KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 lõike 1 kohaldamise kohta seoses koondaruannete esitamise tähtaegade lühendamisega /* COM/2012/0337 final */





KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 lõike 1 kohaldamise kohta seoses koondaruannete esitamise tähtaegade lühendamisega 1. Sissejuhatus Vastavalt nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/117/EÜ artiklile 2 peab komisjon liikmesriikidelt saadud teabe alusel hiljemalt 30. juunil 2011 esitama aruande, milles hinnatakse direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 lõike 1 mõju liikmesriikide võimele võidelda ühendusesiseste kaubatarnete ja teenuste osutamisega seotud käibemaksepettuste vastu, antakse hinnang artikli 263 lõigetes 1a–1c sätestatud võimaluste kasulikkuse kohta ja tehakse vajaduse korral asjakohaseid ettepanekuid. Liikmesriikide peamine probleem seoses pettusega seotud tehingutega seisnes selles, et koondaruannetes sisalduv teave sai kättesaadavaks alles kuue kuu möödudes, mis oli liiga hilja riskianalüüsi koostamiseks. Seetõttu tegi komisjon esimese algatusena selles valdkonnas ettepaneku muuta käibemaksudirektiivi, et vähendada koondaruannete esitamise ja edastamise tähtaega ühe kuuni. 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/117/EÜ vastuvõtmine oli esmane reageering liikmesriikide palvele tugevdada käibemaksusüsteemi ja toetada nende jõupingutusi käibemaksupettuste vastases võitluses. Nimetatud direktiiviga muudeti direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 lõiget 1, lubades lühendada piiriüleste tehingute käibedeklaratsioonide esitamiseks ettenähtud tähtaegu ning lühendades ühtlasi sellise teabe vahetamiseks liikmesriikide vahel ettenähtud tähtaegu, mis võimaldaks pettusi, eelkõige käibemaksuga seotud nn karussellpettusi kiiremini avastada. 1. jaanuarist 2010 rakenduma pidanud artiklis nähakse ette järgmist: Alates 1. jaanuarist 2010 deklareeritakse piiriüleste tehingute käibemaksu üldjuhul kord kuus; liikmesriigid võivad siiski lubada ettevõtjatel, kelle piiriülene kaubakäive kvartalis ei ületa 50 000 eurot (ilma käibemaksuta) (valikuliselt 100 000 eurot kuni 31. detsembrini 2011) ja kõikidel teenuse osutajatel jätkata koondaruannete esitamist kord kvartalis. Komisjoni aruandes käsitletakse järgmisi olulisi küsimusi: · Mil määral on teabevahetuse kiirendamine parandanud liikmesriikide suutlikkust võidelda käibemaksupettuste vastu? Näiteks, kas selle tulemusena avastatakse varifirmad kiiremini või kas riiklik riskijuhtimissüsteem on paranenud? · Kas direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 263 lubatud valikumehhanism on parandanud liikmesriikide suutlikkust võidelda käibemaksupettuste vastu, viies samal ajal ettevõtete halduskoormuse miinimumini, nagu Lissaboni tegevuskavas ette nähtud? · Milline on olnud koondaruannete esitamise tähtaja lühendamise ja mitmesuguste valikumehhanismide mõju ettevõtetele, võttes arvesse, et Lissaboni tegevuskava eesmärk on vähendada ettevõtete halduskoormust? Selleks, et anda liikmesriikidele veidi rohkem aega uute sätete toimimise kogemiseks, otsustas komisjon pikendada aruande esitamise tähtaega. 