Eriaruanne ELi veepoliitika eesmärkide 
integreerimine ühisesse 
põllumajanduspoliitikasse:  
osalised edusammud ET 2014  nr 04
EUROOPA
KONTROLLIKODA

EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide  De Gasperi  
1615  Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel +352  4398-1
E-post:  eca-info@eca.europa.eu  
Internet:  http://eca.europa.eu
Twitter:  @EUAuditorsECA  
YouTube:  EUAuditorsECA
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist (http://europa.eu).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2014
ISBN  978-92-872-0030-3
doi: 10.2865/15442
© Euroopa Liit, 2014
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud .
Printed  in Luxembourg
ET 2014  nr 04
Eriaruanne ELi veepoliitika eesmärkide 
integreerimine ühisesse 
põllumajanduspoliitikasse:  
osalised edusammud 
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 teisele lõigule)
02
 Sisukord
Punktid
 Mõisted ja lühendid
I–XI Kokkuvõte
1–14   Sissejuhatus
1–6  ELi veepoliitika ja ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) vahelised seosed
7–11  ÜPP vahendid, mis võiksid kaasa aidata ELi veepoliitika eesmärkide ÜPP-sse integreerimisele
12–14  Veele võimalikku mõju avaldavad ÜPP rahalised vahendid
15–20  Audit
15–17  Auditi ulatus ja lähenemisviis
18–20  Eelmised auditid
21–79  Tähelepanekud
21–32  ELi veepoliitika rakendamise puudused on takistanud selle integreerimist ÜPP-sse
33–48  Nõuetele vastavus on veega seotud probleeme siiani vähe mõjutanud
34–39  Nõuetele vastavuse mehhanism avaldab mõju, kuid seda ei kasutata täiel määral ära
40–48   Puudused nõuetele vastavuse tingimuste kohaldamisel
49–61  Maaelu arengu rahastamise potentsiaali veealaste probleemide käsitlemiseks  
ei kasutata täiel määral
52–55  Liikmesriikide maaelu arengu kuluplaanides ei võeta alati arvesse ELi veepoliitika eesmärke ja 
liikmesriikide veealaseid vajadusi
56–61  Maaelu arengu rahastamine on veeprobleemide tõttu olnud alakasutatud
62–65  „Saastaja maksab” põhimõtet ei ole ÜPP-sse integreeritud
66–79  Järelevalve- ja hindamissüsteemid ei anna täielikku ülevaadet
03 Sisukord
80–87  Järeldused ja soovitused
 I lisa.  Auditiküsimused ja auditis kasutatud kriteeriumid
 II lisa.    Küsitluse tulemused: põllumajandusettevõtteid nõustavate  
asutuste poolt pärast nõuetele vastavuse mehhanismi  
kasutuselevõttu täheldatud põhilised muutused
 III lisa.    Näited veealaste probleemide kohta, mida nõuetele  
vastavuse mehhanism ei hõlma
 IV lisa.    Liikmesriikidele eraldatud ja nende poolt veemajandamises  
kasutatud täiendavad tervisekontrolli ja taastusvahendid
 Komisjoni vastus
04
 Mõisted  
ja lühendid
EAFRD : Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond. Käesolevas aruandes nimetatakse ka „maaelu arenguks”.
Eutrofeerumine : protsess, mille tagajärjel tekib liiga palju toitaineid, eriti fosfaate ja nitraate. Need omakorda 
põhjustavad vetikate õitsemist, kahandavad vee hapnikusisaldust ja põhjustavad seeläbi muude organismide, nt 
kalade väljasuremist.
GAEC standardid : kohustus säilitada maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisund sisaldab mitut erinevat 
standardit, mis on seotud mullakaitse, mulla orgaanilise aine sisalduse ja ülesehituse säilitamisega.
Kohustuslikud majandamisnõuded : 18 keskkonda, toiduohutust, loomade ja taimede tervist ning loomade 
heaolu käsitlevat ELi õigusnormi.
MAK : maaelu arengukava.
Meede : 
(1) maaelu arengu meede : hulk tehinguid, mida võib EAFRDst rahastada. Igal meetmel on konkreetsed eeskirjad, 
mida tuleb järgida; 
(2) veepoliitika raamdirektiivis (veemajanduskavad ja meetmeprogrammid) viidatud meede : hulk tehinguid, sh 
õigusalased, kontrolli- ja haldusalased algatused, mis sisalduvad veemajanduskavas ja aitavad kaasa veepoliitika 
raamdirektiivi rakendamisele. Antud kontekstis tähendab põllumajanduslik meede tegevusi või sekkumisi, mida 
võib kasutada põllumajandustegevuse tagajärjel veekogudele avalduva surve vähendamiseks.
