KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE EUROOPA LIIDU LAENUTEGEVUSE KOHTA 2011. AASTAL /* COM/2012/0419 final */





SISUKORD 1........... SISSEJUHATUS. 3 2........... Euroopa Liidu laenuandmistehingud. 3 2.1........ Maksebilansi toetamise mehhanism.. 3 2.1.1..... Maksebilansi toetamise mehhanismi alusel 2011. aastal tehtud tehingud. 4 2.2........ Euroopa finantsstabiilsusmehhanism.. 5 2.2.1..... Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames 2011. aastal tehtud tehingud. 5 2.3........ Makromajanduslik finantsabi 7 2.3.1..... Makromajandusliku finantsabi raames 2011. aastal tehtud tehingud. 8 2.4........ Euratomi rahastamisvahend. 9 2.4.1..... Euratomi rahastamisvahendi alusel 2011. aastal tehtud tehingud. 9 3........... Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud. 9 3.1........ Maksebilansi toetamise mehhanism.. 10 3.2........ Euroopa finantsstabiilsusmehhanism.. 10 3.3........ Makromajanduslik finantsabi 12 3.4........ Euratom.. 12 4........... Euroopa Investeerimispank. 13 4.1........ Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud. 13 4.2........ Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud. 13 5........... Finantsstabiilsuse tagamine euroalas. 14 5.1........ Kreeka laenuleping. 14 5.2........ Euroopa Finantsstabiilsuse Fond. 15 5.3........ Euroopa stabiilsusmehhanism.. 15 1. SISSEJUHATUS Nõukogu otsustes, millega kehtestatakse Euroopa Liidu laenuandmise vahendid, on nõutud, et komisjon teavitaks Euroopa Parlamenti ja nõukogu igal aastal nende vahendite kasutamisest. Teavitamisnõude täitmiseks kirjeldatakse käesolevas aruandes iga asjaomase vahendi puhul ette nähtud laenuandmistehinguid ja vastavaid laenuvõtmistehingud. 2. Euroopa Liidu laenuandmistehingud Rahalist toetust kolmandatele riikidele ja liikmesriikidele annab komisjon nõukogu erinevate otsuste alusel, lähtuvalt geograafilisest piirkonnast ja taotletavatest eesmärkidest. Tavaliselt on tegemist kahepoolsete laenudega, mida rahastatakse kapitaliturgudelt võetud laenudega, mis on tagatud ELi eelarvest[1]. 2.1. Maksebilansi toetamise mehhanism Maksebilansi tasakaalustamist toetatakse ELi keskmise tähtajaga laenudega, mida antakse tavaliselt koos Rahvusvahelise Valuutafondi ja teiste mitmepoolsete abiandjate, nagu Euroopa Investeerimispanga, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga ning Maalimapanga rahaeraldistega või liikmesriikide kahepoolsetele suhetele tuginevate toetustega. Maksebilansi tasakaalustamise toetamine on erakorraline abi ja selle andmise kohta teeb nõukogu otsuse iga juhtumi puhul eraldi. Seda abi on võimalik anda euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele, kellel on maksebilansi tasakaalustamisega suuri raskusi. Selle eesmärk on leevendada liikmesriigi üldisi raskusi välisraha kaasamisel ja taastada maksebilansi jätkusuutlikkus. Abi antakse eeldusel, et täidetakse majanduspoliitilised nõuded, milles komisjon ja asjaomane liikmesriik on pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist kokku leppinud ning et enne laenulepingute sõlmimist allkirjastatakse vastastikuse mõistmise memorandum. Enne edasiste osamaksete tegemist kontrollitakse asjaomaste meetmete rakendamist. Vastuseks rahvusvahelisele majandus- ja finantskriisile taaskäivitati 2008. aastal maksebilansi toetamise mehhanism ning laenude ülemmäära tõsteti 2008. aasta detsembris 12 miljardilt eurolt 25 miljardile eurole,[2] 2009. aasta mais otsustati seda tõsta veel kuni 50 miljardi euroni,[3] et EL saaks kiiresti reageerida kõigile maksebilansi toetamise taotlustele. 