ET

Brüssel 28.4.2009

KOM(2009) 201 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE JA EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

Heade maksuhaldustavade edendamine

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE JA EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

Heade maksuhaldustavade edendamine

SISUKORD

1. Sissejuhatus (...)4

2. Heade maksuhaldustavade elemendid (...)5

2.1. Käimasolev maksualane koostöö ELis (...)5

2.2. Rahvusvahelise maksualase koostöö arutelud (...)6

3. ELi rahvusvaheline poliitika heade maksuhaldustavade vallas (...)7

3.1. ELi tasandil võetud kohustused (...)7

3.2. Juba kohaldatavad meetmed (...)8

4. Kuidas tugevdada heade maksuhaldustavade põhimõtet ELis ja rahvusvaheliselt? (...)9

5. Kokkuvõte (...)13

1. Sissejuhatus

Seoses praeguse finants- ja majanduskriisiga on riikide eelarved ja maksusüsteemid rohkem ohustatud ning rahvusvahelise maksualase koostöö ja ühiste standardite (st maksuvaldkonna heade juhtimistavade) vajadus on muutunud rahvusvaheliste arutelude tavapäraseks teemaks.

Globaliseerumine, st kiiretest tehnoloogiaalastest muudatustest ja poliitika liberaliseerumisest tingitud üha suurem turgude majandusintegratsioon avab maailmas suurepäraseid võimalusi. Paljud riigid saavad sellest tohutut kasu. ELis võib selle arvele panna hinnanguliselt vähemalt ühe viiendiku alates II maailmasõjast toimunud sissetulekute kasvust [1]. Kuid globaliseerumisel on ka sotsiaalsed ja majanduslikud varjuküljed. Näiteks võivad riigid muutuda haavatavamaks heitliku majandusolukorra suhtes, nagu praegu näha, ning maksustamise vältimise ja maksudest kõrvalehoidmise suhtes. Maailmas, kus raha liigub vabalt, võivad „maksuparadiisid” või piisavalt reguleerimata rahvusvahelised finantskeskused, mis keelduvad tunnustamast läbipaistvuse ja teabevahetuse põhimõtteid, lihtsustada ja isegi soodustada maksupettusi ja maksudest kõrvalehoidmist, mis mõjutab negatiivselt teiste riikide maksusuveräänsust ning nende tulusid. OECD 2008. aasta lõpus esitatud prognoosi kohaselt on maailma maksuparadiisidesse investeeritud vara 5–7 triljonit USA dollarit, [2] kuigi neid kontosid ümbritsev salastatuse aste muudab igasse üksikusse riiki paigutatud summade täpse hindamise keeruliseks. Ajal, kui riikide eelarved ja seega ka sotsiaal- ja muu poliitika on suure surve all, on see äärmiselt tõsine probleem.

Vastuseis globaliseerumisele ja turgude sulgemine kõnealuste negatiivsete mõjude tõttu tooks endaga kaasa soovimatuid tagajärgi. EL saaks neid mõjusid paremini kontrollida, sõlmides kolmandate riikidega võimalikult laialt geograafiliselt alalt kokkuleppeid, mis hõlmaksid ühisstandardeid ja koostööd, sh maksualast koostööd. Õiglased ja tõhusad maksusüsteemid mitte üksnes ei etenda olulist osa majandussuhetes, kaubanduses ja investeerimisel võrdsete tingimuste tagamisel, vaid on ka kõigi riiklike kulutuste majanduslikuks aluseks. See eeldab häid maksuhaldustavasid, mis ei ole olulised mitte ainult piiriüleste maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidmise vastu võitlemisel, vaid tugevdavad ka rahapesu, korruptsiooni ja terrorismi rahastamise vastast võitlust. Ilmselgelt ollakse kogu maailmas üha enam üksmeelel selles, et kõnealuse probleemi vastu on vaja astuda pideva koordineeritud koostööga, mis hõlmab täiendavaid algatusi finantskorralduse ja maksunduse vallas.

G20 riigid leppisid oma 2008. aasta novembri tegevuskavas kokku, et nad teevad tööd finantsküsimuste läbipaistvuseeskirjade rahvusvahelise kohaldamise ja maksualase halduskoostöö vallas. ELi rahandusministrid kutsusid 2008. aasta detsembris peetud Euroopa Ülemkogu kohtumiseks esitatud dokumendis [3] üles jätkama võitlust koostööst kõrvalehoidvatest riikidest tulenevate ebaseadusliku finantstegevuse riskidega ja maksuparadiisidega. 14. märtsil 2009 toimunud G20 rahandusministrite ja keskpankade presidentide kohtumisel rõhutasid ELi rahandusministrid „vajadust kaitsta finantssüsteemi läbipaistmatute, koostööst kõrvalehoidvate ja õiguslikult halvasti reguleeritud riikide, sh offshore-keskuste eest”, nõudsid „sanktsioonide paketti” ning toonitasid vajadust tugevdada „rahvusvaheliste heade maksuhaldustavade saavutamiseks vajalikke meetmeid (läbipaistvus, teabevahetus ja õiglane maksukonkurents)”. 19.-20. märtsi Euroopa Ülemkogu kinnitas neid põhimõtteid. 2. aprillil 2009 Londonis toimunud G20 juhtide tippkohtumisel nõustusid juhid „võtma meetmeid koostööst kõrvalehoidvate riikide, sh maksuparadiiside vastu” ning deklareerisid, et on „valmis kehtestama sanktsioone, et kaitsta [oma] riigi eelarvet ja finantssüsteeme” ja et „pangasaladuse ajajärk on möödas”. G20 kohtumiseks valmistumisel teatasid paljud riigid oma valmidusest kohaldada nüüdsest rahvusvahelisi läbipaistuse ja teabevahetuse standardeid [4].

