Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate sisepõlemismootorite heite piirnormide ja tüübikinnitusega seotud nõuete kohta /* COM/2014/0581 final - 2014/0268 (COD) */





SELETUSKIRI 1. Ettepaneku taust · Üldine taust Väljaspool teid kasutatavad liikurmasinad hõlmavad erinevaid sisepõlemismootoreid, mida paigaldatakse nii väikestele käsiseadmetele, ehitusmasinatele ja generaatorseadmetele kui ka mootorvagunitele, veduritele ja siseveelaevadele. Kõnealused mootorid saastavad märkimisväärselt õhku ning nendest tekkiv saaste moodustab ELis umbes 15% lämmastikoksiidi (NOx) ja 5% tahkete osakeste heitkogusest. Kõnealuste mootorite suhtes hetkel kehtivad heitkoguste piirnormid on kehtestatud direktiiviga 97/68/EÜ. Nimetatud direktiivi on korduvalt muudetud, kuid mitme tehnilise läbivaatamise käigus on leitud, et õigusaktid on praegusel kujul puudulikud. Reguleerimisala on liigselt piiratud, kuna sellest on mõned mootorikategooriad välja jäetud. Uued heitkoguste piirnormid kehtestati viimati direktiivi muutmisel 2004. aastal ja need ei kajasta enam tehnoloogia hetkeolukorda. Lisaks esineb mittevastavus teatud mootorikategooriate heite piirnormides. Samuti on hiljuti leitud vaieldamatud tõendid diiselmootorite heitgaaside ja eelkõige tahkete osakeste (st diislitahm) kahjuliku mõju kohta tervisele. Üheks olulisemaks avastuseks on asjaolu, et osakeste suurus on täheldatud tervisemõjude puhul väga oluline. Seda probleemi saab lahendada ainult osakeste arvul (st tahkete osakeste piirarv) põhinevate piirnormide kehtestamisega. Eespool öeldut arvestades ja kooskõlas maanteesektori arenguga tundus kohane viia kõige olulisemate mootorikategooriate jaoks sisse uus heitkoguste piirnorm (V etapp), mis arvestaks lisaks osakeste piirmassile ka osakeste piirarvu. · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva ettepaneku eesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda ning tagada väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite siseturu nõuetekohane toimimine. Eesmärk on parandada ka konkurentsivõimet ja nõuetele vastavust. Kooskõlas ELi õhukvaliteedi poliitikaga on eesmärk järk-järgult vähendada turule toodavatest uutest mootoritest lähtuvaid heitkoguseid ja vahetada aegamööda välja vanad, rohkem saastavad mootorid. See toob oodatavasti kaasa heitkoguste olulise vähenemise, kuid vähenemine eri mootorikategooriates oleneb sellest, kui ranged on praegused erinõuded. Käesolev ettepanek leevendab eeldatavasti ka survet liikmesriikidele astuda täiendavaid regulatiivseid samme, mis võivad siseturgu koormata. Ettepaneku eesmärk on ühtlasi kõrvaldada väliskaubanduse takistused tänu ühtsete eeskirjade kohaldamisele ja mitmetest heitkogustele kehtestatud nõuetest tulenevate regulatiivsete takistuste vähendamisele. See kehtib eelkõige ELi ja USA nõuete ühtlustamise osas. Ettepanek soodustab Euroopa tööstuse konkurentsivõimet, lihtsustades kehtivaid tüübikinnitust käsitlevaid õigusakte, parandades läbipaistvust ja leevendades halduskoormust. · Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate suhtes kehtivad heitkoguste nõuded on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1997. aasta direktiiviga 97/68/EÜ väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete osakeste heite vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 59, 27.2.1998, lk 1). Käesolev ettepaneku eelnõu ning selle rakendusaktid ja delegeeritud õigusaktid kannavad üle eespool nimetatud õigusaktis kehtestatud nõuded ja parandavad neid, võttes arvesse tehnilise läbivaatamise käigus täheldatud sisulisi lünkasid. Kehtiva õigusaktiga võrreldes kaasneb määruse ettepanekuga järgmine: – kehtestatakse maanteesektori tehnoloogilist arengut ja ELi strateegiaid kajastavad uued heite piirnormid ELi õhukvaliteedi eesmärgi saavutamiseks; – laiendatakse reguleerimisala, et (ELi ja rahvusvahelist) turgu ühtlustada ja turumoonutuste riski vähendada; – võetakse meetmed haldusmenetluste lihtsustamiseks ja jõustamise parandamiseks ning kehtestatakse parema turujärelevalve tingimused. · Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikate ja eesmärkidega Vaatlusaluse algatuse eesmärk on parandada keskkonnakaitset, ajakohastades kehtivaid heite piirnorme ja laiendades vajaduse korral nende reguleerimisala. Ühtlasi on eesmärk tagada ühtse turu nõuetekohane toimimine, vähendades ühtsel turul ja rahvusvaheliste ettevõtete põhjendamatut koormust. Seega on ettepanek täielikult kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga ja ELi säästva arengu strateegiaga. Selles kontekstis on vaatlusalune algatus seotud järgmiste konkreetsete poliitikate ja eesmärkidega: – ELi 6. keskkonnaalane tegevusprogramm[1], milles tehti ettepanek „saavutada õhu kvaliteet, mis ei põhjusta olulist negatiivset mõju ja riske inimeste tervisele ega keskkonnale”; – õhusaastet käsitlev temaatiline strateegia[2], millega kehtestatakse üldine ELi poliitikaraamistik, et vähendada õhusaaste kahjulikku toimet inimeste tervisele ja keskkonnale ajavahemikul kuni 2020. aastani; – õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade direktiiv 2001/81/EÜ, millega kehtestatakse liikmesriigi tasemel mitme õhusaasteaine lubatud koguheitkoguse õiguslikult siduvad piirnormid. Lähtudes nimetatud direktiivis kajastatud ametlikest andmetest, ületasid 2010. aastal nimetatud piirnorme 12 liikmesriiki ning olukorra paranemisele vaatamata esineb nõuetele vastavuses probleeme ka praegu; – välisõhu kvaliteedi direktiiv 2008/50/EÜ, millega kehtestatakse seaduslikult siduvad piirnormid olulisemate õhusaasteainete, nagu tahkete osakeste ja lämmastikdioksiidi kontsentratsioonile välisõhus; – 2011. aasta valge raamat transpordi kohta,[3] eelkõige seoses puhtama siseveetee- ja raudteetranspordiga. Rangemate nõuete kohaldamine väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatud sisepõlemismootoritele soodustaks kõikide eespool nimetatud poliitikaeesmärkide saavutamist. Ettepanek on seotud ka tööstuspoliitika 2012. aasta ajakohastamisega[4] ja võib oluliselt soodustada tehnilist ühtlustamist ELi ja USA vaheliste kaubandusläbirääkimiste (Atlandi-ülese kaubandus- ja investeerimispartnerluse) kontekstis. 2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõjuhinnang · Konsulteerimine huvitatud isikutega Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Komisjon konsulteeris ettepaneku koostamisel sidusrühmadega mitmel viisil. – Toimus avatud, avalik internetipõhine arutelu, mis hõlmas ettepaneku kõiki aspekte. Vastused laekusid ELi liikmesriikide riigiasutustelt ja piirkondlikelt ametiasutustelt (ministeeriumid, agentuurid), kutseliitudelt, tööstusettevõtetelt, vabaühendustelt ja sotsiaalpartneritelt. – 14. veebruaril 2013. aastal toimus Brüsselis avaliku internetipõhise arutelu täienduseks sidusrühmade avatud kohtumine, millest võttis osa umbes 80 osalejat. – Sidusrühmi kutsuti üles arvamust avaldama ja tähelepanekuid esitama mitme mõjuhinnangu kohta, mida väliskonsultandid olid varem teinud. – Käesolevat ettepanekut on arutatud ka tööstuse, vabaühenduste, liikmesriikide ja komisjoni esindajaid ühendava liikurmasinate heitkoguste ekspertrühma (GEME) mitmel koosolekul. Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine 15. jaanuaril 2013 algatati avatud, avalik arutelu, mis lõppes 8. aprillil 2013 (kestis 12 nädalat). Selleks avati spetsiaalne arutelu veebileht[5] ja komisjoni teenistused koostasid põhiküsimusi, uuringutulemusi ja võimalikku tegevusplaani üldjoontes kirjeldava 15-leheküljelise aruteludokumendi. Kokku laekus 69 vastust. Tulemuste üksikasjalik analüüs on kirjas mõjuhinnangu aruande II lisas, vastajate vastustega saab tutvuda arutelu veebilehel. · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Asjaomased teadus-/erialavaldkonnad Ettepanekus nõuti erinevate poliitiliste võimaluste ja nendega seotud majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste mõjude hindamist. Kasutatud metoodika Komisjon on korraldanud mitmeid uuringuid ja konsulteerinud pidevalt sidusrühmadega uute piirnormide rakendatavuse ja heitkoguste uute, tehnilisel arengul põhinevate piirnormide lisamise vajaduse osas. Mõjuhinnangu aluseks on järgmised välisuuringud[6]. – Teadusuuringute Ühiskeskuse kahes osas esitatud direktiivi tehniline läbivaatamine, mille 1. osa sisaldab väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate heitkoguste andmekogude ülevaadet. 2. osas keskendutakse muu hulgas sädesüütega mootoritele (väikesed bensiinimootorid ja mootorsaani mootorid) ja analüüsitakse ka ehitus- ja põllutöömasinate heitkoguste andmekogusid ja turumüüki. – Ettevõtte ARCADIS N.V. tehtud mõjuhinnangus hinnatakse Teadusuuringute Ühiskeskuse tehnilises läbivaatamises välja töötatud poliitikavõimalusi. Samade töövõtjate korraldatud lisauuringus keskenduti konkreetsemalt väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele avalduva mõju hindamisele. Lisaks sotsiaalsele ja majanduslikule mõjule hinnati selles uuringus ka keskkonna- ja tervisemõju. – Ettevõtete Risk & Policy Analysis (RPA) ja Arcadis korraldatud uuringus hinnatakse väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate sektori praegust panust kasvuhoonegaaside heitkogustesse. Selles uuringus analüüsitakse ka, kas vahelduva pöörete arvuga mootorite heite piirnorme saaks laiendada püsiva pöörlemiskiirusega mootoritele ja kaalutakse võimalust kohandada heite piirnormid USA väärtustele. – Liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi tellitud uuringus PANTEIA[7] analüüsitakse olukorda siseveelaevanduse sektorites ja hinnatakse konkreetseid meetmeid siseveetranspordist lähtuvate heitkoguste vähendamiseks. Mõjuhinnangut jälgis talitustevaheline juhtrühm, keda hindamisest teavitati ja kes kohtus 2013. aastal neli korda. Nimetatud rühmas kutsuti osalema komisjoni kõiki asjaomaseid talitusi. Teadusuuringute Ühiskeskus toetas analüütilist tööd ka teadusprojektiga, mis käsitles osakeste piirarvu mõju teatud mootorikategooriatele. Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid Eespool nimetatud uuringute aruanded on kättesaadavad ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi veebilehel. · Mõjuhinnang Üksikasjalikult analüüsiti kolme poliitikavõimalust. Iga võimalusega kaasnevad mitmed alavõimalused mootorikategooriatele ning rakendustele, mida juba käsitletakse väljaspool teid kasutatavaid liikurmasinaid käsitlevates ELi õigusaktides, ja rakendustele, mis tulevikus sellesse reguleerimisalasse kuuluvad. Lisaks poliitika muutmata jätmise stsenaariumile on need võimalused järgmised. Võimalus 2: USA standarditele kohandamine reguleerimisala ja piirnormide osas. Võimalus 3: samm maanteesektori ambitsioonikate piirnormide suunas kõige olulisemate heiteallikate puhul. Võimalus 4: ambitsioonikamad piirnormid tänu täiustatud seiresätetele. Analüüsi koostamisel arvestati siiski võimalusega, et eelistatud valikuks võib olla erinevate võimaluste kombinatsioon. Kulude ja tulude analüüs teostati elementide ümberrühmitamist võimaldavate üksikmoodulitena. Arvestati ka muude kui seadusandlike võimalustega (nt vabatahtlik leping tööstusega), kuid esialgse analüüsi tulemusena järeldati, et selline lähenemisviis ei ole algatuse eesmärkide saavutamiseks sobiv. Selle otsuse aluseks on kaalutlus, et väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite heite piirnormid ei ole tõenäoliselt mõjusad ega suuda tagada kõikidele ettevõtjatele võrdseid tingimusi, kui piirnormid ei ole õiguslikult siduvad. Mõjuhinnangu komisjon võttis mõjuhinnangu vastu pärast selle esitlemist 20. novembril 2013. 