KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE Sooduskaubanduse korra toimimise järelevalve tegevuskava /* COM/2014/0105 final */





Käesolevas komisjoni teatises nõukogule sätestatakse tegevuskava sooduskaubanduse korra toimimise järelevalve kohta. Sooduskaubanduse korra toimimise järelevalve tegevuskava SISUKORD 1. Sissejuhatus 2. Kehtiva süsteemi õigusraamistik, kohustused, juhtimismeetmed 3. Kehtiva süsteemi puudused 4. Vastuabinõud 5. Kokkuvõte 1. SISSEJUHATUS Sooduskorra toimimise nõuetekohase järelevalve eesmärk on tagada, et õigusraamistikku rakendatakse õigesti ja soodustusi kohaldatakse üksnes asjaomasest partner-/abisaajariigist või piirkonnast[1] algupäraselt pärineva impordi suhtes. Komisjonil on märkimisväärsed õigused ja volitused seoses oma kohustusega jälgida ja kontrollida päritolureeglite nõuetekohast rakendamist ning imporditollimaksu tagasimaksmise või vähendamise taotluste läbivaatamisel. Ebapiisaval järelevalvel võivad olla tõsised tagajärjed, näiteks tolliseadustiku artikli 239 kohase eriolukorra[2] kehtestamise võimaldamine. Järelevalve aitab seega kaitsta ELi finantshuve ja tagab õiglase kaubanduse ELi ja tema kaubanduspartnerite vahel. Komisjoni tegi 16. märtsi 2005. aasta teatise KOM(2005) 100 (lõplik) punktis 3.2.1 ettepaneku, et esialgu tuleks kindlaks määrata järelevalve õiguslikud alused, tehnilised iseärasused ja kulude katmise viis ning luua keskus, kuhu suunatakse andmed sooduskorra praktilise kasutamise kohta (vt punkt 2.2). Alates sellest ajast on tegutsenud komisjoni loodud töökond,[3] mille abil kontrollitakse päritolureeglite rakendamist ja mis toimib eespool nimetatud keskusena. 2. KEHTIVA SÜSTEEMI ÕIGUSRAAMISTIK, KOHUSTUSED JA JUHTIMISMEETMED 2.1 Õigusraamistik 2.1.1 Autonoomsed ja kahepoolsed sooduskokkulepped Üldise soodustuste süsteemiga[4] on kehtestatud järelevalvetegevuse õigusraamistik, sealhulgas komisjoni või liikmesriigi tolliametniku kontrollkäigud. Ülemeremaade ja -territooriumide otsusega[5] ei ole kehtestatud järelevalvetegevuse õigusraamistikku, kuid seda tehakse tulevase ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsusega[6]. Kuni muudetud majanduspartnerluslepingute sõlmimiseni ja kohaldamiseni Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikidega on alates 1. jaanuarist 2008 turulepääsu määruse[7] raames kehtinud ajutine ühepoolne süsteem. Turulepääsu määruse I lisas on esitatud artikli 2 lõike 2 tähenduses lõpule viidud läbirääkimistega piirkondade või riikide loetelu ja artikli 4 lõikes 3 nähakse ette päritolureeglite rakendamise järelevalve õigusraamistik nendega kauplemise kontekstis. Alates 1. oktoobrist 2014 piirdutakse selles loetelus riikidega, kellega on sõlmitud majanduspartnerlusleping, ning piiratakse turulepääsu määruse alusel toimuva järelevalve kohaldamisala. Selle tulemusena jäävad turulepääsu määruses nimetatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani abisaajariigid kõnealuste kahepoolsete kokkulepete alusel üksnes majanduspartnerluslepingu partnerriikideks. Ükski teine autonoomne kokkulepe ega sooduskord (välja arvatud üldine soodustuste süsteem, ülemeremaade ja -territooriumide otsus ja turulepääsu määrus) ei sisalda selgesõnalisi sätteid järelevalve kohta. 2.1.2 Haldusvigade menetlemise tingimus Juhul kui abisaaja-/partnerriikide järelevalvetegevusest selgub, et sooduskorra juhtimisvigade tulemusena on kaotatud EL imporditollimaks, võib rakenduda haldusvigade menetlemise tingimus. Nimetatud tingimuse kohaselt, mille kohta on EL teinud ettepaneku, et see tuleks lisada läbirääkimisjärgus olevatesse uutesse sooduskaubanduslepingutesse, võib sellist kahju kandnud lepingupool nõuda, et lepingus määratletud asjaomane asutus uuriks olukorra lahendamiseks võimalike meetmete võtmist. 