Käesoleva teatise eesmärk on määratleda, kuidas EL saab aidata kaasa headele juhtimistavadele otsese maksustamise valdkonnas. Selles käsitletakse järgmist:

· kuidas saaks parandada häid juhtimistavasid ELis,

· konkreetsed vahendid, mis võivad olla Euroopa Ühenduse ja ELi liikmesriikide käsutuses heade juhtimistavade rahvusvaheliseks edendamiseks ja

· mil määral saavad ELi liikmesriigid oma tegevust paremini kooskõlastada, selleks et toetada, lihtsustada ja täiendada teistel foorumitel, nt OECDs ja ÜROs, võetud rahvusvahelisi meetmeid.

2. Heade maksuhaldustavade elemendid

2.1. Käimasolev maksualane koostöö ELis

ELi rahandusministrid, kes kohtusid nõukogus (ECOFIN) 14. mail 2008, määratlesid häid maksuhaldustavasid kui läbipaistvuse, teabevahetuse ja õiglase maksukonkurentsi põhimõtteid.

Siseturul on ühised eeskirjad, sh äriühinguõigust ja maksundust käsitlevad eeskirjad, [5] mis on loodud selleks, et ettevõtjad ja üksikisikud saaksid avatud piiridest võimalikult suurt kasu. Neil eeskirjadel on positiivne mõju eelkõige nõuete täitmiseks vajalike kulutuste vähendamisele ja piiriüleste investeeringute soodustamisele. Kuid siseturu kasvav majanduslik integratsioon esitab ka uusi väljakutseid. Näiteks võivad avatud piirid asetada maksusüsteemid surve alla ja teha keerulisemaks riiklikeks kulutusteks mõeldud tulude piisava taseme saavutamise.

Ühenduse õiguse kohaselt on liikmesriikidel küllalt suur otsustamisvabadus otsese maksustamise süsteemide kujundamisel, nii et see vastaks kõige paremini nende sisepoliitilistele eesmärkidele ja nõuetele. Viimase kümne aasta jooksul on nad siiski leppinud ühiselt kokku mitmes mooduses maksubaaside kahjustamise ja investeeringute jaotumise moonutamise takistamiseks. Nii tegutsedes on nad tunnistanud, et individuaalsete riiklike meetmete ja kahepoolsete meetmete abil saab maksubaaside kahjustamise probleeme lahendada vaid osaliselt ja et kogu ELi hõlmav koostöö on oluline. Liikmesriigid on kokku leppinud järgmistes meetmetes, mille eesmärk on heade maksuhaldustavade edendamine ELis.

· Halduskoostöö, sh teabevahetus – Vastastikuse abi direktiiviga [6] on ette nähtud otseseid makse käsitlev teabevahetus maksuhaldurite vahel. Maksunõuete sissenõudmise direktiiviga [7] on kehtestatud kord, mille kohaselt üks liikmesriik võib teiselt liikmesriigilt paluda abi maksude, tollimaksude ja lõivude sissenõudmisel. Hoiuste intresside maksustamise direktiiv [8] võimaldab maksuametite automaatset teabevahetust, kuigi seda kohaldatakse ainult üksikisikute hoiuste intressitulu suhtes, ning kolm liikmesriiki on saanud loa üleminekuperioodil kohaldada kinnipeetavat maksu.

· Kahjustava maksukonkurentsi takistamine – Halduskoostööd käsitlevaid õigusakte on täiendatud liikmesriikidevahelise poliitilise kokkuleppega vastastikuse eksperdihinnangu protsessi kohta, et takistada kahjustavat maksukonkurentsi äriühingute maksustamise vallas. Äriühingute maksustamise juhendis [9] määratletakse kahjulikud maksumeetmed meetmetena (sh haldustavad), mis mõjutavad või võivad oluliselt mõjutada äritegevuse asukohta ühenduses ja tagavad oluliselt madalama maksustamistaseme kui asjaomastes liikmesriikides üldiselt kohaldatakse. Juhendi põhjal, mida kohaldatakse nii liikmesriikide kui ka nende assotsieerunud või sõltlasterritooriumide suhtes, on hinnatud rohkem kui 400 äriühingute maksustamise meedet ning rohkem kui 100 neist on peetud kahjustavaks ja need on lõpetatud või neid on muudetud.

· Riigiabi – Lisaks on maksualase riigiabi suhtes kohaldatav ELi riigiabipoliitika [10] aidanud likvideerida üksikute liikmesriikide kehtestatud äriühingute maksustamise erikordadest tulenevaid konkurentsimoonutusi.

