1.SISSEJUHATUS

2020. aasta detsembri kohtumisel märkis Euroopa Ülemkogu, et Türgi on tegutsenud ühepoolselt ja provokatiivselt ning teravdanud oma retoorikat Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Euroopa juhtide suhtes. Ülemkogu kinnitas taas Euroopa Liidu strateegilist huvi arendada Türgiga koostööl põhinevaid ja vastastikku kasulikke suhteid. Kohtumisel rõhutati, et ELi ja Türgi suhete positiivne tegevuskava on endiselt päevakorral, tingimusel et Türgi näitab üles valmisolekut edendada liidu ja selle liikmesriikidega tõelist partnerlust ning lahendada erimeelsused dialoogi teel ja kooskõlas rahvusvahelise õigusega. Samuti toonitas ülemkogu, et Euroopa Liit on jätkuvalt pühendunud enda ja oma liikmesriikide huvide kaitsmisele ning piirkondliku stabiilsuse säilitamisele.

Seoses sellega kutsus Euroopa Ülemkogu kõrget esindajat ja komisjoni üles esitama hiljemalt 2021. aasta märtsis toimuvaks Euroopa Ülemkogu kohtumiseks aruande, mis käsitleb ELi ja Türgi vaheliste poliitiliste, majandus- ja kaubandussuhete olukorda ning vahendeid ja võimalusi edasiliikumiseks, sealhulgas nõukogu 11. novembri 2019. aasta otsuse kohaldamisala laiendamiseks. Alljärgnev ühisteatis on koostatud vastusena sellele üleskutsele. See ei asenda ega mõjuta komisjoni järgmist laienemispaketti, sealhulgas Türgi riigiaruannet.

II. POLIITILISED SUHTED

ELi ja Türgi suhete poliitiline taust on viimastel aastatel järk-järgult halvenenud, mistõttu kahepoolsete suhete ja koostöö vahendid ja protsessid on soiku jäänud. Selle peapõhjuseks on olnud Türgi tegevus Vahemere idaosas, kuivõrd see seab otseselt kahtluse alla Küprose Vabariigi õigused oma merepiirkondades, samuti Türgi Kreeka vastu suunatud provokatiivsete meetmete järsk sagenemine, edusammude puudumine Küprose konflikti lahendamise protsessis, sellega seonduvad Türgi ähvardavad teod ja halvustav retoorika ning Türgi jõuline sekkumine enamikku ümbritseva piirkonna konfliktidesse viisil, mis on sageli olnud vastuolus ELi laiemate huvidega. Peale selle on Türgi riigisisene olukord eelkõige põhiõiguste ja majanduse juhtimise valdkonnas veelgi halvenenud ning see on mõjunud ilmselgelt halvasti Türgi ja ELi liikmesriikide suhetele ning ELi ja Türgi kahepoolsele tegevuskavale.

1. Vahemere idaosa

Viimaste aastate jooksul on pinged Vahemere idaosas suurenenud. Haripunkti jõudsid need 2020. aasta veebruari lõpus, kui Türgi, vastupidiselt ELi ja Türgi 2016. aasta märtsis tehtud avaldusele, julgustas igati rändajaid ja põgenikke otsima jõuliselt võimalusi ELi jõudmiseks. See põhjustas vägivallaolukordi Kreeka maismaa- ja merepiiridel. Suurema kriisi aitas ära hoida tugev diplomaatiline tegevus, sealhulgas Euroopa Ülemkogu eesistuja ning kõrge esindaja / asepresidendi visiit Ankarasse ning Euroopa Parlamendi presidendi, Euroopa Ülemkogu eesistuja ja Euroopa Komisjoni presidendi ühine visiit Kreeka piirile. Sellele järgnes märtsi alguses president Erdoğani vastuvisiit Brüsselisse.

Türgi ametiasutused jätkasid kogu aasta vältel puurimis- ja uurimislaevade loata kasutamist Küprose Vabariigi merealadel.