3. Ettepaneku õiguslik külg · Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanekuga uuendatakse oluliselt väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite tüübikinnitussüsteemi seoses heitkoguste suhtes kehtivate tehniliste nõuetega, kehtestades madalamad piirnormid ja ka paralleelse lähenemisviisi. Ettepanekuga kehtestatakse ette nähtud delegeeritud õigusaktidega uued üksikasjalikud nõuded V etapi mootorite heite piirnormidele. Muu hulgas hõlmavad käesoleva ettepaneku raames vastu võetud delegeeritud õigusaktid järgmist: – katsetsüklite üksikasjalikud tehnilised nõuded; – katse ja mõõtmise tehniline kord; – käesoleva määruse alusel tehtavate erandite üksikasjalik kord ja nõuded; – tüübikinnitusmenetluse üksikasjalikud sätted. · Õiguslik alus Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114. · Subsidiaarsuse põhimõte Kohaldatakse subsidiaarsuse põhimõtet, kuna ettepanek ei kuulu liidu ainupädevusse. Kuna ettepanekuga kaasnevad muudatused ELi kehtivatesse õigusaktidesse, saab ainult EL küsimusi tulemuslikult käsitleda. Lisaks ei suuda liikmesriigid üksi poliitikaeesmärke täiel määral saavutada. Euroopa Liidu meetmed on vajalikud, et vältida väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite valdkonna ühtse turu tõkete tekkimist ja kuna õhusaaste on oma olemuselt riigiülene. Kuigi peamiste õhusaasteainete mõju on kõige tugevam saasteallika läheduses, ei piirdu õhukvaliteedile avalduv mõju kohaliku tasandiga ja piiriülene saaste on tõsine keskkonnaprobleem, mis muudab riiklikud lahendused ebatõhusaks. Õhusaaste probleemi lahendamiseks on vajalik kooskõlastatud tegevus ELi tasemel. Heite piirnormide ja tüübikinnitusmenetluste riiklikul tasandil kehtestamine tooks ilmselt kaasa 28 eri mentlust, mis takistaks oluliselt liidusisest kaubandust. Lisaks tooks see rohkem kui ühel turul tegutsevatele tootjatele kaasa olulise haldus- ja finantskoormuse. Seepärast ei saa vaatlusaluse algatuse eesmärke saavutada ilma ELi tasandi meetmeteta. Eeldatakse, et ühtlustatud lähenemine ELi tasandil on tootjatele ja lõppkasutajatele kõige kulutõhusam meede heitkoguste vähendamiseks. Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. · Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Nagu mõjuhinnangust järeldub, on ettepanek proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas, kuna ettepanek ei lähe siseturu nõuetekohase toimimise saavutamiseks vajalikust kaugemale ning samal ajal tagatakse kõrgetasemeline inimeste ohutus ja keskkonnakaitse. Regulatiivse keskkonna lihtsustamine aitab oluliselt kaasa liikmesriikide ametiasutuste ja tööstuse halduskulude vähendamisele. · Õigusakti valik Kavandatud õigusakt: määrus. Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel. Direktiivi 97/68/EÜ on sisuliselt korduvalt muudetud. Komisjon teeb selguse, prognoositavuse, mõistlikkuse ja lihtsustamise huvides ettepaneku asendada direktiiv 97/68/EÜ määruse ning üksikute delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega. Lisaks tagab määruse kasutamine asjaomaste sätete vahetu kohaldatavuse tootjatele, tüübikinnitusasutustele ja tehnilistele teenistustele ning võimaldab tehnilise arenguga kooskõla tagamiseks sätteid palju kiiremini ja tõhusamalt ajakohastada. Ettepanekus kasutatakse paralleelset lähenemisviisi, mida mootorsõidukite ELi tüübikinnituse valdkonna teistes õigusaktides juba rakendatakse. See lähenemisviis näeb ette õigusaktide kehtestamise kahes etapis: · esiteks sätestavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse raames põhisätted kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 114; · teiseks kehtestatakse põhisätteid rakendav tehniline kirjeldus delegeeritud õigusaktides, mille komisjon võtab vastu kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290. 4. Mõju eelarvele Tüübikinnitusandmete vahetamise elektroonilise andmebaasi loomisega seotud kulusid hinnati juba ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni 2006. aasta juunis tellitud teostatavusuuringus[8] ja autode puhul on ELis juba kasutusel Euroopa tüübikinnitusandmete vahetamise süsteem (ETAES). Kuigi avalikult kättesaadava andmebaasi kohta ei ole korraldatud teostatavusuuringut, võib siiski eeldada, et kulude analüüs annab usaldusväärse ülevaate seotud kuludest. Uuringus prognoositi ühekordset stardikulu vahemikus 50 000 kuni 150 000 eurot ja igakuiseid tegevuskulusid summas 5000 kuni 15 000 eurot olenevalt teenuse osutajaga sõlmitava lepingu kestusest. Vajaduse korral nähakse iga kuu ette sarnases vahemikus summa kasutajatoe teenuse osutamiseks. 5. Lisateave · Simulatsioon, katseetapp ja üleminekuaeg Mootori- ja masinatootjatele, aga ka haldusteenistustele piisava üleminekuaja tagamiseks on ettepanekus kirjas üldised ja konkreetsed üleminekuajad. Kehtivatelt heitenormidelt uutele normidele üleminekuks esitatakse värskelt väljatöötatud üleminekukava, mis on haldusaspektist vaadatuna mootori- ja masinatootjatele oluliselt lihtsam ning vähendab samal ajal märkimisväärselt ka liikmesriikide tüübikinnitusasutuste halduskoormust. Kasutusesolevate mootorite heitenormide seireks kavandatakse asjakohaste katsemenetluste väljatöötamiseks pilootprogramme. · Lihtsustamine Ettepanekuga nähakse ette õigusaktide lihtsustamine. Äärmiselt kompleksne, 15 lisaga väljaspool teid kasutatavaid liikurmasinaid käsitlev direktiiv, mida on 8 korda muudetud ilma uuesti sõnastamiseta, tunnistatakse kehtetuks. Ettepanek näeb ette avaliku sektori asutuste halduskorra lihtsustamise. Ettepanek on ühenduse õigustiku ajakohastamist ja lihtsustamist käsitleva komisjoni programmi ning komisjoni seadusandliku tööprogrammi osa (viitenumber 2010/ENTR/001). · Seniste õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmisega kaasneb seniste õigusaktide kehtetuks tunnistamine. · Euroopa Majanduspiirkond Kavandatavas õigusaktis käsitletakse Euroopa Majanduspiirkonnaga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda kohaldada ka Euroopa Majanduspiirkonnas. 2014/0268 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate sisepõlemismootorite heite piirnormide ja tüübikinnitusega seotud nõuete kohta (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[9], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[10], ning arvestades järgmist: (1) Siseturg koosneb sisepiirideta alast, kus tuleb tagada isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Selle tagamiseks kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/68/EÜ[11] meetmed väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite tekitatava õhusaaste vähendamiseks. On vaja jätkata jõupingutuste tegemist Euroopa Liidu siseturu arenguks ja toimimiseks. (2) Siseturg peab põhinema läbipaistvatel, lihtsatel ja mõjusatel reeglitel, mis tagavad õiguskindluse ja selguse, millest nii ettevõtted kui ka tarbijad kasu saavad. (3) Mootorite tüübikinnitust käsitlevate Euroopa Liidu õigusaktide vastuvõtmise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks on kasutusele võetud uus regulatiivne lähenemisviis. Selle kohaselt kehtestab seadusandja peamised eeskirjad ja põhimõtted ning volitab komisjoni võtma vastu täiendavaid tehnilisi üksikasju käsitlevaid delegeeritud õigusakte. Sisuliste nõuete osas peaks käesolev määrus kehtestama seega üksnes põhisätted gaasiliste saasteainete ja heitgaasiosakeste kohta ning volitama komisjoni kehtestama tehnilisi kirjeldusi delegeeritud õigusaktidega. (4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 167/2013[12] on juba kehtestatud põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite tüübi kinnitamise ja turujärelevalve õigusraamistik. Arvestades valdkondade sarnasust ja määruse (EL) nr 167/2013 rakendamisel saadud head kogemust, tuleks paljusid nimetatud määruses kehtestatud õiguseid ja kohustusi arvesse võtta ka väljaspool teid kasutatavate masinate puhul. Väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite erinõuete täielikuks arvestamiseks tuleb siiski võtta vastu spetsiaalne eeskirjade kogum. (5) See määrus peaks sisaldama väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite heite piirnormide ja ELi tüübikinnitusmenetlusega seotud sisulisi nõudeid. Selle määruse asjaomaste nõuete põhielementide alus on komisjoni 20. novembril 2013. aastal tehtud mõjuhinnangu tulemused, mille käigus analüüsiti eri võimalusi, kaaludes nende plusse ja miinuseid majanduse, keskkonnakaitse, ohutuse ja ühiskonna seisukohast. Analüüsis võeti arvesse nii kvalitatiivseid kui ka kvantitatiivsed aspekte. Pärast erinevate võimaluste võrdlemist valiti välja eelislahendused, mis võeti aluseks käesoleva määruse koostamisel. (6) Selle määruse eesmärk on kehtestada väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite ELi tüübikinnituse ühtlustatud eeskirjad, et tagada siseturu toimimine. Selleks tuleb kehtestada uued heite piirnormid, mis kajastaksid tehnika arengut ja tagaksid sidususe ELi maanteesektori poliitikaga, et saavutada ELi õhukvaliteedi eesmärk ja vähendada väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate heitkoguseid, mille tulemuseks oleks masinate heitkoguste proportsionaalsem osakaal võrreldes maanteesõidukite heitkogustega. Euroopa Liidu õigusaktide reguleerimisala tuleks selles valdkonnas laiendada, et ühtlustada nõudeid ELi ja rahvusvahelisel tasandil ning vähendada turumoonutuste riski. Lisaks on selle määruse eesmärk lihtsustada olemasolevat õigusraamistikku (selleks on võetud meetmed halduskorra lihtsustamiseks) ja parandada jõustamise üldtingimusi eelkõige turujärelevalve eeskirjade karmistamise kaudu. (7) Väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite ning sõiduautode ja kaubaveokite abimootoritega seoses kehtestatud nõuded peavad järgima põhimõtteid, mis on kehtestatud komisjoni 5. juuni 2002. aasta teatises pealkirjaga „Tegevuskava: õiguskeskkonna lihtsustamine ja parandamine”. (8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1386/2013/EL[13] vastu võetud Euroopa Liidu seitsmendas üldises keskkonnaalases tegevusprogrammis tuletatakse meelde, et liit on leppinud kokku saavutada selline õhukvaliteedi tase, mis ei kahjustaks ega ohustaks märkimisväärselt inimeste tervist ega keskkonda. Euroopa Liidu õigusaktidega on kehtestatud vajalikud heite piirnormid välisõhu kvaliteedile inimeste ja eelkõige tundlike inimeste tervise kaitseks, samuti heitkoguste riiklikud ülemmäärad[14]. Pärast komisjoni 4. mai 2001. aasta teatist, millega loodi programm „Puhas õhk Euroopale” (CAFE), võttis komisjon 21. septembril 2005. aastal vastu uue teatise pealkirjaga „Õhusaastet käsitlev temaatiline strateegia”. Üks temaatilise strateegia järeldusi on, et ELi õhukvaliteedile seatavate eesmärkide saavutamiseks on vaja veelgi vähendada transpordisektori (õhu-, mere- ja maismaatransport), kodumajapidamiste ning energia-, põllumajanduse ja tööstussektori tekitatud heitkoguseid. Väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatud mootorite tekitatavate heitkoguste vähendamisele tuleb seega läheneda kui osale üldisest strateegiast. Heite piirnormide V etapp on osa meetmetest, mille eesmärk on vähendada tahkete osakeste ja osooni eellaste, nagu lämmastikoksiidide (NOx) ja süsivesinike tegelikke heitkoguseid. (9) 12. juunil 2012. aastal liigitas Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) alla kuuluv Rahvusvaheline Vähiuurimiskeskus (IARC) diiselmootorite heitgaasid ümber inimestele kantserogeenseks (1. rühm), tuginedes piisavatele tõenditele, et kokkupuude diiselmootori heitgaasidega on seotud kopsuvähki haigestumise riski suurenemisega. (10) Euroopa Liidu õhukvaliteedi eesmärkide saavutamine eeldab pidevaid jõupingutusi mootoriheite vähendamisel. Selleks tuleb tootjatele esitada konkreetsed andmed tulevikus kehtima hakkavate heite piirnormide kohta ning anda neile piisavalt aega vastavate piirnormide saavutamiseks ja asjaomaste tehniliste lahenduste väljatöötamiseks. (11) Heite piirnormide kehtestamisel on tähtis arvesse võtta nende mõju turgude ja tootjate konkurentsivõimele, ettevõtjate otseseid ja kaudseid kulusid ning kasu, mis saadakse tänu innovatsiooni soodustamisele, õhu kvaliteedi paranemisele, tervishoiukulude vähenemisele ja rahvastiku eluea pikenemisele. (12) Väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate mootorite tekitatavad heited moodustavad olulise osa inimese põhjustatud teatavate atmosfäärile kahjulike saasteainete koguheitest. Lämmastikoksiidide (NOx) ja tahkete osakeste (PM) eraldamisel oluliselt õhku saastavad mootorid peaksid kuuluma uute heite piirnormide eeskirjade reguleerimisalasse. (13) Komisjon peaks jälgima heiteid, mida veel ei reguleerita ja mis tekivad uue koostisega kütuste, uute mootoritehnoloogiate ja heitekontrollisüsteemide laialdasema kasutuselevõtu tulemusena. Komisjon peaks samuti vajaduse korral esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku selliste heidete reguleerimiseks. (14) Tuleks julgustada alternatiivkütust kasutavate sõidukite kasutuselevõttu, mille lämmastikoksiidide ja tahkete osakeste heitkogused on väiksed. Seega tuleks kehtestada süsivesinike koguheite piirnormid, et võtta arvesse metaani ja muude süsivesinike heitkoguseid. (15) Selleks et tagada üliväikeste tahkete osakeste (0,1 μm ja alla selle) heitkoguste vähendamine, tuleks komisjonile anda volitus võtta kasutusele tahkete osakeste heite arvuline arvestus lisaks praegu kasutatavale