· Läbipaistvus – Neid maksualaseid algatusi täiendavad äriühinguid käsitlevad seadused ja eeskirjad, mis tagavad äriühingute tegevuse ja finantssuhete läbipaistvuse.

2.2. Rahvusvahelise maksualase koostöö arutelud

ELis maksualase koostöö parandamiseks tehtav töö põhineb paljuski samadel aluspõhimõtetel, millest OECD on mitmete aastate jooksul juhindunud oma võitluses kahjustava maksukonkurentsi vastu. OECD töö on kahesuunaline.

· Sellega püütakse 30 OECD liikmesriigis tuvastada ja peatada privilegeerivate maksusüsteemide tegevust, kasutades kriteeriume, mis on sarnased ELi äriühingute maksustamise juhendi kriteeriumidega (kuigi nende kohaldamisala on kitsam).

· Tegevust laiendatakse ka OECDsse mittekuuluvatele riikidele, sh mõnedele maksuparadiisidele [11] ning 35 riiki nendest võtsid endale poliitilise kohustuse alustada OECDga koostööd läbipaistvuse ja maksualase teabevahetuse vallas. Pidades silmas ootust, et 2. aprilli 2009. aasta G20 kohtumisel koostatakse nimekiri riikidest, kes ei ole teinud piisavalt edusamme OECD välja arendatud ja suurt toetust leidnud rahvusvaheliste maksustandardite rakendamisel, on mitmed riigid, sh Šveits, Austria, Belgia, Luksemburg, Hongkong, Aomen, Singapur, Tšiili, Andorra, Liechtenstein ja Monaco, hiljuti võtnud kohustusi standardite rakendamiseks. Eelkõige kohustutakse järgima OECD rahvusvahelist standardit, kus nõutakse vastava taotluse korral teabevahetust kõigis riikliku maksuõiguse rakendamiseks olulistes maksuküsimustes, ilma et võetaks arvesse riigisisese huvi nõuet või taotluse saanud riigis kehtivat maksudega seotud pangasaladust. OECD standardiga nähakse ette ka laiaulatuslikud kaitsemeetmed vahetatud teabe konfidentsiaalsuse kaitseks. OECD esitas vahetult pärast G20 kohtumist aruande rahvusvaheliselt kokkulepitud maksustandardite rakendamise kohta OECD ülemaailmsel foorumil vaadeldud riikides.

Komisjon kiidab heaks hiljuti võetud olulised kohustused ja ootab huviga nende rakendamist. Ta teeb liikmesriikidele ettepaneku võtta kooskõlastatud meetmeid, et tagada asjakohased järelmeetmed, kui see on ELi huvides. ÜRO rahvusvahelise jätkukonverentsi (kus käsitleti arengu rahastamist eesmärgiga vaadata läbi Monterrey konsensuse rakendamine) „Arengu rahastamist käsitleva deklaratsiooniga” [12] võetakse tõsiseid kohustusi maksureformi suhtes, toetades jõupingutusi maksutulude suurendamiseks moderniseeritud maksusüsteemide ja tõhusa maksukogumise abil, maksubaasi laiendamiseks ja tõhusaks maksudest kõrvalehoidumise vastaseks võitluseks.

3. ELi rahvusvaheline poliitika heade maksuhaldustavade vallas

3.1. ELi tasandil võetud kohustused

ELi poliitika heade maksuhaldustavade vallas on arenenud aastate jooksul komisjoni mitmete algatuste alusel, [13] mis on viinud häid maksuhaldustavasid käsitlevate järelduste vastuvõtmiseni ELi rahandusministrite kohtumisel nõukogus (ECOFIN) 14. mail 2008. ECOFIN tunnistas vajadust edendada heade maksuhaldustavade põhimõtteid võimalikult laial geograafilisel alal. Selle tulemusel nõudis ta, et ühenduse ja selle liikmesriikide poolt kolmandate riikide või kolmandate riikide rühmadega sõlmitavatesse vastavatesse lepingutesse tuleb lisada häid maksuhaldustavasid käsitlev säte. Eesmärk ei ole mitte maksuparadiiside ründamine iseenesest, vaid võimalikult paljude kolmandate riikidega kokkuleppe saavutamine ühistes koostöö ja läbipaistvuse põhimõtetes.

Lisaks andis ECOFIN 2008. aasta detsembris kokku tulnud Euroopa Ülemkogule esitatud dokumendis [14] nendeks jõupingutusteks täiendava tõuke, nõustudes kooskõlas mitmetel foorumitel rahvusvahelisel tasandil tehtud tööga jätkama võitlust koostööst kõrvalehoidvatest riikidest tulenevate ebaseadusliku finantstegevuse riskidega ja maksuparadiisidega.

3.2. Juba kohaldatavad meetmed

EL on võtnud eri valdkondades mitmeid meetmeid, et tagada kolmandate riikide liitumine heade maksuhaldustavade põhimõtetega või nendega seotud põhimõtetega.

