[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 3.8.2009

KOM(2009) 416 lõplik

KOMISJONI ARUANNE teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist käsitleva määruse (EMÜ) nr 3820/85 rakendamise kohta ajavahemikul 2005–2006

(komisjoni 24. aruanne autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide rakendamise kohta) {SEC(2009)1100}

KOMISJONI ARUANNE teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist käsitleva määruse (EMÜ) nr 3820/85 rakendamise kohta ajavahemikul 2005–2006

(komisjoni 24. aruanne autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide rakendamise kohta)

KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

Käesolevas komisjoni aruandes käsitletakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3820/85[1] (teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta) rakendamist. Määrusega nähakse ette elukutseliste juhtide maksimaalne sõiduaeg ning minimaalsed vahe- ja puhkeajad, samuti kontrollimenetlused. Määruse juurde kuuluva direktiivi 88/599/EMÜ[2] kohaselt, milles käsitletakse standardseid kontrolliprotseduure, on liikmesriigid kohustatud tagama, et veoautode ja busside elukutseliste juhtide tööpäevadest kontrollitakse vähemalt 1 % kas transpordiettevõtjate territooriumil või teedel.

Hoolimata aruandekohustusest on teatavad liikmesriigid oma andmete esitamisega tõsiselt hiljaks jäänud. Selleks et järgmise aruande avaldamine ei hilineks, on väga oluline, et liikmesriikide aruanded aastate 2007–2008 kohta jõuaksid komisjoni hiljemalt 30. septembriks 2009. Kõnealused aruanded peavad sisaldama ka teavet autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korraldust käsitleva direktiivi 2002/15/EÜ[3] (tööajadirektiivi) rakendamise kohta kooskõlas selle artikli 13 lõikega 1. See võimaldab komisjonil koostada üksikasjaliku aruande, mis hõlmab kogu asjakohast teavet sotsiaalnormide rakendamise kohta autovedude puhul.

Austria, Hispaania, Itaalia ja Prantsusmaa puhul kontrollitud tööpäevade üldarv aruandeperioodi jooksul suurenes. Keskmine kontrollitud tööpäevade (nii kodanikest kui ka mittekodanikest juhtide puhul) arv jäi ajavahemikul 2005–2006 enam-vähem muutumatuks ning oli 2,4 miljonit, kusjuures eelmise aruandeperioodi kontrollitud tööpäevade keskmine arv oli 2,3 miljonit.

Kõik liikmesriigid peale Eesti, Iirimaa, Küprose, Madalmaade, Portugali ja Rootsi ületasid kontrollitavate tööpäevade 1 %-list nõutavat sihtmäära, kusjuures Austrias, Hispaanias, Itaalias, Poolas, Prantsusmaal ja Saksamaal kontrolliti rohkem kui 2 % tööpäevadest, mis muudetakse kohustuslikuks määraks 1. jaanuaril 2008. Ka Šveits on sihtmäära ületanud.

ELi territooriumil tuvastatud ja komisjonile teatatud rikkumiste üldarv vähenes veidi, kuigi mõnes liikmesriigis see näitaja suurenes. Võrreldes eelmise aruandeperioodiga vähenes vahe- ja puhkeaegadega, samuti sõiduajaga seotud rikkumiste arv, samas suurenes sõiduplaanide ja töögraafikutega seotud rikkumiste arv. Kõige sagedasemad olid määruse artikliga 7 (vaheajad) seotud rikkumised – kokku tuvastati 425 195 rikkumist. Eelmisel aruandeperioodil oli kõige rohkem määruse artikliga 8 (puhkeajad) seotud rikkumisi (435 849).

Kõnealuse aruandeperioodi jooksul ei olnud veel võimalik hinnata mõjusid, mida avaldavad uus sõiduaegasid ja puhkeperioode käsitlev määrus (EÜ) nr 561/2006,[4] mis jõustus 11. aprillil 2007, ja selle rakendusdirektiiv 2006/22/EÜ,[5] mis käsitleb määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi ning jõustus 1. mail 2006. Tõenäoliselt muudavad uued eeskirjad sotsiaalõigusnormide jõustamise siiski lihtsamaks. Nendega nähakse ette riskihindamisel põhinev sihipärane lähenemisviis, tugevdatakse liikmesriikide koostööd ning antakse komisjonile rakendusvolitused, eelkõige seoses teedel ja ettevõtjate valdustes korraldatavate kontrollide miinimumstandarditega ja kontrolle teostavate üksuste standardvarustusega ning rikkumisteks loetavate asjaolude nimistuga. Volitusi kasutatakse koostöös regulatiivkomiteega. Täiendatud sotsiaalnormide tõhusale ja ühtlustatud rakendamisele tuleb edaspidi pöörata kõrgendatud tähelepanu.