massil põhinevale arvestusele. Tahkete osakeste heitkoguste arvuline arvestus peaks tuginema ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni tahkete osakeste mõõtmise programmi tulemustele ja olema kooskõlas praeguste ambitsioonikate keskkonnaeesmärkidega. (16) Nimetatud keskkonnaeesmärkide saavutamiseks on asjakohane osutada asjaolule, et tahkete osakeste piirarv kajastab tõenäoliselt parimal olemasoleval tehnoloogial põhinevate tahkete osakeste filtrite kasutamisel saadud tulemusi. (17) Komisjon peaks heitkogusega seotud ELi tüübikinnitust käsitlevate määruste aluseks olevates katsetes kasutama ülemaailmselt ühtlustatud katsetsükleid. Töötava sõiduki tegelike heitkoguste kontrollimiseks võiks kaaluda heitkoguste kaasaskantavate mõõtmisseadmete kasutamist. (18) Selleks et paremini kontrollida töötavate sõidukite tegelikke heitkoguseid ning valmistada ette kasutusel olevate sõidukite nõuetele vastavuse menetlust, tuleks sobiva aja jooksul kasutusele võtta heitkoguste nõuete täitmise jälgimise katsemetoodika, milles kasutatakse heitkoguste kaasaskantavaid mõõtmisseadmeid. (19) Järelpuhastussüsteemi korralik toimimine konkreetselt lämmastikoksiidide puhul on kehtivate saasteainete heitenormide täitmise peamine eeldus. Sellega seoses tuleks võtta meetmed, mis tagaksid reaktiivide kasutamisel põhinevate süsteemide korraliku toimimise. (20) Liikmesriikides tuleks lubada tuua turule mootoreid, mis vastavad heidete piirnorme ja ELi tüübikinnitusmenetlusi käsitlevatele uutele eeskirjadele ning kuuluvad nende reguleerimisalasse; selliste mootorite puhul ei tuleks kohaldada liikmesriigi heitkoguste nõudeid. Tüübikinnitusi väljastavad liikmesriigid peavad võtma vajalikud kontrollimeetmed, et tagada ELi vastava tüübikinnituse alusel toodetud mootorite tuvastamine. (21) Lubada tuleks teatavaid erandeid, et vastata relvajõudude, logistilise varustamise piirangute, kohapeal toimuvate prototüüpide katsete ja masinate plahvatusohtlikus keskkonnas kasutamisega seotud erivajadustele. (22) Käesoleva määruse turujärelevalve sätetes kehtestatud liikmesriikide ametiasutuste kohustused on täpsemad kui vastavad sätted Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 765/2008[15]. (23) Selleks et tagada ELi tüübikinnitussüsteemi üheks nurgakiviks oleva toodangu vastavuse järelevalve korra nõuetekohane rakendamine ja toimimine, peaks pädev asutus või selleks määratud nõuetekohaselt kvalifitseeritud tehniline teenistus tootjaid korrapäraselt kontrollima. (24) Euroopa Liit on ühinenud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikuse tunnustamise tingimusi (1958. aasta muudetud kokkulepe). (25) Seetõttu tuleks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju ja nende muudatusi, mille poolt liit on otsuse 97/836/EÜ kohaldamisel hääletanud või millega ühinenud, lugeda käesoleva määruse alusel antud ELi tüübikinnitustega võrdväärseiks. Komisjoni tuleb vastavalt volitada vastu võtma delegeeritud õigusakte, et määrata, milliseid ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju ELi tüübikinnituste suhtes kohaldatakse. (26) Käesoleva määruse ühetaoliste rakendamistingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011[16]. (27) Selleks et täiendada määrust tehniliste lisaandmetega, tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu õigusakte kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 seoses mootoritüüpkondade, rikkumise, kasutuselolevate heitenormide järelevalve, tehniliste katsete ja mõõtmise korra, toodangu nõuetele vastavuse, mootori heitgaasi järeltöötlussüsteemi eraldi tarnimise, kohapeal katsetatavate mootorite, ohtlikus keskkonnas kasutatavate mootorite, mootori tüübikinnituste vastavuse, algseadmete valmistajatele ja lõpptarbijatele esitatava teabe, tootjapoolsete katsete, standardite ja tehniliste teenistuste hindamise, täielikult või osaliselt gaaskütusega töötavate mootorite, tahkete osakeste arvu mõõtmise ja katsetsüklitega. Eriti tähtis on, et komisjon peaks ettevalmistustööde käigus asjakohaseid arutelusid ka ekspertidega. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetele vastava edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (28) Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad käesoleva määruse rikkumiste puhul kohaldatavate karistuste kohta ning tagama nende rakendamise. Kõnealused karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. (29) Selleks et võtta arvesse pidevat tehnilist arengut ning uusimaid uuringu- ja innovatsioonitulemusi, tuleks väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite puhul teha kindlaks õhusaasteainete heitkoguste vähendamise lisavõimalused. Nimetatud hindamistes tuleks keskenduda sellistele mootorikategooriatele, mida on esmakordselt käesoleva määruse reguleerimisalas arvesse võetud, ning nendele, mille heite piirnorme käesoleva määrusega ei muudeta. (30) Selguse, prognoositavuse, mõistlikkuse ja lihtsustamise huvides ning mootori- ja masinatootjate koormuse vähendamiseks peaks käesolev määrus uute heitkoguste tasemete ja tüübikinnitusmenetluste kehtestamiseks hõlmama ainult üksikuid rakendusetappe. Oluline on nõuded õigel ajal kindlaks määrata, et tootjad saaksid tehniliste lahenduste arendamiseks, katsetamiseks ja rakendamiseks vajaliku piisava üleminekuaja ning et tootjad ja tüübikinnitusasutused saaksid luua vajalikud haldussüsteemid. (31) Direktiivi 97/68/EÜ on sisuliselt muudetud mitmeid kordi. Selguse, prognoositavuse, mõistlikkuse ja lihtsustamise huvides tuleks direktiiv 97/68/EÜ asendada määruse ning mõne üksiku delegeeritud õigusakti ja rakendusaktiga. Määruse kasutamine tagab, et asjaomased sätted on tootjatele, tüübikinnitusasutustele ja tehnilistele teenistustele vahetult kohaldatavad ning et neid saab tehnilise arenguga kooskõlla viimiseks palju kiiremini ja tõhusamalt ajakohastada. (32) Käesoleva määrusega kehtestatava uue õigusalase süsteemi rakendamise tulemusena tuleks direktiiv 97/68/EÜ tunnistada alates 1. jaanuarist 2017 kehtetuks. See kuupäev peaks andma tööstusele piisavalt aega, et kohaneda käesolevas määruses kehtestatud uute sätetega ning käesoleva määruse alusel vastu võetavates delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides kehtestatava tehnilise kirjelduse ja haldussätetega. (33) Kuna liikmesriigid ei suuda saavutada käesoleva määruse eesmärke ‒ kehtestada ühtsed eeskirjad väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite heite piirnormide ja ELi tüübikinnitusmenetluse haldusnõuete ja tehnilise kirjelduse kohta ‒ ning kuna eesmärkide ulatuse ja mõju tõttu on neid parem saavutada Euroopa Liidu tasandil, võib EL võtta meetmed kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK REGULEERIMISESE, REGULEERIMISALA JA MÕISTED Artikkel 1 Reguleerimisese Käesoleva määrusega kehtestatakse gaasiliste saasteainete ja tahkete osakeste heite piirnormid ning haldus- ja tehnilised nõuded seoses kõikide artikli 2 lõikes 1 nimetatud mootoritüüpide ja mootoritüüpkondade ELi tüübikinnitusega. Selle määrusega kehtestatakse ka nõuded ELi tüübikinnituse aluseks olevate, väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate või neile paigaldamiseks ette nähtud mootorite turujärelevalvele. Artikkel 2 Reguleerimisala 1. Käesolevat määrust kohaldatakse kõikide artiklis 4 sätestatud mootorite suhtes, mis paigaldatakse väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele või mis on nimetatud masinatele paigaldamiseks ette nähtud, välja arvatud kolmandatesse riikidesse eksportimiseks mõeldud mootorid. 2. Käesolevat määrust ei kohaldata mootorite suhtes, (a) mida kasutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ[17] artikli 3 punktis 13 määratletud sõidukite käitamiseks; (b) mida kasutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013[18] artikli 3 punktis 11 määratletud põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite käitamiseks; (c) mida kasutatakse statsionaarsetel masinatel; (d) mida kasutatakse meresõidukitel, mille puhul on vaja kehtivat meresõidu- või ohutussertifikaati; (e) mida kasutatakse siseveelaevade käitamiseks, mille väljundvõimsus on alla 37 kW; (f) mida kasutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/53/EÜ[19] defineeritud väikelaevadel; (g) mida kasutatakse õhusõidukites; (h) mida kasutatakse vabaajasõidukites, v.a motoorsaanid, maastikusõidukid ja bagid; (i) mida kasutatakse sõidukites ja masinates, mis on spetsiaalselt ette nähtud võistlustel kasutamiseks; (j) mida kasutatakse sõidukite või masinate väiksemates mõõtmetes mudelite või väiksemates mõõtmetes koopiate puhul, mille väljundvõimsus on alla 19 kW. Artikkel 3 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 1) „väljaspool teid kasutatav liikurmasin” ‒ mis tahes liikuv masin, teisaldatava kere või ratastega või ilma kere või ratasteta seade või sõiduk, mis ei ole ette nähtud reisijate ega kauba veoks maanteedel; hõlmab maanteedel reisijate ja kauba veoks mõeldud sõidukite raamile paigaldatud masinaid; 2) „ELi tüübikinnitus” ‒ menetlus, millega tüübikinnitusasutus tõendab, et mootori tüüp või mootoritüüpkond vastab käesoleva määruse asjakohastele haldusnormidele ja tehnilistele nõuetele; 3) „gaasiline saasteaine” ‒ süsinikoksiid (CO), kõik süsivesinikud (HC) ja lämmastikoksiidid (NOx), milleks on lämmastikoksiid (NO) ja lämmastikdioksiid (NO2), mida väljendatakse lämmastikdioksiidi (NO2) ekvivalendina; 4) „tahke osake” ‒ aine, mis kogutakse spetsiaalsele filtrile pärast mootori heitgaasi lahjendamist puhta filtreeritud õhuga temperatuuril kuni 325 K (52 °C); 5) „tahkete osakeste arv” ‒ enam kui 23 nm läbimõõduga tahkete osakeste arv; 6) „mootor” ‒ energiamuundur, mis ei ole gaasiturbiinmootor, milles kütuse põletamine toimub piiratud alal ja toodab paisuvat gaasi, mida kasutatakse vahetult mehaanilise võimsuse tagamiseks, ja millele võib anda ELi tüübikinnituse; see hõlmab II ja III peatükile vastavuse tagamiseks mootorisüsteemi elektroonilis(t)e juhtarvuti(te) ja mõne muu jõuseadme või sõiduki juhtimisüksuse vahelist heitekontrollisüsteemi ja andmesideliidest (riistvara ja sõnumid); 7) „mootoritüüp” ‒ selliste mootorite spetsifikatsioon, mis ei erine üksteisest mootori põhiliste tunnuste poolest; 8) „mootoritüüpkond” ‒ tootja määratletud mootorite rühm, millel nende konstruktsioonist tulenevalt on ühesugused heitgaaside näitajad ja mis vastavad kohaldatavatele heite piirnormidele; 9) „algmootor” ‒ mootor, mis on valitud mootoritüüpkonnast selliselt, et mootoritüüpkonna puhul lähtutakse vastava mootori heitkoguste näitajatest; 10) „diiselmootor” ‒ survesüüte põhimõttel töötav mootor; 11) „sädesüütemootor” ‒ sädesüüte põhimõttel töötav mootor; 12) „segakütuseline mootor” ‒ mootor, mis on loodud samaaegselt töötama nii vedelkütuse kui ka gaaskütusega, kusjuures mõlemat kütust mõõdetakse eraldi, sest sõltuvalt töötingimustest võib ühe või teise kütuse kulu olla erinev; 13) „ühekütuseline mootor” ‒ mootor, mis ei ole punktis 12 määratletud segakütuseline mootor; 14) „vedelkütus” ‒ kütus, mis on ümbritseva keskkonna standardtingimustel vedelas olekus[20]; 15) „gaaskütus” ‒ kütus mis on ümbritseva keskkonna standardtingimustel20 gaasilises olekus; 16) „gaaskütuse energiategur” ‒ segakütuselise mootori puhul gaaskütuse energiasisalduse suhe võrreldes mõlema kütuse energiasisaldusega; ühekütuselise mootori puhul määratakse gaaskütuse energiateguriks kütuse tüübist tulenevalt kas 1 või 0. 