31. detsembriks 2011 oli Ungarile,[4] Lätile[5] ja Rumeeniale[6] eraldatud toetust kogusummas 14,6 miljardit eurot, millest 13,4 miljardit eurot oli 2011. aasta lõpuks välja makstud. Tabel 1: Maksebilansi toetamine seisuga 31.12.2011 (miljardites eurodes) Riik || Eraldatud summa || Väljamakstud summa || Tagasimakstud summa || Maksmata summa || Laenu keskmine tagasimaksetähtaeg (aastates) Ungari || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 6,1 Läti || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Rumeenia || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Kokku || 14,6 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || 2.1.1. Maksebilansi toetamise mehhanismi alusel 2011. aastal tehtud tehingud 2011. aastal maksti 1,35 miljardi euro suurune summa välja kahes osas: Tabel 2: 2011. aastal maksebilansi toetamise mehhanismi alusel tehtud väljamaksete nimekiri (miljonites eurodes) Riik || Otsus || Osamakse kuupäev || Tagasimakse tähtaeg || Intressimakse || Väljamakstud summa Rumeenia || 2009/459/EÜ || 24/3/2011 || 4/4/2018 || 3.25 % || 1 200 || || 22/6/2011 || 4/10/2018 || 3.13 % || 150 Kokku || || || || || 1 350 Ungarile antud finantsabi kasutusaeg lõppes novembris 2010 ja Lätile antud finantsabi kasutusaeg lõppes jaanuaris 2012. Sellest lähtuvalt ei maksta praeguste maksebilansi toetamise mehhanismi alusel tehtavate tehingute raames välja Ungarile eraldatud 1 miljardit eurot ja Lätile eraldatud 0,2 miljardit eurot. Lisaks juba eraldatud 5 miljardi euro suurusele maksebilansi tasakaalustamise toetusele otsustas nõukogu 12. mail 2011 anda Rumeeniale kuni 1,4 miljardi euro ulatuses ELi ennetavat finantsabi,[7] millest ei ole ühtegi väljamakset veel tehtud. 2.2. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism Nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 loodi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõike 2[8] alusel Euroopa finantsstabiilsusmehhanism, mis on täies ulatuses tagatud ELi eelarvest ning mille üldine laenuandmisvõime ulatub 60 miljardi euroni. Komisjon on volitatud kaasama Euroopa Liidu nimel vahendeid kapitaliturgudelt või otse finantsinstitutsioonidelt. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kasutamine sõltub ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi ühiste struktuuriliste kohandamiste ja ühise abiprogrammi raames seatud poliitilistest tingimustest. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames eraldatavat finantsabi antakse nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega võetud otsuse alusel. Komisjon ja abisaaja liikmesriik sõlmivad vastastikuse mõistmise memorandumi, milles esitatakse üksikasjalikult nõukogu poolt seatud majanduspoliitilised üldtingimused. Komisjon edastab vastastikuse mõistmise memorandumi Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Majanduspoliitilised tingimused vaadatakse korrapäraselt üle ning neid võib vajaduse korral kohandada[9]. Komisjon esitab majandus- ja rahanduskomiteele ning nõukogule korrapäraselt aruandeid Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi käsitleva määruse rakendamisest ning erakorraliste sündmuste kohta, mis õigustasid määruse vastuvõtmist[10]. 2.2.1. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames 2011. aastal tehtud tehingud 2011. aastal käivitati Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi rahastu Iirimaa ja Portugali jaoks ning kummalegi abisaavale riigile eraldati laenuna vastavalt 22,5 miljardit eurot ja 26 miljardit eurot. Kulukohustuste kogusumma, mille alla kuuluvad ka Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi, Rahvusvahelise Valuutafondi ja teiste liikmesriikide antud laenud, on Iirimaa puhul 85 miljardit eurot ja Portugali puhul 78 miljardit eurot. Tabel 3: Kulukohustuste jaotus (miljardites eurodes) Riik || Euroopa finantsstabiilsusmehhanism || Euroopa Finantsstabiilsuse Fond || Rahvusvaheline