ET Euroopa Liidu Teataja C 376/74

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis: Euroopa Liidu strateegia põhiõiguste harta rakendamiseks”

KOM(2010) 573 lõplik

2011/C 376/14

Raportöör: Gabriele BISCHOFF

Kaasraportöör: Cristian PÎRVULESCU

19. oktoobril 2010 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis: Euroopa Liidu strateegia põhiõiguste harta rakendamiseks”

KOM(2010) 573 lõplik.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon võttis arvamuse vastu 31. augustil 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 474. istungjärgul 21.–22. septembril 2011 (21. septembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 158, vastu hääletas 3, erapooletuks jäi 4.

1. Järeldused ja soovitused

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

1.1 arvab, et Euroopa Komisjon peaks tugevdama põhiõiguste kultuuri Euroopa Liidu tasandil, eelkõige teostades järelevalvet, tagamaks, et õigusaktide ettepanekud, kogu õigusloomeprotsess ja vastuvõetavad õigusaktid on põhiõiguste hartaga kooskõlas ja põhiõigusi järgitakse liikmesriikides. Arvestades, et toimunud on harta tõsiseid rikkumisi, on hädavajalik luua järelevalve- ja kiire reageerimise strateegia;

1.2 rõhutab õiguslikult siduvat kohustust edendada põhiõigusi, mis peab muutuma rakendusstrateegia üheks kõige olulisematest elementidest, sealhulgas uute sihipäraste algatuste kaudu. Komitee rõhutab, et põhiõigused – meie ühiskondade nurgakivi ja ELile iseloomulik tunnusjoon – on dünaamilise iseloomuga (1);

1.3 leiab, et sotsiaalseid põhiõigusi ei saa lahutada kodaniku- ja poliitilistest õigustest, mistõttu väärivad need erilist strateegilist tähelepanu. Komitee on seisukohal, et asjaomaste eeskirjade sätted on juba praegu siduvad ning neid on tarvis toetada;

1.4 toob esile vajaduse tagada võrdsus eelkõige meeste ja naiste vahel ning eraldi tegeleda kõigi haavatavate elanikerühmadega;

1.5 toonitab, et harta kohustused kehtivad kõigile ELi tasandi institutsioonidele, ametitele ja asutustele;

1.6 kutsub liikmesriike üles arendama põhiõiguste kaitsmise ja edendamise kultuuri kõigil valitsemistasanditel ja igas poliitika- ja õigusloomevaldkonnas ning analüüsima ja kindlaks tegema, milline on ülevõtmise protsessis konkreetne mõju põhiõigustele;

1.7 väljendab suurt muret teatud poliitiliste hoiakute leviku üle: need võivad viia ja mõnel juhul selgelt viivadki tagasilöökideni põhiõiguste edendamisel ja kaitsmisel;

1.8 innustab tungivalt komisjoni tegutsema tõhusalt oma rollis aluslepingute kaitsjana ning kasutama rikkumismenetlusi poliitilisi kaalutlusi arvesse võtmata;

1.9 soovitab rakendada uusi meetmeid ja edendamistegevust, et tõhustada põhiõiguste rakendusstrateegiat;

1.10 kutsub üles kõiki põhiõiguste jõustamisega seotud ELi institutsioone, ameteid ja asutusi, samuti liikmesriike ja eelkõige Euroopa Komisjoni toetama jõuliselt kodanikuühiskonna kaasamist.

2. Sissejuhatus ja taust

2.1 Komisjoni teatise eesmärk on esitada komisjoni strateegia harta kohaldamiseks uues, Lissaboni lepinguga jõustunud õiguslikus keskkonnas. Komisjoni järgitava poliitika eesmärk on muuta hartas sisalduvad põhiõigused ELis nii toimivaks kui võimalik.

2.2 Teatise esimeses osas keskendutakse sellele, et Euroopa Liit püüab selles valdkonnas tegutseda laitmatult ja olla eeskujuks ning et EL peab oma poliitika kujundamisel ja liikmesriigid selle elluviimisel juhinduma hartast igas etapis.

2.2.1 Esiteks peab komisjon tugevdama põhiõiguste kultuuri komisjonis endas, eelkõige teostades järelevalvet, tagamaks, et õigusaktide ettepanekud ja vastuvõetavad õigusaktid oleksid põhiõiguste hartaga kooskõlas. Teiseks peab komisjon tagama, et õigusloomeprotsessi igas õigusaktis järgitakse harta sätteid. See tähendab, et iga muudatus, mida teeb mõni kaasseadusandja, ja samuti institutsioonidevaheline dialoog peavad olema hartaga kooskõlas.

2.2.2 Lisaks tuleb tagada, et liikmesriigid järgivad hartat ELi õiguse kohaldamisel.

2.3 Teatise teises osas arutatakse vajadust parandada kodanike teavitamist. Selle eesmärgi saavutamiseks peavad teavitamise meetmed olema sihipärased ja kohandatud vastavalt konkreetsele olukorrale.

