KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE EUROOPA LIIDU EELARVE KAITSMINE KUNI 2012. AASTA LÕPUNI /* COM/2013/0682 final */





Sisukord 1... EESMÄRK, KOHALDAMISALA JA JÄRELDUS. 3 2... ELi EELARVE KAITSMIST KÄSITLEVAD ÕIGUSNORMID. 4 3... ELi EELARVE TÄITMISE JA KONTROLLIMISE MEETODID. 6 3.1. Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega. 6 3.2. Muud eelarve täitmise viisid. 7 4... 2012. AASTAL RAKENDATUD FinanTSKORREKTSIOONID JA TAGASINÕUDMISED 9 5... 2012. AASTA LÕPUKS RAKENDATUD KUMULATIIVSED FINANTSKORREKTSIOONID JA TAGASINÕUDMISED. 10 6... FINANTSKORREKTSIOONIDE JA TAGASINÕUDMISTE MÕJU eli eelarvele ja liikmesriikide eelarvetele. 12 6.1. Mõju ELi eelarvele. 12 6.2. Mõju liikmesriikide eelarvetele. 13 6.3. Finantskorrektsioonide täiendavad tagajärjed. 20 7... FINANTSKORREKTSIOONIDE JA TAGASINÕUDMISTE ROLL, KUI VEAMÄÄRAD ON püsivalt KÕRGED. 23 8... LIIKMESRIIKIDE ALGATUSEL VÕETUD PARANDUSMEETMED ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKA RAAMES. 24 9... MUUD TAGASINÕUDMISED. 26 9.1. Eelmaksete tagasinõudmine. 26 9.2. Omavahenditest saadava tuluga seotud tagasinõudmised. 26 1. EESMÄRK, KOHALDAMISALA JA JÄRELDUS Euroopa Liidu eelarve kaitsmist käsitleva teatise esitamist taotles Euroopa Parlament 2011. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse raames[1] ning sellepärast on käesolev teatis adresseeritud nimetatud institutsioonile ning samuti nõukogule ja Euroopa Kontrollikojale. Teatist tuleks lugeda koostoimes ELi 2012. aasta raamatupidamise aastaaruande märkuses 6 avaldatud näitajatega. Käesoleva teatise eesmärk on: (1) anda ülevaade mehhanismidest, mis on ette nähtud õigusaktidega, milles määratletakse ELi asutuste ja liikmesriikide tuvastatud haldusvigade, eeskirjade eiramiste ja pettusekahtluste[2] kindlakstegemise ja nendega tegelemise protsess; ning (2) esitada 2012. aasta kohta ja kumulatiivselt asjaomaste kogusummade[3] parimad prognoosid, et näitlikustada tegelike andmete põhjal järgmist: a. kuidas on ELi eelarve kaitstud kulutuste eest, mis on tehtud õigust rikkudes, ning b. kuidas on liikmesriigid sellesse kaasatud ja millist mõju see neile avaldab. Peale selle esitatakse ka teavet summade kohta, mis on tagasi nõutud seoses ettemaksetega (eelmaksed), mis on välja makstud, kuid mida abisaaja ei ole kasutanud. Lisaks antakse teavet teatatud täiendavate korrektsioonide kohta, mida liikmesriigid on teinud ühtekuuluvuspoliitika raames pärast enda läbi viidud kontrolle ja auditeid seoses programmitöö perioodiga 2007–2013. Üksikasjalikumat teavet ennetavate ja parandusmeetmete etappide ja vormide, samuti ELi eelarvele ja/või liikmesriikide eelarvetele avalduva finantsmõju kohta erinevate poliitikavaldkondade ja eelarve täitmise viiside raames antakse käesolevale teatisele lisatud komisjoni talituste töödokumendis. Finantskorrektsioonide ja tagasinõudmiste tähtsus ilmneb eelkõige siis, kui vaadelda mitmeaastaseid jääkvigade määrasid. Selle põhjuseks on, et nimetatud määrade puhul võetakse arvesse nii tuvastatud veamäärasid kui ka finantskorrektsioone ja tagasinõudmisi programmide ja projektide kogu elutsükli jooksul. Sellepärast näitavad need põhjendamatute kulutuste tegelikku mõju ning on peamisteks näitajateks selle hindamisel, kuidas järelevalve- ja kontrollisüsteemide abil hallatakse ELi eelarvest rahastatavate tegevuste seaduslikkuse ja korrektsusega seotud riske. Käesolevas teatises esitatud andmed näitavad, et komisjoni võetud mitmeaastaste ennetavate ja parandusmeetmete tulemusena on ELi eelarve asjakohaselt kaitstud kulutuste eest, mis on tehtud kohaldatavat õigust rikkudes. 2. ELi EELARVE KAITSMIST KÄSITLEVAD ÕIGUSNORMID Komisjoni ja liikmesriikide kohustus juhtida asjakohaselt riske, mis on seotud ELi eelarvest rahastatavate tegevuste seaduslikkuse ja korrektsusega, on ette nähtud Euroopa Liidu toimimise lepinguga (edaspidi „ELi toimimise leping”[4], [5]), kus on sätestatud järgmine: Artikkel 317 Komisjon täidab eelarvet koostöös liikmesriikidega omal vastutusel ja määratud assigneeringute piires kooskõlas artikli 322 alusel kehtestatud määruste sätetega ning võttes arvesse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid. Liikmesriigid teevad komisjoniga koostööd, et tagada nende assigneeringute kasutamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt. Määruses sätestatakse liikmesriikide kontrolli- ja auditeerimiskohustused eelarve täitmisel ning sellest tulenev vastutus. Selles sätestatakse samuti iga institutsiooni vastutus ja üksikasjalikud eeskirjad enda kulutuste tegemisel. … Finantsmääruse,[6] selle kohaldamise eeskirjade[7] ja erinevate valdkondlike eeskirjade kohaselt kaitseb komisjon ELi eelarvet, s.t ELi kulusid alusetute või põhjendamatute kulutuste eest kahe peamise meetodi abil: (1) ennetavad meetmed ning (2) parandusmeetmed (eelkõige liikmesriikide suhtes kohaldatud finantskorrektsioonid ja väiksemal määral ELi maksete saajatelt tagasi nõutud summad). Rõhutatakse, et finantskorrektsioonide esmane eesmärk on tagada, et ELi rahalisi vahendeid kasutatakse nõuetekohaselt ja ette nähtud eesmärkidel. Sellepärast tuleb näiteks ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas kehtivate õigusnormide kohaselt alati jätta katmata tuvastatud põhjendamatud kulutused, asendades need sageli korrektsete kuludega liikmesriigi tasandil. Tagasinõudmiste (ja ühise põllumajanduspoliitikaga (ÜPP) seotud finantskorrektsioonide) tulemusena tagastatakse siiski ELi eelarvesse eelnevalt väljamakstud põhjendamatud summad. Vastavalt finantsmääruse artiklile 32, milles käsitletakse eelarve täitmise sisekontrolli, peavad komisjon ja liikmesriigid (kui eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega) (vt punkti 3.1) austama järgmisi põhimõtteid: Artikkel 32 – Eelarve täitmise sisekontroll 1. Eelarvet täidetakse iga täitmise viisi puhul asjakohast tulemuslikku ja tõhusat sisekontrolli rakendades ning vastavalt asjakohastele valdkondlikele eeskirjadele. 2. Eelarve täitmisel tähendab sisekontroll kõigil juhtimistasanditel rakendatavat protsessi ning see on loodud piisava kindluse tagamiseks järgnevate eesmärkide saavutamisel: a) tegevuse tulemuslikkus, tõhusus ja säästlikkus; b) aruandluse usaldusväärsus; c) varade ja teabe säilimine; d) pettuste ja eeskirjade eiramiste ennetamine, tuvastamine ja kõrvaldamine ning pettuste ja eeskirjade eiramiste kõrvaldamise suhtes võetavad järelmeetmed; e) raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega seotud riskide piisav juhtimine, võttes arvesse programmide mitmeaastast iseloomu ja asjaomaste maksete laadi. … Sama määruse artiklis 80 on lisaks sätestatud järgmine: Artikkel 80 – Sissenõudmise eeskirjad … 3. Kontrollide ja auditite tegemine ning põhjendamatult kulutatud summade sissenõudmine, nagu on sätestatud valdkondlikes eeskirjades, on esmalt liikmesriikide ülesanne. Kui liikmesriigid eeskirjade eiramised ise avastavad ja kõrvaldavad, ei kohalda komisjon nende suhtes seoses kõnealuste eeskirjade eiramistega finantskorrektsioone. 