Valuutafond || Muud || Kokku Iirimaa || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85 Portugal || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78 Kokku || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163 * 4,8 miljardit eurot muudelt liikmesriikidelt (Ühendkuningriik, Rootsi, Taani) ja 17,5 miljardit Iiri riigilt. Nõukogu otsuse 2011/77/EL[11] ja nõukogu otsuse 2011/344/EL[12] kohaselt maksti 2011. aastal Iirimaale välja 13,9 miljardit eurot ja Portugalile 14,1 miljardit eurot. Tabel 4: 2011. aastal Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi rahastust tehtud väljamaksete nimekiri (miljonites eurodes) Riik || Otsus || Eraldatud summa || Osamakse kuupäev || Väljamakstud summa || Intressimakse || Tagasimakse tähtaeg || Laenu keskmine tagasimaksetähtaeg (aastates) Iirimaa || 2011/77/EL || 22 500 || 12/1/2011 || 5 000 || 2,50 % || 4/12/2015 || 4,9 || || || 24/3/2011 || 3 400 || 3,25 % || 4/4/2018 || 5,8 || || || 31/5/2011 || 3 000 || 3,50 % || 4/6/2021 || 6,9 || || || 29/9/2011 || 2 000 || 3,00 % || 4/9/2026 || 8,1 || || || 6/10/2011 || 500 || 2,375 % || 4/10/2018 || 8,0 Kokku || || || || 13 900 || || || 8,0 Portugal || 2011/344/EL || 26 000 || 31/5/2011 || 1 750 || 3,50 % || 4/6/2021 || 10,0 || || || 1/6/2011 || 4,750 || 2,75 % || 3/6/2016 || 6,4 || || || 21/9/2011 || 5,000 || 2,75 % || 21/9/2021 || 7,9 || || || 29/9/2011 || 2,000 || 3,00 % || 4/9/2026 || 9,0 || || || 6/10/2011 || 600 || 2,375 % || 4/10/2018 || 8,9 Kokku || || || || 14,100 || || || 8,9 Kokku || || 48 500 || || 28,000 || || || 2012. aastal tehtud täiendavad väljamaksed: – 16. jaanuaril 1,5 miljardit eurot Iirimaale ja 1,5 miljardit eurot Portugalile, – 5. märtsil 3 miljardit eurot Iirimaale, – 24. aprillil 1,8 miljardit eurot Portugalile, – 4. mail 2,7 miljardit eurot Portugalile. Seega on rahastu kaudu väljamakstud kogusumma 38,5 miljardit eurot. Kooskõlas 21. juulil 2011 toimunud euroala riigipeade või valitsusjuhtide ja ELi institutsioonide vahelise kohtumise järeldustega Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi laenude kohta on lisaks otsustatud pikendada laenutähtaegu ja vähendada intressimäära marginaali[13]. Maksimaalset keskmist tagasimaksetähtaega pikendati 7,5 aastalt 12,5 aastani ja iga üksiku laenuosa tagasimaksmise lõpptähtaega võib pikendada kuni 30 aastani. Lisaks sellele kaotati laenu saanud riigi laenule kehtestatud intressimäär. Selle tulemusena maksab laenu saanud riik tagasi üksnes ELi poolse rahastamise kogukulud. Kõnealuseid otsuseid kohaldatakse tagasiulatuvalt kõikidele juba väljamakstud laenuosadele. 2.3. Makromajanduslik finantsabi Makromajanduslikku finantsabi antakse selleks, et aidata kandidaatriikidel, võimalikel kandidaatriikidel ja naaberriikidel lahendada lühiajalisi maksebilansi probleeme, stabiliseerida riigi rahandust ning toetada struktuurireformide rakendamist. Makromajanduslikku finantsabi antakse erandkorras ja ajutiselt ning see põhineb rangetel majanduspoliitilistel tingimustel. Tavaliselt täiendab makromajanduslik finantsabi IMFi kohandamisprogramme. Makromajanduslikku finantsabi võib anda toetuse ja/või laenuna. Komisjon esitas 2011. aasta jaanuaris majandus- ja rahanduskomiteele põhjaliku teatise, milles ta selgitas kriteeriume, mille alusel otsustatakse, kas abi antakse laenuna või toetusena ning mille majandus- ja rahanduskomitee heaks kiitis. Kõnealused kriteeriumid hõlmavad kahte ulatuslikku kategooriat: abisaaja riigi majandusliku ja sotsiaalse arengu tase[14] ning riigivõla jätkusuutlikkus ja laenu tagasimaksevõime. Samuti võetakse arvesse Maailmapanga ja IMFi kohaldatavaid finantsabi andmise kriteeriume. Komisjoni kasutatavat metoodikat ja näitajate valikut tutvustatakse üksikasjalikult 