Nõuetele vastavus : mehhanism, mis seob mitmete keskkonna, toiduohutuse, loomade ja taimede heaoluga 
seotud eeskirjade ning maa heades põllumajandus- ja keskkonnatingimustes hoidmise nõuete abil otsetoetused 
põllumajandustootjatega ning mitmed maaelu arengu toetused nõuetele vastavusega. Nõuetele vastavuse 
eeskirjad on seotud 18 kohustusliku majandamisnõude ja 15 heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise 
standardiga. Nimetatud standardite ja nõuete täitmata jätmise tagajärjel võidakse põllumajandustootja ÜPP toetusi 
kärpida.
Otsetoetused : sissetulekutoetuste kava raames otse põllumajandustootjatele makstavad toetused, näiteks ühtne 
otsemaksete kava ja ühtne pindalatoetuse kava.
RBMP  (river basin management plan ): veemajanduskava.
Taimekaitsevahendid : kasutatakse selleks, et kaitsta taimi või põllukultuure kahjustava mõju eest (nt umbrohi, 
haigused või putukad).
Valglapiirkond : maa- või mereala, mis koosneb ühest või mitmest kõrvuti asetsevast vesikonnast koos nendega 
seotud põhjavee ja rannikuveega, mida veepoliitika raamdirektiivi alusel käsitletakse vesikondade majandamise 
põhiüksusena.
Veepoliitika eest vastutavad isikud : erinevate liikmesriikide ja osalevate riikide veepoliitika eest vastutavad 
isikud.
05 Mõisted ja lühendid 
Veepoliitika raamdirektiiv : Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/60/EÜ, 23. oktoober 2000, millega 
kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1), on 2000. aastal vastu 
võetud üldine õigusakt, mille eesmärk on mitme olemasoleva poliitika ja õigusakti ühtlustamine. Selle direktiivi 
kohaselt on veemajanduse aluseks halduslike või õiguslike piiride asemel võetud looduslikud üksused ehk 
vesikonnad. Direktiivis viidatakse mitmele asjaomasele direktiivile, nt suplusvee, joogivee, asulareovee puhastamise, 
nitraatide, reoveesetete jm direktiividele. Veepoliitika raamdirektiivi kohaselt on asjaomaste direktiivide 
rakendamine miinimumnõudeks. Nende direktiivide rakendusmeetmed tuleb kaasata veemajanduskavadesse. 
Tuleb märkida, et veepoliitika raamdirektiivi kaudu ei ole eraldatud sihtotstarbelisi vahendeid ELi veepoliitika 
rakendamiseks.
Vesikond : maa-ala, millelt kogu äravoolav pinnavesi voolab ojade, jõgede ja mõnikord ka järvede kaudu merre ühe 
jõesuudme või delta kaudu.
ÜPP : ühine põllumajanduspoliitika.
ÜPP tervisekontroll : 2009. aastal kontrolliti ÜPP erinevaid komponente ja kohandati neid suunamaks ÜPP-d 
tasakaalustatud ja keskkonnasõbraliku arengu poole. Seda kohandamist nimetatakse „tervisekontrolliks”.
06
 Kokkuvõte
I
Euroopa veevarude kvaliteedi kaitsmine on olnud 
üheks tähtsaimaks ELi prioriteediks alates 1970. aas -
tate lõpust, kui EL hakkas konkreetseid veekaitseala -
seid õigusakte vastu võtma. Veepoliitika raamdirektiiv 
võeti vastu 2000. aastal, et luua õiguslik raamistik 
veekogude kaitsmiseks ja taastamiseks kogu Euroopas 
ning tagada pikaajaline säästlik veekasutus. Veema -
janduskavad ja meetmeprogrammid on põhilised 
liikmesriikide poolt ELi veepoliitika rakendamiseks 
kasutatavad vahendid. Liikmesriigid võivad veepo -
liitika rakendamisel osaliselt kasutada teiste poliiti -
kavaldkondade vahendeid.
II
Põllumajandus on keskkonnale avalduva surve oluli -
seks allikaks. Euroopas hõlmab põllumajandus ligi -
kaudu 33% kogu veekasutusest ning on vee toitaine -
tega saastumise peamine põhjustaja.
