Nagu täpsemalt selgitatud käesoleva ettepaneku juurde kuuluvas komisjoni talituste töödokumendis ja tuginedes muu hulgas komisjoni ja Euroopa välisteenistuse ühiselt koostatud hinnangule poliitilise olukorra kohta, leiab komisjon, et kavandatud makromajandusliku finantsabi andmise poliitilised ja majanduslikud eeltingimused on täidetud.

Lisaks sisaldab uue programmi memorandum ka muid meetmeid, mida Ukraina peab esimese ja teise osamakse saamiseks rakendama. Nagu kõik makromajandusliku finantsabiga seotud poliitikaprogrammid, hõlmavad ka need meetmeid riigi rahanduse juhtimise valdkonda. Tingimustes käsitletakse üldiselt eelkõige kindlaid põhisektoreid, mis on olulised Ukraina makromajandusliku stabiliseerimise seisukohast.

·On vaja tunnistada, et selliste andmete kontrollimine, mille ettevõtted esitavad tegelike tulusaajate kohta, ja ettevõtete aruandekohustuse täitmise tagamine on rahvusvahelisel tasandil, sealhulgas ELis, veel algusjärgus Ukraina palvel korraldatakse Ukraina ja ELi vahel eksperdivahetusi, et määrata kindlaks võimalikud sammud, mida Ukraina võiks kontrollimehhanismi rakendamiseks astuda. Sellele tuginedes võiks memorandumis määrata makromajandusliku finantsabi programmi tingimuseks kontrollimehhanismiga seotud saavutatavad eesmärgid.

·Komisjon nõuaks avaliku sektori ametnike varadeklaratsioonide kontrolli puhul, et loodaks tulemuslik kontrollisüsteem, muu hulgas kasutades automaatset kontrolltarkvara, millel on otsene ja automaatne juurdepääs riiklikele andmebaasidele ja registritele. Seepärast nõuaks komisjon kavandatud uue makromajandusliku finantsabi puhul Ukrainaga kokku lepitavas memorandumis, et eespool nimetatud automaatne kontrollisüsteem oleks loodud ja toimiks ning et oluline osa deklaratsioone kontrollitaks automaatse süsteemiga, kontrollides seejuures esmajärjekorras kõrgema taseme ametnikke.

Kuna Ukraina ei rakendanud MFA III-ga seotud poliitikaprogrammi täielikult ja see tõi 2018. aasta jaanuaris kaasa viimase osamakse tühistamise komisjoni poolt, on asjakohane näha mõlema osamakse jaoks ette eritingimused. Nimelt on abi kavandatud selliselt, et see oleks seotud meetmetega, mida eelmise programmi raames ei rakendatud, nagu on kirjeldatud allpool.

Kavandatud makromajandusliku finantsabi eesmärk on aidata Ukrainal katta osa täiendava välisrahastamise vajadustest aastatel 2018–2019, vähendades majanduse lühiajalist haavatavust seoses maksebilansi ja eelarvega. Lisaks annaks ELi abi stiimuleid Ukraina reformide kiirendamiseks, sest Ukraina ametiasutustega sõlmitaks vastastikuse mõistmise memorandum, millega nähtaks ette asjakohane meetmepakett majandusliku kohandamise ja struktuurireformide toetamiseks. Komisjon üritaks jõuda Ukraina ametiasutustega laialdasele konsensusele, et tagada vastutuse võtmine ja seega suurendada kokku lepitud tingimuste sujuva täitmise tõenäosust. Poliitikatingimused peaksid puudutama Ukraina majanduse ja majanduse juhtimise süsteemi peamisi nõrkusi ning olema kooskõlas reformikohustustega, mille Ukraina on võtnud seoses assotsieerimislepingu, ELi muude toetusvahendite ning IMFi ja Maailmapanga kohandamisprogrammidega. Peamiste korruptsioonivastaste ja valitsemistava reformide elluviimine on makromajandusliku finantsabi andmise edukaks lõpule viimiseks hädavajalik.

