EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 3.5.2022 COM(2022) 198 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Seame inimesed esikohale, kindlustame kestliku ja kaasava majanduskasvu, avame ELi äärepoolseimate piirkondade potentsiaali



























{SWD(2022) 133 final} - {SWD(2022) 134 final}



Sissejuhatus Viis miljonit ELi kodanikku elab liidu kaugeimates, st äärepoolseimates piirkondades Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il, Mayotte’il, Réunionil ja Saint-Martinil (Prantsusmaa), Assooridel ja Madeiral (Portugal) ning Kanaari saartel (Hispaania). Need piirkonnad on ELi lahutamatu osa ja strateegiliselt asuvad need Atlandi ookeanis, Kariibi mere basseinis, Lõuna-Ameerikas ja India ookeanis. Äärepoolseimatel piirkondadel on oma väärtused: noor elanikkond, ulatuslikud majandusvööndid meres, ainulaadne elurikkus, taastuvate energiaallikate rohkus, sobiv asukoht ja kliima kosmoseteaduse ja astrofüüsika alase tegevuse, samuti olulise kosmosetaristu jaoks. Mõnes neist piirkondadest on reaalne SKP kasvanud ELi keskmisest kiiremini. Õigete arengustrateegiate, reformide ja investeeringute korral on seega võimalik erinevust ülejäänud EList tulevikus vähendada. Lisaks on äärepoolseimad piirkonnad muu maailma jaoks Euroopa Liidu eelpostid, mille potentsiaal avaldub koostöö ja suhete tihendamises ümberkaudsete riikide ja territooriumidega. Samas, ja nagu Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349 on märgitud, raskendavad äärepoolseimate piirkondade arengut seal valitsevad ebasoodsad tingimused. Lepinguga on ette nähtud äärepoolseimaid piirkondi toetavad erimeetmed, sealhulgas ELi õiguse kohandatud rakendamine nendes piirkondades ja ligipääs ELi programmidele. Kuigi need piirkonnad on üksteisest üsna erinevad, on neil mõned ühised eripärad, nagu kaugus, saarelisus, enamasti väike pindala, haavatavus kliimamuutuste suhtes, majanduslik sõltuvus mõnest sektorist, kõrged töötuse määrad ning ELi ja liikmesriikide keskmisest väiksem sisemajanduse koguprodukt (SKP) . Mayotte’i SKP elaniku kohta on ELi väikseim (30 %) ja töötus ELi suurim (27,8 %). Paljudes neist piirkondadest ei ole kahe viimase aastakümne jooksul toimunud ühtlustumist muu ELiga ning praegu on nad kõrgete energiahindade tõttu eriti haavatavad, samuti ähvardab neid Venemaa sissetungi tagajärjel Ukrainasse ilmneda võiv toidukriis. Mõni äärepoolseim piirkond peab oma potentsiaali ärakasutamiseks tegelema veel elukvaliteedi parandamise ja kestliku arengu eesmärkide saavutamise seisukohalt oluliste põhivajadustega, nagu vee, hariduse, tervishoiu ja transpordi kättesaadavus. Ka demograafilistel teguritel on tähtis roll: kuna 2100. aastaks on Mayotte’il oodata rahvaarvu kolmekordistumist ja Prantsuse Guajaanas kahekordistumist, suurenevad vastavalt ka need põhivajadused . Mõni piirkond, nagu Kanaari saared, Prantsuse Guajaana, Mayotte ja Saint-Martin, on ka märkimisväärse ebaseadusliku rände surve all. Mõnes muus äärepoolseimas piirkonnas seevastu on samal perioodil oodata elanikkonna olulist kahanemist, mis on tingitud võimalusi otsivate noorte väljarändest. Käesolevas teatises esitatakse prioriteedid, millel põhinevad koos nende piirkondadega ja nende hüvanguks võetavad ELi meetmed. Hääbuva COVID-19 kriisi tingimustes on teatise eesmärk seada kestliku taastumise ja majanduskasvu teed käies esikohale nende piirkondade inimesed. Taastumine ja majanduskasv tuleb rajada rohe- ja digipöördele, edendades ühiskonna muutmist ühtekuuluvaks, vastupidavaks ja kaasavaks, soodustades majanduse mitmekesistamist ja töökohtade loomist ning tegeledes kohalike inimeste vajadustega. Teatis tugineb nende piirkondadega 2017. aastal sõlmitud strateegilise partnerluse rakendamisele, millest on antud ülevaade 2020. aasta aruandes Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Äärepoolseimate piirkondade eripära võetakse arvesse ELi õigusaktides ning vastavate fondide ja programmide koostamisel. Euroopa Komisjon võtab nende piirkondade eripära arvesse kõikides ELi õigusaktides ja poliitilistes algatustes, et hoogustada nende arengut selleks kohandatud ja lokaalsete lähenemisviiside abil. Käesolevas teatises esitatakse komisjoni ettepanekud algatusteks, mis täiendavad ja toetavad piirkondade ja liikmesriikide meetmeid. Eelkõige tugevdab komisjon äärepoolseimate piirkondadega peetavat dialoogi, pakub kohandatud toetust ja aitab parandada haldussuutlikkust, et need piirkonnad saaksid ELi meetmeid kasutades oma potentsiaali täielikult ära kasutada. Ehkki ELil on keskne roll aitamaks kaasa äärepoolseimate piirkondade kasvupotentsiaali avanemisele, sõltub nende piirkondade heaolu ja areng põhiliselt siiski nende endi ja vastavate liikmesriikide valikutest ja tegevusest. Nende ülesanne on kavandada ja rakendada igale piirkonnale kohandatud arengustrateegiad, seades õiged prioriteedid ja kasutades täielikult ära Euroopa vahendite pakutavaid rahastamisvõimalusi. Arengustrateegiates tuleb ette näha kodanike vajadusi ja neile vastata, vähendada majanduskasvu tõkkeid, kasutada ära nende piirkondade tugevusi, mitmekesistada majandust, suurendada sõltumatust, laiendada kaubandussidemeid, arendada oskusi ja luua töökohti. Teatises esitatakse mitu algatust, mis töötatakse välja küll ELi tasandil, kuid milles ühtlasi innustatakse äärepoolseimaid piirkondi ja vastavaid liikmesriike meetmeid võtma, näiteks käsitlema nende piirkondade eripära valdkondadevaheliste poliitiliste algatuste ja vahendite, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu ja ühtekuuluvuspoliitika vahendite raames ning selliste horisontaalsete vahendite raames nagu tehnilise toe instrument. Teatises tehakse ka ettepanek pöörata neile piirkondadele erilist tähelepanu asjakohastes meetmetes, millega viiakse ellu näiteks Euroopa sotsiaalõiguste samba ja kliimameetmete üleeuroopalisi eesmärke. Teatises võetakse arvesse ka 2021. aasta juulist novembrini toimunud avaliku konsultatsiooni käigus kogutud teavet, nelja sihtotstarbelist kohtumist äärepoolseimate piirkondade ja vastavate liikmesriikidega, kahepoolseid kohtumisi äärepoolseimate piirkondade omavalitsusega, äärepoolseimate piirkondade juhtide konverentsi 2021. aasta novembri deklaratsiooni, liikmesriikide ja äärepoolseimate piirkondade 2022. aasta jaanuari ühist seisukohavõttu, Euroopa Parlamendi resolutsiooni, uuringut pandeemia mõju kohta neile piirkondadele ning Regioonide Komitee ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamusi. Teatises kajastatakse ka ettepanekuid, mis tehti Euroopa tuleviku konverentsil. 1. COVID-19 pandeemia ja kriisile reageerimine COVID-19 kriis tabas äärepoolseimaid piirkondi eriti raskelt. Kanaari saartel tõusis noorte töötus järsult 35,4 %-lt 2019. aastal 57,7 %-le 2020. aastal. Saint-Martinil suurenes tööotsijate arv 2020. aasta lõpuks varasema aastaga võrreldes üle 16 %. 2019. ja 2020. aasta võrdluses vähenes SKP Kanaari saartel 11 % ja Madeiral 7 %, Hispaanias aga 7 % ja Portugalis 3 %. Äärepoolseimaid piirkondi mõjutasid ka tarneahelate häired. 2020. aasta Euroopa poolaasta raames soovitati seega asjaomastel liikmesriikidel rakendada neis piirkondades vastavasuunalisi meetmeid, et vähendada ebavõrdsuse suurenemise ohtu. Komisjon on kehtestanud meetmed pandeemia mõju leevendamiseks. Koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatustega CRII and CRII+ suunati ühtekuuluvuspoliitika vahendid tervishoiusektori, tööhõive, kaugtöö ja distantsõppe toetamisse. Riigiabi ajutise raamistikuga majanduse toetamiseks praeguse COVID-19 puhangu kontekstis võimaldati võtta meetmeid, millega toetada äärepoolseimate piirkondade ettevõtteid (eriti väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid) ja säilitada tööhõivet, kusjuures mõnda neist meetmetest kaasrahastati ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetava taasteabi (edaspidi „REACT-EU“) raames. Näiteks andis komisjoni loa üle 20 abikava jaoks, et säilitada Assooridel ja Madeiral töökohti ja ettevõtteid. REACT-EU raames on äärepoolseimatele piirkondadele ette nähtud 146 miljonit eurot, mis lisandub nende osale vastava liikmesriigi paketist. Näiteks eraldati peaaegu kolmandik Prantsusmaa REACT-EU paketist äärepoolseimatele piirkondadele (1,2 miljardit eurot 3,9 miljardist eurost), et toetada rohe- ja digipööret (nt WiFit Guadeloupe’il) ning taristut (nt uusi koole Prantsuse Guajaanas). Taasterahastu „Next Generation EU“ keskmes oleva taaste- ja vastupidavusrahastu eesmärk on suurendada liikmesriikide vastupanuvõimet ning toetada rohe- ja digipööret. Asjaomaste liikmesriikide taaste- ja vastupidavuskavad hõlmavad nende äärepoolseimates piirkondades tehtavaid investeeringuid lairibaühendusse, puhtasse energiasse ja transporti, hoonete renoveerimisse, tööturule juurdepääsu, haridusse ja koolitusse, digitaliseerimisse, sotsiaaleluruumidesse, kliimamuutustega kohanemisse ning katastroofide ennetamisse ja nende suhtes vastupidavusse. Portugali kavas on ette nähtud eraldi rahalised vahendid kliimameetmete ja digipöörde jaoks Assooridel ja Madeiral.



Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -tegelema äärepoolseimate piirkondade vajadustega ja parandama kõigi sektorite ja väärtusahelate piires nende vastupidavust, tehes seda eelkõige taaste- ja vastupidavuskavade ning ühtekuuluvuspoliitika programmide rakendamise raames; kasutama täiel määral REACT-EU vahendeid äärepoolseimate piirkondade huvides ja kiirendama nende rakendamist. Komisjon teeb järgmist: -pöörab Euroopa poolaasta raames asjaomaste riikide aruannetes eri poliitikavaldkondade lõikes erilist tähelepanu äärepoolseimatele piirkondadele; -võtab ühtse turu erakorraliste meetmete paketis kriisiks valmisoleku ja kriisiohje tagamisel arvesse äärepoolseimate piirkondade tarneahela vastupanuvõimet. 2. Kestlik ja kaasav taastumine ja majanduskasv Et Euroopa saaks püsida taastumise rajal ja võttes arvesse ebakindlust, mis kaasnes 2022. aasta alguses alanud Venemaa sissetungiga Ukrainasse, tuleb taastumis- ja majanduskasvu strateegiad kohandada vastavalt iga äärepoolseima piirkonna vajadustele, et tagada elanikkonna konkreetsed vajadused (punkt 2.1), toetada enim kannatanud sektoreid ning mitmekesistada ja ajakohastada majandust asjaomase piirkonna tugevustest lähtudes (punkt 2.2), tuginedes oma tegevustes rohe- ja digipöördele (punkt 2.3).

2.1. Inimesed esikohale: õiglased ja võrdsed võimalused kõigile Keskmiste näitajate poolest on äärepoolseimates piirkondades ELi suurim vaesus, kirjaoskamatus, töötus ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte arv ja madalaim haridustase. Paljudel nende piirkondade elanikel ei ole puhast vett, inimväärset eluaset, elektrit ega haridust ning neil puudub ligipääs tervishoiuteenustele, ühistranspordile ja internetile. Taastumisel tuleb seada esikohale inimesed, lähendades nende piirkondade elukvaliteeti ELi ja liikmesriikide keskmisele. Seetõttu tuleks taastumismeetmetega kõigepealt aidata vaesust leevendada, elanikkonna põhivajadusi rahuldada ja eelkõige lastele ja noortele võimalusi luua. Seda tuleb teha tervikliku lähenemisviisi kaudu, mis hõlmab riikide poliitilisi algatusi ning põhitaristusse, kvaliteetsetesse kommunaalteenustesse ja haldussuutlikkusse tehtavaid investeeringuid koos neid täiendavate ELi poliitiliste algatuste ja rahaliste vahenditega. Oluline on aidata äärepoolseimatel piirkondadel rakendada Euroopa sotsiaalõiguste sammast ja saavutada Porto tippkohtumise 2030. aasta eesmärgid töökohtade, oskuste ja vaesuse vähendamise valdkonnas. Vaesuse vähendamine, võrdsuse ja kaasatuse soodustamine 2019. aastal oli vaesuse ohus inimeste osakaal Kanaari saartel 28,5 %, Assooridel 31,8 % ja Madeiral 27,8 %, mis ületab märgatavalt ELi ja vastavate liikmesriikide keskmist. Guadeloupe’i vaesusmäär (34 %) on üle kahe korra suurem kui Prantsuse emamaal (14 %). Réunioni maapiirkondades elab iga teine inimene allpool vaesuspiiri. Lapsed ja teised haavatavad rühmad, nagu eakad, on suuremas vaesuse ohus. Näiteks elas 2017. aastal Mayotte’il kaheksa ja Prantsuse Guajaanas kuus last kümnest vaesuse ohus leibkonnas. Lisaks on äärepoolseimates piirkondades palju suurem sooline tööhõivelõhe kui ELis keskmiselt, eriti Mayotte’il, kus tööga hõivatud naiste osakaal on meeste omast ligikaudu poole väiksem (vastavalt 23,9 % ja 41,9 %). Naiste töötus on meeste omast suurem kõikides äärepoolseimates piirkondades peale Réunioni. Naiste tööturul osalemist edendades saab suurendada tööhõive määra ja aidata sellega kaasa Euroopa sotsiaalõiguste samba eesmärgile saavutada 2030. aastaks 78 % tööhõive. Selleks on vaja õigeid töö- ja eraelu tasakaalustamise meetmeid ning kvaliteetset alusharidust ja lapsehoidu ning pikaajalist hooldust. Seetõttu on olulised Euroopa soolise võrdõiguslikkuse strateegias nimetatud meetmed, mille eesmärk on kõrvaldada sooline ebavõrdsus tööhõives, hoolduses, palgas ja otsuste tegemisel ning kaotada sooline vägivald. ELi lapse õiguste strateegia ja Euroopa lastegarantii sobivad samuti tegevuskavaks algatustele, mille eesmärk on kaitsta äärepoolseimate piirkondade lapsi ja aidata neil oma õigusi kasutada. Neid eesmärke saavad aidata saavutada ELi ühtekuuluvuspoliitika vahendid, sealhulgas Euroopa Regionaalarengu Fond (edaspidi „ERF“) ja Euroopa Sotsiaalfond+ (edaspidi „ESF+“). Näiteks eraldas ERF aastatel 2014–2020 82 miljonit eurot Madeiral ja Assooridel lapsehoiu- ja sotsiaalteenuste taristu toetamiseks. ESF+ investeeringud äärepoolseimatesse piirkondadesse saavad aidata vähendada vaesust ja sotsiaalset tõrjutust ning tagada enim puudust kannatavatele inimestele toidu- ja materiaalset abi. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -seadma eesmärgid Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamiseks äärepoolseimates piirkondades, aidates kaasa selle üldeesmärkide saavutamisele; tagama, et selles valdkonnas võetud meetmed vastavad nende piirkondade konkreetsetele vajadustele; kasutama Euroopa sotsiaalõiguste samba eesmärkide, sihtide ja meetmete elluviimisel täiel määral ära ERFi ja ESF+ vahendeid, sealhulgas spetsiaalset lisaeraldist äärepoolseimatele piirkondadele; -töötama riiklike poliitikaalgatuste raames välja nendes piirkondades vaesuse vähendamise meetmed, keskendudes haavatavatele rühmadele, sealhulgas eakatele; hindama reformide mõju vaesusele ja ebavõrdsusele; -pöörama äärepoolseimate piirkondade eripäradele erilist tähelepanu noorte- ja lastegarantii, eelkõige Euroopa lastegarantii tegevuskavade rakendamisel nendes piirkondades; -kasutama riigi ja ELi vahendeid, eriti ESF+, et toetada vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevaid inimesi, sooliselt tasakaalustatud osalemist tööturul, suurendada puudega inimeste juurdepääsu tööhõivele, edendades nende sotsiaalset kaasatust ja võrdseid töötingimusi, ning kaitsta vägivallaohvreid. Komisjon teeb järgmist: -toetab äärepoolseimaid piirkondi Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel; arvestab nende piirkondade eripärasid selle tegevuskava raames ette võetavates algatustes; jälgib Euroopa poolaasta raames selle rakendamist; toetab kõrgetasemelisi arutelusid samba rakendamise üle nendes piirkondades; -hindab äärepoolseimate piirkondade osa Euroopa lastegarantiid rakendavates riiklikes tegevuskavades, tagamaks, et nende piirkondade lastel on samasugused võimalused nagu mujal ELis, ja toetamaks parimate tavade vahetamist; -jälgib nende piirkondade meetmeid vaesuse vähendamiseks, lõimumise ja võrdsuse tagamiseks ning naistevastase vägivalla ennetamiseks ja tõkestamiseks; -toetab ESF+ vahenditest sotsiaalse tõrjutuse vähendamise meetmeid; jälgib sotsiaalse kaasamise strateegiate (nt esmatähtsate teenuste kättesaadavus) rakendamist; -toetab äärepoolseimate piirkondade osalemist Euroopa sotsiaalmajanduslike piirkondade võrgustikus ja sotsiaalmajandusmissioonide kavas. Nõuetekohase eluaseme, vee ja interneti ning taskukohase transpordi ja energia olemasolu Mõnes äärepoolseimas piirkonnas ei ole paljudel inimestel nõuetekohaseid elamistingimusi ega juurdepääsu esmastele teenustele. Prantsuse Guajaanas elab 53 % inimestest ülerahvastatud eluruumides (Prantsuse emamaal 8 %) ja Mayotte’il on 56 % eluasemetest ülerahvastatud. Mõnes piirkonnas puudub piisav juurdepääs veele: Mayotte’il ei ole kolmandikul leibkondadest juurdepääsu kraaniveele; Prantsuse Guajaanas ei ole enam kui 30 %-l elanikkonnast juurdepääsu soojale veele; Guadeloupe’i elanikel ei ole veevarustussüsteemi lekete tõttu pidevat juurdepääsu veele. Kõrged energiahinnad, mida on veelgi tõstnud Venemaa sissetung Ukrainasse, võivad elektri paljude jaoks liiga kalliks muuta. Juurdepääsu teenustele, haridusele ja töövõimalustele mõjutab ühistranspordi puudumine. Mõne põhivajaduse rahuldamisel on oluline roll ühtekuuluvuspoliitika vahenditel. Näiteks toetasid ERF ja Ühtekuuluvusfond aastatel 2014–2020 Madeira ja Assooride kestlikku linnatransporti ning vee- ja energiataristut 116 miljoni euroga. Portugali ja Prantsusmaa taaste- ja vastupidavuskavades on ette nähtud investeeringud sotsiaaleluruumidesse. Inimeste põhivajaduste rahuldamine nõuab riikidelt märkimisväärseid taristuinvesteeringuid, mida täiendatakse ELi rahalistest vahenditest. Seda tuleb arvestada ELi toetusprogrammide koostamisel ning ELi programmidest, näiteks Euroopa ühendamise rahastust, toetuste taotlemisel. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -tagama juurdepääsu nõuetekohasele ja taskukohasele eluasemele, veele, elektrile, transpordile ja internetile; otsima võimalusi riigi eelarvevahendite kombineerimiseks ELi toetuste ja vahenditega, sealhulgas ühtekuuluvuspoliitika vahenditega; seadma piirkondlikke eesmärke põhivajaduste rahuldamiseks. Komisjon teeb järgmist: -toetab äärepoolseimaid piirkondi ja vastavaid liikmesriike riiklike eelarvevahendite kombineerimisel mitmesuguste ELi toetuste ja programmidega – nagu ERF, ESF+, Ühtekuuluvusfond ja Euroopa ühendamise rahastu –, et rahuldada inimeste põhivajadusi. Juurdepääs tervishoiuteenustele Äärepoolseimate piirkondade tervishoiusüsteemid on väga erinevaid, kuid neile on iseloomulik liikmesriigi ja ELi keskmisest väiksem suutlikkus ja tervishoiutöötajate arv . COVID-19 pandeemia on näidanud nende piirkondade suurt haavatavust ja isoleeritust. Nendes piirkondades on ka madal oodatav eluiga, eriti suur väikelaste suremus, esineb troopikahaiguste puhanguid ja saastatust. Oluline on suurendada meditsiini suutlikkust, parandada tervishoiuteenuste kättesaadavust, edendada tervishoidu, ennetada haigusi ja tugevdada pandeemiaks valmisolekut. Ühtekuuluvuspoliitika vahenditest ning taaste- ja vastupidavusrahastust saab toetada näiteks taristut, seadmete soetamist, meditsiiniharidust ja e-tervise lahendusi. Näiteks investeeritakse Prantsusmaa taaste- ja vastupidavuskava raames äärepoolseimate piirkondade haiglate ajakohastamisse. Programmist „EL tervise heaks“ saab toetada tervishoiuteenuste kättesaadavuse ebavõrdsust vähendavaid meetmeid ja tugevdada kriisiks valmisolekut, e-tervist, terviseedendust ja haiguste ennetamist. Tervisealast koostööd saab toetada ka Interreg, keskne instrument koostööks ELi piirkondade vahel ja ELi-väliste naaberriikidega. Programmi „Digitaalne Euroopa“ raames toetatakse ka digitaristut, mis võimaldab diagnostika ja hoolduse eesmärgil juurdepääsu piltdiagnostika- ja geeniandmetele. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -toetama tervishoiusüsteemi arendamist ja hoolduse kättesaadavust, arendama e-tervise lahendusi, et lahendada tervishoiutöötajate nappuse probleem ja digitaliseerida tervishoiusüsteem; -osalema programmi „EL tervise heaks“ meetmetes, eelkõige nendes, mis tegelevad tervisealase ebavõrdsuse kõrvaldamise, kriisiks valmisoleku ja kriisile reageerimise, e-tervise, terviseedenduse ja haiguste ennetamise, tervishoiuteenuste kättesaadavuse ja troopikahaigustega; liikmesriike kutsutakse programmi „EL tervise heaks“ meetmetes osaledes tegelema oma äärepoolseimate piirkondade erivajadustega; -tegema komisjoniga koostööd tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutuse (HERA) vahendusel, et tagada kriisi ajal varustatus elutähtsate meditsiinitarvetega, ning Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) vahendusel, et olla valmis terviseohtude kõrvaldamiseks; -kasutama Interregi programme tervisealaseks piirkondlikuks koostööks. Komisjon teeb järgmist: -püüab jõuda äärepoolseimate piirkondade sidusrühmadeni, et kaasata nad programmi „EL tervise heaks“ iga-aastaste tööprogrammide ettevalmistustöösse ning seejärel teavitusüritustesse, et hõlbustada nende osalemist konkreetsetes meetmetes; kaalub äärepoolseimatele piirkondadele suunatud meetmete võtmist; -kaasab äärepoolseimad piirkonnad aruteludesse, mida peetakse erilist huvi pakkuvate poliitiliste algatuste üle näiteks vaktsineerimise, vähi või vaimse tervise valdkonnas; -kutsub äärepoolseimate piirkondade vabaühendusi ja teisi sidusrühmi tervishoiupoliitika sidusrühmade platvormiga liituma; -parandab ESF+ ja ERFi kaudu tervishoiuteenuste kättesaadavust, kvaliteeti ja kestlikkust; -arvestab ELi tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutuse tööprogrammides äärepoolseimate piirkondade eriomaseid haavatavusi; -toetab meetmete rakendamist Euroopa vähktõvevastase võitluse kava raames, milles käsitletakse ebavõrdset juurdepääsu ennetusele, sõeluuringutele, diagnoosimisele, ravile ja hooldusele. Noorte võimalused: haridus, väljaõpe, tööhõive toetamine ja ettevõtlus Äärepoolseimate piirkondade probleem on suur noorte töötus ja ajude äravool. Kanaari saartel ja Mayotte’il on noorte töötus üle 50 % ning Guadeloupe’il, Martinique’il ja Réunionil ligikaudu 40 %; see ületab tunduvalt ELi keskmist, mis on 16 %. Nendes piirkondades on eriti suur mittetöötavate ja mitteõppivate noorte määr (Prantsuse Guajaanas 33,6 % ja Réunionil 24,6 %, mis ületab vastavalt kolm ja kaks korda Prantsusmaa ja ELi keskmist) ning madala haridustasemega noorte määr (Assooridel 27 %; see ületab kolm korda Portugali keskmist, mis on 8,9 %). Samuti on nendes piirkondades madalam haridustase. Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades on laialt levinud kirjaoskamatus: olenevalt piirkonnast on lugemisraskusi 30–73 %-l 17aastastest (see määr on palju suurem kui riigi keskmine, mis on 9,6 %). Seetõttu on hariduse, väljaõppe ja elukestva õppe toetamine ELi toetuse prioriteetsed valdkonnad, mis on kooskõlas 2021. aasta avaliku konsultatsiooni tulemustega. Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava eesmärk on vähendada mittetöötavate ja mitteõppivate noorte määra 2030. aastaks 12,6 %-lt (2019. aastal) 9 %-le, eelkõige nende noorte tööhõiveväljavaadete parandamise kaudu. Noortegarantii raames on liikmesriigid võtnud kohustuse tagada, et noortele pakutakse tööd, haridust, töökohapõhist õpet või praktikat nelja kuu jooksul pärast haridussüsteemist või töölt lahkumist. EL toetab äärepoolseimates piirkondades oskuste arendamist mitme rahastamisvahendi kaudu. Aastatel 2021–2027 toetatakse ESF+ raames väljaõpet, koolist väljalangemise ennetamist ja kutsenõustamist, noorte tööhõivet, ettevõtlust ja ettevõtte loomist, suunates vähemalt 12,5 % programmi eraldistest noorte toetamisse. Oluline roll on ka taaste- ja vastupidavuskavadel – näiteks Prantsusmaa taaste- ja vastupidavuskava raames toetatakse Guadeloupe’i ja Réunioni kõrgharidusasutusi. Aastatel 2014–2020 osales ESFi rahastatud hariduses ja koolituses peaaegu 25 000 Martinique’ilt pärit noort. ESF+ uuest lisaeraldisest äärepoolseimatele piirkondadele toetatakse kutseharidust, töökohapõhist õpet, koolist tööellu üleminekut, noorte tööhõivet ja liikuvust. ESF+ tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni suuna raames saab toetada sotsiaalsete ettevõtete juurdepääsu rahastamisele, suuremat tööjõu liikuvust ja tööhõivepoliitika ajakohastamist. Fondi toetatud uus algatus ALMA (ingl k „Aim, Learn, Master, Achieve“ (eesmärk, õpingud, oskused, edu)) on suunatud aktiivsele kaasamisele ja aitab ebasoodsas olukorras NEET-noortel saada töökogemusi välismaal, kogeda tööturul ja ühiskonnaelus osalemise hüvesid. Algatuse eesmärk on kaasata eelkõige maapiirkondadest, äärepoolseimatelt aladelt ja vähearenenud piirkondadest pärit noori, pakkudes neile tööga seotud õppimiskogemusi teistes liikmesriikides. Selle vahendusel saab toetada ka äärepoolseimate piirkondade noorte õpirännet naabruses asuvatesse ELi mittekuuluvatesse riikidesse või mandrile.

