[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 30.4.2009

KOM(2009) 207 lõplik

2009/0064 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta ning millega muudetakse direktiive 2004/39/EÜ ja 2009/…/EÜ

{SEK(2009) 576} {SEK(2009) 577}

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

1.1. Ettepaneku taust, põhjused ja eesmärgid

Finantskriisi tagajärjel on tulnud ilmsiks ülemaailmse finantssüsteemi paljud nõrgad kohad. See on näidanud, kuidas ühes sektoris kuhjunud riskid võivad kiiresti levida üle kogu finantssüsteemi ning oluliselt mõjutada kõiki finantsturu osalisi ja turgude stabiilsust.

Käesolev ettepanek on osa ambitsioonikast komisjoni programmist, mille eesmärk on laiendada asjakohast reguleerimist ja järelevalvet kõigile märkimisväärse riskiga seotud turuosalistele ja tegevustele[1]. Kavandatud õigusaktiga kehtestatakse ühtlustatud nõuded majandusüksustele, kes tegelevad alternatiivsete investeerimisfondide valitsemise ja juhtimisega. Kõnealuse sektori suurema reguleerimise vajadust on rõhutanud Euroopa Parlament[2] ja kõrgetasemeline finantsjärelevalve eksperdirühm, mille esimees on Jacques de Larosière[3]. Seda teemat arutatakse jätkuvalt ka rahvusvahelisel tasemel, nt G20, Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni (IOSCO) ja finantsstabiilsuse foorumi raames.

Kõnealuste fondidena käsitatakse kõiki fonde, mida ei reguleerita eurofondide direktiiviga[4]. Praegu ligikaudu 2 triljoni euro väärtuses varasid valitsevad alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad kasutavad eri investeerimistehnikaid, investeerivad eri varade turgudele ja nende tegevus on suunatud eri investorgruppidele. Kõnealune sektor hõlmab riskifonde ja börsivälistesse ettevõtetesse investeerivaid fonde, samuti kinnisvarafonde, toorainefonde, infrastruktuurifonde ja muid institutsionaalseid fonde.

Finantskriis on näidanud, mil määral on alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevus avatud eri riskidele. Need riskid mõjutavad otseselt kõnealustesse fondidesse investeerinud investoreid, kuid kujutavad ohtu ka võlausaldajatele, tehingu vastaspooltele ning Euroopa finantsturgude stabiilsusele ja ühtsusele. Kõnealused riskid on eri tüüpi.

Riski allikas |

Makrousaldatavusnormatiividega seotud riskid (süsteemsed riskid) | Süsteemselt oluliste pankade otsesed riskid seoses alternatiivsete investeerimisfondide valitsemise sektoriga. Koondamise ja riskikontsentratsiooni protsükliline mõju teatavates turusegmentides ning likviidsuse ja stabiilsuse vähendamine finantsturgudel. |

Mikrousaldatavusnormatiividega seotud riskid | Sisemiste riskijuhtimissüsteemide nõrkused seoses tururiski, vastaspooleriski, refinantseerimisriski ja operatsiooniriskidega. |

Investorite kaitse | Investeerimispoliitikat, riskijuhtimist ja siseprotsesse käsitleva teabe ebapiisav avaldamine investoritele. Huvide konfliktid ja fondi valitsemise ebakõlad eelkõige seoses tasustamise, hindamise ja juhtimisega. |

Turu tõhusus ja terviklikkus | Dünaamilise kauplemise ja väärtpaberite katteta eelmüügi tehnika mõju turu toimimisele. Turu kuritarvitamise võimalus seoses teatavate tehnikatega, nt väärtpaberite katteta eelmüük. |

Mõju äriühingute kontrolli turule | Läbipaistvuse puudumine väärtpaberibörsil noteeritud äriühingus osaluse omandamise korral (nt aktsiate laenuks andmise või hinnavahelepingute teel) või kooskõlastatud tegevus „aktivisti” strateegia rakendamisel. |

Mõju alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kontrollitavatele äriühingutele | Asjakohatute stiimulite määramise võimalus portfelli kuuluvate äriühingute juhtimisel, eelkõige laenuvahenditega finantseerimise korral. Läbipaistvuse ja avaliku kontrolli puudumine väljaostetavate äriühingute puhul. |

Kõnealuste riskide olemus ja tugevus on eri ärimudelite puhul erinev. Näiteks finantsvõimenduse kasutamisest tulenevad makrousaldatavusnormatiividega seotud riskid on peamiselt seotud riski- ja toorainefondide tegevusega, samas kui portfelli kuuluvate äriühingute juhtimise riskid on tihedalt seotud erakapitaliga. Muud riskid, nagu mikrousaldatavusnormatiividega ja investorite kaitsega seotud riskid, on omased igat tüüpi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatele.

Kuigi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad ei olnud kriisi põhjustajad, on kõnealune sektor hiljutiste sündmuste mõjul sattunud tugeva surve alla. Nende tegevusega seotud riskid on viimastel kuudel avaldunud kogu alternatiivsete investeerimisfondide valitsemise sektoris ja on mõnel juhul suurendanud ebastabiilsust turgudel. Näiteks on riskifondid soodustanud varade hinnainflatsiooni ja struktureeritud krediiditoodete turu kiiret kasvu. Suuremahuliste finantsvõimendusega positsioonide järsul sulgemisel, mis on tingitud karmimatest krediiditingimustest ja investorite esitatud tagasivõtmise taotlustest, on olnud protsükliline mõju langevatele turgudele ning see võis vähendada ka turu likviidsust. Riskifondi fondidel on olnud tõsiseid likviidsusprobleeme. Kõnealused fondid ei suutnud varasid piisavalt kiiresti likvideerida, et täita investorite taotlusi raha väljavõtmiseks, mistõttu mõned riskifondi fondid olid sunnitud tagasivõtmise ajutiselt katkestama või piirama seda muul viisil. Toorainefondid olid seotud tooraineturu hinnamullidega, mis tekkisid 2007. aasta lõpus.

Teisest küljest ei ole börsivälistesse ettevõtetesse investeerivad fondid tänu eri investeerimisstrateegiatele ja sellise finantsvõimenduse kasutamisele, mis erineb riskifondide finantsvõimendusest, suurendanud makrousaldatavusnormatiividega seotud riske. Neil on olnud probleeme seoses krediidivõimalustega ja kõnealuste fondide portfelli kuuluvate äriühingute finantsolukorraga. Finantsvõimenduse kasutamise võimaluste puudumine on oluliselt vähendanud väljaostmist ning paljudel seni võimendusega väljaostetud äriühingutel on olnud probleeme asendusinvesteeringute leidmisel.

Kõnealuste riskide piiriülese mõõtme tõttu on vaja ühtset ELi reguleerivat raamistikku

Praegu reguleeritakse alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegevust siseriikliku finants- ja äriühinguõigusega ning ühenduse üldiste õigusnormidega. Seda täiendavad mõnes valdkonnas sektori poolt välja töötatud standardid. Hiljutised sündmused on siiski osutanud, et mõningaid alternatiivse investeerimisfondi valitsejaga seotud riske on alahinnatud ja neid ei ole kehtivate eeskirjadega piisavalt hästi reguleeritud. Osaliselt kajastab see kehtivate eeskirjade peamiselt siseriiklikku suunitlust: regulatiivne keskkond ei kajasta asjakohaselt riskide piiriülest olemust.

See küsimus on eriti terav seoses makrousaldatavusnormatiividega seotud riskide tõhusa järelevalve ja kontrolliga. Oluliste alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate (eelkõige suurt finantsvõimendust kasutavad fondivalitsejad) individuaalne ja kollektiivne tegevus võimendab turusuundumusi ja on suurendanud ebastabiilsust finantsturgudel kogu Euroopa Liidus. Paraku puudub praegu tõhus mehhanism kõnealuseid riske käsitleva teabe kogumiseks, ühendamiseks ja analüüsimiseks Euroopa tasandil.

Ka alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate riskijuhtimise kvaliteedi tagamisel on piiriülene mõõde: alternatiivse investeerimisfondi valitseja investorite, võlausaldajate ja tehingu vastaspoolte alaline asukoht on teises liikmesriigis ning nad sõltuvad fondivalitseja poolt läbiviidavast kontrollist. Praegu teostatakse eri jurisdiktsioonides tegutsevate alternatiivse investeerimisfondi valitsejate üle järelevalvet erinevalt.

Riikide lõikes erinevad lähenemisviisid ei võimalda kindlat ja terviklikku vastust kõnealuse sektori riskidele. Kõnealuste riskide piiriülese mõõtme tõhusaks juhtimiseks on vaja ühist seisukohta alternatiivse investeerimisfondi valitseja kohustuste osas, koordineeritud lähenemisviisi riskijuhtimise korra järelevalveks, siseseks juhtimiseks ja läbipaistvuse tagamiseks ning selget korda, mille alusel järelevalveasutused juhivad kõnealuseid riske nii siseriiklikul tasandil kui ka tõhusa järelevalvealase koostöö ja teabevahetuse kaudu Euroopa tasandil.

Regulatiivse keskkonna praegune killustatus põhjustab ka õiguslikke ja regulatiivseid tõkkeid alternatiivsete investeerimisfondide tõhusale piiriülesele turustamisele. Eeldusel et alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegutseb rangete ühtsete nõuete kohaselt, ei ole ilmset põhjendust piirata teatavas liikmesriigis alaliselt asuva fondivalitseja õigust turustada alternatiivset investeerimisfondi teises liikmesriigis asuvatele kutselistele investoritele.

Selleks et leida lahendusi kehtiva õigusliku raamistiku nõrkustele ja puudustele, esitab Euroopa Komisjon ettepaneku terviklikuks õigusaktiks, millega kehtestatakse riskifondide, börsivälistesse ettevõtetesse investeerivate fondide ja muude süsteemselt oluliste turuosaliste suhtes järelevalvestandardid.

Samas kui alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate regulatiivse ja järelevalvekeskkonna tugevdamine Euroopa tasandil on oluline ja vajalik, tuleks selle tõhustamiseks võtta samal ajal meetmeid muudes olulistes jurisdiktsioonides. Euroopa Komisjon loodab, et käesolevas ettepanekus esitatud põhimõtted panustavad olulisel määral arutelusse, mille käigus käsitletakse alternatiivse investeerimissektori järelevalve üldise lähenemisviisi raamistiku tugevdamist. Komisjon jätkab koostööd rahvusvaheliste partneritega, eelkõige Ameerika Ühendriikidega, et tagada alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes kohaldatavate nõuete õiguslik ja järelevalvealane lähenemine ning vältida nõuete kattumist.

1.2. Ettepaneku koostamine: konsulteerimine ja mõju hindamine

Euroopa Komisjon on põhjalikult konsulteerinud selle üle, kas on asjakohane kehtestada reguleeriv kord, mida kohaldatakse mitte-eurofondide valitsejate suhtes ja mitte-eurofondide Euroopa Liidus turustamise korral. Komisjon konsulteeris ka mitmetes riskifondide tegevusega seotud küsimustes. Mitmeid algatusi ja uuringuid, mida komisjon viis läbi käesoleva õigusliku ettepaneku koostamisel, on üksikasjalikult kirjeldatud mõjuhinnangus.

2. Üldine lähenemisviis

Käesolevas ettepanekus keskendutakse alternatiivsete investeerimisfondide valitsemise sektorile omastele tegevustele, mille puhul tuleb kehtestada erinõuded. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevusega seotud peamised probleemid tulenevad tegutsemisviisist (nt väärtpaberite katteta eelmüük, aktsiate laenuks andmise või muude instrumentide teel osaluse omandamise äriühingus), mis ei ole omane ainult kõnealustele finantsturu osalistele. Täieliku tõhususe ja ühtsuse tagamiseks tuleb neid probleeme lahendada terviklike meetmetega, mida kohaldatakse kõigi asjakohase tegevusega seotud turuosaliste suhtes. Paljude kõnealuste küsimuste lahendamiseks tuleb läbi vaadata asjakohased ELi direktiivid ja seeläbi määrata kindlaks mis tahes korrigeerivate meetmete sobiv kohaldamisala ja sisu.

Käesolev ettepanek on seega koostatud selliste probleemide lahendamiseks, milleks tuleb kehtestada alternatiivsete investeerimisfondide valitsejaid ja nende äritegevust reguleerivad erisätted. Kavandatava direktiivi eesmärk on järgmine:

- kehtestada turvaline ja ühtlustatud ELi raamistik selliste riskide jälgimiseks ja järelevalveks, mis tulenevad alternatiivse investeerimisfondi valitsejast tema investoritele, vastaspooltele, muudele finantsturu osalistele ja finantsstabiilsusele; ning

- rangete nõuete täitmise korral lubada alternatiivse investeerimisfondi valitsejal osutada teenuseid ja turustada oma vahendeid siseturul.

