Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

(2020/C 208/07)

Euroopa Komisjon on kõnealuse väikese muudatuse heaks kiitnud kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõike 2 kolmanda lõiguga.

Väikese muudatuse heakskiitmise taotlusega saab tutvuda Euroopa Komisjoni andmebaasis eAmbrosia.

KOONDDOKUMENT

„Aceite Monterrubio“

ELi nr: PDO-ES-0198-AM01 – 15.10.2019

KPN (X) KGT ()

1. Nimi

„Aceite Monterrubio“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Esimese külmpressi oliivõli, mis on saadud peamiselt oliivipuu (Olea Europea L.) viljadest. Peamised sordid on ’Cornezuelo’ ja ’Picual’, mida on õlis vähemalt 90 %, ülejäänu osa moodustavad sordid ’Mollar’,’Corniche’,’Pico-Limón’,’Morilla’ ja ’Cornicabra’.

Esimese külmpressi oliivõlil „Aceite Monterrubio“ on järgmised füüsikalised, keemilised ja organoleptilised omadused.

— Maksimaalne happesus on 0,5°.

— Niiskusesisaldus ei ületa 0,1 %.

— Lisandite hulk ei ületa 0,1 %.

— Ultraviolettkiirguse absorptsioon (K270) on väiksem kui 0,20.

— Peroksiidarv: väiksem kui 20.

— Värvus on rohekaskollane.

— Õli on väga stabiilne.

— Maitse on puuviljaline, aromaatne, mandlinüansiga ning kergelt mõrkjas ja terav.

Sort ’Cornezuelo’ annab õlile puuviljalise, aromaatse ja mandlinüansiga maitse, samas kui toote suur stabiilsus ning kergelt mõrkjas ja terav maitse tulenevad sordist ’Picual’.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Nii oliivide tootmisetapp (oliivide kasvatamine ja koristamine) kui ka kaitstud päritolunimetusega õli valmistamisetapp peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Tootjad võivad kaitstud päritolunimetusega hõlmatud esimese külmpressi oliivõli vedada ja väljastada ainult kehtivate liidu ja riigisiseste õigusaktidega lubatud pakenditüüpides.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Pakendatud õli märgisel, lisamärgisel ja pitseritel peab olema selgesti näha päritolunimetus „Aceite Monterrubio“ ja kehtivates õigusaktides määratletud teave. Märgisel peab olema selgelt osutatud toote päritolu.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Tootmise ja pakendamise geograafiline piirkond asub Extremadura autonoomses piirkonnas Badajozi provintsi idaosas. See koosneb järgmistest kommuunidest: Benquerencia de la Serena (ja selle külad), Cabeza del Buey, Capilla, Castuera, Esparragosa de la Serena, Garlitos, Higuera de la Serena, Malpartida de la Serena, Monterrubio de la Serena, Peraleda del Zaucejo, Peñalsordo, Quintana de la Serena, Sancti-Espíritu, Valle de la Serena, Zalamea de la Serena ja Zarza.

Toote valmistamine ja pakendamine peavad toimuma tootmispiirkonnas.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

1. Ajalooline seos

La Serena on Badajozi provintsi idaosas asuv omavalitsusüksus. Seda nime on juba sajandeid seostatud riigi ühe vanima asutuse, lambakasvatajate gildiga La Mesta.

Sajandeid suurte valdustena aadlike käes olnud maa jagamine mõjutas oluliselt piirkonna oliivisalude tekkimist. Maa jagati eri külade elanike vahel, kes istutasid oliivipuid nii suurtele kui ka väikestele maa-aladele.

Esimene kirjalik teade oliivisaludest selles tootmispiirkonnas on pärit 1791. aastast, mil Antonio Agúndez Fernández kirjeldas oma teoses „Viajes de La Serena“ („Reisid La Serenas“) Monterrubio de La Serenale viidates metsikute oliivipuude rohkusele, mis võimaldas oliivipuid pookida.

Praegu on oliivikasvatus nii pindala kui ka tootlikkuse poolest teraviljade järel tähtsuselt teisel kohal. Oliivisalud katavad ligikaudu 18 000 ha, mis tähendab, et mõnes omavalitsusüksuses on oliivipuud tõeline monokultuur.

