ET Euroopa Liidu Teataja C 130/15

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2013/C 130/11

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„RIGOTTE DE CONDRIEU”

EÜ nr: FR-PDO-0005-0782-07.07.2009

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Rigotte de Condrieu”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Rigotte de Condrieu” on kitse toorest täispiimast, mille näitajad ei ole normeeritud, valmistatud väikesemõõduline juust. Juust saadakse piima kalgendamisel piimhappebakterite abil. Tegemist on pehme pressimata juustuga.

Minimaalse laagerdumiseks nõutava ajavahemiku lõppedes (alates kaheksandast päevast pärast vormist välja võtmist) on juust väikese ümmarguse ketta kujuline, mille diameeter on 4,2–5 cm ja kõrgus 1,9–2,4 cm. Pikemaajalisel laagerdumisel ei tohi juustu kaal langeda alla 30 grammi.

Juustu pind on kaetud vandlikarva, valge või sinise hallitusega. Juustu tekstuur on tihe ja sile ning selle värvus varieerub valgest kuni kahvatukollaseni. Pärast täielikku kuivatamist on juustu rasvasisaldus vähemalt 40 grammi 100 grammi juustu kohta ja kuivainesisaldus ei tohi olla alla 40 grammi 100 grammi juustu kohta.

Degusteerimisel on tuntav pähkli-, alustaimestiku ja vadakulõhn; juustu maitse on mõõdukalt soolane.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Alpi või Saaneni tõugu kitsede, kohalike nn Keskmassiivi kitsede või nende kahe tõu ristamisel saadud uue tõu toores täispiim, mille näitajad ei ole normeeritud ja mis on toodetud määratletud geograafilises piirkonnas.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Kitsede aastasest söödaratsioonist moodustab peamise osa määratletud geograafilisest piirkonnast pärit haljas- või koresööt.

See koosneb ajutiselt või püsirohumaalt niidetud värskest rohust, heinast ning eri taimeliikidest, mida kitsed oma karjatamisalal kätte saavad, alla 20 %-lise valgusisaldusega kuivatatud lutsernist ning teistest kääritamata söödakultuuridest, mis ei tekita piimale halba maitset: söödas sisalduvast täielikult valmimata teraviljast, õliseemnetest, mugulatest, valgurikastest ja liblikõielistest taimedest.

Kitsede söödas on lisasöödana lubatud kasutada silo, kuid seda tingimusel, et see sisaldab vähemalt 55 % kuivainet ning on rohumaalt korjatud esimese saagina.

Kui kliima võimaldab, peetakse kitsi aastas vähemalt 120 päeva karjamaal või neile antakse söödaks geograafilisest piirkonnast pärit haljassööta.

Lisaks antava täiendsööda aastane kogumass kitse kohta ei tohi olla suurem kui 350 kg. Lubatud täiendsööda nimekiri on kindlaks määratud. Lubatud on üksnes taimed, põllumajandustoodete kaassaadused ja täiendsööt, mis ei ole saadud transgeensetest toodetest.

Eelistatud on määratletud geograafilisest piirkonnast pärit sööda ning täiendsööda kasutamine.

Väljastpoolt määratletud geograafilist piirkonda pärit sööda ning täiendsööda osakaal tohib looma tarbitud kuivaines olla kuni 40 %. Alates 1. jaanuarist 2014 vähendatakse seda protsenti 20 %-le.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Piima tootmine, juustu valmistamine ja laagerdumine peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

—

3.7. Erieeskirjad märgistuse kohta

Kõigi juustude puhul kohaldavate eeskirjade kohastest tähistustest olenemata peab juust „Rigotte de Condrieu” või vähemalt iga müügiks mõeldud kaubaartikkel kandma kaitstud päritolunimetuse märgistust; KPNi tähtede suurus peab moodustama märgistusel ja Euroopa Liidu tähisel olevate suurimate tähemärkide suurusest vähemalt kaks kolmandikku.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Juustu „Rigotte de Condrieu” toodetakse Lyoni linnast edelas asuvas Pilat' mäemassiivis. Massiivi ümbritsevad kaks departemangu, Rhône ja Loire, ning see kuulub Rhône-Alpes'i piirkonda.

Piima tootmine, juustu valmistamine ja laagerdumine peavad aset leidma järgmiste kommuunide territooriumil:

Rhône'i departemang Terviklikult hõlmatud kommuunid: Ampuis, Condrieu, Echalas, Les Haies, Loire-sur-Rhône, Longes, Sainte-Colombe, Saint-Cyr-sur-Rhône, Saint-Romain-en-Gal, Trèves, Tupin-et-Semons. Osaliselt hõlmatud kommuunid, v.a linnastunud alad: Givors, Saint-Romain-en-Gier.

