ET Euroopa Liidu Teataja C 331/8

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2015/C 331/09)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„JAMBON D’AUVERGNE”

ELi nr: FR-PGI-0005-01348 – 23.6.2015

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus

„Jambon d’Auvergne”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.2. Lihatooted (kuumtöödeldud, soolatud, suitsutatud jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Toode „Jambon d’Auvergne” on sea kuivsoolatud reietükk, mis on laagerdunud ja kuivanud vähemalt 240 päeva (kaheksa kuud) (arvestatuna soolamisest kuni laagerdumise lõppemiseni). Laagerdumise lõppedes on toote kaal kondiga vähemalt 6 kg. Toode valmistatakse sea värskest trimmitud reietükist, mille kaal on soolamisel 8,5 kg või üle selle. Toode ei ole kunagi suitsutatud.

Reietükkide partiid peavad kaotama soolamise alguse ja laagerdumise lõppemise vahel kindlal määral kaalu olenevalt nende kaalust trimmitud kujul:

— värske reietükk kaaluga 8,5–9,5 kg: kaalukaotuse vähim määr 28 %;

— värske reietükk kaaluga 9,5–10,5 kg: kaalukaotuse vähim määr 28,5 %;

— värske reietükk kaaluga 10,5–11,5 kg: kaalukaotuse vähim määr 29 %;

— värske reietükk kaaluga 11,5 kg ja rohkem: kaalukaotuse vähim määr 29,5 %.

Toote „Jambon d’Auvergne” muud füüsikalis-keemilised omadused on järgmised:

— veesisaldus (toores valmistootes): ≤ 61 %;

— soolasisaldus (rasvatustatud tootes niiskusesisaldusega 77 %): ≤ 6,5 %;

— lahustuvate suhkrute kogusisaldus (toores valmistootes): ≤ 0,7 %.

Toodet „Jambon d’Auvergne” müüakse ümara singi kujul, mis on ühtlase värvusega, tihke, kuid mitte liiga kõva. Tema tekstuur on kreemjast kuivani. Degusteerimisel on toode „Jambon d’Auvergne” selge maitsega, suhu jääb pikalt meeldiv järelmaitse. Singil on kuivatatud sealihale omane lõhn ja maitse ning õrn pähkliaroom, mis omavahel kergelt segunevad.

Lõikamisel on lihaviil tihedalt seotud ning liha kattev rasvakiht on õhuke. Tai on ühtlase punase kuni tumepunase värvusega, pekk on ühtlaselt valge, lisanduda võib kerge kollane või roosa varjund.

Sinki „Jambon d’Auvergne” müüakse ühel järgmisel kujul:

— lahtiselt või pakendatuna, kondiga või ilma, tervelt, pooliku, veerandik- või kuuendiktükina;

— lahti lõigatuna antakse see kohe tarbijale üle;

— viilutatuna vaakumpakendis või pakendatuna kontrollitud keskkonda.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Lihasigade nuumamiseks mõeldud sööt sisaldab vähemalt 60 % teravilja, õlivilju ja neist saadud tooteid ning sisaldab vähemalt 1,7 % linoolhapet (arvestatuna kuivaine kohta).

Toode „Jambon d’Auvergne” valmistatakse nuumemiste või kastreeritud nuumkultide värsketest reietükkidest. Kastreerimata, suguvõimetute, ühe munandiga ja peitmunandiliste isasloomade ning mõlemasooliste isendite kasutamine on keelatud.

Kõik loomad on identifitseeritud ja jälgitavad.

Kõik SEUROPi liigituse alla kuuluvad rümbakategooriad on lubatud.