2.4 Komisjoni teatise kolmas osa on pühendatud harta kohaldamise aastaaruandele, millest esimese on komisjon äsja vastu võtnud (2). Aruandel on kaks eesmärki: esiteks teha läbipaistvalt, järjepidevalt ja ühtselt kokkuvõte saavutatud edasiminekust ning teiseks võimaldada igal aastal vahetada Euroopa Parlamendi ja nõukoguga seisukohti.

3. Üldised märkused

3.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvates on põhiõigused äärmiselt olulised. Komitee väljendab heameelt, et komisjon on avaldanud teatise „Euroopa Liidu strateegia põhiõiguste harta rakendamiseks”. Komitee arvab, et selline käsitlus on kõigi ELi elanike jaoks oluline panus ELi kodakondsuse kontseptsiooni.

3.1.1 Uues strateegias esitatud põhimõtted on väga tähtsad ning komitee juhib erilist tähelepanu põhiõiguste rakendamise, universaalsuse ja jagamatuse põhimõtetele, samuti põhiõiguste nähtavusele ja õiguskindlusele. Ent komitee arvates on siiski mitu olulist aspekti kõrvale jäetud või ei ole neid piisavalt põhjalikult arutatud, mistõttu tuleks nende aspektide käsitlust parandada.

3.1.2 Seejuures tasub välja tuua mõned teisedki põhimõtted. Nagu varasemates arvamustes öeldud, soovib komitee „tagada üldise sidususe ja põhiõiguste kaitse, samuti võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise, ükskõik, milline on sisserännanud töötajate kutsealane seisund” (3). Lisaks ei tohi ELi õigusaktidega näha ette meetmeid, mis vähendaksid määra, milleni neid põhimõtteid on juba rakendatud (4). Kasutada tuleks kõiki võimalikke meetmeid, et veenda Poola, Ühendkuningriigi ja Tšehhi Vabariigi valitsusi loobuma mitteosalemise klauslitest ja osalema harta üldises kohaldamises.

3.1.3 Komitee väljendab heameelt selle üle, et strateegia sisaldab palju täiendavaid elemente, mis puudutavad õigusakte. Eelkõige toetab komitee ELi rolli eeskuju näitajana põhiõiguste valdkonnas, seejuures ka välis- ja eriti kaubanduspoliitikas. Üldiselt ei peaks EL olema mitte ainult eeskuju, vaid ka demokraatia ja inimõiguste – kodaniku-, poliitiliste, majanduslike ja sotsiaalsete õiguste – aktiivne edendaja ning kasutama sel eesmärgil oma rahvusvahelist mõjujõudu.

3.1.4 Komitee tunnustab komisjoni ja teisi ELi institutsioone, et nad on ette võtnud oma õigusloome- ja töömenetluste põhjaliku läbivaatamise, eelkõige mõjuhinnangute ja asjaomaste asutuste puhul, et tagada tulemuste kooskõla harta põhimõtete ja konkreetsete sätetega. Ent kui tahame tagada põhiõiguste tõhusa kaitse ja edendamise, on äärmiselt oluline keskenduda ka rakendamisele ja proaktiivsele suhtumisele liikmesriikides endis. Mis puudutab horisontaalset sotsiaalklauslit (Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 9) ja sotsiaalseid põhiõigusi, siis vastavat mõjuhinnangut on üksikasjalikumalt lahatud ühes komitee arvamuses (5).

3.2 Uued ohud: kriisid ja turvaaugud

3.2.1 Komisjoni strateegia ei tegele põhiõiguste rakendamist ähvardavate mitmete uute märkimisväärsete ohtudega. Seega tuleb strateegias nende ohtude arengut arvesse võtta ning töötada välja lahendus, kuidas neile sidusalt ja terviklikult vastata.

3.2.2 Selles osas on komitee juba rõhutanud järgmist: „Finants- ja majanduskriisi ajal on oluline tugevdada liikmesriikide, majandussubjektide ja kodanike vahelist solidaarsust ning austada kodanike väärikust ja õigusi.” (6)„Lisaks on komiteel praegusel kriisiperioodil kahtlusi liikmesriikide ja ELi eelarvevahendite ja selle osas, kui palju vahendeid on nad valmis riigi ja Euroopa tasandil eraldama inimõiguste […] tõhusaks kaitseks.” (7)

3.2.3 Oma hiljutises arvamuses käsitles komitee ELi terrorismivastast poliitikat – poliitikavaldkonda, kus on kaalul paljud põhiõigused (inimväärikus, kaitse piinamise eest, andmekaitse, tagasi- ja väljasaatmise lubamatus). Komitee tõi arvamuses välja praktilised probleemid põhiõiguste põhimõtte integreerimisel poliitika kujundamise ja kavandamise protsessi. Komiteel on hea meel selle üle, et selles väga tundlikus valdkonnas on põhiõiguste austamine muudetud horisontaalseks prioriteediks. Ent paralleelselt komisjoni pühendumisega põhiõigustest kinnipidamisele peaks kaasnema samasugune pühendumine ka riikide valitsuste poolt eelkõige ELi õiguse kohaldamisel. Lisaks ei tohiks põhiõiguste kaitse piirduda vahendite kavandamise ja väljatöötamisega, vaid peaks hõlmama ka nende rakendamist (8).