4. Komisjon kohaldab liikmesriikide suhtes finantskorrektsioone, et arvata liidu rahastatavatest kuludest välja sellised maksed, mis on tehtud kohaldatavat õigust rikkudes. Komisjon võtab finantskorrektsioonide puhul aluseks kindlakstehtud põhjendamatult kulutatud summade suuruse ja nende rahalise mõju eelarvele. Kui neid summasid ei ole võimalik täpselt kindlaks teha, võib komisjon kohaldada ekstrapoleeritud või kindlamääralisi korrektsioone vastavalt valdkondlikele eeskirjadele. Komisjon võtab finantskorrektsiooni summa üle otsustades arvesse kohaldatava õiguse rikkumise olemust ja raskusastet ning rahalist mõju eelarvele, sealhulgas juhtimis- ja kontrollisüsteemide puuduste korral. Finantskorrektsioonide kindlaksmääramise kriteeriumid ja kohaldatava menetluse võib sätestada valdkondlikes eeskirjades. 5. Ekstrapoleeritud või kindlamääraliste korrektsioonide kohaldamise metoodika kehtestatakse kooskõlas valdkondlike eeskirjadega, et võimaldada komisjonil kaitsta liidu finantshuve. Samuti on oluline rõhutada, et suure osa ELi kulutuste puhul, näiteks ühtekuuluvuspoliitika ja teadusuuringute kulutuste puhul on asjaomased programmid mitmeaastast laadi ning – nagu on rõhutatud finantsmääruse artikli 32 punktis e – seda tuleb arvesse võtta ennetavate ja parandusmeetmete kavandamisel ja rakendamisel, samuti nimetatud meetmete tulemuste hindamisel. ELi eelarvest rahastatava projekti/programmi elutsüklit võib kirjeldada järgmiselt: Finantskorrektsioone ja tagasinõudmisi võib teha mis tahes etapis pärast seda, kui kulutus ja/või makse on tehtud. Sellest olenemata kaldutakse enamikku korrektsioone tegema pigem projekti/programmi lõpetamisel, mis võib toimuda aastaid pärast esimese kulutuse ja/või esimese makse tegemist. 3. ELi EELARVE TÄITMISE JA KONTROLLIMISE MEETODID Ennetavate meetmete võtmine ja vastutus sõltuvad ELi eelarve täitmise meetodist[8]. Samuti mõjutab kasutatav meetod seda, kuidas ja millal parandusmeetmeid rakendatakse. Peale selle, asjakohaste menetluste ja kontrollide sisseseadmisel peab komisjon järgima finantsmääruse artikli 32 lõike 4 punkti g, mille kohaselt tuleb arvesse võtta tõhusust ning eelkõige parandada kontrolli kulude ja kasu suhet. Kokkuvõtteks võib öelda, et ELi 2012. aasta eelarve täitmisel kasutati järgmisi meetodeid:[9] 3.1. Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega Eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega (s.t põllumajanduspoliitika ja ühtekuuluvuspoliitika kulutused), mis hõlmab umbes 80 % ELi iga-aastasest eelarvest, tugineb komisjon ELi programmide rakendamisel liikmesriikidele, s.t ELi toetus makstakse pärast maksetaotluse saamist riiklikele sertifitseerimis- ja korraldusasutustele või makseasutustele, kes seejärel vastutavad maksete tegemise eest lõplikele abisaajatele. Selle tulemusena vastutavad abisaajate toimepandavate eeskirjade eiramiste ja pettuste ennetamise, tuvastamise ja kõrvaldamise eest eelkõige liikmesriigid, samas kui Euroopa Komisjon tagab üldise järelevalve (s.t kontrollides liikmesriikide kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide tõhusat toimimist ning kohaldades vajaduse korral finantskorrektsioone) – vt finantsmääruse artikkel 59, mis on esitatud allpool:[10] Artikkel 59 – Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega 1. Kui komisjon täidab eelarvet koostöös liikmesriikidega, delegeeritakse eelarve täitmisega seotud ülesanded liikmesriikidele. Liidu vahendite haldamisel järgivad komisjon ja liikmesriigid usaldusväärse finantsjuhtimise, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtet ning tagavad liidu tegevuse nähtavuse. Sel eesmärgil täidavad komisjon ja liikmesriigid oma vastavat kontrolli- ja auditeerimiskohustust ning võtavad endale sellest tuleneva käesolevas määruses sätestatud vastutuse. Valdkondlikes eeskirjades kehtestatakse täiendavad sätted. 2. Liikmesriigid võtavad eelarve täitmisega seotud ülesannete täitmisel kõik liidu finantshuvide kaitsmiseks vajalikud meetmed, sh seadusandlikud, regulatiivsed ja haldusmeetmed, eelkõige: a) tagavad, et eelarvest rahastatavad meetmed viiakse ellu korrektselt ja tulemuslikult ning kohaldatavate valdkondlike eeskirjade kohaselt, ning määravad sel eesmärgil lõike 3 kohaselt asutused, kes vastutavad liidu vahendite haldamise ja kontrolli eest, ning teostavad nende asutuste üle järelevalvet; b) väldivad, tuvastavad ja kõrvaldavad eeskirjade eiramisi ja pettusi. Liidu finantshuvide kaitsmiseks teostavad liikmesriigid, järgides proportsionaalsuse põhimõtet, käesolevat artiklit ja asjaomaseid valdkondlikke eeskirju, tehingute representatiivsete ja/või riskidel põhinevate valimite üle eel- ja järelkontrolle, sealhulgas vajaduse korral kohapealseid kontrolle. Nad nõuavad tagasi ka alusetult makstud summad ja algatavad sellekohase vajaduse korral kohtumenetlusi. … Eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega kasutatakse erinevaid ennetavaid meetmeid, nagu on üksikasjalikumalt selgitatud komisjoni talituste töödokumendis. Näiteks on liikmesriikidel õiguslik kohustus seada sisse haldus- ja kontrollisüsteemid. Teise näitena võib nimetada olukorda, kus ühtekuuluvuspoliitika kuludega ja tulevikus ÜPP kuludega seoses on haldus- ja kontrollisüsteemides esinevate tõsiste puuduste tõttu tekkinud või võivad nende puuduste tõttu tekkida üksikud või süsteemsed eeskirjade rikkumised. Sellisel juhul on komisjonil õigus maksed katkestada või peatada. Muud meetmed hõlmavad liikmesriikide toetamiseks antavaid juhiseid ja pakutavat koolitust. Parandusmeetmetega seoses tegeleb komisjon süsteemi kitsaskohtade, vigade ning eeskirjade rikkumiste ja pettuste käsitlemisega peaaegu eranditult ise, tuginedes nn finantskorrigeerimise menetlusele ja kasutades piiratud juhtudel tagasinõudmist. Nende komisjoni parandusmeetmete tulemused on kokkuvõtlikult esitatud allpool (vt ka punktid 4, 5 ja 6). Üksikasjalikumad andmed on toodud komisjoni talituste töödokumendis. Tuleb rõhutada, et komisjoni esmane vastutus ELi eelarve täitmisel on kaitsta liidu finantshuve või, teisisõnu, hoida ära põhjendamatute kulutuste tegemine ELi eelarvest. Eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega on sellel kaks olulist tagajärge: (1) kuigi komisjon kohaldab finantskorrektsioone (samuti rakendab maksete katkestamist ja peatamist), mis on seotud liikmesriikide süsteemides esinevate puudustega, on liikmesriigid kohustatud reageerima nendele meetmetele ja oma süsteeme täiustama; ning (2) riigieelarvete kaitsmine – eelkõige lõplikelt abisaajatelt summade tagasinõudmisega – on endiselt liikmesriikide ülesanne. Tuleb siiski rõhutada, et finantskorrektsioonid ei vabasta liikmesriike kohustusest nõuda abisaajatelt tagasi neile alusetult makstud summad, kui see on teostatav ja kulutõhus. Isegi juhul, kui liikmesriigid ei nõua lõplikult abisaajalt tagasi talle põhjendamatult makstud summasid, tagatakse ELi eelarve kaitse sellega, et komisjon või liikmesriigid arvavad põhjendamatud kulutused tegelikest kulutustest maha. Selle tulemusena ei rahastata ELi eelarvest enam kulutusi, mis on tehtud õigust rikkudes. 