Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu seisukoha kohta, mis võetakse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepinguga asutatud stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus seoses sellega, et kõnealuse lepingu protokoll nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise, asendatakse uue protokolliga, milles päritolureeglitega seonduvalt viidatakse Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikule konventsioonile /* COM/2014/0270 final - 2014/0143 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikus konventsioonis[1] (edaspidi „konventsioon”) on kehtestatud sätted nende kaupade päritolu kohta, millega kaubeldakse konventsiooniosaliste vahel sõlmitud asjaomaste lepingute alusel. Nii EL kui ka Montenegro kirjutasid konventsioonile alla 15. juunil 2011. EL ja Montenegro andsid konventsiooni heakskiitmiskirjad konventsiooni hoiulevõtjale üle vastavalt 26. märtsil 2012 ja 2. juulil 2012. Konventsiooni artikli 10 lõike 3 kohaselt jõustus seega konventsioon ELi ja Montenegro suhtes vastavalt 1. mail 2012 ja 1. septembril 2012. Konventsiooni artiklis 6 on sätestatud, et kõik konventsiooniosalised võtavad vajalikke meetmeid, et tagada konventsiooni tulemuslik kohaldamine. Selleks tuleks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepinguga[2] asutatud stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus võtta vastu otsus selle kohta, et protokoll nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise, asendatakse uue protokolliga, milles päritolureeglitega seonduvalt viidatakse konventsioonile. Stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus võetava ELi seisukoha kehtestab nõukogu. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED ELi liikmesriikidega konsulteeriti nõukogu otsuse eelnõu üle 13. mail 2013 tolliseadustiku komitee päritolusektsiooni kohtumisel. Kõnealuste konventsiooniosalistega konsulteeriti Euroopa – Vahemere piirkonna töörühma 14. ja 15. mail 2013 toimunud kohtumisel. Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. Mõju hindamist ei ole vaja, kuna kavandatud muudatused on tehnilist laadi ega muuda praegu kehtiva päritolureeglite protokolli sisu. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Nõukogu otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9. Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. Kavandatav vahend: nõukogu otsus. 2014/0143 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu seisukoha kohta, mis võetakse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepinguga asutatud stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus seoses sellega, et kõnealuse lepingu protokoll nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise, asendatakse uue protokolliga, milles päritolureeglitega seonduvalt viidatakse Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikule konventsioonile EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu[3] (edaspidi „leping”) protokollis nr 3 on käsitletud mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise. (2) Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikus konventsioonis[4] (edaspidi „konventsioon”) on kehtestatud sätted nende kaupade päritolu kohta, millega kaubeldakse konventsiooniosaliste vahel sõlmitud asjaomaste lepingute alusel. Montenegrot ja teisi stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevaid Lääne-Balkani riike kutsuti Thessaloniki tegevuskavas ühinema päritolu diagonaalse kumulatsiooni üleeuroopalise süsteemiga, mille Euroopa Ülemkogu kinnitas 2003. aasta juunis. Neid riike kutsuti konventsiooniga ühinema 2007. aasta oktoobris toimunud Euroopa – Vahemere piirkonna ministrite konverentsil vastuvõetud otsusega. (3) EL ja Montenegro kirjutasid konventsioonile alla 15. juunil 2011. (4) EL ja Montenegro andsid konventsiooni heakskiitmiskirjad konventsiooni hoiulevõtjale üle vastavalt 26. märtsil 2012 ja 2. juulil 2012. Konventsiooni artikli 10 lõike 3 kohaselt jõustus seega konventsioon ELi ja Montenegro suhtes vastavalt 1. mail 2012 ja 1. septembril 2012. (5) Konventsiooni artiklis 6 on sätestatud, et kõik konventsiooniosalised võtavad vajalikke meetmeid, et tagada konventsiooni tulemuslik kohaldamine. Selleks tuleb lepinguga asutatud stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus võtta vastu otsus protokolli nr 3 asendamise kohta uue protokolliga, milles päritolureeglitega seonduvalt viidatakse konventsioonile. (6) Seetõttu peaks Euroopa Liit võtma stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus seisukoha, mis on sätestatud käesolevale otsusele lisatud otsuse eelnõus, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Euroopa Liidu seisukoht, mis võetakse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepinguga asutatud stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus seoses sellega, et kõnealuse lepingu protokoll nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise, asendatakse uue protokolliga, milles päritolureeglitega seonduvalt viidatakse Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikule konventsioonile, on sätestatud lisana esitatud stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogu otsuse eelnõus. Väiksemaid muudatusi nimetatud otsuse eelnõus võivad liidu esindajad stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogus teha ilma nõukogu täiendava otsuseta. Artikkel 2 Stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogu otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Artikkel 3 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] ELT L 54, 26.2.2013, lk 4. [2] ELT L 108, 29.4.2010, lk 3. [3] ELT L 108, 