1. SISSEJUHATUS

Käesolev kaheaastast ajavahemikku (2005–2006) hõlmav aruanne põhineb liikmesriikidelt saadud teabel, mis esitati kooskõlas komisjoni 22. veebruari 1993. aasta otsusega[6] kehtestatud standardvormis.

Aruanded olid enamikus täielikud, aga puudusi esines seoses kvaliteediga. Näiteks Kreeka ei esitanud andmeid rikkumiste kohta. Mõni liikmesriik, nagu Sloveenia ja Tšehhi Vabariik, esitas aruande üksnes aruandeperioodi teatavate perioodide kohta. Mõne aruande puhul oli kõrvale kaldutud aruandlusvormist, kuna ei eristatud kontrollitavate juhtide kolme eri rühma (kodanikest juhid, teistest liikmesriikidest pärit juhid, kolmandatest riikidest pärit juhid).

Ajavahemiku 2005–2006 kohta pidid aruande esitama ka 2004. aastal liitunud liikmesriigid, kelle jaoks oli see esimene kord aruanne esitada. Rumeenia ja Bulgaaria said Euroopa Liidu liikmeks 1. jaanuaril 2007 ega pidanud seega aruannet esitama. Rumeenia esitas siiski täieliku aruande kogu perioodi kohta.

Komisjonile esitas andmed ka Šveits.

2. KOONDTABELID

2.1. Kontrollid: kokkuvõte

Allolevas tabelis on esitatud aruandeperioodil (1. jaanuar 2005–31. detsember 2006) tegelikult kontrollitud tööpäevade arv kontrollitavate tööpäevade miinimumarvust.

- a - | - b - | - c - | - d - | - e - |

Liikmesriik | Kontrollitavate tööpäevade miinimumarv | Kontrollitud tööpäevade arv (kodanikud) | Kontrollitud tööpäevade arv (mittekodanikud) | Kontrollitud tööpäevade üldarv | Kontrollitud tööpäevade arv kontrollitavate tööpäevade miinimumarvust (d/a) |