Hoiuste intresside maksustamine – Samasid või sarnaseid meetmeid, kui on sätestatud ELi hoiuste maksustamist käsitlevas direktiivis, kohaldatakse mitmetes kolmandates riikides [15] ning liikmesriikide assotsieerunud või sõltlasterritooriumidel, millest mõnda on OECD eelnevalt nimetanud maksuparadiisideks. Samuti on komisjon ECOFINilt saadud volituse alusel pidanud hoiuste maksustamist käsitleva direktiivi sätetega samaväärsete sätete kohaldamist käsitlevaid ettevalmistavaid kõnelusi Hongkongi, Aomeni ja Singapuriga. Need ei ole veel lõppenud ametlike läbirääkimiste alustamisega.

Käitumisjuhend – ELi äriühingute maksustamise juhendit vastu võttes võtsid ELi liikmesriigid endale nii kohustuse tagada, et kahjustava maksukonkurentsi kaotamise põhimõtteid kohaldatakse ka liikmesriikide assotsieerunud või sõltlasterritooriumidel, kui ka kohustuse edendada neid põhimõtteid kolmandates riikides. Viimane küsimus on osa ELi käitumisjuhendi töörühma tööprogrammist 2009–2010.

EMP ja Šveits – ELil on tihedad sidemed Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) riikide (Island, Liechtenstein ja Norra) ja Šveitsiga. Siseturgu käsitlevat ühenduse õigustikku kohaldatakse EMP riikide suhtes vahetult ning EMP lepingus on sätestatud ELi riigiabi eeskirjadega samaväärsed eeskirjad, mida jõustab EFTA järelevalveamet. Samasugused eeskirjad kehtivad 1972. aasta ELi-Šveitsi vabakaubanduslepingu kohaselt ka Šveitsi suhtes. See piirab moonutavate maksusüsteemide kohaldamise võimalust kõnealustes riikides ja tegelikult vaidlustas komisjon hiljuti mõnede Šveitsi äriettevõtete maksusüsteemid, kus antakse hüvitisi, mida komisjon peab riigiabiks. ECOFINi nõukogu kutsus Liechtensteini üles süvendama ELiga haldus- ja õiguskoostööd maksustamise alal ja koostööd pettustevastase võitluse valdkonnas; lisaks toimuvad praegu läbirääkimised uue ELi-Liechtensteini pettustevastast võitlust käsitleva lepingu üle, mis hõlmab ka teabevahetuse küsimusi seoses otsese maksustamisega. Liechtensteini poolt hiljuti OECD läbipaistvuse ja teabevahetuse standardite suhtes võetud kohustused peaksid neile läbirääkimistele andma uue hoo.

Euroopa naabruspoliitika – Mitmetes kõnealuse poliitikaga hõlmatud riikidega sõlmitud tegevuskavades on üldisi viiteid maksualasele koostööle. Paljudes kavades viidatakse ka konkreetselt läbipaistvuse ja teabevahetuse põhimõtetele ning äriühingute maksustamise juhendile. Tegevuskavad on ELi ja partnerriikide majandusliku ja poliitilise koostöö vahenditeks, mis viivad partnerlus- ja koostöölepingutes sisalduvad kohustused ja eesmärgid uuele tasemele.

Laienemispoliitika – Laienemispoliitika nõuab kandidaatriikidelt ja potentsiaalsetelt kandidaatriikidelt ELi õigusaktide (sh maksualaste õigusaktide) järkjärgulist ülevõtmist oma siseriiklikkusse õigusesse. Ühinemisel ELiga peavad kandidaatriigid rakendama täielikult kogu ühenduse õigustiku; seda silmas pidades on head juhtimistavad üks valdkond, mida laienemisstrateegia püüab ühinemiseelse protsessi varajases etapis käsitleda.

2008. aasta maikuu nõukogu järelduste rakendamine – Komisjon alustas vastavalt ECOFINi nõukogu poolt 2008. aasta mai järeldustes kokkulepitule mitmete kolmandate riikidega läbirääkimisi häid maksuhaldustavasid käsitleva sätte üle. See protsess on just alanud ning selle tulemusi oodatakse lähitulevikus. Komisjon kiidab heaks mõnede kolmandate riikide positiivse reaktsiooni. Samas tuleb uurida ka nende riikide juhtumeid, kes on siiani kõnealuse idee tagasi lükanud.

Arengukoostöö poliitika – Komisjon on täiendavalt toetanud arengumaid, kes soovivad omaks võtta heade juhtimistavade (sh heade maksuhaldustavade) põhimõtted. Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi artikli 2 lõikest 1 ja artiklist 7 tulenevalt eraldab Euroopa naabruspoliitika (ENP) valitsemistava rahastu lisaks riiklikele eraldistele täiendavaid vahendeid neile partnerriikidele, kes on teinud kõige rohkem edusamme oma ENP tegevuskavades (mis sisaldavad nii üldisi kui ka konkreetseid kohustusi seoses juhtimistavadega seotud reformidega) esitatud reformikavades püstitatud juhtimistavadega seotud eesmärkide elluviimisel. Kümnenda Euroopa Arengufondiga (EAF) (hõlmab aastaid 2008–2013) on juhtimisalgatuse kaudu ette nähtud ka stiimul, mis seisneb selles, et EL pakub täiendavat rahastamist juhtimistavadealase (sh maksualase) dialoogi ja reformide toetuseks. Arenguabi saamiseks kõlblikud riigid, kes võtavad pärast juhtimisprofiili väljatöötamisel põhinevat hindamist konkreetseid kohustusi (juhtimisalane tegevuskava), võivad saada täiendavaid vahendeid, mis sõltuvad nende kohustuste kvaliteedist). Mitmed Kariibi mere ja Vaikse ookeani riigid on nüüd endale selliseid kohustusi võtnud, [16] kuid teised on siiani neist keeldunud või ei ole kõnealust pakkumist vähemalt siiani vastu võtnud [17]. Mitmed ülemeremaad ja -territooriumid (ÜMT), mille eest liikmesriigid vastutavad, on võtnud OECD ees läbipaistvuse ja teabevahetuse standarditega seotud kohustusi. [18]