3.2. Muud eelarve täitmise viisid Euroopa Komisjon rakendab poliitikat ka muude eelarve täitmise viiside alusel, nagu on näidatud eespool. Nendes valdkondades, mis esindavad ligikaudu 20 % ELi iga-aastasest eelarvest, hõlmavad peamised ennetavad meetmed komisjoni sisekontrollisüsteemi, samuti abisaajatele antavat toetust ja pakutavaid suuniseid, personali koolitust ja abikõlblikkuse hindamist. Neid menetlusi selgitatakse üksikasjalikumalt komisjoni talituste töödokumendis. Parandusmeetmeid võetakse alusetult makstud summade tegeliku tagasinõudmise kaudu; selleks väljastatakse sissenõudekorraldus või tasaarveldatakse need summad abisaajale tehtava järgmise maksega – vt finantsmääruse artiklid 78 ja 80 ning komisjoni talituste töödokument. Artikkel 78 – Saadaolevate summade kindlaksmääramine 1. Saadaoleva summa kindlaksmääramine on toiming, millega vastutav eelarvevahendite käsutaja: a) kontrollib võla olemasolu; b) määrab kindlaks võla tegelikkusele vastavuse ja summa või kontrollib seda; c) kontrollib võla tasumisele kuulumise tingimusi. 2. … 3. Ebaõigesti makstud summad nõutakse tagasi. … Artikkel 80 – Sissenõudmise eeskirjad 1. Peaarvepidaja täidab sissenõudekorraldusi, mis käsitlevad vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt nõuetekohaselt kindlaksmääratud saadaolevaid summasid. Peaarvepidaja täidab hoolsuskohustust selle tagamisel, et liit saab oma tulu ja et liidu õigusi kaitstakse. Summade sissenõudmisel tasaarvestab peaarvepidaja liidu nõuded selliste võlgnike samaväärsete nõuetega, kellel on omakorda nõue liidu suhtes. Sellised nõuded peavad olema kindlad, kindlasummalised ja tasumisele kuuluvad. … 4. 2012. AASTAL RAKENDATUD FinanTSKORREKTSIOONID JA TAGASINÕUDMISED[11] Finantskorrektsioonid ja tagasinõudmised sõltuvad eelkõige eelmistel aastatel toimunud eeskirjade eiramise tasemest, s.t kui tuvastatud nõrkused/puudused suurenevad, on komisjon kohustatud tagama, et tehakse vastavad finantskorrektsioonid ja kohaldatakse tagasinõudmist. Võttes arvesse kontrolliraamistiku mitmeaastast laadi ning parandusmehhanismide ja -menetluste keerukust, on selleks siiski vaja aega. Punktides 6.2.3 ja 6.2.4 antakse ülevaade parandusmeetmete mõjust pikema aja jooksul: põllumajanduspoliitika puhul (EAGF) (1,5 % kõigist aastatel 1999–2012 tehtud maksetest, võttes arvesse kõiki raamatupidamisarvestuse kontrollimist ja heakskiitmist käsitlevaid otsuseid) ning ERFi ja ESFi puhul (4 % kõigist lõppetapis oleval programmiperioodil 2000–2006 tehtud maksetest). Vaadeldes vaid 2012. aastat ja eesmärgiga saada aimu 2012. aastal tehtud finantskorrektsioonide ja tagasinõudmiste ulatusest, tuleb siiski märkida, et kuigi need summad on peamiselt seotud eelnenud aastatel toimunud eeskirjade eiramistega, moodustavad need 3,2 % kõigist 2012. aasta eelarvest tehtud maksetest. Tabel 4. 2012. aastal rakendatud finantskorrektsioonid ja tagasinõudmised Miljonites eurodes || ELi 2012. aasta eelarvest tehtud maksed || Finantskor­rektsioonid || Tagasi­nõudmised || 2012. aasta kokku || % ELi eelarvest tehtud maksetest Põllumajanduspoliitika || || || || || EAGF[12] || 44 551 || 610 || 161 || 771 || 1,7 % Maaelu areng || 13 123 || 59 || 166 || 225 || 1,7 % Ühtekuuluvuspoliitika* || || || || || ERF || 27 457 || 2 416 || Puuduvad || 2 416 || 8,8 % Ühtekuuluvusfond || 9 626 || 207 || Puuduvad || 207 || 2,2 % ESF || 11 295 || 430 || Puuduvad || 430 || 3,8 % FIFG/EKF** || 481 || 1 || Puuduvad || 1 || 0,2 % EAGGFi arendusrahastu** || 138 || 17 || 3 || 20 || 14,5 % Muu || 106 || Puuduvad || 11 || 11 || 10,4 % Vahesumma || 106 777 || 3 741 || 341 || 4 081 || 3,8 % Sisepoliitika valdkonnad || 16 278 || 1 || 229 || 230 || 1,4 % Välispoliitika valdkonnad || 7 064 || Puuduvad || 99 || 99 || 1,4 % Haldamine || 8 564 || Puuduvad || 9 || 9 || 0,1 % Kokku || 138 683 || 3 742 || 678 || 4 419 || 3,2 % * Ühtekuuluvuspoliitika raames rakendatud finantskorrektsioonid hõlmavad ka komisjoni väljastatud sissenõudekorraldusi. ** FIFG/EKF ja EAGGFi arendusrahastu kuuluvad ühtekuuluvuspoliitika valdkonda ainult programmiperioodil 2000–2006 ja enne seda. 5. 2012. AASTA LÕPUKS RAKENDATUD KUMULATIIVSED FINANTSKORREKTSIOONID JA TAGASINÕUDMISED Kumulatiivsed näitajad annavad teavet komisjoni kasutatavate parandusmehhanismide tähtsuse ja tegeliku mõju kohta, võttes arvesse programmide ja projektide mitmeaastast laadi. Allpool esitatud joonisel on näidatud viimase nelja aasta jooksul rakendatud finantskorrektsioonide ja sissenõudmiste areng. Joonis 5. Aastatel 2009–2012 rakendatud finantskorrektsioonid ja tagasinõudmised Miljardites eurodes Keskmiselt moodustasid komisjoni poolt ajavahemikul 2009–2012 rakendatud finantskorrektsioonid ja tagasinõudmised aastas 2,6 miljardit eurot või 2 % ELi eelarvest tehtud maksete keskmisest summast 127,2 miljardit eurot (eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega: 2,3 miljardit eurot või 2,3 % maksete keskmisest summast (97,2 miljardit eurot)). 2012. aastat käsitlevad summad olid märkimisväärselt suuremad ühtekuuluvusvaldkonna korrektsioonide tõttu, mis tehti seoses ühe liikmesriigi – Hispaania – perioodi 2000–2006 programmide lõpetamisega, ja kehtivate programmide puhul tehtud finantskorrektsioonide kiirema rakendamise tõttu. Tabelis on esitatud 2012. aasta lõpuks rakendatud kumulatiivsed finantskorrektsioonid: Tabel 5.1. 2012. aasta lõpuks rakendatud kumulatiivsed finantskorrektsioonid || || Miljonites eurodes || Rakendatud 2012. aasta lõpuks || Kokku otsus­tatud 2012. aasta lõpuks || Rakendatud % Programmitöö periood || Kumu­latiivsed iga-aastased summad || Kokku 1994–1999 || 2000–2006 || 2007–2013 Põllumajandus-poliitika || - || 93 || 81 || 7 728 || 7 902 || 8 525 || 92,7 % EAGF || - || - || - || 7 728 || 7 728 || 8 286 || 93,3 % Maaelu areng || - || 93 || 81 || - || 174 || 239 || 72,8 % Ühtekuuluvus­poliitika || 2 535 || 6 359 || 779 || - || 9 673 || 10 787 || 89,7 % ERF || 1 764 || 4 626 || 154 || - || 6 544 || 7 305 || 89,6 % Ühtekuuluvusfond || 264 || 464 || 87 || - || 815 || 984 || 82,8 % ESF || 407 || 1 206 || 538 || - || 2 150 || 2 224 || 96,7 % FIFG/EKF || 100 || 5 || 0 || - || 105 || 201 || 52,2 % EAGGFi arendusrahastu || 0 || 58 || - || - || 58 || 72 || 80,6 % Muu || - || - || - || 2 || 2 || 2 || 100 % Kokku || 2 535 || 6 452 || 861 || 7 730 || 17 577 || 19 313 || 91,0 % Ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas kajastavad erinevad programmitöö perioodid selgelt ELi eelarvetsükli mitmeaastast laadi. Kuna programmitöö perioodi 2000–2006 lõpetamisprotsess on jõudmas lõpule, on finantskorrektsioonide summa märkimisväärselt suurem kui ajavahemikku 2007–2013 hõlmava perioodi puhul. Selle perioodi kohta tehtud finantskorrektsioonid suurenevad kindlasti järgmistel aastatel, kui nimetatud perioodi programmid hakkavad lõpule jõudma. Kumulatiivsed finantskorrektsioonid, mis on iga liikmesriigi suhtes rakendatud põllumajanduspoliitika valdkonnas (EAGF) seoses kõigi kuni 2012. aastani tehtud otsustega ning ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas programmitöö perioodi 2000–2006 kohta, on esitatud punktis 6.2. Allpool esitatud tabelis on näidatud iga-aastaste tagasinõutud summade jaotus perioodil 2009–2012. Tabel 