2. Artikli 263 lõike 1 kohaldamise hindamisel kasutatud teabeallikad Artikli 263 lõike 1 rakendamine ja kohaldamine on liikmesriikide riiklik kohustus. Seetõttu saab kõnealune hindamine põhineda üksnes liikmesriikidelt saadud teabel. Selleks, et koguda äsja vastuvõetud õigusakti hindamiseks vajalikku teavet, saatis komisjon liikmesriikidele kaks küsimustikku: ühe enne ja teise pärast uute sätete rakendamist. Nende küsimustike peamine eesmärk oli võrrelda olukorda liikmesriikides enne ja pärast lühendatud tähtaegade ja uue õigusakti rakendamist. Oluline on märkida, et kõik liikmesriigid ei suutnud alates 1. jaanuarist 2010 uusi sätteid kohaldada. Lisaks vastasid küsimustikule vaid 22 liikmesriiki ning mõningatel juhtudel ei olnud saadud vastused korraliku analüüsi koostamiseks piisavalt üksikasjalikud. Selle kohta, millist mõju avaldas tähtaegade lühendamine ja valikumehhanism ettevõtetele, püüdis komisjon vajalikku teavet koguda uuringu[1] kaudu. Komisjon volitas PriceWaterhouseCoopersit läbi viima eksperdiuuringut, mis käsitleks kõnealust teemat ettevõtete vaatenurgast. Uuring valmis oktoobris 2011 ning see on kättesaadav komisjoni veebisaidil järgmisel aadressil: (http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm) 3. Peamised järeldused 3.1. Lühike ülevaade viisidest, kuidas liikmesriigid on rakendanud artikli 263 uut lõiget 1 oma siseriiklikes õigusaktides[2] Vastavalt direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 uuele lõikele 1 tuleb üldjuhul alates 1. jaanuarist 2010 hiljemalt ühe kuu jooksul ja vastavalt liikmesriigi kehtestatud korrale koostada iga kalendrikuu kohta koondaruanded ühendusesiseste kaubatarnete, sealhulgas arvatavate tarnete ning teenuste kohta. Analüüs näitab, et direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 lõiget 1, eelkõige selles ettenähtud valikuvõimalusi ei rakendata ühetaoliselt. Näiteks: – 17 liikmesriiki on rakendanud erandit lubada esitada koondaruandeid kord kvartalis ja 10 liikmesriiki ei ole seda erandit rakendanud; – viis liikmesriiki on muutnud selle erandi kohaldamise kohustuslikuks ja 12 vabatahtlikuks; – kahel liikmesriigil on eraldi koondaruanded kaupade ja teenuste jaoks, samas kui 25 liikmesriiki kasutavad ühtset koondaruannet. Neljas liikmesriigis võivad kehtida erinevad aruandeperioodid ühelt poolt ühendusesiseste kaubatarnete, sealhulgas arvatavate tarnete, ja teiselt poolt teenuste kohta; – 22 liikmesriiki nõuavad aruannete elektroonilist esitamist (10 liikmesriigis kohaldatakse siiski erandeid), samas viis liikmesriiki lubavad valida, kas esitada aruanne elektrooniliselt või mitte. Kokkuvõtlik ülevaade sellisest keerulisest olukorrast on esitatud 1. lisas toodud tabelis. 3.2. Tagajärjed maksuasutustele 3.2.1. Mõju maksuasutuste tööle Suurem osa liikmesriike kinnitas, et koondaruannetest saadud andmeid kasutatakse samamoodi kui enne igakuise aruandeperioodi kehtestamist. Nii kaupade kui ka teenuste kohta esitatavate koondaruannete hulk on siiski kasvanud. Kui mitmed liikmesriigid (nt Küpros, Saksamaa, Poola, Slovakkia, Sloveenia ja Ühendkuningriik) osutasid maksuasutuste halduskoormuse kasvule seoses sellega, et nüüd esitatakse koondaruandeid sagedamini, siis teised liikmesriigid (nt Hispaania) pooldasid kujunenud olukorda, sest see võimaldab töökoormust kogu aasta peale ühtlasemalt jaotada ning seega vältida igas kvartalis tekkivaid kitsaskohti. Teine põhjus töökoormuse suurenemiseks oli teenuste lisamine koondaruannetesse, mis oli veel üks käibemaksupaketi vastuvõtmisega kaasnenud uuendus. Suurem osa liikmesriikidest on arvamusel, et tähtaegade lühendamine võib tõhustada maksuasutuste tööd kiirema teabevahetuse, tulemuslikuma riskianalüüsi, tõhusamate auditite ja suurema kasu kaudu Eurofiscile. Ühtlasi rõhutati, et nüüdsest on võimalik teha otsuseid täpsemate andmete põhjal ning et teabepäringute saatmise vajadus on vähenenud. 