Järgmises jaos on esitatud kavandatava direktiivi sätete aluseks olevad põhimõtted. Erisätteid käsitletakse üksikasjalikult punktis 3.5.

Kõikidel mitte-eurofondide valitsejatel peab olema käesoleva direktiivi kohane tegevusluba

Kuigi praegu keskendutakse rohkem riskifondidele ja börsivälistesse ettevõtetesse investeerivatele fondidele, on Euroopa Komisjon seisukohal, et oleks ebatõhus ja lühinägelik piirata mis tahes õiguslikku algatust alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kõnealuse kahe kategooriaga. See oleks ebatõhus, kuna kõnealuste fondide meelevaldne määratlus ei pruugi nõuetekohaselt hõlmata kõiki asjakohaseid osalejaid ja sellest võib lihtsasti kõrvale hoida. Samuti oleks see lühinägelik, kuna paljud alusriskid on seotud ka alternatiivse investeerimisfondi valitseja muud laadi tegevustega. Seepärast peaks kõige kestvam ja tõhusam regulatiivne lahendus hõlmama kõiki alternatiivsete investeerimisfondide valitsejaid, kelle tegevus on seotud kõnealuste riskidega. Seega tuleb kõikide mitte-eurofondide valitsemiseks ja juhtimiseks Euroopa Liidus taotleda tegevusluba ja teostada järelevalvet käesoleva direktiivi nõuete kohaselt.

Selline lai reguleerimisala ei tähenda kõigile sobiva lähenemisviisi kohaldamist

Ühtsete põhisätetega reguleeritakse kõigile alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatele esmase tegevusloa andmist ja nende struktuuri. Kõnealuseid põhisätteid kohandatakse eri varaklasside puhul nii, et ebaolulisi ja asjakohatuid nõudeid ei kohaldata selliste investeerimispoliitikate suhtes, mille puhul ei ole neil mõtet. Lisaks kõnealustele ühtsetele sätetele nähakse ettepanekuga ette mitmed konkreetsed erisätted, mida kohaldatakse ainult alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes kohaldavad alternatiivse investeerimisfondi valitsemisel teatavaid tehnikaid või strateegiaid (nt suure finantsvõimenduse süstemaatiline kasutamine, kontrolli omandamine äriühingutes), ja millega tagatakse kõnealuste tehnikate piisav läbipaistvus.

De minimis erand, mida kohaldatakse väikese varaportfelli valitsejate suhtes

Kavandatav direktiiv hõlmab kahte erandit, mida kohaldatakse väikeste fondivalitsejate suhtes. Kavandatava direktiivi sätteid ei kohaldata alla 250 miljoni euro suuruse varaportfelliga alternatiivse investeerimisfondi valitsejate suhtes. Selliste fondide valitsemisega ei kaasne olulisi ohtusid finantsstabiilsusele ja turu tõhususele. Seega põhjustab kõnealuste reguleerivate nõuete laiendamine väikestele fondivalitsejatele kulusid ja halduskoormust, mis ei vasta saadavale kasule. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes valitsevad finantsvõimenduseta alternatiivseid investeerimisfonde ja kes ei võimalda investoritele tagasivõtmise õigust viie aasta jooksul pärast iga alternatiivse investeerimisfondi asutamise kuupäeva, kohaldatakse de minimis künnist 500 miljonit eurot. Kõnealune märkimisväärselt suurem de minimis künnis on põhjendatud asjaoluga, et finantsvõimenduseta fondide valitsejate tegevus ei põhjusta tõenäoliselt süsteemiset riski. Nõuete täitmisest vabastatud fondivalitsejatel ei ole kõnealuse direktiivi kohaseid õigusi, välja arvatud juhul, kui nad otsustavad taotleda direktiivi kohast tegevusluba.

Seega keskendutakse järelevalve teostamisel valdkondadele, kus on suur riskikontsentratsioon. 100 miljoni euro suuruse künnise kehtestamine tähendab, et kõnealune direktiiv hõlmaks ligikaudu 30 % riskifondide valitsejatest, kes valitsevad ligikaudu 90 % ELis alaliselt asuvate riskifondide varadest. See hõlmaks ligikaudu poolt muudest mitte-eurofondide valitsejatest ja peaaegu kogu kõnealustesse fondidesse investeeritud vara.

Keskendumine väärtusahelas otsuseid tegevatele ja riske võtvatele üksustele

Ohud turustabiilsusele, tõhususele ja investoritele tulenevad peamiselt alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate ning teatavate muude fondi juhtimise ja väärtusahelaga seotud põhiosalejate (teataval juhul depoopank ja hindamisüksus) tegutsemisest ja struktuurist. Kõige tõhusam viis nende riskidega tegelemiseks on keskenduda kõnealustele üksustele, mis on alternatiivse investeerimisfondi valitsemisega seotud riskide osas otsustava tähtsusega.

Alternatiivse investeerimisfondi valitsejal on õigus turustada alternatiivset investeerimisfondi kutselistele investoritele

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegevusluba annab fondivalitsejale õiguse turustada fondi ainult kutselistele investoritele (nagu on määratletud finantsinstrumentide turge käsitleva direktiiviga). Paljudele alternatiivsetele investeerimisfondidele on omane suur risk (enamiku või kogu investeeritud kapitali kaotus) ja/või neil on muud omadused, mis muudavad nad jaeinvestoritele ebasobivaks. Eelkõige võivad nad kinnistada investori investeeringu kauemaks, kui on jaefondide puhul vastuvõetav. Investeerimisstrateegiad on tavaliselt keerulised ja hõlmavad sageli investeerimist mittelikviidsetesse ja raskesti hinnatavatesse instrumentidesse. Seepärast on kõnealuste alternatiivsete investeerimisfondide turustamine piiratud investoritega, kes suudavad mõista ja kanda sellist laadi investeeringutega seotud riske.

Ainult kutselistele investoritele turustamist lubavad piirangud on kooskõlas praeguse olukorraga paljudes liikmesriikides. Mõned kavandatava direktiiviga hõlmatud alternatiivsete investeerimisfondide kategooriad (nt riskifondi fondid ja avatud kinnisvarafondid) on mõnedes liikmesriikides range reguleeriva kontrolli tingimustes siiski kättesaadavad ka jaeinvestoritele. Liikmesriigid võivad lubada fondi turustamist jaeinvestoritele omal territooriumil ja võtta selleks täiendavaid regulatiivsed kaitsemeetmeid.

…sealhulgas õigus turustada fonde piiriüleselt

Kavandatava direktiivi nõuete täitmine on piisav, et lubada alternatiivse investeerimisfondi valitsejal turustada alternatiivset investeerimisfondi kutselistele investoritele teise liikmesriigi turul. Piiriülese turustamise korral tuleks ainult saata asjakohane teave vastuvõtjaliikmesriigi pädevale asutusele.

Alternatiivse investeerimisfondi valitsejal lubatakse valitseda ja turustada kolmandas riigis alaliselt asuvaid alternatiivseid investeerimisfonde

Praegu valitsevad paljud ELis alaliselt asuvad fondivalitsejad kolmandates riikides alaliselt asuvaid fonde ja turustavad neid Euroopas. Direktiiviga kehtestatakse uued tingimused, mille alusel tegeletakse Euroopa turgusid ja investoreid ähvardavate ohtudega, mis võivad tuleneda sellistest tehingutest. Sellega tagatakse ka, et liikmesriikide maksuasutused saavad kolmandate riikide maksuasutustelt kogu teabe, mida on vaja liikmesriigi selliste kutseliste investorite maksustamiseks, kes investeerivad väljaspool ELi asuvatesse fondidesse. Alternatiivset investeerimisfondi võivad valitseda ja juhtida ELis alaliselt asuvad ja tegevusloa saanud alternatiivse investeerimisfondi valitsejad, kusjuures fondivalitseja võib asjakohastel tingimustel delegeerida juhtimise (kuid mitte valitsemise) offshore-üksustele. Raha ja varasid hoiule võtvad depoopangad peavad olema ELis asutaud krediidiasutused, mis võivad oma ülesanded edasi delegeerida ainult rangete tingimuste täitmise korral. Kolmanda riigi jurisdiktsiooni all määratud hinnaekspertide suhtes tuleb kohaldada samaväärseid reguleerivaid standardeid. Ettepanekuga nähakse ette, et kõnealuste rangete tingimuste täitmise korral võiks alternatiivse investeerimisfondi ELi valitseja pärast täiendavat kolme aasta pikkust ajavahemikku turustada kolmandas riigis alaliselt asuvaid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele kogu Euroopas. Samal ajal võivad liikmesriigid lubada või jätkuvalt lubada alternatiivse investeerimisfondi valitsejal turustada kolmandas riigis alaliselt asuvaid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele kõnealuste liikmesriikide territooriumil vastavalt siseriiklikele õigusaktidele.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

3.1. Õiguslik alus

Käesolev ettepanek põhineb EÜ asutamislepingu artikli 47 lõikel 2.

3.2. Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

EÜ asutamislepingu artikli 5 lõike 2 kohaselt võib ühendus võtta meetmeid ainult niisuguses ulatuses ja siis, kui liikmesriigid ei suuda täielikult saavutada kavandatava meetme eesmärke ning seepärast saaks kavandatava meetme ulatust ja mõju arvestades neid paremini saavutada ühenduse tasandil.

Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevus mõjutab teises liikmesriigis asuvaid investoreid, vastaspooli ja finantsturgusid, mistõttu fondivalitsejate tegevusega seotud riskid on sageli piiriülesed. Seepärast tuleb makrousaldatavusnormatiividega seotud riskide tõhusaks jälgimiseks ja alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevuse järelevalveks tagada ühtsel tasemel läbipaistvus ja regulatiivsed kaitsemeetmed kogu ELis. Direktiiviga nähakse ette ka alternatiivsete investeerimisfondide turvalist ja tõhusat piiriülest turustamist tagav ühtlustatud raamistik, mida ei oleks võimalik sama tõhusalt kehtestada liikmesriikide koordineerimata meetmete kaudu.

Kavandatav direktiiv on EÜ asutamislepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ka proportsionaalne. Paljud direktiivi sätted on seotud konkreetse tegevusega. Kui alternatiivse investeerimisfondi valitseja teatava tegevusega ei tegele, siis vastavaid sätteid ei kohaldata. Lisaks on direktiiviga ette nähtud kaks de minimis erandit, mille kohaselt ei nõuta tegevusluba alternatiivse investeerimisfondi valitsejalt, kelle valitsetavate alternatiivsete investeerimisfondide maht jääb alla 100 miljoni euro, kuna need tõenäoliselt ei põhjusta olulist süsteemset riski või turuhäireid. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes valitsevad finantsvõimenduseta alternatiivseid investeerimisfonde ja kes ei võimalda investoritele tagasivõtmise õigust viie aasta jooksul pärast iga alternatiivse investeerimisfondi asutamise kuupäeva, kohaldatakse de minimis künnist 500 miljonit eurot.

3.3. Vahendi valik

Direktiivi kasutamine õigusliku vahendina tagab ühtlustamise ja paindlikkuse vajaliku tasakaalu. Kavandatava direktiiviga nähakse ette piisav ühtlustatuse määr, et sätestada alternatiivse investeerimisfondi valitsejale tegevusloa andmist ja fondivalitsejate järelevalvet reguleeriv ühtne ja turvaline üleeuroopaline raamistik. Direktiivi kasutamisega tagatakse liikmesriikidele teatav paindlikkus otsuste tegemisel, kuidas kohandada oma riiklikke õigusnorme vastavalt uuele raamistikule. See on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.

3.4. Komiteemenetlus

Ettepanek põhineb finantsteenuste reguleerimiseks kasutataval Lamfalussy menetlusel. Kavandatav direktiiv hõlmab põhimõtteid tagamaks, et alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes kohaldatakse Euroopa Liidus järjepidevalt läbipaistvuse ja regulatiivse järelevalve kõrgeid standardeid, ja sellega nähakse ette, et üksikasjalikud rakendusmeetmed võetakse vastu komiteemenetlusega.

3.5. Ettepaneku sisu

3.5.1. Reguleerimisala ja mõisted

Selleks et tagada, et kõigi Euroopa Liidus tegutsevate alternatiivse investeerimisfondi valitsejate suhtes kohaldatakse tõhusat järelevalvet ja kontrolli, kehtestatakse kavandatava direktiiviga õiguslikult siduv tegevusloa andmise ja järelevalve kord, mida kohaldatakse kõigi alternatiivse investeerimisfondi valitsejate suhtes, kes valitsevad alternatiivseid investeerimisfonde Euroopa Liidus. Kõnealust korda kohaldatakse sõltumata valitsetava alternatiivse investeerimisfondi juriidilisest asukohast. Proportsionaalsuse tagamiseks ei kohaldata käesolevat direktiivi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes valitsevad alternatiivseid investeerimisfonde, mille portfelli maht on alla 100 miljoni euro või mille portfelli maht on alla 500 miljoni euro, juhul kui fondivalitsejad valitsevad finantsvõimenduseta alternatiivseid investeerimisfonde ja ei võimalda investoritele tagasivõtmise õigust viie aasta jooksul pärast iga alternatiivse investeerimisfondi asutamise kuupäeva.