Austria | 470 736 | 875 914 | 510 678 | 1 386 592 | 2,95 |

Belgia | 726 000 | 965 414 | 152 065 | 1 117 479 | 1,54 |

Küpros | 77 589 | 4738 | 4738 | 0,06 |

Tšehhi Vabariik[7] | 265 491 | 1 159 843 | 219 308 | 1 379 151 | (5,19) |

Taani | 220 000 | 284 455 | 27 985 | 312 440 | 1,42 |

Eesti | 61 160 | 37 189 | 2290 | 39 479 | 0,65 |

Soome | 334 000 | 379 920 | 79 033 | 458 953 | 1,37 |

Prantsusmaa[8] | 2 505 000 | 8 958 405 | 2 073 646 | 11 032 051 | 4,4 |

Saksamaa | 5 717 462 | 7 571 798 | 5 586 304 | 13 158 102 | 2,3 |

Kreeka | 6402 | 29 646 | 917 | 30 563 | (4,77) |

Ungari | 560 000 | 639 530 | 132 494 | 772 024 | 1,37 |

Iirimaa | 904 700 | 632 710 | 89 | 632 799 | 0,70 |

Itaalia | 3 268 176 | 7 441 167 | 934 095 | 8 375 262 | 2,56 |

Läti | 305 662 | 485 697 | 73 915 | 559 612 | 1,83 |

Leedu | 251 660 | 237 567 | 78 807 | 316 374 | 1,26 |

Luksemburg | 51 201 | 72 091 | 15 923 | 88 014 | 1,72 |

Malta | 103 | 1001 | 65 | 1066 | (10,34) |

Madalmaad | 595 405 | 471 571 | 59 831 | 531 402 | 0,89 |

Poola | 1 286 126 | 5 063 096 | 3 479 674 | 8 542 770 | 6,64 |

Portugal | 585 077[9] | 99 613 | 518 | 100 131 | 0,17 |

Rumeenia | 410 106 | 428 043 | 72 680 | 500 723 | 1,22 |

Slovakkia | 164 027 | 202 278 | 1519 | 203 797 | 1,24 |

Sloveenia7 | 80 000 | 81 059 | (1,01) |

Hispaania | 1 912 819 | 4 138 122 | 438 912 | 4 577 034 | 2,39 |

Rootsi | 528 000 | 414 891 | 96 227 | 511 118 | 0,97 |

Ühendkuningriik | 2 254 506 | 3 157 534 | 484 546 | 3 642 080 | 1,62 |

Šveits | 412 040 | 1 646 858 | 331 930 | 1 978 788 | 4,80 |

Tabelist nähtub, et enamik liikmesriike saavutas kontrollitavate tööpäevade 1 %-lise sihtmäära. Erandid on Eesti (0,65 %), Iirimaa (0,70 %), Küpros (0,06 %), Madalmaad (0,89 %), Portugal (0,17 %) ja Rootsi (0,97 %).

Sloveenia aruanne hõlmab üksnes 2006. aastat ning kontrollitud tööpäevadega seoses ei eristatud kodanikest ja mittekodanikest juhte. Seetõttu ei saa nende rühmade kontrollide tasakaalustatuse kohta järeldusi teha.

Arvandmetest selgub, et teatavat osa andmetest ei ole aruannetes kajastatud järjekindlalt. Näiteks Kreeka puhul ei ole tõenäoline, et teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist käsitleva määrusega (EMÜ) nr 3820/85 on hõlmatud ainult 1345 sõidukit, pidades silmas, et Kreeka on autovedude turule pääsu käsitleva määruse (EMÜ) nr 881/92[10] alusel esitanud andmed 3997 ühenduse lubade tõestatud koopia kohta.

Sama kehtib Malta puhul, kus ühenduse lubade tõestatud koopiate arv ületab määrusega hõlmatud sõidukite arvu samas ulatuses, nii et kontrollitavate tööpäevade miinimumarv on ainult 103.

Tšehhi Vabariigi puhul on teatatud palju suuremast tehtud kontrollide arvust kui teiste võrreldavate näitajatega riikide, näiteks Austria või Ungari kahe aasta kohta esitatud arvud, kuigi Tšehhi Vabariigi aruanne hõlmab ainult 2006. aastat. Kuni neid arvandmeid ei ole kinnitatud, ei võeta aritmeetiliselt arvutatud tulemuslikkuse suhtarvu edaspidi arvesse.

Ühte ajavahemiku 2004–2005 kohta esitatud aruannet ei saanud arvesse võtta, kuna ei olnud võimalik selgelt kindlaks teha, millised kontrollid tehti 2004. aastal (ega kuulu seega kõnealusesse aruandeperioodi), ning kuna selles puudusid arvutused tehtavate kontrollide miinimumarvu kohta.

Kõigis neis aruannetes pannakse suhtarv sulgudesse ning seda ei võeta arvesse.

2.2. Rikkumised: kokkuvõte

Registreeritud rikkumiste arv: määruse (EMÜ) nr 3820/85 artiklid 6, 7, 8 ja 14

Ülevaade liikmesriikide kaupa

Liikmesriik | Reisijatevedu | Kaubavedu | Kokku |

Kodanikud | ELi riigid | Kolmandad riigid | Mittekodanikud kokku | Kodanikud | ELi riigid | Kolmandad riigid | Mittekodanikud kokku |

Austria | 1425 | 1305 | 835 | 2 140 | 28 249 | 13 351 | 4309 | 17 660 | 49 474 |

Belgia[11] | 254 | 252 | 19 | 271 | 2099 | 6643 | 561 | 7204 | 9828 |

Küpros | 248 | 337 | 585 |

Liikmesriik | Reisijatevedu | Kaubavedu | Kokku |

Kodanikud | ELi riigid | Kolmandad riigid | Mittekodanikud kokku | Kodanikud | ELi riigid | Kolmandad riigid | Mittekodanikud kokku |

Tšehhi Vabariik | 1005 | 88 | 13 | 101 | 5894 | 1779 | 256 | 2035 | 9035 |

Taani | 120 | 3279 | 3399 |

Eesti | 12 | 2 | 0 | 2 | 261 | 55 | 5 | 60 | 335 |

Soome | 921 | 0 | 0 | 0 | 11 548 | 18 | 23 | 41 | 12 510 |

Prantsusmaa[12] | 106 213 | 24 989 | 24 989 | 131 202 |

Saksamaa | 19 403 | 810 | 568 | 1378 | 631 815 | 45 832 | 7448 | 53 280 | 705 516 |