3.2.2. Mõju riskianalüüsile Üldiselt teatasid liikmesriigid, et hoolimata asjaolust, et nüüd saavad nad andmeid koondaruannetest igal kuul, ei ole nad praeguses etapis teinud mingeid muudatusi oma tavadesse seoses riskianalüüsiga. Paljudes liikmesriikides kasutatakse samu parameetreid mis varemgi. Mõned liikmesriigid (nt Ungari ja Soome) on teatanud kavatsusest kaasajastada oma riskianalüüsisüsteeme lisaparameetrite kasutuselevõtu teel. Ühtlasi rõhutati, et kuigi kasutatakse samu andmeid mis varemgi, võimaldab teabe kiirem kättesaadavus maksuasutustel kõrvalekalletele kiiremini reageerida. Enamik liikmesriike vastas andmete töötlemise üldise aja kohta, et riskianalüüsiks ei vajatud lisaressursse, sest koondaruannetest saadud andmed moodustasid juba osa maksumaksjate üldisest riskihindamisest. Näib, et üksnes riskianalüüsi tegemiseks vajalike ressursside väljaarvutamine on keeruline. Liikmesriikidelt saadud lisamärkused viitasid sellele, et vahel jätkavad nad kvartalipõhist riskianalüüsi koostamist üksnes sel põhjusel, et tegemist on ülimalt aeganõudva tegevusega, samas teised liikmesriigid teatasid selgesõnaliselt, et kui tahetakse igakuiselt saadud teabega kaasnevaid hüvesid täielikult ära kasutada, nõuaks tähtaegade lühendamine maksuasutustelt suurema hulga inim- ja infotehnoloogiliste ressursside eraldamist. 3.2.3. Mõju audititele Koondaruannete andmeid kasutatakse tavaliselt valikuetapis (auditeeritavate väljavalimine) ja auditietapis (auditeerimine). Selliseid andmeid kasutatakse auditeerimisel kõikides liikmesriikides. Üldiselt on see oluline riskihindamissüsteemi osa, sest koondaruannete andmed annavad üksikasjalikumat teavet ühendusesiseste tehingute kohta teatava ajavahemiku jooksul. Üldjuhul võrreldakse koondaruandeid käibemaksudeklaratsioonidega ja kontrollitakse käibemaksuteabe vahetamise süsteemi (VIES) kaudu käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite kehtivust. Riski esinemisel viivad esialgsed järeldused seoses lahknevustega andmetes üldjuhul edasise uurimiseni, sealhulgas teistele liikmesriikidele teabepäringute esitamiseni, kui on tegemist ühendusesisese kaubandusega: mida varem selline analüüs tehakse, seda kiiremini saab audit toimuda. Lühendatud tähtajad ei ole seda tava muutnud, kuid on võimaldanud auditeerivatel maksuasutustel saata kiiremini päringuid ja omaalgatuslikku teavet liikmesriigile, kus kaup soetati. 