4. Kuidas tugevdada heade maksuhaldustavade põhimõtet ELis ja rahvusvaheliselt?

Heade maksuhaldustavade edendamine peab hõlmama nii ELi-sisest paremat maksuhaldust kui ka kolmandatele riikidele suunatud meetmeid. Head maksuhaldustavad ELis tugevdavad liikmesriikide jõupingutusi maksupettustevastases võitluses. Samal ajal veenab see teisi riike tegema tõhusat ja tulemuslikku halduskoostööd ELiga. Igal juhul peaks üks liikmesriik võrdse kohtlemise alusel võimaldama teisele liikmesriigile samal tasemel koostööd, mida ta on aktsepteerinud kolmanda riigi puhul.

Komisjoni arvates on vaja võtta järgmisi meetmeid:

Käimasolevad ELi-sisesed algatused

Komisjon kutsub nõukogu üles võtma vastu niipea kui võimalik komisjoni ettepanekud, millele on viidatud allpool punktides i, ii, ja iii, ning asjakohaselt prioriseerima punktis iv esitatud meedet.

i) Komisjon esitas 2009. aasta veebruaris ettepaneku [19] asendada olemasolev vastastikuse abi direktiiv. Ettepanekus esitatakse lisaks halduskoostööd tõhustavate uute praktiliste vahendite (ühised vormid, formaadid, teabekanalid ja organisatsioon) loomisele kaks tähtsat uut elementi, mida komisjon peab hädavajalikuks, et tugevdada ELi rahvusvahelisel tasandil võitlust maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidmise vastu. Esiteks kehtestataks sellega enamsoodustusrežiimi klausel, mille kohaselt oleks liikmesriik kohustatud võimaldama teisele liikmesriigile samal tasemel koostööd, mida ta on aktsepteerinud kolmanda riigi puhul. Teiseks, ja see on kõige tähtsam, keelataks ettepanekuga liikmesriikidel mitteresidendi pangasaladusele viidates keelduda maksumaksjat käsitleva teabe esitamisest tema asukohaliikmesriigile.

ii) Koos vastastikust koostööd käsitleva ettepanekuga esitas komisjon ka ettepaneku [20] olemasoleva maksunõuete sissenõudmist käsitleva direktiivi asendamiseks. Ettepaneku eesmärk on suurendada abi tõhusust, et tõhustada maksuametite võimet nõuda sisse maksmata jäetud makse ja aidata sellega kaasa maksupettustevastasele võitlusele.

iii) 2008. aastal esitatud komisjoni ettepanekus muuta hoiuste direktiivi [21] püütakse laiendada direktiivi reguleerimisala ELi residentidele makstavatele teatavatele intressimaksetele, mida makstakse ELi-välistes riikides asutatud maksuvabade vahendusstruktuuride kaudu. Ettepanekus tehakse ka teisi ettepanekuid hoiuste maksustamise meetmete parandamiseks. Kõigi muudatuste kiire vastuvõtmine tagaks tunduvalt tõhusama süsteemi. Komisjon kutsub nõukogu üles kiiresti saavutama direktiivi muudatusi käsitlevat poliitilist kokkulepet. See tagab, et ka teistele riikidele, kes kohaldavad samasid või samaväärseid meetmeid, saab teha nii kiiresti kui võimalik ettepaneku tõhusamate meetmete kohaldamiseks.

iv) Äriühingute maksustamise juhendi alusel tuleks jätkata tööd äriühingute maksustamisega seotud kahjustavate meetmete võtmise vältimiseks ja praegu kohaldavate meetmete kaotamiseks ELis.

ELi tasandil kokkulepped kolmandate riikidega

v) Nõukogu peaks heade maksuhaldustavade küsimusele andma asjakohase poliitilise eelistuse. Üldiste kokkulepete raames kolmandate riikidega peetavaid, heade maksuhaldustavade sätteid käsitlevaid läbirääkimisi tuleks parandada järgmise meetme abil: protsessis tuleks nii vara kui võimalik, st nõukogu poolt komisjonile antud läbirääkimissuunistes, viidata headele maksuhaldustavadele, pidades ühtlasi silmas kokkuleppe eripära.

vi) Juhtudel, mil on ette teada, et heade maksuhaldustavade põhimõtteid käsitlev arutelu tekitab vaidlusi või need põhimõtted ei leia mõistmist, tuleks seda küsimust ELi ja kolmandate riikide vahel peetavates poliitilistes dialoogides käsitleda enne kaubanduspoliitilisi läbirääkimisi, et neid läbirääkimisi lihtsustada.