Loire'i departemangu kommuunid Terviklikult hõlmatud kommuunid: Le Bessat, Bessey, Bourg-Argental, Burdignes, La Chapelle-Villars, Châteauneuf, Chavanay, Chuyer, Colombier, Doizieux, Farnay, Graix, Lupe, Maclas, Malleval, Pavezin, Pelussin, Planfoy, Roisey, Saint-Appolinard, Sainte-Croix-en-Jarez, Saint-Julien-Molin-Molette, Saint-Michel-Sur-Rhône, Saint-Paul-en-Jarez, Saint-Pierre-de-Boeuf, Saint-Sauveur-en-Rue, Tarentaise, La Terrasse-sur-Dorlay, Thélis-la-Combe, La Valla-en-Gier, Veranne, Verin, La Versanne. Osaliselt hõlmatud kommuunid, v.a linnastunud alad: Saint-Chamond, Saint-Etienne.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Juustu „Rigotte de Condrieu” geograafilist piirkonda iseloomustavad määrava tähtsusega loodus- ja inimtegurid. Massiivi tõttu on piirkonnas vaheldusrikkad ilmastikutingimused, järskude kallakutega maastik, happelised ja vähesügavad pruunmullad ning suur bioloogiline mitmekesisus.

Massiivi iseloomust on tingitud ka mitmekülgne põllumajandustootmine, kus kitsekasvatus, olles säilitanud oma tähelepanuväärse dünaamilisuse, mängib traditsiooniliselt väga olulist rolli.

Looduslikud tegurid

Pilat' massiiv on keskmise kõrgusega mäemassiiv, mida eraldavad orud (Gieri, Ondaine'i ja Rhône'i orud) loodes ja idas ning Eteize'i mäeahelik lõunas. Mäemassiiv on Keskmassiivi ebatüüpiline kompleksse geoloogia, kergelt happeliste muldade ning väga mägise ja järskude kallakutega osa. Massiivi iseloomustab väga vanade tard- ja moondekivimite olemasolu. Siin-seal leidub ka haruldasi geoloogilisi moodustisi, massiivile iseloomulikke tsementrahnude kuhje – chirats'sid. Pinnase keemiline koostis on üsna ühtlane: see on rikas ränioksiidi ja vaene raua poolest. Need parameetrid soodustavad happeliste muldade teket.

Pilat' massiiv asub ookeanilise, vahemerelise ja kontinentaalse kliima ristteel. Temperatuurile ja sademetehulgale avaldab väga suurt mõju piirkonna mägine maastik. Keskmine sademetehulk jääb vahemikku 580 kuni 1 000 mm, sademed jaotuvad aasta jooksul ebaühtlaselt: suvi on nimelt kuiv. Pilat' massiivi kliimat iseloomustab ka tugevate tuulte sage esinemine.

Piirkonna looduslik taimkate kuulub kõrgustike ja mäestike taimkatte hulka. Vaatamata Pilat' massiivi tagasihoidlikele kõrgustele ning selle kontinentaalsele ja vahemerelisele asukohale on tegemist siiski mägitaimestikuga.

Erinevad maastikutüübid on koondunud ümber mäetipu. Kõrgustesse pikitud külad asuvad nõmmede ja okasmetsadega kaetud kõrgendike ning sügavate orgude vahel tihedalt koos.

Pool piirkonnast on kaetud metsaga, 36 % piirkonnast on kasutusel põllumajandusmaana, millest omakorda 80 % on kasutusel rohumaana; kaks kolmandikku rohumaast moodustab looduslik karjamaa.

Pilat' mäemassiivi taimestik on erakordselt mitmekesine (40–60 liiki iga karjamaatüübi kohta), mistõttu on paljud rohumaad leidnud kommuuni huvides tunnustust „looduslike kasvualadena” (direktiiv 92/43/EMÜ).

Peamise osa taimestikust moodustavad happelembesed liigid. Kõige tüüpilisemad liigid on kõrrelised, nagu kõrge raikaerik, liblikõielised, nagu nõiahammas, ja muud taimed, nagu peetrileht või äiatar.

Inimtegur

Pilat' massiivis on segapõllumajanduse traditsiooni kõrval levinud pikaajaline kitsekasvatuse traditsioon. Kitsekasvatus, mis oli esialgu vaid naiste tegevusala, on muutnud põllumajanduse palju mitmekesisemaks.

Kitsekasvatus arenes välja alates 18. sajandist peamiselt Pilat' massiivi kõige kuivematel aladel, kus veiseid oli keeruline pidada. Piirkondlikes põllumajandusettevõtetes toodeti traditsiooniliselt nii lehma- kui kitsejuustu. Selleks, et küsida kitsejuustu pealt kõrgemat hinda, kasutati lehmajuustu peamiselt endi tarbeks.

Kitsekasvatus pakkus piiratud tootlikkusega ettevõtetes täiendavat majanduslikku tulu, sest kasutusele võeti veiste jaoks liiga kesised ja sobimatud pinnad. Nii oli ühel ja samal alal võimalik toota rohkem piima.

Juust on väikesemõõduline, kuna selle tarbimiskohad (Lyon ja Saint-Étienne) asusid tootmispiirkonna vahetus läheduses ja sel viisil oli võimalik juustu ka tõhusamalt kuivatada ning lühendada tuntavalt selle laagerdumisaega. Väikeste 7 cm diameetriga vormide kasutuselevõtt võimaldas eristada kitsejuustu lehmajuustust, mida toodetakse palju suuremates vormides. Väikeste vormide kasutuselevõtt oli tingitud ka väikestest kitsekarjadest ja põllumajandusliku majapidamise tagasihoidlikest piimamahtudest.