Kreeka[13] |

Ungari | 288 | 67 | 163 | 230 | 6795 | 2250 | 2679 | 4929 | 12 242 |

Iirimaa | 192 | 4 | 4 | 8495 | 37 | 37 | 8728 |

Itaalia | 10 090 | 1777 | 222 | 1999 | 66 626 | 4127 | 793 | 4920 | 83 635 |

Läti | 12 | 1 | 0 | 1 | 322 | 34 | 0 | 6 | 341 |

Leedu | 120 | 73 | 77 | 150 | 568 | 292 | 457 | 749 | 1587 |

Luksemburg | 12 | 0 | 0 | 0 | 68 | 99 | 0 | 99 | 179 |

Malta13 | 3 | 3 |

Madalmaad | 424 | 134 | 21 | 155 | 8311 | 2412 | 190 | 2602 | 11 492 |

Poola | 13 671 | 968 | 257 | 1225 | 47 536 | 25 557 | 7307 | 32 864 | 95 296 |

Portugal | 56 | 18 | 0 | 18 | 517 | 16 | 0 | 16 | 607 |

Rumeenia | 8842 | 0 | 400 | 400 | 30 286 | 0 | 2948 | 2948 | 42 476 |

Slovakkia | 2128 | 54 | 1 | 55 | 33 640 | 1506 | 202 | 1708 | 37 531 |

Sloveenia | 1006 |

Hispaania | 4913 | 448 | 493 | 941 | 73 007 | 5907 | 1566 | 7473 | 86 334 |

Rootsi | 818 | 104 | 11 | 115 | 3831 | 926 | 47 | 973 | 5737 |

Ühendkuningriik | 2777 | 201 | 16 | 217 | 29 142 | 15 664 | 1305 | 16 969 | 49 105 |

Šveits | 7592 | 7251 | 70 | 7321 | 14 913 |

Ülevaade rikkumiste liikide kaupa

Artikkel | Rikkumise liik | Rikkumiste arv |

6 | Sõiduaeg | 297 244 |

7 | Vaheajad | 425 195 |

8 | Puhkeajad | 241 365 |

14 | Sõiduplaan ja töögraafik | 52 951 |

Kokku | 1 016 755 |

Belgia aruandest ilmneb, et samas kui teedel kontrollitud kodanikest juhtide üldarv oli 35 761, kontrolliti mittekodanikest juhte Belgias 59 264 korral. Nii oli reisijateveo puhul kodanike ja mittekodanike rikkumiste arv peaaegu võrdne. Kaubaveo puhul ületas mittekodanikest juhtide sooritatud rikkumiste arv kodanikest juhtide sooritatud rikkumiste arvu enam kui kolmekordselt.

Sama käib ka Leedu kohta. Kuigi kodanikest juhte kontrolliti rohkem kui mittekodanikest juhte, on reisijateveoga seotud tuvastatud rikkumiste arv mõlema rühma puhul peaaegu sama. Kaubaveo puhul ületab aga mittekodanikest juhtide kontrollimisel tuvastatud rikkumiste arv märgatavalt asjaomast näitajat kodanikest juhtide puhul. Luksemburgis on teedel kontrollitud mittekodanikest juhtide üldarv enam kui kaks korda suurem kui kodanikest juhtide puhul.

Ka Sloveenias on teedel kontrollitud mittekodanikest juhtide üldarv oluliselt suurem kui kodanikest juhtide puhul.

Tšehhi Vabariigis on aga tuvastatud rikkumiste arv iseäranis madal, pidades eeskätt silmas aruandes osutatud kontrollitud tööpäevade erakordselt suurt arvu.

Pidades silmas seda, et kodanikke ja mittekodanikke kontrollitakse eraldi, tuleb meelde tuletada, et kontrolle tuleb teha kedagi diskrimineerimata.

3. LIIKMESRIIKIDE SUHTED JA KOOSTÖÖ

Standardseid kontrolliprotseduure käsitleva direktiivi 88/599/EMÜ artikli 5 lõike 1 kohaselt tuleb kooskõlastatud meetmeid rakendada vähemalt kaks korda aastas. Määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi käsitleva direktiivi 2006/22/EÜ artikli 5 alusel korraldatakse kooskõlastatud kontrolle alates 2007. aastast vähemalt kuus korda aastas.