Euroopa noorteaasta 2022 jooksul võimestatakse noori paljude algatuste kaudu, mille hulgas on spetsiaalselt äärepoolseimate piirkondade noortele suunatud uus algatus. Ka programmist „Erasmus+“ toetatakse nende piirkondade õppurite välisõpinguid, sealhulgas koostööd ELi-väliste naaberriikidega. Aastatel 2014–2020 osales programmi „Erasmus+“ õpirändeprojektides kõigist äärepoolseimatest piirkondadest kokku 28 500 inimest. Komisjon aitab oma kaasamis- ja mitmekesisusstrateegia kaudu nende piirkondade noortel programmis „Erasmus+“ ja Euroopa solidaarsuskorpuses osaleda. Samuti on oluline aidata nende piirkondade noori teadureid, toetada nende osalemist ELi teadus- ja innovatsiooniprogrammis „Euroopa horisont“ ning luua noortele atraktiivseid töövõimalusi piirkonnas, kust nad pärit on. Lisaks töötab komisjon välja algatuse, millega leevendada ajude äravooluga seotud probleeme neil ELi aladel, kus see probleem on kõige suurem, näiteks äärepoolseimates piirkondades, ja milles pakutakse välja võimalikke lahendusi. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -koostama ELi vahenditel põhineva noortegarantii raames äärepoolseimate piirkondade noortele suunatud töökohapõhise õppe, töökoha säilitamise ja töölevõtmise toetuskavu, milles kajastub sooline perspektiiv; lisama algatuse „ALMA“ ESF+ programmide hulka; katsetama digiõppe mudeleid; -tegema kindlaks oskuste vajadusi äärepoolseimates piirkondades; kasutama ESF+, sealhulgas 370 miljoni euro suurust lisaeraldist noorte hariduse, väljaõppe, liikuvuse ja tööhõive parandamiseks; -pakkuma noortele kutsenõustamist; võtma arvesse soolist perspektiivi; looma ühtseid kontaktpunkte, et aidata leida esimene töökoht; -kasutama Interregi, et arendada koostöös programmiga „Erasmus+“ edasi piirkondliku õpirände toetuskavu. Komisjon teeb järgmist: -loob komisjoni juhitava ERFi tehnilise toe abiga Euroopa noorteaasta 2022 raames ühe miljoni euro suuruse toetuskava, millega aidatakse noortel kujundada ja rakendada kohaliku tasandi projekte, milles pööratakse tähelepanu võrdõiguslikkusele ja kaasamisele; -võtab ESF+ iga-aastastes tööprogrammides arvesse nende piirkondade eripärasid; toetab piirkondi ESF+ uue lisaeraldise kasutamisel ja teeb selle kasutamise üle järelevalvet; -tunnustab äärepoolseimate piirkondade eripära ja toetab nendest piirkondadest pärit noorte osalemist Erasmus+ tööprogrammides, sh ELi mittekuuluvate riikidega toimuvates õpilasvahetustes, samuti Euroopa ülikoolide juhtalgatuses ja kutsehariduse tipptaseme keskustes; -teeb liikmesriikide asutustega koostööd selleks, et veelgi toetada äärepoolseimate piirkondade noorte osalemist programmis „Erasmus+“ ja Euroopa solidaarsuskorpuses; -annab kohandatud teavet, et toetada äärepoolseimate piirkondade noorte osalemist Interregi vabatahtlike noorte algatuses näiteks naaberriikides; -võtab äärepoolseimate piirkondade eripära arvesse algatuses „Õpiedu saavutamise teed“, et vähendada neis piirkondades varast lahkumist haridussüsteemist; -võtab äärepoolseimate piirkondade eripära arvesse peatselt valmivas algatuses, millega leevendatakse ajude äravooluga seotud probleeme. 2.2. Tugevuste ärakasutamine, takistuste kõrvaldamine, võtmesektoritele keskendumine Äärepoolseimate piirkondade vahel on märkimisväärseid erinevusi. Igal piirkonnal on oma takistused ja tugevused, alates põllumajandusest ja turismist ning lõpetades sinise majanduse ja kosmosevaldkonnaga. Majanduse areng Mayotte’il (30 % ELi SKPst), Prantsuse Guajaanas (46 %), Madeiral (69 %) ja Martinique’il (76 %) on väga erinev. Nende suurte erinevuste tõttu on vaja kohandatud piirkondlikke arengustrateegiaid. Taastumise ja majanduskasvu võti on nende piirkondade majanduse mitmekesistamine, keskendudes kooskõlas piirkondade aruka spetsialiseerumise strateegiatega piirkondade lisandväärtusele. COVID-19 kriisi ajal ning Venemaa sissetungist Ukrainasse tingitud praeguse energia- ja toiduainete hinnatõusu tingimustes sai selgeks, et neis äärepoolsetes piirkondades tuleb arendada välja teataval määral sõltumatu põllumajandus ja energiavarustus ning mitmekesistada tarnete allikaid. Keskkonnasõbraliku toidutootmise suutlikkus on võimalus sektorit mitmekesistada ja keskkonnasõbralikumaks muuta ning kvaliteetseid töökohti luua. Samamoodi saab näiteks päikese- ja tuuleenergial põhinevate puhta energia rajatiste kasutamine aidata nendes piirkondades energianappust ületada ja energiaallikate jaotuse CO2 heidet vähendada. Teadus, innovatsioon ja arukas spetsialiseerumine Äärepoolseimad piirkonnad ajakohastavad oma aruka spetsialiseerumise strateegiaid, et edendada innovatsiooni paljulubavaimates sektorites, milleks on põllumajanduslik toidutööstus, biomajandus, kestlik sinine majandus, troopikameditsiini alane koolitus- ja uurimistegevus, turism ja loomemajandus. Teadusuuringute ja innovatsiooni hoogustamine saab aidata neil piirkondadel oma tugevusi ära kasutada ning Euroopa teadusruumi lõimuda. Komisjon püüab parandada juurdepääsu tippteadusele ja ületada innovatsioonilõhe. Eelmise teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Horisont 2020“ raames aidati projekti „Forward“ kaudu äärepoolseimatel piirkondadel oma teadussuutlikkust suurendada. Programmi „Euroopa horisont“ tegevussuund „Osalemise laiendamine ja tipptasemel teadmiste levitamine“ on mõeldud selleks, et toetada teadusuuringutes mahajäänud riike, ja seda on laiendatud kõigile äärepoolseimatele piirkondadele. Programmi „Euroopa horisont“ viimase aja projektikonkurssidel, mis on toimunud näiteks mere elurikkuse ja ökosüsteemi taastamise valdkonnas, on arvesse võetud äärepoolseimate piirkondade eripära. Otsida tuleks ERFi ja programmi „Euroopa horisont“ kombineerimise võimalusi, nagu kvaliteedimärgise saanud projektide kumulatiivne rahastamine ja toetamine. Samuti edendatakse programmi „Euroopa horisont“ raames riikide teadus- ja innovatsiooniprogrammide koostööd, tänu millele riigid saavad oma äärepoolseimatele piirkondadele ühised prioriteedid seada ja ühiseid projektikonkursse korraldada. Lisavõimalusi kohaliku tasandi teadusuuringute ja innovatsiooni edendamiseks pakub programmi „Euroopa horisont“ missioon „Meie ookeanide ja vete taastamine 2030. aastaks“. ERF toetab innovatsiooni oma põhiprogrammide, Interregi programmide ja piirkondadevaheliste innovatsiooniinvesteeringute algatuse kaudu, millega laiendatakse piirkondadevahelisi projekte aruka spetsialiseerumise valdkondades. Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfond (edaspidi „EMKVF“) edendab samuti teaduse, innovatsiooni ja tehnoloogia kasutuselevõttu sinises majanduses ning platvorm ja fond BlueInvest pakuvad investeeringuvalmiduse alaseid teenuseid. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -osalema programmi „Euroopa horisont“ laiendamissuuna pakutavates võimalustes ning äärepoolseimate piirkondade võtmevaldkondade teemalistel projektikonkurssidel; -alustama ühiste prioriteetide kindlakstegemisega, et võimaldada programmi „Euroopa horisont“ raames teaduse rahastajate koostööd programmide tasandil; -vaatama läbi aruka spetsialiseerumise strateegiad ja neid rakendama; kasutama aruka spetsialiseerumise piirkondadevaheliste partnerluste ja väärtusahelate võimalusi. Komisjon teeb järgmist: -töötab piirkondadevaheliste innovatsiooniinvesteeringute algatuse 2023.–2024. aasta tööprogrammis välja äärepoolseimatele piirkondadele suunatud projektikonkursi; -esitab projekti „Forward“ tulemustest lähtudes ja äärepoolseimate piirkondade ettepaneku põhjal programmi „Euroopa horisont“ laiendamissuuna raames eraldi koordineerimis- ja toetusmeetme, et muuta kohalike teadus- ja innovatsioonikogukondade tegevus veelgi aktiivsemaks, aidates näiteks ellu viia kohalike teadurite projekte neile piirkondadele eriomastel sotsiaal-majanduslikel teemadel; -toetab äärepoolseimaid piirkondi aruka spetsialiseerumise strateegiate kavandamisel ja rakendamisel ning pakub kohandatud tuge 2022. aasta lõpuks käivituva praktikakogukonna algatuse kaudu; -tagab, et programmi „Euroopa horisont“ tööprogrammid hõlmavad äärepoolseimate piirkondade jaoks olulisi teemasid. Liikuvus, transport, turism, kultuur Transpordi ja kaubatarnete osas sõltuvad äärepoolseimad piirkonnad lennu- ja laevaühendustest. Piirkonnasisesed ja Euroopa suunalised transpordiühendused on olulised selleks, et inimestel oleks juurdepääs haridusele, koolitusele ja töökohtadele ning ka ettevõtlusele, kaubandusele ja turismile. Turism moodustab nende piirkondade majandusest olulise osa – 35 % Kanaari saarte ja veerandi Madeira SKPst – ning see sektor sai COVID-19 kriisi ajal tugevalt kannatada. Madeiral käis 2020. aastal 61 % vähem külastajaid kui 2019. aastal, mistõttu sissetulekud kahanesid 64 % . Liikuvust, transporti ja turismi saab toetada mitmesugustest ELi vahenditest. Euroopa ühendamise rahastust (CEF) saab kaasrahastada transporditaristut ning rahastu tööprogrammi raames toetatakse eraldi meresadamaid, et aidata parandada äärepoolseimate piirkondade ühendatust. Komisjoni ettepanekus vaadata läbi üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) määrus on võetud arvesse äärepoolseimate piirkondade ühendusvajadusi, nende sadamad, linnatranspordisõlmed ja teed on lisatud TEN-T võrgu kaartidele ja ette on nähtud võimalus toetada neid Euroopa ühendamise rahastust. Lennujaamataristu jaoks ja turismisektori toetamiseks saavad äärepoolseimad piirkonnad kasutada ERFi ja ühtekuuluvusfondi vahendeid. Näiteks toetatakse Hispaania taaste- ja vastupidavuskava raames turismisektori vastupidavust, suunates investeeringuid taristusse ja turundusse. Võttes arvesse nende piirkondade suurt sõltuvust lennuühendustest, on kõik äärepoolseimatest piirkondadest algavad lennud Euroopa Majanduspiirkonda (EMP) 2023. aasta lõpuni heitkogustega kauplemise süsteemist (edaspidi „HKS“) vabastatud. 