vii) Nõukogu peaks võimaldama komisjonil sõnastuse üle läbirääkimisel paindlikult tegutseda, kusjuures säilitada tuleb hea maksuhaldustava olulised elemendid ja eesmärgid, et oleks võimalik leida konkreetsele riigile kõige paremini sobivad lahendused.

viii) Sellistes kokkulepetes peaks vajaduse korral olema ka sätted, mis on sarnased ELis riigiabi eeskirjade alusel kohaldatavate sätetega. See parandaks liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelist õiglast konkurentsi äriühingute maksustamise valdkonnas. See peaks nt võimaldama takistada moonutavaid tegevusi, mis kahjustavad põhjendamatult ELi liikmesriikide eelarveid ja äriühinguid ning mille kohta võivad puududa WTO eeskirjad.

ix) Et kiirendada teatavate riikide võetud, läbipaistvust ja teabevahetust suurendavate kohustuste rakendamist, võiks kaaluda maksuvaldkonna erikokkuleppeid, mis sisaldavad vajadusel läbipaistvust ja ELi tasandil toimuvat maksualast teabevahetust käsitlevaid sätteid.

x) Hoiuste maksustamise direktiiviga on ette nähtud erikord kolmele liikmesriigile, kes võivad ELi residentidest välismaalastest kontoomanikelt väljamaksete tegemisel kinni pidada maksu, selle asemel, et vahetada omavahel teavet, nagu seda teevad teised riigid. Liechtensteinil, Šveitsil, Monacol, Andorral ja San Marinol on ELiga sõlmitud hoiuste maksustamist käsitlevad lepingud, kus on samuti sätestatud kinnipeetav maks teabevahetuse asemel. Direktiiviga on ette nähtud, et kõik ELi liikmesriigid lähevad üle automaatsele teabevahetusele kokkuleppe alusel, mis sõltub OECD 2002. aasta teabevahetuse standardite vastuvõtmisest eespool nimetatud kolmandate riikide poolt. Direktiivi üldise eesmärgi saavutamiseks on tähtis edendada teabevahetuse laiemat kasutamist kõnealustes kolmandates riikides. Kuna ülejäänud neli [22] viiest eespool nimetatud riigist võtsid hiljuti kohustuse OECD läbipaistvuse ja teabevahetuse standardite suhtes, siis on tulnud aeg hinnata, kas üleminekuperiood peaks hakkama lõppema, mis tähendab, et kõik liikmesriigid peaksid hakkama kasutama automaatset teabevahetust.

Samuti on vaja jätkata arutelusid teiste kolmandate riikidega, eelkõige Singapuri, Hongkongi ja Aomeniga, pidades silmas uut ühist seisukohta läbipaistvuse ja teabevahetuse asjus, et koos nende riikidega uurida, kuidas saaks kohaldada hoiuste direktiiviga samaväärseid asjakohaseid meetmeid.

xi) Seoses äriühingute maksustamise juhendiga usub komisjon, et nõukogu töörühm peaks välja töötama ühtse kooskõlastatud tegevuse poliitika kolmandate riikide suhtes, kes kohaldavad äriühingute maksustamisega seotud kahjulikke meetmeid, ning näiteks võtta vastu ühise lähenemisviisi kuritarvitustevastaste meetmete kohaldamiseks. See peaks olema ELi rahandusministrite poolt 2008. aasta detsembris vastu võetud töörühma tööprogrammi rakendamisel prioriteediks.

Arengukoostööalased stiimulid

xii) Kaaluma peaks teatavatele riikidele ELi rahalise toetuse ja ELi turgudele juurdepääsu võimaldamise sidumist nende koostöö tasemega heade maksuhaldustavade põhimõtete rakendamisel.

xiii) Komisjoni arvates peaks ELi tasandil tehtavaid jõupingutusi heade maksuhaldustavade edendamiseks arenguabiks kõlblikes kolmandates riikides tõhustada järgmiste meetmetega.

· Abikavade vahekokkuvõtete alusel toimuv heade maksuhaldustavade hetkeseisu jälgimine, et vajaduse korral võtta asjakohaseid meetmeid; konkreetsemalt tuleks Kümnenda Euroopa Arengufondi vahekokkuvõtte alusel hinnata, kuidas riigid on täitnud endale võetud heade maksuhaldustavadega seotud kohustusi; kaaluda rahaliste vahendite ümberjaotamist riikidele, kes täidavad võetud kohustusi rahuldavalt, ja rahaliste vahendite äravõtmist neilt riikidelt, kes ei ole oma kohustusi täitnud.

· Vajaliku tehnilise abi andmine, et aidata riikidel täita heade maksuhaldustavadega seotud kohustusi. Kui mõni riik seda nõuab, võiks tehnilist abi anda ka tõhusa maksusüsteemi loomiseks, mis võimaldaks sellel riigil oma olemasolevaid ressursse paremini kasutada.