Kavandatud uus makromajanduslik finantsabi oleks täienduseks kolmele eelmisele makromajanduslikule finantsabile, mille maht on kokku 3,4 miljardit eurot ja mis anti Ukrainale pärast kriisi algust 2014. aastal. Nende abi andmiste raames maksti välja 2,8 miljardit eurot, sealhulgas 1,6 miljardit eurot 2014.–2015. aastal (n-ö MFA I ja II) ja kaks 600 miljoni eurost osamakset vastavalt 2015. aasta juulis ja 2017. aasta aprillis (MFA III). MFA III kohast kolmandat ja viimast 600 miljoni eurost osamakset, mis sõltus Ukraina ametiasutustega ühiselt kokku lepitud 21 poliitikameetme rakendamisest, välja ei makstud. Kuigi Ukraina täitis suure osa selle osamaksega seotud poliitikakohustustest, ei olnud 2018. aasta jaanuariks, mil abiperiood lõppes, rakendatud nelja meedet, millest kaks olid seotud korruptsiooni vastu võitlemisega. Nendest asjaoludest tulenevalt ei saanud komisjon viimast MFA III kohast osamakset teha ja see tühistati ametlikult 18. jaanuaril 2018.

Arvestades seda palvet ja Ukraina majanduslikku olukorda, eelkõige seda, et tekkinud on uus vajadus välisrahastamise järele, esitab Euroopa Komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ELi toimimise lepingu artikli 212 alusel ettepaneku anda Ukrainale täiendavat makromajanduslikku finantsabi kuni 1 miljard eurot, mis antakse kahes osas keskmise kuni pika tähtajaga laenudena.

2015. aasta märtsis kiitis Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) heaks Ukraina jaoks mõeldud laiendatud rahastamisvahendi programmi, mille maht on ligikaudu 17,5 miljardit USA dollarit ja mis lõppeb 2019. aasta märtsis. IMFi finantsabi täiendati märkimisäärse toetusega ELilt, selle liikmesriikidelt, mitmelt kahepoolselt partnerilt (nagu USA, Jaapan, Kanada, Šveits) ja muudelt rahvusvahelistelt finantsasutustelt, nagu Maailmapank, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank ja Euroopa Investeerimispank (EIP). Kuna majanduse taastumine on endiselt nõrk ja jätkuvalt on mitmeid haavatavusi, vajab Ukraina 2018. aastal ja 2019. aasta alguses täiendavat välisrahastamist – IMFi hinnangu järgi 4,5 miljardit USA dollarit (ligikaudu 3,8 miljardit eurot).

Kuigi Ukraina majandus hakkas pärast 2014.–2015. aasta sügavat majanduslangust 2016.–2017. aastal taas kasvama, on see jätkuvalt välisšokkide suhtes haavatav. Seda näitab riigi suur sõltuvus kaupade ekspordist, rahvusvaheliste reservide oodatust aeglasem täienemine ja suur välisvõlg, mis pääseb mõjule eelkõige siis, kui 2019. aastal hakatakse taas täitma restruktureeritud eurovõlakirjadega seotud maksekohustusi. Selles kontekstis on jätkuv toetus Ukraina rahvusvahelistelt partneritelt äärmiselt oluline.

Euroopa Liit (EL) on partnerlust Ukrainaga viimastel aastatel oluliselt tugevdanud, minnes tavapärasest kahepoolsest koostööst kaugemale ja püüeldes järk-järgulise poliitilise lähenemise ja majandusliku integratsiooni poole. 2014. aastal sõlmitud ning põhjalikku ja laiaulatuslikku vabakaubanduspiirkonda käsitlevaid sätteid sisaldav ELi-Ukraina assotsieerimisleping edendab tihedamaid poliitilisi sidemeid, tugevamaid majandussidemeid ja ühiste väärtuste austamist ning on seega peamine vahend, mis toob Ukraina ja ELi teineteisele lähemale. Assotsieerimislepingu mõnda osa kohaldati ajutiselt alates 1. novembrist 2014, põhjalikku ja laiaulatuslikku vabakaubanduspiirkonda käsitlevaid sätteid alates 1. jaanuarist 2016. Leping jõustus 1. septembril 2017 pärast seda, kui Ukraina ja kõik ELi liikmesriigid olid selle ratifitseerinud ja ELi nõukogu oli selle 2017. aasta juulis sõlminud.