2021. aastal tegi komisjon ettepaneku vabastada aastani 2030 HKSist nende piirkondade ja vastavate liikmesriikide vahelised lennud. Turismisektori üleminekujuhistega juhitakse sektori rohe- ja digipööret ning vastupidavuse suurendamist, pakkudes välja meetmeid, mida äärepoolseimad piirkonnad saavad rakendada. Veel toetas komisjon kultuurisektorit äärepoolseimatele piirkondadele ja ülemeremaadele ja -territooriumidele (edaspidi „ÜMT“) suunatud kultuurialase katseprojekti ja muude algatustega, mis täiendavad programmi „Loov Euroopa“. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -kasutama kõiki võimalusi olulise transporditaristu, sh alternatiivkütuste kasutuselevõtu rahastamiseks; -investeerima vastupidavasse, digiajastule vastavasse ja kestlikku turismisektorisse, kasutades ELi rahastamisvõimalusi eriti ühtekuuluvuspoliitika vahendite kasutamise kavandamisel; osalema turismisektori üleminekujuhiste rakendamises ning jagama turismiga seotud andmeid; -pakkuma oskuste pakti turismipartnerluse raames turismitöötajatele täiendus- ja ümberõpet. Komisjon teeb järgmist: -võtab lennuteenuste määruse läbivaatamisel arvesse äärepoolseimate piirkondade eripära; -innustab äärepoolseimaid piirkondi võtma ühendatuse ja liikuvuse parandamiseks kasutusele olemasolevad ELi vahendid ja hõlbustab seda; -toetab investeeringuid turismisektorisse; tagab, et ELi rahalistest vahenditest, nt ühtekuuluvuspoliitika vahenditest, toetatakse turismisektori taastumist ja kestlikku arengut; -annab turismisektorile rahastamisvõimaluste kohta teavet ja toetab nende kasutamist; -kajastab nende piirkondade eripära ELi turismimajutuse ökomärgise kriteeriumides; edendab turismiga seotud andmete jagamist ja turismi andmeruumi arendamist; -arvestab äärepoolseimate piirkondade eripära programmi „Loov Euroopa“ MEDIA alaprogrammi tööprogrammides. Elurikkus Äärepoolseimatel piirkondadel on erakordselt suur väärtus elurikkuse seisukohast. Seda tunnistatakse ELi elurikkuse strateegias aastani 2030, milles on eraldi rõhutatud nende ökosüsteemide kaitsmise ja taastamise vajadust. Paljud sektorid, sealhulgas turism, kalandus, metsamajandus ja põllumajandus, sõltuvad elurikkusest. Heas seisundis ökosüsteemid tagavad ka puhta õhu ja vee ning leevendavad kliimamuutuste ebasoodsat mõju. Nende kaitsmine ja taastamine on seetõttu väga oluline. Komisjon peaks seega tervitatavaks, kui liikmesriigid lisaksid ELi kaitsealade Natura 2000 võrgustikku kõik oma äärepoolseimad piirkonnad, mis sellesse veel ei kuulu. ERFi raames tehtavad investeeringud aitavad säilitada ja taastada kaitsealasid ja rohelist taristut. Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondist (EMKVF) toetatakse merekaitsealasid, mere bioloogilisi ressursse ja ökosüsteeme. Investeeringuid elurikkusse saab võimendada ka programmi „InvestEU“ kaudu. Lisaks on äärepoolseimate piirkondade eripära arvesse võetud kõikides keskkonna ja kliimameetmete programmi (programm LIFE) osades – elurikkus, ökosüsteemiteenused, ringmajandus, kliimamuutused ja energia – ning nendest piirkondadest laekuvatele taotlustele pööratakse erilist tähelepanu ja antakse lisapunkte. Programm LIFE hõlmab ka toetuskava äärepoolseimate piirkondade väikeste projektide jaoks, mida kaasrahastatakse 95 % ulatuses. Komisjon on loonud ka tehnilise abi teenuse „Green Assist“, et toetada avaliku ja erasektori investeeringuid looduskapitali, elurikkusse, ringmajandusse ja muude investeeringute keskkonnasäästlikumaks muutmisse. Keskkonna kaitsmise kõrval on sellistel investeeringutel suur potentsiaal ka kestliku ja keskkonnasõbraliku turismi arendamisel ning majanduse mitmekesistamisel, seda näiteks ravimitealaste teadusuuringute ja ravimiarenduse valdkonnas. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -kasutama ära erinevaid võimalusi, mida pakuvad programm LIFE (nt toetused elurikkusega seotud projektidele), programm „Euroopa horisont“ (nt ranniku vastupidavuse või mere elurikkuse alaseks uurimistegevuseks) ja piirkondadevaheliste innovatsiooniinvesteeringute algatus rohepöörde alaseks koostööks; -rakendama strateegiaid, mis võtavad kõikjal ja sektoriüleselt arvesse elurikkust; töötama riikide taastamiskavades välja äärepoolseimate piirkondade ökosüsteemide kaitsmise ja taastamise meetmed; -edendama kõikide ELi programmide rakendamisel rohelisi kutseoskusi ja töökohti; kombineerima toetusi rahastamisvahenditega, kasutades tehnilise abi teenust „Green Assist“. Komisjon teeb järgmist: -suurendab hindamistulemuste alusel programmi LIFE (2025–2027) toetust projektidele, mis on seotud äärepoolseimate piirkondade oluliste või hiljuti avastatud liikidega; -võtab vastu looduse taastamist käsitleva määruse ettepaneku, milles on arvestatud äärepoolseimate piirkondade eripära, jälgib äärepoolseimate piirkondade jaoks ette nähtud looduse taastamise meetmete rakendamist; -jätkab äärepoolseimates piirkondades ökosüsteemi hindamise toetamist, nt projekti MOVE-ON kaudu; edastab hinnangud elurikkuse teadmuskeskusele. Sinine majandus Äärepoolseimatel piirkondadel on tänu oma ulatuslikele majandusvöönditele, mis moodustavad üle poole ELi majandusvöönditest, ja mere suurele elurikkusele ainulaadne sinise majanduse potentsiaal. Kalandus ja meretransport moodustavad nende majandusest endiselt olulise osa. On oluline, et äärepoolseimad piirkonnad töötaksid välja sellised sinise majanduse strateegiad, mis on kestlikud, sealhulgas kaitsevad sealset mere elurikkust.

Äärepoolseimate piirkondade meresektorit toetatakse EMKVFi ja ühtekuuluvuspoliitika vahenditest. EMKVFi raames on neile piirkondadele ette nähtud 315 miljoni euro suurune eelarve struktuurseteks investeeringuteks ja lisakulude hüvitamiseks ning ka riigiabi eritingimused kalandusele ja vesiviljelusele. Komisjon on nende eeskirjade läbivaatamise käigus teinud ettepaneku säilitada äärepoolseimate piirkondade eritingimused. Innovaatilistesse avamere taastuvenergia lahendustesse, sinisesse biotehnoloogiasse, vesiviljelusse, teadusuuringutesse, süvamereressursside kaitsmisse ja kestlikku uurimisse ning koolitustegevusse investeerides saab luua uusi ärimudeleid ja töökohti. Programmi „Euroopa horisont“ missioon „Meie ookeanide ja veekogude taastamine aastaks 2030“ pakub ka võimalusi koordineerida meetmeid selleks, et saavutada kliimaneutraalne sinine majandus ning vähendada meresektoris reostust ja kasvuhoonegaaside heitkoguseid. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -rakendama sinise majanduse strateegiaid, kasutades ära võimalusi kombineerida ELi toetusi, sealhulgas EMKVFi toetusi struktuursete investeeringute jaoks, ERFi ja Euroopa ühendamise rahastu vahendeid meretaristu jaoks, ESF+ toetusi koolituste jaoks, programmi LIFE ja EMKVFi toetusi kliima- ja elurikkuse meetmete jaoks ning programmi „Euroopa horisont“ vahendeid innovatsiooni jaoks; -tugevdama ebaseadusliku kalapüügi vastast võitlust; -osalema kestliku sinise majanduse väärtusahelates (nt sinine turism, avamere taastuvenergia, kestlik kalandus ja vesiviljelus, saastamise vältimine ja riskijuhtimine); -koguma EMKVFi toetusel andmeid ja uurima kalavarusid, lähtudes soovitustest, mis on antud ELi äärepoolseimate piirkondade andmekogumise ja teadusliku nõustamise seisu käsitlevas 2022. aasta uuringus; parandama aruandekohustuste täitmist; -osalema programmi „Euroopa horisont“ missioonis „Meie ookeanide ja vete taastamine aastaks 2030“. Komisjon teeb järgmist: -kuulutab kooskõlas EMKVFi 2022.–2023. aasta tööprogrammiga välja äärepoolseimate piirkondade sinise majanduse strateegiate teemalise projektikonkursi; toetab Euroopa Parlamendi, äärepoolseimate piirkondade ja asjaomaste liikmesriikide ettepanekutest lähtudes EMKVFi raames nende piirkondade sinist majandust; -teeb koostööd asjaomaste liikmesriikidega, et lahendada kalandusandmete kogumise probleeme äärepoolseimates piirkondades, nagu on sätestatud asjakohastes ELi õigusaktides, võttes arvesse nende piirkondade eripärasid ja lähtudes 2022. aasta uurimistulemustest andmekogumise ja teadusliku nõustamise seisu kohta ELi äärepoolseimates piirkondades; -toetab jätkuvalt äärepoolseimate piirkondade majandusele kasulikke säästva kalapüügi partnerluslepinguid eelkõige äärepoolseimate piirkondade naaberriikidega; -korraldab mereruumi planeerimise ja taastuvenergia teemalist teadmiste vahetust, eelkõige projekti „Advancing Maritime Spatial Planning in Outermost Regions“ („Äärepoolseimate piirkondade mereruumi planeerimise edendamine“) (2021–2024) kaudu. Põllumajandus ja maaelu areng Põllumajandus on endiselt enamiku äärepoolseimate piirkondade võtmesektor, moodustades märkimisväärse osa lisandväärtusest ja tööhõivest. Innovatsioon saab aidata toidukvaliteeti ja ressursitõhusust parandada ning toidutootmise jalajälge vähendada. Vastavalt „Talust taldrikule“ strateegiale saab nendes piirkondades mahepõllumajandust suurendades tuua kasu nii keskkonnale kui ka majandusele. Põllumajanduse arendamine ja tulevikukindlaks muutmine, vähendades keemiliste pestitsiidide ja antibiootikumide kasutamist ja soodustades ökoloogilisema põllumajanduse lahendusi, on konkurentsivõime parandamise võti. EL jätkab äärepoolseimate piirkondade põllumajanduse tugevat toetamist. Kõrvalisele asukohale ja saarelisele asendile vastavate valikmeetmete programmi (POSEI) raames toetatakse kohalikku tootmist põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste, turumeetmete ja oluliste põllumajandustoodete tarnimisega. Tänu tihedale institutsioonidevahelisele koostööle säilib aastatel 2021–2027 POSEI eelarve maht. Lisaks on Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondil nende piirkondade jaoks eritingimused, sealhulgas see, et liikmesriigid peavad kohandama oma ühise põllumajanduspoliitika (edaspidi „ÜPP“) strateegiakavad vastavalt oma äärepoolseimate piirkondade eripäradele, nagu on rõhutatud ka komisjoni soovitustes, püüeldes samas majandusliku, keskkonnaalase ja sotsiaalse kestlikkuse suurendamise eesmärgi poole. Lisaks võimaldavad riigiabi instrumendid põllumajandus- ja metsandussektoris ning maapiirkondades nendesse piirkondadesse investeerimisel suuremat abi ülemmäära ja tegevusabi. Komisjon tegi nende vahendite käimasoleva läbivaatamise käigus ettepaneku säilitada äärepoolseimate piirkondade eritingimused. Äärepoolseimate piirkondade põllumajanduse ja maaelu arengu toetamiseks teeb komisjon koostööd liikmesriikidega, et kohandada ja ajakohastada POSEI vahenditest rahastatavaid meetmeid, pidades silmas tasakaalustatumat arengut erinevate põllumajandussektorite vahel (traditsioonilised ekspordisektorid ning loomakasvatus- ja põllumajanduskultuuride mitmekesistamise sektorid). Seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse võttis komisjon vastu meetmed, et toetada kõige enam mõjutatud põllumajandustootjaid. Kuna tõusevad ka toiduhinnad ja võib ette tulla tarnehäireid, lisati selleks, et tagada toiduga kindlustatus, nende meetmete hulka põllumajandustootjatele tehtavad ettemaksed, ajutised eeskirjad, mille alusel saab kriisis kannatanud põllumajandusliku toidutööstuse ettevõtjatele abi anda, ning paindlikkus sööda impordil. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -pöörama rohe- ja digipöörde ning õiglase ülemineku edendamisel erilist tähelepanu äärepoolseimate piirkondade põllumajandussektorile ja maaelu arengule, lähtudes nende tugevustest ja kõrvaldades takistused; -edendama põllumajanduse mitmekesistamist ja ajakohastamist, suurendama toidusõltumatust, investeerima ressursitõhusatesse tehnoloogiatesse ning pakkuma põllumajandustöötajatele täiendus- ja ümberõpet. Komisjon teeb järgmist: -tagab, et liikmesriikide ÜPP strateegiakavad vastavad ÜPP määruse nõuetele ja arvestavad äärepoolseimate piirkondade eripärasid ning et kavades on võetud arvesse ELi prioriteete rohe- ja digipöörde ning õiglase ülemineku edendamisel; -teeb asjaomaste liikmesriikidega koostööd, et parandada nende POSEI programmide kavandamist ja rakendamise aastaaruandeid ning tagada, et POSEI rahastatud meetmed on kooskõlas ÜPP strateegiakavadega, nt vastavad keskkonna- ja sotsiaalsete eesmärkide ja mitmekesistamise nõuetele; -jälgib 2021. aasta POSEI aruandes esitatud soovituste rakendamist, eelkõige toetuste õiglast jaotamist, kestlike põllumajandustavade edendamist, toodete kvaliteeti, toodete eristamist ja heade tavade vahetamist; -analüüsib maapiirkondade pikaajalise visiooni raames äärepoolseimate piirkondade põllumajandust ELi maapiirkondade vaatluskeskuse raames ja maapiirkondade taaselustamise platvormil; jagab ELi ÜPP võrgustikus teadmisi ja otsib koostöövõimalusi; -edendab osana LEADER programmist veelgi kohalikku arengut ning toetab innovatsiooni ja tehnoloogia kasutuselevõttu põllumajanduses, täpsemalt rakendab selleks põllumajanduse tootlikkust ja kestlikkust käsitlevaid Euroopa innovatsioonipartnerlusi; -edendab äärepoolseimates piirkondades ÜPP vahendite kaudu üleminekut suuremale toidusõltumatusele, tagades samal ajal kestliku põllumajanduse abil kvaliteetse toidu. 2.3. TEHKEM SEDA ÕIGESTI: ROHE- JA DIGIPÖÖRDE SOODUSTAMINE 2.3.1. Rohepööre: kestliku majanduse poole Rohepöörde eesmärk on muuta ühiskond ja majandus kõikide poliitikavaldkondade lõikes kestlikuks, keskkonnasõbralikuks ja kliimaneutraalseks. Komisjon on võtnud rohelist kokkulepet käsitlevas teatises kohustuse pöörata äärepoolseimatele piirkondadele erilist tähelepanu, võttes arvesse nende haavatavust loodusõnnetuste suhtes ning nende ainulaadset elurikkust ja taastuvate energiaallikate rohkust. Nendel piirkondadel on head eeldused arengueeskujudeks saada, järgides ringmajandust ja kliimaneutraalsust, investeerides näiteks turismi-, põllumajandus- ja kalandussektoris rohelistesse ja sinistesse lahendustesse ning luues nendega seotud töökohti. Avalikus konsultatsioonis osalenud nimetasid kliimat, elurikkust ja keskkonda viie esimese valdkonna hulgas, milles EL peaks nendes piirkondades meetmeid võtma. Kliimameetmed EL on võtnud kohustuse saavutada Pariisi kokkuleppe eesmärgid, sealhulgas kliimamuutustega kohanemise eesmärgid vastupidavuse suurendamiseks. Äärepoolseimad piirkonnad on kliimamuutuste mõjudest, sealhulgas ekstreemsetest ilmastikunähtustest, eriti ohustatud ning vajavad nende vajadustele vastavaid kliimamuutustega kohanemise meetmeid. Seetõttu on kliimamuutustega kohanemise 2021. aasta strateegias ette nähtud kliimamuutustega kohanemise lahenduste alaste kogemuste vahetamine äärepoolseimate piirkondade ja nende naabrite vahel. Komisjoni ettepanekus kliimameetmete sotsiaalfondi kohta on ette nähtud, et liikmesriigid analüüsivad kliimameetmete sotsiaalkavades HKSi mõju haavatavatele rühmadele, võttes arvesse äärepoolsete piirkondade eripärasid. Samuti saab komisjon toetada saartel ja äärepoolsetes piirkondades taskukohast vähese heitega transporti. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -hoogustama kliimamuutuste alast uurimistegevust, mille käigus töötataks välja näiteks uuenduslikud vahendid kliimasündmuste prognoosimiseks, ning kliimamuutuste mõju alaste teadmiste täiendamist, kasutades selleks ühtekuuluvuspoliitika vahendite ja teiste ELi programmide (nt LIFE ja „Euroopa horisont“) võimalusi; -tugevdama muuhulgas Interregi programmide kaudu kliimamuutuste, riskide ennetamise ja vastupidavuse alast koostööd naaberriikidega; -võtma ELi kliimameetmete sotsiaalfondi raames koostatavates riiklikes kavades arvesse äärepoolseimate piirkondade eripärasid ja taotlema innovatsioonifondi toetusi; -osalema ELi missioonis „Kliimamuutustega kohanemine“ ja selle pakutavates võimalustes. Komisjon teeb järgmist: -soodustab programmi „Euroopa horisont“ raames koostööd ja uurimistegevust ühiste probleemide lahendamiseks ning toetab programmi LIFE raames kliimameetmeid; hoogustab ERFi vahendite toel kliimameetmete teemalist mõttevahetust äärepoolseimate piirkondade ja nende naabrite vahel; -toetab loodusõnnetustega seotud riskiennetus- ja vastupidavusmeetmeid; soodustab teadmiste vahetamist äärepoolseimate piirkondade ja nende naabrite vahel; -aitab leida sobivaid lahendusi transpordihinnatõusust tuleneva liikuvusvaesuse kõrvaldamiseks; -peab ELi Solidaarsusfondi rakendamisel igati silmas äärepoolseimate piirkondade vajadusi. Taastuvenergia ja energiatõhusus Tänu oma laialdastele taastuvenergia allikatele – päikese-, tuule-, mere- ja geotermiline energia – saavad äärepoolseimad piirkonnad olla puhtale energiale ülemineku teerajajad, aidates täita ELi eesmärki saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus. Siiski rahuldavad need piirkonnad suurema osa oma energiavajadusest endiselt imporditud fossiilkütustega, millega kaasnevad suured heitkogused ja kulud. Kõrgete energiahindade tõttu, mida tõstavad veelgi praegused geopoliitilised pinged, suureneb energiaostuvõimetuse oht. Energiatõhususe direktiivis kutsutakse liikmesriike üles energiaostuvõimetust leevendama ja energiasäästu eesmärke seades piirkondlikke temperatuurierinevusi arvesse võtma. Mitu äärepoolseimat piirkonda (nt Kanaari saared, Assoorid, Madeira ja Réunion) rakendab uuenduslikke lahendusi taastuvenergia, eriti geotermaalenergia tootmiseks ning mõnes äärepoolseimas piirkonnas rahuldavad need lahendused juba suure osa elektrinõudlusest. Taastuvenergia tootmisse ja salvestamisse investeerides saab suurendada äärepoolseimate piirkondade energiasõltumatust ning aidata täita ELi 2050. aasta kliimaneutraalsuse eesmärki ja 2030. aasta heitkoguste vähendamise ja taastuvenergia kasutuse laiendamise eesmärke. ELi õigusraamistik soosib investeeringuid puhtasse energiasse ja väikestesse hajutatud taastuvenergiasüsteemidesse, kaasa arvatud kütte ja jahutuse valdkonnas. ELi 2020. aasta avamere taastuvenergia strateegias rõhutatakse äärepoolseimate piirkondade potentsiaali olla CO2 heite vähendamise suunanäitajad. Äärepoolseimate piirkondade energiasüsteemi ümberkujundamist saab toetada ühtekuuluvuspoliitika vahenditest, ELi saarte puhta energia algatuse raames, vahendist „Saarte jaoks optimeeritud uued energialahendused (NESOI)“ ning taaste- ja vastupidavusrahastust. Programmi LIFE raames saab rahastada tehnoloogia kasutuselevõttu, uusi ärimudeleid ja nendega seotud oskuste omandamist. Seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse tegi komisjon ettepaneku võtta vastu energiasõltuvuse vähendamise kava „REPowerEU“ ja riigiabi meetmete ajutine raamistik kriisiolukorras, mille raames on lubatud hüvitada gaasi- ja elektrihinna tõusust tingitud lisakulusid . Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -tagama, et riigi/piirkonna õigusaktid soodustavad taastuvenergeetikat ja energiatõhusust; arvestama äärepoolseimate piirkondade olukorda riiklikes energia- ja kliimakavades; -andma sihtotstarbelist toetust energiaostuvõimetutele leibkondadele; -investeerima taastuvenergiasse ja energiatõhususse, uurides looduslikke võimalusi; toetama äärepoolseimaid piirkondi äärealadel väikesemõõduliste taastuvenergeetikalahenduste rakendamisel, et kõrvaldada energiataristu puudujääke; -lisama avamere taastuvenergeetika arendamine mereruumi planeeringutesse, nagu on ette nähtud ELi avamere taastuvenergia strateegias; -tagama äärepoolseimate piirkondade arvessevõtmise kava „REPowerEU“ toetusmeetmetes. Komisjon teeb järgmist: -soodustab arukate võrkude, energia salvestamise, mereenergia ja taastuvenergia alast uurimistegevust; -arvestab ELi päikeseenergia strateegia koostamisel äärepoolseimate piirkondade eripärasid; -soodustab näiteks Interregi raames uuendusliku energiajuhtimise alast kogemustevahetust; -korraldab uuringu puhtale energiale ülemineku kohta ELi saartel, sealhulgas äärepoolseimates piirkondades, toetades nende energiasüsteemi ümberkujundamist ELi saarte puhta energia algatuse ja vahendi „Saarte jaoks optimeeritud uued energialahendused“ kaudu.