17) „muutuva kiirusega mootor” ‒ mootor, mis ei ole punktis 18 määratletud püsikiirusega mootor; 18) „püsikiirusega mootor” ‒ mootor, mille tüübikinnitus on seotud vaid püsikiirusel käitamisega, välja arvatud mootorid, mille pöörlemissageduse reguleerimise funktsioon on eemaldatud või välja lülitatud; püsikiirusega mootoril võib olla tühikäik, mida kasutatakse käivitamisel või seiskamisel; püsikiirusega mootoril võib olla regulaator, mille abil on võimalik pöörlemissagedust muuta mootori seiskamisel; 19) „püsikiirusel käitamine” ‒ mootori käitamine pöörlemissageduse regulaatoriga, mis kontrollib automaatselt käitaja nõuet säilitada mootori pöörlemissagedus isegi muutuva koormuse korral; 20) „sädesüütega käsimootor” ‒ sädesüütega mootor, mille puhul on täidetud vähemalt üks järgmistest nõuetest: a) seda kasutatakse seadmes, mida selle käitaja seadme kavandatud funktsiooni(de) kasutamise ajal kannab; b) seda kasutatakse seadmes, mis peab oma kavandatud funktsiooni(de) täitmiseks töötama mitmes asendis, näiteks tagurpidi või külili; c) mootorit kasutatakse seadmes, mille tühimass koos mootoriga on alla 20 kg ja mille puhul on täidetud vähemalt üks järgmistest tingimustest: i) selle käitaja peab seadet selle kavandatud funktsiooni(de) kasutamise ajal hoidma või kandma; ii) selle käitaja peab seadet selle kavandatud funktsiooni(de) kasutamise ajal hoidma või suunama; iii) seda kasutatakse generaatoris või pumbas, 21) „käitur” ‒ mootor, mis on ette nähtud punktis 1 määratletud väljaspool teid kasutatavat liikurmasinat otseselt või kaudselt käitama; 22) „abimootor” ‒ mootor, mis on paigaldatud või on ette nähtud paigaldamiseks väljaspool teid kasutatavasse liikurmasinasse või selle peale ning mis ei ole käitur; 23) „kasulik võimsus” ‒ mootori võimsus, mis on saadud katsestendil väntvõlli või samaväärse seadise otsalt, mõõdetud vastavalt meetodile, mis ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas nr 120 on sisepõlemismootorite võimsuse mõõtmiseks ette nähtud ja kasutades artikli 24 lõikes 2 määratletud etalonkütust; 24) „võrdlusvõimsus” ‒ kasulik võimsus, mida kasutatakse mootori suhtes kohaldatavate heite piirnormide kindlaks määramiseks; 25) „nimivõimsus” ‒ motoori tootja deklareeritud kasulik võimsus mootori nimikiirusel 26) „suurim kasulik võimsus” ‒ kasuliku võimsuse suurim väärtus mootoritüübi nimivõimsuskõveral täiskoormusel; 27) „nimikiirus” ‒ mootori pöörded, mille juures saavutatakse tootja sõnul nimivõimsus; 28) „mootori tootmiskuupäev” ‒ kuupäev (kuu ja aasta), millal mootor pärast tootmisliinilt tulekut läbib viimase kontrollimise ja on valmis tarnimiseks või ladustamiseks; 29) „üleminekuperiood” ‒ artikli 17 lõikes 2 nimetatud piirnormide V etapi kohustusliku täitmise kuupäevale järgnevad esimesed kaheksateist kuud; 30) „üleminekumootor” ‒ mootor, mille tootmiskuupäev on varasem artikli 17 lõikes 2 nimetatud mootorite turule laskmise kuupäevast ja mille puhul on täidetud mõni järgmistest nõuetest: a) on kooskõlas käesoleva määruse jõustumise kuupäeval kehtivas asjaomases õigusaktis ette nähtud uusimate rakendatavate heite piirnormidega, või b) käesoleva määruse jõustumise kuupäeval ei olnud mootorit Euroopa Liidu tasandi õigusaktidega reguleeritud; 31) „masina tootmiskuupäev” ‒ masina kohustuslikule märgistusele märgitud aasta, või kohustusliku märgistuse puudumisel aasta, millal masin pärast tootmisliinilt tulekut läbib viimase kontrollimise; 32) „siseveelaev” ‒ laev, mis kuulub direktiivi 2006/87/EÜ reguleerimisalasse; 33) „generaatorseade” ‒ sõltumatu väljaspool teid kasutatav liikurmasin, mis ei ole jõuseadme osa ja mis on eelkõige ette nähtud elektrienergiat tootma; 34) „statsionaarsed masinad” ‒ masinad, mis on ette nähtud esmasel kasutamisel alaliselt ühte asukohta paigutamiseks ja mis ei ole mõeldud mööda maanteed ega muul viisil liigutamiseks, erandiks on vedu tootmiskohast esmase paigaldamise kohta; 35) „alaliselt paigaldatud” ‒ poltidega või muul viisil tõhusalt aluse või muu sideme külge kinnitatud selliselt, et eemaldamine ilma tööriistu või seadmeid kasutamata ei ole võimalik ning mis võimaldab mootori käitamist hoones, struktuuris, rajatises või käitises ühes asukohas; 36) „väiksemates mõõtmetes mudeli koopia” ‒ toodetud masina või sõiduki mudel või koopia, mis on valmistatud originaalist väiksemates mõõtmetes ja seda kasutatakse meelelahutuslikul otstarbel; 37) „mootorsaan” ‒ liikurmasin, mis on ette nähtud peamiselt lumisel maastikul sõitmiseks, mis liigub edasi lumega kokkupuutuvate roomikute abil ja juhitakse lumega kokkupuutuva suusa või kokkupuutuvate suuskade abil ning mille tühimass on töökorras seadme puhul 454 kg (sealhulgas standardvarustus, jahutusvedelik, määrdeained, kütus, tööriistad ja 75 kg kaaluv juht, kuid ilma lisaseadmeteta); 38) „maastikusõiduk” ‒ mootoriga käitatav mootorsõiduk, mis on ette nähtud sõitmiseks pindamata pinnasel nelja või enama madalrõhurehviga ja mille istmele istub ainult juht kaksiratsi või millel on iste juhile kaksiratsi istumiseks ja iste kuni ühele reisijale ning juhtimiseks juhtraud; 39) „bagi” ‒ iseliikuv ja inimese kontrollitav liigendita sõiduk, mis on ette nähtud liikuma eelkõige pindamata pinnasel neljal või enamal rattal ning mille minimaalne tühimass töökorras sõiduki puhul on 300 kg (sealhulgas standardvarustus, jahutusaine, määrdeained, kütus, tööriistad ja 75 kg kaaluv juht, kuid ilma lisaseadmeteta) ja maksimaalne valmistajakiirus vähemalt 25 km/h; lisaks on see konstrueeritud inimeste ja/või veose transportimiseks ning seadmete lükkamiseks ja tõmbamiseks ning selle kontrollimiseks kasutatakse muud juhtseadet peale juhtraua ning see on ette nähtud kasutamiseks vabaaja- või tarbesõidukina ja veab koos juhiga kuni kuut inimest, kes istuvad üksteise kõrval ühel või mitmel istmel, mis ei ole saduliste; 40) „mootorvagun” ‒ raudteesõiduk, mis on ette nähtud kas siis otse oma rataste või teise raudteesõiduki rataste abil andma liikumisjõudu enda liikumapanemiseks ning mis on mõeldud eelkõige kauba ja/või reisijate vedamiseks ning mis ei ole vedur; 41) „vedur” ‒ raudteesõiduk, mis on ette nähtud kas siis otse oma rataste või teise raudteesõiduki rataste abil andma liikumisjõudu enda või siis muude veoste, reisijate või muude seadmete vedamiseks kavandatud raudteesõidukite liikumapanemiseks, kuid see ei ole projekteeritud ega kavandatud veose ega reisijate vedamiseks (välja arvatud veduri käitajad); 42) „raudteeabisõiduk” ‒ raudteesõiduk, mis ei ole punktis 40 määratletud mootorvagun ega punktis 41 määratletud vedur, ja mille alla kuuluvad muu hulgas raudteesõidukid, mis on spetsiaalselt konstrueeritud teostama hooldus- või ehitustöid või tõstmistoiminguid rööbastel või muus raudteetaristu osas; 43) „raudteesõiduk” ‒ väljaspool teid kasutatava liikurmasina tüüp, mis liigub ainult raudteerööbastel; 44) „turul kättesaadavaks tegemine” ‒ punktis 6 määratletud mootori tasu eest või tasuta tarnimine Euroopa Liidu turule kaubandustegevuse käigus kas turustamiseks või kasutamiseks; 45) „turule laskmine” ‒ punktis 6 määratletud mootori ELi turul esimest korda kättesaadavaks tegemine; 46) „tootja” ‒ füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab tüübikinnitusasutuse ees seoses kõigi mootorile ELi tüübikinnituse või loa andmise menetluse aspektide ning mootori tootmise nõuetele vastavuse eest ning samuti toodetava mootori turujärelevalve eest, olenemata sellest, kas ta on otseselt kaasatud tüübikinnitusmenetluse alla kuuluva mootori kõigisse projekteerimis- ja konstrueerimisetappidesse või mitte; 47) „tootja esindaja” ‒ Euroopa Liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kelle tootja on nõuetekohaselt nimetanud ennast tüübikinnitus- või turujärelevalveasutuses esindama ja enda nimel tegutsema käesoleva määrusega hõlmatud küsimustes; 48) „importija” ‒ Euroopa Liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes laseb turule punktis 6 määratletud mootori, mis on pärit kolmandast riigist, olenemata sellest, kas mootor on juba masinasse paigaldatud või mitte; 49) „turustaja” ‒ tarneahelas tegutsev füüsiline või juriidiline isik, kes ei ole tootja ega importija, kuid kes teeb punktis 6 määratletud mootori turul kättesaadavaks; 50) „majandustegevuses osaleja” ‒ punktis 46 määratletud tootja, punktis 47 määratletud tootja esindaja, punktis 48 määratletud importija või punktis 49 määratletud turustaja; 51) „algseadme valmistaja” ‒ väljaspool teid kasutatava liikurmasina valmistaja; 52) „tüübikinnitusasutus” ‒ liikmesriigi loodud või määratud ja komisjonile teatatud ametiasutus, mille pädevusse kuuluvad mootori tüübi või mootoritüüpkonna tüübikinnituse kõik aspektid, loa andmise menetlus, tüübikinnitustunnistuste väljastamine ja vajaduse korral tühistamine, tegutsemine teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutuste kontaktasutusena, tehniliste teenistuste määramine ja tootjapoolsete kohustuste täitmise tagamine toodangu vastavuse osas; 53) „tehniline teenistus” ‒ organisatsioon või asutus, mille liikmesriigi tüübikinnitusasutus on määranud katseid korraldavaks katselaboriks või toodangu vastavuse hindamise organiks, et viia ellu alghindamist ja muid katsetusi või kontrollimisi tüübikinnitusasutuste nimel, kusjuures neid ülesandeid võib täita ka kinnitusasutus ise; 54) „turujärelevalve” ‒ riiklike asutuste tegevus ja meetmed, mis tagavad, et turul kättesaadavaks tehtud mootorid vastavad Euroopa Liidu asjakohastes ühtlustamisalastes õigusaktides sätestatud nõuetele ega ohusta inimeste tervist, keskkonda või muid avaliku huvi kaitsega seotud aspekte; 55) „turujärelevalveasutus” ‒ liikmesriigi asutus, kes vastutab oma territooriumil turujärelevalve teostamise eest; 56) „riiklik asutus” ‒ liikmesriigi tüübikinnitusasutus või muu asutus, kes on kaasatud väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate mootorite turujärelevalve, piirikontrolli või turulelaskmise menetlustesse ning vastutab nende menetluste eest; 57) „lõpptarbija” ‒ füüsiline või juriidiline isik, kes ei ole tootja, algseadme valmistaja, importija ega turustaja, kuid kes vastutab mootori käitamise eest, kui see on paigaldatud väljaspool teid kasutatavasse liikurmasinasse; 58) „teabedokument” ‒ dokument, milles on kirjas teave, mille taotleja peab esitama; 59) „teatmik” ‒ terviklik andmekaust või -fail, joonised, fotod jne, mille taotleja tehnilisele teenistusele või tüübikinnitusasutusele esitab; 60) „infopakett” ‒ teatmik koos kõigi katsearuannete või muude dokumentidega, mille tehniline teenistus või tüübikinnitusasutus on lisanud teatmikule oma töökohustuste täitmise käigus; 61) „infopaketi sisukord” ‒ dokument, milles on loetletud infopaketi sisu ja mis on vastavalt nummerdatud või muul viisil tähistatud, võimaldades kõiki lehekülgi selgelt eristada; 62) „katkestusstrateegia” ‒ heite kontrollimise viis, mis vähendab heitekontrolli tõhusust väliskeskkonnas või mootori töötamise ajal, mis võib tekkida masina tavapärasel töötamisel või väljaspool ELi tüübikinnituse katsemenetlust; 63) „heitekontrollisüsteem” ‒ igasugune seade, süsteem või konstruktsioonielement, mis kontrollib või vähendab heidet; 64) „kütusesüsteem” ‒ kütuse mõõtmise ja segamise seadmete kogum; 65) „elektrooniline juhtarvuti” ‒ mootori elektrooniline seade, mis on heitekontrollisüsteemi osa ja mis kasutab mootori parameetrite kontrollimiseks mootori anduritelt saadavat teavet; 66) „heitgaaside järelpõletussüsteem” ‒ katalüsaator, kübemefilter, deNOx-süsteem, deNOx ja tahkete osakeste ühisfilter või mõni muu heiteid vähendav seade, mis on heitekontrollisüsteemi osaks, kuid paigaldatud mootori väljalaskeklappidest allavoolu, v.a heitgaasitagastus ja turboülelaadurid; 67) „heitgaasitagastus” ‒ heitekontrollisüsteemi osaks olev tehnoloogia, mis vähendab heidet, juhtides põlemiskambri(te)st välja paisatud heitgaasid tagasi mootorisse, et segada need sissetuleva õhuga enne põlemist või selle ajal, erandiks on gaasijaotusfaaside abil sissetuleva õhuga enne põlemist või selle ajal segatava jääkheitgaasi koguse suurendamine põlemiskambri(te)s; 68) „lubamatu muutmine” ‒ mootori heitekontrollisüsteemi, sealhulgas selle tarkvara või muude loogilise kontrolli elementide selline inaktiveerimine, reguleerimine või muutmine, mis kas tahtlikult või tahtmatult suurendab nimetatud mootori tekitatud heitkoguseid; 69) „katsetsükkel” ‒ kindlaksmääratud kiiruse ja pöördemomendiga katsefaaside järjestus mootori katsetamiseks püsirežiimis või muutuvas režiimis; 70) „püsikatsetsükkel” ‒ katsetsükkel, mille puhul valitakse lõplik arv mootori kiiruse ja pöördemomendi nominaalseid püsiväärtusi; püsikatsed on kas üksikrežiimis või astmelised katsed; 71) „siirdekatsetsükkel” ‒ katsetsükkel, mille puhul mõõdetakse kiiruse ja pöördemomendi normaliseeritud väärtuseid sekundilise sammuga; 72) „tootjapoolsed katsed” ‒ tehniliseks teenistuseks määratud tootja poolt tema oma ruumides katsete tegemine, katsetulemuste registreerimine ja järeldusi sisaldava katsearuande esitamine tüübikinnitusasutusele, et hinnata vastavust teatavatele nõuetele; 73) „karter” ‒ mootori sees või väljaspool mootorit asuv ruum, mis on ühendatud karteripõhjaga sisemise või välimise torustiku abil, mille kaudu väljuvad gaasid ja aur; 74) „regenereerimine” ‒ toiming, mille käigus heitetase muutub, sest järeltöötluse töövõime taastatakse vastavalt ettenähtule; eristatakse pidevat ja perioodilist (harva toimuvat) regenereerimist; 75) „heite püsimisaeg” ‒ halvendustegurite määramiseks kasutatavate tundide arv; 76) „halvendustegurid” ‒ heite püsimisaja alguse ja lõpu heite suhet iseloomustavate tegurite kogum; 77) „virtuaalne katsemeetod” ‒ arvutisimulatsioon koos arvutustega, mis iseloomustavad mootori heitetaset ja on otsustamisel abiks ilma mootorit füüsiliselt kasutamata; 78) „ökonoomse pöörlemiskiiruse režiim” ‒ sädesüütega mootorite (v.a sädesüütega käsimootorid) rakendus, mille puhul on paigaldatud mootor ette nähtud töötama pöörlemiskiirusega, mis jääb oluliselt alla 3600 p/min; 79) „nimikiiruse režiim” ‒ sädesüütega mootorite rakendus (v.a sädesüütega käsimootorid), mille puhul on paigaldatud mootor ette nähtud töötama nimikiirusel vähemalt 3600 p/min. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte seoses punktides 7, 8, 19, 27, 74 ja 76 esitatud mõistete üksikasjalike tehniliste kirjeldustega. Nimetatud delegeeritud õigusaktid võetakse vastu enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 4 Mootorikategooriad Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mootorikategooriaid, mis jagunevad I lisas esitatud alamkategooriateks: 1) „NRE-kategooria”, mis hõlmab: (a) mootoreid väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele, mis on ette nähtud või mis sobivad liikumiseks või liigutamiseks teel või mujal ning mis ei ole artikli 2 lõike 2 alusel välja arvatud ja mis ei kuulu punktides 2‒10 nimetatud teistesse kategooriatesse; (b) mootorid, mille võrdlusvõimsus on alla 560 kW ja mida kasutatakse kategooria IWP, RLL või RLR mootorite asemel; 2) „NRG-kategooria”, mis hõlmab mootoreid võrdlusvõimsusega üle 560 kW, mis on ette nähtud kasutamiseks ainult generaatorseadmetes. Generaatorseadmete jaoks ette nähtud mootorid, mille omadused erinevad esimeses lõigus nimetatud omadustest, kuuluvad vastavalt oma omadustele kategooriatesse NRE või NRS; 3) „NRSh-kategooria” hõlmab sädesüütega käsimootoreid, mille võrdlusvõimsus on alla 19 kW ja mis on mõeldud kasutamiseks ainult käsiseadmetes; 4) „NRS-kategooria”, mis hõlmab sädesüütega mootoreid, mille võrdlusvõimsus on alla 56 kW ja mis ei kuulu kategooriasse NRSh; 5) „IWP-kategooria”, mis hõlmab: (a) ainult siseveelaevades käiturina kasutamiseks ette nähtud mootoreid, mille võrdlusvõimsus on üle 37 kW või sellega võrdne; (b) mootoreid, mille võrdlusvõimsus ületab 560 kW ja mida kasutatakse kategooria IWA mootorite asemel, mis peavad vastama artikli 23 lõike 8 nõuetele, 6) „IWA-kategooria”, mis hõlmab ainult siseveelaevades abimootorina kasutamiseks ette nähtud mootoreid väljundvõimsusega üle 560 kW. Siseveelaevadele mõeldud abimootorid, mille omadused erinevad esimeses lõigus nimetatud omadustest, kuuluvad vastavalt oma omadustele kategooriatesse NRE või NRS; 7) „RLL-kategooria”, mis hõlmab ainult vedurite käiturina kasutamiseks ette nähtud mootoreid; 8) „RLR-kategooria”, mis hõlmab ainult mootorvagunite käiturina kasutamiseks ette nähtud mootoreid; 9) „SMB-kategooria”, mis hõlmab ainult mootorsaanides kasutamiseks ette nähtud sädesüütega mootoreid. Mootorsaanidele mõeldud mootorid, mille omadused erinevad esimeses lõigus nimetatutest, kuuluvad kategooriasse NRE; 10) „ATS-kategooria”, mis hõlmab ainult maastikusõidukites ja bagides kasutamiseks ette nähtud sädesüütega mootoreid. Maastikusõidukitele ja maastikubagidele mõeldud mootorid, mille omadused erinevad esimeses lõigus nimetatutest, kuuluvad kategooriasse NRE. Vastava kategooria mootorit, mis on ette nähtud muutuva kiirusega rakenduses kasutamiseks, võib kasutada ka püsikiirusega rakenduses kasutamiseks ette nähtud sama kategooria mootori asemel. Püsikiirusega rakenduses kasutatavad kategooria IWP vahelduva pöörete arvuga mootorid peavad lisaks vastama ka artikli 23 lõike 7 või 8 nõuetele. Raudteeabisõidukite mootorid ja mootorvagunite lisamootorid kuuluvad vastavalt oma omadustele kategooriatesse NRE või NRS. II PEATÜKK ÜLDISED KOHUSTUSED Artikkel 5 Liikmesriikide kohustused 1. Liikmesriigid asutavad või määravad tüübikinnituse küsimustes pädeva asutuse ning turujärelevalve küsimustes pädeva asutuse kooskõlas käesoleva määrusega. Liikmesriigid teavitavad selliste asutuste asutamisest või määramisest komisjoni. 2. Tüübikinnitusasutuse ja turujärelevalveasutuse asutamise või määramise teade peab sisaldama asutuse nime, aadressi, elektronposti aadressi ning vastutusvaldkonda. Komisjon avaldab tüübikinnitusasutuste nimekirja ja üksikasjad oma veebilehel. 3. Liikmesriigid lubavad turule lasta ainult selliseid mootoreid, olgu need siis masinatesse juba paigaldatud või mitte, millel on kehtiv, käesoleva määruse nõuete kohaselt väljastatud ELi tüübikinnitus. Liikmesriigid lubavad turule lasta ainult selliseid masinaid, millesse paigaldatud mootoritel on kehtiv, käesoleva määruse nõuete kohaselt väljastatud ELi tüübikinnitus. 4. Liikmesriigid ei või keelata, piirata ega takistada mootorite turule laskmist põhjustel, mis on seotud nende konstruktsiooni ja töötamise käesoleva määrusega hõlmatud aspektidega, kui need vastavad määruse nõuetele. 5. Liikmesriigid korraldavad ja teostavad turule lastavate mootorite üle turujärelevalvet ja kontrollivad neid kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008[21] III peatükiga. Artikkel 6 Tüübikinnitusasutuste kohustused 1. Tüübikinnitusasutus tagab, et ELi tüübikinnitust taotlevad tootjad täidavad käesolevast määrusest tulenevaid kohustusi. 2. Tüübikinnitusasutus annab ELi tüübikinnituse vaid sellistele mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele, mis vastavad käesoleva määruse nõuetele. 3. Tüübikinnitusasutused teevad artiklis 41 nimetatud Euroopa Liidu keskse haldusplatvormi kaudu avalikuks registri nendest mootoritüüpidest ja mootoritüüpkondadest, millele nad on ELi tüübikinnituse andnud, koos vähemalt järgmise teabega: kaubamärk, tootja nimi, mootori kategooria, tüübikinnituse number ja tüübikinnituse kuupäev. Artikkel 7 Turujärelevalve meetmed Turujärelevalveasutused kontrollivad piisaval määral ja piisava valimi alusel ELi tüübikinnituse saanud mootorite dokumente ning teostavad vajaduse korral mootorite füüsilist ja laboratoorset kontrolli. Seda tehes võetakse arvesse riskihindamise, kaebuste ja muu teabe osas kehtestatud põhimõtteid. Turujärelevalveasutused võivad nõuda ettevõtjatelt selliste dokumentide ja teabe kättesaadavaks tegemist, mida nad oma toiminguteks vajalikuks peavad. Kui ettevõtjad esitavad katsearuanded ja vastavussertifikaadid, võtavad turujärelevalveasutused selliseid aruandeid ja sertifikaate nõuetekohaselt arvesse. Artikkel 8 Tootjate kohustused 1. Tootja tagab mootorite turule laskmisel, et need on toodetud ja saanud tüübikinnituse kooskõlas käesoleva määruse II ja III peatükis sätestatud nõuetega. 2. Mootoritele tüübikinnituse taotlemiseks nimetab väljaspool Euroopa Liitu asuv tootja endale ühe Euroopa Liidus asuva esindaja, kes esindab teda tüübikinnitusasutuse ees. 3. Väljaspool Euroopa Liitu asuv tootja nimetab endale turujärelevalve eesmärkidel ühe Euroopa Liidus asuva esindaja, kelleks võib olla lõikes 2 osutatud esindaja või mõni teine esindaja. 4. Tootja vastutab tüübikinnitusasutuse ees tüübikinnitusmenetluse kõigi aspektide ja toodangu vastavuse tagamise eest olenemata sellest, kas tootja on otseselt kaasatud mootori valmistamise kõigisse etappidesse või mitte. 5. Käesoleva määruse kohaselt tagab tootja, et ta on kehtestanud menetlused seeriatoodangu vastavuse säilimiseks kinnitatud tüübile. VI peatüki kohaselt tuleb arvesse võtta mootori konstruktsiooni või omaduste muudatusi, samuti nende nõuete muudatusi, millele mootor tunnistuse kohaselt vastab. 6. Lisaks mootorile artikli 31 kohaselt märgise kinnitamisele märgib tootja oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja Euroopa Liidus asuva kontaktaadressi kas turul kättesaadavaks tehtud mootorile või kui see ei ole võimalik, pakendile või mootoriga kaasasolevasse dokumenti. 7. Tootja tagab, et sel ajal, kui mootor on tema vastutuse all, ei ohusta toote ladustamise ega transpordi tingimused selle vastavust II ja III peatüki nõuetele. Artikkel 9 Tootjate kohustused seoses toodetega, mis ei vasta nõuetele 1. Kui tootja arvab või tal on põhjust uskuda, et tema mootor, mis on turule lastud, ei vasta käesoleva määruse nõuetele, korraldab tootja kohe uurimise, et teha kindlaks mittevastavuse olemus ja selle esinemise tõenäosus. Tootja võtab uurimistulemuste alusel kõik vajalikud parandusmeetmed, et õigel ajal tagada toodetavate mootorite vastavus kinnitatud tüübi või tüüpkonna nõuetele. Kui meetmed on mittevastavuse olemust ja selle esinemise tõenäosust arvesse võttes proportsionaalsed, rakendatakse artikli 38 sätteid. Vaatamata esimeses lõigus nimetatud nõuetele ei pea tootja võtma parandusmeetmeid seoses mootoritega, mis ei ole käesoleva määruse nõuetega kooskõlas seepärast, et pärast mootori turule laskmist on tehtud muudatusi tootja heakskiiduta. 2. Tootja teavitab kohe tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutust, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja võetud parandusmeetmete kohta. 3. Tootja säilitab artikli 21 lõikes 9 nimetatud infopaketti ja artiklis 30 nimetatud vastavussertifikaatide koopiaid tüübikinnitusasutusele esitamiseks kümme aastat pärast mootori turulelaskmist. 4. Tootja esitab riiklikule asutusele selle põhjendatud nõudmisel tüübikinnitusasutuse kaudu mootori vastavust tõendava ELi tüübikinnitustunnistuse koopia keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Artikkel 10 Tootja esindajate kohustused seoses turujärelevalvega Tootja esindaja täidab turujärelevalveasutuse ees ülesandeid tootjalt saadud volituse piires. Volitus võimaldab esindajal teha vähemalt järgmist: 1) omada juurdepääsu artiklis 20 osutatud teatmikule ja artiklis 30 nimetatud vastavussertifikaadile, nii et neid on võimalik esitada tüübikinnitusasutusele kümne aasta jooksul pärast mootori turule laskmist; 2) esitada tüübikinnitusasutusele selle põhjendatud nõudmisel mootori tootmise vastavust tõendava täieliku teabe ja dokumentatsiooni; 3) teha tüübikinnitus- või turujärelevalveasutusega nende taotlusel koostööd, et kõrvaldada tõsine oht, mida tema vastutusalas olev mootor võib põhjustada. Artikkel 11 Importijate kohustused 1. Importija laseb turule üksnes nõuetele vastavaid mootoreid, mis on saanud ELi tüübikinnituse. 2. Enne ELi tüübikinnituse saanud mootori turule laskmist tagab importija artikli 21 lõikele 9 vastava infopaketi olemasolu ning selle, et mootor kannab nõutud märgistust ja on kooskõlas artikli 8 lõikega 6. 3. Importija säilitab vastavussertifikaadi koopia tüübikinnitusasutusele ja järelevalveasutusele esitamiseks kümme aastat pärast mootori turule laskmist ja tagab, et artikli 21 lõikes 9 nimetatud infopakett on vastava taotluse esitamisel nimetatud asutustele kättesaadav. 4. Importija märgib oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja kontaktaadressi mootorile või kui see ei ole võimalik, pakendile või mootoriga kaasasolevasse dokumenti. 5. Importija tagab, et juhised ja teave on artikli 41 nõuete kohaselt kättesaadavad. 6. Importija tagab, et sel ajal, kui mootor on tema vastutuse all, ei ohusta toote ladustamise ega transpordi tingimused selle vastavust II ja III peatüki nõuetele. Artikkel 12 Importijate kohustused seoses toodetega, mis ei vasta nõuetele 1. Kui importija arvab või tal on põhjust uskuda, et mootor ei vasta käesoleva määruse ning eeskätt mootori tüübikinnituse nõuetele, siis ei lase ta mootorit turule seni, kuni see on nõuetega vastavusse viidud. Importija teatab sellest tootjale, turujärelevalveasutusele ja ka tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. 2. Kui importija arvab või tal on põhjust uskuda, et mootor, mis on turule lastud, ei vasta käesoleva määruse nõuetele, korraldab importija kohe uurimise, et teha kindlaks mittevastavuse olemus ja selle esinemise tõenäosus. Importija võtab uurimistulemuste alusel kohe kõik vajalikud parandusmeetmed, et õigel ajal tagada toodetavate mootorite vastavus kinnitatud tüübi või tüüpkonna nõuetele. Kui meetmed on mittevastavuse olemust ja selle esinemise tõenäosust arvesse võttes proportsionaalsed, võidakse rakendada artikli 38 sätteid. 3. Importija esitab riiklikule asutusele selle põhjendatud nõudmisel mootori tootmise vastavust tõendava täieliku teabe ja dokumentatsiooni keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Artikkel 13 Turustajate kohustused 1. Mootorit turul kättesaadavaks tehes peab turustaja hoolikalt järgima käesoleva määruse nõudeid. 