2010. aasta makromajandusliku finantsabi aastaaruandele lisatud talituste töödokumendis[15]. Komisjon esitas ühtlasi Euroopa Parlamendile ja nõukogule vastuvõtmiseks määruse ettepaneku, millega kehtestatakse üldsätted kolmandatele riikidele antava makromajandusliku finantsabi kohta[16]. Raammäärusega muudetakse otsustusprotsess tõhusamaks, viies selle samas vastavusse teiste finantsabi instrumentidega. Lisaks võetakse pärast Lissaboni lepingu jõustumist makromajandusliku finantsabi otsuseid vastu vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele (kaasotsustamismenetlus). Kui abisaaja riik ei suuda laenu tagasimakseid teha, saab komisjon oma kohustuste täitmiseks kasutada välistegevuse tagatisfondi,[17] nii et asjaomase laenu tagasimaksmine komisjoni poolt on tagatud[18]. Üksikasjalikku teavet ühenduse makromajandusliku finantsabi kohta võib leida komisjoni aastaaruandest Euroopa Parlamendile ja nõukogule kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi andmise kohta[19]. 2.3.1. Makromajandusliku finantsabi raames 2011. aastal tehtud tehingud 2011. aastal tegi komisjon ettepaneku anda makromajanduslikku finantsabi Gruusiale ja Kõrgõzstani Vabariigile, kuid otsust selle kohta ei ole veel vastu võetud. Otsus loodetakse vastu võtta 2012. aasta jooksul. Veebruaris 2012 taotles Egiptus 500 miljoni euro suurust makromajandusliku finantsabi, mida võiks maksta osaliselt välja toetusena ja mis täiendaks Rahvusvahelise Valuutafondi ja teiste abiandjate eraldatud vahendeid. Valmistades ette vastust Egiptuse taotlusele analüüsivad komisjon ja Rahvusvaheline Valuutafond praegu ülejäänud välisrahastamisvajadusi. Juulis 2011 tehti kaks laenu väljamakset: – 100 miljonit eurot Serbiale 2009. aastal vastuvõetud otsuse[20] alusel antava laenu esimese osana; – 26 miljonit eurot Armeeniale 2009. aastal vastuvõetud otsuse[21] alusel antava laenu esimese osana. Veebruaris 2012 tehti 39 miljoni euro suurune teine ja viimane makromajandusliku finantsabi väljamakse Armeeniale. Peale selle maksti 2011. aastal välja toetust kogusummas 55 miljonit eurot (35 miljonit eurot Armeeniale ja 20 miljonit eurot Moldovale[22]. 2.4. Euratomi rahastamisvahend Euratomi rahastamisvahendit võib kasutada projektide rahastamiseks liikmesriikides (nõukogu otsus 77/270/Euratom) või teatavates kolmandates riikides (Ukraina, Venemaa või Armeenia) (nõukogu otsus 94/179/Euratom). 1990. aastal kehtestas nõukogu laenuvõtmise piirmääraks 4 miljardit eurot, millest ligikaudu 3,4 miljardi euro kasutamise suhtes on otsus tehtud ja raha välja makstud. 2002. aastal pani komisjon ette suurendada laenuvõtmise piirmäära 4 miljardilt eurolt 6 miljardile eurole, kuid nõukogu ei ole selle suhtes veel nõusolekut andnud. 2.4.1. Euratomi rahastamisvahendi alusel 2011. aastal tehtud tehingud 2011. aastal ei tehtud ühtegi laenuandmisotsust ega väljamakset. 3. Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud Nõukogult heakskiidu saanud laenutehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma Euroopa Liidu ja Euratomi nimel kapitaliturgudelt laenu. Iga laenuvõtmise tehing on asjaomase laenuandmise tehinguga ranges vastavuses, nii et ELi eelarvele ei ole mingit intressi- ega valuutariski[23]. Võetud laenudele vastavad antud laenud. Tabel 5: Euroopa Liidu poolt võetud laenud kokku – maksta jäänud põhiosa (1) (miljonites eurodes) || Likvideeritav ESTÜ (1) (2) || Euratomi rahastamisvahend (1) || Maksebilansi toetamise mehhanism || Makromajanduslik finantsabi || Euroopa finantsstabiilsusmehhanism || Euroopa Liit (kokku) 2008 || 266 || 484 || 2 000 || 654 || || 3 404 2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 || 225 || 447 || 11 400 || 590 || 28 000 || 40 662 (1) Vahetuskurss on