3.5.2. Tegutsemisnõuded ja esmane tegevusluba

Euroopa Liidus tegutsemiseks peavad kõik alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad saama oma päritoluliikmesriigi pädevatelt asutustelt tegevusloa. Kõik Euroopa pinnal tegutsevad alternatiivse investeerimisfondi valitsejad peavad tõendama, et neil on alternatiivse investeerimisfondi valitsemisteenuste osutamiseks sobiv kvalifikatsioon, ja esitama üksikasjaliku teabe, mis käsitleb fondivalitseja kavandatud tegevust, valitsetava fondi andmeid ja omadusi, fondivalitseja juhtimist (sealhulgas valitsemisteenuste delegeerimise korda), varade hindamise ja hoidmise korda ning vajaduse korral aruandlusesüsteemi. Alternatiivse investeerimisfondi valitsejal peab olema teatav miinimumkapital ja ta peab seda säilitama.

Selleks et tagada alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegevusega seotud riskide pidev tõhus juhtimine, peavad fondivalitsejad pädevale asutusele tõendama, et nende riskijuhtimisega seotud sisekord on kindel (eelkõige seoses likviidsusriski, täiendava operatsiooniriski ja väärtpaberite katteta eelmüügi vastaspooleriskiga, huvide konfliktide juhtimise ja avaldamisega, varade õiglase hindamisega ning hoiustamis/halduskorra turvalisusega).

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja investeerimisstrateegiate paljusust silmas pidades nähakse kavandatava direktiiviga ette, et täpsed nõuded (eelkõige seoses teabe avaldamisega) kehtestatakse vastavalt konkreetsele kasutatavale investeerimisstrateegiale.

3.5.3. Investorite kohtlemine

Kavandatava direktiiviga nähakse ette minimaalse nõutava teenuse ja teabe esmane ja pidev pakkumine (kutselistele) investoritele, et lihtsustada investorite poolset kontrolli ja tagada asjakohasel tasemel investorikaitse. Kavandatava direktiiviga nõutakse, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja kirjeldaks investoritele selgelt oma investeerimispoliitikat, sealhulgas varatüüpe ja finantsvõimenduse kasutamist, tagasivõtmise poliitikat tavaoludes ja erandlikel asjaoludel, hindamise, hoidmise, juhtimise ja riskijuhtimise menetlusi ning investeeringuga seotud tasusid, makseid ja kulusid.

3.5.4. Teabe avaldamine reguleerivatele asutustele

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegevuse tõhusa makrousaldatavusnormatiivide järelevalve tagamiseks peab fondivalitseja järjepidevalt pädevatele asutustele esitama aruande, milles käsitletakse peamisi turgusid ja instrumente, millesse ta investeerib, samuti põhilisi riske, tulemusnäitajaid ja riskikontsentratsiooni. Samuti peab alternatiivse investeerimisfondi valitseja esitama päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele andmed valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta, samuti andmed turgude ja varade kohta, millesse fond investeerib, ning andmed kõnealuse fondiga seoses kehtestatud organisatsioonilise ja riskijuhtimiskorra kohta.

3.5.5. Erinõuded finantsvõimendusega alternatiivseid investeerimisfonde valitsevatele fondivalitsejatele

Suure finantsvõimenduse süstemaatiline kasutamine võimaldab alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatel mõjutada turgusid, kuhu nad investeerivad, ulatuses, mis võib mitmekordselt ületada fondi omakapitali. Ettepanekuga antakse komisjonile volitused kehtestada komiteemenetluse alusel piirangud finantsvõimendusele, kui seda on vaja finantssüsteemi stabiilsuse ja terviklikkuse tagamiseks. Kavandatava direktiiviga antakse riiklikele ametiasutustele täiendavad erakorralised volitused piirata erandlikel asjaoludel teatavate fondivalitsejate ja fondide puhul finantsvõimenduse kasutamist. Lisaks nähakse direktiiviga ette, et kindlaks määratud künnisest suuremat finantsvõimendust süstemaatiliselt kasutav alternatiivse investeerimisfondi valitseja peab päritoluliikmesriigi ametiasutustele avaldama mis tahes vormis koguvõimenduse ja selle peamised allikad. Ettepaneku eelnõuga ei kehtestata pädevatele asutustele kohustusi seoses kõnealuse teabe kasutamisega. Direktiiviga nõutakse, et selliste finantsvõimendusega fondide pädevad asutused koguksid ja jagaksid teiste pädevate asutustega teavet, mis on oluline, et jälgida ja kontrollida alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevuse võimalikku mõju süsteemselt olulistele finantsinstitutsioonidele kogu ELis ning tagada nende turgude nõuetekohane toimimine, kus alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegutseb.

3.5.6. Erinõuded äriühingutes kontrolli omandavatele alternatiivse investeerimisfondi valitsejatele

Ettepanekuga nähakse ette, et portfelli kuuluvas äriühingus kontrolli omandanud alternatiivse investeerimisfondi valitseja avaldab teabe kõnealuse äriühingu teistele aktsionäridele ja töötajate usaldusisikutele. Sellega nähakse ette, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja avaldab äriühingu üle kontrolli omandamisel igal aastal fondi investeerimisstrateegia ja eesmärgid, samuti üldteabe portfelli kuuluva äriühingu tulemuste kohta pärast kontrolli omandamist. Kõnealused aruandluskohustused on kehtestatud, et börsivälistesse ettevõtetesse investeerivad fondid ja väljaostufondid saaksid avalikult anda aru selle kohta, kuidas nad valitsevad laias avalikus huvis olevaid äriühinguid. Teavet käsitlevate nõuete eesmärk on parandada sellise strateegilise teabe kättesaadavust, mis hõlmab seda, kuidas börsivälistesse ettevõtetesse investeerivate fondide valitsejad valitsevad portfelli kuluvaid äriühinguid või kuidas nad kavatsevad seda teha.

Proportsionaalsuse tagamiseks ei kohaldata kõnealuseid nõudeid VKEdes omandatava kontrolli korral ja seepärast ei kehtestata neid kohustusi stardi- ja riskikapitali ettevõtetele (juhul kui nad juba ei kuulu direktiivi reguleerimisalasse). Selleks et lahendada teabe vähenemisega seotud probleeme, mis tekivad juhul, kui erakapitali omanikud lõpetavad avaliku äriühingu noteerimise väärtpaberibörsil, nõutakse ettepanekuga, et selliste äriühingute puhul tuleb kahe aasta jooksul pärast noteerimise lõpetamist väärtpaberibörsil jätkuvalt täita samasid aruandluskohustusi, mida kohaldatakse väärtpaberibörsil noteeritud äriühingute puhul.

3.5.7. Direktiivi kohased alternatiivse investeerimisfondi valitseja õigused

Ühtse turu arengu lihtsustamiseks on päritoluliikmesriigis tegevusloa saanud alternatiivse investeerimisfondi valitsejal õigus turustada oma fonde kutselistele investoritele kõigi liikmesriikide territooriumil. Liikmesriigid ei tohi lisaks kavandatava direktiiviga saavutatud ühtsetele reguleerivatele standarditele kehtestada selliseid täiendavaid nõudeid teises liikmesriigis alaliselt asuvale alternatiivse investeerimisfondi valitsejale, mis on seotud fondi turustamisega kutselistele investoritele. Alternatiivse investeerimisfondi piiriülese turustamise korral kohaldatakse ainult teatamise korda, mille kohaselt esitatakse asjakohane teave vastuvõtjaliikmesriigile.

Kavandatava direktiiviga ei nähta ette õigusi seoses alternatiivse investeerimisfondi turustamisega jaeinvestoritele. Liikmesriigid võivad lubada fondi turustamist jaeinvestoritele omal territooriumil ja võtta selleks täiendavaid regulatiivsed kaitsemeetmeid. Sellised nõuded ei diskrimineeri alternatiivsete investeerimisfondide valitsejaid alalise asukoha põhjal.

3.5.8. Kolmandate riikidega seotud aspektid

Kavandatava direktiiviga lubatakse alternatiivse investeerimisfondi valitsejal turustada kolmandas riigis alaliselt asuvat alternatiivset investeerimisfondi, kui rangelt kontrollitakse teenuse osutaja põhiülesannete täitmist kõnealuses jurisdiktsioonis. Käesoleva direktiivi kohaselt antud õigust turustada selliseid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele, hakatakse kohaldama kolme aasta möödudes ülevõtmisperioodi lõpust, kuna selleks on rakendusmeetmetega vaja kehtestada täiendavaid nõudeid. Samal ajal võivad liikmesriigid lubada või jätkuvalt lubada alternatiivse investeerimisfondi valitsejal turustada kolmandas riigis alaliselt asuvaid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele kõnealuste liikmesriikide territooriumil vastavalt siseriiklikele õigusaktidele. Põhiülesandeid ja -tegevusi, mis võivad ohustada Euroopa turgusid, investoreid või vastaspooli, peavad täitma ja tegema ELis asutatud üksused, mis tegutsevad ühtlustatud eeskirjade kohaselt. Direktiiv hõlmab sätteid, millega määratletakse ülesanded, mida võib täita kolmanda riigi üksus või mis tuleb delegeerida ELis tegevusloa saanud asutusele. Kõnealuste sätetega määratletakse ka tingimused (reguleerimise ja järelevalve kohta), mille alusel võivad kolmanda riigi üksused täita teatavaid piiratud ülesandeid. Lisaks lubatakse direktiivi eelnõuga turustada kolmandas riigis alaliselt auvaid alternatiivseid investeerimisfonde ainult juhul, kui kõnealune kolmas riik on sõlminud OECD maksustamisalase näidiskonventsiooni artikli 26 kohase kokkuleppe liikmesriigiga, kelle territooriumil alternatiivset investeerimisfondi turustatakse. Sellega tagatakse, et liikmesriikide maksuasutused saavad kolmandate riikide maksuasutustelt kogu teabe, mida on vaja liikmesriigi selliste kutseliste investorite maksustamiseks, kes investeerivad väljaspool ELi asuvatesse fondidesse. Direktiiviga lubatakse kolmandas riigis asutatud fondivalitsejal hakata kolm aastat pärast üleminekuperioodi lõppu turustama oma fonde ELis, tingimusel et kõnealuse kolmanda riigi reguleeriv raamistik ja järelevalvekord on samaväärsed direktiivis kavandatuga ning et ELi ettevõtjatel on võrreldav juurdepääs kõnealuse kolmanda riigi turule. Igal juhul võtab asjakohase kolmanda riigi haldus- ja õigusnormide samaväärsust ja kolmanda riigi turule võrreldavat juurdepääsu käsitlevad otsused vastu komisjon.

3.5.9. Teabevahetus ja vahendus järelevalvealase koostöö puhul

Alternatiivsete investeerimisfondide valitsemise sektori turvaliseks toimimiseks teevad liikmesriikide pädevad asutused vajaduse korral koostööd, et saavutada käesoleva direktiivi eesmärgid. Võttes arvesse alternatiivsete investeerimisfondide valitsemise sektoriga seotud riskide piiriülest olemust, on tõhusa makrousaldatavusnormatiivide järelevalve eelduseks asjakohase makrousldatavusnormatiividealase teabe õigeaegne jagamine Euroopa või isegi ülemaailmsel tasandil. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused peavad seega edastama asjakohast makrousaldatavusnormatiividealast teavet sobivalt kokkuvõtlikul kujul teiste liikmesriikide ametiasutustele. Juhul kui pädevad asutused ei jõua kokkuleppele, pöördutakse kõnealuses küsimuses kiire ja tõhusa lahenduse leidmiseks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee poole. Pädevad asutused võtavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee arvamust nõuetekohaselt arvesse.

3.6. Mõju eelarvele

Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.

2009/0064 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta ning millega muudetakse direktiive 2004/39/EÜ ja 2009/…/EÜ

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[5],

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[6],

võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust[7],

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[8]

ning arvestades järgmist:

(1) Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad vastutavad märkimisväärse hulga Euroopas investeeritud varade valitsemise eest, hõlmavad olulise osa finantsinstrumentide turul toimuvast kauplemisest ja võivad oluliselt mõjutada turgusid ja äriühinguid, millesse nad investeerivad.

(2) Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevusel on üldiselt soodne mõju asjaomastele turgudele, kuid hiljutised finantsprobleemid on osutanud ka sellele, et fondivalitsejate tegevus võib laiendada või võimendada riske kogu finantssüsteemis. Liikmesriikide koordineerimata reageerimine kõnealustele riskidele muudab nende riskide tõhusa juhtimise keeruliseks. Seepärast on käesoleva direktiivi eesmärk kehtestada ühtsed nõuded alternatiivse investeerimisfondi valitsejale tegevusloa andmise ja fondivalitsejate järelevalve kohta, et näha ette asjaomaste riskide ühtne käsitlusviis ja analüüsida nende mõju ühenduse investoritele ja turgudele.

