[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 20.12.2010

KOM(2010) 764 lõplik

2010/0368 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega tunnistatakse kehtetuks teatavad nõukogu vananenud õigusaktid ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas

SELETUSKIRI

Mitme viimase kümnendi jooksul vastuvõetud õigusaktide mõju on ammendunud, kuid need on jäänud jõusse. Aktid on vananenud oma ajutise iseloomu tõttu või nende sisu on üle võetud hilisemate aktidega. Mitmed uute liikmesriikide ühinemisega seotud meetmed olid vastavate liikmesriikide ühinemisele vahetult järgnenud ajaks mõeldud üleminekumeetmed ja on nüüdseks vananenud. Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon leppisid paremat õigusloomet käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes kokku, et ühenduse õigust tuleb ajakohastada ja õigusaktide arvu vähendada, tunnistades kehtetuks õigusaktid, mida enam ei kohaldata. Aktid, mis ei ole enam asjakohased, tuleks ühenduse õigustikust välja jätta, et parandada liidu õiguse läbipaistvust ning kindlust.

Komisjon on võtnud mitmeid meetmeid, et vananenud õigusakte õigustikust eemaldada ning tunnistanud osa õigusaktidest tavapärase menetlusega kehtetuks ja kuulutanud osa asjaomastest komisjoni õigusaktideks vananenuks. Komisjon tegi ka kindlaks mitmed ühise põllumajanduspoliitikaga seotud nõukogu õigusaktid, mis põhinevad Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitel 42 ja 43 (endised artiklid 36 ja 37) ning kahel ühinemisaktil, millel ei ole enam praktilist mõju, aga mis on ametlikult ikka veel jõus. Nõukogu poolt vastu võetud õigusaktide vananenuks tunnistamine ei ole komisjoni pädevuses. Õiguskindluse huvides soovitab komisjon, et nõukogu ja parlament tunnistaksid kehtetuks käesolevas ettepanekus loetletud õigusaktid.

2010/0368 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega tunnistatakse kehtetuks teatavad nõukogu vananenud õigusaktid ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, selle artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,

võttes arvesse 1979. aasta ühinemisakti, eriti selle artiklit 60, artikli 61 punkti 5 ja artikli 72 lõiget 1,

võttes arvesse Hispaania ja Portugali ühinemisakti, eriti selle artikli 234 lõiget 3,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[1],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[2],

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

1. Liidu õiguse läbipaistvuse parandamine on oluline osa parema õigusloome strateegiast, mida liidu institutsioonid rakendavad. Sellega seoses on asjakohane jätta kehtivate õigusaktide hulgast välja need õigusaktid, millel ei ole enam tegelikku mõju.

2. Järgmised ühise põllumajanduspoliitikaga seotud määrused, mis ametlikult siiski veel kehtivad, on vananenud:

3. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2052/69, 17. oktoober 1969, toiduabi konventsiooni rakendamisest tulenevate kulude ühendusepoolse rahastamise kohta[3]. Kõnealusel määrusel ei ole enam mõju, kuna selle määruse sisu on üle võetud hilisemate aktidega.

4. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1467/70, 20. juuli 1970, milles määratakse kindlaks teatavad sekkumist reguleerivad üldeeskirjad toortubakaturul[4]. Kõnealusel määrusel ei ole enam mõju, kuna selle määruse sisu on üle võetud hilisemate aktidega.

5. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 3279/75, 16. detsember 1975, elustaimede ja lillekasvatustoodete mitteliikmesriikidest importimise suhtes üksikute liikmesriikide poolt kohaldatava käitluse ühtlustamise kohta[5]. Kõnealusel määrusel ei ole enam mõju, kuna selle määruse sisu on üle võetud hilisemate aktidega.

6. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1078/77, 17. mai 1977, millega kehtestatakse piima ja piimatoodete turustamata jätmise ja lüpsikarja ümberkorraldamise eest makstavate lisatasude süsteem[6]. Kõnealuse määrusega kehtestati meetmed, mida rakendati 31. märtsini 1978, määrus on seega kaotanud oma mõju.

7. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1853/78, 25. juuli 1978, millega võetakse vastu riitsinuseseemnete erimeetmeid käsitlevad üldeeskirjad[7]. Kõnealuse määrusega sätestati meetmed nõukogu 19. detsembri 1977. aasta määruse (EMÜ) nr 2874/77 (milles sätestatakse riitsinuseseemnete erimeetmed)[8] rakendamiseks; kuna määrus (EMÜ) nr 2874/77 kaotas kehtivuse 30. septembril 1984, on kõnealune määrus kaotanud oma mõju.

8. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2580/78, 31. oktoober 1978, millega pikendatakse oliiviõli 1977/78. majandusaastat, sätestatakse kõnealuse sektori jaoks erimeetmed ja muudetakse määrust (EMÜ) nr 878/77 põllumajanduses kohaldatavate vahetuskursside osas[9]. Kõnealune määrus hõlmas üksnes turustusaastaid 1977/78 ja 1978/79 ning on seega kaotanud oma mõju.

9. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1/81, 1. jaanuar 1981, milles sätestatakse teraviljasektori ühinemiskompensatsioonide süsteemi üldeeskirjad[10]. Kõnealune määrus oli ette nähtud kohaldamiseks üleminekuperioodil pärast Kreeka ühinemist Euroopa ühendustega ning on seega kaotanud oma mõju.

10. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1946/81, 30. juuni 1981, investeeringutoetuste piiramise kohta piimatootmissektoris[11]. Kõnealusel määrusel ei ole enam mõju, kuna selle määruse sisu on üle võetud hilisemate aktidega.

11. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2989/82, 9. november 1982, abi andmise kohta või tarbimiseks Taanis, Kreekas, Itaalias ja Luksemburgis[12]. Kõnealuse määrusega kehtestati üksnes ajutised meetmed, määrus on seega kaotanud oma mõju.

12. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 3033/83, 26. oktoober 1983, millega kaotatakse liköörveinidele kohaldatav ühinemiskompensatsioon[13]. Kõnealune määrus oli ette nähtud kohaldamiseks üleminekuperioodil pärast Kreeka ühinemist Euroopa ühendustega ning on seega kaotanud oma mõju.

13. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 564/84, 1. märts 1984, investeeringutoetuste peatamise kohta piimatootmissektoris[14]. Kõnealune määrus hõlmas üksnes 1984. aastat ja on seega kaotanud oma mõju.

14. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2997/87, 22. september 1987, milles sätestatakse humala tootjatele 1986. aasta lõikusega seotud toetuse summad ja millega nähakse ette erimeetmed teatud tootmispiirkondadele[15]. Kõnealuse määrusega sätestati erimeetmed, mis kehtisid kuni 1990. aastani, määrus on seega kaotanud oma mõju.

15. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1441/88, 24. mai 1988, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 822/87 veinituru ühise korralduse kohta[16]. Kõnealune määrus andis nõukogule õiguse kohandada teatud Portugali Euroopa ühendustega ühinemisega seotud meetmeid ja on seega kaotanud oma mõju.

16. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1720/91, 13. juuni 1991, millega muudetakse määrust nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamise kohta[17]. Kõnealuse määrusega kehtestati mitmed õli- ja rasvaturu ühise korralduse erakorralised meetmed, mis kehtisid kuni 30. juuni 1992. aastani, ning määrus on seega kaotanud oma mõju.

17. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 740/93, 17. märts 1993, millega määratakse kindlaks ühenduse hüvitus, mida makstakse Portugalis piimatootmisest lõplikult loobumise eest[18]. Kõnealuse määrusega sätestati erimeetmed, mida rakendati kuni 1996. aastani, määrus on seega kaotanud oma mõju.

18. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 741/93, 17. märts 1993, oliiviõli ühise sekkumishinna kohaldamise kohta Portugalis[19]. Kõnealust määrust kohaldati üleminekuperioodil pärast Portugali ühinemist Euroopa Ühendustega ja määrus on seega kaotanud oma mõju.

19. Nõukogu määrus (EMÜ) nr 744/93, 17. märts 1993, milles sätestatakse muude toodete kui puu- ja köögiviljade Portugali tarnimist käsitlevate täiendavate kaubandusmehhanismide kohaldamise üldeeskirjad[20]. Kõnealune määrus käsitles nõukogu 28. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3817/92 (milles sätestatakse muude toodete kui puu- ja köögiviljade Hispaaniasse importimist käsitlevate täiendavate kaubandusmehhanismide kohaldamise üldeeskirjad)[21] kohaldamist Portugalile; määrus (EMÜ) nr 3817/92 tunnistati hiljem kehtetuks, kõnealune määrus on seega kaotanud oma mõju.

20. Nõukogu määrus (EÜ) nr 2443/96, 17. detsember 1996, millega nähakse ette tootjate sissetulekute või veise- ja vasikalihaturu otsetoetuse lisameetmed[22]. Kõnealune määrus hõlmas üksnes 1997. aastat ja on seega kaotanud oma mõju.

21. Nõukogu määrus (EÜ) nr 2200/97, 30. oktoober 1997, ühenduse õuna-, pirni-, virsiku- ja nektariinitoodangu parandamise kohta[23]. Kõnealuse määrusega kehtestati teatav erilisatasu 1997/1998. majandusaastaks ja määrus on seega kaotanud oma mõju.

22. Nõukogu määrus (EÜ) nr 2330/98, 22. oktoober 1998, millega nähakse ette hüvitise pakkumine teatavatele piima ja piimatoodete tootjatele, kelle tegevusele on ajutiselt seatud piirangud[24]. Kõnealuse määrusega kehtestati üksnes ajutine erimeede ning määrus on seega kaotanud oma mõju.