5.2. Perioodil 2009–2012 rakendatud tagasinõudmised Miljonites eurodes || || Kokku 2012. aasta lõpuks || Veel tagasi nõudmata Tagasinõudmised || Aasta || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 Põllumajanduspoliitika || || || || || || EAGF || 148 || 172 || 178 || 161 || 659 || 50 Maaelu areng || 25 || 114 || 161 || 166 || 466 || 0 Ühtekuuluvuspoliitika || 102 || 25 || 48 || 14 || 189 || 9 Sisepoliitika valdkonnad || 100 || 162 || 268 || 229 || 759 || 50 Välispoliitika valdkonnad || 81 || 136 || 77 || 99 || 393 || 38 Haldamine || 9 || 5 || 2 || 9 || 25 || 4 Kokku || 464 || 614 || 734 || 678 || 2 491 || 151 6. FINANTSKORREKTSIOONIDE JA TAGASINÕUDMISTE MÕJU eli eelarvele ja liikmesriikide eelarvetele 6.1. Mõju ELi eelarvele Eelarve täitmise viisist ja poliitikavaldkonnast sõltub, kuidas erinevad parandusmehhanismid mõjutavad ELi eelarvet, kuid kõigil juhtudel tagatakse parandusmehhanismidega see, et ELi eelarvest rahastatakse ainult korrektseid ja abikõlblikke kulutusi. Mõnel juhul, eelkõige ÜPP raames, toob parandusmeede kaasa kohustuse tagastada ELi eelarvesse eelnevalt väljamakstud summad. Muude poliitikavaldkondade puhul ei ole paljude finantskorrektsioonide tulemuseks siiski summade ELi eelarvesse tagasi maksmine, sest kooskõlas õigusnormidega saab tagasinõutud summasid kasutada muude abikõlblike projektide rahastamiseks[13]. Tabel 6.1. Finantskorrektsioonide ja tagasinõudmiste mõju ELi eelarvele Poliitikavaldkond || 2012. aastal rakendatud korrektsiooni kogusumma (miljonit eurot) || Välja on jäetud kulutused, mis on tehtud õigust rikkudes (Jah/Ei) || Summade tagastamine ELi eelarvesse Põllumajandus­poliitika || || || EAGFi finantskorrektsioonid || 610 || Jah || Jah EAGFi tagasinõudmised || 161 || Jah || Jah Maaelu arenguga seotud finantskorrektsioonid || 59 || Jah || Jah Maaelu arenguga seotud tagasinõudmised || 166 || Jah || Ei* Ühtekuuluvus­poliitika || || || Maksete tühistamise teel rakendatud finantskorrektsioonid || 738 || Jah || Ei Tagasinõudmise teel rakendatud finantskorrektsioonid || 49 || Jah || Jah Summade vabastamise / tegelikest kuludest mahaarvamise teel rakendatud finantskorrektsioonid || 2 284 || Jah || Ei* Tagasinõudmised || 14 || Jah || Jah Muud poliitika-valdkonnad || || || Summade vabastamise / tegelikest kuludest mahaarvamise teel rakendatud finantskorrektsioonid || 1 || Jah || Ei* Tagasinõudmise teel rakendatud finantskorrektsioonid || 0 || Jah || Jah Tagasi­nõudmised || 337 || Jah || Jah KOKKU || 4 419 || || * Kehtiva õigusraamistiku kohaselt võivad finantskorrektsioonid tuua kaasa kulutuste/rahastamispaketi vähendamise üksnes järgmistel juhtudel: - kui liikmesriik ei suuda näidata piisavalt abikõlblikke kulutusi; - pärast programmi lõpetamist, kui kulutuste asendamine ei ole enam võimalik; - kui komisjoniga ollakse eriarvamusel. 6.2. Mõju liikmesriikide eelarvetele 6.2.1. Sissejuhatus Kui eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega, avaldavad kõik finantskorrektsioonid ja tagasinõudmised mõju riigieelarvetele, olenemata nende eelarvete täitmise viisist. Tuleb rõhutada, et isegi juhul, kui summasid ELi eelarvesse tagasi ei maksta, on finantskorrektsioonide mõju liikmesriigi tasandil alati negatiivne. Selleks et mitte jääda ilma ELi rahastamisest, peavad liikmesriigid asendama abikõlbmatu kulutuse abikõlbliku tegevusega. See tähendab, et kui liikmesriik ei nõua summasid üksikutelt abisaajatelt tagasi, peab ta katma oma ressurssidest (riigieelarvest) finantstagajärjed, mis tulenevad asjaolust, et EL ei kaasrahasta abikõlbmatuks tunnistatud kulutust. See ei ole alati võimalik näiteks juhul, kui tegemist on programmi tasandil tehtavate kindlamääraliste korrektsioonidega (mis on tingitud puudustest programmi haldava ametiasutuse töös), mis ei ole seotud konkreetsete eeskirjade rikkumistega projekti tasandil. Nimetatud kindlamääraliste korrektsioonidega on siiski tagatud ELi eelarve asjakohane kaitse. Allpool on esitatud nende finantskorrektsioonide mõju nii jooksva aasta (2012) kohta kui ka kumulatiivselt (liikmesriikide lõikes seoses põllumajanduspoliitika valdkonnaga (EAGF) ning programmitöö perioodil 2000–2006 seoses ERFi ja ESFiga). 6.2.2. Iga liikmesriigi suhtes 2012. aastal rakendatud finantskorrektsioonid Allpool esitatud tabelis on näidatud liikmesriikide suhtes rakendatud finantskorrektsioonide jaotus nende eri valdkondade lõikes, kus toimub eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega. Tabel 6.2.2. Iga liikmesriigi suhtes 2012. aastal rakendatud finantskorrektsioonid valdkondades, kus toimub eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega || || Miljonites eurodes Liikmesriik || ELi eelarvest saadud maksed || Finantskorrektsioonid EAGF || Maaelu areng || ERF || Ühte-kuulu­vusfond || ESF || Muu || 2012 kokku || % võrreldes ELi eelarvest saadud makse­tega || % võrreldes finants­korrektsioonide kogu­summaga Belgia || 1 114 || 0 || 3 || 0 || - || 11 || 0 || 14 || 1,3 % || 0,4 % Bulgaaria || 1 590 || 15 || 7 || 0 || 6 || 1 || - || 30 || 1,9 % || 0,8 % Tšehhi Vabariik || 4 433 || 0 || - || 116 || 8 || - || 0 || 125 || 2,8 % || 3,3 % Taani || 1 101 || 22 || - || 0 || - || - || - || 22 || 2,0 % || 0,6 % Saksamaa || 10 358 || (16) || 3 || 23 || - || 0 || 0 || 10 || 0,1 % || 0,3 % Eesti || 915 || 0 || 1 || 0 || 0 || 0 || - || 1 || 0,1 % || 0,0 % Iirimaa || 1 750 || (1) || 10 || - || - || - || - || 9 || 0,5 % || 0,2 % Kreeka || 6 022 || 85 || 5 || 0 || 13 || 159 || 0 || 262 || 4,4 % || 7,0% Hispaania || 12 967 || 47 || 2 || 1 952 || 81 || 84 || 7 || 2 172 || 16,8 % || 58,0 % Prantsusmaa || 10 868 || 64 || 1 || 20 || - || 37 || 2 || 123 || 1,1 % || 3,3 % Itaalia || 8 835 || 209 || 0 || 57 || - || 3 || 7 || 275 || 3,1 % || 7,3 % Küpros || 111 || 8 || 0 || - || - || - || 0 || 8 || 7,2 % || 0,2 % Läti || 1 128 || - || - || 1 || 1 || 9 || 0 || 12 || 1,1 % || 0,3 % Leedu || 1 644 || 3 || 4 || 3 || 1 || 0 || 0 || 10 || 0,6 % || 0,3 % Luksemburg || 52 || 0 || - || 0 || - || - || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Ungari || 3 973 || 6 || 0 || 0 || - || - || 0 || 6 || 0,2 % || 0,2 % Malta || 101 || 0 || - || - || - || - || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Madalmaad || 1 247 || 17 || 2 || 0 || - || - || 0 || 20 || 1,6 % || 0,5 % Austria || 1 513 || 1 || - || - || - || - || 0 || 1 || 0,1 % || 0,0 % Poola || 15 417 || 12 || 2 || 45 || 79 || 23 || 0 || 162 || 1,1 % || 4,3 % Portugal || 6 526 || 15 || 1 || 117 || 0 || - || 0 || 134 || 2,1 % || 3,6 % Rumeenia || 3 290 || 24 || 12 || 22 || - || 81 || - || 139 || 4,2 % || 3,7 % Sloveenia || 836 || 0 || 0 || - || - || - || 0 || 0 || 0,0 % || 0,0 % Slovakkia || 2 190 || 0 || - || 29 || 17 || 11 || - || 57 || 2,6 % || 1,5 % Soome || 1 107 || 1 || 0 || 0 || - || - || 0 || 1 || 0,1 % || 0,0 % Rootsi || 1 166 || 72 || 2 || 0 || - || 0 || - || 74 || 6,3 % || 2,0 % Ühendkuningriik || 5 384 || 27 || 4 || 4 || - || 12 || 2 || 50 || 0,9 % || 1,3 % Jaotamata || 1 140 || - || - || 24 || - || - || - || 24 || - || - KOKKU || 106 777 || 610 || 59 || 2 416 || 207 || 430 || 19 || 3 742 || 3,5 % || 100 % Allpool esitatud joonisel võetakse arvesse nii iga liikmesriigi absoluutset „panust” finantskorrektsioonide kogusummasse kui ka iga liikmesriigi suhtes kohaldatud finantskorrektsioonide osakaalu võrreldes ELi eelarvest saadud maksete suurusega. 