29.4.2010, lk 3. [4] ELT L 54, 26.2.2013, lk 4. LISA Eelnõu: ELi ja MONTENEGRO STABILISEERIMIS- JA ASSOTSIEERIMISNÕUKOGU OTSUS nr […], [kuupäev], millega muudetakse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu protokolli nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise Stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogu, võttes arvesse 15. oktoobril 2007. aastal Luksemburgis ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi poolt alla kirjutatud stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingut[1] (edaspidi „leping”), eriti selle artiklit 44, võttes arvesse lepingu protokolli nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise (edaspidi „protokoll nr 3”), ning arvestades järgmist: (1) Lepingu artiklis 44 on osutatud protokollile nr 3, milles on sätestatud päritolureeglid ja ette nähtud ELi, Montenegro, Türgi ja mis tahes Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osaleva riigi või territooriumi vahel päritolu kumulatsioon. (2) Protokolli nr 3 artiklis 39 on sätestatud, et lepingu artikliga 119 asutatud stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogu võib otsustada muuta kõnealuse protokolli sätteid. (3) Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni[2] (edaspidi „konventsioon”) eesmärk on asendada Euroopa – Vahemere piirkonna riikide hulgas praegu kehtivate päritolureeglite protokollid ühe õigusaktiga. Montenegrot ja teisi stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevaid Lääne-Balkani riike kutsuti Thessaloniki tegevuskavas ühinema päritolu diagonaalse kumulatsiooni üleeuroopalise süsteemiga, mille Euroopa Ülemkogu kinnitas 2003. aasta juunis. Neid riike kutsuti konventsiooniga ühinema 2007. aasta oktoobris toimunud Euroopa – Vahemere piirkonna ministrite konverentsil vastuvõetud otsusega. (4) EL ja Montenegro kirjutasid konventsioonile alla 15. juunil 2011. (5) EL ja Montenegro andsid konventsiooni heakskiitmiskirjad konventsiooni hoiulevõtjale üle vastavalt 26. märtsil 2012 ja 2. juulil 2012. Konventsiooni artikli 10 lõike 3 kohaselt jõustus seega konventsioon ELi ja Montenegro suhtes vastavalt 1. mail 2012 ja 1. septembril 2012. (6) Kuna üleminek konventsioonile ei toimu kõigi kumulatsioonipiirkonnas paiknevate konventsiooniosaliste jaoks üheaegselt, ei tohiks üleminekuga kaasneda olukorda, mis on ebasoodsam varem kõnealuse protokolli kohaselt kehtinud olukorrast. (7) Lepingu protokolli nr 3 tuleks seega konventsiooni arvesse võtmiseks muuta, ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE: Artikkel 1 Lepingu protokoll nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise, asendatakse käesoleva otsuse lisas esitatud tekstiga. Artikkel 2 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval. Seda kohaldatakse alates [1. septembrist 2014]. ... Stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogu nimel eesistuja Lisa Protokoll nr 3, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise Artikkel 1 Kohaldatavad päritolureeglid Käesoleva lepingu rakendamisel kohaldatakse Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni[3] (edaspidi „konventsioon”) I liidet ja II liite asjakohaseid sätteid. Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni I liites ja II liite asjakohastes sätetes esitatud viiteid asjaomasele lepingule tuleb käsitada viidetena käesolevale lepingule. Artikkel 2 Vaidluste lahendamine Kui seoses konventsiooni I liite artiklis 32 osutatud kontrollimenetlusega tekivad vaidlused, mida kontrolli taotlenud tolliasutus ja kontrollimise eest vastutav tolliasutus ei suuda lahendada, esitatakse need lahendamiseks stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogule. Importija ja importiva riigi tolliasutuse vahelised vaidlused lahendatakse alati importiva riigi õigusnormide kohaselt. Artikkel 3 Protokolli muudatused Stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogu võib otsustada muuta käesoleva protokolli sätteid. Artikkel 4 Konventsioonist välja astumine 1. Kui EL või Montenegro teatavad konventsiooni hoiulevõtjale kirjalikult oma soovist konventsioonist selle artikli 9 kohaselt välja astuda, peavad EL ja Montenegro alustama koheselt läbirääkimisi käesoleva lepingu rakendamisel kehtivate päritolureeglite üle. 2. Kuni jõustuvad päritolureeglid, milles lepitakse kokku pärast neid uusi läbirääkimisi, kohaldatakse käesoleva lepingu puhul konventsiooni I liites esitatud päritolureegleid ja vajaduse korral konventsiooni II liites esitatud asjakohaseid sätteid, mis kehtisid konventsioonist välja astumise hetkel. Väljaastumise hetkest alates käsitatakse konventsiooni I liites esitatud päritolureegleid ja vajaduse korral konventsiooni II liites esitatud asjakohaseid sätteid selliselt, et saaks arvesse võtta üksnes ELi ja Montenegro vahelist kahepoolset kumulatsiooni. Artikkel 5 Üleminekusätted – kumulatsioon 1. Olenemata konventsiooni I liite artiklist 3 kohaldatakse ELi ja Montenegro vahel ajani, mil konventsioon jõustub kõigi konventsiooni artiklites 3 ja 4 loetletud konventsiooniosaliste suhtes, käesoleva lepingu protokolli nr 3 artiklites 3 ja 4 esitatud eeskirju kumulatsiooni kohta, nii nagu lepinguosalised need lepingut[4] sõlmides vastu võtsid. 2. Olenemata konventsiooni I liite artikli 16 lõikest 5 ja artikli 21 lõikest 3 võib juhul, kui kumulatsioon hõlmab üksnes EFTA riike, Fääri saari, ELi, Türgit ja stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalejaid, olla päritolutõendiks kas liikumissertifikaat EUR.1 või originaaldeklaratsioon. [1] ELT L 108, 29.4.2010, lk 3. [2] ELT L 54, 26.2.2013, lk 4. [3] ELT L 54, 26.2.2013, lk 4. [4] ELT L 108, 29.4.2010, lk 3.