2. Enne mootori turul kättesaadavaks tegemist kontrollib turustaja, kas mootor kannab nõutud kohustuslikku märgistust või ELi tüübikinnitustähist, kas sellega on kaasas nõutud dokumendid, juhised ja ohutusteave keeles, mis on arusaadav lõpptootjale ning et importija ja tootja on täitnud artikli 11 lõigetes 2 ja 4 ning artikli 34 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuded. 3. Turustaja tagab, et sel ajal, kui mootor on tema vastutuse all, ei ohusta toote ladustamise ega transpordi tingimused selle vastavust II ja III peatüki nõuetele. Artikkel 14 Turustajate kohustused seoses toodetega, mis ei vasta nõuetele 1. Kui turustaja arvab või tal on põhjust uskuda, et mootor ei vasta käesoleva määruse nõuetele, siis ei turusta ta mootorit, kuni see on nõuetega vastavusse viidud. 2. Kui turustaja arvab või tal on põhjust uskuda, et mootor, mida ta on turustanud, ei vasta käesoleva määruse nõuetele, teavitab ta sellest tootjat või tootja esindajat tagamaks, et toodetavate mootorite heakskiidetud tüübi või tüüpkonnaga vastavusse viimiseks võetakse vajalikud meetmed kooskõlas artikli 9 lõikega 1 või artikli 12 lõikega 2. 3. Turustaja tagab riikliku asutuse põhjendatud nõudmisel, et tootja esitab riiklikule asutusele artikli 9 lõikes 3 sätestatud teabe või et importija esitab riiklikule asutusele artikli 11 lõikes 3 sätestatud teabe. Artikkel 15 Juhtumid, mil importijate ja turustajate suhtes kohaldatakse tootjate kohustusi Käesolevas määruses käsitatakse tootjana importijat või turustajat, kes kasutab mootori turul kättesaadavaks tegemise korral oma nime või kaubamärki või kes muudab mootorit viisil, mis võib mõjutada mootori vastavust kohaldatavatele nõuetele, ning sellise importija või turustaja suhtes kohaldatakse artiklitest 8, 9 ja 10 tulenevaid tootja kohustusi. Artikkel 16 Ettevõtjate tuvastamine Ettevõtja esitab tüübikinnitus- ja turujärelevalveasutustele nende nõudmise korral viie aasta kohta alates turulelaskmisest teabe, mille alusel on võimalik tuvastada järgmist: a) iga ettevõtja, kes on neile mootori tarninud; b) iga ettevõtja, kellele nemad on mootori tarninud. III PEATÜKK SISULISED NÕUDED Artikkel 17 ELi tüübikinnituse heitgaasinõuded 1. Tootja tagab, et mootori tüübid ja mootoritüüpkonnad on projekteeritud, valmistatud ja komplekteeritud nii, et need vastaksid käesoleva määruse II ja III peatükis sätestatud nõuetele. 2. Mootoritüüpide ja mootoritüüpkondade puhul ei tohi III lisas sätestatud turule laskmise kuupäeva seisuga ületada II lisas sätestatud heite piirnorme, millele osutatakse kui piirnormide V etapile. Kui delegeeritud õigusaktis kehtestatud mootoritüüpkonna määratlemise parameetrite kohaselt hõlmab üks mootoritüüpkond rohkem kui ühte võimsusklassi, tuleb algmootori (tüübikinnituse eesmärgil) ja kõigi samasse mootoritüüpkonda kuuluvate mootorite tüüpide (tootmise nõuetele vastavuse tagamiseks) puhul asjaomase võimsusklassiga seoses – kohaldada heite piirnormide kõige rangemaid väärtusi; – kasutada katsetamiseks kõige karmimatele heite piirnormide väärtustele vastavaid katsetsükleid; – kohaldada III lisas kehtestatud varaseimat tüübikinnituse ja turule laskmise kuupäeva. 3. Mootori tüüpide ja mootoritüüpkondade heiteid tuleb mõõta artiklis 23 sätestatud katsetsüklites ja kooskõlas artiklis 24 sätestatud katsete ja mõõtmise korraga. 4. Mootorite tüübid ja mootoritüüpkonnad peavad olema projekteeritud nii, et neid ei saaks lubamatult muuta ja kasutada ei tohi ühtegi katkestusstrateegiat. 5. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte seoses mootoritüüpkonna määratlemiseks kasutatavate parameetritega seotud üksikasjalike tehniliste kirjelduste ja lõikes 4 viidatud lubamatu muutmise vastase kindluse üksikasjalike tehniliste sätetega. Nimetatud delegeeritud õigusaktid võetakse vastu enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 18 Kasutusel olevate mootorite heiteseire 1. Kasutatavate mootoritüüpide ja mootoritüüpkondade heitgaase ja tahkete osakeste heiteid tuleb jälgida väljaspool teid kasutatavatesse liikurmasinatesse paigaldatud mootoreid tavalise töötsükli vältel katsetades. Sellist katsetamist teostatakse mootoritel, mida on nõuetekohaselt hooldatud, ning katsetamine peab olema kooskõlas erinevate mootorikategooriate mootorite valikut, katsemenetlust ja tulemuste esitamist käsitlevate sätetega. Komisjon viib katseprogrammid ellu eesmärgiga töötada välja sobivad katsemenetlused nendele mootorikategooriatele ja alamkategooriatele, mille jaoks sellised katsemenetlused puuduvad. 2. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55 kohaselt vastu delegeeritud õigusaktid seoses punktis 1 nimetatud mootorite valiku, katsemenetluste ja tulemuste esitamise üksikasjaliku korraga. Nimetatud delegeeritud õigusaktid võetakse vastu enne [31. detsembrit 2016]. IV PEATÜKK ELI TÜÜBIKINNITUSMENETLUSED Artikkel 19 ELi tüübikinnituse taotlemine 1. Tootja esitab liikmesriigi tüübikinnitusasutusele taotluse mootoritüübile või mootoritüüpkonnale ELi tüübikinnituse saamiseks. Avalduse juurde peab kuuluma artiklis 20 osutatud teatmik. 2. Teatmikus kirjeldatud mootoritüübi või mootoritüüpkonna puhul algmootori tunnustele vastav mootor tuleb teha kättesaadavaks tüübikinnituskatseid läbi viivale tehnilisele teenistusele. 3. Kui ELi tüübikinnituse taotlus puudutab mootoritüüpkonda ja kui tüübikinnitusasutus otsustab, et lõikes 2 osutatud valitud algmootori puhul ei esinda esitatud taotlus täielikult teatmikus kirjeldatud mootoritüüpkonda, esitatakse tüübikinnituseks alternatiivne algmootor, vajaduse korral ka täiendav algmootor, mis esindab kinnitusasutuse arvates mootoritüüpkonda. 4. Ühe mootoritüübi või mootoritüüpkonnaga seoses ei tohi taotlust esitada enam kui ühele liikmesriigile. Iga kinnitatava mootori tüübi või mootoritüüpkonna kohta esitatakse eraldi taotlus. Artikkel 20 Teatmik 1. Taotleja esitab tüübikinnitusasutusele teatmiku. 2. Teatmiku sisu määratakse kindlaks rakendusaktis ja see peab sisaldama järgmist: (a) teabedokument; (b) kõik olulised andmed, joonised, fotod ja muu teave seoses mootoriga; (c) muu täiendav teave, mida tüübikinnitusasutus taotlusmenetluse raames nõuab. 3. Teatmiku võib esitada paberkujul või sellises elektroonilises vormingus, mida tehniline teenistus ja tüübikinnitusasutus aktsepteerivad. 4. Komisjonile antakse volitused kehtestada rakendusaktidega teabedokumendi ja teatmiku näidis. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega enne [31. detsembrit 2016]. V PEATÜKK ELI TÜÜBIKINNITUSMENETLUSTE LÄBIVIIMINE Artikkel 21 Üldsätted 1. Taotluse saanud tüübikinnitusasutus annab ELi tüübikinnituse igale mootoritüübile ja mootoritüüpkonnale, mille puhul on täidetud kõik järgmised nõuded: (a) teatmikus nimetatud üksikasjad; (b) käesoleva määruse nõuded; (c) artiklis 25 nimetatud tootmiskord. 2. Kui mootor vastab käesolevas määruses nimetatud nõuetele, ei tohi tüübikinnitusasutused kehtestada muid tüübikinnitusnõudeid väljaspool teid kasutatavate mootoriga liikurmasinate heidete suhtes. 3. Tüübikinnitusasutus ei anna ELi tüübikinnitust käesoleva määruse nõuetele mittevastavale mootoritüübile ega mootoritüüpkonnale pärast III lisas iga mootori alamkategooria puhul nimetatud mootorite tüübikinnituse kuupäeva. 4. ELi tüübikinnitustunnistused nummerdatakse ühtlustatud süsteemi järgi, mille komisjon on rakendusaktides kehtestanud. 5. Iga liikmesriigi tüübikinnitusasutus: (a) saadab iga kuu teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustele loetelu ELi tüübikinnitustest, mille ta on vastaval kuul väljastanud, mille andmisest ta on keeldunud või mille ta on tühistanud ning esitab sellise otsuse põhjendused; (b) teavitab viivitamata teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutusi igast mootori tüübikinnituse andmisest keeldumisest või tühistamisest ning esitab sellise otsuse põhjendused; (c) teise liikmesriigi tüübikinnitusasutuse nõudel saadab ühe kuu jooksul: – koopia mootori või mootoritüüpkonna ELi tüübikinnitustunnistusest, kui see on olemas, koos infopaketiga iga mootoritüübi või mootoritüüpkonna kohta, millele on tüübikinnitus antud, mille tüübikinnituse andmisest keelduti või mille tüübikinnitus tühistati, ja/või – loetelu ELi tüübikinnituse kohaselt toodetud mootoritest, nagu on kirjas artiklis 35. 6. Iga liikmesriigi tüübikinnitusasutus saadab igal aastal või vastava taotluse saamisel komisjonile koopia andmelehest, millel on kirjas andmed mootorite või mootoritüüpkondade kohta, millele on pärast viimast teatamist tüübikinnitus antud. 7. Komisjoni vastaval nõudmisel esitab tüübikinnitusasutus komisjonile ka punktis 5 nimetatud andmed. 8. Lõigetes 5, 6 ja 7 nimetatud nõuded loetakse täidetuks asjaomase teabe või asjaomaste andmete üleslaadimisega artiklis 42 nimetatud Euroopa Liidu kesksesse haldusplatvormi. Koopia võib edastada ka turvalisel elektroonilisel kujul. 9. Tüübikinnitusasutus koostab infopaketi, mis sisaldab teatmikku koos katsearuannete ja kõigi muude dokumentidega, mille tehniline teenistus või tüübikinnitusasutus on lisanud teatmikule oma ülesannete täitmise käigus. Infopaketil peab olema sisukord, milles on loetletud selle sisu korrektselt nummerdatuna või muul viisil tähistatuna, et iga dokumendi kõik leheküljed ja vorm oleksid selgelt eristatavad, et kajastada ELi tüübikinnitusmenetluse järjestikusi etappe, eelkõige läbivaatamise ja ajakohastamise kuupäevi. Tüübikinnitusasutus hoiab infopaketis sisalduvat teabe kättesaadavana kümme aastat pärast asjaomase tüübikinnituse kehtivuse lõppu. 10. Komisjonile antakse volitused kehtestada rakendusaktidega: (a) lõikes 4 nimetatud ühtlustatud numeratsioonisüsteemi kindlaks määramise meetod; (b) liikmesriigi tüübikinnitusasutuselt ELi tüübikinnituse saanud iga mootoritüübi või mootoritüüpkonna kohta täidetava andmelehe ühtne vorming, millele on viidatud lõike 5 punktis a; (c) ELi tüübikinnituste alusel toodetud mootorite loetelu näidis, mille iga liikmesriigi tüübikinnitusasutus täidab ja millele on viidatud lõike 5 punktis c; (d) ühtne vorming andmelehe kohta, mille iga liikmesriigi tüübikinnitusasutus täidab seotud mootoritüüpide ja mootoritüüpkondade kohta, millele on tüübikinnitus antud pärast viimast teatamist ja millele on viidatud lõikes 6. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 22 ELi tüübikinnitustunnistust käsitlevad erisätted 1. ELi tüübikinnitustunnistus peab sisaldama järgmisi lisasid: (a) artikli 21 lõikes 9 osutatud infopakett; (b) katsetulemused; (c) vastavustunnistustele alla kirjutama volitatud isiku/isikute nimi/nimed ja allkirja(de) näidis(ed) ning märge tema/nende ametikoha kohta. 2. Komisjon koostab ELi tüübikinnitustunnistuse näidise. 3. Iga mootoritüübi puhul teostab tüübikinnitusasutus järgmisi toiminguid: (a) täidab kõik asjakohased ELi tüübikinnitustunnistuse lahtrid, sealhulgas lisatud katsetulemuste lehe; (b) koostab infopaketi sisukorra; (c) väljastab taotlejale viivitamata täidetud tunnistuse koos selle lisadega. 4. ELi tüübikinnituse puhul, mille kehtivuse suhtes on artikli 33 kohaselt kehtestatud piirangud või mille suhtes ei rakendata käesoleva määruse teatavaid sätteid, tuleb nimetatud piirangud või erandid märkida ELi tüübikinnitustunnistusse. 5. Komisjonile antakse volitused kehtestada rakendusaktidega ELi tüübikinnitustunnistuse näidis ja lõike 3 punktis a osutatud katsetulemuste lehe näidis. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 23 ELi tüübikinnituse jaoks nõutavad katsed 1. Vastavust käesolevas määruses sätestatud tehnilistele eeskirjadele tõendatakse asjakohaste katsete abil, mida teevad selleks määratud tehnilised teenistused. Tehnilised katse- ja mõõtmismenetlused ning katsete tegemiseks vajalik varustus ja vahendid määratakse kindlaks artiklis 24. 2. Tootja annab tüübikinnitusasutusele asjaomastes delegeeritud õigusaktides nõutavate katsete elluviimiseks vajaliku arvu mootoreid. 3. Nõutud katsete tegemisel kasutatakse mootoreid, mille tunnused vastavad kinnitatava tüübi tunnustele. Vaatamata esimesele lõigule võib tootja kokkuleppel tüübikinnitusasutusega valida mootori, mille tunnused ei vasta kinnitatava tüübi tunnustele, kuid milles on ühendatud mitmed nõutava heitetaseme seisukohast kõige ebasoodsamad omadused. Valiku tegemisel võib otsustamise hõlbustamiseks kasutada virtuaalseid katsemeetodeid. 4. ELi tüübikinnituskatsete tegemiseks on IV lisas kindlaks määratud rakendatavad katsetsüklid. Katsetsüklid, mida kohaldatakse iga mootoritüübi puhul, mida ELi tüübikinnitus hõlmab, märgitakse ELi tüübikinnituse teabedokumenti. 