Toote „Jambon d’Auvergne” valmistamiseks kasutatav värske reietükk on ümara lõikega, mis ei ulatu reieluu peast kaugemale kui 6 cm. Pärast trimmimist kaalub soolamisvalmis reietükk vähemalt 8,5 kg ning selle peal oleva rasvakihi paksus on 10 mm või üle selle.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Singi „Jambon d’Auvergne” valmistamise etapid soolamisest kuni toote laagerdumise lõppemiseni peavad toimuma geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kaitstud geograafilise tähisega nimetusele võib olla lisatud väljend „jambon sec” (kuivsink) tähtedega, mille suurus ei ole üle kolme neljandiku kaitstud geograafilise tähise märkimiseks kasutatud tähtedest.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond jääb järgmiste kommuunide territooriumile:

Cantali, Haute-Loire’i ja Puy-de-Dôme’i departemang

Allier’ departemang: kantonid: Chantelle, Commentry, Cusset-Nord, Cusset-Sud, Ébreuil, Escurolles, Gannat, Huriel, Jaligny-sur-Besbre, Lapalisse, Marcillat-en-Combraille, Le Mayet-de-Montagne, Le Montet, Montmarault, Vichy-Nord ja Vichy-Sud. Bourbon-l’Archambault’ kantoni kommuunid: Buxières-les-Mines, Saint-Aubin-le-Monial, Saint-Hilaire, Ygrande. Cérilly kantoni kommuunid Cérilly, Theneuille, Le Vilhain, Vitray. Donjoni kantoni kommuunid d’Avrilly, Le Bouchaud, Le Donjon, Lenax, Loddes, Montaiguët-en-Forez, Montcombroux-les-Mines, Neuilly-en-Donjon, Saint-Didier-en-Donjon. Hérissoni kantoni kommuunid Bizeneuille, Le Brethon, Givarlais, Louroux-Bourbonnais, Louroux-Hodement, Maillet, Saint-Caprais. Montluçon-Esti kantoni kommuunid Chamblet, Deneuille-les-Mines, Désertines, Saint-Angel, Verneix. Montluçon-Ouesti kantoni kommuunid Lamaids, Prémilhat, Quinssaines. Montluçon-Sudi kantoni kommuunid Lavault-Sainte-Anne, Lignerolles, Néris-les-Bains, Teillet-Argenty. Saint-Pourçain-sur-Sioule’i kantoni kommuunid Bransat, Cesset, Laféline, Loriges, Louchy-Montfand, Monétay-sur-Allier, Montord, Saulcet, Verneuil-en-Bourbonnais. Souvigny kantoni kommuunid Besson, Bresnay, Gipcy, Meillers, Noyant-d’Allier, Souvigny. Varennes-sur-Allier’ kantoni kommuunid Billy, Langy, Magnet, Montaigu-le-Blin, Saint-Félix, Saint-Gérand-le-Puy, Saint-Germain-des-Fossés, Sanssat, Seuillet.

Corrèze’i departemang: Ussel-Esti ja Ussel-Ouesti kõik kommuunid.

Loti departemang: Labastide-du-Haut-Monti kommuun.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Toote „Jambon d’Auvergne” geograafilise piirkonna määratlemisel on võetud aluseks asukohad, kus kasutatakse järjepidevalt traditsioonilisi tootmistavasid, kus on looduslikult soodsad tingimused, mis on ajaloo vältel mõjutanud viise, kuidas liha kuivatamise teel säilitada ning kus on asutatud soolamisettevõtteid.

Geograafiline piirkond asub mäemassiivil, mille keskmine kõrgus on ligi 1 000 m, sealsete kõrgete platoode ja vulkaanilisest tegevusest tekkinud mäetippude vahele jääb rohkesti orge. Piirkonnas valitseb mandriline kliima, millele lisandub kõrgusest tulenev mõju. Tuulte režiim on toote õhu käes kuivatamisele toeks, soodustades soolatud toodete kuivamiseks vajalikku vee kadu. Väga liigendatud topograafilise reljeefi tõttu, millel liiguvad ristisuunas valdavalt läänest tulevad niisked õhumassid, jääb geograafiline piirkond väga tugevasti sooja tuule (fööni) mõjualasse, seda eelkõige massiivi jalamil.