23. Nõukogu määrus (EÜ) nr 2800/98, 15. detsember 1998, üleminekumeetmete kohta ühises põllumajanduspoliitikas euro kasutuselevõtmiseks[25]. Kõnealuse määrusega sätestati üleminekumeetmed ning määrus on seega kaotanud oma mõju.

24. Nõukogu määrus (EÜ) nr 2802/98, 17. detsember 1998, põllumajandustoodete Venemaa Föderatsiooni tarnimise programmi kohta[26]. Kõnealuse määrusega sätestati ühekordne meede ja määrus on seega kaotanud oma mõju.

25. Nõukogu määrus (EÜ) nr 660/1999, 22. märts 1999, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2075/92 ja määratakse kindlaks lehttubaka tagatiskünnised tubakasortide rühmade ja liikmesriikide järgi 1999., 2000. ja 2001. aasta saakide puhul[27]. Kõnealune määrus hõlmas üksnes 1999., 2000. ja 2001. aasta saake ning on seega kaotanud oma mõju.

26. Nõukogu määrus (EÜ) nr 546/2002, 25. märts 2002, millega määratakse kindlaks lehttubaka tagatiskünnised sordirühmade ja liikmesriikide kaupa 2002., 2003. ja 2004. aasta saakide puhul ja muudetakse määrust (EMÜ) nr 2075/92[28]. Kõnealune määrus hõlmas üksnes 2002., 2003. ja 2004. aasta saake ning on seega kaotanud oma mõju.

27. Nõukogu määrus (EÜ) nr 527/2003, 17. märts 2003, millega lubatakse otsetarbimiseks pakkuda ja tarnida teatavaid Argentinast imporditud veine, mille puhul võib olla kasutatud määruses (EÜ) nr 1493/1999 sätestamata veinivalmistusviise[29]. Kõnealuse määrusega sätestati erand, mis kehtis 30. septembrini 2003, ja määrus on seega kaotanud oma mõju.

28. Õiguskindluse ja selguse huvides tuleks kõnealused vananenud määrused kehtetuks tunnistada,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrused (EMÜ) nr 2052/69, (EMÜ) nr 1467/70, (EMÜ) nr 3279/75, (EMÜ) nr 1078/77, (EMÜ) nr 1853/78, (EMÜ) nr 2580/78, (EMÜ) nr 1/81, (EMÜ) nr 1946/81, (EMÜ) nr 2989/82, (EMÜ) nr 3033/83, (EMÜ) nr 564/84, (EMÜ) nr 2997/87, (EMÜ) nr 1441/88, (EMÜ) nr 1720/91, (EMÜ) nr 740/93, (EMÜ) nr 741/93, (EMÜ) nr 744/93, (EÜ) nr 2443/96, (EÜ) nr 2200/97, (EÜ) nr 2330/98, (EÜ) nr 2800/98, (EÜ) nr 2802/98, (EÜ) nr 660/1999, (EÜ) nr 546/2002, (EÜ) nr 527/2003 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

…[koht], … [kuupäev]

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[1] ELT C , , lk .

[2] ELT C , , lk .

[3] EÜT L 263, 21.10.1969, lk 6.

[4] EÜT L 164, 27.7.1970, lk 32.

[5] EÜT L 326, 18.12.1975, lk 1.

[6] EÜT L 131, 26.5.1977, lk 1.

[7] EÜT L 212, 2.8.1978, lk 1.

[8] EÜT L 332, 24.12.1977, lk 1.

[9] EÜT L 309, 1.11.1978, lk 13.

[10] EÜT L 1, 1.1.1981, lk 1.

[11] EÜT L 197, 20.7.1981, lk 32.

[12] EÜT L 314, 10.11.1982, lk 25.

[13] EÜT L 297, 29.10.1983, lk 1.

[14] EÜT L 61, 2.3.1984, lk 34.

[15] EÜT L 284, 7.10.1987, lk 19.

[16] EÜT L 132, 28.5.1988, lk 1.

[17] EÜT L 162, 26.6.1991, lk 27.

[18] EÜT L 77, 31.3.1993, lk 5.

[19] EÜT L 77, 31.3.1993, lk 7.

[20] EÜT L 77, 31.3.1993, lk 11.

[21] EÜT L 387, 31.12.1992, lk 12.

[22] EÜT L 333, 21.12.1996, lk 2.

[23] EÜT L 303, 6.11.1997, lk 3.

[24] EÜT L 291, 30.10.1998, lk 4.

[25] EÜT L 349, 24.12.1998, lk 8.

[26] EÜT L 349, 24.12.1998, lk 12.

[27] EÜT L 83, 27.3.1999, lk 10.

[28] EÜT L 84, 28.3.2002, lk 4.

[29] ELT L 78, 25.3.2003, lk 1.