Sellegipoolest on piiriülestes kontrollides osalemisest sõnaselgelt teatanud üksnes Austria. Neid kontrolle koordineeris organisatsioon Euro Contr ô le Route (ECR). Kooskõlastatud kontrolle korraldati koostöös Saksamaa föderaalse kaubaveoametiga (Bundesamt für Güterverkehr, BAG).

4. KOMMENTAARID JA JÄRELDUSED

4.1. Liikmesriikide ettepanekud

Liikmesriigid ei teinud oma aruannetes ettepanekuid.

4.2. Kommentaarid

Kuigi sõidu- ja puhkeaegasid käsitlevad sätted on olnud jõus juba ligi kolmkümmend aastat, esineb liikmesriikide vahel nende jõustamisega seoses siiski veel erinevusi. See takistab liiklusohutuse suurendamist, ausa konkurentsi edendamist ja sõidukijuhtide töötingimuste parandamist.

11. aprillil 2007 ning 1. mail 2006 jõustusid vastavalt sõiduaegasid ja puhkeperioode käsitleva määruse (EÜ) nr 561/2006 ning määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi käsitleva direktiivi 2006/22/EÜ õigusnormid. Kuna alates 2006. aasta maist peab kõigil uutel sõidukitel olema digitaalne sõidumeerik, on sõidu- ja puhkeaegade sätete täitmine oluliselt paranenud. See võib olla üks põhjusi, miks aruannetes teatatud rikkumiste arv on pisut vähenenud.

2006. ja 2007. aastal jõustunud sätete tulemusel oodatakse edasist paranemist.

4.2.1. Andmete esitamine

Kuna osa liikmesriike esitab oma teabe komisjonile liiga hilja, on töö aruande koostamise algetapis takistatud. Samuti tekitab andmete esitamine aruande standardvormist erinevas vormis või ebatäielike andmete esitamine lisatakistusi tervikliku võrdluse koostamisel riikide vahel.

Andmete täpsuse ja usaldusväärsusega seotud probleemid, mida on üksikasjalikumalt kirjeldatud punktides 2.1 ja 2.2, tuleb lahendada asjaomastel liikmesriikidel.

Liikmesriikidele tuletatakse meelde, et täieliku aruande esitamine standardvormis on määrusest (EMÜ) nr 3820/85 tulenev kohustus.

Uus aruandlusvorm võeti kasutusele sõidu- ja puhkeaegasid käsitlevate eeskirjade arenguga arvestamiseks. Uued komisjoni 22. septembri 2008. aasta otsusega[14] kehtestatud aruandlusnõuded põhinevad sõiduaegasid ja puhkeperioode käsitleval määrusel (EÜ) nr 561/2006 ja direktiivil 2006/22/EÜ, mis käsitleb määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi, ning hõlmavad eelkõige teavet liikmesriikides määruse (EÜ) nr 561/2006 artikli 13 lõike 1 alusel lubatud erandite kohta ning täpsemaid üksikasju sõidukite kontrollimise kohta. Ette on nähtud ka direktiivi 2002/15/EÜ rakendamise aruannete vorm.

4.2.2. Kontrollid

Enamikus liikmesriikides kontrollide arv võrreldes eelmise aruandeperioodiga ei muutunud.

Austria, Hispaania, Itaalia ja Prantsusmaa suurendasid kontrollide arvu, samas kui Luksemburg ja Saksamaa teatasid ligikaudu 3 %-lisest vähenemisest. Eelmisel aruandeperioodil kontrolliti Saksamaal 5,06 % kõikidest tööpäevadest, käesoleval aruandeperioodil kontrolliti aga vaid 2,3 %. Luksemburgis vähenes kontrollitud tööpäevade määr 4 %-lt ajavahemikus 2003–2004 1,72 %-le käesoleval aruandeperioodil. Luksemburg ei esitanud oma aruandes selle kohta mingit selgitust, Saksamaa aga teatas, et määrusega (EMÜ) nr 3820/85 hõlmatud sõidukite ja seega ka kontrollide miinimumarv on võrreldes eelmise aruandeperioodiga peaaegu kahekordistunud.