2.1.3 Tollikoostöö, vastastikune haldusabi ja soodustuste ajutine peatamine Sooduskaubanduse kord sisaldab tavaliselt tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi[8] sätteid, hõlmates regulaarset teabevahetust ja koostööd, et tagada tollialaste õigusaktide nõuetekohane kohaldamine, eriti vältides ja uurides ebaseaduslikku tegevust ning sellega võideldes. Kõnealustes sätetes nähakse ette teatud tingimustel soodustuste ajutine peatamine või tühistamine abisaaja-/partnerriigi järgmiste tegevuste korral: · korduv päritolustaatuse kontrollimata jätmine [9]; · korduv keeldumine päritolutõendi järelkontrollist ja/või selle tulemuste teatamisest või nende tegevustega põhjendamatu viivitamine ja · korduv keeldumine loa andmisest kontrollkäikudeks (algatab/algatavad Euroopa Pettustevastane Amet ja/või liikmesriigid), mille käigus kontrollitakse dokumentide autentsust või sooduskohtlemiseks vajaliku teabe õigsust, või sellega põhjendamatu viivitamine. Kõnealused sätted sisalduvad üldise soodustuste süsteemi määruses[10] ja tulevases ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsuses[11] ning on tehtud ettepanek nende lisamise kohta uude sooduskorda. 2.1.4 Rikkumismenetlused liikmesriikide vastu Sooduskaubanduse korra toimimises esinevad tõsised kõrvalekalded võivad tuleneda ka sellest, et liikmesriigid ei täida ELi õigusakte. Kui komisjon sellise rikkumise avastab, võib ta algatada ELi toimimise lepingu artiklis 258 sätestatud kohustuse täitmatajätmise menetluse. 2.2 Komisjoni kohustused Komisjon peab tagama sooduskaubanduse korra nõuetekohase rakendamise. Isegi kui lepingutes ei mainita selgesõnaliselt järelevalvet, võivad nad anda komisjonile teatud tegevusvõimalusi, sealhulgas: · dialoog ühis- või koostöökomiteedes; · üldised teabenõuded ja · ELi importijate hoiatamine kokkuleppe mittenõuetekohase rakendamise kahtluse korral. Sooduspäritolureeglite toimivuse ja tõhususe tagamiseks tuleb puudustest teatada ja need kõrvaldada. Sooduspäritolureeglitele, sealhulgas halduskoostöö eeskirjadele vastavuse tagamine on ülioluline usalduse saavutamiseks tulevaste vabakaubanduslepingute rakendamisel ja nende üle peetavatel läbirääkimistel. 2.3 Juhtimismeetmed 2.3.1 Korrapärase aruandluse süsteem Liikmesriikide esitatavas ja komisjoni korrapärase aruandluse süsteemi abil kogutavas teabes keskendutakse peamiselt taotletud kontrollide arvule abisaajariigi kohta, saadud vastustele ja vastamistähtaegadest kinnipidamisele. Andmeid hinnatakse ja abisaaja-/partnerriigid valitakse osalema järelevalvekohtumistel, kus liikmesriikide eksperdid osalevad üksikjuhtumi-põhiselt. Komisjon hindab praegu järelevalveandmebaasi loomise ideed. 2.3.2 Näidiste käitlemise süsteemi andmebaas Sooduskaubanduse kord sisaldab halduskoostöö peatükis tavaliselt sätet, mille kohaselt tuleb abisaaja-/partnerriikidel saata komisjonile pitserijäljendite näidised, mida nende asutused kasutavad liikumissertifikaadi või päritolunimetuse sertifikaadi väljastamisel. Komisjon salvestab need jäljendid oma näidiste käitlemise süsteemi andmebaasi koos selliste asutuste nimedega, kellel on õigus väljastada ja kontrollida päritolutõendeid. Andmebaasi uuendatakse pidevalt ja seda saavad liikmesriikide tolliasutused kasutada kauba tollimisel või kontrollimistaotluste abisaaja-/partnerriiki saatmise vajaduse hindamisel. 2.3.3 Importijatele suunatud teatised Kui tariifse sooduskorra alusel imporditud kauba päritolu suhtes tekib põhjendatud kahtlus, võib komisjon avaldada Euroopa Liidu Teatajas importijatele suunatud teatiseid[12]. Tollivõla eest vastutavad isikud ei saa ebaõigete päritolutõendite korral toetuda heausksusele, kui komisjon on osutanud teatises alustele, mis võimaldavad kahelda, kas asjaomane riik kohaldab korda nõuetekohaselt[13]. 