SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

ELi ülesannete hulka kuulub vastastikusel usaldusel ja kohtuotsuste tunnustamisel rajaneva Euroopa õigusala loomine tsiviilasjades. Selle õigusala toimimise eelduse on piiriülene õigusalane koostöö. Seetõttu ja selleks, et soodustada siseturu nõuetekohast toimimist, on EL võtnud vastu õigusaktid kohtudokumentide piiriülese kättetoimetamise kohta ja koostöö kohta tõendite kogumisel. Need õigusaktid on äärmiselt olulised õigusabi reguleerimiseks liikmesriikidevahelistes tsiviil- ja kaubandusasjades. Nende ühine eesmärk on pakkuda tõhusat raamistikku piiriüleseks õigusalaseks koostööks. Need asendavad liikmesriikide varasemat rahvusvahelist Haagi konventsioonide süsteemi, mis oli keerulisem.

Õigusalast koostööd reguleerivatel õigusaktidel on tegelik mõju ELi kodanike igapäevaelule, olgu tegemist eraisikute või ettevõtjatega. Neid kohaldatakse selliste piiriülese toimega kohtumenetluste suhtes, mille puhul nende nõuetekohane toimimine on hädavajalik, et tagada õiguskaitse kättesaadavus ja õiglane kohtumenetlus (nt menetluse algatamist käsitleva dokumendi nõuetekohaselt kättetoimetamata jätmine on enim kasutatav põhjendus kohtuotsuste tunnistamisest ja täitmisest keeldumiseks). Rahvusvahelise õigusabi raamistiku tõhus mõjutab otseselt seda, kuidas sellistes piiriülestes vaidlustes osalevad kodanikud tajuvad kohtusüsteemi ja õigusriigi toimimist liikmesriikides.

Kohtute sujuv koostöö on vajalik ka selleks, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine. 2018. aastal on ELis umbes 3,4 miljonit piiriülese toimega tsiviil- ja kaubandusasja. Enamiku puhul neist kohtuasjadest (nimelt juhtudel, kus vähemalt üks pooltest elab muus liikmesriigis kui see, kus menetlus toimub) kohaldavad kohtud dokumentide kättetoimetamise määrust menetluse jooksul mitu korda. Selle põhjus seisneb asjaolus, et lisaks menetluse algatamist käsitlevatele dokumentidele tuleb sageli ametlikult kätte toimetada ka lisadokumendid (näiteks menetlust lõpetavad otsused). Dokumentide kättetoimetamise määruse kohaldamisala ei piirdu tsiviilkohtu menetlustega, vaid see hõlmab ka kohtuväliseid dokumente, mille kättetoimetamine võib olla vajalik mitmesuguste kohtuväliste menetluste korral (nt pärimisasjade korral notari juures või perekonnaõiguse asjade korral avaliku sektori asutuses) või isegi siis, kui aluseks olevat kohtumenetlust pole.

Määruses (EÜ) nr 1393/2007 on sätestatud otsekanalid ja ühtsed menetlused dokumentide edastamiseks ühest liikmesriigist teise, et need teises liikmesriigis kätte toimetada. Määrus sisaldab teatavaid miinimumnõudeid seoses kaitseõiguste tagamisega (nt artiklid 8 ja 19) ning selles on esitatud ühtsed õigustingimused dokumentide otse üle piiride toimetamiseks, kasutades postiteenuseid.

2013. aasta detsembris võttis komisjon vastu aruande dokumentide kättetoimetamise määruse praktilise toimimise kohta. Aruandes järeldati, et liikmesriikide ametiasutused on määrust üldiselt rahuldavalt kohaldanud. Siiski järeldati selles ka, et selliste liikmesriikide kasvav õigusalane integreerimine, kus välisriigi kohtuotsuste täidetavaks tunnistamise menetluse (vahemenetluse) nõude kaotamine on muutunud üldreegliks, on esile toonud mõned määruse puudused. Aruandega sooviti seega soodustada ulatuslikku avalikku mõttevahetust selle üle, milline on määruse roll ELi tsiviilõiguse valdkonnas ja kuidas dokumentide kättetoimetamist saaks parandada. Seetõttu on määruse rakendamist viimastel aastatel põhjalikult hinnatud uuringutes, komisjoni aruannetes ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku aruteludes. Et toetada asjakohast, põhjalikku ja ajakohast analüüsi ning järeldusi määruse praktilise toimimise kohta (mis täiendaks muude hindamiste tulemusi), korraldas komisjon 2017. aastal kooskõlas parema õigusloome suunistega õigusloome kvaliteedi (REFIT) hindamise, et hinnata õigusakti toimimist seoses viie peamise kohustusliku hindamiskriteeriumiga: tulemuslikkus, tõhusus, asjakohasus, sidusus ja ELi lisaväärtus.

REFIT-hindamise tulemustest lähtuti käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangus probleemi sõnastamisel. Peamised järeldused on esitatud allpool.