Türgi vaidlus Kreekaga merepiiri üle Egeuse merel ja Vahemere idaosas põhjustas endiselt palju pahameelt. Augustis ja oktoobris saatis Türgi Kreeka Kastellorizo saare juurde seismiliste uuringute laeva, mis teravdas pingeid sedavõrd, et need kaks NATO liitlast olid lähedal kokkupõrkele. Türgi tegevust saatis rohke vaenulik retoorika, mis seadis kahtluse alla nii Küprose Vabariigi kui ka Kreeka õigused. Puurimislaevu saatis nende toimingute ajal Türgi merevägi. Merel toimunud tegevus sisaldas sõjalisi manöövreid ja tõi kaasa vahejuhtumeid liikmesriikidega.

Pingeid Kreekaga suurendas veelgi 2019. aasta novembris Türgi ja Liibüa rahvusliku kokkuleppe valitsuse vahel sõlmitud Vahemere merealade jurisdiktsioonide piiritlemist käsitlev vastastikuse mõistmise memorandum. Memorandumis eiratakse Kreeka saarte õigusi asjaomastes piirkondades. Türgi provokatiivne tegevus Kreeka suhtes suurenes veelgi, millest andsid tunnistust Türgi ülelennud Kreeka asustatud piirkondadest, agressiivsed mereõppused ja neid saatev retoorika kogu aasta vältel. Kuigi Kreeka ja Türgi meretülid on kestnud pikka aega, katkestati nende lahendamiseks mõeldud dialoog 2016. aastal ning kogu 2020. aasta jooksul lahvatasid pidevalt uued pinged ja püsisid vanad, mis viis viimaks NATO dekonfliktimiskõneluste algatamiseni Kreeka ja Türgi vahel.

Euroopa Ülemkogu 2020. aasta detsembri kohtumisel, kus mõisteti hukka Türgi provokatiivne tegevus möödunud perioodil, rõhutati samal ajal ELi ja Türgi suhete olulisust ning pakuti välja võimalus heade suhete taastamiseks tingimusel, et Türgi lõpetab vaenuliku tegevuse. Samuti märgiti, et vastasel juhul kaalutakse muid võimalusi.

Aasta lõpu poole hakkas olukord muutuma. Türgi nõustus üldjoontes detsembris toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise järeldustega ning hakkas saatma signaale, et suhteid Euroopa Liidu ja selle liikmesriikidega peetakse oluliseks. Praeguseks on Türgi laevade konflikte põhjustanud tegevus lõpetatud ning jätkunud on märguanded valmisolekust taastada head suhted. Kujunenud on dialoogiks ja läbirääkimisteks soodne õhustik ning tehtud on esimesi samme, et taasalustada kaht suurt läbirääkimisprotsessi: Kreeka ja Türgi vaheliste ettevalmistavate kõneluste taasalustamine merendusküsimustes 25. jaanuaril ja dialoog Küprose konflikti lahendamise taaskäivitamiseks, mille jaoks on nüüd kavandatud mitteametlikud kõnelused (27.–29. aprillil Genfis).

Mandrilava ja majandusvööndi piiritlemiseks tuleks pidada dialoogi ja läbirääkimisi heas usus kooskõlas rahvusvahelise õigusega, sealhulgas ÜRO mereõiguse konventsiooniga, pöördudes vajaduse korral Rahvusvahelise Kohtu poole. Eespool toodut arvesse võttes on sihikindel pühendumine heanaaberlikele suhetele ja vaidluste rahumeelsele lahendamisele endiselt ülimalt oluline.