(3) Hiljutised probleemid finantsturgudel on osutanud, et paljud alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate strateegiad on avatud mitmetele olulistele riskidele, mis on seotud investorite, muude turuosaliste ja turgudega. Selleks et kehtestada terviklik ja ühtne järelevalvekord, tuleb luua kõnealuseid riske hõlmav raamistik, milles võetakse arvesse alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kasutatavaid eri investeerimisstrateegiaid ja -tehnikaid. Seepärast tuleks käesolevat direktiivi kohaldada kõigi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes valitsevad ja turustavad mis tahes tüüpi fonde, mida ei reguleerita direktiiviga 2009/…/EÜ (eurofonde käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (uuestisõnastatud)),[9] olenemata õiguslikust või lepingulisest vormist, mille alusel alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad täidavad oma kohustusi. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatel ei oleks õigust valitseda käesoleva direktiivi kohaselt antud tegevusloa alusel eurofonde direktiivi 2009/…/EÜ tähenduses.

(4) Direktiivis sätestatakse nõuded selle kohta, kuidas alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad peaksid valitsema nende vastutusalasse kuuluvaid alternatiivseid investeerimisfonde. Oleks ülemäärane reguleerida alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate valitsetavate alternatiivsete investeerimisfondide portfellide struktuuri või koostist ning keeruline oleks tagada selline laiaulatuslik ühtlustamine, kuna kõnealused fondivalitsejad valitsevad väga eri tüüpi alternatiivseid investeerimisfonde.

(5) Käesoleva direktiivi reguleerimisala kehtestamisel tuleks piirduda selliste investeerimisfondide valitsemisega, mis kaasavad paljude investorite kapitali, et investeerida see riski hajutamise põhimõttel vastavalt kindlaks määratud investeerimispoliitikale kõnealuste investorite kasuks. Käesolevat direktiivi ei tuleks kohaldada pensionifondide valitsemise või selliste varasid mitte ühendavate investeeringute valitsejate suhtes, nagu heategevusfondid, riiklikud investeerimisfondid või varad, mida krediidiasutused ja kindlustus või edasikindlustusandjad hoiavad omal kulul. Samuti ei tuleks käesolevat direktiivi kohaldada aktiivselt valitsetavate väärtpaberivormis investeeringute (sertifikaadid, futuurid või indeksvõlakirjad) suhtes. Direktiiv peaks hõlmama kõigi selliste investeerimisfondide valitsejaid, kellelt ei nõuta tegevusluba eurofondina tegutsemiseks. Direktiivi 2004/39/EÜ (finantsinstrumentide turgude kohta)[10] kohaselt tegevusloa saanud investeerimisühingud ei peaks taotlema käesoleva direktiivi kohast tegevusluba, et osutada alternatiivse investeerimisfondiga seotud investeerimisteenuseid. Investeerimisühingud võivad osutada alternatiivsete investeerimisfondidega seotud investeerimisteenuseid siiski ainult juhul (ja sel määral), kui kõnealuste fondide osakuid või aktsiaid saab turustada vastavalt käesolevale direktiivile.

(6) Selleks et vältida ülemääraste või ebaproportsionaalsete nõuete kehtestamist, nähakse käesoleva direktiiviga ette erand, mida kohaldatakse alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kui nende valitsetavate alternatiivsete investeerimisfondide kogumaht jääb allapoole 100 miljoni euro künnist. Asjaomaste fondivalitsejate tegevus tõenäoliselt oluliselt ei mõjuta finantsstabiilsust või turu tõhusust. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes valitsevad ainult finantsvõimenduseta alternatiivseid investeerimisfonde ja ei kohalda investorite suhtes tagasivõtmise õigust viie aasta jooksul, kohaldatakse erikünnist 500 miljonit eurot. Kõnealune erikünnis on põhjendatud asjaoluga, et tõenäosus, et pikaajalisteks investeeringuteks spetsialiseerunud finantsvõimenduseta fondide valitsejate tegevus põhjustab süsteemseid riske, on veelgi väiksem. Lisaks välistab asjaolu, et investorid kinnistatakse viieks aastaks, likviidsusriski. Käesoleva direktiivi kohaldamisest vabastatud alternatiivsete investeerimisfondide suhtes kohaldatakse jätkuvalt mis tahes asjakohaseid riiklikke õigusakte. Samas tuleks siiski lubada nende käsitamist alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatena, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva direktiiviga ettenähtud vastavat korda.

(7) Käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevust reguleeriv ühtlustatud ja range õigus- ja järelevalveraamistik. Käesoleva direktiivi kohaselt antav tegevusluba peaks hõlmama alternatiivsete investeerimisfondide valitsemis- ja juhtimisteenuseid kogu ühenduses. Tegevusloa saanud fondivalitsejal peaks olema õigus turustada ühenduses alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele, kohaldades selleks vastavat teatamise korda.

(8) Käesoleva direktiiviga ei reguleerita alternatiivseid investeerimisfonde ja seepärast ei piirata liikmesriikide õigust kehtestada või jätkuvalt kohaldada täiendavaid nõudeid nende territooriumil asutatud alternatiivsete investeerimisfondide suhtes. Asjaolu, et liikmesriik võib oma territooriumil alaliselt asuvate alternatiivsete investeerimisfondide suhtes kehtestada täiendavaid nõudeid, ei tohiks piirata teises liikmesriigis käesoleva direktiivi kohaselt tegevusloa saanud fondivalitseja õigust turustada kutselistele investoritele väljaspool liikmesriiki, kes kõnealused täiendavad nõuded kehtestas, alaliselt asuvat alternatiivset investeerimisfondi ja seepärast ei kohaldata kõnealuste fondide suhtes kõnealuseid täiendavaid nõudeid.

(9) Ilma et see piiraks muude ühenduse õigusaktide kohaldamist, võivad liikmesriigid kehtestada alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes rangemaid nõudeid, kui fondivalitsejad turustavad alternatiivset investeerimisfondi ainult jaeinvestoritele või kui fondivalitsejad turustavad sama alternatiivset investeerimisfondi nii kutselistele investoritele kui ka jaeinvestoritele, olenemata asjaolust, kas kõnealuse alternatiivse investeerimisfondi osakuid või aktsiaid turustatakse riigisiseselt või piiriüleselt. Kõnealused kaks erandit võimaldavad liikmesriikidel vajaduse korral võtta jaeinvestorite kaitseks täiendavaid kaitsemeetmeid. Sellega võetakse arvesse asjaolu, et alternatiivsed investeerimisfondid on sageli mittelikviidsed ja neile on omane suur kapitalikaotuse risk. Alternatiivsete investeerimisfondidega seotud investeerimisstrateegiad ei vasta tavaliselt jaeinvestorite investeerimisprofiilile või vajadustele. Need sobivad pigem kutselistele investoritele ja investoritele, kellel on piisavalt suur investeerimisportfell, et seeläbi maandada sellise investeeringuga seotud suuremat kapitalikaotuse riski. Sellest hoolimata võivad liikmesriigid lubada alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatel turustada kõiki või teatavaid tüüpe alternatiivseid investeerimisfonde jaeinvestoritele nende territooriumil. Võttes arvesse direktiivi 2004/39/EÜ artikli 19 lõikeid 4 ja 5 peaksid liikmesriigid jätkuvalt tagama asjakohaste sätete kohaldamise, kui nad lubavad alternatiivset investeerimisfondi turustada jaeinvestoritele. Direktiivi 2004/39/EÜ kohaselt tegevusloa saanud investeerimisühingud, kes osutavad jaeklientidele investeerimisteenuseid, peavad kõnealuseid täiendavaid kaitsemeetmeid arvesse võtma, kui nad iga jaekliendi puhul hindavad teatava alternatiivse investeerimisfondi sobivust või asjakohasust. Kui liikmesriik lubab turustada alternatiivset investeerimisfondi jaeinvestoritele oma territooriumil, tuleks seda võimaldada nii, et see ei oleneks asjaolust, millises liikmesriigis on alternatiivse investeerimisfondi valitseja asutatud, kusjuures täiendavaid sätteid tuleks kohaldada kõigi suhtes võrdsetel alustel.

(10) Selleks et tagada investeerimisühingute klientidele kõrgetasemeline kaitse direktiivi 2004/39/EÜ tähenduses, ei tuleks käesolevas direktiivis alternatiivseid investeerimisfonde käsitada lihtfinantsinstrumentidena. Seetõttu tuleks kõnealust direktiivi vastavalt muuta.

(11) Selleks et tagada alternatiivse investeerimisfondi valitseja osutavate valitsemisteenuste järjepidevus ja korrapärasus, tuleb kehtestada miinimumkapitali nõuded. Omakapitali nõuded peaksid katma alternatiivse investeerimisfondi valitseja võimalikud riskid, mis on seotud kutsealase vastutusega kõigi tema tegevuste puhul, sealhulgas delegeerimise või volituse alusel osutatud valitsemisteenuste puhul.

(12) Tuleb tagada, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegevuse juhtimist rangelt kontrollitaks. Alternatiivse investeerimisfondi valitsejat tuleks juhtida ja tema tegevust korraldada nii, et võimalikult vähendada huvide konflikte. Hiljutine areng osutab esmatähtsale vajadusele lahutada varade hoidmise ja valitsemisega seotud funktsioonid ning eraldada investorite varad valitseja varadest. Selleks peab alternatiivse investeerimisfondi valitseja määrama depoopanga, kes kannab investori raha eraldi arvele, hoiab finantsinstrumente ja kontrollib, kas alternatiivne investeerimisfond või fondivalitseja kõnealuse fondi nimel on omandanud kõigi muude varade omandiõiguse.

(13) Investorite huvide kaitseks on esmatähtis hinnata varad usaldusväärselt ja objektiivselt. Eri alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad kasutavad varade hindamisel eri meetodeid ja süsteeme vastavalt varadele, millesse nad peamiselt investeerivad, ja turgudele, kus nad tegutsevad. Kõnealuseid erinevusi tuleks tunnistada, kuid samas tuleks siiski nõuda, et varasid hindaksid alternatiivse investeerimisfondi valitsejast sõltumatud majandusüksused.

(14) Alternatiivse investeerimisfondi valitseja võib delegeerida oma ülesannete täitmise kohustuse vastavalt käesolevale direktiivile. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja peaks jääma vastutavaks oma ülesannete nõuetekohase täitmise ja käesoleva direktiivi sätete järgimise eest.

(15) Võttes arvesse, et alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad kasutavad oma investeerimisstrateegiates tugevat finantsvõimendust, võib see teatavatel tingimustel põhjustada süsteemset riski või turuhäireid, mistõttu tuleks kehtestada erinõuded alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes kasutavad teatavate riskidega seotud investeerimistehnikaid. Kõnealuste riskide kindlaks tegemiseks, jälgimiseks ja maandamiseks vajalikku teavet ei ole ühenduses järjepidevalt kogutud, samuti ei ole seda jagatud liikmesriikide vahel, et teha kindlaks ühenduse finantsturgude stabiilsust ohustavate riskide võimalikke allikaid. Sellise olukorra parandamiseks tuleks kohaldada erinõudeid alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes oma investeerimisstrateegias pidevalt kasutavad suurt finantsvõimendust. Kõnealused alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad peavad avaldama teabe finantsvõimenduse kasutamise ja selle allikate kohta. Selline teave tuleks kokku koguda ja seda tuleks jagada teiste ühenduse ametiasutustega, et lihtsustada ühist analüüsi kõnealuste alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kasutatava finantsvõimenduse mõju kohta ühenduse finantssüsteemile, samuti ühise vastuse leidmist.

(16) Alternatiivsete investeerimisfondide tegevus põhineb suure finantsvõimenduse kasutamisel, mis võib kahjustada finantsturgude stabiilsust ja takistada nende tõhusat toimimist. Tuleks lubada komisjonil kehtestada piirangud finantsvõimendusele, mida alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad võivad kasutada, eelkõige neil juhtudel, kui alternatiivse investeerimisfondi valitseja kasutab suurt finantsvõimendust süstemaatiliselt. Maksimaalse finantsvõimenduse piirangute kehtestamisel tuleks võtta arvesse finantsvõimenduse allikatega seotud aspekte ja alternatiivse investeerimisfondi valitseja kasutatavaid strateegiaid. Samuti tuleks arvesse võtta suurt finantsvõimendust kasutavate alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate finantsvõimenduse juhtimise dünaamilisust. Sellega seoses võivad finantsvõimenduse piirangud hõlmata künnist, mida ei tohi kunagi ületada, või piirata keskmist teatava ajavahemiku jooksul (nt kuu või kvartal) kasutatavat finantsvõimendust.