Kuni 20. sajandi keskpaigani valitses siin tava kasvatada kodudes ja taludes sigu ning töödelda neid eelkõige kuivsoolamise teel, mida on kirjeldatud mitmes teoses.

Tavapäraselt valmistati singid talvel, et süüa neid suvel heina- ja viljakoristuse ajal ning aastalõpupidustustel. Külmkambrite puudumisel oli singi soolamine ja kuivatamine võimalik üksnes keskmägede talvistes tingimustes. Singi valmistamisel pandi see alguses kuivama kamina äärde, kus ilma sinki otseselt suitsutamata hakkasid välja kujunema iseloomulikud maitseomadused. Seejärel asetati sink pidevalt õhutatavasse kuiva ruumi, kus kuivamine jätkus. Singi säilivusomaduste parandamiseks lisati soolamiseks kasutatavasse soola antioksüdante sisaldavat küüslauku, mis mõjutas ka singi maitse kujunemist.

Pärast 19. sajandi põllumajandusrevolutsiooni võeti kuivsoolamistehnikad üle ja arendati edasi esialgu käsitöönduslikus ja seejärel juba tööstuslikus tootmises. Nendest ettevõtjatest, kes praegu geograafilises piirkonnas tegutsevad, alustas üle 15 oma tegevust enne teist maailmasõda. Alates 1830. aastast hakkasid Auvergne’i elanikud kolima piirkonnast Pariisi ning tegutsema sealses toitlustus- ja restoranisektoris; see soodustas ka Auvergne’i geograafilises piirkonnas toodetud soolatud toodete levikut ja parandas nende mainet.

Tänapäeval on geograafilises piirkonnas valmistatud lihatoodetest 78 % kuivsoolatud tooted, samal ajal kui kogu riigis on nende osakaal 16 %.

Toote eripära

Kuna toote valmimine kestab vähemalt kaheksa kuud, hõlmates aurutamisetappi ja soolamist soolaga, millele on lisatud veidi küüslauku, on singile „Jambon d’Auvergne” iseloomulik ümar kuju ning kreemjas ja kuiv tekstuur, sink on kõva, kuid mitte liialt.

Punasest tumepunase värvusega taiosa ümber on õhuke katterasva kiht.

Kuivatatud sealihale iseloomulik lõhn ja maitse muutuvad laagerdumise käigus intensiivsemaks, lisandub ka metsapähkli lõhn ja tõenäoliselt kerge küüslauguhõng.

Põhjuslik seos

Singi „Jambon d’Auvergne” ja geograafilise piirkonna vaheline seos põhineb toote mainel ja eriomadustel.

Sinki „Jambon d’Auvergne” hakati taludes valmistama, kuna seda soodustas geograafilise piirkonna olukord: looduslikud tingimused ja talvine kliima, toodete kuivatamisele kaasa aitav pinnareljeef (külm keskmine temperatuur võimaldas toote säilitamist ja mäemassiividest barjääride vahel sai puhuda kuivatav soe tuul föön), inimesed, kes olid spetsialiseerunud singi tooraineks oleva sealiha tootmisele.

Juba algusaegadest peale anti soolamistavasid põlvest põlve edasi ja need levisid geograafilises piirkonnas (hoolikas aurutamine, küüslaugu lisamine soolamiseks kasutatavale soolale, laagerdumine kaheksa kuu jooksul).

Ka tänapäeval kasutatakse tootmises traditsioonilise tootmisviisi jätkuna aurutamist, mille käigus toimub lipolüüs ja lihastevahelise rasva sulamine, mis muudab värvi intensiivsemaks ja aitab kaasa singi „Jambon d’Auvergne” lõhna ja maitse kujunemisele.

Küüslaugu lisamine soolamiseks kasutatavale soolale, mis tuleneb sellest, et küüslauku on geograafilise piirkonna tasandikualadel ajalooliselt kasvatatud, on oluline tootmisprotsessi iseloomustav etapp, mis eristab sinki „Jambon d’Auvergne” muudest kuivsinkidest, lisades sellele kerge küüslauguhõngu.

