299 lõige 2) alusel on siiski võimalik kehtestada kõnealuste piirkondade suhtes erimeetmed tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.

Nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsusega 2002/546/EÜ,[1] mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel, lubatakse Hispaanial kuni 31. detsembrini 2011 vabastada teatavad Kanaari saartel valmistatud tooted AIEM-maksust või seda kõnealuste toodete puhul vähendada. Kõnealuse otsuse lisas on esitatud selliste toodete loetelu, mille suhtes saab kohaldada maksuvabastust või -vähendust. Olenevalt tootest ei või kohalike ja muude toodete maksumäära erinevus olla üle 5, 15 või 25 protsendipunkti.

Otsuses 2002/546/EÜ on esitatud erimeetmete vastuvõtmise põhjused: kaugus, sõltumine toorainest ja elektrist, kohustus koguda suuremaid varusid, väike kohalik turg, millele lisandub vähearenenud eksporditegevus jne. Ebasoodsad tingimused põhjustavad selliste kohalike toodete tootmiskulu ja -hinna suurenemise, mis erimeetmete puudumisel oleksid vähem konkurentsivõimelised kui väljastpoolt pärinevad tooted, isegi kui võtta arvesse veokulu Kanaari saartele. See raskendaks seega kohaliku tootmise säilitamist. Otsuses 2002/546/EÜ sätestatud erimeetmete eesmärk oli eelkõige tugevdada kohalikku tööstust.

2009. aasta ülemaailmsel majanduskriisil, mille mõjul vähenes reisimine, olid tõsised tagajärjed Kanaari saarte majandusele, mis sõltub ülimal määral turismist saadavatest tuludest.

Tööjõu vähendamine turismisektoris viis Kanaari saarte töötuse määra üldise kasvuni. Töötuse määr, mis ajavahemikul 2001–2007 kõikus 10,4 % ja 12 % vahel, tõusis 2008. aastal 17,3 %ni ja 2009. aastal 26,2 %ni. Selline areng rõhutab turismist ülimal määral sõltuva majanduse ohtusid ja vajadust edendada majandustegevuse mitmekesistamist.

16. novembril 2010 esitas Hispaania Euroopa Komisjonile taotluse pikendada otsuse 2002/546/EÜ kohaldamisaega kahe aasta võrra, nii et selle kehtivusaja lõpp langeb kokku ajavahemikul 2007–2013 kohaldatavate piirkondliku riigiabi suuniste[2] kehtivusaja lõpuga.

Hispaania esitas ka taotluse riigiabi NN 22/2008 käsitleva otsuse kohaldamisaja pikendamiseks kahe aasta võrra; kõnealuse otsuse kohaselt on Hispaania ametiasutuste antav abi AIEMi osas ühisturuga kokkusobiv. Komisjon on koostanud riigiabi N 544/2010 käsitleva otsuse eelnõu, millega pikendatakse riigiabi NN 22/2008 käsitleva otsuse kohaldamisaega; otsus on vastuvõtmiseks valmis ja tagab ühtsuse käesoleva ettepanekuga.

Komisjon hindas otsuse 2002/546/EÜ kohaldamisaja pikendamistaotlust Kanaari saari mõjutavate ebasoodsate tingimuste ulatust arvesse võttes. Ta jõudis järeldusele, et taotluse rahuldamine on kättesaadava teabe alusel põhjendatud.

Esiteks kinnitati 28. augustil 2008 vastuvõetud aruandes, mille komisjon esitas nõukogule Kanaari saartel kehtiva AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise kohta, et AIEM toimib rahuldavalt ja otsuse 2002/546/EÜ sätetes ei ole vaja mingeid muudatusi teha. Ebasoodsate tingimuste kestmist kinnitati ka aruandes, mis lisati praegusele taotlusele pikendada otsuse 2002/546/EÜ kohaldamisaega.

Teiseks taotletakse pikendamist ainult kahe aasta võrra.

HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Hispaania ametiasutuste taotlus AIEM-maksu kohaldamisaja pikendamise kohta esitati asjaomaste majandussektorite soove arvesse võttes.

Komisjon ei kasutanud mõju hindamist.

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Kavandatud meetmete kokkuvõte

Pikendada otsuse 2002/546/EÜ (millega Hispaanial lubatakse vabastada teatavad Kanaari saartel valmistatud tooted AIEM-maksust või seda kõnealuste toodete puhul vähendada) kohaldamisaega.

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 349.

Subsidiaarsuse põhimõte

Üksnes nõukogul on volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 alusel vastu erimeetmeid äärepoolseimate piirkondade suhtes, et teha kohandusi aluslepingute kohaldamises nendes piirkondades, kaasa arvatud ühises poliitikas, tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.

Ettepanek on seega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.

Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

Selle eesmärk on pikendada otsuse 2004/162/EÜ kohaldamisaega kahe aasta võrra, selleks et see langeks kokku ajavahemikul 2007–2013 kohaldatavate piirkondliku riigiabi suunistega.

Komisjon kinnitas oma aruandes, mille ta esitas nõukogule Kanaari saartel kehtiva AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise kohta, et AIEM toimib rahuldavalt ja otsuse 2002/546/EÜ sätetes ei ole vaja mingeid muudatusi teha.

Iga täiendava pikendamise luba antakse ainult pärast uut toodete kaupa tehtud analüüsi.

Vahendi valik

Kavandatav vahend: nõukogu otsus.

Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel.

Muudetav õigusakt on nõukogu otsus, mis on vastu võetud samal õiguslikul alusel (sel ajal ELi asutamislepingu artikkel 299 lõige 2).

MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.

2011/0192 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega muudetakse otsust 2002/546/EÜ seoses selle kohaldamisajaga

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 349,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[3],

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[4],

toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

1. Nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsusega 2002/546/EÜ, mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel, lubatakse Hispaanial kuni 31. detsembrini 2011 vabastada teatavad Kanaari saartel valmistatud tooted AIEM-maksust või seda kõnealuste toodete puhul vähendada. Kõnealuse otsuse lisas on esitatud selliste toodete loetelu, mille suhtes saab kohaldada maksuvabastust või -vähendust. Olenevalt tootest ei või kohalike ja muude toodete maksumäära erinevus olla üle 5, 15 või 25 protsendipunkti.

2. Otsuse 2002/546/EÜ kohaldamisaja pikendamine kahe aasta võrra tundub olevat õigustatud, kuna kõnealuse otsusega antud luba õigustavad põhjendused on jäänud samaks. Sellega seoses kinnitati aruandes, mille komisjon esitas nõukogule Kanaari saartel kehtiva AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise kohta,[5] et AIEM toimib rahuldavalt ja nõukogu otsuse 2002/546/EÜ sätetes ei ole vaja mingeid muudatusi teha.

3. Lisaks kinnitatakse Hispaania ametiasutustelt saadud aruandes, et ebasoodsad tingimused, mis õigustasid AIEM-maksust täielikult vabastamise või selle osalise vähendamise heakskiitmist teatavate Kanaari saartel valmistatud toodete puhul, püsivad endiselt,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Otsuse 2002/546/EÜ artiklis 1 asendatakse kuupäev „31. detsember 2011” kuupäevaga „31. detsember 2013”.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud Hispaania Kuningriigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 179, 9.7.2002, lk 22–27.

[2] ELT C 54, 4.3.2006, lk 13.

[3] ELT C […], […], lk […].

[4] ELT C […], […], lk […].

[5] KOM(2008) 528.