(17) Tuleb tagada, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja annaks kõigile äriühingutele, kelle üle ta omab kontrolli või valitsevat mõju, teavet, mida on äriühingul vaja, et hinnata, kuidas selline kontroll muudab äriühingu majanduslikku ja sotsiaalset olukorda lühikeses kuni keskpikas perspektiivis. Selleks tuleks kohaldada erinõudeid alternatiivse investeerimisfondi valitseja suhtes, kes omab kontrolli väärtpaberibörsil noteeritud või noteerimata äriühingus, kusjuures eelkõige peaksid fondivalitsejad teatama äriühingule sellisest seisundist ning avaldama äriühingule ja kõigile selle aktsionäridele teabe oma kavatsuste kohta seoses tuleviku ärisuundumustega ja muude kavandatud muutustega kontrollitavas äriühingus. Kontrollitava äriühinguga seotud läbipaistvuse tagamiseks tuleks kohaldada tõhustatud aruandlusnõudeid. Asjakohaste alternatiivsete investeerimisfondide aastaaruanded peaksid hõlmama investeerimistüüpi ja kontrollitavat äriühingut käsitlevat eriteavet.

(18) Paljud alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad valitsevad praegu kolmandas riigis alalist asukohta omavaid alternatiivseid investeerimisfonde. Asjakohane on lubada tegevusloa saanud fondivalitsejatel valitseda kolmandas riigis alalist asukohta omavaid alternatiivseid investeerimisfonde, kohaldades asjakohast korda, et tagada kõnealuste fondide usaldusväärne juhtimine ja ühenduse investorite varade tõhus hoidmine.

(19) Alternatiivsete invseteerimisfondide valitsejatel peaks olema õigus turustada kolmandas riikides alaliselt asuvaid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele nii alternatiivse investeerimisfondi valitseja päritoluliikmesriigis kui ka teistes liikmesriikides. Kõnealuse õiguse kasutamiseks tuleb järgida teatamise korda ja asjaomase kolmanda riigiga peab olema sõlmitud maksustamisalane leping, millega tagatakse tõhus teabevahetus ühenduse investorite asukohaliikmesriikide maksuasutustega. Võttes arvesse asjaolu, et sellised alternatiivsed investeerimisfondid ja kolmandad riigid, kus nad alaliselt asuvad, peavad täitma täiendavaid nõudeid, millest osad tuleb veel rakendusmeetmetes sätestada, saab käesoleva direktiivi kohaselt antud õigust turustada kolmandas riigis alaliselt asuvaid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele, hakata kasutama alles kolm aastat pärast üleminekuperioodi lõppu. Samal ajal võivad liikmesriigid lubada või jätkuvalt lubada alternatiivse investeerimisfondi valitsejal turustada kolmandas riigis alaliselt asuvaid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritele kõnealuste liikmesriikide territooriumil vastavalt siseriiklikele õigusaktidele. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad ei või kõnealuse kolme aasta pikkuse ajavahemiku jooksul turustada käesoleva direktiivi kohaselt antud õiguse alusel selliseid alternatiivseid investeerimisfonde kutselistele investoritlele teistes liikmesriikides.

(20) Asjakohane on lubada alternatiivse investeerimisfondi valitsejal delegeerida juhtimisülesanded kolmandas riigis asutatud majandusüksusele, eeldusel et on võetud vajalikke kaitsemeetmeid. Samuti võib depoopank delegeerida kolmandas riigis alalist asukohta omava alternatiivse investeerimisfondiga seotud ülesanded kolmandas riigis asuvale depoopangale, eeldusel et kõnealuse kolmanda riigi õigusaktidega on tagatud investorite huvide kaitse samal tasemel nagu see on ühenduses. Teatavatel tingimustel peaks alternatiivse investeerimisfondi valitsejal olema võimalik määrata kolmandas riigis asutatud sõltumatu hinnaekspert.

(21) Kui kolmandas riigis kehtib samaväärne reguleeriv raamistik ja kui ühenduses asutatud alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatel on tõhus juurdepääs kõnealuse kolmanda riigi turule, võivad liikmesriigid kolme aasta pärast pärast üleminekuperioodi lõppu anda alternatiivse investeerimisfondi valitsejale tegevusloa vastavalt käesoleva direktiivi sätetele, ilma et kõnealuse fondivalitseja registrijärgne asukoht oleks ühenduses. Kõnealuse kolme aasta pikkuse ajavahemiku kehtestamisel võetakse arvesse asjaolu, et sellised alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad ja kolmandad riigid, kus nad alaliselt asuvad, peavad täitma täiendavaid nõudeid, millest osad tuleb veel rakendusmeetmetes sätestada.

(22) Tuleb täpsustada käesoleva direktiivi rakendamise eest vastutavate pädevate asutuste õigusi ja kohustusi ning tugevdada mehhanisme, millega tagatakse piiriülese järelevalvealase koostöö nõutav tase.

(23) Asjaolu, et alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevusel on teatavatel finantsturgudel suhteliselt oluline mõju, eelkõige juhul, kui nende valitsetavatel alternatiivsetel investeerimisfondidel ei olulisi huvisid seoses kõnealuste turgude alusvaraks olevate toodete või instrumentidega, võib teatavatel asjaoludel takistada kõnealuste turgude tõhusat toimimist. Näiteks võib see liigselt suurendada turu volatiilsust või takistada turul kaubeldavate instrumentide hinna nõuetekohast kujunemist. Seepärast tuleks tagada, et pädevatel asutustel on volitused, et jälgida alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevust kõnealustel turgudel ja sekkuda juhul, kui see on vajalik turgude nõuetekohase toimimise tagamiseks.

(24) Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad käesoleva määruse sätete rikkumise korral kohaldatavate sanktsioonide kohta ja tagama nende rakendamise. Kõnealused sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

(25) Igasugune teabevahetus ja teabe edastamine pädevate asutuste, muude ametiasutuste, organite või isikute vahel peab olema kooskõlas isikuandmete edastamise eeskirjadega, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ning selliste andmete vaba liikumise kohta[11].

(26) Käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiivile 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[12].

(27) Eelkõige peaks komisjonil olema õigus võtta vastu käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed. Sellega seoses peaks komisjonil olema õigus võtta meetmeid, millega määratakse kindlaks menetlused, mille kohaselt alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad, kes valitsevad selliste alternatiivsete investeerimisfondide portfelle, mille varade maht jääb allapoole käesolevas direktiivis sätestatud künnist, võivad kasutada oma õigust saada koheldud alternatiivse investeerimisfondi valitsejana, keda reguleeritakse käesoleva direktiiviga. Kõnealuste meetmete eesmärk on täpsustada ka kriteeriumid, mida pädevad asutused kasutavad hindamaks, kas alternatiivse investeerimisfondi valitseja täidab oma äritegevusega seotud kohustusi, samuti huvide konfliktide tüübid, mida fondivalitseja peab tuvastama, ning asjakohased sammud, mida kõnealune fondivalitseja peaks üksusesiseste ja organisatsiooniliste menetluste raames tegema, et tuvastada ja avaldada huvide konfliktid ning vältida ja juhtida neid. Meetmete eesmärk on määrata kindlaks riskijuhtimise nõuded, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja kohaldab alternatiivse investeerimisfondi valitsemisega seotud riskide juhtimiseks, samuti mis tahes kord, mille kohaselt kõnealune fondivalitseja juhib väärtpaberite katteta eelmüügiga seotud riske, sealhulgas vajaduse korral mis tahes asjakohased piirangud, et piirata alternatiivse investeerimisfondi liigseid riske. Kõnealuste meetmete eesmärk on täpsustada ka käesoleva direktiivi kohased likviidsuse juhtimise nõuded ja eelkõige alternatiivsete investeerimisfondide minimaalsed likviidsusnõuded. Nende eesmärk on määrata kindlaks nõuded, mida väärtpaberistatud instrumentide algatajad peavad täitma, et alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad võiksid investeerida sellistesse instrumentidesse, mis on emiteeritud pärast 1. jaanuari 2011. Samuti on nende eesmärk määrata kindlaks nõuded, mida alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad peavad sellistesse väärtpaberistatud instrumentidesse investeerimisel täitma. Meetmete eesmärk on määrata kindlaks kriteeriumid, mille kohaselt saab hinnaeksperti käsitada sõltumatuna käesoleva direktiivi tähenduses. Nende eesmärk on täpsustada alternatiivse investeerimisfondi valitseja ülesannete delegeerimise tingimused ja tingimused, mille kohaselt ei saa ülemäärase delegeerimise tõttu fondivalitsejat enam käsitada alternatiivse investeerimisfondi valitsejana. Meetmete eesmärk on täpsustada sellise aastaaruande sisu ja vorm, mille alternatiivse investeerimisfondi valitseja peab iga valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta kättesaadavaks tegema, ning määrata kindlaks kõnealuse fondivalitseja kohustused seoses investoritele teabe avaldamisega ja pädevatele asutustele aruannete esitamisega ning selle sagedusega. Nende eesmärk on määrata kindlaks alternatiivse investeerimisfondi valitseja suhtes kohaldatavad avaldamise nõuded seoses finantsvõimendusega ning pädevale asutusele aruannete esitamise sageduse ja investoritele teabe avaldamisega. Nende eesmärk on kehtestada piirangud finantsvõimendusele, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja võib fondi valitsemisel kasutada. Kõnealuste meetmete eesmärk on määrata üksikasjalikult kindlaks, kuidas emitendis või väärtpaberibörsil noteerimata äriühingus kontrolli omav alternatiivse investeerimisfondi valitseja peaks täitma oma kohustusi seoses teabe esitamisega emitendile, väärtpaberibörsil noteerimata äriühingule ja nende aktsionäridele ja töötajate usaldusisikutele, sealhulgas seoses teabega, mida tuleb esitada valitsetava alternatiivse investeerimisfondi aastaaruandes. Nende eesmärk on määrata kindlaks selliste piirangute või tingimuste tüübid, mida võib kehtestada juhul, kui alternatiivset investeerimisfondi turustatakse kutselistele investoritele alternatiivse investeerimisfondi valitseja päritoluriigis. Nende eesmärk on määrata kindlaks üldised kriteeriumid, mille alusel hinnatakse kolmanda riigi hindamisstandardite samaväärsust, kui hinnaekspert on asutatud kõnealuses kolmandas riigis, samuti depoopankasid käsitlevate kolmanda riigi õigusaktide samaväärsust ning kolmandas riigis asutatud alternatiivse investeerimisfondi valitsejale tegevusloa andmise korral usaldatavusnormatiivide ja pideva järelevalve samaväärsust. Meetmete eesmärk on täpsustada üldised kriteeriumid hindamaks, kas kolmas riik annab ühenduse fondivalitsejale samasuguse juurdepääsu turule, kui ühendus on andnud kõnealuse kolmanda riigi fondivalitsejale. Nende eesmärk on määrata kindlaks alternatiivse investeerimisfondi valitsejat käsitleva sellise teabevahetuse üksikasjad, sisu ja sagedus, mis toimub alternatiivse investeerimisfondi valitseja päritoluliikmesriigi pädevate asutuste ja teiste selliste liikmesriikide pädevate asutuste vahel, kus alternatiivse investeerimisfondi valitseja võib ise või koos teiste fondivalitsejatega mõjutada süsteemselt oluliste finantsinstitutsioonide stabiilsust ja turgude nõuetekohast toimimist. Meetmete eesmärk on määrata kindlaks kohapealse kontrolli ja uurimise kord.

(28) Kuna need on üldmeetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. Meetmete suhtes, mis ei kuulu eespool nimetatud kategooriasse, tuleks rakendada kõnealuse direktiivi artiklis 5 sätestatud regulatiivkomitee menetlust. Meetmete eesmärk on teha kindlaks, kas teatava kolmanda riigi fondialased hindamisstandardid on samaväärsed ühenduses kohaldavate standarditega, kui hinnaekspert on asutatud kolmandas riigis. Nende eesmärk on teha kindlaks, kas depoopankasid käsitlevate teatava kolmanda riigi õigusaktide sätted on samaväärsed käesoleva direktiivi sätetega. Meetmete eesmärk on teha kindlaks, kas teatava kolmanda riigi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate usaldatavusnormatiive ja pidevat järelevalvet käsitlevate õigusaktide sätted on samaväärsed käesoleva direktiivi sätetega. Nende eesmärk on teha kindlaks, kas teatav kolmas riik annab ühenduse fondivalitsejale samasuguse juurdepääsu turule, kui ühendus on andnud kõnealuse kolmanda riigi fondivalitsejale. Meetmete eesmärk on määrata kindlaks teatise ja kinnituse standardvormid ja täpsustada menetlus, mille kohaselt pädevad asutused vahetavad teavet.