Peaaegu kõik liikmesriigid saavutasid kontrollitud tööpäevade 1 %-lise põhistandardi ning Austria, Hispaania, Itaalia, Poola, Prantsusmaa ja Saksamaa ületasid 2 % piiri.

Mitu liikmesriiki kontrollitavate tööpäevade miinimumarvuga seotud õigusnorme siiski ei täitnud.

Kõige vähem kontrolle tehti Küprosel (0,06 %), Portugalis (0,17 %), Eestis (0,65 %), Iirimaal (0,70 %), Madalamaades (0,89 %) ja Rootsis (0,97 %). Pidades silmas eelmist aruandeperioodi, soovitatakse neil liikmesriikidel olukorda kiiresti parandada. Portugalil ja Rootsil jäi nõutav miinimummäär täitmata juba teist korda järjest (2003–2004: vastavalt 0,21 % ja 0,98 %). Madalmaad, kus eelmisel aruandeperioodil 1 %-line sihtmäär täideti, teatasid seekord olulisest langusest. Pidades silmas osutatud riikide kehva tulemust, on neil tõenäoliselt tõsiseid raskusi 2 %-lise sihtmäära täitmisega, mida kohaldatakse 1. jaanuarist 2008, nagu on ette nähtud direktiiviga 2006/22/EÜ, mis käsitleb määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi.

4.2.3. Rikkumised

Kokkuvõtteks võib öelda, et tuvastatud rikkumiste üldarv on vähenenud, vaatamata sellele, et esimest korda esitasid oma aruande uued liikmesriigid[15].

Analüüsitud andmed näitavad, et tuvastatud rikkumiste arv on suurenenud järgmistes liikmesriikides: Austria, Hispaania, Madalmaad ja Ühendkuningriik. Kuigi näiteks Austrias ja Ühendkuningriigis suurenes ka kontrollide üldarv, siis Madalmaades kontrollide üldarv hoopis vähenes. Hispaanias tuvastatud rikkumiste arv peaaegu et kahekordistus, samas kui kontrollitud tööpäevade üldarv suurenes ELis ja Šveitsis pisut vähem kui viiendiku võrra.

Enamik liikmesriike teatas tuvastatud rikkumiste vähenemisest ja ka tuvastatud rikkumiste üldarv vähenes veidi. Kui aruandeperioodi 2003–2004 kohta teatasid liikmesriigid kokku 1 185 395 rikkumisest, siis aruandeperioodil 2005–2006 on see arv 1 016 755 (Šveits teatas 14 913 rikkumisest), kuigi määruse (EMÜ) nr 3820/85 territoriaalne kohaldamisala kümne uue liikmesriigi liitumisega 2004. aastal suurenes. Võimalik, et kõnealuse suundumuse taga on digitaalsete sõidumeerikute kasutusele võtmise esimesed positiivsed mõjud, mis võimaldavad autovedude sektori sotsiaalõigusnorme paremini jõustada ja järgida.

2005. ja 2006. aasta jooksul tehtud edusamme on keeruline hinnata, sest paljud liikmesriigid ei saatnud eraldi aruandeid, kuna see ei ole kohustuslik.

Kõige sagedasemad olid vaheaegadega seotud rikkumised – need moodustasid 41,81 % tuvastatud rikkumistest. Eelmisel aruandeperioodil oli vaheaegadega seotud ainult 36,36 % tuvastatud rikkumistest. Aruandeperioodil 2003–2004 oli tuvastatud rikkumiste seas kõige suurem puhkeaegadega seotud rikkumiste osakaal (36,76 %).

Kontrollimisel rikkumise tuvastamise tõenäosus on kõige suurem Slovakkias (18,41), Rumeenias (8,48) ja Saksamaal (5,36), kusjuures tuvastamise tõenäosus on eriti väike Lätis (0,06), Leedus (0,5) ja Portugalis (0,61).

4.2.4. Nõukogu määruste nr 3820/85 ja 3821/85 tõlgendamine Euroopa Kohtu otsuste kaudu

Alates eelmisest aruandest on Euroopa Kohus teinud kolm määrusega (EMÜ) nr 3820/85 seotud otsust. Esimene otsus tehti 15. septembril 2005 kohtuasjas C-372/03 (Euroopa Ühenduste Komisjon v. Saksamaa Liitvabariik). Kohtu poole pöördumine oli seotud asjaoluga, et Saksamaa rikkus väidetavalt määruse nr 3820/85 artikli 5 lõike 1 punkti b, väljastades alla 18-aastastele isikutele C1 või C1 + E kategooria sõidukite juhilubasid.