· Ettepanek heade maksuhaldustavadega seotud erisätte lisamiseks Cotonou lepingu läbivaatamise raames.

xiv) Komisjon kavatseb kaaluda ka võimalust viia ühenduse välisabist rahaliste vahendite eraldamisel sisse abikõlblikkuse hindamise lisakriteerium, mis oleks seotud sellega, kuidas kolmandad riigid kohaldavad maksualaste heade juhtimistavade põhimõtteid. Lisaks võiks järgmistes finantsperspektiivides hinnata koostööd tegevate jurisdiktsioonide täiendava rahastamise võimalust, nt tehnilise abi andmiseks või ekspertide lähetamiseks.

xv) EL on üks suurimatest rahastajatest. Komisjon usub, et ühtne poliitika kolmandate riikide suhtes on oluline heade maksuhaldustavade põhimõtete väljatöötamiseks. ELi liikmesriigid peavad seega oma kahepoolsete abikavade raames võtma eespool nimetatud meetmetega sarnaseid meetmeid. Tõhustatakse ELi tegevuse kooskõlastamist riikide tasandil, et tagada maksimaalne sünergia. EL kutsub ka teisi rahastajaid üles töötama välja ühtsem poliitika ning aitab kaasa rahastajate lähenemisviiside kooskõlastamisele.

Rahvusvaheline maksupoliitika kooskõlastamine

xvi) Samuti tuleks vaadelda ka heade maksuhaldustavade põhimõtete ja liikmesriikide maksupoliitikate vahelist ühtsust, sh kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolseid maksulepinguid. Oleks tähtis tagada, et liikmesriigid ei tekita kahepoolsete maksulepingute kaudu uusi võimalusi maksustamise vältimiseks teiste liikmesriikide maksusüsteemides ega ELi direktiivide täitmisest kõrvalehoidmiseks. Samal ajal annaks heade maksuhaldustavadega seotud kohustuste olemasolu kolmandate riikidega ELi tasandil sõlmitud lepingutes liikmesriikidele läbirääkimisvõimu kahepoolsetel läbirääkimistel kõnealuste riikidega.

xvii) Liikmesriigid peaksid looma ka ühtsema lähenemisviisi kolmandate riikide suhtes, mis oleks seotud sellega, kas need riigid kohaldavad heade maksuhaldustavade põhimõtteid või ei. Näiteks võiks neid põhimõtteid kohaldava kolmanda riigi välja võtta liikmesriikide koostatud „mustadest nimekirjadest”, nii et asjakohaste maksutavade puhul ei võetaks nende suhtes mingeid kuritarvitamisvastaseid meetmeid. Teisalt võiks riikide suhtes, kes ei rakenda piisaval määral heade maksuhaldustavade olulisi põhiaspekte, mida ELi liikmesriikides kohaldatakse, võtta kooskõlastatud vastumeetmeid. Näiteks leppisid G20 juhid kokku töötada välja tõhusate vastumeetmete pakett, mida tuleb täiendavalt arutada [23]. Komisjon usub, et sellise paketi sisu ja võimalikku kasutamist tuleks arutada liikmesriikidega, et võtta arvesse ELi eeskirju ja tavasid.

xviii) Komisjon usub, et ELi liikmesriikide seisukohtade parem kooskõlastatus rahvusvahelisi häid maksuhaldustavasid käsitlevates aruteludes OECDs, G20s ja ÜROs on vajalik, et tagada suurem tõhusus toimingutes koostööst kõrvalehoidvate riikidega.

5. Kokkuvõte

Euroopa Liidul ja selle liikmesriikidel tuleb lahendada praegusest majandus- ja finantskriisist tulenevad tõsised väljakutsed. Kriis on suurendanud muret maksusüsteemide jätkusuutlikkuse pärast globaliseerumise tingimustes. Praeguseks on mõistetud, et heade maksuhaldustavade edendamine võimalikult laial geograafilisel alal on nende probleemide lahendamiseks sobiv moodus. See loob tasakaalu üksikute riikide maksusuveräänsuse ja maksutulude õigustatud kaitse vahel.

Sellest tulenevalt on EL ja tema partnerid praegu ühiselt väga huvitatud maksualase koostöö ja ühiste standardite edendamisest võimalikult laial geograafilisel alal. Liikmesriikidel ja kolmandatel riikidel on õige aeg teha koostööd ning julgustada ja toetada nüüd alanud liikumist maksukoostöö rahvusvaheliste standardite laiema tunnustamise poole.

Käesolevas teatises esitatakse arutamiseks mitmeid heade maksuhaldustavade edendamise võimalusi, mis toovad kaasa nii ELi-siseseid kui ka EList väljaspool ja üksikute liikmesriikide tasandil võetavaid meetmeid. Komisjon on seisukohal, et:

· kui häid maksuhaldustavasid parandatakse ELi-siseselt, saavad ELi liikmesriigid sellest kasu ja see veenab teisi jurisdiktsioone tegema tõhusat ja tulemuslikku halduskoostööd ELiga. Seepärast peaksid liikmesriigid nii kiiresti kui võimalik vastu võtma komisjoni ettepanekud direktiivide kohta, mis käsitlevad halduskoostööd, vastastikust abi maksude sissenõudmisel ja hoiuste maksustamist, ning jätkuvalt seadma asjakohaselt prioriteediks kahjulike maksustamissüsteemide kaotamise äriühingute maksustamise vallas.