3.2.4. Mõju rikkumiste ja pettuse avastamisele Olgugi, et mõned liikmesriigid (nt Kreeka, Leedu ja Rumeenia) teatasid avastatud varifirmade arvu suurenemisest, märkis suurem osa liikmesriikidest, et veel on liiga vara öelda, kas lühendatud tähtajad on viinud suurema arvu rikkumiste avastamiseni. Selle kohta ei esitatud mingeid andmeid. Tähelepanu juhiti asjaolule, et kuigi rikkumiste avastamine ei olnud suurenenud, oli oluline, et koondaruannete esitamise tähtaegade lühendamine koos igakuiste käibemaksudeklaratsioonide esitamisega oli lühendanud ajavahemikku, mille jooksul saaks sihtäriühing enne avastamist tegutseda. Lisaks juhiti tähelepanu sellele, et kuna liikmesriigid võivad vabal valikul jätkata erinevate aruandeperioodide kohaldamist koondaruannete ja käibemaksudeklaratsioonide esitamise suhtes, siis ei olnud võimalik käibemaksudeklaratsioonides sisalduvaid andmeid kord kuus esitatud koondaruannetest saadud andmetega süstemaatiliselt võrrelda. EUROFISCi osa sihtäriühingute süstemaatilisemal avastamisel peeti kasulikuks ja varajane avastamine käivitas mitmeid auditeid, mida alustati varem kui eelnevalt tavaks. Kahjuks ei esitanud enamik liikmesriike üksikasju alates uute sätete kehtestamisest avastatud pettuste arvu ja nendega seotud maksude summa kohta. Üksikud liikmesriigid (täpsemalt Leedu, Kreeka ja Eesti) avastasid mõned (potentsiaalsed) pettusejuhtumid seoses teenustega, kuid enamik liikmesriike ei esitanud konkreetseid arve nende juhtumite tõttu kaotatud käibemaksu summa kohta. Näib, et praegu on veel liiga vara anda hinnangut koondaruannetesse teenuseid käsitlevate andmete lisamise tõhususe kohta. 3.2.5. Valikuvõimaluste mõju Liikmesriikidelt küsiti, kas asjaolu, et mitmed liikmesriigid kohaldasid erinevaid valikuvõimalusi, oli avaldanud negatiivset mõju nende suutlikkusele saadud teavet kasutada. Vastustest ilmneb, et probleeme tekitab andmete ristkontroll tarnija liikmesriigi ja selle liikmesriigi vahel, kus kaup soetati. Liikmesriigis, kus kaup soetati, on erinevused teistes liikmesriikides kohaldatud aruandeperioodides ja valikutes muutnud kiire andmete võrdlemise keerulisemaks. Ilmselgelt on peaaegu võimatu toetuda süstemaatilisele igakuisele võrdlusele, kui (osa) teabest esitatakse üksnes kord kvartalis. Sellega seoses väideti siiski, et valikuvõimalusi sai kasutada üksnes madala riskiga piirkondades ja kuna kõik teadsid hästi, milliseid valikuid üks või teine liikmesriik oli teinud, siis ei tohiks suureks paisutada ühtegi probleemi, mida selline valikute tegemine võiks põhjustada. Kokkuvõttes näitavad vastused selgelt, et enamik liikmesriike leidis, et erinevate valikuvõimaluste ja aruandeperioodide kohaldamine seab tõsiseid takistusi andmete kiirele ja täpsele hindamisele. Seetõttu ei ole võimalik tähtaegade lühendamisest tulenevat potentsiaalset kasu täielikult ära kasutada. 3.2.6. Järeldus Üldiselt vajavad liikmesriigid veel lisaaega, et anda uuele olukorrale täpne hinnang ning koostada põhjalik kvantifitseeritud analüüs. Mõned liikmesriigid jäid hiljaks ka uute eeskirjade täieliku rakendamisega, mis takistas neil põhjalikuma analüüsi koostamist. Sellest hoolimata näib, et artikli 263 lõikes 1 tehtud muudatused on mõjunud positiivselt pettusevastase tegevuse tõhustamisele. Liikmesriigid pidasid koondaruannete esitamise tähtaegade lühendamist ja käibemaksualase teabevahetussüsteemi teavitamist suureks edusammuks oma riskianalüüsialases tegevuses. Seega viib kiirem teabevahetus kiiremini toimuvate kontrollide ja audititeni. Erisuguste künniste, valikute ja aruandeperioodide kohaldamine takistab praegu pettuste avastamise ja riskihindamise tõhusamaks muutmist kõige enam. Lahknevuste vähendamine eeskirjade kohaldamises nii seoses erinevate aruandeperioodide kui ka muude lahknevustega liikmesriikide vahel suurendaksid kasu, mida liikmesriigid võiksid saada koondaruannete esitamise tähtaegade lühendamisest. 