III
Ühine põllumajanduspoliitika (ÜPP) moodustab veidi 
alla 40% ELi eelarvest. EL soovib ÜPP kaudu suunata 
veele mõju avaldavat põllumajandustegevust. Praegu 
kasutatakse kahte vahendit ELi veepoliitika eesmär -
kide integreerimiseks ÜPP-sse. Need on nõuetele 
vastavus (mehhanism, mis seob teatavad ÜPP toetu -
sed spetsiifiliste keskkonnanõuetega) ning Euroopa 
Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD, mida 
käesolevas aruandes nimetatakse ka maaelu aren -
guks), millega pakutakse finantsstiimuleid selliste 
tegevuste läbiviimiseks, mida tehakse lisaks kohustus -
like õigusaktide täitmisele.IV
Euroopa Komisjon ja nõukogu on korduvalt rõhutanud 
vajadust veepoliitika ja teiste poliitikate (nt põllu -
majandus) paremaks ühtlustamiseks. ELi veepoliitika 
eesmärkide täitmiseks tuleb tegutseda erinevates 
poliitikavaldkondades ning sellest tulenevalt peab 
sekkuma mitu ametiasutust, millel võivad olla erine -
vad ja potentsiaalselt vastuolulised huvid. Selle taustal 
seati kontrollikoja auditi eesmärgiks vastata küsimu -
sele: kas ELi veepoliitika eesmärgid on edukalt ÜPP-sse 
integreeritud? Kontrollikoda otsis sellele küsimusele 
vastust, uurides, mil määral on ELi veepoliitika raken -
damine võimaldanud seda ÜPP-sse kaasata, ning 
analüüsides nõuetele vastavust ja maaelu arengut.
V
Auditis käsitleti küsimust, kas ELi veepoliitika eesmär -
gid olid edukalt ÜPP-sse integreeritud, ning leiti, et 
tänase päeva seisuga oli seda tehtud vaid osaliselt. 
Selle põhjuseks oli ebakõla poliitika eesmärkide ja 
muudatuste elluviimiseks kasutatud vahendite vahel. 
Audit tõi esile puudused kahes vahendis, mida komis -
jon käesoleval hetkel veealaste küsimuste ÜPP-sse 
integreerimiseks kasutab (need on nõuetele vastavus 
ja maaelu areng), ning osutas viivitustele ja puudus -
tele veepoliitika raamdirektiivi rakendamises.
VI
Kontrollikoda järeldab, et nõuetele vastavuse ja 
maaelu arengu vahenditel on siiani olnud positiivne 
mõju vee kvantiteedi ja kvaliteedi parandamisega 
seotud poliitika eesmärkide toetamisele, kuid need 
vahendid on piiratud, nad seonduvad ÜPP-le seatud 
poliitiliste ambitsioonide ning perioodiks 2014–2020 
ÜPP määrustega seatud veelgi ambitsioonikamate 
eesmärkidega.
Kokkuvõte 07
VII
Kontrollikoda märgib lisaks, et viivitused veepoliitika 
raamdirektiivi rakendamisel on tegelikult takistanud 
veepoliitika eesmärkide integreerimist ÜPP-sse.
VIII
Samuti leidis kontrollikoda, et nii otse ÜPP-ga seotud 
kui ka üldisemaid andmeid sisaldavad seire- ja hin -
damissüsteemid ei taganud vajalikku teavet, et anda 
poliitikakujundajatele täielik ülevaade põllumajan -
dusliku tegevusega veele avaldatavast survest, kuigi 
täheldati mõningaid kasulikke algatusi.
IX
Kontrollikoda soovitab komisjonil teha ettepanek 
praegustes vahendites (nõuetele vastavus ja maaelu 
areng) vajalike muudatuste tegemiseks või vajaduse 
korral uute vahendite kasutuselevõtuks, et täita 
kaugemale ulatuvaid eesmärke, arvestades veepolii -
tika eesmärkide integreerimist ÜPP-sse. Liikmesriigid 
peaksid veepoliitika eesmärkide paremaks täitmiseks 
käsitlema nõuetele vastavuse puhul leitud puudusi ja 
parandama oma maaelu arengu rahastamist.
X
Lisaks soovitab kontrollikoda komisjonil ja liikmesriiki -
del käsitleda veepoliitika raamdirektiivi rakendamisel 
esinevaid viivitusi ja parandada oma veemajandus -
kavade kvaliteeti, kirjeldades erinevaid meetmeid 
ja muutes need tegevustasandil piisavalt selgeks ja 
konkreetseks.
XI
Seire ja hindamise puhul peaks komisjon tagama, et 
tal oleks teave, millega oleks võimalik mõõta vähemalt 
põllumajandusliku tegevusega veele põhjustatava 
surve suurenemist, ning nõudma, et liikmesriigid 
esitaksid veega seotud andmed õigeaegselt, usaldus -
väärselt ja järjepidevalt.