5. Algmootorit katsetatakse dünamomeetril, kasutades IV lisa tabelites IV-1 kuni IV-10 näidatud kohaldatavaid NRSC-katsetsükleid. Tootja valikul võib selle katse tegemiseks kasutada üksikrežiimi või astmelist katsemeetodit. Kui välja arvata lõigetes 7 ja 8 esitatud juhtumid, ei tule vastava kategooria vahelduva pöörete arvuga mootorit sama kategooria püsikiirusega rakenduses kasutamisel katsetada püsikiirusega püsikatsetsükli raames. 6. Püsikiirusega mootorite puhul, mille regulaator võimaldab seadistada erinevaid kiiruseid, tuleb täita lõike 5 nõudeid iga kasutatava püsikiiruse korral ja ELi tüübikinnituse teabedokumenti tuleb märkida iga mootoritüübi puhul kohalduvad kiirused. 7. Nii muutuva kui ka püsikiirusega rakendusteks kasutatavate IWP-kategooria mootorite puhul tuleb täita lõike 5 nõudeid iga kohaldatava püsikatsetsükli puhul eraldi ja ELi tüübikinnituse teabedokumenti tuleb märkida kõik püsikatsetsüklid, mille puhul kõnealune nõue täideti. 8. IWP-kategooria mootori puhul, mille võrdlusvõimsus on üle 560 kW ja mis on vastavalt artikli 4 teisele lõigule ette nähtud kasutamiseks IWA-kategooria mootori asemel, tuleb täita iga IV lisa tabelites IV-5 ja IV-6 näidatud kohaldatava, püsikatsetsükli puhul lõike 5 nõudeid ning tüübikinnituse teabedokumenti tuleb märkida kõik püsikatsetsüklid, mille puhul kõnealune nõue täideti. 9. Kui artikli 32 lõike 4 kohaselt tüübikinnituse saanud mootorid välja arvata, tuleb NRE-kategooria vahelduva pöörete arvuga mootoreid, mille väljundvõimsus on vähemalt 19 kW, kuid mitte üle 560 kW, lisaks lõike 5 nõuete kohaldamisele katsetada dünamomeetril IV lisa tabelis IV-11 näidatud siirdekatsetsüklit kasutades. 10. Alamkategooriate NRS-v-2b ja NRS-v-3 mootoreid, mille maksimaalne pöörlemiskiirus on kuni 3400 p/min, tuleb lisaks lõike 5 nõuete kohaldamisele katsetada dünamomeetril IV lisa tabelis IV-12 näidatud siirdekatsetsüklit kasutades. 11. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte seoses käesolevas artiklis osutatud püsikatsetsüklite ja siirdekatsetsüklite üksikasjalike tehniliste kirjelduste ja omaduste kehtestamisega. Nimetatud delegeeritud õigusaktid võetakse vastu enne [31. detsembrit 2016]. 12. Komisjonile antakse volitused võtta rakendusaktidega vastu ELi tüübikinnituse andmiseks nõutavate katsete ühtne kord. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 24 ELi tüübikinnituse jaoks vajalike mõõtmiste ja katsete tegemine 1. Käesolevas määruses hõlmatud mootorite heitkoguste laborikatsete tulemusi kohandatakse selliselt, et tulemused võtaksid arvesse V lisas nimetatud heite püsimisajale vastavaid halvendustegureid. 2. Mootoritüüp või mootoritüüpkond peab vastama käesoleva määruse heitenormidele seoses järgmises loetelus nimetatud vastavate etalonkütuste või kütusekombinatsioonidega: – diislikütus, – bensiin, – bensiini/õli segu kahetaktiliste sädesüütega mootorite korral, – maagaas/biometaan, – veeldatud naftagaas, – etanool. 3. Mõõtmiste ja katsete tegemisel peavad tehnilised nõuded olema täidetud seoses järgmisega: (a) katseseadmed ja katsemenetlus; (b) heite mõõtmise ja proovivõtu seadmed ja kord; (c) andmete hindamise ja arvutusmeetodid; (d) halvendustegurite määramise meetod; (e) II lisas nimetatud ja V etapi heite piirnormidele vastavate kategooriate NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS ja NRSh mootorite puhul: i. karterigaaside heite arvestamismeetod; ii. järelpõletussüsteemi harva toimuva regenereerimise arvestamismeetod; (f) II lisas nimetatud ja V etapi heite piirnormidele vastavate kategooria NRE, NRG, IWP, IWA, RLL ja RLR elektrooniliselt juhitavate mootorite puhul, mis kasutavad elektroonilist juhtimist kütuse sissepritsimise koguse ja ajastuse määramiseks või mis kasutavad elektroonilist juhtimist NOx vähendamiseks kasutatava heitekontrollisüsteemi aktiveerimiseks, deaktiveerimiseks või seadistamiseks: i. heitekontrollistrateegia tehnilised nõuded, sealhulgas nimetatud strateegia tõendamiseks vajalikud dokumendid; ii. tehnilised nõuded NOx kontrollimeetmete kohta, sealhulgas kõnealuste tehniliste nõuete tõendamise meetod; iii. tehnilised nõuded seoses asjaomase NRSC-tsükliga seotud alaga, milles reguleeritakse II lisas esitatud piirnorme ületada lubatud heitekoguseid; iv. kontrollpiirkonnas heitkoguse stendikatse raames tehnilise teenistuse valitud täiendavad mõõtmispunktid. 4. Komisjonile antakse volitused võtta käesoleva määruse artikli 55 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte seoses (a) metoodikaga heitkoguste laborikatsete tulemuste kohandamiseks selliselt, et need sisaldaksid lõikes 1 osutatud halvendustegureid; (b) tüübikinnituskatsetes ja tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavate lõikes 2 loetletud etalonkütuste tehniliste tunnustega; (c) üksikasjalike tehniliste nõuete ja tunnustega lõikes 3 osutatud mõõtmiste ja katsete läbi viimiseks; (d) tahkete osakeste arvu mõõtmise meetodiga, võttes arvesse ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 49 06-seerias esitatud kirjeldusi; (e) II lisas osutatud täielikult või osaliselt gaasiküttega mootorite katsetamise üksikasjalike tehniliste nõuetega. Artikkel 25 Tootmise nõuetele vastavus 1. ELi tüübikinnitust andev tüübikinnitusasutus võtab vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustega vajalikud abinõud kontrollimaks, kas on võetud vajalikud meetmed toodetavate mootorite tüübile vastavuse tagamiseks lähtudes käesoleva määruse nõuetest. 2. Mootoritüüpkonnale ELi tüübikinnitust andev tüübikinnitusasutus võtab vajalikud meetmed, et tagada tootja väljastatud vastavussertifikaadi vastavus artikli 30 nõuetele. Selleks kontrollib tüübikinnitusasutus, kas piisav hulk vastavussertifikaate on kooskõlas artikli 30 nõuetega ning kas tootja on võtnud piisavad meetmed tagamaks, et vastavussertifikaatides esitatud andmed on õiged. 3. ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus võtab seoses kõnealuse tüübikinnitusega vajalikud abinõud kontrollimaks, vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustega, kas lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmed on endiselt piisavad, nii et tootmises olevad mootorid vastavad jätkuvalt kinnitatud tüübile ning vastavussertifikaadid on jätkuvalt kooskõlas artikli 30 nõuetega. 4. Selleks et kontrollida mootori vastavust kinnitatud tüübile, võib ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus tootja ettevõttes, sealhulgas tootmisrajatistes, teha võetud näidiste kontrollimisi või katseid, mida nõutakse ELi tüübikinnituse jaoks. 5. Kui ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus tuvastab, et käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmeid ei ole võetud, et need erinevad oluliselt kokkulepitud meetmetest ja kontrollikavadest, et meetmete võtmine on lõppenud või et neid ei peeta enam asjakohasteks, kuigi tootmine jätkub, võtab kõnealune tüübikinnitusasutus kasutusele vajalikud abinõud, et tagada toodangu vastavuse menetluse nõuetekohane järgimine, või tühistab ELi tüübikinnituse. 6. Komisjonile antakse volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 55, milles määratakse kindlaks üksikasjalikud tüübikinnitusasutuste võetavad meetmed ja järgitavad menetlused tagamaks, et toodetavad mootorid vastavad kinnitatud tüübile. Nimetatud delegeeritud õigusaktid võetakse vastu enne [31. detsembrit 2016]. VI PEATÜKK ELI TÜÜBIKINNITUSTE MUUDATUSED JA KEHTIVUS Artikkel 26 Üldsätted 1. Tootja teavitab ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutust viivitamata igast muudatusest infopaketi andmetes. Tüübikinnitusasutus otsustab, millist artiklis 27 sätestatud menetlust kohaldatakse. Vajaduse korral võib tüübikinnitusasutus pärast tootjaga konsulteerimist otsustada, et tuleb anda uus ELi tüübikinnitus. 2. Taotlus ELi tüübikinnituse muutmiseks esitatakse eranditult algse ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. 3. Kui tüübikinnitusasutus leiab, et muudatuse tegemiseks on vaja kontrollimisi või katseid korrata, teatab ta sellest tootjale. Artiklis 27 osutatud menetlusi kohaldatakse üksnes siis, kui tüübikinnitusasutus järeldab nende kontrollimiste või katsete põhjal, et ELi tüübikinnituse nõuded on jätkuvalt täidetud. Artikkel 27 ELi tüübikinnituste parandused ja laiendused 1. Kui infopaketis sisalduvad andmed on muutunud, kuid kontrollimisi või katseid korrata ei ole vaja, nimetatakse sellist muudatust „paranduseks”. Sel juhul väljastab tüübikinnitusasutus vajaduse korral infopaketi parandatud leheküljed, märkides igale parandatud leheküljele selgelt muudatuse laadi ja uuesti väljastamise kuupäeva. Infopaketi terviklik ajakohastatud versioon koos muudatuste üksikasjaliku kirjeldusega loetakse kõnealusele nõudele vastavaks. 2. Muudatust nimetatakse „laienduseks”, kui infopaketis sisalduvad andmed on muutunud ja kui ilmneb mõni järgmistest asjaoludest: (a) nõutakse lisakontrolle või -katseid; (b) ELi tüübikinnitustunnistuse (välja arvatud lisade) andmed on muutunud; (c) kinnitatud mootoritüübi või mootoritüüpkonna suhtes hakatakse kohaldama käesoleva määruse delegeeritud õigusaktides sätestatud uusi nõudeid. Laienduse puhul väljastab tüübikinnitusasutus ajakohastatud ELi tüübikinnitustunnistuse, mida tähistatakse laienduse numbriga, mida suurendatakse vastavalt juba varem antud laienduste arvule. Tüübikinnitustunnistuselt peab selgelt nähtuma laiendamise põhjus ja uuesti väljastamise kuupäev. 3. Alati kui väljastatakse infopaketi muudetud leheküljed või selle terviklik ajakohastatud versioon, tehakse vastavad muudatused infopaketi sisukorda, mis on lisatud tüübikinnitustunnistusele, et näidata viimati lisatud laienduse või paranduse kuupäeva või tervikteksti uusima ajakohastatud versiooni kuupäeva. 4. Mootoritüübi või mootoritüüpkonna ELi tüübikinnitust ei ole vaja muuta, kui lõike 2 punktis c osutatud uued nõuded ei ole tehnilisest seisukohast selle mootoritüübi või mootoritüüpkonna jaoks selle heitkoguseid arvestades olulised. Artikkel 28 Muudatuste väljastamine ja nendest teatamine 1. Laienduse puhul ajakohastatakse kõik asjakohased ELi tüübikinnitustunnistuse osad, selle lisad ja infopaketi sisukord. Ajakohastatud tüübikinnitustunnistus ja selle lisad väljastatakse taotlejale viivitamata. 2. Paranduse puhul väljastab kinnitusasutus taotlejale viivitamata parandatud dokumendid või vajaduse korral ajakohastatud tervikversiooni, sealhulgas infopaketi parandatud sisukorra. 3. Tüübikinnitusasutus teatab igast ELi tüübikinnituse muudatusest teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustele artiklis 21 sätestatud korras. Artikkel 29 Kehtivuse lõppemine 1. ELi tüübikinnitused antakse välja määramata ajaks. 2. Mootori ELi tüübikinnitus muutub kehtetuks järgmistel juhtudel: (a) tüübikinnituse saanud mootoritüübi suhtes kohaldatavad uued nõuded muutuvad mootori turul kättesaadavaks tegemiseks kohustuslikuks ning ELi tüübikinnitust ei ole võimalik vastavalt ajakohastada; (b) tüübikinnituse saanud mootoritüübi või mootoritüüpkonna tootmine lõpetatakse lõplikult ja vabatahtlikult; (c) tüübikinnitus kaotab kehtivuse artikli 33 lõike 6 kohase piirangu tõttu; (d) tüübikinnitus on tühistatud artikli 25 lõike 5, artikli 37 lõike 1 või artikli 38 lõike 3 kohaselt. 3. Kui kehtetuks muutub ainult mootoritüüpkonna üks mootoritüüp, kaotab kõnealuse mootoritüüpkonna ELi tüübikinnitus kehtivuse vaid selle konkreetse mootoritüübi osas. 4. Kui teatud mootoritüübi tootmine lõpetatakse lõplikult, teatab tootja sellest mootorile ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Ühe kuu jooksul pärast esimeses lõigus osutatud teate saamist teavitab mootorile ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus sellest teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutusi. 5. Ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist, teatab tootja juhul, kui mootori ELi tüübikinnituse kehtivus hakkab lõppema, sellest ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus edastab kogu asjakohase teabe viivitamata teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustele. Teises lõigus osutatud teave sisaldab eelkõige viimase toodetud mootori tootmise kuupäeva ja mootori identifitseerimisnumbrit. 