2012. aastal jäi korrektsioonide üldine suhtarv 11 liikmesriigi puhul alla 1 % ja veel 11 liikmesriigi puhul vahemikku 1 %-st kuni keskmiselt 3,5 %-ni. Kokku moodustasid nende 22 liikmesriigi suhtes kohaldatud finantskorrektsioonid 29 % korrektsioonide kogusummast. Viies liikmesriigis oli korrektsioonide suhtarv keskmisest kõrgem, ulatudes kõigil juhtudel üle 4,2 % ja moodustades 71 % 2012. aastal rakendatud finantskorrektsioonide kogusummast. Teistest eristub selgelt Hispaania 16,8 %-ga. Sellise näitaja põhjuseks on konkreetsed ja keerulised korrektsioonid, mida kohaldati 2012. aastal seoses programmitöö perioodi 2000–2006 lõpetamisega. Joonis 6.2.2. Liikmesriikide suhtes kohaldatud finantskorrektsioonide osakaal võrreldes ELi eelarvest saadud maksetega 2012. aastal* * Mulli suurus on proportsionaalne ELi eelarvest saadud rahastamisega. Tähelepanu tuleb pöörata asjaolule, et need andmed on esitatud ainult 2012. aasta kohta. Üldine korrektsioonisumma ja selle jagunemine liikmesriikide vahel võivad aastate lõikes märkimisväärselt erineda. Sellepärast tuleb järelevalve- ja kontrollisüsteemide korrektsioonide tegemise võime sisulisel hindamisel tugineda mitmeaastasele perspektiivile (vt ka punkt 5). Sel põhjusel esitatakse allpool liikmesriikide lõikes teave kumulatiivsete finantskorrektsioonide kohta seoses põllumajanduspoliitika valdkonnaga (alates esimesest raamatupidamisarvestuse kontrollimist ja heakskiitmist käsitlevast otsusest 1999. aastal) ning seoses ERFi ja ESFi programmidega (periood 2000–2006), mis on lõpetamisjärgus. 6.2.3. Põllumajanduspoliitika valdkond (EAGF) – raamatupidamisarvestuse kontrollimist ja heakskiitmist käsitlevate otsuste kohased finantskorrektsioonid Põllumajanduspoliitika valdkonnas (EAGF) moodustab komisjoni poolt pärast 1999. aastal tehtud esimest raamatupidamisarvestuse kontrollimist ja heakskiitmist käsitlevat otsust kohaldatud finantskorrektsioonide summa 8 286 miljonit eurot. Kui komisjon on otsuse teinud, kohaldatakse korrektsiooni automaatselt. Tuleb märkida, et mõnel üksikul juhul lükati otsuse rakendamise kuupäeva edasi 18 kuud ja mõne otsuse kohaselt võimaldati tagasimaksmist kolme edasilükatud aastase osamaksena. Nii on see eelkõige nende liikmesriikide puhul, kes saavad finantsabi 7. juunil 2010. aastal allkirjastatud Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi raamlepingu alusel. Allpool toodud tabelis on esitatud finantskorrektsioonide summad, mille asjaomased liikmesriigid peavad ELi eelarvesse tagasi maksma. Aastate lõikes on finantskorrektsioonide kogusummad suhteliselt vähe muutunud ning aja jooksul on nende puhul olnud võimalik täheldada isegi positiivset arengutrendi nii absoluutarvude poolest kui ka suhte poolest kulutustesse. Tabel 6.2.3. Kumulatiivsed finantskorrektsioonid, mis on tehtud EAGFi raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise raames alates 1999. aastal tehtud esimesest otsusest kuni 2012. aasta lõpuni – jaotus liikmesriikide lõikes Miljonites eurodes Liikmesriik || ELi eelarvest saadud maksed || 2012. aasta lõpuks rakendatud kumulatiivsed finants­korrektsioonid || % võrreldes ELi eelarvest saadud maksetega || % võrreldes finants­korrektsioonide kogusummaga Belgia || 11 018 || 34 || 0,3 % || 0,4 % Bulgaaria || 1 441 || 37 || 2,6 % || 0,4 % Tšehhi Vabariik || 3 904 || 1 || 0,0 % || 0,0 % Taani || 15 414 || 173 || 1,1 % || 2,1 % Saksamaa || 76 997 || 178 || 0,2 % || 2,1 % Eesti || 428 || 0 || 0,0 % || 0,0 % Iirimaa || 18 225 || 42 || 0,2 % || 0,5 % Kreeka || 35 793 || 2 102 || 5,9 % || 25,4 % Hispaania || 79 733 || 1 366 || 1,7 % || 16,5 % Prantsusmaa || 124 663 || 1 115 || 0,9 % || 13,5 % Itaalia || 64 791 || 1 672 || 2,6 % || 20,2 % Küpros || 287 || 10 || 3,5 % || 0,1 % Läti || 601 || 0 || 0,0 % || 0,0 % Leedu || 1 732 || 7 || 0,4 % || 0,1 % Luksemburg || 399 || 5 || 1,3 % || 0,1 % Ungari || 6 007 || 31 || 0,5 % || 0,4 % Malta || 22 || 0 || 0,0 % || 0,0 % Madalmaad || 15 549 || 179 || 1,2 % || 2,2 % Austria || 9 731 || 9 || 0,1 % || 0,1 % Poola || 13 569 || 67 || 0,5 % || 0,8 % Portugal || 9 511 || 193 || 2,0 % || 2,3 % Rumeenia || 3 573 || 97 || 2,7 % || 1,2 % Sloveenia || 568 || 5 || 0,9 % || 0,1 % Slovakkia || 1 714 || 0 || 0,0 % || 0,0 % Soome || 7 376 || 21 || 0,3 % || 0,3 % Rootsi || 9 847 || 116 || 1,2 % || 1,4 % Ühendkuningriik || 51 953 || 826 || 1,6 % || 10,0 % KOKKU || 564 847 || 8 286 || 1,5 % || 100 % Järgmisel joonisel võetakse arvesse nii iga liikmesriigi absoluutset „panust” finantskorrektsioonide kogusummasse kui ka iga liikmesriigi suhtes kohaldatud finantskorrektsioonide osakaalu võrreldes ELi eelarvest saadud maksete suurusega. 15 liikmesriigi puhul jääb korrektsiooni üldine määr alla 1 % – nende 15 liikmesriigi suhtes kohaldatud korrektsioonid moodustavad 18 % korrektsioonide kogusummast. Veel nelja liikmesriigi puhul jäävad määrad vahemikku 1 %-st kuni keskmiselt 1,5 %‑ni ja nende liikmesriikide suhtes kohaldatud korrektsioonid moodustavad 6 % korrektsioonide kogusummast. Kaheksas liikmesriigis on korrektsiooni määr kõrgem kui keskmine määr 1,5 % ja nende liikmesriikide suhtes kohaldatud korrektsioonid moodustavad 76 % korrektsioonide kogusummast. Joonis 6.2.3. EAGFi raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise raames alates 1999. aastal tehtud esimesest otsusest kuni 2012. aasta lõpuni liikmesriikide suhtes kohaldatud kumulatiivsete finantskorrektsioonide osakaal võrreldes ELi eelarvest saadud maksetega* * Mulli suurus on proportsionaalne ELi eelarvest saadud rahastamisega. 6.2.4. Ühtekuuluvuspoliitika – programmitöö perioodi 2000–2006 lõpetamine Ühtekuuluvuspoliitika valdkonna programmitöö perioodi 2000–2006 lõpetamine on lõppetapis ja sellepärast saab parandusmeetmete üldiseid tulemusi ja kogukulutusi võrrelda ning on võimalik saada täielikum ülevaade korrigeerimismehhanismide mõju kohta, nagu on näidatud komisjoni talituste viimases aruandes[14]. Üksnes komisjoni järelevalvele tuginedes oli ERFi ja ESFi vahendite puhul finantskorrektsioonide kombineeritud määr 2012. aasta lõpus 4 % eraldistest (196,9 miljardit eurot). See moodustab peaaegu 8 miljardit eurot 2012. aasta lõpuks tehtud finantskorrektsioonidest. Lõpetamisprotsess on olnud väga tähtis, et tagada jääkriskide asjakohane arvessevõtmine mõlema rahastu puhul, sest finantskorrektsioonid, mida komisjon kohaldab programmide lõppetapis, moodustavad ligikaudu kolmandiku komisjoni kohaldatavate finantskorrektsioonide kogusummast. See hõlmab korrektsioone, mille kohaldamine ei ole 2012. aasta lõpuks lõpule viidud ja mis moodustavad 0,9 % eraldistest (1,7 miljardit eurot) ning millest on liikmesriikide riigiasutustele ametlikult teatatud programmitöö perioodi lõpetamist käsitlevate kirjadega, kuid mida liikmesriigid ei ole veel heaks kiitnud[15], [16]. Tabel 6.2.4. ERF ja ESF: programmitöö periood 2000–2006. Finantskorrektsioonid, mille