3.3 Uus oluline mõõde: õiguslikult siduv kohustus põhiõigusi edendada

3.3.1 Komisjon peab nüüd leidma viisi, kuidas kõige paremini mitte ainult kaitsta põhiõigusi oma tegevuse raames, vaid ka viisi, kuidas kõige paremini edendada põhiõigusi uute sihipäraste algatuste kaudu.

3.3.2 Harta artikli 51 lõikes 1 sätestatakse ka kohustus edendada põhiõiguste kohaldamist. See küsimus on komitee jaoks äärmiselt tähtis. Komitee märgib, et kuigi komisjon viitab mõnes aspektis põhiõiguste edendamisele, ei rõhuta ta selle kohustuse strateegilist tähtsust. Strateegias tuleks sellele aspektile vähemalt sama palju strateegilist tähelepanu pöörata kui põhiõiguste austamise kohustusele.

3.4 Sotsiaalseid põhiõigusi ei saa lahutada kodaniku- ja poliitilistest õigustest, mistõttu väärivad need erilist strateegilist tähelepanu.

3.4.1 Komitee tuletab meelde teatises endas ja komitee mitmes arvamuses (9) väljendatud põhiõiguste jagamatu olemuse olulisust ning leiab seejuures, et sotsiaalsete põhiõiguste küsimuses puudub strateegiline käsitlus.

3.4.2 Arvestades sotsiaalsete põhiõiguste märkimisväärset tähtsust (10) ja selle teema arengu pikka ajalugu ELis, peab komitee seda vastuvõetamatuks. Õiguslikult siduva harta ajaloos – mis sai alguse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste hartast (1989) ning millesse lisati Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee panus (11) – oli oma roll ka Euroopa sotsiaalhartal, mis lisati Amsterdami lepinguga ELi esmasesse õigusesse (12). See näitab, et sotsiaalsed põhiõigused eelkõige oma kõige uuenduslikumas vormis harta jaotise „Solidaarsus” all (solidaarsust tunnustatakse ELi ühe väärtusena) nõuavad erilist strateegilist tähelepanu.

3.4.3 Komitee on juba rõhutanud avalike teenuste erilist rolli põhiõiguste rakendamise tagamisel (13). Lisaks toob komitee esile hartas esitatud nn kolmanda põlvkonna õiguste ja põhimõtete, eelkõige keskkonna- ja tarbijakaitse olulisuse. Neid õigusi ja põhimõtteid tuleks järjepidevalt järgida ja edendada, ka välis- ja kaubanduspoliitika kujundamisel ja rakendamisel.

3.4.4 Komitee arvates tuleb eelkõige esmase õigusega tagada põhimõte, et sotsiaalsetel põhiõigustel on sama väärtus kui majanduslikel vabadustel. Komitee tuletab meelde, et juba ELi toimimise lepingu preambuli 3. põhjenduses ning veelgi konkreetsemalt artiklis 151 on määratletud eesmärk parandada elamis- ja töötingimusi selliselt, „et võimaldada nende ühtlustamist samal ajal jätkuva parandamisega”. Komitee nõuab tungivalt, et aluslepingutesse lisataks sotsiaalarengu protokoll, mille kaudu kinnistada sotsiaalsete põhiõiguste ja majanduslike vabaduste võrdsuse põhimõte ning teha nii selgeks, et ei majanduslikel vabadustel ega konkurentsieeskirjadel ei tohiks olla eelisõigus sotsiaalsete põhiõiguste ees, ning et selgelt määratleda, milline tähendus on ELi sotsiaalarengu saavutamise eesmärgil (14).

3.5 Tagada tuleb võrdsus eelkõige meeste ja naiste vahel ning eraldi tegeleda kõigi haavatavate elanikerühmadega.

3.5.1 Peale selle, et kõigi (sotsiaalsete) põhiõigustega tuleb tegeleda eraldi, on samamoodi vajalik analüüsida nende kohaldamist ja edendamist mittediskrimineerimise ja võrdsuse aspektist ning see ka tagada. See on eriti oluline meeste ja naiste võrdõiguslikkuse puhul, mida juba tunnustatakse ELi eesmärkides ja harta artiklis 23. Lisaks tuleks sooline võrdõiguslikkus integreerida kõigisse tegevustesse.

3.5.2 Põhiõiguste kaitse raames tuleks eraldi tegeleda haavatavate elanikerühmadega. Komitee juhib tähelepanu oma kõige hiljutisemale selleteemalisele arvamusele (15) ning rõhutab vajadust kaitsta töötajate õigusi ja sotsiaalõigusi, eelkõige õigust streikida (16). Lisaks toob komitee välja Euroopa integratsioonifoorumi olulisuse.