08
 Sissejuhatus
ELi veepoliitika ja ühise 
põllumajanduspoliitika 
(ÜPP) vahelised seosed
01 
Veekaitse (nii kvaliteedi kui kvantiteedi 
seisukohast) on prioriteetne teema 
enamikus tegevuskavadest, mitte 
ainult ELis, vaid ka ülemaailmsel ning 
riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul ta -
sandil. ELi veepoliitika põhiline üldees -
märk on „tagada piisava koguse kva -
liteetse vee kättesaadavus kõikidele 
Euroopa elanikele ning tagada Euroo -
pa kõikide veekogude hea seisund”1. 
ELi poolt selle eesmärgi saavutamiseks 
kasutatavad põhilised õigusalased 
vahendid on Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu poolt vastu võetud veealased 
direktiivid. Direktiiv on Euroopa Liidu 
õigusakt, millega nõutakse liikmes -
riikidelt teatava konkreetse tulemuse 
saavutamist, kuid ei dikteerita, kuidas 
seda tegema peab.
02 
1991. aastal vastu võetud nitraatide 
direktiiviga taheti vähendada põlluma -
janduse põhjustatud nitraadireostust 
Euroopa veekogudes2. Sellele järgnes 
põhjalikum veepoliitika raamdirektiiv 
aastal 2000. Veepoliitika raamdirek -
tiivi kohaselt peavad liikmesriigid 
2015. aastaks „saavutama pinnavee ja 
põhjavee hea seisundi”3. Liikmesriigid 
peavad koostama veemajanduskavad 
ja sellega seonduvad meetmeprog -
rammid, mis on direktiivi elluviimise 
peamised vahendid, ning seeläbi 
rakendama ELi veepoliitikat. Liikmes -
riigid võivad veepoliitika rakendamisel 
osaliselt kasutada teiste poliitikate 
vahendeid. Näiteks veemajanduskava 
meetmeid võib mõnel juhul rahastada 
ÜPP-st.03 
Euroopa Keskkonnaameti aruandes 
vee seisundi kohta4 märgitakse, et 
„ei ole tõenäoline”, et Euroopa vee 
puhul täidetaks kas vee kvaliteeti või 
kvantiteeti puudutav osa veepoliitika 
raamdirektiiviga seatud eesmärgist 
2015. aastaks, kuigi viimaste aastaküm -
nete jooksul on tehtud edusamme.
04 
Põllumajandus moodustab kõige 
suurema osa maakasutusest Euroopas 
(u 50% maa üldpindalast). See on ku -
jundanud Euroopa maastikku ning on 
oluliselt suurendanud väliste sisendite 
(väetised, pestitsiidid ja vesi) kasutust 
viimase 50 aasta jooksul. Põllumajan -
dus on seetõttu keskkonnale avalduva 
surve oluliseks allikaks5. Euroopas 
hõlmab põllumajandus ligikaudu 33% 
kogu veekasutusest ning on vee 
toitainetega saastumise peamine 
põhjustaja6. Peamise veekasutajana 
on põllumajandusel oluline mõju vee 
kvaliteedi ja kvantiteedi säästvale 
majandamisele.1 http://ec.europa.eu/
environment/water/
index_en.htm  ja veepoliitika 
raamdirektiivi artikkel 4.
2 Nõukogu 12. detsembri 
1991. aasta direktiiv 
91/676/EMÜ veekogude 
kaitsmise kohta 
põllumajandusest lähtuva 
nitraadireostuse eest 
(EÜT L 375, 31.12.1991, lk 1). 
Nitraatide direktiivi kohaselt 
peavad liikmesriigid tegema 
pinna- ja põhjaveekogude 
seiret ning määratlema 
nitraaditundlikud alad. 
Liikmesriigid peavad 
kehtestama hea 
põllumajandustava, mida 
kohaldatakse vabatahtlikult 
kogu territooriumil. Lisaks 
peavad liikmesriigid vastu 
võtma kohustuslikud 
nitraaditundlike alade 
tegevuskavad.
3 Veepoliitika raamdirektiivi 
artikkel 4.
4 Euroopa Keskkonnaameti 
aruanne nr 9/2012 „Euroopa 
veekogud – praegune olukord 
ja tulevased väljakutsed”.
5 „Keskkonnahoidlik ÜPP? 
Reformimisvõimalused 
keskkonnaseisukohast 
vaadatuna”. Euroopa 
Keskkonnaameti 
keskkonnahoidliku ÜPP 
projekt, vahearuande esimene 
etapp, 23. juuni 2011.
6 Euroopa Keskkonnaameti 
aruanne nr 1/2012 „Euroopa 
veeressursside mõjusa 
kasutuse suunas”.