(29) Kuna võetava meetme eesmärki, milleks on tagada tarbijate ja investorite kõrgetasemeline kaitse, kehtestades selleks alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatele tegevusloa andmist ja kõnealuste fondivalitsejate järelevalvet reguleeriv ühtne raamistik, ei saa liikmesriikide tasandil vajalikul määral saavutada, millele osutavad ka liikmesriikidepõhise kõnealuste osalejate reguleerimise ja järelevalve puudused, ja mistõttu saab kõnealust eesmärki paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I peatükk Üldsätted

Artikkel 1Sisu

Käesoleva direktiiviga nähakse ette alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatele tegevusloa andmist, nende tegevust ja läbipaistvust käsitlevad eeskirjad.

Artikkel 2Reguleerimisala

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi ühenduses asutatud fondivalitsejate suhtes, kes osutavad valitsemisteenuseid ühele või mitmele alternatiivsele investeerimisfondile, olenemata järgmisest:

a) kas alternatiivne investeerimisfond asub alaliselt ühenduses või väljaspool seda;

b) kas alternatiivse investeerimisfondi valitseja osutab teenuseid otse või delegeerimise teel;

c) kas alternatiivne investeerimisfond on avatud või kinnine fond;

d) alternatiivse investeerimisfondi ja alternatiivse investeerimisfondi valitseja õiguslik struktuur.

Ühele või mitmele alternatiivsele investeerimisfondile valitsemisteenuste osutamiseks käesoleva direktiivi kohaselt tegevusloa saanud fondivalitsejal on õigus turustada kõnealuste alternatiivsete investeerimisfondide aktsiaid või osakuid kutselistele investoritele ühenduses, vastavalt VI peatükis ja vajaduse korral artiklis 35 sätestatud tingimustele.

2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste fondide suhtes:

a) alternatiivse investeerimisfondi valitseja, kes otse või kaudselt sellise äriühingu kaudu, millega alternatiivse investeerimisfondi valitseja on seotud ühise juhtimise või kontrolliga või olulise otsese või kaudse osalusega, valitseb sellise alternatiivse investeerimisfondi portfelli, mille valitsetavate varade (sealhulgas mis tahes finantsvõimenduse kasutamise teel omandatud varad) kogumaht ei ületa künnist 100 miljonit eurot või 500 miljonit eurot, juhul kui alternatiivse investeerimisfondi portfell koosneb finantsvõimenduseta alternatiivsest investeerimisfondidest, kusjuures viie aasta jooksul pärast iga alternatiivse investeerimisfondi asutamise kuupäeva ei ole võimalik kasutada tagasivõtmise õigust;

b) ühenduses asutatud fondivalitseja, kes ei osuta valitsemisteenuseid ühenduses alaliselt asuvale alternatiivsele investeerimisfondile ega turusta alternatiivset investeerimisfondi ühenduses;

c) eurofondid või nende valitsejad või äriühinguna asutatud fondid, millele on antud tegevusluba vastavalt direktiivile 2009/…/EÜ [eurofondide direktiiv];

d) krediidiasutused, mis on reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiviga 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta (uuestisõnastamine);

e) asutused, mida reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiiviga 2003/41/EÜ tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta[13];

f) asutused, mida reguleeritakse esimese nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiiviga 73/239/EMÜ otsekindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta,[14] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiiviga 2002/83/EÜ elukindlustuse kohta[15] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2005. aasta direktiiviga 2005/68/EÜ mis käsitleb edasikindlustust ja millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 92/49/EMÜ ning direktiive 98/78/EÜ ja 2002/83/EÜ[16];

(g) riigiülesed institutsioonid, nagu Maailmapank, Rahvusvaheline Valuutafond, Euroopa Keskpank, Euroopa Investeerimispank, Euroopa Investeerimisfond ning muud riigiülesed institutsioonid ja samalaadsed rahvusvahelised organisatsioonid, juhul kui sellised institutsioonid või organisatsioonid valitsevad ühte või mitut alternatiivset investeerimisfondi.

3. Liikmesriigid tagavad, et allapoole lõike 2 punktis a sätestatud künnist jäävatel alternatiivsete investeerimisfondide valitsejatel on õigus saada koheldud käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate alternatiivse investeerimisfondi valitsejatena.

4. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, et määrata kindlaks kord, mille kohaselt võivad alternatiivse investeerimisfondide valitsejad, kes valitsevad alternatiivsete investeerimisfondide portfelle, mille varade maht ei ületa lõike 2 punktis a sätestatud künnist, kasutada oma õigust vastavalt lõikele 3.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 3Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „alternatiivne investeerimisfond” - mis tahes investeerimisfond, sealhulgas selle investeerimisüksus, mille eesmärk on ühiselt investeerida varadesse ning millel ei ole tegutsemiseks vaja direktiivi 2009/…/EÜ [eurofondide direktiiv] artikli 5 kohast tegevusluba;

b) „alternatiivse investeerimisfondi valitseja” – mis tahes juriidiline või füüsiline isik, kelle korrapärane tegevus hõlmab ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi valitsemist;

c) „hinnaekspert” – mis tahes juriidiline või füüsiline isik või äriühing, kes hindab alternatiivse investeerimisfondi varasid või määrab alternatiivse investeerimisfondi aktsiate või osakute väärtuse;

d) „valitsemisteenused” – ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi valitsemine ja juhtimine ühe või mitme investori nimel;

e) „turustamine” – alternatiivse investeerimisfondi osakute või aktsiate mis tahes üldine pakkumine ühenduses alaliselt asuvatele investoritele või osakute või aktsiate nendesse paigutamine, olenemata sellest, kelle algatusel pakkumine või paigutamine aset leiab;

f) „kutseline investor” – mis tahes investor direktiivi 2004/39/EÜ II lisa tähenduses;

g) „jaeinvestor” – mis tahes investor, kes ei ole kutseline investor;

h) „päritoluliikmesriik” – liikmesriik, kus alternatiivse investeerimisfondi valitsejale on antud artikli 6 kohaselt tegevusluba;

i) „vastuvõtjaliikmesriik” – liikmesriik, mis ei ole päritoluliikmesriik ja mille territooriumil osutab alternatiivse investeerimisfondi valitseja alternatiivsele investeerimisfondile valitsemisteenuseid või turustab fondi aktsiaid või osakuid;

j) „pädevad asutused” - liikmesriikide ametiasutused, kellele on õigusaktiga tehtud ülesandeks teostada järelevalvet alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate üle;

k) „finantsinstrument” – direktiivi 2004/39/EÜ I lisa C jaos määratletud instrument;

l) „finantsvõimendus” – mis tahes meetod, mille abil alternatiivse investeerimisfondi valitseja suurendab valitsetava alternatiivse investeerimisfondi riski seoses teatava investeeringuga, kas raha või väärtpaberite laenamise või tuletisinstrumentide positsioonist tuleneva võimenduse või muude vahendite abil;

m) „oluline osalus” – mis tahes otsene või kaudne osalus alternatiivse investeerimisfondi valitsejas, kui osalus kapitalis või hääleõiguses on 10 % või rohkem või kui osalus võimaldab märkimisväärselt mõjutada osalust omava fondivalitseja juhtimist. Selleks tuleb arvesse võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/109/EÜ (läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele)[17] artiklites 9 ja 10 osutatud hääleõigust.

n) „emitent” – kõik ühenduses alaliselt asuvad aktsiate/osakute emitendid direktiivi 2004/109/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti d tähenduses;

o) „töötajate usaldusisikud” – töötajate usaldusisikud 11. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/14/EÜ (millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses)[18] artikli 2 punkti e tähenduses.

II peatükk

alternatiivse investeerimisfondi valitsejale tegevusloa andmine

ARTIKKEL 4 TEGEVUSLOA ANDMISE NÕUDED

1. Liikmesriigid tagavad, et ükski käesoleva direktiiviga reguleeritud alternatiivse investeerimisfondi valitseja ei osuta mis tahes alternatiivsele investeerimisfondile valitsemisteenuseid ega turusta fondi aktsiaid või osakuid ilma selleks tegevusluba omamata.

Majandusüksused, kellel ei ole käesoleva direktiivi kohaselt antud tegevusluba, ja käesoleva määrusega reguleerimata alternatiivse investeerimisfondi valitsejad, kellel ei ole liikmesriigi õiguse kohaselt antud tegevusluba, ei tohi osutada alternatiivsele investeerimisfondile valitsemisteenuseid ega turustada fondi aktsiaid või osakuid ühenduses.

2. Alternatiivse investeerimisfondi valitsejale võib anda tegevusloa valitsemisteenuste osutamiseks kõigile või teatavat tüüpi alternatiivsetele investeerimisfondidele.

Alternatiivse investeerimisfondi valitsejal võib olla käesoleva direktiivi kohane tegevusluba ja direktiivi 2009/…/EÜ [eurofondide direktiiv] kohane tegevusluba tegutsemiseks fondivalitsejana või äriühinguna asutatud fondina.

Artikkel 5Tegevusloa andmise kord

Tegevusluba taotlev alternatiivse investeerimisfondi valitseja esitab selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kus on tema registrijärgne asukoht, järgmise teabe:

a) olulist osalust omavate aktsionäride või osakuomanike isikud, olenemata sellest, kas nende osalus on otsene või kaudne, kas nad on füüsilised või juriidilised isikud, samuti kõnealuse osaluse suurus;

b) tegevusprogramm, sealhulgas teave selle kohta, kuidas alternatiivse investeerimisfondi valitseja kavatseb täita III, IV ning vajaduse korral V, VI ja VII peatükis sätestatud kohustused;

c) üksikasjalik teave valitsetava alternatiivse investeerimisfondi andmete kohta, sealhulgas teave liikmesriikide või kolmandate riikide kohta, kelle territooriumil fond alaliselt asub;

d) iga sellise alternatiivse investeerimisfondi tingimused või põhikiri, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja kavatseb valitseda;

e) teave artikli 18 ja vajaduse korral artikli 35 kohase kolmandatele isikutele valitsemisteenuste delegeerimise korra kohta;

f) teave alternatiivse investeerimisfondi varade hoidmise korra kohta, sealhulgas vajaduse korral artikli 38 kohase korra kohta;

g) mis tahes muu artikli 20 lõikes 1 osutatud teave.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja peakontor peab asuma samas liikmesriigis, kus on tema registrijärgne asukoht.

Artikkel 6

Loa andmise tingimused

1. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused annavad tegevusloa ainult juhul, kui nad on kindlad, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja suudab täita käesoleva direktiivis sätestatud tingimusi.

Tegevusluba kehtib kõigis liikmesriikides.

2. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused keelduvad tegevusloa andmisest, kui nende järelevalveülesannete tõhusat täitmist takistavad järgmised asjaolud:

a) kolmanda riigi õigus- ja haldusnormid, millega reguleeritakse ühe või mitme sellise füüsilise või juriidilise isiku tegevust, kellega alternatiivse investeerimisfondi valitsejal on märkimisväärne seos direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 31 tähenduses;

b) kõnealuste õigus- ja haldusnormide jõustamisega seotud probleemid.

3. Tegevusluba hõlmab delegeerimise mis tahes korda, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja kohaldab ja millest ta oma taotluses teatas.

Päritoluliikmesriigi pädevad asutused võivad piirata tegevusloa kohaldamisala, eelkõige seoses alternatiivse investeerimisfondi tüübiga, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja võib valitseda, samuti seoses delegeerimise korraga.

4. Pädevad asutused teatavad taotlejale kahe kuu jooksul pärast nõuetekohase taotluse esitamist, kas tegevusluba antakse või mitte.

Tegevusloa andmisest keeldumist või piirangute kehtestamist põhjendatakse.

5. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja võib alustada valitsemisteenuste osutamist päritoluliikmesriigis kohe pärast tegevusloa saamist.

Artikkel 7Tegevusloa kohaldamisala muudatused

Enne rakendamist teatab alternatiivse investeerimisfondi valitseja päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele kõigist esmases taotluses esitatud teabega seotud muudatustest, mis võivad oluliselt mõjutada tingimusi, mille alusel tegevusluba anti, eelkõige seoses muudatustega iga valitsetava alternatiivse investeerimisfondi investeerimisstrateegias ja –poliitikas ning alternatiivse investeerimisfondi tingimustes või põhikirjas, samuti seoses mis tahes sellise täiendava fondi andmetega, mida fondivalitseja kavatseb valitseda.

Pädevad asutused kiidavad kõnealused muudatused heaks või kehtestavad piirangud või lükkavad need muudatused tagasi ühe kuu jooksul pärast kõnealuse teatise saamist.

Artikkel 8Loa kehtetuks tunnistamine

Pädevad asutused võivad alternatiivse investeerimisfondi valitsejale antud tegevusloa kehtetuks tunnistada, kui fondivalitseja:

(1) on saanud tegevusloa valeandmeid esitades või mõnel muul ebaausal teel;

(2) ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba anti;

(3) on jämedalt või järjekindlalt rikkunud käesoleva direktiivi ülevõtmiseks kehtestatud sätteid.