antud iga aasta 31. detsembri seisuga. (2) Euroopa Söe- ja Teraseühendus on alates 2002. aastast likvideerimisel. Viimaste ESTÜ emiteeritud võlakirjade lunastustähtpäev on 2019. aastal. || 3.1. Maksebilansi toetamise mehhanism Märtsis 2011 tuli tuua maksebilansi toetamise mehhanismi raames turult võtta 1,2 miljardi euro suurune laen. Protsessi sujuvuse ja tõhususe suurendamiseks otsustati kõnealused vahendid hankida koos vahenditega, mida oli vaja Iirimaale Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi programmiga antava laenu jaoks (3,4 miljardit eurot). Lisaks sellele hangiti juunis Rumeenia jaoks vahendeid 0,15 miljardi euro suuruses. Tabel 6: 2011. aastal emiteeritud ELi võlakirjad (miljardites eurodes) Riik || Kirjeldus || Väljaandmise kuupäev || Lunastustähtpäev || Hulk (miljardites eurodes) Rumeenia || EL 4,6 miljardit 3.25%/2018 || 24/3/2011 || 4/4/2018 || 1,20 (+ 3.4 Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames Iirimaale) Rumeenia || EL 0,15 miljardit 3.125%/2018 || 22/6/2011 || 4/10/2018 || 0,15 Kokku || || || || 1,350 3.2. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism Selleks et rahastada Euroopa Liidu poolt Iirimaale ja Portugalile antavat toetust, oli komisjonil vaja leida Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi programmi raames märkimisväärseid vahendeid. ELi osa (mida täiendas IMF ja Euroopa Finantsstabiilsuse Fond) eraldati suhteliselt kiiresti, kuna Euroopa finantsstabiilsusmehhanismiga võrreldes oli EL juba kindel emiteerija Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi programmi võimalikult kiire rakendamine viis võlakirjade rekordemiteerimiseni ELi poolt ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismile saadi 28 miljardit eurot kuue ELi võrdlusvõlakirjaga (nominaalsummas 3 miljardit eurot või rohkem võlakirjaseeria eest) ja ühe väiksema tehinguga. Kõnealuste ELi võlakirjade järele oli turul suur nõudlus, mis tõi kaasa suure ülemärkimise. Kõnealuseid ELi võlakirju ostsid nii kõik olulised investorite rühmad ja eelkõige pikaajalised investorid (investeerimisfondid, varahaldurid, kindlustus- ja pensionifondid) kui ka ametlikud institutsioonid[24]. Ka ELi võlakirjadega järelkauplemine on olnud turul tugev, mis kinnitab ELi positsiooni olulise võrdlusvõlakirjade väljaandjana. EL sai 15aastase lunastustähtajaga võlakirjade eest ajakirja International Financing Review auhinna „riiklikud ja riigiülesed emitendid ja agentuurid (SSA) – aasta tehing” ning samuti Euromoney auhinna aasta tehingu eest. Tabel 7: Ülevaade Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi poolsest rahastamisest ja laenude väljamaksmisest (miljardites eurodes) Riik || Saamise kuupäev || Lõpptähtaeg || Hulk Iirimaa || 5/1/2011 || 4/12/2015 || 5,00 Iirimaa (lisaks 1,2 Rumeenia maksebilansi toetamiseks, vt eespool) || 17/3/2011 || 4/4/2018 || 3,40 Iirimaa (3), Portugal (1,75) || 24/5/2011 || 4/6/2021 || 4,75 Portugal || 25/5/2011 || 3/6/2016 || 4,5 Portugal || 14/9/2011 || 21/9/2021 || 5,00 Iirimaa (2), Portugal (2) || 22/9/2011 || 4/9/2026 || 4,00 Iirimaa (0,5), Portugal (0,6) || 29/9/2011 || 4/10/2018 || 1,10 Kokku || || || 28,00 2012. aastal korraldati täiendavad võlakirjaemissioonid: – jaanuaris 3 miljardit eurot (1,5 miljardit eurot Iirimaale ja 1,5 miljardit eurot Portugalile, – märtsis 3 miljardit eurot Iirimaale, – aprillis 1,8 miljardit eurot Portugalile, – mais 2,7 miljardit eurot Portugalile, mis suurendas Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kogusumma 38,5 miljardi euroni. 