Ringmajandus Kuna äärepoolseimad piirkonnad sõltuvad ressursside impordist ja seal on suur jäätmeteke, mida võimendavad turism ja jäätmeeksport, on neil palju võita ringmajanduse lahendustest. Seetõttu soositakse ELi 2020. aasta ringmajanduse tegevuskavas neile piirkondadele kohandatud lahendusi. Enamikus äärepoolseimates piirkondades on välja töötatud ringmajanduse tegevuskavad, mis hõlmavad kestlikku tootmist ja tarbimist ning jäätmekäitlust. Toetust pakuvad ELi rahalised vahendid: ERFi ja ESF+ raames saab toetada taristut ja väljaõpet; programmi LIFE raames saab rahastada mitmesuguseid projekte, näiteks jäätmekäitluse valdkonnas, ja EMKVFist saab toetada mereprügi kogumist ja käitlemist. Aastatel 2014–2020 toetati ERFist nt Assooridel prügilatest jäätmete taaskasutusse võtmist, suurendades loodusvarade korduskasutamist ja puhastades pinnast saastest. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -suurendama jõupingutusi jäätmekäitluse alal, eriti ringluse parandamisel biojäätmete käitluse ja töötlemise valdkonnas, ning jäätmete vähendamisel korduskasutamise või parandamise teel; kombineerima toetusi ja rahastamisvahendeid ning kasutama abivahendit „Green Assist“; -töötama välja ringmajanduse tegevuskavad ja neid rakendama ning kasutama vahendit TAIEX-REGIO PEER 2 PEER, et hõlbustada õppimist koos teiste piirkondlike ametiasutustega. Komisjon teeb järgmist: -võtab äärepoolseimate piirkondade eripärasid arvesse jäätmete eraldi kogumise süsteemide ühtlustamise ettepanekus, nagu on ette nähtud ringmajanduse tegevuskavas; -toetab nende piirkondade ressursitõhusust ja ringmajandust; soodustab ringmajanduse sidusrühmade platvormi kaudu heade tavade vahetamist.



2.3.2. Digipöörde edendamine: uute võimaluste loomine Digitaliseerimine saab viia inimesed, teenused ja ettevõtjad kokku sõltumata nende asukohast, aidates seega äärepoolseimatel piirkondadel kaugusest tulenevaid takistusi ületada. Üleminekut, sealhulgas digitaristu kasutuselevõttu ja digioskuste arendamist, saab suunata digipöörde visioon „2030. aasta digikompass“. Digitaristusse investeerimist saab toetada mitmesugustest ELi vahenditest. Programmi „Digitaalne Euroopa“ raames tugevdatakse ELi elutähtsaid digivõimekusi ning püütakse aidata ületada Euroopa ja äärepoolseimate piirkondade vahelist digilõhet. Euroopa digitaalse innovatsiooni keskuste tööprogrammiga aastateks 2021–2023 julgustatakse liikmesriike tegelema oma äärepoolseimate piirkondade digivajadustega. Euroopa ühendamise rahastust saab toetada ka kestlikku taristut ja võrgu integreerimist: rahastu digivaldkonna tööprogramm aastateks 2021–2025 võimaldab toetada merekaableid ja satelliidiühendusi. ERF aitab lisaks nendes piirkondades kaasavat digiühiskonda kujundada. Mis puudutab digioskusi, siis soovib EL anda Euroopa sotsiaalõiguste samba raames vähemalt 80 %-le ELi täiskasvanud elanikest põhilised digioskused. Teatise „Euroopa digituleviku kujundamine“ ja digiõppe tegevuskava raames soovitakse toetada digiõpet ja -oskusi. ERF toetab ka oskuste arendamist haridustaristu kaudu. Lisaks on ELi turvalise ühenduvuse programmi ettepanekuga ette nähtud kosmosepõhine ühenduvussüsteem, et tagada kogu maailmas valitsussektori kasutajate juurdepääs turvalistele satelliitsideteenustele ja tagada sel moel valitsusasutustevaheline ühendus. Lisaks pakuvad ELi kosmosevaldkonna juhtalgatused Copernicus, Galileo ja EGNOS väga kvaliteetseid andmeid ja teenuseid, mis võimaldavad digipöörde ellu viia äärepoolseimate piirkondade kõigis majandussektorites, sealhulgas põllumajanduses ja transpordis. ELi satelliidiandmed on väga kasulikud ka kodanikukaitse teenuste ja keskkonnaseire seisukohast. Äärepoolseimad piirkonnad saavad kasu sellistest ELi ja riiklikest vahenditest nagu struktuuri- ja investeerimisfondid ning riiklikud taaste- ja vastupidavuskavad, samuti programmist „Euroopa horisont“, InvestEUst või kosmosealase ettevõtluse algatusest „Cassini“. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -võtma Euroopa digitaalse innovatsiooni keskuste esmase võrgustiku kandidaatide leidmisel arvesse äärepoolseimate piirkondade vajadusi, nagu on märgitud programmis „Digitaalne Euroopa“; -suurendama digitaristu ja digiühenduste (nt merekaablid ja satelliitühendused) rahastamisvõimalusi Euroopa ühendamise rahastu ja programmi „Digitaalne Euroopa“ vahenditest; -toetama digioskuste õpetamist hariduses ja koolituses, kasutades kõiki ELi rahastamisvõimalusi, sh edendades oskuste pakti raames oskuste partnerlusi. Komisjon teeb järgmist: -analüüsib digilahenduste kasutuselevõttu äärepoolseimates piirkondades ja aitab neil ELi programmide võimalusi kasutusele võtta, nagu äärepoolseimad piirkonnad on soovinud; otsib võimalusi toetada satelliitvõrke, et tagada kõikidel aladel ühendus; -pakub koostöös liikmesriikidega välja täiendavad äärepoolseimate piirkondade keskused või üksused, juhul kui digitaalse innovatsiooni keskuste esmane võrgustik ei rahulda nende piirkondade digivajadusi; -soodustab teabe- ja heade tavade vahetust; soodustab jätkuvalt äärepoolseimate piirkondade osalemist lairibaühenduse pädevate asutuste võrgustikus; -edendab ELi rahaliste vahendite ja programmide, nt Erasmus+ ja ESF+ kaudu algtasemel digikirjaoskust ja programmi „Digitaalne Euroopa“ kaudu kõrgema taseme digioskusi; -kaasab äärepoolseimad piirkonnad kosmose ökosüsteemi arendamisse ning Euroopa kosmoseprogrammi eri juhtkomponentidesse. 3. Koostöö muude Euroopa piirkondade, naaberriikide ja teistega Interreg ja koostöö instrumendiga „Globaalne Euroopa“ ning ülemeremaade ja -territooriumide rahastamisvahendid Arvestades äärepoolseimate piirkondade asukohta, on neil ELi välissuhete ning liidu huvide ja väärtuste levitamise seisukohast unikaalsed võimalused. Tänu neile on EL tõeline globaalne jõud. Kooskõlas ELi strateegiaga „Global Gateway“ on koostöö naaberriikide ja -territooriumidega oluline ka nende piirkondade majandusarengu ja piirkondliku integratsiooni seisukohast. Avalikus konsultatsioonis osalenud valisid sellise koostöö üheks viiest prioriteedist. 2021. aastal algatatud ELi partnerluslepingus Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonnaga (edaspidi „AKV“) julgustatakse AKV riikide koostööd ÜMTde ja äärepoolseimate piirkondadega näiteks kaubanduse, energia, digitaliseerimise, kliimamuutuste, keskkonna ja turismi valdkonnas. Kõik äärepoolseimad piirkonnad osalevad Interregi Euroopa territoriaalse koostöö programmides, mis toetavad äärepoolseimate piirkondade koostööd naaberriikide ja -territooriumidega. Regulatiivsete-, haldus- eelarve- ja poliitiliste probleemide tõttu on koostöö aga piiratud. Komisjon on koostöö hõlbustamiseks eeskirju lihtsustanud: programmid, mida rahastatakse ühiselt ERFi (äärepoolseimad piirkonnad), instrumendi „Globaalne Euroopa“ (kolmandad riigid) või ÜMTde assotsieerimise otsuse (ÜMTd) raames, järgivad aastatel 2021–2027 ühtseid eeskirju.Lisaks sellele, et EL toetab Interregi kaudu koostööd teiste ELi piirkondadega, on ERFi raames eraldatud 281 miljonit eurot selleks, et toetada äärepoolseimate piirkondade koostööd nende naabritega, ja 15 miljonit eurot selleks, et toetada ÜMTde ja teiste partnerite koostööd, lihtsustades ühisprojekte, nagu ülikoolide õppekavad, haiglate koostöö ja finantsvahendid. Koostööd saab toetada ka programmide „Euroopa horisont“ ja LIFE raames. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -analüüsima oma Interregi programmides osana Interregi uuest parema valitsemise erieesmärgist piirkondliku koostöö võimalusi ja kõrvaldama selle takistusi; -kasutama ERFi koostööks teiste liikmesriikide, ELi-väliste riikide või ÜMTdega. Komisjon teeb järgmist: -hõlbustab toetusesaajatega kooskõlastatult selliste projektide rakendamist, mida rahastatakse ühiselt ERFi, instrumendi „Globaalne Euroopa“ ja ÜMTde assotsieerimise otsuse raames; -kaardistab piirkondliku koostöö võimalusi ja takistusi igas piirkonnas, teeb kindlaks koostöö võtmevaldkonnad, loob võimalusi ja toetab koostööd, soodustab igas piirkonnas vahetust; -arvestab geograafiliste strateegiate läbivaatamisel äärepoolseimate piirkondade rolli ja eripärasid; lisab need piirkonnad konsultatsioonimehhanismidesse, nagu äärepoolseimate piirkondade ettepanekutes on soovitud. Kaubandus Äärepoolseimate piirkondade lähedus ELi-välistele riikidele pakub kaubandus- ja koostöövõimalusi. Piirkonnad peavad aga konkureerima ümberkaudsete riikidega, mis toodavad sarnaseid kaupu väiksemate kuludega ja madalamate tervishoiu-, ohutus- ja keskkonnastandardite juures. Komisjon jätkab vabakaubanduslepingute läbirääkimistel äärepoolseimate piirkondade tundlike toodete arvessevõtmist, hinnates lepingute tagajärgi ja võttes võimalike kahjulike mõjude korral meetmeid, sealhulgas kaitseklauslid. Äärepoolseimate piirkondade huve on juba analüüsitud kestlikkuse mõjuhinnangutes, mille alusel peeti läbirääkimisi ELi ja Indoneesia vabakaubanduslepingu ning ELi ja Mehhiko üldise lepingu üle. ELi ja Mercosuri 2019. aasta lepingus on sätted, mis ei lase Mercosuri riikidest imporditud kaupadel äärepoolseimate piirkondade turge häirida. Samal ajal julgustatakse äärepoolseimaid piirkondi kasutama üleilmsete ja piirkondlike väärtusahelatega lõimumiseks võimalusi, mida pakuvad vabakaubanduslepingud eelkõige nende geograafilise piirkonna riikidega . Lisaks tegi komisjon ettepaneku pikendada ja parandada nõukogu vastuvõetud ELi õigusakte, millega on üksnes äärepoolseimatele piirkondadele ette nähtud eraldi maksu- ja tollieeskirjad. Komisjon kutsub asjaomaseid liikmesriike üles: -kaasama äärepoolseimaid piirkondi, kui kujundatakse oma seisukohta kaubanduslepingute suhtes; -leidma äärepoolseimatele piirkondadele kaubandusvõimalusi ning toetama nende kaubandussuutlikkust ja lõimumist piirkondlikesse ja üleilmsetesse väärtusahelatesse. Komisjon teeb järgmist: -võtab kaubanduslepingute läbirääkimistel oma kestlikkuse mõjuhinnangutes jätkuvalt arvesse äärepoolseimate piirkondade probleeme; -suurendab äärepoolseimate piirkondade ettepaneku põhjal veelgi vabakaubanduslepingute läbirääkimiste ja lepingute rakendamise läbipaistvust äärepoolseimates piirkondades, tagades sealsete sidusrühmade osalemise dialoogides kodanikuühiskonnaga, konsultatsioonides ja nõuanderühmades; -annab äärepoolseimates piirkondades teavet ja suurendab teadlikkust võimalustest, mida pakuvad ELi ja kolmandate riikide vahel kehtivad kaubanduslepingud; -tutvustab äärepoolseimates piirkondades ELi uut kaubandusalast kasutajatuge „Access to Markets“, et aidata neil kaubanduslepingutest kasu saada ja ELi-välistele turgudele eksportida. Ränne