III peatükk

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tegutsemistingimused

1. Jagu: Äritegevus

Artikkel 9 Üldpõhimõtted

1. Liikmesriigid tagavad, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja osutab ühenduses valitsemisteenuseid ainult juhul, kui ta pidevalt järgib käesoleva direktiivi sätteid.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja teeb järgmist:

a) tegutseb ausalt, piisava vilumuse, ettevaatuse ja hoolikusega ning õiglaselt;

b) tegutseb valitsetava alternatiivse investeerimisfondi, kõnealuse fondi investorite ja turu ühtsuse parimates huvides;

c) tagab, et kõiki alternatiivse investeerimisfondi investoreid koheldakse õiglaselt.

Ühegi investori suhtes ei kohaldata sooduskohtlemist, välja arvatud juhul, kui see ei ole avaldatud alternatiivse investeerimisfondi tingimustes või põhikirjas.

2. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, millega täpsustakse kriteeriumid, mille kohaselt pädevad asutused hindavad, kas alternatiivse investeerimisfondi valitseja täidab lõikes 1 sätestatud tingimusi.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 10Huvide konflikt

1. Liikmesriigid nõuavad, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja võtaks asjakohaseid meetmeid, et tuvastada huvide konfliktid alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate vahel (pidades silmas nende juhte, töötajaid või mis tahes isikuid, kes otseselt või kaudselt kontrollivad fondivalitsejat, samuti fondivalitseja valitsetava fondi investoreid), samuti eri investorite vahelised huvide konfliktid, mis tekivad ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi valitsemise käigus.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab ja rakendab kõigi asjakohaste meetmete võtmist silmas pidades tõhusat organisatsioonilist ja halduskorda, et vältida huvide konfliktide kahjulikku mõju alternatiivsele investeerimisfondile ja selle investoritele.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja eraldab oma tegevusraamistikus ülesanded ja kohustused, mis ei ole üksteisega kooskõlas. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja hindab, kas tegutsemistingimused võivad hõlmata muid olulisi huvide konflikte ja avaldab kõnealused konfliktid alternatiivse investeerimisfondi investoritele.

2. Kui alternatiivse investeerimisfondi valitseja kehtestatud organisatsiooniline kord huvide konfliktide juhtimiseks ei ole piisav, et piisava kindlusega vältida kliendi huvide kahjustamise ohtu, avalikustab fondivalitseja kliendile enne tema nimel äritegevuse alustamist selgelt huvide konfliktide üldise laadi või allika ning töötab välja asjakohase poliitika ja menetlused.

3. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, et teha järgmist:

a) täiendavalt täpsustada lõikes 1 osutatud huvide konfliktide tüübid;

b) täpsustada asjakohased sammud, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja peaks sisekorra ja organisatsioonilise korra raames tegema, et tuvastada ja avaldada huvide konfliktid ning vältida ja juhtida neid.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 11Riskijuhtimine

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab, et riskijuhtimise ja portfelli valitsemisega seotud ülesanded on eraldatud ja neid vaadatakse läbi eraldi.

2. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja rakendab riskijuhtimise süsteeme, et nõuetekohaselt mõõta ja jälgida kõiki riske, mis on seotud iga alternatiivse investeerimisfondi investeerimisstrateegiaga ja mis mõjutavad või võivad mõjutada iga fondi tegevust.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja vaatab riskijuhtimise süsteemid läbi vähemalt korra aastas ja vajaduse korral kohandab neid.

3. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja teeb vähemalt järgmist:

a) alternatiivse investeerimisfondi nimel investeerides rakendab asjakohast, dokumenteeritud ja reguleeritud ajakohastatud kontrollimenetlust vastavalt fondi investeerimisstrateegiale, eesmärkidele ja riskiprofiilile;

b) tagab, et alternatiivse investeerimisfondi iga investeerimispositsiooniga seotud riske ja nende üldmõju fondi portfellile saab igal ajal nõuetekohaselt tuvastada, mõõta ja jälgida asjakohaste stresstestimise menetluste abil;

c) tagab, et alternatiivse investeerimisfondi riskiprofiil vastab alternatiivse investeerimisfondi tingimuste või põhikirja kohasele fondi suurusele, portfelli struktuurile, investeerimisstrateegiale ja eesmärkidele.

4. Kui alternatiivse investeerimisfondi valitseja kasutab ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi nimel investeerimisel väärtpaberite katteta eelmüüki, tagavad liikmesriigid, et fondivalitseja rakendab korda, mis võimaldab talle juurdepääsu väärtpaberitele või muudele finantsinstrumentidele kuupäeval, mil fondivalitseja on kohustatud need üle andma, samuti et fondivalitseja rakendab riskijuhtimise korda, mis võimaldab nõuetekohaselt juhtida riske, mis on seotud katteta eelmüüdud väärtpaberite või muude finantsinstrumentide üleandmisega.

5. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, täpsustades järgmist:

a) alternatiivse investeerimisfondi valitseja kohaldatavad riskijuhtimisnõuded vastavalt riskidele, mis on seotud valitsetava alternatiivse investeerimisfondiga;

b) mis tahes kord, mille kohaselt alternatiivse investeerimisfondi valitseja juhib teatavaid väärtpaberite katteta eelmüügiga seotud riske, sealhulgas vajaduse korral mis tahes asjakohased piirangud, et piirata alternatiivse investeerimisfondi liigseid riske.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 12Likviidsuse juhtimine

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja kohaldab iga tema poolt valitsetava alternatiivse investeerimisfondi puhul asjakohast likviidsuse juhtimise korda ja võtab vastu menetlused, millega tagatakse, et alternatiivse investeerimisfondi investeeringute likviidsusprofiil vastab fondi aluskohustustele.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja viib korrapäraselt läbi stressteste nii tava kui ka erandlikes likviidsustingimustes ja jälgib vastavalt alternatiivse investeerimisfondi likviidsusriski.

2. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab, et iga tema poolt valitsetav alternatiivne investeerimisfond kohaldab fondi investeeringute likviidsusprofiilile vastavat tagasivõtmise poliitikat, mis peab olema sätestatud alternatiivse investeerimisfondi tingimustes või põhikirjas.

3. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, täpsustades järgmist:

a) lõike 1 kohased likviidsuse juhtimise nõuded; ning

b) eelkõige minimaalsed likviidsusnõuded alternatiivsete investeerimisfondide puhul, kes võtavad oma osakuid või aktsiaid tagasi sagedamini kui iga poole aasta tagant.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 13Investeerimine väärtpaberistamise positsioonidesse

Selleks et tagada valdkonnaülene järjepidevus ja kõrvaldada huvide vastuolud nende ettevõtjate vahel, kes struktureerivad laenud ümber kaubeldavatesse väärtpaberitesse ja muudesse finantsinstrumentidesse (algatajad), ja alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate vahel, kes ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi nimel investeerivad kõnealustesse väärtpaberitesse või muudesse finantsinstrumentidesse, võtab komisjon vastu rakendusmeetmed, milles sätestatakse nõuded järgmistes valdkondades:

a) nõuded, mida algataja peab täitma, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja tohiks ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi nimel investeerida seda tüüpi väärtpaberitesse või muudesse finantsinstrumentidesse, mis on emiteeritud alates 1. jaanuarist 2011, sealhulgas nõuded, millega tagatakse, et algatajal on vähemalt 5 % suurune majanduslik huvi;

b) kvalitatiivsed nõuded, mida kõnealustesse väärtpaberitesse või muudesse finantsinstrumentidesse ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi nimel investeeriv alternatiivse investeerimisfondi valitseja peab täitma.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

2 Jagu: KAPITALINÕUDED

ARTIKKEL 14 ALGKAPITAL JA OMAKAPITAL

Alternatiivse investeerimisfondi valitsejal on omavahendeid vähemalt 125 000 eurot.

Kui alternatiivse investeerimisfondi valitseja valitsetava alternatiivse investeerimisfondi portfellide väärtus ületab 250 miljonit eurot, peab fondivalitseja lisama täiendavad omavahendid. Kõnealuste täiendavate omavahendite summa on 0,02 % summast, mille võrra alternatiivse investeerimisfondi valitseja portfellide väärtus ületab 250 miljonit eurot.

Olenemata esimeses ja teises lõigus sätestatud nõuetest ei tohi alternatiivse investeerimisfondi valitseja omavahendid ühelgi juhul olla väiksemad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/49/EÜ (investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta (uuestisõnastamine))[19] artiklis 21 sätestatud summast.

Esimese, teise ja kolmanda lõigu kohaldamisel käsitatakse alternatiivse investeerimisfondi valitseja portfellidena järgmisi portfelle:

a) kõik alternatiivse investeerimisfondi valitseja valitsetavad alternatiivse investeerimisfondi portfellid, sealhulgas alternatiivsed investeerimisfondid, mille puhul fondivalitseja on artikli 18 kohaselt delegeerinud ühe või mitu ülesannet;

b) kõik alternatiivse investeerimisfondi portfellid, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja valitseb delegeerimise alusel.

3 JAGU: Organisatsioonilised nõuded

ARTIKKEL 15 ÜLDPÕHIMÕTTED

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja kasutab alati piisavaid ja asjakohaseid vahendeid nõuetekohase valitsemistegevuse tagamiseks.

Fondivalitsejatel on ajakohastatud süsteemid, dokumenteeritud sisekord ja äritegevuse korrapärased sisekontrollid, et piirata ja juhtida nende tegevusega seotud riske.

Artikkel 16Hindamine

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab, et iga tema valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta määratakse fondivalitsejast sõltumatu hinnaekspert, et määrata kindlaks fondi omandatud varade väärtus ning fondi aktsiate ja osakute väärtus.

Hinnaekspert tagab, et varasid, aktsiaid ja osakuid hinnatakse vähemalt korra aastas ning iga kord, kui alternatiivse investeerimisfondi aktsiaid või osakuid lastakse välja või võetakse tagasi, kui see toimub sagedamini.

2. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab, et hinnaekspert kasutab alternatiivse investeerimisfondi varade hindamisel asjakohast ja järjepidevat korda kooskõlas kehtivate hindamisstandarditega ja –eeskirjadega, et kajastada fondi aktsiate või osakute puhasväärtust.

3. Eeskirjad, mida kohaldatakse alternatiivse investeerimisfondi varade hindamisel ja varade puhasväärtuse arvutamisel fondi osaku või aktsia kohta, sätestatakse selle riigi õigusaktides, kus on fondi alaline asukoht, või fonditingimustes või põhikirjas.

4. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, millega täpsustakse kriteeriumid, mille kohaselt käsitatakse hinnaeksperti sõltumatuna lõike 1 tähenduses.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 17Depoopank

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab, et iga tema valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta määratakse depoopank, mis täidab järgmisi ülesandeid:

a) võtab vastu kõik maksed, mida investorid teevad alternatiivse investeerimisfondi valitseja valitsetava alternatiivse investeerimisfondi osakute või aktsiate märkimisel, ja kannab need fondivalitseja nimel eraldi arvele;

b) hoiab kõiki alternatiivsele investeerimisfondile kuuluvaid finantsinstrumente;

c) kontrollib, kas alternatiivne investeerimisfond või alternatiivse investeerimisfondi valitseja kõnealuse fondi nimel on omandanud kõigi muude selliste varade omandiõiguse, millesse fond on investeerinud.

2. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja ei tegutse depoopangana.

Depoopank tegutseb sõltumatult ja ainult alternatiivse investeerimisfondi investorite huvides.

3. Depoopank on krediidiasutus, mille registrijärgne asukoht on ühenduses ja millele on antud tegevusluba vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta[20].

4. Depoopank võib delegeerida oma ülesandeid teistele depoopankadele.

5. Depoopank kannab vastutust alternatiivse investeerimisfondi valitseja ja alternatiivse investeerimisfondi investorite ees igasuguse neile tekkinud kahjumi eest, mille põhjuseks on depoopanga põhjendamatu toimetulematus käesoleva direktiivi kohaste kohustustega.

Depoopanga hoitavate finantsinstrumentide kaotsimineku korral võib depoopank vabastada end vastutusest ainult juhul, kui ta suudab tõestada, et kaotsiminekut ei oleks olnud võimalik ära hoida.

Vastutust alternatiivse investeerimisfondi investorite ees võib nõuda kas otse või kaudselt alternatiivse investeerimisfondi valitseja kaudu, sõltuvalt depoopanga, fondivalitseja ja investorite suhete õiguslikust olemusest. Depoopanga vastutust ei mõjuta lõike 4 kohane mis tahes delegeerimine.