09 Sissejuhatus
05 
Euroopa Liidu Nõukogu on mitmel 
korral rõhutanud vajadust kaitsta vett 
ÜPP kaudu7:
 — 2007. aastal rõhutas nõukogu, et 
„säästliku veekasutusega seotud 
küsimuste kaasamine teiste vald -
kondade (nt põllumajanduse) po -
liitikasse” oli „veepoliitika eesmär -
kide saavutamise” eelduseks, ning 
rõhutas „vajadust pöörata erilist 
tähelepanu praeguse põllumajan -
duspoliitika edasisele arendamise -
le ning vajadusel kohandamisele, 
et aidata kaasa jätkusuutlikule 
veemajandusele”.
 — 2009. aastal määratles nõukogu 
veemajanduse kui põllumajanduse 
ühe uue ja ülimalt olulise väljakut -
se, tõdedes, et „asjakohaste ühise 
põllumajanduspoliitika vahendite 
raames tuleks jätkuvalt tegeleda 
veemajanduse küsimustega, kaasa 
arvatud selle kvaliteet”.
 — 2010. aastal tunnistas nõukogu 
vajadust „kasutada põlluma -
janduses vett tõhusamalt ja 
jätkusuutlikumalt”.
06 
Vajadust integreerida veemajanduse 
aspektid muudesse ELi poliitikavald -
kondadesse (nt põllumajandus) on 
väljendanud selgelt Euroopa Komisjon, 
Euroopa Keskkonnaamet, Euroopa 
Liidu Nõukogu ja veepoliitika eest 
vastutavad isikud8. ELi veepoliitika 
eesmärkide integreerimine ÜPP-sse 
on oluline eesmärk, eriti Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artikli 11 mõistes, 
mis sätestab: „Ühenduse poliitika ja 
tegevuse määratlemisse ja rakenda -
misse peab integreerima keskkonna -
kaitse nõuded, eelkõige pidades silmas 
säästva arengu edendamist”.7 Nõukogu järeldused 
veepuuduse ja põua kohta, 
30. oktoober 2007. Nõukogu 
järeldused veepuuduse, põua 
ja kliimamuutustega kohane -
mise kohta, 11. juuni 2010. ÜPP 
tervisekontrollile järgnenud 
nõukogu 19. jaanuari 2009. aas -
ta määruse (EÜ) nr 74/2009, 
millega muudetakse määrust 
(EÜ) nr 1698/2005 Maaelu 
Arengu Euroopa Põllumajan -
dusfondist (EAFRD) antavate 
maaelu arengu toetuste kohta 
(ELT L 30, 31.1.2009, lk 100), põh -
jendused 1 ja 4.
8 • KOM(2012) 673, 
14. november 2012. „Euroopa 
veevarude kaitsmise kava”: 
„veepoliitika eesmärke tuleb 
paremini ellu viia ja veelgi 
enam integreerida muudesse 
poliitikavaldkondadesse, 
nagu näiteks ühine 
põllumajanduspoliitika”.
 • Veepoliitika raamdirektiivi 
põhjendus 16: „Vee kaitse 
ja säästev majandamine 
on vaja tugevamalt 
integreerida muude 
ühenduse tegevuspoliitika 
valdkondadega, nagu energia, 
transport, põllumajandus, 
kalandus, regionaalpoliitika ja 
turism”. 
 • Nõukogu 
20. septembri 2005. aasta 
määruse (EÜ) nr 1698/2005, 
mis käsitleb Maaelu 
Arengu Euroopa 
Põllumajandusfondist 
(EAFRD) antavaid maaelu 
arengu toetusi (ELT L 277, 
21.10.2005, lk 1), põhjendus 6. 
„Euroopa Maaelu Arengu 
Põllumajandusfondi tegevus 
ning fondi poolt toetatavad 
tegevuskavad peavad olema 
kooskõlas ja vastavuses 
muu ühenduse poliitikaga 
ning järgima kõiki ühenduse 
õigusakte.”
 • Euroopa Keskkonnaameti 
aruanne nr 9/2012, mille 
kohaselt „vajatakse palju 
rohkem jõupingutusi, 
et veemajanduse 
aspekte muudesse ELi 
poliitikavaldkondadesse 
(nt põllumajandus ja 
transport) integreerida”.
 • Veepoliitika eest 
vastutavate isikute 
deklaratsioon veepoliitika 
raamdirektiivi ja 
põllumajanduse kohta, 
30. november 2006: 
„(...) veevarude olulisust 
sotsiaalses, majanduslikus 
ja keskkonnaalases 
tähenduses tuleks tunnustada 
ning integreerida see 
kõikidesse valdkondlikesse 
tegevuspõhimõtetesse”.