Mõni äärepoolseim piirkond, eriti Kanaari saared, Prantsuse Guajaana, Mayotte ja Saint-Martin, on naaberriikidest tuleva tugeva rändesurve all. Mayotte’ile püüdis ainuüksi 2019. aastal siseneda 27 000 inimest (mis vastab 10 %-le selle elanikkonnast) ning Kanaari saartele jõudis 2021. aastal üle 23 000 inimese. Hinnanguliselt 12 % Prantsuse Guajaana elanikkonnast on ebaseaduslikud rändajad. Äärepoolseimate piirkondade spetsiifiliste rändeprobleemide haldamiseks on vaja sobivaid ja kohandatud meetmeid, nt seoses varjupaigataotlejate vastuvõtutingimuste ja -menetluste, piirihalduse- ja kontrolli ning rändajate lõimimisega. Eraldi tähelepanu vajavad saatjata alaealised. ELi rahaliste vahenditega saab toetada ja täiendada nende valdkondade piirkondlikku ja riiklikku rahastamist. Vastavalt ELi määrustele, millega on loodud Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond (ingl k AMIF), piirihalduse ja viisapoliitika rahastu (ingl k BMVI) ning Sisejulgeolekufond (ingl k ISF), peavad asjaomased liikmesriigid tagama, et nende riiklikud strateegiad ja programmid, mis on nende vahendite raames vastu võetud, arvestaksid äärepoolseimate piirkondade spetsiifilisi probleeme rände haldamisel. Lisaks on esitatud rände- ja varjupaigaleppe ettepanek, mille eesmärk on hoida ära ebaseaduslik ränne ja tagada varjupaik neile, kes seda vajavad. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -tagama, et ELi Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, piirihalduse ja viisapoliitika rahastu ning Sisejulgeolekufondi raames vastu võetavates riiklikes strateegiates ja programmides arvestatakse äärepoolseimate piirkondade konkreetseid probleeme rände haldamisel, nagu on ette nähtud määrustega, millega need fondid on loodud; tagama koostöö ELi, riiklike ja piirkondlike rändega seotud strateegiate ja programmide rakendamisel äärepoolseimates piirkondades; tagama nõuetekohased tingimused saatjata alaealistele; -kasutama koostoimes ELi rahalisi vahendeid, et lahendada äärepoolseimate piirkondade probleeme rände haldamisel, ja eraldama piisavad rahalised vahendid; -kaasama piirkondlikud omavalitsused ja sidusrühmad selliste programmide kavandamisse ja rakendamisse. Komisjon teeb järgmist: -jälgib partnerluspõhimõtte kohaldamist jagatud eelarve täitmise raames riiklike programmide kavandamisel ja rakendamisel, tagamaks, et Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, piirihalduse ja viisapoliitika rahastu ning Sisejulgeolekufondi raames vastu võetavates riiklikes programmides arvestatakse äärepoolseimate piirkondade konkreetseid probleeme rände haldamisel ja peetaks silmas äärepoolseimates piirkondades esile kerkida võivaid ohte; -toetab äärepoolseimate piirkondade suhtes teadlikkuse suurendamist ning julgustab kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi kasutama kohalike puudujääkide kõrvaldamiseks ja vajaduste rahuldamiseks ELi rahaliste vahendite pakutavaid võimalusi; edendab ELi eri rahaliste vahendite koostoimet rände- ja julgeolekuprobleemide lahendamiseks; -jälgib rändeolukorda nendes äärepoolseimates piirkondades, mida rände sissevool eriti ohustab, ning toetab vajaduse korral liikmesriike kohandatud lahenduste leidmisel; -kasutab Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, piirihalduse ja viisapoliitika rahastu ning Sisejulgeolekufondi raames temaatilise rahastu tööprogramme, et aidata neis piirkondades rändeprobleeme lahendada, sh võtta meetmeid saatjata alaealiste toetuseks. 4. Tugevam partnerlus, dialoog ja toetus Äärepoolseimate piirkondade eripärade arvestamine jääb komisjoni prioriteediks, tagamaks, et ELi poliitikat, õigusakte, toetusi ja programme kohandatakse nendele piirkondadele, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 349. Komisjon on poliitika kujundamisel süstemaatiliselt nende piirkondade probleeme arvesse võtnud. Ainuüksi 2021. aastal käsitles komisjon nende piirkondade eripärasid peaaegu 30 seadusandlikus ettepanekus, poliitilises algatuses ja tööprogrammis, näiteks programmi „Euroopa horisont“, Euroopa ühendamise rahastu, programmi LIFE, EMKVFi, programmi „Erasmus+“ ja programmi „Digitaalne Euroopa“ raames. Parema õigusloome suunistega tugevdatakse territoriaalse mõju hindamist, et hinnata seadusandlike ettepanekute mõju kindlatele piirkondadele, sealhulgas äärepoolseimatele piirkondadele. ELi poliitiliste algatuste raames on äärepoolseimatele piirkondadele ette nähtud palju uusi toetusvõimalusi, mis aitavad neil oma kohandatud piirkondlikke arengustrateegiaid kavandada, rakendada ja rahastada. Komisjon on võtnud kohustuse aidata neil piirkondadel vajalikke reforme ja investeeringuid teha, ELi programmide võimalusi ja koostoimet kasutada ja haldussuutlikkust parandada ning on selleks kasutusele võtmas nõustamisvahendit. Komisjon peab korrapäraselt kõrgetasemelisi kohtumisi ja töörühmade istungeid äärepoolseimate piirkondade ja vastavate liikmesriikidega ning on võtnud kohustuse tugevdada dialoogi, et mõista paremini nende piirkondade elanike probleeme ja suurendada teadlikkust ELi poliitilistest algatustest. Komisjon edendas nendes piirkondades dialooge kodanikega ja Europe Directi keskusi. Komisjon innustab asjaomaseid liikmesriike ja äärepoolseimaid piirkondi tegema järgmist: -koostama igale äärepoolseimale piirkonnale piirkondliku arengukava, milles käsitletakse konkreetse piirkonna vajadusi; tegema kindlaks kitsaskohad ja reformimist vajavad valdkonnad; arendama konkreetseid tugevusi ja suhtelisi eeliseid ning nendesse investeerima; seadma prioriteedid ja eraldama neile vastavalt rahalisi vahendeid; -kasutama ära kõik võimalused, mida ELi poliitilised algatused ja õigusaktid, programmid ja rahalised vahendid spetsiaalselt äärepoolseimatele piirkondadele pakuvad; -arendama üldist haldussuutlikkust, osalema haldussuutlikkuse parandamiseks tehtud komisjoni algatustes; kasutama suurte projektide ettevalmistamiseks tehnilist abi; kasutama olemasolevaid ELi vahendeid, nt Jaspers; suurendama konkursipõhistes programmides osalemise suutlikkust; -kasutama tehnilise toe instrumenti, et taotleda toetust võtmetähtsusega reformide tegemiseks, eelkõige käesolevas teatises käsitletud valdkondades; eriti teretulnud on mitut piirkonda hõlmavad taotlused, mis võimaldavad mastaabisäästu ja parimate tavade vahetamist; -levitama kohalikul tasandil komisjoni antud teavet rahastamisvõimaluste kohta; -laiendama äärepoolseimates piirkondades andmete kogumist, et täita piirkondlikus statistikas esinevad lüngad. Komisjon teeb järgmist: -töötab välja nõustamisvahendid, et aidata äärepoolseimate piirkondade palvel neil piirkondlikke arengukavu, reforme ja investeerimiskavu ette valmistada; võimaldab ELi rahaliste vahendite ja programmide pakutavate võimaluste kombineerimist; -julgustab äärepoolseimaid piirkondi taotlema tehnilise toe instrumendi tuge, et saada kohandatud tehnilist oskusteavet mitmesugustes poliitikavaldkondades reformide kavandamiseks ja rakendamiseks; püüab tehnilise toe instrumendi iga-aastasel kasutuselevõtul riikides jõuda koordineerivate asutuste abil äärepoolseimate piirkondadeni; -loob portaali võimaluste kohta, mida ELi rahalised vahendid, programmid ja poliitilised algatused äärepoolseimatele piirkondadele pakuvad; käivitab neile piirkondadele ELi programme ja juhtalgatusi tutvustava teabeürituste sarja, püüdes jõuda väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate, vabaühenduste ja üldsuseni; -analüüsib ja järgib äärepoolseimate piirkondade töörühmas äärepoolseimate piirkondade ja vastavate liikmesriikide ettepanekuid (CPRUPi 2021. aasta deklaratsioon, 2022. aasta ühine seisukohavõtt); -arvestab algatuste, seadusandlike ettepanekute ja programmide koostamisel äärepoolseimate piirkondade eripäraga, pidades silmas kohandatud ja lokaalseid lähenemisviise ning hinnates vajaduse korral nende territoriaalset mõju;.