Kohus nentis, et ei direktiivis 91/439/EMÜ juhilubade kohta ega ka määruses nr 3820/85 teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta ei ole sätestatud võimalust teha erandit C1 ja C1 + E kategooria sõidukite juhiloa väljaandmise vanuse alampiirist, mis on 18 aastat.

Teises kohtuasjas, C-93/05 (Teemu Hakala v. Oy L. Simons Transport Ab), mis käsitles määruse nr 3820/85 artiklit 10, otsustas kohus, et läbitud vahemaa pikkusel põhinev tasustamiskord on selle artikliga vastuolus, välja arvatud juhul, kui see kord ei ohusta oma laadi poolest liiklust. Liikmesriigi kohtu ülesanne on kõiki põhikohtuasja asjaolusid arvesse võttes kindlaks teha, kas tegemist on sellise juhtumiga.

Kohtuasjas C-128/04 (Raemdonck v. Raemdonck Janssens) otsustas kohus 17. märtsil 2005, et teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist käsitleva määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g esinevaid mõisteid „materjalid või seadmed” tuleb tõlgendada selliselt, et need ei viita üksnes „tööriistadele ja -vahenditele”, vaid hõlmavad samuti kõnealuse sõiduki juhi põhitegevuse hulka kuuluvate tööde teostamiseks vajalikke vahendeid nagu ehitusmaterjalid või kaablid. Selline tegevus, mis ei tohi artikli 13 lõike 1 punkti g tähenduses olla sõiduki juhtimine, peab olema juhi enda, mitte aga asjaomase ettevõtja põhitegevus.

4.2.5. Õigusaktide muudatused

11. aprillil 2007 jõustus uus, sõiduaegu ja puhkeperioode käsitlev määrus (EÜ) nr 561/2006, välja arvatud kõnealuse määruse digitaalset sõidumeerikut käsitlevad sätted, mis jõustusid juba varasemal kuupäeval – 1. mail 2006. Selles määruses selgitatakse ja ajakohastatakse 20 aastat vana õigusakti. Selle eesmärk on edendada liiklusohutust, juhtide töötingimusi ja ausat konkurentsi liikmesriikides.

Lisaks paranenud sotsiaalsetele ja ohutusalastele tingimustele tagatakse uute meetmetega kõnealuste eeskirjade range ja ühtlustatud jõustamine. Määrusega tugevdatakse sätteid tööandja vastutuse kohta ja valmistatakse ette ühtseid sanktsioone eeskirjade tõsiste rikkumiste suhtes.

Uus direktiiv 2006/22/EÜ, mis käsitleb määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 88/599/EMÜ, jõustus 1. mail 2006 ja selle ülevõtmise tähtaeg oli 1. aprill 2007. Uue direktiiviga tõstetakse kontrollitavate tööpäevade miinimummäära 1 %-lt elukutseliste sõidukijuhtide tööpäevade üldarvust järk-järgult 3 %-le 2010. aastaks. Seejuures tõstetakse teedel korraldatavate kontrollide minimaalne protsendimäär 15 %-lt 30 %-le ja ettevõtjate valdustes korraldatavate kontrollide protsendimäär 25 %-lt 50 %-le.

4.2.6. Järeldused

Kõnealuse aruandeperioodi jooksul täheldati rikkumiste arvu kerget vähenemist. Eelmise aruandeperioodi jooksul tuvastatud rikkumiste arv oli 1 185 395, aruandeperioodil 2005–2006 oli tuvastatud rikkumiste arv 1 016 755. Kas see on ka jätkuv suundumus, selgub järgmisest aruandest. Järgmises aruandes peaksid uute õigusnormide, eelkõige digitaalse sõidumeeriku positiivsed mõjud olema täies ulatuses hinnatavad.

Kõige murettekitavam valdkond on vaheaegadega seotud rikkumised – registreeriti 425 195 rikkumist, mis moodustab 41,81 % kõigist tuvastatud rikkumistest. Eelmise aruandeperioodi jooksul oli kõige problemaatilisem puhkeaegadest kinnipidamine.