kohta on otsus tehtud või mis on kinnitatud ja lõpule viimata 31. detsembri 2012. aasta seisuga – jaotus liikmesriikide lõikes Miljonites eurodes Liikmesriik || ERFi ja ESFi panus || Otsustatud/ kinnitatud finants­korrektsioonid || Lõpule viimata finants­korrektsioonid (programmitöö perioodi lõpetamist käsitlev kiri saadetud) || Perioodil 2000–2006 rakendatud finants­korrektsioonide kogusumma || Finantskor­rektsioonide osakaal võrreldes ERFi ja ESFi panusega || Määratud finantskor­rektsioonide osakaal võrreldes finantskor­rektsioonide kogusummaga Belgia || 1 945 || 12 || 2 || 14 || 0,7 % || 0,2 % Tšehhi Vabariik || 1 456 || 5 || 10 || 15 || 1,0 % || 0,2 % Taani || 570 || 0 || - || 0 || 0,1 % || 0,0 % Saksamaa || 26 960 || 36 || 88 || 124 || 0,5 % || 1,6 % Eesti || 305 || 1 || - || 1 || 0,4 % || 0,0 % Iirimaa || 3 067 || 21 || 160 || 181 || 5,9 % || 2,3 % Kreeka || 20 211 || 1 154 || 81 || 1 235 || 6,1 % || 15,5 % Hispaania || 40 686 || 2 921 || 368 || 3 289 || 8,1 % || 41,3 % Prantsusmaa || 14 825 || 309 || 33 || 342 || 2,3 % || 4,3 % Itaalia || 27 501 || 1 011 || 740 || 1 751 || 6,4 % || 22,0 % Küpros || 53 || 0 || - || - || 0,0 % || 0,0 % Läti || 518 || 4 || - || 4 || 0,8 % || 0,1 % Leedu || 773 || 3 || - || 3 || 0,3 % || 0,0 % Luksemburg || 71 || 2 || - || 2 || 2,6 % || 0,0 % Ungari || 1 695 || 12 || - || 12 || 0,7 % || 0,2 % Malta || 57 || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Madalmaad || 2 702 || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Austria || 1 647 || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Poola || 7 032 || 180 || - || 180 || 2,6 % || 2,3 % Portugal || 18 178 || 181 || 3 || 184 || 1,0 % || 2,3 % Sloveenia || 215 || 2 || - || 2 || 0,9 % || 0,0 % Slovakkia || 1 245 || 43 || - || 43 || 3,4 % || 0,5 % Soome || 1 789 || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Rootsi || 1 634 || 12 || 0 || 12 || 0,7 % || 0,1 % Ühendkuningriik || 16 129 || 293 || 40 || 333 || 2,1 % || 4,2 % INTERREG || 5 645 || 25 || 202 || 227 || 4,0 % || 2,9 % Kokku || 196 911 || 6 229 || 1 726 || 7 955 || 4,0 % || 100 % Järgmisel joonisel võetakse arvesse nii iga liikmesriigi absoluutset „panust” finantskorrektsioonide kogusummasse kui ka iga liikmesriigi suhtes kohaldatud finantskorrektsioonide osakaalu võrreldes ELi eelarvest saadud maksete suurusega. 15 liikmesriigi puhul on korrektsiooni üldine määr 1 % või alla selle – nende 15 liikmesriigi suhtes kohaldatud korrektsioonid moodustavad kõigest 2 % korrektsioonide kogusummast. Veel viie liikmesriigi ja INTERREGi puhul jäävad määrad vahemikku 1 %-st kuni keskmiselt 4 %-ni ning nende liikmesriikide ja piirkondade suhtes kohaldatud korrektsioonid moodustavad 14 % korrektsioonide kogusummast. Viies liikmesriigis on korrektsiooni määr kõrgem kui keskmine määr 4 % ja nende liikmesriikide suhtes kohaldatud korrektsioonid moodustavad 84 % korrektsioonide kogusummast. Joonis 6.2.4. Liikmesriikide suhtes kohaldatavate otsustatud/kinnitatud ja lõpule viimata (31. detsembri 2012. aasta seisuga) kumulatiivsete finantskorrigeerimiste osakaal ERFi ja ESFi programmitöö perioodil 2000–2006* * Mulli suurus on proportsionaalne ELi eelarvest saadud rahastamisega. 6.3. Finantskorrektsioonide täiendavad tagajärjed Tuleb rõhutada, et eespool esitatud punktides märgitud summad ei kajasta finantskorrektsioonide kogusummat, mille liikmesriigid on komisjoni järelevalvetegevuse tulemusena heaks kiitnud. Parandusmeetmete kavad võivad avaldada ennetavat mõju kulutustele, mille abisaajad on juba teinud ja mis on riiklikul tasandil kantud sertifitseerimisasutuse raamatupidamisarvestusse, kuid mis ei ole veel komisjonile deklareeritud. Selliste kulutuste suhtes kohaldab sertifitseerimisasutus (ühtekuuluvuspoliitika raames) komisjoni taotlusel finantskorrektsioone enne kulutuste deklareerimist. Eelkõige ekstrapoleeritud või kindlamääraliste korrektsioonide puhul, kui suurt hulka projekte hõlmavates juhtimis- ja kontrollisüsteemides on tuvastatud nõrkused, võivad asjaomased summad olla märkimisväärsed. Finantskorrektsioonide ennetav mõju ühtekuuluvuspoliitika raames Komisjoni tegevuskava ja maksete katkestamise tulemusena kiitis Tšehhi Vabariik 2012. aasta lõpus heaks komisjoni taotluse teha kahte ERFi programmi hõlmav finantskorrektsioon summas umbes 450 miljonit eurot. Komisjon sai varasemalt tõendatud kulutustest ametlikult tühistada kulutusi ainult 108 miljoni euro ulatuses; ülejäänud korrektsioonid ei kajastu komisjoni ametlikes aruannetes, sest 151,4 miljonit eurot ei olnud hõlmatud 2012. aasta oktoobris toimunud tõendamisega ning sertifitseerimisasutus arvab täiendavalt maha umbes 189 miljonit eurot enne komisjonile esitatavate tulevaste nõuete tõendamist 2013. aastal. Sarnane ennetav mõju, mis ei kajastu finantskorrektsioone käsitlevates ametlikes aruannetes, on seotud Slovakkia ERFi/Ühtekuuluvusfondi programmiga, mille puhul pidas komisjon vajalikuks arvata sadade lepingutega seotud kõigist tõendatud ja edaspidi tõendatavatest kulutustest maha 7,3 %, et kaitsta asjakohaselt ELi eelarvet, ning liikmesriik täidab praegu seda otsust. Teine juhtum on seotud Rumeenia suhtes kohaldatud ESFi kindlamääralise korrektsiooniga. 2012. aastal tuvastas komisjon tõsiseid probleeme Rumeenia tegevusprogrammis. Komisjon ja Rumeenia riigiasutused leppisid kokku kõiki 2012. aasta lõpuks tehtud kulutusi hõlmavas 25 % suuruses kindlamääralises korrigeerimises. Lisaks korrigeeritakse ka tulevasi nõudeid, mida mõjutavad samad komisjoni tuvastatud eiramised. Selle tulemusena esitas Rumeenia täiendava kulutuste deklaratsiooni (mis ületas 25 % võrra kõiki varasemalt deklareeritud kulutusi), mille alusel komisjon maksis Rumeeniale 2012. aasta detsembris väga väikese summa pärast seda, kui oli teinud kokkulepitud korrektsiooni tasaarvelduse kujul. Finantskorrektsiooni mõju avaldub selle kaudu, et liidu eelarve kulutustest arvatakse välja kulutused, mis on tehtud õigust rikkudes. Komisjoni järelevalvefunktsiooni sellist ennetavat mõju ei ole kajastatud ametlikes aruannetes, kuigi see suurendab ELi eelarve kaitset. Näiteks võivad hoiatuskirjad, mille peadirektoraadid saadavad välja siis, kui süsteemi puudused tuvastatakse enne maksenõuete esitamist komisjonile, avaldada samasugust ennetavat mõju ELi eelarve kaitsmisele, kuid sellistel juhtudel ei teata Euroopa Komisjon ega ka liikmesriigid mingitest finantskorrektsioonidest. Abisaajatelt summade tagasinõudmine võib olla ka komisjoni talituste tehtud auditite ja finantskorrektsioonide tulemus. Kui liikmesriik nõuab põhjendamatult makstud summad põllumajandustootjatelt tagasi enne seda, kui komisjon teeb otsuse finantskorrektsiooni kohta, tagastatakse need summad ELi eelarvesse ja arvatakse maha finantskorrektsiooni summast. Neid summasid, mis nõutakse abisaajatelt tagasi pärast finantskorrektsiooni tegemist, ei tagastata ELi eelarvesse. Sellise süsteemiga julgustatakse liikmesriike tegema jõupingutusi, et põhjendamatult tehtud maksed reaalselt tagasi nõuda. Finantskorrektsioonidega seotud tagasinõudmised põllumajanduspoliitika valdkonnas 2008. eelarveaastal oli