4. Jagu: alternatiivse investeerimisfondi valitseja ülesannete delegeerimine

ARTIKKEL 18 DELEGEERIMINE

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja, kes kavatseb delegeerida kolmandatele isikutele ühe või mitme oma ülesande täitmise, taotleb selleks eelnevalt iga delegeerimise jaoks päritoluliikmesriigi pädevatelt asutustelt luba.

Täidetud peavad olema järgmised tingimused:

a) kolmas isik peab olema krediidikõlblik ja usaldusväärne ning äritegevust tegelikult juhtivatel isikutel peab olema hea maine ja piisavalt kogemusi;

b) kui delegeerimine on seotud portfelli valitsemisega või riskijuhtimisega, peab kolmandal isikul samuti olema tegevusluba sama tüüpi alternatiivse investeerimisfondi valitsemiseks;

c) delegeerimine ei mõjuta alternatiivse investeerimisfondi valitseja järelevalve tõhusust ega mingil juhul takista fondivalitseja tegevust ega fondi valitsemist oma investorite parimates huvides;

d) alternatiivse investeerimisfondi valitseja peab tõestama, et kolmas isik on pädev ja võimeline kõnealuseid ülesandeid täitma, ning et see kolmas isik valiti hoolikalt, samuti et fondivalitseja suudab igal ajal tõhusalt jälgida delegeeritud tegevust, et vajaduse korral anda kolmandale isikule täiendavaid juhiseid ja koheselt lõpetada delegeerimine, kui see on investorite huvides.

Ülesandeid ei delegeerita depoopangale, hinnaeksperdile või mis tahes ettevõtjale, kelle huvid võivad olla vastuolus alternatiivse investeerimisfondi või selle investorite huvidega.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja vaatab pidevalt läbi iga kolmanda isiku poolt osutatavad teenused.

2. Asjaolu, et alternatiivse investeerimisfondi valitseja delegeeris teatavad ülesanded kolmandale isikule, ei mõjuta mingil viisil fondivalitseja vastutust, samuti ei tohi fondivalitseja delegeerida oma ülesandeid sellisel määral, et teda ei saa enam käsitada alternatiivse investeerimisfondi valitsejana.

3. Kolmas isik ei tohi temale delegeeritud ülesandeid edasi delegeerida.

4. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, täpsustades järgmist:

a) delegeerimise heakskiitmise tingimused;

b) tingimused, mille alusel ei saa valitsejat enam käsitada alternatiivse investeerimisfondi valitsejana lõike 2 kohaselt.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

IV peatükk Läbipaistvusnõuded

Artikkel 19 Aastaaruanne

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja teeb iga valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta igal majandusaastal kättesaadavaks aastaaruande. Aastaaruanne tehakse investoritele ja pädevatele asutustele kättesaadavaks nelja kuu jooksul pärast majandusaasta lõppu.

2. Aastaaruanne sisaldab vähemalt järgmist:

a) bilanss või varade ja kohustuste aruanne;

b) majandusaasta kasumiaruanne;

c) majandusaasta tegevusaruanne;

3. Aastaaruande andmeid auditeerivad üks või mitu isikut, kes on seadusega volitatud aruandeid auditeerima vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mail 2006. aasta direktiivile 2006/43/EÜ mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit ning millega muudetakse nõukogu direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 84/253/EMÜ[21]. Auditiaruanne koos kõigi märkustega esitatakse aastaaruandes täielikult.

4. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, millega täpsustakse aastaaruande sisu ja vorm. Kõnealuseid meetmeid kohandatakse vastavalt sellise alternatiivsete investeerimisfondide valitseja tüübile, kelle suhtes meetmeid kohaldatakse.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 20Teabe avaldamine investoritele

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab, et alternatiivse investeerimisfondi investorid saavad enne fondi investeerimist järgmist teavet (sealhulgas selle mis tahes muudatused):

a) alternatiivse investeerimisfondi investeerimisstrateegia ja -eesmärgid, kõik varad, millesse fond võib investeerida, ja tehnikad, mida fond võib kasutada, samuti kõik sellega seotud riskid, kõik kohaldatavad investeerimispiirangud, asjaolud, mille korral fond võib kasutada finantsvõimendust, finantsvõimenduse lubatud tüübid ja allikad, võimendusega seotud riskid ning võimenduse kasutamise mis tahes piirangud;

b) sellise korra kirjeldus, mille kohaselt alternatiivne investeerimisfond võib muuta oma investeerimisstrateegiat või -poliitikat või mõlemat;

c) investeerimise eesmärgil loodud lepingulise suhte õiguslike tagajärgede kirjeldus, sealhulgas teave, mis käsitleb kohtualluvust ja kohaldatavaid õigusakte ning mis tahes selliste õigusnormide olemasolu või puudumist, millega on ette nähtud kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine territooriumil, kus fond alaliselt asub;

d) alternatiivse investeerimisfondi depoopanga, hinnaeksperdi, audiitori ja kõigi teiste teenuseosutajate andmed ning nende ülesannete kirjeldus, samuti investorite õigused nende ülesannete täitmata jätmise korral;

e) kõigi delegeeritud valitsemise või hoiule andmise ülesannete kirjeldus ja sellise kolmanda isiku andmed, kellele ülesanded on delegeeritud;

f) alternatiivse investeerimisfondi hindamise korra ja vajaduse korral varade väärtuse määramise hinnamudelite kirjeldus, sealhulgas raskesti hinnatavate varade väärtuse määramisel kasutatavate meetodite kirjeldus;

g) alternatiivse investeerimisfondi likviidsusriski juhtimise kirjeldus, sealhulgas tagasivõtmise õigused tavaoludes ja erandlikel asjaoludel, investoritega kokku lepitud tagasivõtukord, samuti kirjeldus, kuidas alternatiivse investeerimisfondi valitseja tagab investorite õiglase kohtlemise;

h) kõigi selliste tasude, maksete ja kulude kirjeldus ja nende maksimaalne summa, mida investorid otseselt või kaudselt maksavad või kannavad;

i) kui investori suhtes kohaldatakse sooduskohtlemist või investoril on õigus sooduskohtlemisele, kõnealuse investori andmed ja sellise sooduskohtlemise kirjeldus;

j) viimane aastaaruanne.

2. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja avaldab korrapäraselt iga tema valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta investoritele järgmise teabe:

a) selliste alternatiivse investeerimisfondi varade osakaal, mille suhtes kohaldatakse tulenevalt nende mittelikviidsest olemusest erikorda;

b) alternatiivse investeerimisfondi likviidsuse juhtimise mis tahes uus kord;

c) alternatiivse investeerimisfondi praegune riskiprofiil ja alternatiivse investeerimisfondi valitseja kasutatavad riskijuhtimissüsteemid kõnealuste riskide juhtimiseks.

3. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, millega täpsustakse alternatiivse investeerimisfondi valitseja kohustused seoses lõike 2 kohase teabe avaldamisega ja selle sagedusega. Kõnealuseid meetmeid kohandatakse vastavalt sellise alternatiivsete investeerimisfondide valitseja tüübile, kelle suhtes meetmeid kohaldatakse.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 21Pädevale asutusele esitatavate aruannetega seotud kohustused

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja esitab oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele korrapäraselt aruande, milles käsitletakse peamisi turgusid ja instrumente, millesse fondivalitseja tema valitsetava alternatiivse investeerimisfondi nimel investeerib.

Selles esitatakse koguteave peamiste alternatiivse investeerimisfondi valitseja poolt kaubeldavate instrumentide kohta, turgude kohta, kus fondivalitseja on liige või kus ta aktiivselt kaupleb, ning iga tema valitsetava fondi peamised riskid ja olulisim riskikontsentratsioon.

2. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja esitab oma päritoluliimesriigi pädevatele asutustele iga tema valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta korrapäraselt aruande, mis hõlmab järgmist:

a) selliste alternatiivse investeerimisfondi varade osakaal, mille suhtes kohaldatakse tulenevalt nende mittelikviidsest olemusest erikorda;

b) alternatiivse investeerimisfondi likviidsuse juhtimise mis tahes uus kord;

c) alternatiivse investeerimisfondi praegune riskiprofiil ja alternatiivse investeerimisfondi valitseja kasutatavad riskijuhtimisvahendid kõnealuste riskide juhtimiseks;

d) selliste varade põhiliigid, millesse alternatiivne investeerimisfond on investeerinud;

e) vajaduse korral teave väärtpaberite katteta eelmüügi kasutamise kohta aruandlusperioodi jooksul.

3. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja esitab oma päritoluliimesriigi pädevatele asutustele iga tema valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kohta järgmised dokumendid:

a) nelja kuu jooksul pärast majandusaasta lõppu iga tema valitsetava alternatiivse investeerimisfondi majandusaastat käsitlev aastaaruanne;

b) iga kvartali lõpus alternatiivse investeerimisfondi valitseja valitsetavate alternatiivsete investeerimisfondide üksikasjalik loend.

4. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, millega täiendavalt täpsustakse lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud aruandluskohustused ja aruannete esitamise sagedus.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

V peatükkEritüüpi alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohustused

1. Jagu: Finantsvõimendusega alternatiivsete investeerimisfondide valitseja kohustused

ARTIKKEL 22 REGULEERIMISALA

Käesolevat jagu kohaldatakse üksnes alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes, kes valitsevad ühte või mitut alternatiivset investeerimisfondi, kes süstemaatiliselt kasutavad suurt finantsvõimendust.

Alternatiivse investeerimisfondi valitseja hindab igas kvartalis, kas alternatiivsed investeerimisfondid rakendavad suurt finantsvõimendust süstemaatiliselt ning teavitab sellest pädevaid asutusi.

Teise lõigu kohaldamisel loetakse alternatiivse investeerimisfondi kasutatav finantsvõimendus süstemaatiliselt suureks, kui kõikide allikate kombineeritud võimendus ületab alternatiivse investeerimisfondi omakapitali väärtust viimasest neljast kvartalist kahe jooksul.

Artikkel 23Teabe avaldamine investoritele

Süstemaatilise suure finantsvõimendusega ühe või mitme alternatiivse investeerimisfondi valitseja avaldab iga sellise alternatiivse investeerimisfondi kohta järgmise teabe:

a) maksimaalne finantsvõimendus, mida alternatiivse investeerimisfondi valitseja võib kasutada alternatiivse investeerimisfondi nimel, samuti mis tahes õigus korduvalt kasutada tagatist või mis tahes muud garantiid, mis on antud finantsvõimenduskokkuleppe alusel;

b) igas kvartalis avaldatakse investorile iga alternatiivse investeerimisfondi poolt eelmises kvartalis kasutatud kogu finantsvõimenduse suurus.

Artikkel 24Pädevale asutusele esitatavad aruanded

1. Alternatiivse investeerimisfondi valitseja, kes valitseb ühte või mitut alternatiivset investeerimisfondi, mille finantsvõimendus on süstemaatiliselt suur, esitab korrapäraselt oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele teavet iga enda valitsetava alternatiivse investeerimisfondi kasutatud finantsvõimenduse üldise taseme kohta ning selle kohta, kuidas see jaguneb raha või väärtpaberite laenamisest tuleneva võimenduse ja tuletisinstrumentidest tuleneva võimenduse vahel.

Teave hõlmab fondivalitseja iga alternatiivse investeerimisfondi laenatud raha või väärtpaberite viit suurimat allikat ning igalt kõnealuselt allikalt saadud finantsvõimenduse suurust fondivalitseja iga alternatiivse investeerimisfondi kohta.

2. Komisjon võtab vastu rakendusmeetmed, millega täpsustatakse avaldamise nõudeid seoses finantsvõimendusega ning pädevale asutusele aruannete esitamise ja investoritele teabe avaldamise sagedusega.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 49 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Artikkel 25Teabe kasutamine pädevate asutuste poolt, järelevalvealane koostöö ja finantsvõimenduse piira ngud

1. Liikmesriigid tagavad, et päritoluliikmesriigi pädevad asutused kasutavad artiklile 24 kohaselt esitatud teavet, et teha kindlaks, mil määral kasutatav finantsvõimendus tekitab finantssüsteemis süsteemset riski või turuhäirete riske.

2. Päritoluliikmesriigid tagavad, et kogu artikli 24 kohaselt saadud teave, liites kõikide alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate teabe, tehakse kättesaadavaks teistele pädevatele asutustele vastavalt artikli 46 kohasele järelevalvealast koostööd käsitlevale korrale. Ta esitab kõnealuse mehhanismi kaudu teabe ilma viivituseta ning kahepoolselt teistele otseselt küsimusega seotud liikmesriikidele, kui tema vastutusvaldkonda kuuluv alternatiivse investeerimisfondi valitseja võib kujutada endast krediidiasutusele või muule süsteemselt olulisele asutusele teises liikmesriigis olulist ohu allikat.

3. Finantssüsteemi stabiilsuse ja terviklikkuse tagamiseks võtab komisjon vastu rakendusmeetmed, millega kehte