Vastavalt traditsioonile kasutatakse juustu valmistamisel toorest kitse täispiima, mille näitajad ei ole normeeritud. Töötlemisprotsess hõlmab piima kalgendamist piimhappebakteritega, st bakterite lisamist piimale ja selle seista laskmist. Kõige parem on piimale lisada viimasel kalgendamisel tekkinud vadakus olevaid piimhappebakterid. Kalgendi asetamisel vormi tuleb tagada, et see jääb terveks, kalgendit ei tohi viilutada, eelnõrutada ega segada. Vormi pööratakse 12 tundi pärast kalgendi asetamist vormi ning juust kuivsoolatakse seejärel kahelt poolt.

Umbes kaheksandal päeval pärast vormi eemaldamist omandab juust „Rigotte de Condrieu” iseloomulikud tunnused.

5.2. Toote eripära

Juustu „Rigotte de Condrieu” iseloomustab

— väike mõõt (juustuketta kaal on natuke üle 30 g),

— õhuke pealispind on valget, vandlikarva või sinist tooni,

— sisu tekstuur on tihe, sile, ilma aukudeta ning suus sulav,

— tuntavad on pähkli-, alustaimestiku ja vadakulõhn; juustu maitse on mõõdukalt soolane.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Piirkonnale omased happelised, liivased ning vähesügavad mullad, iseäralikud kliimatingimused ja kitsekasvatuse traditsioon võimaldavad rajada ning pidada mitmekülgse happelembese taimestikuga rohumaid.

Geograafilise piirkonna rohumaade mitmekülgne taimestik ning taimede botaanilised tunnused määravad ära piimas sisalduvate lahustuvate ühendite osakaalu ning koostise. Piirkonna taimestik kujundab välja ka piima mikrofloora ning aitab sel viisil kaasa juustu valmimisele ning aroomi tekkele. Mikrofloorat võib leida ka juuretises, mida kasutatakse piima kalgendamiseks ja mis aitab juustul valmida ja selle aroomid esile tuua.

Juustu „Rigotte de Condrieu” tootmisel, mille puhul eelistatakse selliseid meetodeid nagu kohalike ressursside kasutamine, kohaliku sööda tootmine, kitsede karjatamine või haljassööda kasutamine ning loomade territooriumilt väljaviimine, võetakse arvesse ja kasutatakse optimaalselt ära kõiki piirkonna iseärasusi.

Juustu tootmisel, piima kalgendamisel ning sellesse piimhappebakterite lisamisel jääb piimas olev taimede nüanss alles.

Piima piimhappebakteritega kalgendamisel ning kalgendi vormi asetamisel seda lõhkumata saadakse ühtlase ning sileda tekstuuriga juust „Rigotte de Condrieu”. Vormi pööramine pärast kalgendi vormi asetamist ning pärast kahelt poolt kuivsoolamist võimaldab soolal ühtlaselt jaotuda. Sellise tehnika abil saadakse kõva ning tiheda tekstuuriga suus sulav juust.

Oluliste tarbimiskeskuste vahetu lähedus, piirkonnale omane tuulisus (ajalooliselt kuivatati juustu „Rigotte de Condrieu” vabas õhus laastudest punutud kastalustel) ning põllumajandusettevõtete töökorraldus on need faktorid, mis tõid endaga kaasa väikesemõõdulise kitsejuustu väljatöötamise. See väike juust kuivab ning laagerdub üsna kiiresti.

Juust (diameetriga 4,2–5 cm) saadakse kitsedele enamjaolt kohalikku sööta andes, looduskeskkonna iseärasusi arvesse võttes ning juustumassi nõrutamise ja piima taimse koostise säilitamise alast oskusteavet kasutades. Kuna juustu turustatakse selle erinevates valmimisastmetes, siis võib selle õrn pealispind sõltuvalt laagerdumisastmest värvuselt erineda ja selle lõhn võib varieeruda pähklist kuni alustaimestiku või vadakulõhnani. Juustu maitse on mõõdukalt soolane.

Tänu oma eripärale omandas väike Pilat' massiivis toodetud juust alates 18. sajandi lõpust vähehaaval piirkondliku tuntuse. Juust kandis esialgu nime Rigotte, seejärel kantoni nimest tuletatud nimetust „Rigotte de Condrieu”. Condrieu kanton oli kuni aurulaevade väljaarendamiseni 19. sajandi keskpaigas Rhône'i departemangu üks väga aktiivne kaubanduskeskus. Juustule „Rigotte de Condrieu” kui ühele kahest silmapaistvamast Rhône'i departemangu kitsejuustust viitavad juba Guicherd ja Ponsart oma 1927. aasta uurimuses „Põllumajandus Rhône'il 1926. ja 1927. aastal”.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (3) artikli 5 lõige 7)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCRigottedeCondrieu.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12 Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealust märkust 2.