2. Looduslik seos

Selliste eri tegurite koosmõju nagu piirkonna eriline pinnas ja ilmastikutingimused, põllukultuuri ja looduse täiuslik harmoonia, piirkonna rahvastiku struktuur, märkimisväärne sotsiaal-majanduslik areng ning sügavalt juurdunud oliivikasvatuskultuur on teinud KPNiga „Aceite Monterrubio“ hõlmatud piirkonnas võimalikuks sellise erilise esimese külmpressi oliiviõli tootmise, mida hindavad ühtmoodi nii kriitikud kui ka tarbijad.

Mõjuala ja KPNiga „Aceite Monterrubio“ toote geograafiline piirkond jääb Alam-Extremadura idaossa Sierra Morena mäeaheliku jalamile. Tegemist on ebatasase pinnamoe ja madalate küngaste piirkonnaga. Oliivisalud sulanduvad iilekstammemetsade ja teraviljakasvatusettevõtete sekka, kusjuures märkimisväärne osa madalast võsast kasvab mäeahelikel. Maastik on tüüpiline vahemerelisele lähistroopilisele piirkonnale, kus talved on pehmed, suved kuumad ja kuivad ning kus sademete vähesus takistab maa kasutamist muul põllumajanduslikul viisil.

Järgmiseks kirjeldatakse üksikasjalikumalt piirkonna omadusi, tänu millele on oliivõli „Aceite Monterrubio“ piirkonnale iseloomulik ja pärismaine toode.

a) Pinnamood

Eristada saab kahte tasandit:

1) peneplaan kõrgusel 300–500 meetrit;

2) mäeahelikud kõrgusega 600–800 meetrit.

Teravilja, oliive ja viinamarju kasvatatakse orgude põhjas. Mäenõlvadel asuvad iilekstammede ja suurte oliivisaludega karjamaad, suuremal kõrgusel ja mäetippudes võib leida puhmastikke, pinnases on vääriskive ja kvartsiite.

Lisaks on piirkonnas kaks suurt maa-ala, mis on maastiku poolest kergesti äratuntavad: põhjapoolsed alad, kus ei ole puid, ja lõunapoolsed alad, kus kasvavad tammepuud, oliivisalud, viinamarjaistandused jne.

b) Pinnas

Tootmispiirkonnas esineb palju erinevaid muldasid. Üldiselt kasvavad oliivisalud saviliivmuldadel, kuid viimastel aastatel on hakatud neid kasvatama ka kergematel muldadel, nagu liivakal saviliival. Mulla pH varieerub happelisest kergelt happeliseni. Pinnase paksus on samuti erinev. Teatavates kohtades paistab kiltkivi, teistes kohtades on pinnas suhteliselt paks, ulatudes enam kui 50 sentimeetri sügavusele, ning hoiab hästi niiskust.

c) Kliima

Piirkonnas on Vahemere kliima teatavate mandrilise kliima nüanssidega, kuigi neid leevendab mõnevõrra Atlandi ookeani suhteline lähedus. Üldiselt on piirkonnas lühikesed, pehmed talved ja pikad, kuumad suved. Sademete hulk on keskmiselt umbes 500 mm aastas, saavutades haripunkti talvel, kuigi suuremas osas piirkonnast on sademete hulk suhteliselt väike. Sügisel ja kevadel sajab suhteliselt vähe. Kuid samas esineb just sügisel ja kevadel korrapäraselt tugevaid vihmasadusid. Maksimaalne õhutemperatuur on sama kui minimaalne sademete hulk. Aasta keskmine õhutemperatuur jääb vahemikku 16–18 °C, kusjuures madalamates piirkondades on temperatuur kõrgeim. Suvel võib õhutemperatuur olla üle 40 °C.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

http://www.juntaex.es/filescms/con03/uploaded_files/SectoresTematicos/Agroalimentario/Denominacionesdeorigen/PropPliegoCondDOPAceiteMonterrubio_ModMen._030220.pdf

(1) ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.