Samaväärsus finantsteenuste valdkonnas

1.Sissejuhatus

EL on pidevalt püüelnud eesmärgi poole tugevdada oma finantsteenuste siseturgu, kehtestades liikmesriikidele ühtsed eeskirjad ja ühise järelevalvestruktuuri. Viimastel aastatel on EL saavutanud selles valdkonnas käegakatsutavat edu, luues pangandusliidu ja pannes aluse kapitaliturgude liidule.

Lähtudes finantsturgude üleilmsest laadist võtab EL arvesse seda, kuivõrd liidusisene finantsteenuste raamistik hõlmab piiriülest tegevust ja on avatud kolmandates riikides esinevate riskidele ning seda, milline on selle raamistiku vastasmõju muude õiguskordadega. Samal ajal jälgib EL väliseid regulatiivseid ja järelevalvealaseid muutuseid (st kahepoolse koostöö / vastastikuse usalduse paranemist või halvenemist), mis võivad mõjutada ELis tegutsevate turuosaliste laiemat regulatiivset keskkonda, ning vajaduse korral reageerib neile dünaamiliselt. Seejuures on ELi eesmärk säilitada vastupanuvõimeline ja tõhus usaldatavusraamistik, milles käsitletakse piiriülese tegevusega seotud riske, niivõrd kui need mõjutavad ELi finantsstabiilsust, turu usaldusväärsust, investorite kaitset ja võrdseid võimalusi siseturul. See tähendab, et eesmärk on vähemalt vältida vastuolulisi nõudeid ja vähendada õigusliku arbitraaži võimalusi.

EL ei ole ainus reguleerimispiirkond, mis selle probleemiga kokku puutub. Nii ELi finantsteenuste valdkonna õiguses kui ka kolmandate riikide finantsvaldkonna õigusraamistikes tuginetakse rahvusvahelistele standarditele, mis on G20 poliitilise juhtimise all ühiselt välja töötatud sellistes rahvusvahelistes organites nagu finantsstabiilsuse nõukogu, Baseli pangajärelevalve komitee, Rahvusvaheline Kindlustusjärelevalve Assotsiatsioon ja Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsioon. Rahvusvahelised standardid aitavad kõikidel jurisdiktsioonidel tagada, et sarnaseid riske saab käsitleda sarnasel viisil ning et välditakse võimalikult leebete nõuete kehtestamist, mis võib tihti põhjustada rahalist ebastabiilsust ja edasilevimise ohtu üleilmsetel turgudel. G20 üldraamistik tugineb ka kahepoolsete koostöölepingute võrgustikule nii regulatiivsel kui ka järelevalvetasandil. Koostöö aitab saavutada jurisdiktsioonide vahel vastastikust mõistmist ja usaldust, mis on piirüleste riskidega toimetuleku eeltingimus. EL on kindlalt pühendunud sellele, et saavutada üleilmsete õigusnormide lähenemine, võttes lähtepunktiks rahvusvahelised standardid. Samal ajal on selliste üleilmsete raamistike üldeesmärk standardite kehtestamine ja need ei ole alati sobilikud teatavas kahepoolses kontekstis kerkivate konkreetsete küsimuste lahendamiseks.

Jurisdiktsioonid üle maailma kasutavad mitmesuguste piiriülesest tegevusest tulenevate riskide ja probleemide sisemiseks lahendamiseks erinevaid meetodeid. Sellised meetodid ulatuvad piiriülestes olukordades riigisisese korra kohaldamisest kolmandate riikide õigusnormide ja järelevalvetulemuste usaldamiseni ning teatava piiriülese tegevuse suhtes täieliku vabastuse kehtestamiseni.

ELi peamine samaväärsuseks nimetatav lähenemisviis hõlmab positiivse hinnangu andmist kolmanda riigi raamistikule, mille tulemusel on võimalik tugineda kolmanda riigi õigusnormidele ja kolmanda riigi järelevalveasutuse tööle. Praktikas võib EL otsustada, et kolmanda riigi õigus- või järelevalvekord on samaväärne ELi vastava korraga, ning see võimaldab ELi ametiasutustel tugineda sellele, et järelevalve all olevad üksused vastavad sellise kolmanda riigi samaväärsetele õigusnormidele. Nimetatud lähenemisviis hõlmab komisjoni otsustamisprotsessi, millele eelneb ELi õiguses kehtestatud kriteeriumidele vastav hindamine. Samuti hõlmab see algusest peale dialoogi hinnatavate kolmandate riikide ametiasutustega. Selle lähenemisviisiga ühendatakse ELi ühtsete eeskirjade ning ELi ametiasutuste poolse järelevalve ja nõuete täitmise tagamise tõhusus finantsteenuste ja -turgude valdkonnas piiriüleseks tegevuseks piisavate võimaluste pakkumisega. Tõepoolest saab samaväärsust kinnitavate otsustega toetada piiriülest äritegevust.