10 Sissejuhatus
ÜPP vahendid, mis võik -
sid kaasa aidata ELi vee -
poliitika eesmärkide ÜPP-
sse integreerimisele
07 
Hetkel kasutatakse ELi veepoliitika 
eesmärkide ÜPP-sse integreerimiseks 
kahte ÜPP vahendit: nõuetele vastavus 
ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajan -
dusfond (vt joonis 1 ). Nende vahen -
ditega peaks olema võimalik kaasa aidata säästvale põllumajandusele, 
julgustades heade põllumajandustava -
de kasutamist, edendades põllumajan -
dustegevuse puhul keskkonnaalaste 
õigusaktide (nt nitraatide direktiiv) jär -
gimist ning luues stiimuleid keskkon -
nasõbralike avalike hüvede ja teenuste 
pakkumiseks.Joonis 1ÜPP ja ELi veepoliitika vaheline seos
Märkus:  joonise ühel poolel näidatakse, kuidas ÜPP vahendeid on võimalik kasutada otsetoetuste ja maaelu arengu fondide kaudu. Otsetoetusi 
ja/või teatavaid maaelu arengu vahendeid saavate põllumajandustootjate puhul seob nõuetele vastavus need maksed teatavate keskkonnaalas -
te kohustuste täitmisega. ÜPP-st rahastatavad tegevused võivad veele kas positiivselt või negatiivselt mõjuda. Joonise teisel poolel on näidatud 
peamised teetähised, mis loodi veepoliitika ELi tasandil rakendamisel kasutatava põhilise vahendi, veepoliitika raamdirektiiviga.
WFD entered
into
establishmentof 
monitoring dra
measures
-ÜPP
õigusaktid 
ja vahendidSIDUSUS? õigusaktid on, kuid 
vahendeid pole ette 
nähtudVEEPOLIITIKA
otsetoetused maaelu areng (EAFRD)
liikmesriikide MAKid (2007–2013)(põllumajandus- 
tegevus)mõjuVeepoliitika raamdirektiiv
(1. tsükkel)
veepoliitika 
raamdirektiiv jõustus2000
seirevõrgustiku loomine2006
veemajanduskavade kavandite esitamine2008
veemajanduskavade ja meetmeprogrammide valmimine
2009
programmide käivitamine2012
keskkonnaalaste eesmärkide täitmine
2015
veekogude hea 
seisundLiikmesriikide kohustused
+/– mõju veele 
  
nõuetele vastavus
11 Sissejuhatus
08 
Nõuetele vastavus on mehhanism, mis 
seob põllumajandustootjatele maks -
tavad otsetoetused (ja mitu maaelu 
arengu toetust9) mitmele keskkonna, 
toiduohutuse, loomade ja taimede 
heaoluga seotud eeskirjale vastavu -
sega ning maa hea põllumajandus- ja 
keskkonnaseisundi säilitamisega10. 
Nimetatud eeskirjad on toodud 
18 kohustuslikus majandamisnõudes 
ja 15 hea põllumajandus- ja keskkonna -
seisundi hoidmise standardis. Nime -
tatud standardite ja nõuete täitmata 
jätmisel võidakse põllumajandustootja 
ÜPP toetusi kärpida.09 
Kuus nõuetele vastavuse tingimust 
mõjutavad otseselt vee kvaliteeti ja 
kvantiteeti. Need on loetletud tabe -
lis 1 . Mitu muud nõuetele vastavuse 
tingimust mõjutavad veekaitset kaud -
selt (nt loodusliku linnustiku ja loodus -
like elupaikade kaitse kohustuslikud 
majandamisnõuded ning minimaalse 
muldkatte või maastikukaitsega seo -
tud GAECi standardid).9 Nõuetele vastavust kohalda -
takse seitsmele maaelu arengu 
meetmele, mis moodusta -
vad ligikaudu 40% EAFRD 
kavandatud kuludest perioodil 
2007–2013.
10 Nõuetele vastavus võeti kasu -
tusele 2003. aastal nõukogu 
määrusega (EÜ) nr 1782/2003, 
29. september 2003, millega 
kehtestatakse ühise põlluma -
janduspoliitika raames kohal -
datavate otsetoetuskavade 
ühiseeskirjad ja teatavad toe -
tuskavad põllumajandustoot -
jate jaoks ning muudetakse 
määrusi (EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) 
nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, 
(EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) 
nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, 
(EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 
1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 
ja (EÜ) nr 2529/2001 (ELT L 270, 
21.10.2003, lk 1). Alates 2005. 