Ukraina on majanduskriisist hoolimata teinud viimasel kolmel aastal riigi rahanduse tugevdamisel olulisi edusamme. Üldine eelarvepuudujääk, sealhulgas nafta- ja gaasiettevõtte Naftogaz puudujääk, vähenes 2014. aasta 10 %-lt SKPst 2016. aastal lausa 2,4 %-le SKPst (võrreldes IMFi programmi raames 2016. aastaks kokku lepitud eelarvepuudujäägi eesmärgiga, milleks oli 3,7 %). Eelarve täitmine oli ka 2017. aastal hea, tingituna kindlast maksukogumisest, riigile kuuluvate ettevõtete kasvavatest dividendimaksetest ja mõnest ühekordsest tegurist, nagu kunagise presidendi Janukovõtši külmutatud varade konfiskeerimine (kokku 1 % SKPst). Selle tulemusel oli konsolideeritud riigieelarve puudujääk 2017. aastal ligikaudu 1,5 % SKPst. Puudujäägid, mis olid seotud riigile kuuluvate ettevõtete ja pankade rekapitaliseerimisega, vähenesid märkimisväärselt eelkõige ettevõtte Naftogaz tegevuspuudujäägi kadumise tõttu. Selline eelarve konsolideerimine koos 2016. aastast alates suhteliselt stabiilse vahetuskursiga on aidanud vähendada valitsemissektori võlga, mis oli 2017. aasta lõpus hinnanguliselt 76 % SKPst (võrreldes 81 %-ga 2016. aasta lõpus).

2018. aasta eelarves kavandatakse eelarvepuudujäägiks 2,4 % SKPst (kooskõlas IMFi programmis ette nähtud ülempiiriga, milleks on 2,5 %) ja see põhineb eeldusel, et SKP reaalkasv on 3 % SKPst ja tarbijahinnaindeksi inflatsioon 9 %. Disinflatsiooni trend, mis valitses 2015. aasta kevadest (2015. aasta aprillis 60,9 %) 2016. aasta keskpaigani (2016. aasta juunis 6,9 %), on tasapisi pöördunud. Sellele järgnenud inflatsiooni kiirenemine (2018. aasta jaanuaris 14,1 %) on tulenenud kasvavatest tootmiskuludest ja tarbijanõudlusest (eelkõige palkade suurenemise tõttu), samuti kasvavatest toidutoorme hindadest (tulenevalt 2017. aasta alguse külmast ilmast, mis kahjustas saaki) ja kütusehindadest. Suurenev inflatsioonisurve tõi kaasa selle, et keskpank tõstis rahapoliitilist intressimäära alates 2017. aasta oktoobrist kokku 4,5 protsendipunkti võrra ja 2. märtsil 2018 oli see 17 %.

Mis puudutab välissektorit, siis Ukraina jooksevkonto puudujääk on pärast majanduskriisist tingitud järsku allapoole korrigeerimist (2013. aasta 9 %-lt SKPst 2015. aastal 0,3 %-le SKPst) järk-järgult suurenenud (2017. aastal 3,5 % SKPst). See tulenes peamiselt sellest, et kapitalikaupade import taastus (kooskõlas ettevõtete kindlustunde paranemisega), ja jõulisest riigisisesest tarbimisest. Jooksevkonto puudujäägi edasist suurenemist piiras ekspordi tugev elavnemine (2017. aastal aastaarvestuses 17 %) tänu maailmamajanduse kasvule ja soodsatele kaubandustingimustele. Suurenenud on ka erakapitali sissevool (mitte seotud välismaiste otseinvesteeringutega), eelkõige seetõttu, et valitsus emiteeris 2017. aasta septembris 3 miljardi USA dollari väärtuses eurovõlakirju. Ukraina mitme- ja kahepoolsete partnerite toetus koos jooksevkonto korrigeerimise ja erasektori rahavoogude järkjärgulise taastumisega aitasid välismaiste otseinvesteeringute nõrkusest hoolimata Ukrainal täiendada oma rahvusvahelisi reserve, mis olid 2018. aasta jaanuari lõpus 18,6 miljardit USA dollarit.