· ELi tasandi poliitika suurem ühtsus ja kooskõlastatus aitaks kaasa heade maksuhaldustavade edendamisele laiemal geograafilisel alal, mille eesmärk on tagada, et ELi ja tema partnerriikide majandussuhete süvendamisega käiks kaasas kokkulepe rakendada heade maksuhaldustavade põhimõtteid, millele järgneks vajadusel maksukoostöö lepingute sõlmimine. EL peaks otsima ka ülemaailmselt kooskõlastatumat lähenemisviisi rahastajate järgitavate poliitikate vahel.

· võttes täielikult arvesse subsidiaarsuse põhimõtet, on vaja tagada suurem ühtsus üksikute liikmesriikide poolt rahvusvahelistes maksuküsimustes võetavate seisukohtade ja kokkulepitud heade maksuhaldustavade vahel (nt kahepoolsed maksulepingud kolmandate riikidega ja rahvusvahelised foorumid). See nõuab suuremat kooskõlastamist ELi tasandil, tagamaks et hoogne liikumine avatuma ja konstruktiivsema maksukoostöö poole jätkub ülemaailmselt.

Komisjon kavatseb jätkata kõigi sidusrühmadega konstruktiivset dialoogi seoses käesolevas teatises käsitletud meetmete põhimõtete ja praktilise rakendamisega ning vaatab olukorra uuesti üle ja koostab selle kohta aruande 2010. aastal.

Komisjon usub, et tuleb säilitada entusiasm, millele andsid hoo G20 juhid, tõstes esiplaanile rahvusvahelise maksukoostöö vajadused, ning teatab, et on valmis aitama liikmesriike, andes häid maksuhaldustavasid käsitleva poliitikaga seotud asjakohaseid juhtnööre.

Komisjon kutsub nõukogu võtma vastu kõnealused poliitikaga seotud põhimõttelised eesmärgid ning võtma meetmeid nende kiire rakendamise tagamiseks.

[1] „Globalisation: Trends, Issues and Macro Implications for the EU”, DG-ECFIN Economic Paper, nr 254 (Brüssel: Euroopa Komisjon, 2006).

[2] Angel Gurría, OECD peasekretäri märkused rahvusvahelise maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise vastase võitluse konverentsil Pariisis, Prantsusmaal, 21. oktoobril 2008.

[3] Nõukogu dokument 16095/1/08 REV 1.

[4] http://www.oecd.org/dataoecd/38/14/42497950.pdf

[5] http://ec.europa.eu/internal_market/score/relateddocs/index_en.htm

[6] Nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiiv 77/799/EMÜ, muudetud 21. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/56/EÜ.

[7] Nõukogu 26. mai 2008. aasta direktiiv 2008/55/EÜ.

[8] Nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiiv 2003/48/EÜ.

[9] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/index_%0ben.htm#code_conduct

[10] i) komisjoni teatis 98/C 384/03, EÜT C 384, 10.12.1998, lk 3; ii) „Aruanne komisjoni teatise (riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta äriühingute otsese maksustamisega seotud meetmete suhtes) rakendamise kohta”, K(2004) 434, 9.2.2004.

[11] Vastavalt 1998. aasta aruande „Kahjustav maksukonkurents: tekkiv globaalne probleem” määratlusele. OECD nimetab neli võtmetegurit, et määrata, kas riigi puhul on tegemist maksuparadiisiga – i) riik ei kehtesta makse või kehtestab ainult nominaalmaksumäära; ii) puudub läbipaistvus; iii) on olemas seadused või haldustavad, mis takistavad tõhusat maksualast teabevahetust teiste valitsustega maksumaksjate kohta, kes saavad kasu maksustamise puudumisest või nominaalmääraga maksustamisest; iv) puudub olulise tegevuse nõue.

[12] Doha deklaratsioon, 29. november kuni 2. detsember 2008.

[13] Teatis ettevõtlus- ja finantspettuste vältimise ja tõkestamise kohta (KOM(2004)611), teatis Kariibi mere riikide kohta (KOM(2006)86), teatis Vaikse ookeani piirkonna riikide kohta (KOM(2006)248), teatis Hongkongi ja Aomeni kohta (KOM(2006)648), teatis juhtimise ja arengu kohta (KOM(2006)421) ja teatis ELi konkurentsivõime kohta (KOM(2006)567).

[14] Nõukogu dokument 16095/1/08 REV 1.

[15] Šveits, Liechtenstein, San Marino, Monaco ja Andorra.

[16] http://ec.europa.eu/development/geographical/methodologies/strategypapers10_en.cfm

[17] Antigua ja Barbuda, Bahama saared ja Liberia ei ole võtnud Kümnenda Euroopa Arengufondi kohaseid maksualaseid kohustusi.

[18] Vt märkus 10.

[19] KOM (2009) 29, 2. veebruar 2009.

[20] KOM (2009) 28, 2. veebruar 2009.

[21] KOM(2008) 727, 13. november 2008.

[22] San Marino võttis sellise kohustuse 2000. aastal.

[23] http://www.londonsummit.gov.uk/resources/en/PDF/annex-strengthening-fin-sysm

--------------------------------------------------