Sõidu-, vahe- ja puhkeaegade normide tõhus rakendamine on ülimalt tähtis. Seepärast palub komisjon kõigil liikmesriikidel, kes veel ei täida uusi sätteid tihendatud kontrollide kohta, suurendada kontrollide arvu. Lisaks on kohustuslik suurendada kooskõlastatud kontrollide ning liikmesriikide teabe- ja töötajate vahetust edendavate koostööalgatuste arvu. Kõnealused meetmed aitavad kaasa täitetoimingute parandamisele ja tagavad määruse sätete ühtlustatud ja parema rakendamise.

Järgmine aruanne hõlmab ajavahemikku 2007–2008. See on esimene uue sõiduaegu ja puhkeperioode käsitleva määruse (EMÜ) nr 561/2006 alusel koostatav aruanne. Liikmesriigid peavad tagama, et aruanded oleks esitatud hiljemalt 30. septembriks 2009.

Kõik liikmesriigid ei saavutanud kontrollitud tööpäevade ettenähtud miinimummäära. Arvestades, et enamik liikmesriike, kes oma õiguslikku kohustust täitsid, kõnealuse sihtmäära hädavaevu ületasid, soovitab komisjon liikmesriikidel jõupingutusi suurendada, kuna 2010. aastaks on õigusnormidega nõutav kontrollide arv peaaegu et kolmekordistunud, moodustades 3 %.

Ausa konkurentsi, võrdsete sotsiaalstandardite ja liiklusohutuse tagamiseks on hädavajalik, et kõik liikmesriigid kontrollide arvuga seotud sätteid täidaksid.[pic][pic][pic]

[1] Nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85, 20. detsember 1985, teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta, EÜT L 370, 31.12.1985, lk 1.

[2] Nõukogu direktiiv 88/599/EMÜ, 23. november 1988, milles käsitletakse standardseid kontrolliprotseduure teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist käsitleva määruse (EMÜ) nr 3820/85 ja autovedudel kasutatavaid sõidumeerikuid käsitleva määruse (EMÜ) nr 3821/85 rakendamiseks, EÜT L 325, 29.11.1988, lk 55.

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/15/EÜ, 11. märts 2002, autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta, EÜT L 80, 23.3.2002, lk 35.

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 561/2006, 15. märts 2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85, ELT L 102, 11.4.2006, lk 1.

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/22/EÜ, 15. märts 2006, mis käsitleb nõukogu määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi seoses autovedudega seotud sotsiaalõigusnormidega ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 88/599/EMÜ, ELT L 102, 11.4.2006, lk 35.

[6] Komisjoni otsus, 22. veebruar 1993, millega koostatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3820/85 (teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta) artiklis 16 ettenähtud standardvorm, EÜT L 72, 25.3.1993, lk 33.

[7] Aruanne hõlmas üksnes 2006. aastat.

[8] Prantsusmaa ei erista kodanikest ja mittekodanikest juhte ega teiste liikmesriikide ja kolmandate riikide sõidukijuhte, vaid residentidest ja mitteresidentidest juhte. Tabelis on residentidest juhid esitatud kodanikest juhtide kategoorias ja mitteresidentidest juhid mittekodanikest juhtide kategoorias.

[9] Liikmesriik ei esitanud andmeid, seetõttu on arv võetud eelmisest aruandest.

[10] Nõukogu määrus (EMÜ) nr 881/92, 26. märts 1992, turulepääsu kohta sellise ühenduses toimuva kaupade autoveo puhul, mille algus- või lõpp-punkt asub liikmesriigi territooriumil või mis läbib ühe või mitme liikmesriigi territooriumi, EÜT L 95, 9.4.1992, lk 1.

[11] Eespool esitatud tabel ei hõlma politsei või sotsiaalinspektorite esitatud andmeid, kuna need ei olnud nõuetekohaselt liigitatud.

[12] Arvandmed on esitatud kauba- ja reisijateveo kohta.

[13] Liikmesriik ei esitanud andmeid.

[14] Komisjoni otsus, 22. september 2008, millega koostatakse määruse (EÜ) nr 561/2006 artikliga 17 ette nähtud standardvorm; K(2008) 5123 (lõplik).

[15] Enamik liikmesriike esitas piisavad andmed. Kreeka andmeid ei esitanud, nagu perioodi 2003–2004 puhulgi. Taani andmed mittekodanikest juhtide kohta ei olnud täielikud. Sloveenia puhul ei olnud selgelt eristatud kodanikest juhte, ELi liikmesriikide ja kolmandate riikide sõidukijuhte reisijate- ja kaubaveosektoris.