3.3. Ettevõtete kogemused seoses muudatustega 3.3.1. Sissejuhatav märkus Väliseksperdi uurimuse põhjal tehtud järelduste hindamisel tuleks arvesse võtta teatavaid piiravaid asjaolusid ja suhtuda sellesse ettevaatusega. Eelkõige tuleb meeles pidada, et juhtumiuuringus osalenud 23 äriühingust koosnenud valim on kindlate järelduste tegemiseks liiga väike. Väliseksperdid on tunnistanud, et valim ei sisaldanud ühtegi äriühingut, keda kõnealused valikuvõimalused oleksid mõjutanud. Selle põhjuseks oli asjaolu, et valimisse sattunud äriühingud kas ületasid artikli 263 lõikes 1a ettenähtud künnise või valisid nad võimaluse mitte kasutada alternatiivina pakutud aruandeperioodi. Pealegi, kuna käibemaksupaketi rakendamine pidi toimuma üheaegselt artikli 263 lõike 1 jõustumisega, oli ettevõtetel keeruline eraldada viimasest tulenevaid kulusid üldistest kuludest, mis tekkisid seoses käibemaksupaketi rakendamisega. Ühtlasi osutus võimatuks nende kulude kindlakstegemine, mis kaasnesid ühendusesiseseid teenuseid käsitlevate andmete lisamisega koondaruannetesse, sest tarnete sidumine teenustega seotud tehingutega on levinud äritava. Kuna väliseksperdid väitsid selgelt, et uuringu kvantitatiivsetel tulemustel on viitav iseloom ning neid tuleks käsitada ettevaatlikkusega, siis keskendutakse komisjoni dokumendi järgmises osas juhtumiuuringus osalenud äriühingutelt saadud kvalitatiivsele tagasisidele. 3.3.2. Mõju halduskoormusele ja nõuete täitmisega seotud kuludele Uuringust selgub, et juhtumiuuringus osalenud 23 äriühingult saadud kvalitatiivses tagasisides juhitakse tähelepanu mõningatele probleemidele seoses mõjuga, mida avaldab direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 lõike 1 rakendamine. Olgugi, et koondaruannete igakuist esitamist ja andmete igakuist võrdlemist peetakse halduskoormuse lisandumiseks, motiveerib see samas äriühinguid sagedamini sisekontrolle tegema. Sellel on positiivne mõju äriühingu andmekvaliteedile. Tulevikus ootab suurem osa äriühinguid seetõttu positiivse tasakaalu tekkimist halduskulude ning kvaliteetsematest ja usaldusväärsematest andmetest tulenevate eeliste vahel. Automatiseerimise tasemel on suur mõju sellele, kuidas tunnetatakse uuenduste keerukust ja halduskulusid. Automatiseeritud siseprotsesside kasutuselevõtuga kaasneb äriühingutele oluline ühekordne väljaminek, sest nad peavad oma süsteeme muutma/ajakohastama ja tegema sisemisi ümberkorraldusi. Samas peavad äriühingud seda positiivseks, sest ajapikku toob see endaga kaasa jooksvate kulude vähenemise. Ühtsuse puudumine ELis seoses aruannete esitamise perioodide, formaadi ja üksikasjalikkuse tasemega on eriti koormav äriühingutele, kellel on mitmeid tegutsemiskohti või registreeritud asukohti kõikjal ELis. Uuringus osalejad soovitavad koos tähtaegade ühtlustamisega ühtlustada ka aruannete esitamise korda ehk liikuda aruannete elektroonilise esitamise suunas ning eelkõige võtta kasutusele lihtne, kasutajasõbralik liides, mis muudaks igakuise aruannete esitamise võimalikult lihtsaks. Ühendusesiseselt nii kaupu kui ka teenuseid tarnivatel või ainult ühendusesiseseid teenuseid pakkuvatel äriühingutel on koondaruande koostamiseks keeruline terviklikku teavet