Solventsus II direktiiviga kehtestati ELi kindlustusandjatele kindel ja range usaldatavusraamistik. See põhineb iga konkreetse kindlustusandja riskiprofiilil, et edendada võrreldavust, läbipaistvust ja konkurentsivõimet.

Artikli 50 lõikes 1 on sätestatud, et komisjon võtab vastu delegeeritud õigusaktid, et täiendavalt täpsustada järgmist:

2015. aasta Solventsus II delegeeritud õigusakti taristuprojektide muudatusega rakendati seda volitust, et kõrvaldada sättest koostamisel tekkinud viga. Samuti rakendati seda volitust 2016. aasta õigusaktiga Solventsus II delegeeritud õigusakti saksakeelse teksti parandamiseks, et muuta mõnda sätet teatavate tõlkevigade kõrvaldamiseks.

Artikli 75 lõikes 2 on sätestatud, et komisjon võtab vastu delegeeritud õigusaktid, et sätestada meetodid ja eeldused, mida kasutatakse varade ja kohustuste hindamisel vastavalt selle artikli lõikele 1. Volitust kasutati 2014. aasta Solventsus II delegeeritud õigusaktiga ja Solventsus II delegeeritud õigusakti 2015. aasta taristuprojektide muudatusega, millega parandati asjaomastes artiklites koostamisel tekkinud vigu.

Artikli 56 kohaselt on komisjonil volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada teatavaid maksevõime ja finantsseisundi aruandega seotud küsimusi, näiteks teavet, mis tuleb avalikustada, ning tähtaegu selle teabe avalikustamiseks kord aastas.

Nõuded väärtpaberistamisse investeerimise kohta (artikli 135 lõike 2 punktid a, b ja c) on sätestatud 2014. aasta Solventsus II delegeeritud õigusaktis.

Artikli 135 lõikes 1 on sätestatud, et komisjon võib täpsustada kvalitatiivseid nõudmisi lähtuvalt mõistlikkuse põhimõttest. Siiani pole seda võimalust kasutatud, aga kui peaks tekkima vajadus kehtestada selles valdkonnas täpsemaid eeskirju, saab volitust rakendada tulevikus.

2016. aastal muudeti ajutist samaväärsust käsitlevat otsust Austraalia, Bermuda, Brasiilia, Kanada, Mehhiko ja Ameerika Ühendriikide kohta artikli 227 lõike 4 kohase samaväärsust käsitleva otsusega Bermuda kohta. See kajastas asjaolu, et sel ajal jõustus Bermudal uus solventsusrežiim ja järelevalvekord.

Artiklite 216 ja 217 kohaselt komisjon võib vastavalt vastu võtta ja võtab vastu delegeeritud õigusakte, milles kehtestatakse asjaolud, mille korral võib teha otsuseid alakonsolideerimisgrupi järelevalve kohta riigi või mitme liikmesriigi tasandil, nagu on sätestatud kummagi artikli lõikes 1. 2014. aasta Solventsus II delegeeritud õigusakti osi on nende volituste kohaselt muudetud.

Artikli 211 lõikes 2 on sätestatud, et komisjon võtab vastu delegeeritud õigusaktid, milles täpsustatakse kriteeriumeid järelevalveasutuste heakskiidu saamiseks eriotstarbelistele varakogumitele. Seda volitust rakendati 2014. aasta Solventsus II delegeeritud õigusaktiga ja seda käsitleti ka saksakeelse teksti parandamise õigusaktis.

Artikli 210 lõikes 2 on sätestatud, et komisjon võib võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses piiratud edasikindlustustegevusest tulenevate riskide jälgimise, juhtimise ja kontrolliga. Siiani pole seda võimalust kasutatud, aga kui peaks tekkima vajadus kehtestada selles valdkonnas täpsemaid eeskirju, saab volitust rakendada tulevikus.

Artikli 245 lõikes 4 on sätestatud, et komisjon võtab artikli lõigete 2 ja 3 kohaldamisel vastu delegeeritud õigusaktid, mis käsitlevad olulise konsolideerimisgrupisisese tehingu määratlemist. Seda tehti 2014. aasta Solventsus II delegeeritud õigusaktiga.