3.3. Makromajanduslik finantsabi 2011. aastal võeti edukalt kaks laenu (100 miljonit eurot Serbiale ja 26 miljonit eurot Armeeniale). Mõlemat rahastati erainvesteeringutest. Tabel 8: ELi suunatud emissioonid 2011. aastal (miljonites eurodes) Riik || Kirjeldus || Väljaandmise kuupäev || Lunastustähtpäev || Hulk Serbia || EL 3.382%/2019 || 5/7/2011 || 12/7/2019 || 100 Armeenia || EL 3.691%/2026 || 20/7/2011 || 27/7/2026 || 26 Kokku || || || || 126 3.4. Euratom 2011. aastal ei tehtud Euratomi rahastamisvahendi raames ühtegi laenuvõtmistehingut. 4. Euroopa Investeerimispank 4.1. Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud Euroopa Investeerimispank (EIP) rahastab otse üksikprojekte või finantsvahendajate kaudu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate või kohalike omavalitsuste väiksemaid projekte. Ühtlasi annab EIP laenutagatisi, tehnilist abi ja riskikapitali. 2011. aastal allkirjastas EIP tehinguid kogumahus 61 miljardit eurot (2010. aastal oli kogumaht 72 miljardit eurot), mis näitab, et pärast 2008., 2009. ja 2010. aasta erakorralist täiendavat laenuandmist jõutakse järk-järgult tagasi 2008. aasta eelse laenuandmistasemeni. ELi liikmesriikides sõlmiti laenulepinguid 54 miljardi euro väärtuses. See summa ei ole tagatud ELi eelarvest. Väljaspool ELi sõlmiti laenulepinguid 7,3 miljardi euro väärtuses, millest 3,1 miljardit on seotud ELi tagatisega kaetud välislaenude mandaadiga. EIP rahastamistehingutel on mõju ELi eelarvele siis, kui nendega kaasneb ELi tagatis, ELi ja EIP vaheline riskijagamismehhanism või mõni muu siduv mehhanism. EIP välislaenude mandaadi raames antud laenud (hõlmavad ühinemiseelset abi, lõuna- ja idasuunalist naabruspoliitikat, Aasiat, Ladina-Ameerikat ning Lõuna-Aafrikat) on kaetud ELi tagatisega, mis katab riikide maksejõuetuse ja poliitilise olukorraga seotud riske. Komisjon avaldab 2012. aasta teises pooles EIP 2011. aasta välislaenamise kohta eraldi aruande. Ühtlasi valitseb EIP ELi eelarvet mõjutavaid riskijagamisel põhinevaid rahastamismehhanisme ELi projektide toetamiseks (nt teadus- ja arendustegevuse projektide rahastamise riskijagamisrahastu ja üleeuroopaliste transpordivõrkude projektide laenutagatis)[25]. 4.2. Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud Kuna mure Euroopa pärast üha suurenes, olid turud 2011. aastal ebasõbralikumad, kuid EIP suutis tagada esimesel kümnel kuul siiski stabiilse rahastamise ja juurdepääsu turgudele. Eriti keeruline olukord valitses turgudel novembris ja detsembris. Turuhoiakute järsk halvenemine seoses Euroopa riikide olukorraga põhjustas samal ajal olulist hinnavahe suurenemist ja nõudluse vähenemist, mida võis täheldada enamuse Euroopa emitentide puhul. Ebakindlus jõudis haripunkti detsembris, kui agentuurid Standard and Poor’s ja Fitch võtsid EIP reitingu vaatluse alla. Sellistes tingimustes oli otsustava tähtsusega EIP töö oma rahastamisprogrammi suhteliselt varaseks lõpuleviimiseks, mis saavutati oktoobri lõpuks. Võlakirjade emissioon 76 miljardi euro väärtuses oli EIP ajaloos suuruselt teine (2010. aastal 67 miljardit eurot). 5. Finantsstabiilsuse tagamine euroalas Finantskriisi ajel tegid nõukogu ja euroala liikmesriigid otsuse meetmete kohta, mille eesmärk on säilitada euroalas ja Euroopas tervikuna finantsstabiilsus. Kõnealused meetmed on esitatud järgnevalt. 5.1. Kreeka laenuleping Kui euroala rahandusministrid olid 2. mail 2010 leppinud ühehäälselt kokku Kreekat toetada,[26] nähti Kreeka abistamiseks ette kolmeaastane ühisprogramm IMFiga, mis hõlmas 110 miljardi euro suurust finantspaketti, millega kaasnesid ranged poliitilised tingimused,[27] mille üle komisjon ja IMF koostöös Euroopa Keskpangaga pidasid läbirääkimisi Kreeka ametiasutustega. Abi summaks oli 80 miljardit eurot euroala liikmesriikidelt ja 30 miljardit eurot IMFilt. 