kokku saada. Just teenuste lisamisega kaasneb probleem, et nõutakse üksikasjalikumat teavet kui enne 1. jaanuari 2010. Juhtumiuuringus osalenud äriühingud tunnistavad, et suhtlemine maksuasutustega on sagenenud. Seoses sellega, et sagedamini esitatavatesse koondaruannetesse tuleb lisada enam tarneid (ühendusesisene teenuste osutamine) ja ka parandusi tehakse sagedamini, on maksuasutustel rohkem küsimusi, mis nõuavad äriühingutelt rohkem järeltoiminguid kui enne uue õigusakti rakendamist. Juhtumiuuringus osalenud äriühingute arvamusi kokku võttes kujunes välja kolm peamist suhtumist: – mõned ettevõtted tajuvad, et nõuete muutmine avaldab nende tegevusele neutraalset mõju, välja arvatud ühekordsed kulutused, mis on seotud nende süsteemide ajakohastamise/muutmisega, mida loetakse märkimisväärseks kuluks; – teised äriühingud tunnistavad, et eelistavad kindlasti olukorda, mis valitses enne direktiivi 2006/112/EÜ artikli 263 lõike 1 rakendamist, tõdedes, et sellega on kaasnenud märkimisväärselt suured lisakulud, kuigi nad ei olnud võimelised täpsustama, kas need kulud tekkisid peamiselt seoses asjaoluga, et nüüdsest tuleb koondaruandesse lisada ka teenused, või sellest, et aruannete esitamise tähtaega lühendati ühele kuule; – mitmed äriühingud näevad uue olukorraga tulevikus kaasnevaid eeliseid, tuues muu hulgas esile andmekvaliteedi paranemist ja maksupettuste vähenemist. 3.3.3. Ühtsema olukorra potentsiaalne mõju juhul, kui liikmesriigid kohaldaksid ilma erandite ja künnisteta ühesuguseid tähtaegu Kvalitatiivsest vaatenurgast on ühtlustatud olukorra potentsiaalne mõju tõenäoliselt positiivne. Loomulikult märkisid äriühingud, et olukorra ühtlustamine kõigis liikmesriikides vähendab nende arvates kulusid. Ühtlasi soovitavad nad tähtaegade ühtlustamisega koos ühtlustada ka aruannete esitamise korda ehk minna kõikides liikmesriikides üle kohustuslikule aruannete elektroonilisele esitamisele ja, mis peamine, võtta kasutusele lihtne, kasutajasõbralik liides, mis muudaks igakuise aruannete esitamise võimalikult lihtsaks. 3.3.4. Järeldus Uuringus jõuti järeldusele, et tarvis on täiendavat analüüsi, et võrrelda uuest käibemaksualasest õigusaktist äriühingutele tekkivaid ühekordseid lisakulusid ja jooksvaid kulusid uue õigusakti eesmärgi ja sellest saadava kasuga, milleks on käibemaksutulu puudujäägi vähendamine pettuste kiirema avastamise ja käibemaksualaste karussellpettuste ohu vähendamise kaudu. Ettevõtted saaksid kasu ka tahtmatult käibemaksupettuses osalemise ja selle eest vastutusele võtmise ohu vähenemisest. Ühtlasi võib see aidata kaasa käibemaksupettuste ja ebaõiglase konkurentsi vähendamisele. Täiendavalt võiks uurida, kuidas oleks võimalik vähendada jooksvaid kulusid näiteks aruannete esitamise korra ühtlustamise teel, võttes kõigis liikmesriikides kasutusele ühtse, kasutajasõbraliku liidese ja/või aktsepteerides kõigis liikmesriikides ühesuguses formaadis XML-failide üleslaadimist. 