Kõrge esindaja on teinud pidevaid jõupingutusi, et luua piirkonnas kestlikku pingeleevendust soodustavat õhustikku. Türgi seismiliste uuringute laeva Oruç Reis tagasitõmbumine võimaldas 25. jaanuaril 2021 taasalustada mereuuringute teemalisi otsekõnelusi Kreeka ja Türgi vahel. Kõneluste viimane (62.) voor toimus 16. märtsil 2021 Ateenas paralleelselt poliitiliste konsultatsioonidega kõrgete ametnike tasandil (17. märtsil). Tõendamaks oma väljendatud kavatsuste siirust ja saavutamaks ulatuslikumat pingeleevendust kogu piirkonnas, peab Türgi näitama, et tema tegevus Vahemere idaosa probleemide lahendamisel on usaldusväärne ja tagasilöökideta. Hiljutised väiksemad vahejuhtumid tuletavad meelde, et pingete leevendamiseks tehtavad pingutused on alles ebakindlad ning vajavad tugevdamist.

2. Küprose konflikt

Küprose konflikti lahendamine on kesksel kohal Türgi suurtes erimeelsustes ELiga Vahemere idaosas. 2020. aasta jooksul ei olnud Küprose konflikti lahendamise protsessis edu loota enne Küprose türgi kogukonna valimisi sama aasta oktoobris ja novembris. Valimisolukord tõi kaasa polariseeriva retoorika ja provokatsioonide sagenemise ning sundis ELi jõuliselt reageerima, nagu nähtub nõukogu ja Euroopa Ülemkogu järeldustest.

Kõrge esindaja / asepresident on alates oma ametiaja algusest ning eelkõige oma külaskäikudel Küprosele 2020. aasta juunis ja 2021. aasta märtsis väljendanud täielikku toetust ÜRO peasekretärile tema püüdlustes kiiresti taasalustada Küprose konflikti lahendamiseks peetavaid kõnelusi. ÜRO peasekretäri büroo väsimatud jõupingutused jätkusid hoolimata ühepoolsest tegevusest Varosha taraga piiratud alal ning Türgi korduvatest avaldustest, mis seadsid otseselt kahtluse alla Küprose konflikti lahendamiseks kokkulepitud aluse, mis on esitatud asjakohastes ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonides, millest viimane on vastu võetud 29. jaanuaril 2021 (ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 2561). 2020. aasta novembris palusid nii EL kui ka ÜRO Türgil lõpetada ühepoolse tegevuse Varoshas (taraga piiratud rannikuala avamine).

Pärast 2017. aastal Crans Montanas toimunud rahukõnelusi jätkas ÜRO „koostööd Euroopa Liidu kui Küprose-teemalise konverentsi vaatlejaga“ ning EL pidas väga tihedat sidet 5+1 formaadi esindajatega. EL on pühendunud Küprose konflikti ja selle välisaspektide õiglasele, terviklikule ja püsivale lahendamisele ÜRO raamistikus kooskõlas asjakohaste ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega ning järgides ELi aluspõhimõtteid. Kahe kogukonna vahelistel kõnelustel on võtmeroll pingete vähendamisel Vahemere idaosas ning kokkuleppele jõudmisel. Pooled on vahetanud rea ettepanekuid usaldust suurendavate meetmete, sealhulgas süsivesinike kasutamisest saadava tulu jagamise kohta, ning EL on endiselt valmis hõlbustama vajalikku tehnilist tööd selles valdkonnas. Lahendused Küprose türgi kogukonna praktilistele ja elulistele probleemidele, nagu Halloumi/Hellimi juustu ekspordi lihtsustamine ja COVID-19 vaktsiinide tarnimine, võiksid luua usaldust suurendava õhkkonna. ELi tegevus ja toetus Küprose konflikti lahendamisele on hädavajalik pingete leevendamiseks piirkonnas. On selge, et Türgi keeldumine Küprose Vabariigi tunnustamisest takistab jätkuvalt mitmesuguseid koostöövõimalusi. Kuni Küprose konflikt pole lahendatud, on ELi ja Türgi suhete normaliseerimine äärmiselt keeruline.