3.5.3 Komitee näeb inimõigusi kui universaalseid ja jagamatuid õigusi, mida tuleb kaitsta, ja need tuleb tagada kõigile inimestele, mitte ainult ELi kodanikele. Õiguste- ja õiglusepõhist Euroopat ei saa piirata inimestega, kel on ELi liikmesriigi kodakondsus, vaid see peab hõlmama kõiki ELi territooriumil elavaid inimesi. Vastasel juhul ei oleks vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala üksikisikule kohaldamine kooskõlas väärtuste ja põhimõtetega, mittediskrimineerimise, võrdse kohtlemise ja solidaarsusega, millele Euroopa Liit rajati (17). EL peab tagama, et ta tegutseb proaktiivselt iga üksikisiku põhiõiguste kaitsmisel, sõltumata inimese kodakondsusest.

3.5.4 Tuleb rõhutada, et põhiõigused on dünaamilise iseloomuga ja nende kaitseks peaks kasutusele võtma uusi vahendeid, mis vastaksid sotsiaalsetele arengutele. Komitee toonitab oma seisukohta, et nt digitaalühiskond, mis kuulub Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 8 ning põhiõiguste harta artiklite 7 ja 8 alla, vajab sellegipoolest erilist kaitset, mida tuleks uutes tekstides arvesse võtta (18).

3.5.5 Rahvusvähemused, eelkõige romad, muutuvad üha enam valitsuse ja politsei tegevuse sihtmärgiks. Nagu toonitati 2010. aasta aruandes, oli komisjoni reageering teatud ELi liikmesriikide meetmetele kiire, aga kokkuvõttes mitte tõhus. Romade rühmad saadeti välja, kuigi hartaga keelatakse sõnaselgelt kollektiivne väljasaatmine. EL peab tagama, et liikmesriigid lõpetavad sellise poliitika järgimise.

3.6 Muude kui seadusandlike aktide strateegilist tähtust tuleb suurendada.

3.6.1 Teatises on väga vähe viiteid muudele kui seadusandlikele aktidele. Arvestades ELi poliitilise ja finantstegevuse suurt ulatust, eelkõige komisjoni puhul, vajab see kaalukas aspekt strateegilist käsitlust, et tagada kooskõla hartas sätestatud kohustustega neis valdkondades, sh sellistes tundlikes poliitikavaldkondades nagu kolmandaid riike puudutav kaubandus. Strateegia peaks hõlmama ka võimalikud tegematajätmised ja (puuduliku) käitumise.

3.7 ELi tasandil tuleb kohaldada hartaga sätestatud kohustusi kõigile institutsioonidele, ametitele ja asutustele, mil kõigil on oma konkreetne vastutusvaldkond.

3.7.1 Komitee peab kiiduväärseks, et teatises viidatakse mitmel juhul ELi institutsioonidele. Samas ei võeta seda aspekti arvesse süstemaatiliselt. Tuleb märkida, et ELi institutsiooniline raamistik on määratletud Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 1, mille kohaselt institutsioonilise raamistiku „eesmärk on edendada liidu väärtusi, taotleda liidu eesmärke, teenida liidu, selle kodanike ja liikmesriikide huve ning tagada liidu poliitika ja meetmete kooskõla, tõhusus ning järjepidevus”. Komisjon peab aluslepingute kaitsjana tagama järjepideva ja tõhusa lähenemisviisi. Teisalt peab komitee põhiõiguste kaitses oma konkreetseks rolliks ELi väärtuste kaitsmist.

3.7.2 Komisjoni konkreetne ülesanne on olla järelevaatajaks ja tagada, et kõik ametid ja asutused, kes komisjoni ees vastutavad, austaksid ja edendaksid põhiõigusi. Eriti puudutab see OLAFi, Frontexi jt. Viimase suhtes on komitee ühes hiljutises arvamuses muret väljendanud. Nimelt on komitee mures liikmesriikide valitsuste ja Frontexi tegevuse üle rahvusvahelist kaitset tegelikult vajada võivate isikute väljasaatmisel (19). Sellised järjest sagedamad ja ulatuslikumad operatsioonid peavad toimuma täielikult läbipaistvates tingimustes ja asjaomase asutuse täielikult vastutusel. Komitee kutsub Frontexi ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti koostööle, eesmärgiga hoida tõhusalt ära inimõiguste rikkumisi. Inimeste väljasaatmine nende julgeolekut ohustavatesse riikidesse või piirkondadesse on tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte selge rikkumine. Lisaks on komitee soovitanud, et Frontexi töötajad käiksid erikoolitusel, et tagada põhiõiguste kaitse kõrgem tase (20).

3.7.3 Kõik teised institutsioonid peavad ikkagi pühendama märkimisväärse osa oma tegevusest põhiõiguste austamise ja edendamise sidusa ja tõhusa strateegia loomisele ning kaaluma juba vastu võetud dokumentide (21) muutmist kooskõlas käesoleva arvamusega. Eelkõige peab nõukogu võtma tõsiselt oma konkreetset rolli liikmesriikide platvormina põhiõiguste kaitsmisel ja edendamisel.

3.8 Liikmesriikide tasand

3.8.1 Kuna põhiõigustest kinnipidamine on ELi liikmesuse eeldus ja keskne kohustus, on liikmeriikidel suur roll põhiõiguste rakendamisel. Seepärast on komiteel heameel komisjoni kavatsuse üle arendada ennetusstrateegiat ja samas jälgida, et liikmesriigid järgivad hartat ELi õiguse kohaldamisel. Põhiõiguste kaitsmise ja edendamise kultuuri tuleb arendada kõigil valitsemistasanditel ja igas poliitika- ja õigusloomevaldkonnas, samuti tuleb analüüsida ja kindlaks teha, milline on ülevõtmise protsessis konkreetne mõju põhiõigustele. Siiski tuleb valede ootuste tekkimise vältimiseks rõhutada, et liikmesriikidel – kuigi nad on kohustatud õigusi kaitsma oluliste rahvusvaheliste lepingute alusel, mida nad on erinevas ulatuses ratifitseerinud – on kohustus kaitsta ja edendada hartas sätestatud õigusi ja põhimõtteid ainult ELi õiguse kohaldamisel.

3.8.2 Komitee innustab tungivalt komisjoni tegutsema tõhusalt oma rollis aluslepingute kaitsjana ning kasutama rikkumismenetlusi poliitilisi kaalutlusi arvesse võtmata. Põhiõiguste kaitse praegune menetlus on liiga aeglane ja ei ole sugugi piisav. Arvestades valdkonna kaalukust ja võimalikke ohte inimeste elule, turvalisusele, heaolule ja väärikusele, peab ELi tegutsemine olema kiire, õigeaegne ja otsustav ning EL peab kasutama kõiki talle antud institutsioonilisi volitusi viivitamatult.

3.8.3 Komitee soovitab tungivalt komisjonil mitte menetleda eelisjärjekorras rikkumisjuhtumeid, mis tõstatavad põhimõttelisi küsimusi või millel on kodanikele äärmiselt negatiivsed tagajärjed. Kõik hartas sätestatud õigused, eelkõige sotsiaalsed õigused, on võrdselt tähtsad ning ühelgi institutsioonil, sealhulgas Euroopa Komisjonil, ei ole õigust ega pädevust teatud õigusi prioriteediks seada.

3.8.4 Komitee arvates ei ole liikmesriikide individuaalsed loobumisklauslid aktsepteeritavad, sest sellised erandid võivad viia olukordadeni, kus ELi põhiõiguste hartaga sätestatud kodanike ja töötajate õiguste kaitse või nende õiguste jõustamine on Euroopa Liidus tõsiselt kahjustatud. Komisjon ja teised ELi institutsioonid peaksid uurima võimalust julgustada neid riike, kes hartat jätkuvalt vastu ei võta, täiel määral aktsepteerima kõiki põhiõiguste hartast tulenevaid kohustusi ning andma igal aastal aru meetmetest, mida asjaomased liikmesriigid selles vallas võtavad, et põhiõigusi hartas sätestatud kujul rakendada.

3.9 Muude rahvusvaheliste kohustuste osakaalu alahinnatakse.

3.9.1 Teatises viidatakse mitmetele teistele rahvusvahelistele kohustustele. Jällegi ei ole seda tehtud terviklikult, mistõttu on ka siin vaja strateegilist käsitlust. ELi harta artiklis 53 nõutakse konkreetselt minimaalse kaitse tasemena rahvusvaheliste kohustuste järgimist ÜRO konventsioonide, (parandatud ja täiendatud) Euroopa sotsiaalharta ja mitte vähem olulisena Euroopa inimõiguste ja põhivabaduse kaitse konventsiooni kohaselt, nagu esile toodud artikli 52 lõikes 3. Põhimõtteliselt kehtib sama minimaalne kaitse ka muude rahvusvaheliste organisatsioonide, eelkõige Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtupraktika puhul.

3.10 Täiendavad meetmed

3.10.1 Komitee on rõhutanud, kui tähtis on võtta tõhusaid jõustamismeetmeid (22). Euroopa Liidu Kohtu rolli tuleb tugevdada hartaga kehtestatud õiguste ja ka asjaomaste protokollide rakendamise järelevalves. Eelkõige tuleb muuta avalikuks Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktika, sh asjaomaste protokollide osas.

3.10.2 Inimõiguste tõhusaks kaitseks tuleb kõigis liikmesriikides igati järgida kõiki õigusriigile omaseid standardeid ja need tuleb hõlmata korrapärasesse aruandlusesse. Selle alla kuulub eelkõige ka kohtute õigus esitada kõrgema instantsi kohtule kontrollimiseks seadusi ja riigi valitsuse meetmeid veendumaks, et need ei riku põhi- ja inimõigusi. Samuti tuleks tagada kodanikele õigus esitada pädevatele riiklikele ja Euroopa kohtuorganitele kaebus põhiõiguste rikkumise kohta.

3.10.3 Vastavatele struktuuridele tuleb eraldada kõik vajalikud ressursid. See puudutab peamiselt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed ennast, Euroopa Komisjoni ja kõiki teisi ELi institutsioone. Teatises ei selgitata täpsemalt konkreetseid institutsioonilise suutlikkuse suurendamise meetmeid. Protsess, mille raames ELi tegevus kaitseb põhiõigusi ja tugevdab õigusloome- ja poliitilist menetlust, nõuab aega ja märkimisväärseid ressursse (nt töötajate koolitus). Teatisest tuleb välja, et puudub konkreetne plaan sellesse etappi üleminekuks. Komitee juhib tähelepanu asjaolule, et kui puudub selge ja tugev pühendumine suutlikkuse suurendamisele, õõnestatakse tõsiselt asjaomase poliitika enamikku eesmärke – vähemalt lähemas perspektiivis. See kehtib nii komisjonile endale (23) kui ka näiteks Euroopa Liidu Põhiõiguste Ametile (24). Seega tuleks eriti Euroopa Liidu Põhiõiguste Ametit tugevdada ning amet tuleks kaasata kõigisse sünergiameetmetesse. Lisaks tuleks kavandada liikmesriikide inimõiguste komiteede, ombudsmanide ja teiste inimõiguste kaitsjate aktiivset kaasamist.

3.11 Edendamistegevus

3.11.1 EL peaks püüdma tugevdada sotsiaalsete põhiõiguste õigusraamistikku. See eeldab, et EL ühineb parandatud ja täiendatud Euroopa sotsiaalharta ja selle protokollidega. EL peaks soovitama liikmesriikidel ratifitseerida kõik asjakohased (sotsiaalsete) põhiõiguste kokkulepped (sh neid muutvad ja täiendavad või vabatahtlikud protokollid). Kui näib, et ELil ei ole võimalik neid ratifitseerida, tuleks kaaluda ja kasutada kõiki vahendeid, et muuta nende sisu õiguslikult siduvaks.

3.11.2 Põhimõtete integreerimine kõigisse valdkondadesse tähendab, et iga haldusüksus peab lisaks (eelkõige õigusloomealase) tegevuse korrapärasele ja põhjalikule kontrollimisele esitama aastas ühe või kaks konkreetset põhiõigusi edendavat meedet. Lisaks tuleks välja töötada põhiõiguste kontrollnimekiri, võttes eriti arvesse põhiõiguste edendamise kohustust, soolise võrdõiguslikkuse horisontaalset integreerimist ning säästvat arengut.

3.11.3 Komisjon peaks algatama rohkem projekte. Need peaksid hõlmama ka inimõiguste kaitsjate kaitset. Nii sise- kui ka väliskoostööd tuleks süvendada. Komitee tuletab meelde oma arvamust, milles kutsub üles omistama Euroopa Liidu poliitikas suurema tähtsuse majanduslikele, sotsiaalsetele ja kultuurilistele õigustele olemasolevate geograafiliste ja temaatiliste vahendite, sealhulgas demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi kui täiendava vahendi kasutamise abil, millega tagatakse, et sotsiaaldialoogi tunnistatakse prioriteedina (25). Lisaks peaks komisjon küsima kaitse ja edendamise asjus nõu teistelt rahvusvahelistelt inimõiguste organisatsioonidelt.

3.11.4 Komitee on mures, et üldsus teab hartast ja põhiõigustest nii vähe. Tuleb teha suuri jõupingutusi selle teema tutvustamiseks. Harta on väga oluline dokument: selle sisu tuleks reklaamida ja see peaks olema viitepunktiks suurele enamikule eurooplastele. Komitee soovitab komisjonil tugevdada jõupingutusi selle väljakutsega tegelemisel. Selles suhtes ei tohiks teabevahetuses üldsusega keskenduda aruannete levitamisele, vaid aktiivsetele meetmetele, et tagada harta muutumine viitedokumendiks ELi iga kodaniku jaoks.

3.11.5 Kuigi komitee toetab kõiki tegevusi, mis on suunatud kõigi huvitatud rühmade, eelkõige juristide teemakohasele koolitamisele – sh liikmesriikide rakendatavale tegevusele – ning üldsuse paremale teavitamisele, on see vaid üks aspekt vajalikus teabevahetusstrateegias. Äärmiselt oluline on suhelda üldsusega otse. See saab veelgi selgemaks, kui vaadata SOLVITi kogemusi: SOLVITi puhul otsib komisjon aktiivselt teavet, sh asjaomastelt sidusrühmadelt. Põhiõiguste suhtes üldiselt ja eriti sotsiaalsete õiguste suhtes tuleb järgida samasugust lähenemisviisi.

3.12 Stressitest

3.12.1 Põhiõiguste rakendamist tuleb näidata praktikas, eelkõige majanduskriisi ajal või tugeva poliitilise surve korral. Komitee on väga mures teatud poliitiliste hoiakute leviku üle: need võivad viia ja mõnel juhul selgelt viivadki põhiõiguste tõsiste rikkumisteni või tagasilöökideni põhiõiguste edendamisel ja kaitsmisel.

3.12.2 Euroopa Liidu Kohus on juba tegelenud oluliste põhiõiguste küsimustega, muutes kehtetuks teiseseid õigusakte, näiteks mittediskrimineerimise (26) ja andmekaitse valdkonnas, (27) või takistades, et liikmesriigi õigusaktidega määrataks liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanikele vanglakaristus (28).

3.12.3 Lisaks täheldab komitee murega romade ulatuslikku väljasaatmist, Põhja-Aafrikast pärit ilma dokumentideta inimeste kohtlemist, piiranguid väljendusvabadusele eelkõige meedias jms. Kõiki õigusakte, mis lubavad eirata või piirata (sotsiaalseid) põhiõigusi (nt õigust maksimaalsete töötundide piirangule), tuleb eraldi käsitleda.

3.12.4 Finants- ja majanduskriis avaldavad põhiõigustele märgatavat survet. Üheski paktis, majanduse elavdamise kavas ega muus ELi ja/või liikmesriikide meetmes ei tohi mingil viisil rikkuda (sotsiaalseid) põhiõigusi, nagu õigust teabele ja konsultatsioonile, sotsiaalpartnerite täieliku autonoomiaga kollektiivläbirääkimistele ja kollektiivsele tegutsemisele, avalikele ja sotsiaalsetele teenustele, vaid neist tuleb kinni pidada ja neid edendada.

3.13 Kodanikuühiskonna osalust tuleks tugevalt suurendada.

3.13.1 Üldiselt öeldes käsitleb strateegia vajadust arvestada sidusrühmade seisukohaga. Komitee on mitmes arvamuses rõhutanud seda olulist aspekti põhiõiguste valdkonnas (29). Väljend „sidusrühmad” näib olevad piisavalt lai, et kaasata kõik rühmad. Ent komitee jaoks on äärmiselt oluline, et tema kui nõuandva kogu rolli võetakse selgelt arvesse. Sama kehtib ELi tasandi sotsiaalpartneritele (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 152).

3.13.2 Üksikisikuid eraldi ja kodanikuühiskonda üldiselt mõjutab põhiõiguste rakendamine kõige rohkem. Sidusrühmadel peab olema nähtav roll. Seega tuleb neid korrapäraselt, täiel määral ja tõhusalt protsessi kaasata.

3.13.3 Eelkõige peaks regulaarselt ja õigeaegselt kaasama komiteed, kellega tuleks konsulteerida, eelkõige seoses komisjoni koostatava aastaaruandega. ELi väärtuste kaitsjana ja kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajana on komitee kõige paremal positsioonil koostööks kodanikuühiskonnaga.

3.13.4 Komitee koostab igal aastal arvamuse põhiõiguste harta rakendamise kohta (kus erilise tähelepanu all on sotsiaalsed põhiõigused), horisontaalsete sotsiaalklauslite rakendamise kohta (ELi toimimise lepingu artiklid 8, 9, 10) ja Lissaboni lepingu muude sotsiaalpoliitiliste sätete rakendamise kohta (eriti ELi toimimise lepingu artiklid 145–166 ja 168), samuti teisese õiguse ning muude õiguslike ja poliitiliste meetmete elluviimise kohta, pidades silmas eesmärkidest ja nõuetest kinnipidamist ja nende edendamist. Seejuures kontrollib ja hindab komitee seda, millises ulatuses aitavad need kaasa ELi põhiõiguste ja sotsiaalpoliitika arengule. Arvamus võib vajadusel sisaldada ka soovitusi selle kohta, kuidas on konkreetsete meetmete abil võimalik eesmärke ja nõudeid paremini täita.

Enne iga arvamuse vastuvõtmist korraldatakse arutelu, kus sotsiaalpartnerite ja erinevate huvirühmade esindajate kõrval esitavad oma seisukohti ja aruandeid ka muud sotsiaalvaldkonnas tegutsevad suured kodanikuühiskonna esindusorganisatsioonid. Kõnealust komitee iga-aastast arvamust tutvustatakse ELi institutsioonide, eelkõige Euroopa Ülemkogu, nõukogu, parlamendi, komisjoni, Euroopa Kohtu ja Euroopa Keskpanga esindajatele ning esitatakse neile sellekohaseid selgitusi.

Lisaks korraldatakse konverentse harta tõhusa rakendamise järelevalve teemal. Nende abil soovitakse muu hulgas tugevdada kontakte Euroopa Liidu Põhiõiguste Ametiga.

3.13.5 Aastaaruanne on kasulik vahend poliitika edusammude hindamiseks. Aastaaruanne peaks olema lihtsalt kättesaadav. Komitee kutsub komisjoni ja Euroopa Liidu Põhiõiguste Ametit üles kasutama võimalust kaasata kodanikuühiskond aruande koostamisse ning olema avatud iseseisvatele ülevaadetele põhiõiguste kaitsest ELi tasandil ja ELi piiridest väljaspool. Kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajana on komitee valmis seda protsessi toetama ja andma aastaaruandesse oma panuse. Aastaaruandes tuleb arvesse võtta olukordi, mis eri põhjustel ei ole jõudnud petitsiooni või kohtuasja etappi. Seega peaks aruandesse kaasama teabe erinevatelt põhiõiguste valdkonna organisatsioonidelt – ning aruanne peaks sellele ka tuginema.

3.13.6 Kuigi komitee möönab aastaaruande tähtsust, ei keskenduta komitee arvates esimeses aastaaruandes järjepidevalt kõigile hartas kehtestatud põhiõigustele. Aruandes tõstetakse esile mitmed olulised valdkonnad kõige olulisemate arengusuundade all, ent valikukriteeriumid on ebaselged. Selline valikuline käsitlus ei aita kindlaks teha, millised on probleemid rakendamisel. Veelgi murettekitavam on see, et mõni põhiõigus asetatakse prioriteetsemale kohale kui teised.

Brüssel, 21. september 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Atlandi-ülesed suhted ja Euroopa sotsiaalmudeli rahvusvaheline edendamine”, ELT C 51, 17.2.2011, lk 20.

(2) KOM(2011) 160 lõplik, vastu võetud 30.3.2011.

(3) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põhiõiguste austamine ELi sisserändepoliitikas ja sellealastes õigusaktides”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 29, punkt 4.2.3.

(4) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „ELi põhiõiguste harta suunas”, EÜT C 367, 20.12.2000, lk 26, punkt 3.1.3.

(5) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „ELi ühtekuuluvuse ja ELi sotsiaalpoliitika kooskõlastamise parandamine ELi” (ELT-s ei ole veel avaldatud), SOC/407.

(6) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala kodanike teenistuses”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 80, punkt 4.2.4.2.

(7) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põhiõiguste austamine ELi sisserändepoliitikas ja sellealastes õigusaktides”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 29, punkt 4.3.4.

(8) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus ELi terrorismivastase võitluse poliitika kohta (ELT C 218, 23.7.2011, lk 91), SOC/388, punktid 4.5.1–4.5.2.

(9) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „ELi põhiõiguste harta suunas”, EÜT C 367, 20.12.2000, lk 26, punkt 3.1.1; Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti kohta, ELT C 88, 11.4.2006, lk 37, punkt 2.1; Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala kodanike teenistuses”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 80, punkt 3.5.

(10) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „ELi põhiõiguste harta suunas”, EÜT C 367, 20.12.2000, lk 26, punkt 3.1.3.

(11) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Ühenduse sotsiaalsed põhiõigused”, EÜT C 126, 23.5.1989, lk 4.

(12) Euroopa Liidu lepingu 5. põhjendus ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 151 punkt 1.

(13) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põhiõiguste austamine ELi sisserändepoliitikas ja sellealastes õigusaktides”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 29, punkt 4.3.4.

(14) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus sotsiaalmeetmete kava kohta, ELT C 182, 4.8.2009, lk 65; Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Siseturu sotsiaalne mõõde”, ELT, C 44, 11.2.2011, lk 90.

(15) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põhiõiguste austamine ELi sisserändepoliitikas ja sellealastes õigusaktides”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 29.

(16) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala kodanike teenistuses”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 80, punkt 4.1.9.

(17) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala kodanike teenistuses”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 80, punkt 3.5.

(18) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Digitaalpädevuse, e-oskuste ja e-kaasatuse parandamine”, ELT C 318, 29.10.2011, lk 9, punkt 7.

(19) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus Euroopa ühise varjupaigasüsteemi lisaväärtuse kohta, ELT C 44, 11.2.2011, lk 17, punkt 4.19.

(20) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus liikmesriikides rahvusvahelise kaitse andmise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta, ELT C 18, 19.1.2011 lk 85, punkt 4.2.1.9.

(21) Euroopa Parlamendi 15. detsembri 2010. aasta resolutsioon; nõukogu 24.–25. veebruari 2011. aasta järeldused.

(22) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „ELi põhiõiguste harta suunas”, EÜT C 367, 20.12.2000, lk 26, punkt 3.1.4 ja 3.3.3.

(23) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala kodanike teenistuses”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 80, punkt 1.4; Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põhiõiguste austamine ELi sisserändepoliitikas ja sellealastes õigusaktides”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 29, punkt 2.15.

(24) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala kodanike teenistuses”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 80, punkt 3.7; Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti kohta, ELT C 88, 11.04.2006, lk 37.

(25) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend (EIDHR)” (omaalgatuslik arvamus), punktid 1.1 ja 1.2.

(26) Euroopa Kohtu (suurkoja) 1. märtsi 2011. aasta otsus kohtuasjas C-236/09: Association belge des Consommateurs Test-Achats ASBL (soo kui teguri arvessevõtmine kindlustusriskide hindamisel).

(27) Euroopa Kohtu (suurkoja) 9. novembri 2010. aasta otsus kohtuasjades C-92/09 ja C-93/09: Volker und Markus Schecke (isikuandmete töötlemine põllumajandustoetuste saajate kohta teabe avaldamisel).

(28) Euroopa Kohtu (esimese koja) 28. aprilli 2011. aasta otsus kohtuasjas C-61/11: PPU – El Dridi (õigusnormid, „mis näevad ette ebaseaduslikult riigis viibivale kolmanda riigi kodanikule vanglakaristuse määramise üksnes põhjusel, et see isik viibib ilma mõjuva põhjuseta edasi liikmesriigi territooriumil, rikkudes sellega ettekirjutust asjaomase riigi territooriumilt määratud tähtaja jooksul lahkuda”).

(29) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „ELi põhiõiguste harta suunas”, EÜT C 367, 20.12.2000, lk 26, punkt 3.4; Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala kodanike teenistuses”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 80, punkt 4.3.