2.3.4 Registreeritud eksportijate süsteem Komisjon viimistleb praegu registreeritud eksportijate süsteemiga seotud IT-lahendust, mis peaks alates 1. jaanuarist 2017 hõlmama üldise soodustuste süsteemi abisaajariike ja ülemeremaade ja ‑territooriumide eksportijaid ning mida kohaldatakse hiljem vabakaubanduslepingute kontekstis. Pädevate asutuste poolt päritolutõendite väljastamise asemel esitavad üldise soodustuste süsteemi abisaajariigid päritolukinnitused: i) registreeritud eksportijatena – kui saadetise väärtus ületab 6 000 eurot või ii) registreerimata eksportijatena – kui saadetise väärtus ei ületa 6 000 eurot. Süsteem hõlmab keskandmebaasi koos abisaajariikide asutuste (ja kahepoolseks kumulatsiooniks sama sertifitseerimissüsteemi kasutavate liikmesriikide asutuste) esitatud teabega. Päritolureeglitele vastavuse tagamiseks kinnitavad abisaajariigid liikmesriigi tolli taotlusel kauba päritolustaatust ja viivad omal algatusel läbi eksportijate regulaarseid kontrolle ja auditeid. 3. KEHTIVA SÜSTEEMI PUUDUSED Kehtivas järelevalvetegevuses esinevad järgmised puudused: · regulaarses aruandluses keskendutakse peamiselt kvantitatiivsete andmete kogumisele halduskoostöö formaalsuste kohta ja üksnes vähesel määral päritolureeglitele vastavuse tagamisele; · seniajani puudub regulaarse aruandluse süsteem sooduspäritolu haldamise ja kontrolli kohta abisaajariikides; · praegu järelevalveks kasutatavad andmed on põhiliselt esitanud liikmesriigid ja mõnel juhul ka muud komisjoni talitused. Muid allikaid ei kasutata ja teatises KOM(2005) 100 nimetatud kontrollkäike ei ole veel läbi viidud; · kõikidest tuvastatud puudustest teatatakse kirjalikult või komisjoni, liikmesriikide ja asjaomaste abisaaja-/partnerriikide järelevalvekohtumiste ajal. Selliseid kohtumisi korraldatakse praegu üksikjuhtumi-põhiselt ja lisaks kahepoolsete kokkulepete alusel kehtestatud komiteede koosolekutele; muid puudustest teatamise viise ei kasutata; · komisjoni järelevalvetegevus ei hõlma liikmesriikide meetmeid päritolureeglitele vastavuse tagamiseks, eriti kui väljastatakse päritolutõendeid, ja · ühine riskijuhtimissüsteem[14] ei sisalda päritolureeglite riskiprofiile. Nimetatud puuduste kumulatiivne mõju ajendab komisjoni kehtivat süsteemi veelgi paremaks muutma. 4. VASTUABINÕUD Selleks et kõrvaldada kehtiva süsteemi puudusi, on oluline keskenduda järgmistele eesmärkidele. 4.1 Andmekogumise tõhustamine ja rakendamistõrgete tuvastamine 4.1.1 Andmete kogumine ja analüüsimine Järelevalveks vajalikku teavet peaks täiendama integreeritud statistika andmebaasist, COMEXTist, COMTRADE’ist ja TARICist pärit andmed, samuti liikmesriikidelt saadav teave. Esimese sammuna tuleks komisjonil läbi viia üldise soodustuste süsteemi 89 abisaajariigis olemasolevate andmete üldine hindamine, keskendudes kaubavoogudest tulenevatele võimalikele riskidele ja tollimaksumäärade erinevustele ning võttes arvesse liikmesriikide esitatud teavet. Hiljem võib hinnata teavet muude abisaaja-/partnerriikide kohta. 4.1.2 Riikide valimine edasiseks järelevalveks Oma hinnangu põhjal valib komisjon põhjalikuks järelevalveks piiratud arvu abisaaja-/partnerriike. Partnerriikide puhul, mille sooduskorras puuduvad selgesõnalised järelevalvega seotud sätted, tuleb partnerriigil selgesõnaliselt anda nõusolek selliseks järelevalveks. Alates 2014. aastast esitab komisjon iga-aastase järelevalvekava, milles keskendutakse nendele riikidele ja toodetele, mille korral peetakse kasulikuks põhjalikumat kontrolli koos teatud paindlikkusega lühiajaliste vajaduste ja riskide arvessevõtmiseks. 4.1.3 Küsimustikud Komisjon saadab valitud riikidesse üksikasjalikud küsimustikud päritolureeglite praktilise haldamise ja sooduspäritolutõendite väljastamise kohta. Küsimusi kohandatakse vastavalt konkreetsetele asjaoludele ja toimingutele, eriti pärast registreeritud eksportijate süsteemi käivitamist. Vastuseid hinnatakse ja kasutatakse järelevalvekohtumiste ja kontrollkäikude ettevalmistamisel. 