Praegu hõlmab ELi finantsteenuste valdkonna õigus ligikaudu 40 sätet, mis võimaldavad komisjonil samaväärsust kinnitavaid otsuseid vastu võtta. Nende põhjal on komisjon seni võtnud enam kui 30 riigi kohta vastu üle 280 samaväärsust kinnitava otsuse finantssektori eri valdkondades.

ELi samaväärsuse korda on täiustatud mitme õigusaktiga, milles ELi seadusandjad on hiljuti kokku leppinud ning mis käsitlevad ELi järelevalveasutusi, Euroopa turu infrastruktuure ja investeerimisühingute usaldatavusnõudeid. Kõnealustes täiustustes on rõhutatud, et samaväärsust kinnitavad otsused ja järgnevad järelevalvealased otsused peavad olema riskitundlikud ja võimalikult täpselt kajastama hinnatava kolmanda riigi õigus- ja järelevalvekorda ning neis tuleb võtta arvesse kolmanda riigi tegevuse mõju ELi turgudele. Ühtlasi on nende täiustustega selgelt ette kirjutatud, et kolmas riik peab pidevalt tagama samaväärsust kinnitava otsuse aluseks olevate kriteeriumide ja tingimuste täitmise.

Olukorras, kus neid uusi täiustusi hakatakse lisama ELi ühtsetesse eeskirjadesse, ning võttes arvesse rahvusvahelise poliitika arengut, on õige aeg teha kokkuvõte ELi üldisest lähenemisviisist samaväärsusele ning tutvustada teatavaid probleeme, mis selle poliitika valdkonnas praegu esinevad. 2017. aasta veebruaris avaldati komisjoni talituste töödokument, milles esitati esimene põhjalik hinnang samaväärsuse kohta finantsteenuste valdkonnas. Selle tehnilise töö põhjal on käesolevas teatises sätestatud komisjoni praegused samaväärsuspoliitika prioriteedid, lühidalt kirjeldatud hiljutisi õigusaktide täiendusi ning täpsustatud hindamis- ja otsustamisprotsesside peamisi aspekte. Lisaks on teatises tutvustatud hiljutist ja käimasolevat tööd samaväärsuse hindamise ja jälgimise valdkonnas.

2. Samaväärsuse eesmärk

EL on võtnud endale kindla ülesande edendada avatud, õiglasi ja tõhusaid finantsturge, mis toimivad rangetes usaldatavus- ja tegevusraamistikes. Samaväärsus on üks peamistest vahenditest, mida EL saab siseturu välismõõtme puhul selle eesmärgi täitmiseks kasutada. See on tingitud asjaolust, et samaväärsusega soodustatakse ELi raamistiku ja kolmandate riikide vastavate õigusnormide asjaomaste osade sidusust ja vastastikust täiendavust. Seetõttu on ELi samaväärsuspoliitikal kolm eesmärki:

·sellega ühendatakse ühelt poolt vajadus tagada ELis finantsstabiilsus ja investorite kaitse ning teiselt poolt eelised, mis kaasnevad sellega, et ELi finantsturg on avatud ja üleilmselt integreeritud;

·see on määrava tähtsusega, et edendada rahvusvaheliste standardite põhjal õigusnormide lähendamist;

·see aitab oluliselt kaasa asjaomaste kolmandate riikide partneritega järelevalvealase koostöö loomisele või parandamisele.

See üldine poliitiline väljavaade peab vastama ka turuosaliste huvidele, kes ilmselgelt keskenduvad samaväärsust kinnitavate otsuste vahetumatele eelistele, st ELi ametiasutuste võimalusele tugineda sellele, et järelevalve all olevad üksused vastavad kolmanda riigi samaväärsetele õigusnormidele, näiteks:

·vähendades kattuvusi nii ELi kui ka kolmandate riikide turuosaliste suhtes kehtivate nõuetele vastavuse tingimustes (või need isegi kõrvaldades);

·tagades, et kolmandate riikide äriühingute teatavad teenused, tooted ja tegevused on ELis regulatiivsetel eesmärkidel vastuvõetavad, ning hõlbustades seega nende kättesaadavust ELi turul;