Kuigi majanduslik olukord on alates 2015. aastast paranenud, on jätkuvalt mitmeid haavatavusi, mis on tingitud asjaolust, et riik on väga sõltuv kaupade ekspordist, rahvusvaheliste reservide oodatust aeglasemast täienemisest ja suurest välisvõlast. Lisaks kujutavad ebastabiilne riigisisene poliitiline keskkond ja püsiv oht, et pinged riigi idaosas suurenevad, endast langusriske, mis võivad endiselt tagasihoidlikku taastumist pärssida.

Kuna Ukraina on kaupade eksportija (põllumajandustooted ja metallid moodustavad Ukraina kaubaekspordist ligikaudu 70 %), on ta eriti haavatav kaubandustingimuste halvenemise ja selliste meetmete suhtes, mille Venemaa on kehtestanud läbi Ukraina suunduva transiidi piiramiseks. Kaubahindade ülemaailmne langus oli peamine tegur maksebilansikriisides, mis Ukrainas 2009. aastal ning 2014.–2015. aastal esinesid.

Teine haavatavuse allikas on Ukraina suur välisvõlg. Kuigi ettevõtlus- ja pangandussektoris on alates 2014. aasta kriisist finantsvõimendust palju vähendatud, oli koguvälisvõlg 2017. aasta 1. oktoobril 117,3 miljardit USA dollarit (111 % SKPst), sealhulgas 47,5 miljardi USA dollari väärtuses lühikese tähtajaga laene (45 % SKPst). Kuigi see võlg on seotud peamiselt erasektoriga ja ei kujuta seega endast riigile otsest kohustust, on osa sellest seotud riigile kuuluvate ettevõtetega (mõnel juhul riigi poolt tagatud) ja järelikult kujutab endast ametiasutustele tingimuslikku kohustust. Otsene riigile kuuluv välisvõlg, mille tähtaeg saabub järgmisel aastal, kahanes kriisi ajal märkimisväärselt, sest ametiasutused võtsid pikaajalisi laene rahvusvahelistelt finantsasutustelt ja muutsid 2015. aasta novembris nn võlaoperatsiooniga võlakirjade kujul oleva 15 miljardi USA dollari suuruse võla (nii otseselt omatav kui ka tagatud) tagasimaksegraafikut. See on siiski jätkuvalt suhteliselt suur ja tagasimaksekohustused on 2018.–2019. aastal märkimisväärsed.

Reservid jäävad IMFi adekvaatsuse standarditest allapoole, eelkõige suure välisvõla kontekstis. Kuigi Ukrainal on viimasel kolmel aastal õnnestunud rahvusvahelisi brutoreserve täiendada, on see protsess olnud algselt IMFi kavandatust aeglasem. 2018. aasta jaanuari lõpus olid reservid 18,6 miljardit USA dollarit, mis jääb kriisieelsest tasemest ja IMFi programmi käivitamisel 2017. aasta lõpuks ette nähtud tasemest (22,3 miljardit USA dollarit) allapoole. 2018.–2019. aastal, mil riik peaks tegema üle 12 miljardi USA dollari eest makseid (intressid ja põhisumma), mis on seotud riigivõla ja samalaadse välisvõlaga, võivad reservid taas surve alla sattuda. See võla tagasimaksete haripunkt langeb 2019. aastal toimuvate presidendi- ja parlamendivalimiste ajale. Sellest tulenevalt tundub Ukraina rahvusvaheliste reservide täiendamine vajalik ja ELi täiendav makromajanduslik finantsabi võib seda toetada nii otseselt (väljamaksete kaudu) kui ka kaudselt (olles erakapitali sissevoolu katalüsaatoriks ja sisendades usaldust kohaliku vääringu suhtes).

Selles kontekstis on äärmiselt oluline jätkuv toetus IMFilt ja Ukraina rahvusvahelistelt partneritelt, sealhulgas ELilt. Pärast kriisi algust on 2015. aasta märtsis IMFi poolt heaks kiidetud Ukraina jaoks mõeldud laiendatud rahastamisvahendi programmi (17,5 miljardit USA dollarit) täiendatud märkimisväärse toetusega Ukraina kahepoolsetelt partneritelt, sealhulgas ELilt. Ka muud rahvusvahelised finantsasutused, nagu Maailmapank, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank ja EIP, on tegevust Ukraina majandusliku ülemineku toetamiseks oluliselt intensiivistanud. Kuna majandus on endiselt nõrk ja on mitmeid haavatavusi, vajab Ukraina 2018. aastal ja 2019. aasta alguses täiendavat välisrahastamist – IMFi hinnangu järgi 4,5 miljardit USA dollarit (ligikaudu 3,8 miljardit eurot). Kavandatav makromajanduslik finantsabi kataks 26,5 % kogu täiendavalt puuduolevast rahastamisest. Lisaks valmistab Maailmapank rahastamispuudujäägi vähendamise toetamiseks ette uut arengupoliitika laenu summas 800 miljonit USA dollarit. Pärast Maailmapanga võimaliku panuse arvessevõtmist katab ELi makromajandusliku finantsabi rahastamispuudujäägi järelejäänud 3,7 miljardi USA dollari suurusest osast 32 %.

·Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Ukrainale on makromajanduslikku finantsabi antud nelja otsuse alusel:

–nõukogu 12. juuli 2002. aasta otsus 2002/639/EÜ Ukrainale täiendava makromajandusliku finantsabi andmise kohta,

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. juuli 2010. aasta otsus nr 646/2010/EL makromajandusliku finantsabi andmise kohta Ukrainale,

–nõukogu 14. aprilli 2014. aasta otsus 2014/215/EL Ukrainale makromajandusliku finantsabi andmise kohta,

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. aprilli 2015. aasta otsus (EL) 2015/601, mis käsitleb Ukrainale makromajandusliku finantsabi andmist.

·Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega

Kavandatud makromajanduslik finantsabi on kooskõlas ELi valmisolekuga toetada Ukraina majanduslikku ja poliitilist üleminekut. See on kooskõlas makromajandusliku finantsabi kasutamist reguleerivate põhimõtetega, sealhulgas olukorra erakorralisuse, poliitiliste eeltingimuste, vastastikuse täiendavuse, tingimuslikkuse ja finantsdistsipliiniga.

Kavandatud makromajanduslik finantsabi on kooskõlas Euroopa naabruspoliitika eesmärkidega. See aitab toetada Euroopa Liidu eesmärki tagada majanduslik stabiilsus ja areng Ukrainas ja vastupanuvõime Euroopa idanaabruses. Kõnealuse abi andmisega toetatakse ametiasutuste jõupingutusi stabiilse makromajandusliku raamistiku loomisel ja kaugeleulatuvate struktuurireformide elluviimisel ning niiviisi suurendatakse kokkuvõttes Ukrainas rakendatavate ELi meetmete lisaväärtust ja parandatakse muus vormis riigile antava ELi finantsabi, sealhulgas eelarvetoetuse meetmete ja praeguse mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) raames välisrahastamisinstrumentide kaudu antavate toetuste tulemuslikkust. Kavandatud makromajanduslik finantsabi on samuti lahutamatu osa Ukrainale antavast üldisest rahvusvahelisest toetusest ja täiendab ka edaspidi muude mitme- ja kahepoolsete rahastajate pakutavat abi.

Ukrainal on ELiga olulised majandussidemed. 1. septembril 2017 jõustus ELi-Ukraina assotsieerimisleping. Põhjalikku ja laiaulatuslikku vabakaubanduspiirkonda käsitlevaid sätteid kohaldati ajutiselt alates 1. jaanuarist 2016, mil EL ja Ukraina hakkasid oma kaupade ja teenuste turge vastastikku avama. EL on Ukraina peamine kaubanduspartner ja tema arvele langes 2016. aastal 40,6 % (väärtuse poolest) Ukraina kaubavahetuse kogumahust. 2017. aastal suurenes kahepoolne kaubandus veelgi. Ukraina eksport ELi kasvas aastaarvestuses 27,3 %, import EList suurenes aga 22,1 % (väärtuse poolest).

2.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

·Kavandatud meetme kokkuvõte