4. Lõppmärkused Üldiselt leidsid liikmesriigid, et veel on liiga vara anda lõplikku hinnangut koondaruannete esitamiseks ettenähtud tähtaegade lühendamise mõju kohta. Komisjon tunnistab, et liikmesriigid vajavad rohkem aega, et oma riskianalüüsisüsteeme kohandada ja kõnealusest õigusakti muudatusest täies ulatuses kasu saada. Siiski on juba praegu selge, et enamik liikmesriike on arvamusel, et koondaruannetes sisalduva teabe kiirem kättesaadavus parandab oluliselt nende suutlikkust avastada kiiresti pettusega seotud tehingud. Lisaks kiirele teabevahetusele Eurofisc võrgustiku kaudu aitavad kõnealused uued sätted liikmesriikidel petturitele varasemast kiiremini jälile jõuda. Teisest küljest nähakse valikuvõimaluses, mis lubab liikmesriikidel kasutada erinevaid aruandeperioode, takistust, mis ei võimalda riskihindamise ja pettuste ennetamise meetmel täies ulatuses mõjule pääseda. Ettevõtete seisukohalt on selge, et koondaruannete esitamise tähtaegade lühendamisega kaasnevad täiendavad käitlemiskulud, sest esitamisele kuuluvate aruannete arv suureneb märgatavalt. Lisaks on sagenenud kontaktid maksuasutustega, sest andmeid tuleb sagedamini parandada ja kontrollida. Samas peaks asjaolu, et nüüd tuleb teavet esitada regulaarselt igal kuul, andmete usaldusväärsust suurendama. Üldise järeldusena leiab komisjon, et käesolevas aruandes ei tooda esile piisavalt asjaolusid, mis õigustaksid praegu ettepaneku esitamist kehtivate sätete muutmiseks. Kui tulevikus peaks siiski selguma uusi asjaolusid, võib komisjon kaaluda kõnealuste sätete muutmist. Lisa Tabel 1: Valikuvõimaluste kohaldamine 1. Igakuisest koondaruannete esitamise nõudest ei tehta mingeid erandeid || 2. Igakuisest koondaruannete esitamise nõudest tehakse erandeid 2a. Erandi järgimine vabatahtlik || 2b. Erandi järgimine kohustuslik Enne(1) ja pärast 1. jaanuari 2010 || Alates 1. jaanuarist 2010 || Enne(1) ja pärast 1. jaanuari 2010 || Alates 1. jaanuarist 2010 || Enne(1) ja pärast 1. jaanuari 2010 || Alates jaanuarist 2010 Bulgaaria Prantsusmaa || Küpros Eesti Soome Kreeka Läti Leedu Rumeenia Sloveenia || Austria Iirimaa Itaalia || Belgia Taani Saksamaa Luksemburg Malta Poola Rootsi Madalmaad Ühendkuningriik || Portugal || Tšehhi Vabariik Ungari Slovakkia Hispaania (1) Ainult kaupade puhul Tabel 2: Eraldi ja ühendatud koondaruanded 1. Eraldi ja ühendatud koondaruanded || 2. Kombineeritud koondaruanded 2a. Esitamise perioodilisus kattub || 2b. Esitamise perioodilisus ei kattu Prantsusmaa Luksemburg || Austria Itaalia Belgia Läti Bulgaaria Leedu Küpros Malta Tšehhi Vabariik Poola Taani Portugal Eesti Rumeenia Soome Slovakkia Kreeka Sloveenia Ungari Hispaania Rootsi || Saksamaa Iirimaa Madalmaad Ühendkuningriik Tabel 3: Koondaruannete esitamine paberkandjal ja/või elektrooniliselt Aruannete elektrooniline esitamine 1. Kohustuslik || 2. Kohustuslik, kuid kohaldatakse erandeid || 3. Vabatahtlik 1a. Enne ja pärast 1. jaanuari 2010 || 1b. Alates 1. jaanuarist 2010 || 2a. Enne ja pärast 1. jaanuari 2010 || 2b. Alates 1. jaanuarist 2010 Bulgaaria Portugal Sloveenia Hispaania || Küpros(1) Tšehhi Vabariik Taani(1) Ungari Itaalia Läti(2) Malta Slovakkia || Austria Belgia Prantsusmaa Saksamaa Kreeka Iirimaa Madalmaad || Soome Luksemburg Rumeenia || Estonia Leedu Poola Rootsi Ühendkuningriik (1) Parandused võib esitada paberkandjal; (2) 1. jaanuaril 2011 ja pärast seda. [1] PricewaterhouseCoopers: eksperdiuuring tähtaegade lühendamisest ja koondaruannete esitamiseks antud valikuvõimalustest tulenevate probleemide kohta – direktiivi 2006/112/EÜ (muudetud direktiiviga 2008/117/EÜ) artikli 263 lõike 1 kohaldamine. [2] Lühiülevaade on saadud PricewaterhouseCoopersi uuringust.