6. Lõigetes 4 ja 5 osutatud nõuded loetakse täidetuks asjaomase teabe üleslaadimisega artiklis 42 osutatud Euroopa Liidu kesksesse haldusplatvormi. Teabedokumendid võib edastada ka turvalisel elektroonilisel kujul. VII PEATÜKK VASTAVUSSERTIFIKAAT JA MÄRGISED Artikkel 30 Vastavussertifikaat 1. Tootja kui mootoritüübi või mootoritüüpkonna ELi tüübikinnituse omanik annab välja vastavussertifikaadi, mis on kaasas iga mootoriga, mis on toodetud kooskõlas kinnitatud mootoritüübiga. Sertifikaat antakse tasuta kaasa iga mootoriga ja see peab olema kaasas masinatega, millesse mootor on paigaldatud. Selle väljastamine ei sõltu tootjale taotluse või lisateabe esitamisest. Mootori omaniku nõudmisel väljastab mootoritootja talle kümne aasta jooksul pärast mootori tootmise kuupäeva vastavussertifikaadi duplikaadi tasu eest, mis ei ületa selle väljastamise kulu. Iga vastavussertifikaadi duplikaadi esiküljel peab olema selgelt nähtav sõna „duplikaat”. 2. Komisjon koostab tootja kasutatava vastavussertifikaadi näidise. 3. Vastavussertifikaat koostatakse vähemalt ühes Euroopa Liidu ametlikus keeles. Iga liikmesriik võib taotleda vastavussertifikaadi tõlkimist oma riigi ametlikku keelde või ametlikesse keeltesse. 4. Vastavussertifikaadile alla kirjutamiseks volitatud isik(ud) kuulub/kuuluvad tootja organisatsiooni ning juhatus on ta/nad nõuetekohaselt heaks kiitnud, et tagada tootja täielik juriidiline vastutus projekteerimise ja valmistamisega seotud aspektide või mootori tootmise vastavuse eest. 5. Vastavussertifikaat täidetakse tervikuna ja see ei sisalda mootori kasutuse suhtes muid piiranguid, kui need, mis on käesolevas määruses või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides sätestatud. 6. Vastavussertifikaat mootoritüüpidele või mootoritüüpkondadele, millele on antud tüübikinnitus artikli 33 lõike 2 kohaselt, sisaldab pealkirjas fraasi „Mootoritele, millele on antud tüübikinnitus Euroopa Parlamendi ja nõukogu [kuupäev] määruse (EL) nr xx/xx (väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate sisepõlemismootorite heite piirnormide ja tüübikinnitusega seotud nõuete kohta) artikli 31 kohaselt (ajutine tüübikinnitus)”. 7. Komisjonile antakse volitused võtta rakendusaktidega vastu vastavussertifikaadi näidis, sealhulgas tehnilised omadused võltsimise välistamiseks. Seetõttu sätestatakse rakendusaktides, et sertifikaadi jaoks kasutatav paber peab olema varustatud trüki-turvaelementidega. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 31 Mootorite tähistamine 1. Mootoritootja kannab igale kinnitatud tüübiga vastavuses toodetud seadmele märgistuse. 2. Mootoritel peab enne tootmisliinilt väljumist olema käesolevas määruses nõutud märgistus. 3. Masinatesse juba paigaldatud mootoritel võib kohustuslikku märgistust kandva mootori või mootori osa välja vahetada. 4. Komisjonile antakse volitused võtta rakendusaktidega vastu lõikes 1 osutatud märgistuse näidis, sealhulgas selle kohustuslik põhiteave. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt enne [31. detsembrit 2016]. 5. Komisjonile antakse artikli 55 kohaselt volitused delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks seoses lõikes 3 osutatud märgistust kandvate mootorite või mootori osade välja vahetamise tingimuste ja üksikasjalike tehniliste nõuetega. Nimetatud delegeeritud õigusaktid võetakse vastu enne [31. detsembrit 2016]. VIII PEATÜKK ERANDID Artikkel 32 Üldised erandid 1. Artikli 5 lõigete 2 ja 3 ning artikli 17 lõike 2 nõudeid ei kohaldata relvajõududele kasutamiseks mõeldud mootorite suhtes. 2. Ilma et see piiraks artikli 31 sätete kohaldamist, võib tootja lõpptootjale mootori tarnida selle heitgaaside järelpõletussüsteemist eraldi. 3. Olenemata artikli 5 lõike 3 nõuetest võib liikmesriik anda loa lasta kohapeal tehtavate katsete jaoks ajutiselt turule mootorid, millele ei ole antud ELi tüübikinnitust kooskõlas käesoleva määrusega. 4. Olenemata artikli 17 lõike 2 nõuetest võivad liikmesriigid anda ELi tüübikinnituse ja loa lasta turule mootoreid, mis vastavad V lisas esitatud ATEXi heite piirnormidele tingimusel, et mootorid on mõeldud kasutamiseks plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavates masinates, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/34/EL[22], ning need on tunnistatud kõikidele järgmistele tingimustele vastavaks: (a) seadmekategooria 2 või 3; (b) masinate rühm I või masinate rühm II; (c) temperatuuriklass T3 või kõrgem (ei ületa 200 °C). 5. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte seoses üksikasjalike tehniliste kirjelduste ja tingimustega (a) tootjale, et ta saaks mootorit tarnida algseadme valmistajale järelpõletussüsteemist eraldi, nagu on osutatud lõikes 2; (b) kohapeal tehtavateks katseteks selliste mootorite ajutiseks turule laskmiseks , millele ei ole antud ELi tüübikinnitust, nagu on osutatud lõikes 3; (c) V lisas esitatud ATEXi heite piirnormidele vastavatele mootoritele ELi tüübikinnituse andmiseks ja nende turule laskmiseks, nagu on osutatud lõikes 4. Nimetatud delegeeritud õigusaktid võetakse vastu enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 33 Uute tehnoloogiate või põhimõtete suhtes tehtavad erandid 1. Tootja võib esitada taotluse tüübikinnituse saamiseks mootori tüübile või mootoritüüpkonnale, milles on kasutatud uusi tehnoloogiaid või põhimõtteid, mis ei vasta ühele või mitmele käesoleva määruse nõudele. 2. Tüübikinnitusasutus annab lõikes 1 osutatud tüübikinnituse, kui kõik järgmised tingimused on täidetud: (a) taotluses on esitatud põhjused, miks kõnealused tehnoloogiad või põhimõtted muudavad mootoritüübi või mootoritüüpkonna ühele või mitmele käesoleva määruse nõudele mittevastavaks; (b) taotluses on kirjeldatud uue tehnoloogia keskkonnamõju ning meetmeid, mis on võetud selleks, et võrreldes nõuetega, mille suhtes erandit taotletakse, oleks tagatud vähemalt samaväärne keskkonnakaitse tase; (c) esitatud on katsekirjeldus ja -tulemused, mis tõendavad, et punktis b esitatud tingimus on täidetud. 3. Selliste tüübikinnituse andmiseks, millega tehakse erand uutele tehnoloogiatele või põhimõtetele, on vaja komisjoni luba. Kõnealune luba antakse rakendusaktiga. 4. Enne seda, kui komisjon teeb otsuse loa andmise kohta, võib tüübikinnitusasutus juba väljastada tüübikinnituse, kuid see on ajutine ning kehtib ainult selle liikmesriigi territooriumil ja taotletava erandi alla kuuluva mootoritüübi kohta. Tüübikinnitusasutus teavitab viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike sellise ajutise tüübikinnituse väljastamisest, edastades neile toimiku, mis sisaldab lõikes 2 osutatud teavet. Ajutine olemus ja piiratud territoriaalne kehtivus peavad nähtuma tüübikinnitustunnistuse ja vastavussertifikaadi pealkirjast. 5. Teised tüübikinnitusasutused võivad otsustada tunnustada lõikes 4 osutatud ajutist tüübikinnitust oma territooriumi piires. Kui nad seda teevad, teavitavad tüübikinnitusasutused sellest asjaomasele tüübikinnitusasutusele ja komisjonile kirjalikult. 6. Asjakohasel juhul täpsustatakse lõikes 3 osutatud komisjoni loas ka seda, kas tüübikinnituse suhtes kohaldatakse piiranguid. Tüübikinnitus kehtib igal juhul vähemalt 36 kuud. 7. Kui komisjon otsustab loa andmisest keelduda, teatab tüübikinnitusasutus viivitamata lõikes 3 osutatud ajutise tüübikinnituse omanikule, kui selline tüübikinnitus on väljastatud, et ajutine tüübikinnitus kaotab kehtivuse kuus kuud pärast komisjoni keelduva otsuse kuupäeva. Olenemata komisjoni otsusest loa andmisest keelduda, võib ajutise tüübikinnituse kohaselt enne selle tühistamist toodetud mootoreid turule lasta igas ajutist tüübikinnitust tunnustanud liikmesriigis. 8. Lõigetes 4 ja 5 osutatud nõuded loetakse täidetuks asjaomase teabe üleslaadimisega artiklis 42 osutatud Euroopa Liidu kesksesse haldusplatvormi. Teabedokumendid võib edastada ka turvalisel elektroonilisel kujul. 9. Komisjonile antakse volitused võtta rakendusaktidega vastu lõikes 3 osutatud lube. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt. 10. Komisjonile antakse volitused võtta rakendusaktidega vastu lõikes 4 osutatud tüübikinnitustunnistuse ja vastavussertifikaadi ühtsed näidised, sealhulgas nende kohustuslik põhiteave. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega enne [31. detsembrit 2016]. Artikkel 34 Delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide hilisem kohandamine 1. Kui komisjon lubab teha erandi artiklist 33, võtab ta viivitamata vajalikud meetmed asjakohaste delegeeritud õigusaktide või nõuete kohandamiseks tehnoloogia arenguga. Kui artikli 33 kohaselt tehtud erand on seotud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjaga, teeb komisjon ettepaneku ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni asjaomase eeskirja muutmiseks kooskõlas menetlusega, mis on ette nähtud 1958. aasta muudetud kokkuleppega. 2. Niipea kui asjaomaseid õigusakte on muudetud, kaotatakse kõik komisjoni otsuses lubatud erandi suhtes kehtinud piirangud. Kui delegeeritud õigusakti või rakendusakti kohandamiseks vajalikke samme ei ole astutud, võib komisjon tüübikinnituse andnud liikmesriigi taotlusel rakendusakti vormis otsusega, mis võetakse vastu kooskõlas artikli 54 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega, lubada liikmesriigil tüübikinnituse kehtivusaega pikendada. IX PEATÜKK TURULE LASKMINE Artikkel 35 Tootjate aruandluskohustus Hiljemalt 45 päeva pärast iga kalendriaasta lõppu ja kohe pärast iga kohaldamiskuupäeva, kui käesoleva määruse nõuded muutuvad, ning viivitamata pärast võimalikku ametiasutuste kehtestatud tähtaega saadab tootja ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele loetelu, mis sisaldab kõigi nende mootoritüüpide identifitseerimisnumbreid, mis on toodetud kooskõlas käesoleva määruse nõuete ja ELi tüübikinnitusega pärast viimati esitatud aruannet või pärast seda, kui käesoleva määruse nõudeid esimest korda kohaldati. Esimeses lõigus osutatud loetelus tuleb näidata, millised identifitseerimisnumbrid millisele mootoritüübile või mootoritüüpkonnale ja ELi tüübikinnitusnumbrile vastavad, kui see ei selgu mootori kodeerimissüsteemist. Lisaks peab esimeses lõigus osutatud loetelu sisaldama selget teavet iga juhu kohta, kui tootja lõpetab tüübikinnituse saanud mootoritüübi või mootoritüüpkonna tootmise. Tootja peab nimetatud loetelude koopiaid säilitama vähemalt 20 aastat pärast asjaomase ELi tüübikinnituse kehtivuse lõppu. Artikkel 36 Kontrollimeetmed 1. ELi tüübikinnitust andev liikmesriigi tüübikinnitusasutus võtab vajalikud tüübikinnitusega seotud meetmed, et kontrollida, vajaduse korral koostöös teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustega, käesoleva määruse nõuetega vastavuses toodetud mootorite identifitseerimisnumbreid. 2. Identifitseerimisnumbreid võib täiendavalt kontrollida seoses toodangu nõuetele vastavuse kontrollimisega, nagu on kirjeldatud artiklis 25. 3. Identifitseerimisnumbrite kontrollimise suhtes esitab Euroopa Liidus tegutsev tootja või tootja esindaja vastava nõudmise korral tüübikinnitusasutusele viivitamata kõik vajalikud ostjatega seotud andmed koos nende mootorite identifitseerimisnumbritega, mille tootmise kohta on kooskõlas artikliga 35 esitatud aruanne . Kui mootorid müüakse masinatehasele, ei ole lisateabe esitamine vajalik. 4. Kui tootja ei ole tüübikinnitusasutuse vastava nõude korral võimeline tõestama artiklis 31 sätestatud mootorite märgistamise nõuete täitmist, võib vastavale mootoritüübile või mootoritüüpkonnale käesoleva määruse kohaselt antud tüübikinnituse tühistada. Sellisel juhul toimub teavitamine nii, nagu on kirjeldatud artikli 36 lõikes 4. PEATÜKK X KAITSEKLAUSLID Artikkel 37 Kinnitatud tüübile mittevastavad mootorid 1. Kui mootorid, millele on antud vastavussertifikaat või kantud tüübikinnitustähis, ei vasta kinnitatud tüübile või tüüpkonnale, võtab ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus vajalikud meetmed, sealhulgas ELi tüübikinnituse tühistamine, kui tootja võetud meetmed on ebapiisavad, et tagada tootmises olevate mootorite vastavusse viimine kinnitatud tüübi või tüüpkonnaga. Vastava liikmesriigi tüübikinnitusasutused teatavad võetud meetmetest teiste liikmesriikide tüübikinnitusasutustele. 2. Lõike 1 kohaldamisel käsitatakse kõrvalekaldeid ELi tüübikinnitustunnistuse või infopaketi andmetest kinnitatud tüübile mittevastavusena, kui nendele kõrvalekalletele ei ole VI peatüki sätete kohaselt luba antud. 3. Kui tüübikinnitusasutus leiab, et mootorid, millel on olemas teises liikmesriigis väljastatud vastavussertifikaat või tüübikinnitustähis, ei vasta kinnitatud tüübile või tüüpkonnale, võib liikmesriik paluda ELi tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusel kontrollida tootmises ole