Itaalias põldude identifitseerimise süsteemi nõrkustega seoses ELi eelarvele avalduv arvutatud risk 29,6 miljonit eurot. Pärast tagasinõudmisi (23 miljonit eurot), mille Itaalia riigiasutused tegid oma põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamise järel, moodustasid finantskorrektsioonid lõpuks ainult 6,6 miljonit eurot. Taotlusaastate 2005–2007 puhul oli Iirimaal põldude identifitseerimise süsteemi nõrkustega seoses arvutatud risk 5 miljonit eurot. Kuid võttes arvesse põllumajandustootjatelt tagasi nõutud summasid, moodustas finantskorrektsioon lõpuks 0,02 miljonit eurot. Võrreldav olukord valitses Austrias, kus taotlusaastate 2006, 2007 ja 2008 puhul oli arvutatud kogurisk 6,9 miljonit eurot. Ka kõnealusel juhul nõudsid Austria riigiasutused põllumajandustootjatelt tagasi 3,3 miljonit eurot pärast põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamist ja sellele järgnenud tagasiulatuvaid ristkontrolle. Lõplik finantskorrektsioon moodustas 3,6 miljonit eurot. Peale selle, kui komisjon leiab, et liikmesriigil kulub lõplikult abisaajalt summade tagasinõudmiseks liiga palju aega, võib ta algatada ja algatab asjaomase liikmesriigi suhtes rikkumismenetluse. Seda tehakse loomulikult lisaks asjaolule, et ELi eelarve võib juba olla kaitstud tänu algsele finantskorrektsioonile. ÜPP valdkonnas on kehtestatud ka erimehhanism, mille kohaselt tuleb 50 % alusetult tehtud maksetest, mida liikmesriik ei ole abisaajatelt nelja aasta jooksul (või kohtumenetluse puhul kaheksa aasta jooksul) tagasi nõudnud, automaatselt katta asjaomase riigi eelarvest. See on riigi ametiasutustele suureks stiimuliks viia tagasinõudmismenetlused lõpule õigeaegselt. Peale selle võib komisjon ka ette näha, et liikmesriigi eelarvest tuleb kanda kogu seni tagasinõudmata summa (ja mitte ainult 50 %), kui ta leiab, et liikmesriigi ametiasutused on konkreetsel juhul kohaldatud tagasinõudmismenetluse haldamisel toiminud hooletult. Finantskorrektsioonidele järgnev rikkumismenetlus 2013. aastal saatis Euroopa Komisjon Itaaliale märgukirja, milles kutsus üles võtma meetmeid eesmärgiga käsitleda puuduseid ELi õigusnormide rakendamisel seoses piima ja muude piimatoodete suhtes kvoodiületamise tasu kehtestamisega piimatootjatele, kes on põhjustanud riiklike kvootide ületamise, ja eelkõige eesmärgiga nõuda ettenähtud tasu sellistelt vastutavatelt tootjatelt tulemuslikult sisse. Suutmatus tagada summade tulemuslik tagasinõudmine vähendab võimalust, et asjaomane süsteem saavutab turu tasakaalustamise eesmärgid, ning moonutab samuti konkurentsi teiste Euroopa ja Itaalia tootjatega, kes on järginud tootmispiirangute süsteemi või maksnud kvoodi ületamise korral ette nähtud kvoodiületamise tasu. Seni sissenõudmata tasu kogusumma moodustab vähemalt 1,4 miljardit eurot ja see tuleb tagasi maksta Itaalia eelarvest. Selle probleemiga seoses on komisjon juba kehtestanud finantskorrektsioonid summas 750 miljonit eurot. Peale selle on komisjon pidanud Itaalia riigiasutustega mitmeid kordi kirjavahetust, milles tõstatas küsimuse seoses Itaalia suutmatusega täita kohustust võtta kõik meetmed, mida on vaja selle tagamiseks, et asjaomased tootjad maksaksid õigeaegselt kvoodiületamise tasu. On selge, et olenemata komisjoni korduvatest taotlustest ei võtnud Itaalia asjakohaseid meetmeid tasu tulemuslikuks sissenõudmiseks sellistelt vastutavatelt tootjatelt. Sellest tulenevalt otsustas komisjon algatada ELi toimimise lepingu artiklis 258 sätestatud rikkumismenetluse. 7. FINANTSKORREKTSIOONIDE JA TAGASINÕUDMISTE ROLL, KUI VEAMÄÄRAD ON püsivalt KÕRGED Euroopa Parlamendi 3. juuli 2013. aasta resolutsioonis ühtse sisekontrolliraamistiku kohta[17] palutakse rangelt kohaldada finantsmääruse artikli 32 lõiget 5, milles on sätestatud järgmine: Artikkel 32 – Eelarve täitmise sisekontroll … 5. Kui vigade esinemise määr on rakendamise jooksul püsivalt kõrge, tuvastab komisjon kontrollisüsteemide nõrkused, analüüsib võimalike parandusmeetmete kulu ja neist saadavat kasu ning võtab või teeb ettepaneku võtta sobivad meetmed, nt kohaldatavata sätete lihtsustamine, kontrollisüsteemide parandamine ja programmi või rakendussüsteemi ümberkorraldamine. Komisjon peab rakendama seda finantsmääruse sätet kõige ökonoomsemal viisil, võttes arvesse olemasolevaid ressursse, eelkõige personali vähendamise perioodil. Seoses ajavahemikuga 2014–2020 on tekkinud probleemid seadusandlikus menetluses, mis võivad mõjutada kavandatud lihtsustamist. Ülemäära keerulistest eeskirjadest tingitud jääkriskid muudavad keeruliseks vigade ennetamise ja toovad seega kaasa suured kontrollikulud. Sellepärast leiab komisjon, et eelkõige juhul, kui eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega, ei saa selle uue, artikli 32 lõikes 5 ette nähtud nõude rakendamine olla piiratud tegevustega, mis on keskendatud ainult vigade tuvastamisele ja parandamisele lõpliku abisaaja tasandil. Liikmesriikide tasandil tehtud finantskorrektsioonid ja tagasinõudmised, mida rakendatakse mitmeaastaste programmide eluea jooksul, jäävad alati oluliseks teguriks, mida tuleb arvesse võtta; samuti on olulised jätkuvad jõupingutused eeskirjade lihtsustamiseks ning süsteemide ümberkorraldamiseks ja tugevdamiseks. 8. LIIKMESRIIKIDE ALGATUSEL VÕETUD PARANDUSMEETMED ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKA RAAMES Eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega on eelkõige liikmesriikidel kohustus ennetada ja tuvastada eeskirjade eiramisi ning sellest tulenevalt teha finantskorrektsioone ja nõuda abisaajatelt tagasi neile alusetult makstud summad. Seega teevad nad halduskontrolle, esimese tasandi kontrolle ja auditeid, mis viiakse läbi lisaks komisjoni tehtud kontrollidele, mida on üksikasjalikult kirjeldatud eespool. Praegust programmitöö perioodi käsitlevate eeskirjade kohaselt peavad liikmesriigid andma iga-aastaselt aru kõigi tehtud kontrollide põhjal määratud korrektsioonide kohta. Selline nõue kehtestati alles perioodiks 2007–2013 ning komisjon viib läbi riskipõhiseid auditeid, et kontrollida nende andmete usaldusväärsust hindamismenetluses kasutamise otstarbel. Allpool on esitatud kuni 2012. aasta lõpuni rakendatud kumulatiivsed korrektsioonid, mis tehti pärast liikmesriikide kontrolle seoses ühtekuuluvuspoliitika programmitöö perioodiga 2007–2013. Need summad kujutavad endast täiendavaid korrektsioone lisaks eespool komisjoni esitatud kumulatiivsetele korrektsioonidele ning need eespool nimetatud komisjoni korrektsioonid on nendest summadest maha arvatud. Tabel 8. Liikmesriikide teatatud kumulatiivsed korrektsioonid ühtekuuluvuspoliitika perioodi 2007–2013 kohta 2012. aasta lõpu seisuga Miljonites eurodes || Liikmesriik || ERF/ Ühte­kuuluvus-fond || ESF || EKF || 2012. aasta kokku || Belgia || 3 || 11 || - || 14 || Bulgaaria || 13 || 2 || 0 || 15 || Tšehhi Vabariik || 191 || 37 || - || 228 || Taani || 0 || 0 || 0 || 0 || Saksamaa || 290 || 49 || 1 || 340 || Eesti || 4 || 0 || 0 || 4 || Iirimaa || 0 || 5 || 0 || 5 || Kreeka || 63 || - || 0 || 63 || Hispaania || 204 || 39 || 9 || 252 || Prantsusmaa || 42 || 37 || 0 || 79 || Itaalia || 141 || 27 || 0 || 168 || Küpros || 0 || 0 || 0 || 1 || Läti || 10 || - || 0 || 10 || Leedu || 6 || 0 || 0 || 6 || Luksemburg || - || 0 || - || 0 || Ungari || 26 || - || 0 || 26 || Malta || 1 || 0 || - || 1 || Madalmaad || 1 || 2 || 0 || 3 || Austria || 4 || 1 || 0 || 5 || Poola || 204 || - || 0 || 204 || Portugal || 46 || 28 || 1 || 75 || Rumeenia || 43 || - || 0 || 43 || Sloveenia || 5 || 5 || - || 10 || Slovakkia || 33 || 4 || 0 || 37 || Soome || 1 || 0 || 0 || 1 || Rootsi || 2 || 1 || 1 || 4 || Ühendkuningriik || 38 || 13 || 1 || 52 || Piiriülene || 8 || - || - || 8 || KOKKU RAKENDATUD || 1 377 || 261 || 14 || 1 652 || 9. MUUD TAGASINÕUDMISED 9.1. Eelmaksete tagasinõudmine Veel üks komisjoni tehtav oluline kontroll, mis ei ole hõlmatud ühegi eespool nimetatud mehhanismiga, on kasutamata (s.t kulutamata) eelmaksete tagasinõudmine. Kui abisaaja ei ole kasutanud (ära kulutanud) ELilt abikõlblike kulutuste jaoks saadud ettemakseid, väljastab komisjon sissenõudekorralduse eesmärgiga nõuda summad ELi eelarvesse tagasi. See menetlus on ELi kontrollisüsteemi oluline osa, millega tagatakse, et abisaaja ei jäta endale üleliigseid summasid ilma kulude nõuetekohase tõendamiseta, ning sellega aidatakse kaasa ELi eelarve kaitsmisele. Summad on kindlaks määratud komisjoni väljastatud sissenõudmiskorralduses ja need kirjendatakse sellistena raamatupidamisarvestuses. Kasutamata eelmaksete tagasinõudmist ei tohiks ajada segamini põhjendamatute kulutuste tagasinõudmisega. Kui komisjoni talitused tuvastavad ja nõuavad tagasi sellised kulutused seoses tehtud eelmaksetega, võetakse neid summasid arvesse tavapärases finantskorrektsiooni või tagasinõudmise menetluses, mida on kirjeldatud eespool. Tabel 9.1. Eelmaksete tagasinõudmine Miljonites eurodes || || || 2012 Põllumajanduspoliitika || || || EAGF || || || 0 Maaelu areng || || || 0 Ühtekuuluvuspoliitika || || || ERF || || || 38 Ühtekuuluvusfond || || || 5 ESF || || || 214 FIFG/EKF || || || 0 EAGGFi arendusrahastu || || || 5 Sisepoliitika valdkonnad || || || 207 Välispoliitika valdkonnad || || || 104 Haldamine || || 2 Tagasinõutud eelmaksed kokku || || || 575 9.2. Omavahenditest saadava tuluga seotud tagasinõudmised Selleks et saada tervikpilt kõigist vahenditest, mida komisjon kasutab ELi eelarve kaitsmiseks, on samuti vaja võtta arvesse tagasinõudmisi, mis on tehtud omavahenditest saadava tulu valdkonnas. Omavahenditest saadav tulu on ELi tegevuseelarve esmane element ja seega rahastatakse sellest suuremat osa kulutustest. Komisjon teeb kohapealseid inspekteerimisi, et kontrollida, kas ELi eelarvesse makstavad summad on korrektsed. Summasid saab auditeerida ka kontrollikoja iga-aastase auditi raames. 2012. aastal olid tagasinõutud summad järgmised. Tabel 9.2. Omavahenditest saadava tuluga seotud tagasinõudmised || Miljonites eurodes || || || 2012 Tagasinõutud summad: - põhisumma - intress || || || 133 160 Tagasinõutud summad kokku || || || 293 [1] Euroopa Parlamendi 17. aprilli 2013. aasta resolutsioon tähelepanekutega, mis on Euroopa Liidu 2011. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitlevate otsuste lahutamatu osa, III jagu – Komisjon ja rakendusametid (COM(2012)0436 – C7-0224/2012 – 2012/2167(DEC)) – Prioriteetne meede nr 1. [2] Vt ka dokument „Euroopa Liidu finantshuvide kaitse – pettustevastane võitlus – 2012. aasta aruanne”, mis võeti vastu 24. juulil 2013. [3] Näitajate miljonite eurodeni ümardamise tõttu võib mõne tabeli puhul näida, et summad ei lähe omavahel kokku. [4] Vt ELT C 115, 9.5.2008. [5] Vt ka ELi toimimise lepingu artikkel 325, milles on sätestatud järgmine: „1. Liit ja liikmesriigid võitlevad kelmuste ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu käesoleva artikli kohaselt võetavate meetmetega, mis toimivad tõkestavalt ja tagavad liikmesriikides ning liidu institutsioonides, organites ja asutustes tõhusa kaitse. 2. Liikmesriigid võtavad liidu finantshuve kahjustavate kelmuste vastu samu meetmeid, mida nad kasutavad omaenda finantshuve kahjustavate kelmuste vastu. … 5. Koostöös liikmesriikidega esitab komisjon igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva artikli rakendamiseks võetud meetmete kohta.” [6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, 25. oktoober 2012 (ELT L 298, 26.10.2012). [7] Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, 29. oktoober 2012 (ELT L 362, 31.12.2012). [8] Tuleb märkida, et 2011. aasta juunis vastu võetud komisjoni pettustevastase strateegia tulemusena on OLAFi osalemisel ja toel saavutatud olulist edu pettuste ennetamise ja avastamise valdkonnas. [9] ELi eelarve täitmise viise on kohandatud pärast uue finantsmääruse vastuvõtmist ning uued eelarve täitmise viisid jõustuvad 2014. aastal. [10] Liikmesriikide selge vastutus viia läbi kontrolle ja nõuda abisaajatelt summasid tagasi on sätestatud ka finantsmääruse artiklis 80, mida on tsiteeritud eespool. [11] Nagu on üksikasjalikumalt selgitatud komisjoni talituste töödokumendis, on rakendamine finantskorrigeerimise või tagasinõudmise protsessi viimane etapp. Rakendamine tähendab, et varasemalt tuvastatud ja seejärel otsustatud/kokkulepitud finantskorrektsiooni või tagasinõudmise puhul korrigeeritakse tuvastatud alusetu kulutus lõplikult. [12] EAGFi summad, mille puhul täideti eelarvet koostöös liikmesriikidega, moodustavad kokku 44 495 miljonit eurot. [13] Näiteks, ühtekuuluvuspoliitika puhul finantskorrektsiooni rakendamise mehhanismi kohta vt käesolevale dokumendile lisatud komisjoni talituste töödokumendi punktis 4.2.1 esitatud selgitusi. [14] ERFi ja ESFi 2000.–2006. aasta programmide puhul tehtud finantskorrektsioone käsitlev aruanne „Report on financial corrections carried out for ERDF and ESF on 2000-2006 programmes”, mis edastati 12. aprillil 2013. aastal Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjonile viitenumbriga ARES(2013)689652 ja 14. mail 2013. aastal Euroopa Kontrollikojale viitenumbriga ARES(2013)1041808. [15] Need finantskorrektsioonide hinnangulised määrad ei sisalda täiendavaid võimalikke ERFi korrektsioone, mis on seotud lõpetamata projektidega, ega täiendavaid korrektsioone, mis võivad tuleneda lõpetamismenetluse lõpuleviimisest. ESFi raames oli 2012. aasta lõpus veel 61 lõpetamata programmi, mille puhul võib finantskorrektsioonide tegemine vajalikuks osutuda. [16] Komisjoni talituste koostatud prognoos liikmesriikide endi tehtavate täiendavate korrektsioonide kohta, millest teatati komisjonile kuni 2010. aasta märtsini, on ERFi puhul 0,96 miljardit eurot ja ESFi puhul 0,32 miljardit eurot, mis moodustavad eraldistest vastavalt vähemalt 0,7 % ja 0,5 %. See tähendab, et 2012. aasta lõpuks on perioodi 2000–2006 hõlmavate korrektsioonide üldine määr ERFi puhul vähemalt 5,6 % otsustatud eraldistest ja ESFi puhul 2,9 % (üksikasjalikumad andmed on esitatud ERFi ja ESFi 2000.–2006. aasta programmide puhul tehtud finantskorrektsioone käsitlevas aruandes (lk 12–18), mis saadeti Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjonile 12. aprillil 2013. aastal viitenumbriga ARES(2013)689652). [17] Vt dokument P7_TA(2013)0319.