Seoses tavapärase kanaliga dokumendi edastamiseks muusse liikmesriiki, et see seal kätte toimetada – edastamine nn edastavate ja vastuvõtvate asutuste kaudu –, näitas hindamine, et selline töökorraldus ei ole optimaalne, sest see toimib endiselt oodatust aeglasemalt ja vähem tõhusalt. Kuigi 2000. aasta ELi õigusaktiga kasutusele võetud uued struktuurid vähendasid märgatavalt taotluste täitmisele kuluvat aega võrreldes eelnevate Haagi konventsioonide kohase töökorraldusega, eiratakse regulaarselt määruses esitatud tähtaegu. Eelkõige ei kasutata täielikult ära hiljutiste tehnoloogiliste saavutuste potentsiaali. Kuigi keeleliselt oli määrus koostatud tehnoloogia suhtes neutraalselt, ei ole ajakohaseid teabevahetuskanaleid tegelikkuses kasutusele võetud. Osaliselt on see tingitud vanadest harjumustest, osaliselt õiguslikest takistustest ja osaliselt riiklike IT-süsteemide koostalitlusvõime puudumisest. Mõjuhinnangus järeldati, et selles kontekstis oleks ELi praegustele tulemustele ja õigusnormidele tuginedes võimalik saavutada väheste investeeringutega oluline edasiminek.

Seoses dokumentide edastamise ja kättetoimetamise alternatiivsete meetoditega, mis hõlmavad otsekanaleid dokumentide kättetoimetamiseks muude liikmesriikide territooriumil, järeldati hinnangus, et kuigi need pakuvad sujuvamaid lahendusi piiriülestele kohtumenetlustele kaasa aitamiseks, saaks neid parandada: määruse (artikli 14) kohane kättetoimetamine postiteenuseid kasutades on populaarne, kiire ja suhteliselt soodne viis dokumendi adressaadini toimetamiseks, aga see pole väga usaldusväärne ning selle ebaõnnestumise määr on kõrge. Määruse artikli 15 kohane nn otse kättetoimetamine on usaldusväärne lahendus, kuid selle kättesaadavus on piiratud. Seoses selle probleemiga tahetakse ettepanekuga sihipäraselt panustada olemasolevate meetodite tõhususe parandamisse. Samuti täiendatakse määrusega loetelu alternatiivsetest meetmetest dokumentide piiriüleseks edastamiseks ja kättetoimetamiseks elektroonilise kättetoimetamise meetodiga, mida käsitlev säte oleks enam-vähem samaväärne määruse sättega postiteenuseid kasutades kättetoimetamise kohta.

Määruse kohaseid olemasolevaid edastus- ja kättetoimetamiskanaleid parandatakse samal ajal adressaadi kaitseõiguse kaitse tugevdamisega. Sihipärased sekkumised aitavad teha lõpu ebakindlusele seoses keeldumisõiguse kasutamisega (artikkel 8) või tagaseljaotsuste sättega (artikkel 19).

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev ettepanek on tihedalt seotud ettepanekuga tõendite kogumist käsitleva määruse muutmise kohta. Komisjon esitab need kaks ettepanekut koos ning need moodustavad tsiviil- ja kaubandusasjades tehtava õigusalase koostöö ajakohastamise paketi.

Ettepanek on kooskõlas olemasolevate ELi õigusaktidega, mis on vastu võetud tsiviilasjades tehtavat õigusalast koostööd puudutavas poliitikavaldkonnas. Määrusega aidatakse kaasa nende õigusaktide tõhususe parandamisele kohtuotsuste sujuva liikumise tagamisel ELis: kuigi neis ELi eeskirjades käsitletakse menetluse algatamist käsitleva dokumendi nõuetekohast kättetoimetamist vajaliku eeldusena muudes liikmesriikides tehtud otsuste tunnustamiseks ja täitmiseks, luuakse dokumentide kättetoimetamise määrusega raamistik selliseks nõuetekohaseks kättetoimetamiseks.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

ELi õigusalases tegevuskavas aastaks 2020 rõhutatakse, et suurendamaks liikmesriikide õigussüsteemides vastastikust usaldust, tuleks uurida menetlusõiguse tugevdamise vajadust tsiviilasjades, näiteks seoses dokumentide kättetoimetamisega. ELi-sisese õigusalase koostöö raamistiku täiustamise eesmärk on ka kooskõlas eesmärkidega, mille komisjon digitaalse ühtse turu strateegias püstitas: e-valitsuse kontekstis väljendatakse strateegias vajadust võtta rohkem meetmeid avaliku halduse (sealhulgas justiitshalduse) ajakohastamiseks, piiriülese koostalitusvõime saavutamiseks ning kodanikega suhtlemise lihtsustamiseks. Kooskõlas sellega on komisjon oma 2018. aasta tööprogrammis võtnud kohustuse koostada ettepanekud tõendite kogumise määruse ja dokumentide kättetoimetamise määruse läbivaatamiseks.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS