ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 20.7.2005 
KOM(2005) 334 lõplik 
2003/0329 (CNS)   
Muudetud ettepanek 
NÕUKOGU DIREKTIIV 
millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ seoses teenuste osutamise kohaga 
(komisjoni esitatud EÜ asutamisle pingu artikli 250 lõike 2 alusel) 
 
ET 2   ET SELETUSKIRI  
1) ETTEPANEKU TAUST  
110 • Ettepaneku põhjused ja eesmärgid  
Kui Euroopa Komisjon võttis esimest korda vastu käibemaksualase uue strateegia, 
määrati üheks tulevikuprioriteediks teenus te osutamise kohta käsitlevate eeskirjade 
ajakohastamine. 
Sellele järgnes kõigi teenuste  osutamise kohta käsitlevate ee skirjade üldine ja põhjalik 
läbivaatamine. Komisjoni poolt esitatud edasise töö juhistele vastavalt lähtuti 
läbivaatamisel põhimõttest, et käibemaks tu leb kehtestada tarbimise koha järgselt. 
Üks kõnealuse läbivaatamise põhieesmärke on veelgi lihtsustada ettevõtjate suhtes 
kohaldatavaid käibemaksueeskirju vastava lt Lissaboni strateegia eesmärkidele. 
120 • Üldine taust  
Tagamaks, et teenuste osutamise kohta käsitle vad eeskirjad ja ühtlasi maksustamiskohta 
käsitlevad eeskirjad vastaksid eesmärgile, et maks peaks laekuma riigile, kus toimub 
tarbimine, tegi komisjon ettepaneku muuta te enuste osutamise kohta käsitlevaid eeskirju 
maksukohustuslastele nii, et teenused maksus tatakse üldiselt selles  liikmesriigis, kus 
teenuse tarbija asub ning samal ajal laie ndatakse tagasipööratud maksustamismehhanismi 
kohaldamisala. Pärast jõustumist peaksid kõne alused muudatused tagama maksustamise 
tarbimiskohas. 
Kui üldjoontes kohaldatakse sarnased põhimõ tteid, oleks ebaloogiline jätta muutmata 
eeskirjad, mis käsitlevad teenuseid mitte maksukohustuslastele. Praeguste eeskirjade 
kohaselt, kui erisätted puuduvad, maksustataks e mittemaksukohustuslasi teenuse osutaja 
tegevuskohas. Kui selliseid teenuseid saab osutada eemalt ja kogu käibemaksu tasub teenuse tarbija, on olemas ilmselge konkurentsimoonutuse oht. Lisaks sellele on käibemaksumäärade erinevuste mõju veelgi suurem juhul, kui teenuse tarbija, kellele 
teenust osutatakse, on mittemaksukohustuslane ja käibemaksumäärad võivad mõjutada ettevõtjate otsuseid muuta oma tegevuskohta. 
Et vältida kaubavahetuse edasist rask endamist peaksid kavandatud eeskirjade 
muudatused, millega määratakse mittemaks ukohustuslastele teenuste osutamise koht, 
vastama laias laastus eeskirjadele, mis on kavandatud maksukohustuslastele osutatavate 
sarnaste teenuste maksustamiseks. Veel gi enam, kõik muutus ed peaksid vältima 
ettevõtjate halduskulude kasvu. 
Selleks et lihtsustada nende ettevõtjate kohu stusi, kes tarnivad kaupu ja osutavad 
teenuseid üle riigipiiri, on komisjon juba  esitanud ettepaneku nn universaalmehhanismi 
juurutamiseks, millega lubatakse ettevõtjate l täita kõiki käibemaksuga seotud kohustusi 
kõigi ELis sooritatavate toimingute eest liik mesriigis, kus on ettevõtte tegevuskoht. 
Selline mehhanism võimaldaks ettevõtjatel ka sutada ainult ühte käibemaksukohustuslase 
registreerimisnumbrit kõigi ELis osutatavate teenuste ja tarnitavate kaupade puhul ning 
täita käibemaksudeklaratsioone ainult ühes elektroonilises portaal is, kust need siis 
automaatselt edastatakse erinevatesse liikmesriikidesse, kus ettevõtja on teenust osutanud 
või kaupu tarninud. Kõnealuse universaalmehh anismi kasutuselevõtt muudaks kaupade 
 
ET 3   ET tarnijate ja teenuste  osutajate jaoks kohustuste täitmise lihtsamaks, sest nad saaksid 
maksta käibemaksu liikmesriigis, milles ei ol e nende tegevuskoht või kus nad ei ole muul 
viisil käibemaksukohustusl asena registreeritud. 
Universaalmehhanism annab liikme sriigile, kus maksukohustuslane on 
käibemaksukohustuslasena registreeritud, tä ieliku ülevaate kõigist maksukohustuslase 
toimingutest kogu ELis. See peaks säilitama kontro llimise üldise kvalite edi ja tagama, et 
igal juhul on käibemaks makstud ELis. Veelgi  üksikasjalikumal tasandil on vaja põhjalike 
kontrollimiste käigus teha kindlaks, ka s käibemaks on makstud korrektselt, õiges 
liikmesriigis ja vajaduse korral kindlustada käibemaksu korrigeerimine. 
Mittemaksukohustuslastele osutatavate teenus te maksustamine tarbimiskohas tagab, et 
teenuse osutamise kohas kehtivate käibem aksumäärade mõju on alati neutraalne. 
Hoolimata sellest, kas tehingut sooritav a maksukohustuslase tegevuskoht on ELis või 
väljaspool seda, teenus maksustatakse ja seda  maksumäära järgi, mis kehtib liikmesriigis, 
kus teenust tarbitakse. Kuna käibemaksu määrasid ei ole praegu võimalik rohkem 
ühtlustada, on liikmesriikidel praeguse käibem aksukorra alusel õigus kehtestada oma 
käibemaksumäärad, ilma ohtu tekitamata, et kõnealused tehingud moonutaksid konkurentsi. 
130 • Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid  
Maksukohustuslaste vahelisi teenuseid on kä sitletud varasemas komisjoni esitatud 
ettepanekus (KOM(2003) 822). Kuigi ka vandatud muudatused käsitlesid ainult 
maksukohustuslastele osutatav aid teenuseid, hõlmas kõnealune ettepanek uusi eeskirju, 
mis asendaksid olemasolevad teenuste osut amist käsitlevad eeski rjad. Et jõuda lõpule 
teenuste osutamise kohta käsitlevate eeskirj ade reformi teise ja lõpliku osaga, mis 
hõlmaks ka maksukohustuslaste poolt mittema ksukohustuslastest tarbijatele osutatavaid 
teenuseid, on vaja muuta ettepanekut,  mis on veel nõukogu poolt vastu võtmata. 
141 • Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega  
Ei kohaldata. 
2) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE  
 • Konsulteerimine huvitatud isikutega  
211 Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtva ldkonnad ja vastajate üldiseloomustus  
Viimase paari kuu jooksul on liikmesriikidega kons ulteeritud komisjoni töörühmas, et 
arutada veelgi teenuste osutamise kohta käsi tlevate eeskirjadega seonduvaid probleeme ja 
võimalusi nende probleemide parimaks la hendamiseks. Lisaks sellele toimusid 
kõnealusel teemal käesoleva aasta veebruaris  ja märtsis avalikud arutelud. Saadi üle 70 
kirjaliku vastuse erinevate va ldkondade ning erinevate ri ikide tööstusliitudelt ja 
ettevõtetelt. Enamik arutelude  vastuseid tuli telekommunika tsiooni- ja e-kaubanduse, 
transpordi-, konsultatsiooni- ja õigusabifirmade, restoranide ja  reisifirmade, autoliisingu 
ettevõtete, tööstuse ja mõnede finantsasutuste poolt. 
212 Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine  
 
ET 4   ET Enamik vastuseid käsitlevad kõnealuse ettepaneku seda osa, millega muudetakse 
vahemaa tagant osutatavate teenuste kohta kä sitlevaid eeskirju, milles nähakse ette, et 
kõnealuseid teenuseid maksustatakse liikmesriigis, kus asub tarbija. Vastajate arvates kaasneks sellega asjaomastes valdkondades täiendav haldus koormus ning see põhjustaks 
tõsiseid praktilisi probleeme, mida oleks va ja lahendada. Kuigi need kommentaarid on 
õiged, arvab komisjon siiski, et uued eeski rjad on vajalikud, et tagada maksustamine 
tarbimise kohas ja kõrvaldada konkurentsimoonutuste oht, mille põhjuseks on äritegevuse ümberpaigutamine liikmesriiki, kus kohaldatakse madalamaid käibemaksumäärasid.  
Paljud saabunud kommentaarid ol id ka idee kohta, mis käsi tles reisijate veoteenuste 
osutamise koha muutmist. Kuigi paljud ettevõ tted toetasid seda ideed, oli ka tugev 
vastuseis enamasti just lennuettevõtete poolt, ke s kardavad, et uued eeskirjad julgustaksid 
liikmesriike praegustest maksuvabastustest loobuma. Enamik vastuseid näitas, et maksustamise kohta ei peetud suureks probleemiks. Olulisteks küsimusteks peeti hoopis liikmesriikide kohaldatavaid maksuvabastusi ni ng õhu- ja maanteetranspordi ebavõrdset 
käibemaksualast kohtlemist. Suurt rõhku pandi  ka praktilistele probleemidele, mis 
kaasneksid kõnealuste teenuste mis tahe s maksustamisega. Selle põhjal otsustati 
kõnealust eeskirja mitte muuta. 
Reisibürood ja reisikorraldajad väljendasi d samuti tõsist muret ettepaneku kohta muuta 
eeskirju, mis käsitlevad vahendaja kaasabil  osutatud teenuste osutamise kohta, sest 
ettepanekus soovitatud üldeeskirja juurde ta gasipöördumine võiks ju lgustada ettevõtjaid 
ümberpaigutuma teistesse liikmesriikidesse või isegi väljapoole ELi. Nad väitsid, et kuigi mõnikord on raske praeguseid eeskirju kohaldad a, tagavad need paremini maksustamise 
tarbimise kohas. Käesolev ettepanek arvestab kõnealuseid kommentaare ja säilitab 
kõnealuste teenusliikide s uhtes praegused eeskirjad. 
Autorendi- ja -liisinguettevõtted toetasid ideed, et nende poolt pakutava te teenuste osas 
kehtiksid samad eeskirjad, olenemata sell est, kas tarbija on maksukohustuslane või 
mittemaksukohustuslane. Nad aktsepteerisid erinevat kohtlemist pikaajalise liisingu ja lühiajalise rendi puhul. Kõnealuste teenuste ma ksustamiseks esitati erinevaid kriteeriume, 
nt teenuste tegeliku kasutamise või kasus aamise koht, sõiduki registreerimiskoht jne. 
Käesolevas direktiiviettepanekus võetakse as jaomaseid kommentaare arvesse, nähes ette, 
et lühiajalise renditeenuse osutamise koht peaks olema identne B2B ja B2C teenuste 
korral, kuid transpordivahendite  pikaajalise liisin gu korral, tuleks nii maksukohustuslasi 
kui ka mittemaksukohustuslasi maksustada tarb ija tegevuskohas. Sedasi võetaks arvesse 
asjaomase sektori avaldatud kahtlusi, et muidu võiksid ettevõtted paigutuda ümber 
teistesse liikmesriikidesse, kus kohaldat akse madalamaid käibemaksumäärasid. 
Restorani- ja toitlustussektor enamasti to etas komisjoni esitatud ideid maksustada 
restoraniteenused kohas, kus neid tegelikult osutatakse, või juhul, kui neid osutatakse 
transpordi ajal sõiduki pard al, veoteenuse lähtekohas. Kõnealuste teenuste osutamise 
kohta käsitlevaid sätteid m uudetakse seega vastavalt. 
213 Interneti teel viidi läbi avalik arutelu 3. veebruarist kuni 4. aprillini 2005. Komisjon sai 
71 vastust. Tulemusi saab vaadata leheküljel http://europa.eu.int/comm/taxation_custom s/common/consultati ons/tax/index_en.htm. 
 • Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine  
 
ET 5   ET 229 Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. 
230 • Mõju hindamine.  
Kaudse maksustamise valdkonnas on teenus te osutamise kohta käsitlevad ühised 
eeskirjad vajalikud, et vältida asjaomaste  ettevõtjate topeltmaksustamist või 
maksustamata jätmist. Parim viis saavutad a kõnealune tulemus ning tagada samal ajal 
liikmesriikidele maksimaalne paindlikkus, on komisjoni algatus. 
Majandust otseselt mõjutava id käibemaksu alaseid uus i ühenduse õigusakte ette 
valmistades, nagu käesoleva ettepaneku puhul , peab komisjon vajalikuks konsulteerida 
mitte ainult maksuhalduritega, vaid ka muud e huvitatud isikutega. Et käesolevat uut 
ettepanekut ette valmistada, arutas kom isjon kõigepealt liikmesriikidega üldisi 
põhimõtteid komisjoni töörühmas jaanuaris 2005. Sellele järgnes avalik  arutelu internetis. 
Soodustati ka ulatuslikke mitteametlikke kon takte ettevõtjate ühendustega, osaledes 
aktiivselt teemakohastel kohtumistel ja f oorumitel ning organise erides kahepoolseid 
kohtumisi asjaomaste valdkondade esindajatega. 
Konsultatsiooniprotsessi tulemusi võeti arve sse võimalikult laias ulatuses ning need 
esitati seejärel uuesti liik mesriikidele. Selle tulemusena valmis käesolev nõukogu 
direktiivi ettepanek, mis kujutab endast habrast tasakaalu käibemaksu-omavahendite kontrollimise ja nende maksuhaldurite va hel jaotamisega seotud vajaduste ning 
ettevõtjatele mõeldud eeskirjade vahel. 
 
3) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG  
305 • Kavandatud meetme kokkuvõte  
Käesoleva ettepaneku eesmärk on muuta teatavaid kuuenda käib emaksu direktiivi sätteid, 
mis reguleerivad teenuste osutamise kohta mittemaksukohustuslasest teenuse tarbijate puhul. Kõnealuste muudatuste eesmärk on taga da teenuste maksustamine tarbimise kohas 
ja vältida ettevõtete ümberpaigutumist. 
310 • Õiguslik alus  
EÜ asutamislepingu artikkel 93. 
320 • Subsidiaarsuse põhimõte  
Subsidaarsuse põhimõtet kohaldatakse j uhul, kui ettepanek ei kuulu ühenduse 
ainupädevusse. 
 Liikmesriikidel ei ole võimalik piisaval m ääral saavutada ettepaneku eesmärke järgmistel 
põhjustel: 
321 Teenuste osutamisega võib olla seotud rohkem kui üks liikmesriik. Seetõttu on teenuste osutamise kohta käsitlevad ühised eeskirjad  käibemaksukohustuse valdkonnas äärmiselt 
olulised. 
323 On selge, et kui liikmesriigid kohaldaksid er aldi eeskirju teenuse osutamise koha suhtes 
käibemaksu valdkonnas, võiks see viia tope ltmaksustamise või maksustamatajätmiseni. 
 
ET 6   ET See kahjustaks märgatava lt nii liikmesriikid e kui ka ELi ettevõtjate huvisid. 
 Ühenduse meetmega saavutatakse ettepaneku eesmärgid paremini järgmistel põhjustel. 
324 Käibemaksusüsteemi neutraalsuse tagamiseks tuleb kõrvaldada topeltmaksustamise või 
maksustamatajätmise oht. Parim viis se lle eesmärgi saavutamiseks on komisjoni 
ettepanek, millega sätestatak se eeskirjad teenuste osutamise koha määramiseks. 
325 Põhimõtteliselt ei tohiks nii tekkida topeltmaksustamise ega maksustamatajätmise 
juhtumeid. 
327 Kõnealuse probleemi lahendamise sobivaks vahendiks on ühenduse tasemel algatus, 
millega luuakse ühe teatava teenuse osutamiseks üks koht. 
 Seetõttu on ettepanek kooskõl as subsidaarsuse põhimõttega. 
 • Proportsionaalsuse põhimõte  
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõ ttega kooskõlas järgmistel põhjustel. 
331 Tegemist on ettepanekuga direktiivi kota, mille liikmesriigid peavad rakendama oma 
siseriiklike õigusaktidega. Sellist õigusakti  kasutab komisjon tavaliselt algatuse 
tegemiseks kaudse maksustamise valdkonnas ja see jätab liikmesriikidele veidi mänguruumi. 
332 Käesoleva ettepaneku põhieesmärk on tagada, et  teenuste osutamine oleks maksustatud, 
nii suures ulatuses kui võimalik, teenuse tegeliku ta rbimise kohas. Käesoleva 
ettepanekuga ei kaasne täiendavat halduskoormust maksuhalduritele ega 
ebaproportsionaalset halduskoormust ettevõt jatele ning seega on ettepanek kooskõlas 
Lissaboni strateegia eesmärkidega. 
 • Õigusakti valik  
341 Kavandatud õigusakt: direktiiv. 
342 Muud vahendid oleksid ebapiisavad järgmisel põhjusel. 
Käesoleva ettepanekuga muudetakse eelmist  komisjoni ettepanekut nõukogu direktiivi 
kohta ja seepärast on ta dire ktiivi vormis. Käesolev muudetud ettepanek esitatakse 
vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikele 2 ja see ar vestab subsidaarsuse ja 
proportsionaalsuse põhimõtteid.  
4) MÕJU EELARVELE  
409 Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. 
5) LISATEAVE  
 • Simulatsioon, katsejärk ja üleminekuperiood  
507 Ettepaneku jaoks oli või on ette nähtud üleminekuperiood. 
 
ET 7   ET 550 • Vastavustabel  
Liikmesriigid peavad komisjonile edastama direktiivi siseriiklikku õigusse ülevõtvate 
sätete tekstid ning nende sätete ja käesoleva direktiivi vastavustabeli. 
570 • Ettepaneku üksikasjalik selgitus  
PÕHIPARAMEETRID 
On välja kujunenud põhimõte, et käibemaks on tarbimismaks. Seega tuleks kõigi teenuse 
osutamise kohta reguleerivate eeskirjade muut uste puhul nii hästi kui võimalik järgida 
põhimõtet, et maksustamine peaks toimuma kohas,  kus leiab aset tegelik tarbimine. Sellega 
ei peaks siiski kaasnema täiendava id kohustusi, mida võidaks pidada 
ebaproportsionaalseteks, koormava teks või ebapraktilisteks. 
Vastupidiselt maksukohustuslaste le osutatavate teenuste kä ibemaksule, ei saa kliendid 
mittemaksukohustuslastele (lõpptarbija) osutatud teenuste eest tasutavat käibemaksu maha 
arvata. Kuna käibemaks, mis ei kuulu mahaarvamisele, moodustab osa liikmesriikide 
käibemaksutulust, on veelgi tähtsam tagada , et tarbimise kohas maksustamise põhimõtet 
rakendataks alati, kui võimalik. 
ILMNENUD PROBLEEMID JA KOMIS JONI ETTEPANEKU  KOM(2003) 822 
KAVANDATUD MUUDATUSED 
Üldeeskirja kohaselt on teenuse osutamise kohaks  teenuse osutaja tege vuskoht või teenuse 
osutamise püsiasukoht või sellise koha puudum ise korral tema alaline elu- või asukoht. 
Lisaks sellele on kõnealusest üldeeskirjast rida  erandeid, millega saab muuta maksustamise 
kohta vastavalt osutatud teenuse olemusele. 
Mis puudutab mittemaksukohustuslastele osutatud teenuseid, tehakse erandeid järgmiste 
teenuste suhtes: kinnisvara-, transporditeenus ed (nii reisijate- kui ka kaubaveoteenused), 
kultuuri-, kunsti-, spordi-, teadus- ja haridus tegevuse, materiaalse vallasvara töötlemise 
teenused ning eriti mittemateriaalsete teenuste osutamine, sealhulgas autoriõigused, 
patendid, reklaam, erialateenused (nt inseneri -, advokaaditeenused jne), personaliteenuste 
osutamine, materiaalse vallasvara rendileandm ine, telekommunikatsiooniteenused, raadio- 
ja teleringhääling ja elektrooni lisel teel osutatud teenused. 
Kõnealuste eeskirjade süsteem toob  kaasa hulgaliselt probleeme, mis 
mittemaksukohustuslastele osutatavate teenuste  korral veelgi teravduvad, kui kõnealuseid 
teenuseid saab osutada vahemaa tagant ja puuduvad kaitsemeetmed. 
1. Üldeeskiri Praegu kehtiva üldeeskirja kohaselt on maksus tamise kohaks teenuse osutaja tegevuskoht. 
Enamikul juhtudel viib kõnealune eeskiri maksustamiseni tege liku tarbimise kohas. 
Kindlasti on see nii, kui teenuseid osutatak se kohapeal. Kõnealus t eeskirja on teenuste 
osutajal väga lihtne rakendada, sest ta peab teadma ainult oma liikmesriigi käibemaksualaseid õigusakte ja käibemaksumäärasid. 
Kuigi maksustamine tarbimise kohas on parimal viisil saavutatav teenuste maksustamise 
kaudu kohas, kus teenuseid tegelikult kasutataks e või neist kasu saadakse, näitab kogemus 
 
ET 8   ET aga, et paljudel juhtudel on väga keeruline määrata kohta, kus teenust kasutatakse või 
sellest kasu saadakse. Kuigi puhtteoreetil isest käibemaksu alasest seisukohast on 
tõenäoliselt sellise eeskirja kohal damine kõige õigem, sest see vastab täielikult käibemaksu 
kui tarbimismaksu olemusele, ei peeta selle  kasutamist üldeeskirjana sobivaks just 
praktiliste probleemide tõttu, mida põhjustab teenuse osutamise koha määramine juhtudel, 
kui teenust kasutatakse või se llest saadakse kasu erinevat es jurisdiktsioonipiirkondades. 
Sellega kaasneks ka tarbetu ettevõtlusalane halduskoormus. 
Teine võimalus oleks maksustada kõik m ittemaksukohustuslastele osutatud teenused 
kohas, kus asub teenuse tarbija. Kõnealune lahendus suurendaks ebaproportsionaalselt 
halduskoormust ettevõtjate jaoks, sest nad pe aksid alati määrama oma kliendi asukoha ja 
universaalmehhanismi puudumisel omama registri järgset asukohta igas liikmesriigis, kus 
neil on mittemaksukohustuslast est teenuse tarbijai d, ning nad peaksid koguma makse ja 
maksma neid asjaomastele liikmesriikidele. Sellega kaasneks täiendav halduskoormus ka 
maksuhalduritele, ilma et kontrollimise kvalit eet samaaegselt eriti paraneks. Eespool 
nimetatu ei ole kindlasti mitte vastavuses Lissaboni tippkohtumise otsustega. Kui puuduvad mehhanismid, mis võimaldavad põhjendamatuid haldusprobleeme tekitamata koguda makse liikmesriigis, kus toimub teenuse tarbimine, on ebareaalne maksustada lõpptarbijatele osutatavaid tee nuseid teenuse tarbimise kohas. 
Kõnealust koormust saab vältida, kui praegune  eeskiri säiliks üldeeskirjana. Enamikul 
juhtudel saavutatakse sellega  eesmärk maksustada teenused nende tarbimise kohas ning 
seda on teenuse osutajal väga  lihtne kohaldada, se st ta kohaldab ainult oma siseriiklikke 
käibemaksueeskirju ega pea kontrollima kliendi isikuandmeid. Paljudes avaliku arutelu käigus saadud vastustes võis leida asjakohaseid põhjendusi . Eelöeldut arvesse võttes 
tehakse ettepanek säilitada üldees kirjana teenuse osutaja asukoht. 
2. Erieeskirjad Kuigi enamikel juhtudel tagab põhieeskiri maksustamise tegelikus tarbimiskohas, on 
sellest hoolimata hulgaliselt valdkondi, kus va jatakse erieeskirju. Kõnealused valdkonnad 
on valdkonnad, kus olemasolevate eeskirjade ra kendamise jätkamine põhjustaks raskusi 
ettevõtjatele, kui kavandatud B2 B teenuste kohtlemise kord võe taks vastu ilma vastavate 
muutusteta B2C teenuste osas või kui olemas olevaid eeskirju võib pidada ebapiisavateks 
või ebapraktilisteks või kui praegused eeskirj ad ei vasta rahaliselt  olulises valdkonnas 
põhimõttele maksustada teenuseid nende ta rbimise kohas. Mõnes muus valdkonnas on 
arvestamine koormuse, lihtsustamise või teenuste tarbimiskohas maksustamise 
põhimõttega kallutanud tasakaalu praeguste er ieeskirjade säilitamise suunas. Määrati 
kindlaks järgmised juhud, kus peetakse va jalikuks teatavate erandite lubamist 
üldeeskirjadest nii haldusalaste l kui ka poliiti listel põhjustel: 
2.1. Kinnisvara (praegu artik li 9 lõike 2 punkt a) 
Esimene erand oleks vajalik, et säilitada pr aegust eeskirja kinnisvaraga seotud teenuste 
suhtes. Kõnealune eeskiri on koha ldamiseks piisavalt arusaadav ja üldjuhul saavutatakse 
selle tulemusena maksustamine teenuse tarbim ise kohas. Lisaks sellele esineb kõnealuses 
valdkonnas sageli erandeid, mis omakor da mõjutavad mahaarvamisõigusi.  
Kuna komisjon on asjaomases B2B ettepane kus juba kavandanud säilitada asjakohase 
erandi, mis käsitleb teenuste osut amist nii maksukohustuslastele kui ka 
mittemaksukohustuslastele, ei ole edasised muudatused vajalikud. 
 
ET 9   ET 2.2. Reisijatevedu (praegu artikli 9 lõike 2 punkt b) 
Reisijateveo teenused on praegu erandkorras ma ksustatud läbitud vahemaad arvesse võttes. 
Kõnealuse eeskirja kohaldamine maksupiirideta si seturul on ebapraktilin e ja keeruline. See 
tähendab, et bussiettevõte, mi s transpordib turiste Pariisis t Amsterdami, peab kohaldama 
vastavalt oma teekonna lõikudele Prantsusmaal, Belgias ja Hollandis kehtivaid käibemakse 
ja maksma vastavas summas käibemaksu kõi gi nende liikmesriikide maksuhalduritele. 
Kõnealune eeskiri on tegelikkuses suhtelise lt koormav ja seda on asjaomase toiminguga 
seotud isikutel väga keeruline kohaldada. 
Kuna oli väga keeruline te geleda kõnealuse küsimusega  vaid maksukohustuslaste puhul 
arvestamata samalaadseid teenuseid mittemaksukohustuslastele, ei käsitletud seda probleemi esialgses B2B ettepanekus. Kõnealune probleem jäeti lahendamiseks tulevase B2C ettepaneku raames. 
Arvestati võimalusega maksustada reis ijateveo teenus olenemata kasutatud 
transpordivahendist teenuse osutamise läht ekohas. See oleks vastavuses eelnevate 
meetmetega ja langeks kokku eelneva ettepane kuga, kuid sellega ei kaasneks muudatused 
maksumäära tasemes ja praegu erinevates li ikmesriikides kohaldat avates reisijateveo 
teenuste maksuvabastustes. Kuid nagu selgus eelnevatest aruteludest, ei lahendaks selline 
eeskiri ilmtingimata kogu olukorra  keerukust. Vastupi di, sellega kaasne ksid tõenäoliselt 
uued probleemid nagu maksude vältimis e ulatuse tõus transporditeenuste 
ümberpaigutamise kaudu. 
Arutelude vastustest ilmne b, et üksnes teenuse osutamise koha muutmine ei võimalda 
lahendada kõnealuses valdkonna s kerkinud probleeme. Seega eelistaksid paljud hoolimata 
keerukustest praeguste eeskirjadega ikkagi kõne aluste eeskirjade säilitamist, kuni komisjon 
esitab edasise ettepaneku, mis ei lahendaks ainult reisijateveo teenuste osutamise kohaga 
seonduvaid probleeme, vaid kõrvaldaks ka pr aegused konkurentsimoonutused erinevate 
transpordivahendite käibemaksu määrade os as ja praegu liikmesriikides kõnealuses 
valdkonnas kohaldatavad maksuvabastused. Ettevõtted, kes peavad praegu maksma 
käibemaksu oma reisijateveo teenuste eest, ei olnud veendunud, et maksustamine 
transporditeenuse osutamise lähtekohas vähendaks probleeme. 
Olemasolev eeskiri, mille kohaselt reisijateveo  teenuseid maksustatakse läbitud vahemaid 
arvesse võttes, tagab kõnealuse maksu laekumise liikmesriigile, kus osutatud teenust tarbitakse. Kui kõnealune eeskiri asendatakse teenuse osutamise lähtekohas maksustamise 
eeskirjaga, mis on komisjoni h eaks läbiviidud uuringute põhjal ai nus arvestatav alternatiiv, 
ei toimuks transporditeenuste maksustamine tarbimise kohas samas ulat uses. Lisaks sellele 
väheneks universaalmehhanismi abil koormus, mis on seotud hinna jagamisega vastavalt 
igas liikmesriigis läbitud vahemaale. 
Eespool nimetatud asjaoludel teeb komisjon e ttepaneku jätta olemasolev eeskiri muutmata. 
Et paremini edasi anda praegust teksti , on esialgset sõnastust veidi muudetud. 
2.3. Ühendusesisene kaupade vedu (pra egu artikli 28b C osa lõige 2) 
Praegune eeskiri näeb ette, et ühendusesiseste  kaubaveoteenuste osutamise korral isikutele, 
kes ei ole registreeritud käibemaksukohustusl astena, on teenuse osutamise kohaks teenuse 
osutamise lähtekoht. See tähendab, et transp ordiettevõte, kes teos tab piiriülest vedu 
mittemaksukohuslastele, peab maksma käibemaksu liikmesriigis, kus veoteenus algab. 
 
ET 10   ET Kõnealuste ettevõtete suhtes  kohaldatakse seega käibemaksu  kõigis liikmesriikides, kus 
nad vedusid teostavad. 
Kuigi seda peetakse asjaom aste ettevõtjate jaoks üsna gi koormavaks, ei ole sobiv 
üldeeskirja ega ka läbitud vahemaad käsitl eva eeskirja juurde ta gasipöördumine. Probleem 
seisneb selles, et asjaomaste teenuste ma ksustamine teenuse osutaja tegevuskohas võib 
tuua kaasa teenuste osutajate ümberp aigutamise soodsama käibemaksumääraga 
liikmesriikidesse või isegi väljapoole ELi. Seda kahtlust jagasid paljud avalikel aruteludel 
osalejad. Eelnimetatut arvesse võttes soovitakse säilitada kõnealune erand, millega ettevõtjad on praegu harjunud. 
Kõnealuse eeskirja põhiline ebamugavus seisneb selles, et veoettevõtted peavad täitma 
kõiki käibemaksukohustusi igas liikmesr iigis, kust nad vedu alustavad. Kõnealuse 
probleemi saaks siiski suures osas lahend ada kohaldades universaalmehhanismi, mis 
lubaks kõnealustel ettevõtetel täita asjaomaseid kohustusi ühes kohas.  
2.4. Restorani ja toitlustusteenus ed (praegu artikli 9 lõige 1) 
Restoraniteenused hõlmavad olukordade ja tege vuste kogumit, kus toitlustamine on vaid 
üks osa ja kus esiplaanil on teenuse osutamine. Kõnealused teenused, mis on oma 
olemuselt käegakatsutavad ja osutatud vahetuks tarbimiseks ning kergesti määratletavas 
kohas, peaksid erandkorras olema maksustatud kohas, kus teenust tegelikult osutatakse. Kuigi asjaomane koht kattub sageli teenuse os utaja tegevuskohaga, mis praegu on selliste 
teenuste maksustamisel määrav tegur, ei  ole see siiski alati nii, eriti just  toitlustusteenuste 
puhul. Kui see nii ei ole, vastab eeskiri, mille kohaselt on teenuse osutamise kohaks koht, kus teenust tegelikult osutatakse, paremi ni tegelikule olukorrale, kus asjaomaseid 
teenuseid tarbitakse. Lisaks ta gab see võrdse mänguruumi asjaom aste teenuste osutajatele. 
Kõnealuse tulemuse saavutamiseks on lisat ud artikli 9f lõikesse 1 uus punkt d. 
Siiski ei peaks kõnealust eeskirja kohaldama re storani- või toitlustusteenuste suhtes 
reisijateveo teenust osut ava laeva, õhusõiduki või rongi pa rdal, sest väga keeruline oleks 
määrata, kus kõnealust teenust tegelikult os utatakse. Selle asemel tuleks kõnealuseid 
teenuseid – sarnaselt kaubatarnetele sõiduki pardal – maksustada reisijateveoteenuse 
lähtekohas. 
Seepärast on tehtud ettepanek lisada artikli 9d lõikesse 1 teine lõik, millega nähakse ette, et 
maksukohustuslastest tarbijatele reisijateveo teenuse osutamisel laeva, õhusõiduki või 
rongi pardal osutatavate restorani- ja to itlustusteenuste osutamise koht on veoteenuse 
lähtekoht. Samasugune säte lisatakse uue te ise lõiguna ka artiklis se 9f, mis käsitleb 
samasuguseid teenuseid mittemaksukohutuslastest tarbijatele. 
2.5. Transpordivahendite rent (praegu artikli 9 lõige1) Transpordivahendi rendi teenuse osut amise kohana ei käsitata kohta, kus 
transpordivahendit kasutatakse, vaid lihtsustamise ja mugavuse mõttes üldeeskirja alusel 
kohta, kus on teenuse osutaja tegevuskoht. K una transpordivahendiga on lihtne piiri 
ületada, ei taga kõnealune eeskiri nõuetekoha selt, et käibemaks laekuks liikmesriiki, kus 
teenust tarbitakse. Kõnealus e küsimuse lahendamiseks tuleb seda küsimust eraldi 
reguleerida. 
 
ET 11   ET Kuna transpordivahendi kasutamise kohta on ra ske, et mitte öelda võimatu määratleda, 
tuleb käibemaksu tasumiseks kehtestada praktiline eeskiri. B2B ettepanekus lahendati kõnealune sellega, et, maksustamise koht transp ordivahendi pikaajalise liisingu puhul viidi 
üle kohta, kus on üldeeskirja kohaselt tarbija asukoht. Ainult lühiajal ise rendi puhul oleks 
B2B ettepaneku kohaselt teenuse osutamise koha ks jäänud teenuse osutaja tegevuskoht, 
kui transpordivahendit kasutatakse samas liikmesriigis. Praktikas tähendab see, et maksustamine toimub kohas, kus maksukohustus lik tarbija võtab tr anspordivahendi oma 
valdusesse, kui teenuse osutaja tegevus koht ei ole mõnes muus liikmesriigis. 
Ei oleks hea, kui transpordiva hendi rendi suhtes kehtiksid erinevad eeskirjad sõltuvalt 
sellest, kas tarbija on maksukohustuslane või mittemaksukohustuslane. Avalike arutelude käigus saadud vastustest selgus , et see tekitaks kõnealuste se ktorite jaoks tõsist peavalu. 
Järjepidevuse huvides oleks loogiline ühtlustada B2C eeskirjad B2B kavandatava 
kohtlemisega. 
Lühiajalise rendi puhul aitaks see vältida ol ukorda, kus rendiettevõte peab kontrollima, kas 
teenuse tarbija on eraisik või maksukohustu slane. Asjaomane ettevõte kohaldaks 
käibemaksu liikmesriigis, kus isik võtab transpordivahendi oma valdusesse, selleks et seda seal lühiajaliselt kasutada. Pikaajalise liis ingu puhul kehtivad kõnealuse sektori poolt B2B 
valdkonna teenuste suhtes tõstatatud küsimus ed samavõrra ka B2C teenuste kohta. 
Praegune eeskiri, mille alus el toimub maksustamine teenuse osutaja tegevuskohas, 
soodustab autorendiga tegelevate ettevõtete ümberpaigutumist liikmesriikidesse, kus kohaldatakse autoliisingu suhtes  madalamat käibemaksu või kus äriklientidele lubatakse 
soodsamaid mahaarvamisi. Seepärast on vaja ke htestada eeskirjad, millega tagatakse, et 
käibemaksu makstakse liikmesriigis, kus teenus t tarbitakse. Praktilist el põhjustel loetakse 
teenuse tarbimise kohaks kliendi asukoht. Kui teenuse tarbija on mittemaksukohustuslane, arvestatakse maks maha teenuse osutajalt. Praktikas on teenuse osutajate jaoks ebamugav, 
et nad peavad täitma käibemaksukohustusi  igas liikmesrii gis, kus neil on 
mittemaksukohustuslikke tarbijaid. Selle probleemi saaks siiski suures osas lahendada, kui kohaldataks universaalmehhanismi, mis lubaks asjaomastel ettevõtete l täita kõnealuseid 
kohustusi ainult ühes kohas. 
Seetõttu on tehtud ettepanek lisada artiklisse 9f uus lõige 3, millega nähakse ette, et 
pikaajalise liisingu puhul mittemaksukohustus likele tarbijatele on teenuse osutamise 
kohaks kliendi tegevuskoht, tema alaline elu-  või asukoht. Lühiajalise rendi puhul on 
teenuse osutamise kohaks koht, kus mittemaksukohustuslane transpordivahendi tegelikult oma valdusse saab. Kõnealune lõige sisa ldab ka pikaajalise liisingu määratlust. 
2.6. Näitused, messid, kultuurisündmused, mate riaalse kinnisvara hindamine ja 
töötlemine (praegu artikli 9 lõike 2 punkt c) 
Kultuuri-, kunsti-, spordi-, meelelahutus- vms teenuste puhul sätestab praegune eeskiri, et 
maksustamise kohaks on koht, kus nimetatud teenuseid tegelikult os utatakse. Kõnealust 
eeskirja kohaldatakse ka materi aalse kinnisvara hindamise ja töötlemise teenuste suhtes. 
Üldjuhul ollakse seisukohal, et kõnealuse eesk irjaga saavutatakse maksustamine kohas, 
kus toimub tegelik tarbimine. Muudatused praeguses eeskirjas võiksid põhjustada 
täiendavaid probleeme (nt ettevõtjate ümberpai gutumine) ja kindlasti võiksid viia eemale 
põhimõttest maksustada kohas, kus toimub tarbimine. Mis puutub asjaomaste teenuste osutajate halduskoormusi, siis neid saaks vähendada kavandatud universaalmehhanismi 
abil. 
 
ET 12   ET Kuigi praegust eeskirja ei tuleks muuta, peab  olema tagatud, et kõnealune eeskiri hõlmab 
ainult neid teenuseid, mille puhul on vajali k inimeste kohalolek. Vastasel juhul võib 
juhtuda, et teenuste puhul, mida saab os utada ilma inimeste kohalolekuta (nt vahemaa 
tagant õpetamine või koolitamine), võivad teen use osutajad ümber pa igutuda liikmesriiki, 
kus kõnealuste teenuste suhtes  kohaldatakse madalamaid käibemakse, eriti kui kõnealuseid 
teenuseid osutatakse tarbijatele ilma käibem aksu mahaarvamise õiguseta. Kõnealused 
teenused peaksid seetõttu olema maksustatu d kohas, kus asub tarbija, samuti nagu muud 
teenused, mida saab osutada vahemaa tagant.  
Et seda saavutada, muudetakse artikli 9f lõike 1 punkti c, jätte s sellest välja teenuse osutaja 
tegeliku kohalolekuta õpetamise teenuse. 
2.7. Vahemaa tagant osutatavad tee nused (praegu artikli 9 lõige1) 
Elektroonilisel teel osutatavaid teenusei d, telekommunikatsioonite enuseid, raadio- ja 
teleringhäälinguteenuseid ja kaugõppega seotud teenuseid saab osutada ja osutataksegi 
mittemaksukohustuslastele vahemaa tagant. Ka finantsteenuseid osutatakse sel viisil järjest suuremas ulatuses. Kui kõnealuseid teen useid osutatakse maksukohustuslastele, 
maksustatakse need tarbija liikmesriigis vastavalt uues B2B ettepanekus säilinud eeskirjale. Kui kõnealuseid teenuseid osutatakse mittemaksukohustuslastele, 
maksustatakse need teenused teenuse osutaja tegevuskohas. 
Kõnealuseid teenuseid on lihtne osutada ja seega on olemas tõsine oht, et teenuse osutaja 
otsust küsimuses, kuhu paigutada oma ettevõte, mõjutab käibemaksu määr, seda enam, kui 
teenust osutatakse tarbijale, kes peab tasu ma käibemaksu täies ulatuses. On olemas 
empiirilised tõendid, et elektroonilisel teel  osutatavate teenuste alase uue eeskirja 
vastuvõtmisega on elektroonilisel teel teenus e osutajad, kelle asukoht oli väljaspool ELi, 
rajanud oma kindla tegevuskoha kõige soodsama käibemaksumääraga liikmesriigis, et 
osutada sealt teenuseid kõigile oma tarbija tele üle kogu ELi. Samuti on vahetanud ELi 
ettevõtted oma tegevuskohta, et kõneal ust konkurentsieelist ära kasutada. 
Sellisel juhul ei järgita enam üldpõhimõtet tarbimiskoha järgse maksustamise kohta ega 
õiglaste kaubandustingimuste põhimõtet. See paneb muretsema mitmed liikmesriigid, nagu 
mitmel korral esile tuli, sealhulgas v iimati nõukogu B2B ettepaneku arutelude käigus. 
Kõnealuste teenuste osutamisel mittemaksukohus tuslastele tuleb maksustamise koht muuta 
kohast, kus asub teenuse osutaja, kohaks, kus asub tarbija, kellele  kõnealust teenust 
osutatakse. Praegu ei peaks kõnealune erand siiski hõlmama  finantsteenuseid, mis praegu 
on enamasti käibemaksust vabastatud. Selle asem el võiks asjaomaste teenuste käitlemist 
käsitleda finantsteenuste ma ksustamise üldettepanekus. 
Kõnealuse eeskirja kohaselt peaks teenuse osutaja kohaldama käibemaksu liikmesriigis, 
kus on tema tarbija tegevuskoht või asukoht, võttes aluseks käibemaksumäära, mida 
kohaldatakse igas konkreetses liikmesriigis. See on ilmselt ka põhjuseks, miks enamik 
kõnealuste tegevustega seotud ette võtetelt avaliku arutelu käigus  saadud vastukajadest olid 
väga negatiivsed. Sellega kaasneks tõe poolest täiendav halduskoormus asjaomastele 
ettevõtjatele, kuid ettevõtjad võiksid pääs eda suurest osast kõnealuse olukorraga 
kaasnevatest ebamugavustest, kui nad kasuta ksid universaalmehhanismi, mille puhul jääks 
ainult üks koht, kus kõiki käibemaksukohustusi saaks täita elektroonilisel teel. Seepärast 
usub komisjon kindlalt, et käesoleva ettepa nekuga saavutatakse käibemaksu küsimuste 
täies ulatuses lihtsustamine vaid juhul, kui  sellega kaasneb universaalmehhanism. Ilma 
 
ET 13   ET kõnealuse lihtsustamiseta tekitaksid muudetud eeskirjad ettevõtetele ebaproportsionaalse 
halduskoormuse ja oleksid Lissaboni strateegiaga tugevas vastuolus. 
Kõnealust eeskirja kohaldatakse kõigi teenus e osutajate suhtes, ar vestamata seda, kas 
nende tegevuskoht on ELis või väljaspool seda . Seega koheldakse teenuse osutajaid, kelle 
tegevuskoht on väljaspool ELi, sama moodi, kui teenuse osutajaid, kelle tegevuskoht on 
ELis, ja nad peavad täitma samu eeskirju, se alhulgas kohustust maksta käibemaksu igale 
liikmesriigile, kus nad on käibemaksukohustuslased. Praegu kehtiva ajutise erieeskirja kohaselt on väljaspool ELi registreeritud teenus eosutajate elektroonil isel teel osutatud 
teenused ELi mittemaksukohustuslastest tarbijatele maksustatud kliendi tegevuskohas. Elektrooniliste teenuste osutajad, kelle s tegevuskohta on väljaspool ELi, järgisid 
nõuetekohaselt nii seda eeskirja kui ka kõn ealuse direktiivi artiklis 26c sätestatud 
eriskeemi. Maksude kogumine on esmatasandil eelkõige liikmesriigi ülesanne ja seepärast 
esitasid liikmesriigid komisjonile direktiivi 2002/38/EÜ kohaste toimingute 
kontrollimisega seonduvalt info rmatsiooni, mis näitas, et 30. juunil 2004. aastal oli 
registreeritud 617 ühendusevälist maksukohustusl ast, kes kasutasid lihtsustatud skeemi. 
30. juunil 2004 lõppeval aastal maksid kõneal used ühendusevälised maksukohustuslased 
käibemaksu kokku 90 315 000 eurot. 
2004. aasta juunis korraldas komisjon programmi Fiscalis raames seminari, kus arutati 
kõnealuse direktiivi praktilist rakendamist. L iikmesriigid olid rahul kõnealuse direktiivi 
kasulikkuse ja kohaldamisega. Seega muudaksid  kavandatud eeskirjad  artikli 9 lõike 2 
punktis f sätestatud ajutise eeskirja alalis eks. Direktiivi arti kliga 26c seonduvat osa 
käsitletakse praegu seoses kavandata va üldise universaalmehhanismiga. 
Et saavutada kõnealust tulemust soovitataks e kõigepealt kustutada artikkel 9g, mis muutub 
tarbetuks uue artikli 9g kehtestamisega. Teis eks on tehtud ettepanek asendada artikli 9g 
esimene lõik tekstiga, mis hõlmaks teenus eid, mida saab osutada vahemaa tagant 
mittemaksukohustuslastele. Uue esimese lõigu alusel oleks järgmiste teenuste osutamisel maksustamise kohaks mittemaksukohustuslase te gevuskoht: elektroonilisel teel osutatavad 
teenused, telekommunikatsioon iteenused, ringhäälinguteenused  ja ilma teenuse osutaja 
tegeliku kohalolekuta osutatavad õpetamisteen used. Kõikide vahemaa tagant osutatavate 
teenuste üldise kirjelduse kehtestamise  asemel eelistab komisjon keskenduda neile 
teenustele, mille puhul on reaalne konkurentsimoonutuste või kaubanduse ümberpaigutamise oht. 
Lõpetuseks, selleks et ettevõtjad saaksid edasi kasutada praegusi eeskirju, millega 
määratakse elektroonilisel teel mittemaksukohustu sastest tarbijatele osutatavate teenuste 
maksustamise koht, teeb komisjon ettepaneku, et  kõnealused eeskirjad jõustuksid hiljemalt 
1. juulil 2006. aastal. 
2.8. Vahendajate kaudu osutatavad teenus ed (praegu artikli 28c E osa punkt 3) 
Kui vahendajad osutavad teenuseid lõpptarb ijatele, kes ei ole käibemaksukohustuslased, 
maksustatakse need teenused kohas, kus maksustatakse peamine tehing, millega teenused on seotud (kaupade tarnimine või teen uste osutamine või ühendusesisene kauba 
omandamine). Kuna kõnealust eeskirja ei ole alati lihtne kohaldada, kaaluti vahendajate 
osutatavate teenused maksustamist vahendaja  tegevuskohas. Iga sel line muutus kutsub 
esile mõningasi kahtlusi, sest väljaspool  ühendust asuva tegevuskohaga vahendajad 
pääseksid maksude tasumisest, hoolimata sellest , et nad on seotud tegevusega ELis. Sellest 
tulenevatele konkurentsimoonutustele võib lisa nduda ümberpaigutumine ka ELi siseselt 
 
ET 14   ET liikmesriikidesse, kus kohaldatakse madalama id käibemaksumäärasid. Kõnealust tüüpi 
teenuste puhul on see oht eriti suur, sest nende jaoks on vaja vähe varustust, tööruume jne. 
Sellekohaseid kahtlusi jagasid mitmed avali kus arutelus osalenud  valdkonna esindajad, 
eriti transpordi valdkonna esindaja d, reiskorraldajad ja reisibürood. 
Arvestades kõnealuseid väiteid ja asjaolu, et eeskirjade täitmise ja maksudest tingitud 
moonutuste halvad küljed kaaluvad selgelt üles kasu, mis tuleneks muudatustest süsteemis, 
mis pole küll ideaalne, kuid mille alusel ettevõtjad on korraldanud oma tööd aastaid, teeb komisjon ettepaneku säilitada praegune te enuste osutamise koht vahendaja kaudu 
mittemaksukohustuslastele osutatavate teenuste  puhul. Vaatamata sellele tuleks kõnealuste 
eeskirjade praegusel kujul säilitamise as emel panna nad selguse mõttes kokku ühte 
ainsasse sättesse. Seega muudetakse artiklit 9i, millest saab nüüd artikkel 9h, et selgelt 
määratleda, et kõnealuste teenuste osut amise kohaks on koht, kus vahendustegevus 
peamiselt toimub. Artikli 9i algtekstis es itatud erandid on kustutatud, seega on nüüd kaetud 
kõik vahendajate kaudu mittemaksukohustuslas test tarbijatele osutatud teenused. 
2.9. Teenuste osutajad ja vastuvõtjad, kelle  tegevuskoht on välj aspool Euroopa Liidu 
riike (praegu artikli 9 lõike 2 punktid e ja f) 
Kui teenuseid, mille suhtes praegu kohaldatakse artikli 9 lõike 2 punkti e, osutatakse 
tarbijale, kelle tegevu skoht on väljaspool ühendust, on t eenuse osutamise kohaks praegu 
väljaspool ühendust asuv koht. Kõnealune olukord tuleks säilitada.  
Kui e-kaubandus-, telekommunikatsiooni- ja ri nghäälinguteenuste os utaja tegevuskoht on 
väljaspool ELi, võib teen use osutaja praeguse eeskirja kohaselt olla 
käibemaksukohustuslane liikmesriigis, kus asub mittemaksukohustuslasest tarbija, või 
liikmesriigis, kus teenust tegelikult kasutatakse või sellest kasu saadakse. Kõnealused 
sätted lisati selleks, et ta gada õiglane konkurents teenuse os utajate vahel, hoolimata sellest 
kas nende tegevuskoht on ELis või väljaspool seda, kui nad osutavad kõnealuseid 
teenuseid mittemaksukohustuslastest tarbijatele ELis. Kõnealused eeskirjad säilitatakse ja 
inkorporeeritakse läbivaadatud artik lisse 9h, millest saab artikkel 9g. 
Võttes arvesse, et kõnealused sätted kuuluvad nüüd artiklitesse 9g ja 9h, tehakse ettepanek 
muuta artiklit 9j, millest saab nüüd artikkel 9i, ku stutades sealt viited punktidele h, j, k ja l. 
2.10. Maksustamise vältimise vastased  sätted (praegu artikli 9 lõige 3) 
Praegused eeskirjad võimaldavad liikmesriikid el mööda minna kõigist teenuse osutamise 
kohta käsitlevatest eeskirjadest, kui on  vaja vältida topeltmaksustamist või 
maksustamatajätmist või lahendada konkur entsimoonutustega seotud probleemid. 
Kõnealuse eeskirja kohaldamisala on piiratud,  sest see hõlmab üks nes artikli 9 lõike 2 
punktiga e kaetud teenuseid. B2B ettepaneku ga on siiski juba kavandatud kõnealuse 
eeskirjade laiendamine kõigi teenuse osut amise kohta käsitlevate sätete üle, nii 
maksukohustuslaste kui ka mittemaksukohustuslaste puhul. Seega ei ole edasised muudatused vajalikud. 
2.11. Teabevahetus käibemaksualase teabevahetussüsteemi ( VAT Information Exchange 
System  – VIES) abil 
Komisjon tegi oma algettepanekus ettepaneku, mille alusel maksukohustuslaste jaoks 
kehtestatakse kohustus esitada oma kokkuvõtlikes deklaratsioonides ka teenused; see 
 
ET 15   ET võimaldaks liikmesriikidel teavet vahetada, kasutades teabevahetuseks VIES-süsteemi 
alates 1. jaanuarist 2008. Seda seepärast, et ettepaneku tegemise ajal viis komisjon läbi 
teostatavusuuringuid VIES-süsteemi paranda miseks. Kõnealused uuringud on nüüdseks 
lõpetatud ja neist tulenes, et teenustealas e teabe vahetus praeguses VIES-süsteemis on 
tehniliselt teostatav. Vastavalt sellele on maks ukohustuslaste aruandekohustuse alustamise 
kuupäevaks kavandatud muudatuste jõustumise k uupäev, st 1. juuli 2006 ja eraldi kuupäev 
1. jaanuar 2008 on kustutatud. 
2.12. Ettepaneku tehnilised muudatused On vaja mitmeid tehnilisi muudatusi säte te sõnastuse ning käesoleva ettepanekuga 
muudetud artiklite ristviidete selgitamiseks. 
Artikli 1 lõikes 2 nummerdatakse artikli 9d lõ iked ja lisatakse uus lõige 2. Nüüd lõikes 3 
esitatud pikaajalise liisingu määratlu sele lisatakse ristviide lõikele 1. 
Artikli 9e lõikes 1 kustutatakse sõnad „ja va hendajate osutatavad teenused“, sest nüüd on 
kõnealused teenused hõlmatud uue artikliga 9h. 
Artikkel 9g kustutatakse ning endiste artiklite 9h, 9i, 9j ja 9k numeratsiooni muudetakse 
vastavalt. 
Kuna artikli 9g esimene lõige asendatakse uue lõikega 1, kohandataks e viidet lõikes 2 
vastavalt ja asendatakse tekstiga  „lõike 1 punkti b kohaldamisel“. 
Algse ettepaneku artikli 1 lõikes 3, millega  muudetakse artikli 12 lõike 3 punkti a, 
asendatakse ristviide artikli 9j punktile k nüüd viitega uue le artikli 9g lõike 1 punktile a. 
Ettepaneku artikli 1 lõike 4 punktis b muudetakse ar tiklit 21 artikli 28 g versioonis, kuhu 
lisatakse uus lõige 5, et asjaomase uue lõike number oleks selgem. 
Samuti lisatakse B2B ettepaneku artikli 1 lõik ega 5 muudetud artikli 28h  kohase artikli 22 
lõike 6 punkti b esimesele lõigule viide punktile b. 
Kuues lõik, mis algselt lisati artikli 1 lõik e 5 punktiga c artiklis 28g sätestatud versiooni 
kohase artikli 22 lõike 6 punkti b, jäetakse välja. 
 
 
ET 16   ET  
2003/0329 (CNS) 
Muudetud ettepanek: 
NÕUKOGU DIREKTIIV 
millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ seoses teenuste osutamise kohaga 
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutam islepingut, eriti selle artiklit 93, 
võttes arvesse komisjoni ettepanekut1 
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,2 
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,3 
ning arvestades järgmist: (1) Siseturu väljaarendamine, üleilmastumine, õiguslike piirangute vähendamine ja 
tehnoloogilised muutused on üheskoos tinginud teenuskaubanduse mahu ja struktuuri 
tohutuid muutusi. Järjest enam on võimalik osutada paljusid teenuseid vahemaa tagant. 
Kõnealuse arenguga kaasas käimiseks on aasta te jooksul astutud vaid üksikuid samme 
ja paljud nimetatud teenused on praegu ma ksustatud sihtkoha põhimõttest lähtuvalt. 
(2) Siseturu häireteta toimimiseks on vaja muuta nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 
77/338 EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega  seotud liikmesriikide õigusaktide 
ühtlustamise kohta ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas
4 seoses teenuste 
osutamise kohaga ühise  käibemaksusüsteemi toimimise uuendamise ja lihtsustamise 
alase komisjoni strateegia kohaselt.5 
(3) Kõigi teenuste osutamise puhul peaks maksustamise kohaks olema põhimõtteliselt 
koht, kus toimub tegelik tarb imine. Kui ka teenuste osutamise kohta käsitleva t eeskirja 
üldeeskirja vastavalt muudetakse, oleks  siiski vaja kasutada nii halduslikel kui ka 
poliitilistel põhjustel ikkagi vajalikud  teatavai d erande id kõnealusest üldeeskirjast. 
(4) Maksukohustuslastele osutatavate teenus te puhul peaks teenuste osutamise kohta 
käsitleva üldeeskirja aluseks olema tarbija, mitte teenuse osutaja tegevuskoht. 
                                                 
1 ELT C [], lk []. 
2 ELT C [], lk []. 
3 ELT C [], lk []. 
4 EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudet ud direktiiviga 2003/92/EÜ (ELT L 260, 
11.10.2003, lk 8). 
5 KOM(2000) 348 lõplik. 
 
ET 17   ET (5) Kui teenuseid osutatakse mittemaksukohustuslastele, peaks üldeeskirja kohaselt 
jätkuvalt olema teenuse osutamise kohaks teenuse osutaja tegevuskoht. 
(6) Teatavatel asjaoludel ei saa maksukohus tuslastele ega mittemaksukohustuslastele 
osutatavate teenuste osutamise kohta käsitl evat üldeeskirja kohaldada ning kehtivad 
teatavad erandid. Kõnealused erandid peak sid suures osas põhinema olemasolevatel 
kriteeriumidel ja kajastama tarbimiskohajärg se maksustamise põhimõtet, tekitamata 
samal ajal ebaproportsionaalset haldus koormust teatavate ettevõtjate hulgas. 
(7) Kui maksukohustuslane võtab vastu teenuse isikult, kes ei asu samas liikmesriigis, 
peaks olema kohustuslik tagasipööratud maksustamise kord, st maksukohustuslane 
peaks arvutama talle osutatud teenusele vastava käibemaksu. 
(8) Maksukohustuslase eri tegevus kohtade vahel osutatud tee nused ei kuulu üldjuhul 
direktiivi 77/388/EMÜ kohaldamisalasse. Suurema õiguskindluse huvides tuleks 
kõnealune seisukoht õigusaktiga kinnitada. 
(9) Seetõttu tuleks direktii vi 77/388/EMÜ vastavalt muuta, 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: 
Artikkel 1 
Direktiivi 77/388/EMÜ muudetakse järgmiselt: 
1) Artiklile 6 lisatakse järgmine lõige 6: 
„6. Kui ühel juriidilisel isikul on rohkem kui üks püsivat tegevuskohta, siis ei 
käsitata nende vahel osut atud teenuseid tarnetena.“ 
2) Artikkel 9 asendatakse järgmisega: 
„Artikkel 9 
Üldeeskiri 
1. Maksukohustuslastele osutat avate teenuste osutamise kohaks on tarbija tegevuskoht 
või alaline asukoht, kuhu teenust osutatakse. 
 Kui kohta, kus on maksukohustuslase tegevus koht või tema alaline asukoht, ei saa 
kindlaks määrata, on teenuste osutam ise kohaks koht, kus on maksukohustuslase 
alaline elu- või asukoht  või peamine elukoht. 
2. Mittemaksukohustuslastele osutatavate tee nuste osutamise kohaks on teenuse osutaja 
tegevuskoht või alaline asukoht , kust teenust osutatakse. 
3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel juhul, kui  tegemist on maksukohustuslasega, kes 
tegutseb või sooritab tehinguid, mis ei kuul u maksustatavate kaupade tarnete või 
teenuste osutamise hulka, käsitatakse teda  kui maksukohustuslast kõigi talle osutatud 
 
ET 18   ET teenuste puhul, välja arvatud juhul kui tee nuseid osutatakse tema  või tema personali 
isiklikuks kasutamiseks. 
Artikkel 9a 
Kinnisvara 
Kinnisvaraga seotud teenuste, s ealhulgas kinnisvaramaaklerite ja -ekspertide teenuste, hotelli– 
või muude sarnaste majutusteenuste, kinnisvar a kasutamise õiguste andmise teenuste ning 
ehitustööde ettevalmistamise ja korraldamiseg a seotud teenuste, näiteks arhitektide ja 
kohapealset järelevalvet teostavate ettevõtja te teenuste osutamise kohaks on kinnisvara 
asukoht. 
Artikkel 9b 
Reisijatevedu 
Reisijateveo teenuste osutamise kohaks on koht, kus vedu toimub , võttes arvesse läbitud 
vahemaid. 
Artikkel 9c 
Kultuuri-, kunsti-, spordi-, meelelahutus- jms tegevus 
Kultuuri-, kunsti-, spordi-, meelelahutus- vm s tegevusega, sealhulgas kõnealuste tegevuste 
korraldamisega ja vajaduse korral kõnealuste teenuste abiteenustega  seotud teenuste 
osutamise kohaks on koht, kus kõnealusei d teenuseid tegelikult osutatakse. 
Artikkel 9d 
Maksukohustuslastele suunatud eriteenused 
1. Maksukohustuslastele suunat ud teenuste osutamise kohaks muudel juhtudel, kui 
pikaajaline materiaalse vallasvara rent või  liising või kõnealuse vara töötlemine, on 
teenuse osutaja tegevuskoht või alaline as ukoht, kust teenust osutatakse, või tema 
alaline elu- või asukoht või peamine elukoht , kui on täidetud järgmised tingimused: 
a) teenuseid osutatakse liikmesriigis, kus on teenuse osutaja tegevuskoht, püsiv 
asukoht või tema alaline elu- või asukoht või peamine elukoht ; 
b) teenus eeldab teenuse osutaja te gelikku kohalolekut või teenuse osutamise 
vahendite materiaalset kohalolu samaaegselt teenuse tarbija tegeliku kohalolekuga ;
 
c) teenuseid osutatakse üksikisikutel e otse ja vahetuks tarbimiseks. 
2. Kui restorani- ja toitlustusteenuseid os utatakse maksukohustuslastele laeva või 
õhusõiduki pardal või rongis samaaegsel t reisijateveo teenusega, on teenuse 
osutamise kohaks veoteenuse lähtekoht.  
 
ET 19   ET 3. Lõike 1  kohaldamisel on „pikaajaline rent või liis ing“ olukord, mis on kaetud 
lepinguga, millega sätestatakse pikaajalis eks materiaalse vallasvara omamise või 
kasutamise ajaks ajavahemik, mis on pikem kui kolmkümmend päeva. 
Artikkel 9e 
Mittemaksukohustuslaste kaupade vedu 
1. Mittemaksukohustuslastele osutatav ate kaubaveoteenuste, sealhulgas 
ühendusesiseste kaubaveoteenuste ja vahendajate osutatavate teenuste osutamise 
kohaks on veoteenuse lähtekoht. 
2. Liikmesriigid ei pea maksustama ühendus esisese kaubaveo seda osa, mis vastab 
teekonnale üle veekogu, mis ei ol e ühenduse territooriumi osa. 
3. „Ühendusesisene kaubavedu“ on kaubavedu, mille puhul veo lähtekoht ja sihtkoht 
asuvad kahe erineva liikmesriigi territooriumil. 
4. Kaubavedu, mille puhul veo lähte- ja  sihtkoht asuvad sama liikmesriigi 
territooriumil, käsitletaks e ühendusesisese kaubaveona, kui selline vedu on vahetult 
seotud kaubaveoga, mille puhul veo läht e- ja sihtkoht asuvad kahe erineva 
liikmesriigi territooriumil. 
5. „Lähtekoht“ on koht, kust kaubavedu tegeliku lt algab, arvestamata läbitud vahemaad 
kohta, kus kaup asub, ning veo „sihtkoht“ on koht, kus kaubavedu tegelikult lõpeb. 
Artikkel 9f 
Mittemaksukohustuslastele  suunatud eriteenused 
1. Mittemaksukohustuslastele suunatud järgmiste osutatud  teenuste osutamise kohaks 
on koht, kus neid teenuseid tegelikult osutatakse: 
a) veo abiteenused nagu laadimine, maha laadimine, teisaldamine jms tegevus 
teiste isikute nimel; 
b) materiaalse vallasvara hindamine ja töötlemine; 
c) teadus- ja haridustegevusega seotud teenused, välja arvatud artikli 9g lõike 1 
punktis d osutatud õpetamisteenus , sealhulgas sell ise teadus- ja 
haridustegevuse korraldamisega seotud teenused ja vajadusel osutatud  
abiteenused ; 
d) restorani- ja toitlustusteenused.  
2. Kui restorani- ja toitlustusteenuseid osutatakse mittemak sukohustuslastele 
laeva või õhusõiduki pardal või rongis samaaegselt reisijateveo teenusega, on 
teenuse osutamise kohaks veoteenuse lähtekoht.  
 
ET 20   ET 3. Transpordivahendi pikaajalise rendi või liisinguga mittemaksukohustuslastele 
seotud teenuste osutamise kohaks on ko ht, kus on teenuse tarbija tegevuskoht 
või alaline asu- või eluk oht või peamine elukoht.  
 Muu transpordivahendite rendiga (st va pikaajaline rent või liising) seotud 
teenuste osutamise kohaks  on koht, kus transpordi vahend tegelikult antakse 
mittemaksukohustuslase käsutusse.  
 „Pikaajaline transpordivahe ndite rent või liising“ on olukord, mis on kaetud 
lepinguga, millega sätestat akse pikaajaliseks transp ordivahendite omamise või 
kasutamise ajaks ajava hemik, mis on pikem kui kolmkümmend päeva.  
Artikkel 9g  
Mittemaksukohustuslastele elektroonilisel teel osutatavad teenused  
Kuni 30. juunini 2006 on mittemaksukohustuslastele elektroonilisel teel osutatavate teenuste, 
sealhulgas eriti lisas L  kirjeldatud teenuste ja sellis te maksukohustuslase poolt osutatud 
teenuste, kelle tegevuskoht või  asukoht on väljaspool ühendust,  osutamise kohaks koht, kus 
on mittemaksukohustuslase asukoht, tema alaline asu - või elukoht või peamine elukoht.  
Artikkel 9 g 
Teenused, mida saab vahemaa tagant  osutada mittemaksukohustuslastele  
1. Järgmiste, mittemaksukohustuslastele osutatavate teenuste osutamise kohaks 
on koht, kus on kõnealuse isiku tegevu skoht või alaline asu- või elukoht või 
peamine elukoht:  
a) elektroonilisel teel osutatavad teenus ed, eriti L lisas ki rjeldatud teenused;  
b) telekommunikatsiooniteenused, sealhulgas juurdepääsu pakkumine 
ülemaailmsetele teabevõrkudele;  
c) raadio- ja televisiooniringhäälinguteenused;  
d) õpetamine ilma teenuse os utaja tegeliku kohalolekuta.  
2. Lõike 1 punkti b  kohaldamisel loetakse „tel ekommunikatsiooniteenusteks“ 
teenuseid, mis on seotud mis tahes laadi sign aalide, sõnade, kujutiste ja helide või 
teabe edastamise, saatmise või vastuvõt misega juhtme kaudu või raadio teel, 
optiliselt või muul elektromagnetilisel viisil, sealhulgas sellega seotud edastus-, saate- või vastuvõtumahtude kasutusõiguse üleandmine või võimaldamine. 
Artikkel 9 h
 
Vahendaja poolt mittemaksukohustuslas tele pakutavad teenused 
Teise isiku nimel ja tema eest tegutseva  vahendaja poolt mittemaksukohustuslastele 
osutatavate teenuste osutamise kohaks on koht, kus vastavalt artiklite 9a kuni 9g ja 9i 
 
ET 21   ET sätetele tehingut põhimõtteliselt sooritatakse , kui sellised teenused moodustavad osa 
artiklites 9e ja 9j nimetamata teh ingutest . 
Artikkel 9 i 
Väljaspool ühendust asuvatele mittemaksuk ohustuslastele osutatavad teenused 
Mittemaksukohustuslastele, kelle tegevuskoht või alaline asu- või elukoht või peamine 
elukoht on väljaspool ühendust, osutatud järgmi ste teenuste osutamis e kohaks, on koht, kus 
on kõnealuse isiku tegevuskoht, tema alal ine asu- või elukoht või peamine elukoht: 
a) autoriõiguste, patentide, litsentside,  kaubamärkide jms õiguste võõrandamine ja 
litsentsimine; 
b) reklaamiteenused; c) konsultantide, inseneride , konsultatsioonibüroode, juri stide ja raamatupidajate 
teenused jms teenused, samuti andmetöötlus- ning teabeedastusteenused; 
d) teatava majandustegevuse või käesolevas  artiklis nimetatud õiguse teostamisest 
täielikult või osalisel t loobumise kohustus; 
e) panga-, finants- ja kind lustustehingud, sealhulgas edas ikindlustamine, v.a seifide 
rendileandmine; 
f) personali kasutada andmine; g) materiaalse vallasvara, välja arvatud igasuguste transpordi vahendite ja muude 
sõidukite rent; 
h)
 telekommunikatsiooniteenused (sea lhulgas juurdepääsu pakkumine ülemaailmsetele 
teabevõrkudele ); 
h) juurdepääsu pakkumine maagaasi ja elektr i jaotussüsteemidele, selle kaudu toimuv 
transport ja edastamine ning muude  otseselt seotud teenuste pakkumine . 
j) raadio - ja televisiooniringhäälingu teenused,  
k) elektroonilisel teel osutatavad teenuse d, eriti L lisas kirjeldatud teenused;  
l) -teise isiku nimel ja eest tegutsevate agentide teenused, kui nad hangivad oma 
esindatavale punktis e nimetatud teenuseid.  
Artikkel 9 j 
Topeltmaksustamise vältimine 
Topeltmaksustamise, maksustamatajätmise ja  konkurentsi moonutamis e vältimiseks võivad 
liikmesriigid artiklites 9 kuni 9i  nimetatud teenuste osutamise puhul käsitada: 
 
ET 22   ET a) teenuse osutamise kohana, mis asub nende territooriumil, kohta mis paikneb 
väljaspool ühendust , kui tegelik teenuse kasutamine või sellest kasusaamine toimub 
väljaspool ühendust; 
b) teenuse osutamise kohana, mis asub väljaspool ühendust, kohta mis paikneb nende 
territooriumil , kui tegelik teenuse kasutamine või sellest kasusaamine toimub 
liikmesriigi territooriumil.“ 
3) Artikli 12 lõike 3 punkti a neljas lõik asendatakse järgmisega:  „Kolmandat lõiku ei kohaldata artikli 9g lõike 1 punktis a
 nimetatud teenuste 
suhtes.“ 
4) Artiklit 21 artiklis 28g esitat ud versioonis, muudetakse järgmiselt: 
a) lõike 1 punkt b as endatakse järgmisega: 
„b) maksukohustuslased, kellele osutatakse  artikli 9 lõikega 1 reguleeritavaid 
teenuseid, juhul kui teenuseid osutat akse maksukohustuslaste poolt, kelle 
tegevuskoht ei ole riigi territooriumil;“, 
b) lisatakse lõige 5 järgmises sõnastuses: 
„5. Juhtudel, kui maksustatava tehingu teeb maksukohustuslase üksus, mis ei 
asu riigi territooriumil, ja kui maksukohustuslasel on üksus ka tarbijaga samas liikmesriigis, loetakse et maksukohustuslase tegevuskoht lõigete 1 
ja 2 kohaldamisel on väljaspool riigi territooriumi. 
5) Artikli 22 lõike 6 punkti b, direktiivi 77/388/EMÜ artiklis 28h esitatud versioonis, 
muudetakse järgmiselt: 
a) Esimene alapunkt asendatakse järgmisega: 
b)
 „Iga käibemaksukohustuslasena regist reeritud maksukohustuslane esitab ka 
kokkuvõtliku aruande käibemaksukohustuslastena registreeritud omandajate kohta, kellele ta on ar tikli 28c A osa punktides a ja d 
sätestatud tingimustel kaupa tarn inud, viiendas lõigus nimetatud 
tehingute puhul käibemaksukohustuslas tena registreer itud kaubasaajate 
kohta ja maksukohustuslaste st teenuste ta rbijate kohta, kellele ta on 
osutanud teenuseid artikli 9 lõikes 1 osutatud tingimustel .
” 
b) Kolmas lõik asendatakse järgmisega: 
„Kokkuvõtlikus aruandes esitatakse: – maksukohustuslasele riigi territooriumil antud käibemaksukohustuse 
registrinumber, mille alusel maksukohustuslane on teinud kaubatarneid artikli 28c A osa punktis a ettenähtud tingimustel ja mille alusel ta on osutanud teenuseid artikli 9 lõik es 1 ettenähtud tingimustel, 
 
ET 23   ET – number, mille järgi eristatakse käibemaksukohustuslasest 
kaubaomandajaid või teenuste kasutajaid mõnes muus liikmesriigis ja mille järgi neile kaupu tarniti või teenuseid osutati, 
– iga kauba omandaja või teenuse ka sutaja kohta maksukohustuslase tehtud 
kaubatarnete ja osutatud tee nuste kogusumma. Nimetatud summad 
esitatakse kvartali kohta, mille jooksul maks muutus sissenõutavaks.“ 
c) Lisatakse järgmine kuues lõik:
 
„ Teenuste suhtes kohaldatakse esimese ja kolmanda alalõigu sätteid alates 1. 
jaanuarist 2008.“.  
6) Artikli 28b osad C, D, E ja F jäetakse välja.  
Artikkel 2 
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva dire ktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja 
haldusnormid hiljemalt 1. juuliks 2006 . Nad edastavad kõnealuste sätete teksti ning 
kõnealuste sätete ja käesoleva direkt iivi vahelise vastavustabeli viivitamata 
komisjonile. 
Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad neisse või nende 
normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. 
Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas 
valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. 
Artikkel 3 
Käesolev direktiiv jõustub järgmise l päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . 
Artikkel 4 
Käesolev direktiiv on adre sseeritud liikmesriikidele. 
Brüssel, 
 Nõukogu nimel 
 eesistuja