31. detsembri 2011. aasta seisuga ulatusid Kreekale tehtud väljamaksed 73 miljardi euroni (52,9 miljardit eurot euroala liikmesriikidelt ja 20,1 miljardit eurot IMFilt[28]. Komisjoni roll Kreeka laenulepingu puhul ei ole komisjon ei laenuandja ega laenuvõtja. 5. mail 2010 otsustasid Euroopa Liidu liikmesriikide esindajad usaldada siiski komisjonile ülesanded seoses kahepoolsete laenude koordineerimise ja haldamisega, nagu on sätestatud 8. mail 2010 toetust andvate euroala liikmesriikide vahel sõlmitud krediidiandjate lepingus[29]. Nimetatud roll ei suurenda komisjoni kulusid ega muid ELi eelarvest tehtavaid kulutusi[30]. Alates 28. maist 2012 on allesjäänud väljavõtmata summad tühistatud. Laenulepingu rahastamise üksikasju on samuti ajakohastatud, laenu lõpptähtaega on pikendatud 15 aastani ja tähtaja pikendamise võimalust 10 aastani. Lisaks sellele on vähendatud marginaali 1,5%ni. 5.2. Euroopa Finantsstabiilsuse Fond Pärast 9. mail 2010 ECOFINis vastu võetud otsuseid lõid euroala liikmesriigid Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi Luksemburgis registreeritud ettevõttena, mis on nende omanduses. Euroopa Finantsstabiilsuse Fondist on õigus emiteerida euroala liikmesriikide poolt tagatud võlakirju edasilaenamiseks raskustes olevatele euroala liikmesriikidele, kui täidetakse komisjoni poolt koostöös Euroopa Keskpanga ja IMFiga seatud tingimusi, mille on eurorühm heaks kiitnud. Laenu andmine Euroopa Finantsstabiilsuse Fondist ei ole kaetud ELi eelarvetagatisega. Komisjon kooskõlastab Euroopa Finantsstabiilsuse Fondiga oma laenuvõtmistehinguid mõlema osalusel toimuvate programmide rahastamiseks, et optimeerida tehingute ajastust kapitaliturgudel. 5.3. Euroopa stabiilsusmehhanism Uue alalise kriisimehhanismi – Euroopa stabiilsusmehhanismi − asutamine kiideti heaks 2. veebruaril 2012. Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamisleping peaks jõustuma 2012. aasta keskpaigas, kui 17 euroala liikmesriiki on selle ratifitseerinud. Euroopa stabiilsusmehhanism võtab enda peale ülesanded, mida praegu täidavad Euroopa Finantsstabiilsuse Fond ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanism. Sellega seoses on Euroopa stabiilsusmehhanismil õigus kaasata vahendeid, emiteerides finantsinstrumente või sõlmides Euroopa stabiilsusmehhanismi liikmetega, finantseerimisasutustega või kolmandate isikutega rahalisi või muid kokkuleppeid või tehinguid. Euroopa stabiilsusmehhanismi esialgne maksimaalne laenuandmismaht on 500 miljardit eurot, sealhulgas Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi praegune laenuandmisvõime. [1] Üksikasjalik ülevaade komisjoni laenutehingutest on kättesaadav veebisaidil http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm. [2] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1360/2008, 2. detsember 2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem. [3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 431/2009, 18. mai 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem. [4] Nõukogu otsus 2009/102/EÜ, 4. november 2008. [5] Nõukogu otsus 2009/290/EÜ, 20. jaanuar 2009. [6] Nõukogu otsus 2009/459/EÜ, 6. mai 2009. [7] Nõukogu otsus 2011/288/EL, 12. mai 2011, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi (ELT L 132, 19.5.2011, lk 15). [8] ELi toimimise lepingu artikli 122 lõikega 2 on ette nähtud finantsabi juhul, kui mõni liikmesriik on raskustes, mida põhjustavad temast olenematud erandlikud juhtumid. [9] Komisjon vaatab tingimused üle vähemalt iga kuue kuu tagant ning konsulteerib selles Euroopa Keskpangaga. Kohandamiskava iga võimalikku muudatust arutatakse abisaaja liikmesriigiga. Nõukogu teeb otsuse iga majanduspoliitilistesse üldtingimustesse tehtava muudatuse kohta kvalifitseeritud häälteenamusega ja komisjoni ettepanekul ning kinnitab abisaaja liikmesriigi poolt koostatud