4.2 Parandusmeetmete võtmine 4.2.1 Järelevalvekohtumised, kontrollkäigud ja ühis- või koostöökomiteed Pärast andmete (vt punkt 4.1.1) ja küsimustiku vastuste (vt punkt 4.1.3) hindamist otsustab komisjon iga juhtumi puhul eraldi, kas viia läbi: · järelevalvekohtumised, · kontrollkäigud asjaomasesse riiki või · ühis- või koostöökomitee arutelud, et tegeleda sooduspäritolureeglite nõuetekohase kohaldamise probleemidega ja esitada üksikasjalikud selgitused teadlikkuse tõstmiseks ja juhiste andmiseks. Iga juhtumi puhul koostab komisjon üksikasjaliku aruande, mis esitatakse abisaaja-/partnerriigile ja mille järelduste põhjal koostatakse järgmise aasta seirekava. 4.2.2 Parandus- ja kaitsemehhanismide kasutamine Sõltuvalt tõhustatud järelevalvemenetluse (vt punkt 4.2.1) tulemustest peaks komisjon tegema otsuse võetavate meetmete kohta – võimalusel koostöös abisaaja-/partnerriigiga – tuvastatud riskidega tegelemiseks. Meetmed võivad olla järgmised: · vastutavatele ametnikele suunatud täiendkoolituste või tehnilise abi korraldamine; · importijatele suunatud teatiste väljastamine (vt punkt 2.3.3) või · soodustuste ajutine peatamine või tühistamine, kui kõnealuses sooduskorras on selline vastuabinõu ette nähtud. 4.2.3 Riskiprofiilid Lisaks hindab komisjon, kas päritolu ühised riskiprofiilid tuleks välja töötada ja neid rakendada, ning kui jah, siis millises vormis. Jätkatakse tööd, et luua ja uuendada tõhusaid auditeerimise[15] ja järelkontrolli ühisstandardeid kontrollistandardi projekti ja tolliauditi juhendi ühtlustamise abil. 4.2.4 Liikmesriikide tegevuse järelevalve ELi tollialaste õigusaktide nõuetekohase ja ühtse kohaldamise vajadus ei ole piiratud omavahenditega seotud sätetega, vaid on seotud tolliõiguse kõigi aspektidega. Usalduse saavutamiseks liidu suhetes abisaaja-/partnerriikidega peaks komisjon kontrollima ka liikmesriikide kehtestatud päritolutõendite väljastamise kordasid. See on eriti oluline, kui tegemist on sooduspäritolu jälgitavuse tagamisega kumulatsiooni eesmärgil. Liikmesriigist väljaviidavat kaupa võib kasutada toodete valmistamiseks abisaaja-/partnerriigis, kust need seejärel kumulatsioonikorra alusel tagasi tuuakse. Komisjon saadab kõikidesse liikmesriikidesse küsimustikud päritolureeglite praktilise haldamise ja sooduspäritolutõendite väljastamise kohta. Komisjon otsustab vastuste ja muu olemasoleva teabe põhjal asjakohaste meetmete võtmise. 4.2.5 Tolliseadustiku rakendussätete,[16] autonoomse korra ja kahepoolsete sooduslepingute muutmine Hinnates üldise soodustuste süsteemi määruse kohast sooduskohtlemise ajutist peatamist või tühistamist, tuleks komisjonil kaaluda, kas kõnealuseid meetmeid saab teatud tingimustel kohaldada ainult konkreetsete CN-rubriikide suhtes. Selline võimalus on sätestatud üldise soodustuste süsteemi määruse artiklites 15, 19 ja 21. Võrreldes ühest või mitmest abisaajariigist sooduskorra alusel toimuva impordiga, võib konkreetsete CN-rubriikide peatamine või tühistamine olla tõhusam ja tulemuslikum probleemsetele valdkondadele suunatud vahend juhul, kui need on eranditult seotud teatavate CN-rubriikidega. Samuti võiks mõelda sellele, kas järelevalve õigusraamistiku võiks kehtestada teistes autonoomsetes süsteemides või pidada kahepoolse sooduskorra raames sellel teemal läbirääkimisi. Viimasel juhul tuleb lähenemisviisi hoolikalt täiendavalt hinnata. Lisaks peaks komisjon üksikasjalikumalt hindama, kuidas saaks erinevatesse sooduskordadesse lisada regulaarse aruandluse süsteemi sooduspäritolu haldamise ja kontrolli kohta abisaajariikides (nagu on osutatud teatise KOM(2005) 100 punktis 3.2.1). 