Singi „Jambon d’Auvergne” kaheksa kuud kestva valmimisprotsessi alla kuulub ka laagerdumise teel valmimine, mille käigus tulevad esile kõik singi omadused.

Tänapäeval võlgneb sink „Jambon d’Auvergne” oma maine traditsioonilisele soolamistehnikale; tänu Auvergne’i lihasoolajate oskusteabele kujunevad välja pikka aega kestvad omadused (tihe tekstuur, metsapähkli ja küüslaugu aroom).

Toote tuntusele on andnud pika aja jooksul kinnitust viitamine tootele nii ajaloolistes kui ka kaasaegsetes allikates, toote edule aitas kaasa ka asjaolu, et 19. sajandi keskel kolisid paljud Auvergne’i elanikud elama Pariisi piirkonda ja kaugemale.

Postimüügikataloogi „Gazetin du Comestible” autorid pakkusid juba 1767. aastal Pariisi gurmaanidele müügiks Cantali Arnaci sinke, nimetades neid väga hinnatuiks. Hiljem, 1834. aastal teatas rüütel Briand-de-Verzé, et kõige paremad singid on pärit Auvergne’is asuvast Cantalist, eelkõige Maursist ja Aurillacist, ning need osutusid tol ajal oluliseks kaubaartikliks.

Hilisemal ajal, 1956. aastal kinnitas lihatöötlemise tehnoloogia keskuse Centre Technique de la Salaison, de la Charcuterie et des Conserves de Viandes peainsener samuti singi „Jambon d’Auvergne” tuntust: „piirkonna tasandil toodetud singid, näiteks Auvergne’i omad […] on väga maitsvad”.

Teisest valdkonnast võiks nimetada gallialase Asterixi koomiksiseeria 11. raamatut, mis avaldati 1968. aastal pealkirjaga „Arverne’i kilp” ning milles teose autorid René Goscinny et Albert Uderzo on kasutanud Auvergne’i ja selle kulinaarsete eripärade kujutamiseks Auvergne’i kõrtsi, mille laes ripuvad kuivsingid.

Sinki „Jambon d’Auvergne” on mainitud ka belglase Bureni gastronoomiaalastes kroonikates („Le cochon” aastal 1987 ja „Le jambon” aastal 1988), samuti kulinaarseid teemasid käsitleva autori Toussaint-Samat raamatus „Histoire naturelle et morale de la nourriture” (1998).

Veel kaasajal tuleb singi „Jambon d’Auvergne” tuntus esile mitmel moel.

Näiteks raamatu „Auvergne – Produits du terroir et recettes traditionnelles de la collection Inventaire du Patrimoine culinaire de la France” (Albin Michel, 2011) lihatooteid käsitlevas peatükis on järgmine lõik: „Auvergne’i soolatud lihatooteid võib leida messidel ja laatadel üle kogu Prantsusmaa, osa neist toodetest, nt sink ja vorstid, on väga levinud nii spetsialiseerunud poodides kui ka suurte poekettide riiulitel […]”.

Viiteid singile „Jambon d’Auvergne” esineb ohtralt ka internetis (nt kokandus- ja kulinaariasaitidel) ja veebipoodides ning ka see annab kinnitust tuntusest, mis ulatub üle geograafilise piirkonna piiride nii nagu ka kõnealuste toodete müük.

Ka muud allikad kinnitavad seda tuntust, nt rahvusvahelise põllumajandusmessi Salon International de l’Agriculture 2008 saidil, mis oli pühendatud Auvergne’i tutvustamisele, oli Auvergne’i sinkide foto ja järgmine tekst: „[…] juba sajandite vältel on Auvergne tuntud oma […] suurepäraste soolatud toodete poolest” või 2012. aasta Auvergne’i turistigiid „Le Petit Futé”, milles osutatakse singile „Jambon d’Auvergne” kui geograafilise piirkonna ühele eripärasele tootele.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-600f67c7-c5d9-4695-b676-91a86276a8c4

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.