läbivaadatud kohandamiskava. [10] Aruanne tuleks esitada kuue kuu jooksul pärast nõukogu määruse (EL) nr 407/2010 jõustumist ning pärast seda vajaduse korral iga kuue kuu tagant (määruse artikkel 9). [11] Nõukogu rakendusotsus nr 2011/77/EL, 7. detsember 2010, Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 30, 4.2.2011, lk 34). [12] Nõukogu rakendusotsus nr 2011/344/EL, 30. mai 2011, Portugalile liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 159, 30.5.2011, lk 88). [13] Nõukogu rakendusotsus nr 2011/682/EL, 11. oktoober 2011, millega muudetakse rakendusotsust 2011/77/EL (Iirimaa) ja nr°2011/683/EL, 11. oktoober 2011, millega muudetakse rakendusotsust 2011/344/EL (Portugal), (ELT L 269, 14.10.2011, lk 31 ja 32). [14] Peamise näitajana on kavas kasutada kogurahvatulu elaniku kohta. [15] SEK(2011)874 (lõplik). [16] KOM(2011)396 (lõplik). [17] Vt nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009. Praeguseni ei ole seoses makromajandusliku finantsabi raames antavate laenudega kohustuste täitmatajätmisi registreeritud. [18] Kuigi laenude tagasimaksmine on kaetud ELi eelarvepõhise tagatisega, toimib tagatisfond likviidsuspuhvrina, millega kaitsta ELi eelarvet riski eest, et makset ei tehta. Üksikasjalik aruanne fondi toimimise kohta on esitatud dokumendis KOM(2010)418 ning sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendis (SEK(2010)968). [19] 2011. aasta kohta seni avaldamata. 2010. aasta kohta vt. KOM/2010/408 (lõplik). [20] Nõukogu otsus 2009/892/EÜ, 30. november 2009. [21] Nõukogu otsus 2009/890/EÜ, 30. november 2009. [22] Nõukogu ja Euroopa Parlamendi otsus 2010/0162 (COD), 7. september 2010. [23] Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi käsitleva määrusega on lubatud tugineda eelrahastamisele ja komisjonile on antud volitus „võtta laenu kapitaliturgudelt või finantsasutustelt kõige sobivamal ajal kavakohaste väljamaksete vahel, et optimeerida rahastamiskulusid ja säilitada oma maine liidu emitendina kõnealustel turgudel”. [24] Täiendavat teavet ELi laenuvõtmistehingute kohta on esitatud investorite esitluses: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/documents/eu_investor_presentation_en.pdf [25] Kooskõlas Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe punktiga 49 esitas komisjon nõukogule ja parlamendile aruande selle kohta, kuidas aastaeelarve tavapärase täitmise raames rakendati uusi aastapõhiselt ELi eelarvest rahastatavaid finantsinstrumente. [26] Toetust antakse muude euroala liikmesriikide poolt nende 11. aprilli 2010. aasta avalduses esitatud tingimustel kahepoolsete laenude kaudu, mille koondab komisjon. [27] Poliitiliste tingimuste põhielemendid on sätestatud nõukogu 10. mai 2010. aasta otsuses nr 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid. Tingimusi täpsustati hiljem Kreeka ametiasutuste ja komisjoni vahel euroala liikmesriikide nimel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumis. [28] Täiendavad üksikasjad Kreeka laenulepingu kohta on kättesaadaval veebisaidil http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/greek_loan_facility/index_en.htm. [29] Ülesanded hõlmavad muuhulgas järgmist: toetuse andmine euroala liikmesriikide nimel ja juhendamisel, laenulepingu üle läbirääkimiste pidamine Kreekaga ja sellele allakirjutamine, laenuandjate nimel konto avamine Euroopa Keskpangas ning selle konto kasutamine kõigi laenuandjate nimel ja laenaja poolt tehtavate maksete töötlemiseks, väljamaksete koordineerimine, teatavate arvutuste tegemine, maksete jaotamine laenuandjate vahel ja laenuandjate teavitamine laenulepingu rikkumistest või taotletavatest eranditest või muudatustest. [30] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/genaff/114338.pdf