4.3 Vahendid ja järelmeetmed 4.3.1 Rahastamine Eespool osutatud järelevalvemeetmed aitavad kaasa mitmeaastase tegevusprogrammi „Toll 2020”[17] eesmärkide saavutamisele ja rahastamisettepanekud on järgmised: i) liikmesriikide ekspertide reisikulud kohtumistel ja järelevalvemissioonidel osalemiseks ja ii) arvutiprogrammide ja andmebaaside arendamine. Koolitustegevust abisaaja-/partnerriikides võib rahastada 2014.–2020. aasta ELi välisabi programmide raames[18]. 4.3.2 Aruandlus ja teabe jagamine Komisjon avaldab iga kalendriaasta lõpus aruande oma järelevalvetegevuse kohta. Samuti jagab komisjon kogutud asjakohast teavet liikmesriikidega. 5. KOKKUVÕTE Sooduskaubanduse korra toimimise parem järelevalve tuleks saavutada järgmiste meetmete abil: · abisaaja-/partnerriikide ja liikmesriikidega seotud regulaarne aruandlussüsteem, · tõhustatud andmekogumine ja · olemasoleva teabe analüüsimine ning selliste riikide ja toodete tuvastamine, mille puhul osutub vajalikuks täiendav järelevalve. Kõnealune järelevalve peaks sel juhul toimuma järgmiste vahenditega: · asjaomaste riikidega suhtlemine; · küsimustike täitmine ja · vajadusel järelevalvekohtumised või kontrollkäigud. Eespool kirjeldatud meetmete tulemuse põhjal hindab komisjon vajadust võtta täiendavaid meetmeid. Tegevuskava tuleks hakata rakendama kohe pärast käesoleva teatise vastuvõtmist. Komisjon kutsub nõukogu üles täielikult toetama käesoleva teatisega ettenähtud meetmeid. [1] Autonoomsetest kaubandusmeetmetest kasu saavaid riike nimetatakse edaspidi „abisaajariikideks” ja nende suhtes, kellega EL on sõlminud kahepoolsed sooduskokkulepped, kehtib mõiste „partnerriigid”. [2] Eriolukorra põhjustavad asjaolud, mille puhul asjaomast isikut ei saa süüdistada pettuses või ilmses hooletuses. [3] Töökond loodi maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi struktuuriskeemi muutmise teel 2013. aasta septembris. [4] Praegu komisjoni määruse (EMÜ) nr 2454/93 (tolliseadusliku rakendussätted), mida on muudetud määrusega (EL) nr 1063/2010, artikkel 97k ja alates 1. jaanuarist 2017 artiklid 68 ja 69. [5] Nõukogu otsus nr 2001/822/EÜ, 27. november 2001, ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Ühendusega (EÜT L 314, 30.11.2001). [6] Ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsuse VI lisa artikkel 51 (COM(2012) 362 (final), 16.7.2012). [7] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1528/2007. [8] Viimase eest vastutab Euroopa Pettustevastane Amet. [9] St, et toode/tooted on tõepoolest pärit piirkonnast või riigist, mille suhtes on antud soodustus. [10] Määruse (EL) nr 978/2012 artikkel 21 (ELT L 303, 31.10.2012). [11] Ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsuse ettepaneku artikkel 46 (COM(2012) 362 (final), 16.7.2012). [12] Vt teatis 2012/C 332/01 (ELT C 332, 30.10.2012, lk 1). [13] Vt tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkt b. [14] Euroopa Komisjon võttis 8. jaanuaril 2013. aastal vastu teatise tolli riskijuhtimise ja tarneahela turvalisuse kohta (COM/2012/793). Selles nähakse ette strateegia, mis võimaldab tollil käsitleda paremini rahvusvahelistes tarneahelates kaubeldavate kaupadega seotud riske. [15] Tollikontrolli peetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1294/2013 (millega luuakse Euroopa Liidu tollialane tegevusprogramm aastateks 2014–2020 („Toll 2020”) ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 624/2007/EÜ) artikli 5 lõike 2 punkti b alusel prioriteediks. [16] Määrus (EMÜ) nr 2454/93. [17] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1294/2013, millega luuakse Euroopa Liidu tollialane tegevusprogramm aastateks 2014–2020 („Toll 2020”) ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 624/2007/EÜ. [18] Arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa Arengufond (2014–2020), Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend, Pan-Aafrika rahastamisvahend. Seadusandlikud ettepanekud nimetatud meetmete rahastamise kohta on veel ettevalmistamisel.