Solventsus II direktiivi artiklis 234 on sätestatud, et komisjon võtab vastu delegeeritud õigusaktid, milles täpsustatakse artiklites 220–229 sätestatud tehnilisi põhimõtteid ja meetodeid ning artiklite 230–233 kohaldamist, võttes arvesse spetsiifiliste õigusstruktuuride majanduslikku olemust.

Kriteeriumeid selle hindamiseks, kas konsolideerimisgrupi järelevalvekord kolmandas riigis on samaväärne III jaotises sätestatuga, on artikli 260 lõike 2 kohaselt kehtestatud 2014. aasta Solventsus II delegeeritud õigusaktis.

Artiklis 247 on sätestatud, et kui artikli lõigetes 2 ja 3 sätestatud kriteeriumide kohaldamisel konsolideerimisgrupi järelevalvaja määramiseks tekivad suuremad raskused, võtab komisjon vastu delegeeritud õigusaktid, milles täpsustatakse lähemalt kõnealuseid kriteeriume. Selliseid suuremaid raskusi pole siiani tekkinud ja seda volitust pole seega kasutatud.

Siiani pole vastu võetud ühtegi artikli 260 lõike 5 kohast ajutist samaväärsust käsitlevat otsust.

31)Artikkel 308b

Artikli 308b lõikes 13 kehtestatud üleminekuperiood, täitmisele kuuluvad kriteeriumid, sh aktsiad, mille suhtes võidakse kohaldada üleminekuperioodi, on sätestatud 2014. aasta Solventsus II delegeeritud õigusaktis ja neid muudeti delegeeritud õigusakti 2015. aasta taristuprojektide muudatusega.

Kaht artikli 308b lõigete 15 ja 17 kohast lisavolitust pole praeguseks rakendatud.

Esimene volitus (artikli 308b lõige 15) on seotud komisjoni võimalusega võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse nimetatud lõikes sätestatud üleminekuperioodi kindlustusandjate tööandjapensioni kogumisega seotud tegevuse suhtes, kui vastu on võetud direktiivi 2003/41/EÜ artiklite 17–17c muudatused. Kuna selliseid muudatusi pole veel vastu võetud, pole seda volitust siiani rakendatud.

Teine volitus (artikli 308b lõige 17) on seotud delegeeritud õigusaktidega, milles sätestatakse muudatused konsolideerimisgrupi maksevõimes, kui on võimalik kohaldada artikli 308b lõikes 13 osutatud üleminekusätteid. Üleminekusätet kohaldatakse konsolideerimisgrupi tasandil samamoodi nagu üksikutele kindlustus- ja edasikindlustusandjatelegi ning seni pole praktikas selle kohaldamisega tekkinud ühtegi probleemi, mis tekitaks vajaduse täpsustamise järele. Vajaduse korral saab seda volitust rakendada tulevikus.

IV.Kokkuvõte

Komisjon on rakendanud oma delegeeritud volitusi õigel ajal ja nõuetekohaselt, tagamaks kindlustus- ja edasikindlustusandjaid ning riiklikke järelevalveasutusi käsitlevate vajalike delegeeritud õigusaktide olemasolu, et nimetatud kindlustusandjad ja järelevalveasutused saaksid kohaldada eekirju Solventsus II direktiivi täieliku jõustumise kuupäeval. Pärast seda on sihipäraste muudatustega tagatud, et usaldatavusraamistik on nõuetekohaselt kalibreeritud, võimaldamaks kindlustusandjatel panustada kapitaliturgude liitu pikaajaliste investoritena.

Komisjon leiab, et kõik delegeeritud volitused tuleks säilitada, muu hulgas seepärast, et tehakse ettevalmistustöid seoses Solventsus II delegeeritud õigusakti ühtlustamisega lihtsa, läbipaistva ja standarditud väärtpaberistamise määruse ning kapitalinõuete määruse muudatusega, ning kuna komisjon on küsinud EIOPA-lt tehnilisi suuniseid Solventsus II delegeeritud õigusakti konkreetsete elementide läbivaatamise kohta.

Komisjon palub Euroopa Parlamendil ja nõukogul võtta käesolev aruanne teadmiseks.