aastast on kõik otsetoetusi 
saavad põllumajandustootjad 
olnud kohustatud täitma nõue -
tele vastavuse tingimusi. Prog -
rammitöö perioodi 2007–2013 
puhul kohaldatakse nõuetele 
vastavust ka mitmetele EAFRD 
toetustele ( meetmed 211, 212, 
213, 214, 221, 224  
ja 225) ning alates 2008. aastast 
on see kehtinud teatavate 
veinitoetuste puhul.Tabel 1Veealaste nõuetele vastavuse tingimuste ülevaade
Standard Teema
Kohustuslik majandamisnõue 2 Põhjavee kaitse reostuse eest1 
Kohustuslik majandamisnõue 3 Reoveesette kasutamine põllumajanduses2
Kohustuslik majandamisnõue 4 Veekogude kaitsmine põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest3
Kohustuslik majandamisnõue 9 Taimekaitsevahendite turuleviimine4
GAECi loa andmise menetlused 
niisutuse puhulKui niisutuse puhul nõutakse vee kasutamiseks luba, tuleb järgida loa andmise 
menetlusi
GAECi puhverribad Vooluveekogude äärde puhverribade loomine
1  Nõukogu 17. detsembri 1979. aasta direktiivi 80/68/EMÜ, mis käsitleb põhjavee kaitset teatavatest ohtlikest ainetest lähtuva reostuse eest  
(EÜT L 20, 26.1.1980, lk 43), artiklid 4 ja 5.
2  Nõukogu 12. juuni 1986. aasta direktiivi 86/278/EMÜ, mis käsitleb keskkonna ja eelkõige pinnase kaitsmist reoveesetete kasutamisel  
põllumajanduses (EÜT L 181, 4.7.1986, lk 6), artikkel 3.
3  Nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/676/EMÜ, mis käsitleb veekogude kaitsmist põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest 
(EÜT L 375, 31.12.1991, lk 1), artiklid 4 ja 5.
4  Nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ, mis käsitleb taimekaitsevahendite turuleviimist (EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1), artikkel 3.
12 Sissejuhatus
10 
EL aitab maaelu rahastamisega kaasa 
liikmesriikide investeeringutele, et 
suurendada põllumajanduse ja met -
sanduse konkurentsivõimet, kaitsta 
keskkonda ja maaelu, parandada elu 
kvaliteeti ja maapiirkondade majandu -
se mitmekesistamist ning edendada 
kohalikul tasandil põhinevat lähe -
nemisviisi maaelu arengu puhul. EL 
toetab liikmesriikide maaelu arengu -
kavu (MAK). Peamistes maaelu arengu -
ga seotud tekstides, nagu ühenduse 
maaelu arengu strateegilised suuni -
sed11 ja määrus (EÜ) nr 1698/200512, on 
veekaitse ja vee säästlik majandamine 
ühed põhilised käsitlemist vajavad 
keskkonnaprobleemid.
11 
Maaelu arengu meetmete kaudu 
on põllumajandustootjatel võimalik 
vabatahtlikult osaleda tegevuses, mida 
tehakse lisaks kohustuslike õigusaktide 
täitmisele, saades vastutasuks finants -
stiimuleid või hüvitist (vt  1. selgitus ).
Veele võimalikku mõju 
avaldavad ÜPP rahalised 
vahendid
12 
ÜPP kaudu põllumajandustegevuse -
le tehtavate ELi kulutuste maht on 
märkimisväärne (58,1 miljardit eurot 
2012. aastal ehk veidi alla 40% ELi 
eelarvest). ÜPP-st rahastatavad põllu -
majandus- ja muud tegevused võivad 
veele kas positiivselt või negatiivselt 
mõjuda (vt  joonis 1 ).13 
Teatavatel juhtudel on ÜPP rahalised 
vahendid suunatud konkreetselt veega 
seotud positiivse mõju saavutamisele; 
see hõlmab konkreetselt veekaitset 
käsitlevate maaelu arengu meetmete 
rahastamist. MAKide üksikasjalik hin -
damine veemajanduse seisukohast näi -
tab, et liikmesriigid on eraldanud 51% 
oma MAKide eelarvest13 meetmetele, 
mis suuremal või väiksemal määral 
on seotud veega (75 miljardit eurot 
perioodiks 2007–2013)14. Lisaks eral -
dati 27% täiendavatest rahalistest va -
henditest, millealane otsus tehti pärast 
ÜPP tervisekontrolli (mis kiideti heaks 
2009. aastal ning millega lisandub 
4,8 miljardit eurot), „veemajanduse” 
prioriteetsele valdkonnale  
(1,3 miljardit eurot)15.
14 
Perioodi 2014–2020 ÜPP määrused 
omistavad veekvaliteedile ÜPP ees -
märgina suurema tähtsuse. Osa ÜPP 
otsetoetuste keskkonnasõbralikumaks 
muutmise õigusaktides sätestatud 
tavadest võivad veekvaliteedile kasu -
likku mõju avaldada. Samuti sätesta -
takse nõukogu ja Euroopa Parlamendi 
avalduses, et teatavad veepoliitika 
raamdirektiivist tulenevad kohustused 
tuleb integreerida nõuetele vastavuse 
tingimustesse. Vee mõjusam kasuta -
mine põllumajanduses on reformitava 
ÜPP jaoks kehtestatud ühe maaelu 
arengu prioriteedi eraldi osa (kesk -
ne valdkond). Lisaks sellele peavad 
liikmesriigid alates 2014. aastast 
põllumajandusettevõtete nõustamise 
süsteemis andma toetusesaajatele nõu 
veepoliitika raamdirektiiviga seondu -
vates küsimustes.11 Nõukogu 20. veebruari 
2006. aasta otsuse 
2006/144/EÜ, mis käsitleb 
ühenduse maaelu arengu 
strateegiasuuniseid 
(programmiperiood  
2007–2013) (ELT L 55, 
25.2.2006, lk 20), 
punktid 2.5 ja 3.2.
12 Nõukogu määruse (EÜ) 
nr 1698/2005 põhjendus 31. 
13 Riiklike kulutuste kogusumma, 
mis hõlmab seega riiklikku 
rahastamist.
14 Kokkuvõttev aruanne perioodi 
2007–2013 MAKide põhjaliku 
hindamise kohta, milles 
käsitletakse veemajandust 
(Summary report on an 
in-depth assessment of 
RDPs 2007-2013 as regards 
water management ), 
Ecologic Institute ja Vito, 
aprill 2009 ( http://www.
ecologic.eu/download/
projekte/1900-1949/1937/
final_report.pdf ). 
15 Vastavalt KOM pressiteadetele 
IP 09/1568, IP 09/1813, 
IP 09/1945 ja IP/10/102.
13 Sissejuhatus
Näited maaelu arengu meetmete kohta
Toetus põllumajandustootjatele, kes võtavad vähemalt viieks aastaks kohustuse võtta lisaks heale põllumajan -
dustavale kasutusele keskkonnasõbralikud põllumajandusviisid ( põllumajanduse keskkonnameetmed ), nt 
karjamaade laiaulatuslikum haldamine (ehk ulatuslik karjatamine, väetiste ja reoveesette kasutuse keelustami -
ne, ranged piirangud pestitsiidide kasutamisel jne).
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
Toetus vähetootlikele investeeringutele , nt märgalade 
loomine ja taastamine. Märgalad aitavad põllumajandusli -
kust äravoolust lämmastiku, fosfori ja pestitsiidide eemal -
damisega vee kvaliteeti säilitada.
Toetus põllumajandusettevõtete 
investeeringute  rahastamiseks, nt 
tilkkastmise seadmed. Vihmutuse 
asemel tilkkastmise kasutamine võib 
aidata vähendada niisutuseks vaja 
mineva vee hulka.1. selgitus
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
14 Sissejuhatus 1. selgitusToetus infrastruktuurile , mis on seotud põllumajanduse arenemise ja kohanemisega, nt vanade ja kahjusta -
tud niisutuskanalite asendamine.
Toetus vähetootlikele investeeringutele , 
nt kraavikallaste korrastamine. Kraavi vähem 
järsk taimestikuga kaetud kallak on sõnniku- 
ja pestitsiidivaba puhverriba ning aitab kaasa 
üleujutuste ennetamisele.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
15
 Audit
Auditi ulatus ja 
lähenemisviis
15 
Auditi eesmärk oli uurida ÜPP ja ELi 
veepoliitika vahelist seost. Üldine audi -
tiküsimus oli järgmine.
Kas ELi veepoliitika eesmärgid on 
edukalt ÜPP-sse integreeritud?
16 
Auditis uuriti, kas ELi veepoliitika ees -
märke on nõuetekohaselt ja tõhusalt 
ÜPPs kajastatud, nii strateegilisel kui 
rakendustasandil (vt I lisa ). Uurimi -
se käigus analüüsiti kahte vahendit, 
mida kasutatakse ELi veepoliitika 
eesmärkide ÜPP-sse integreerimiseks: 
nõuetele vastavus ja maaelu arengu 
fond (vt punktid 7–11). Kõikide nõue -
tele vastavusega seotud aspektide 
puhul hõlmas audit perioodi, mis algas 
2005. aastal, kui nimetatud mehha -
nism kasutusele võeti (või 2009. või 
2012. aasta liikmesriikide puhul, 
kes liitusid EL-iga vastavalt 2004. ja 
2007. aastal). Kõikide maaelu arenguga 
seotud aspektide puhul hõlmas audit 
programmitöö perioodi 2007–2013. 
Auditi käigus käsitleti kuut nõuetele 
vastavuse tingimust, mis omasid otsest 
mõju vee kvaliteedile ja kvantiteedile 
(vt tabel 1 ).17 
Audit viidi läbi ajavahemikus ok -
toober 2012 kuni juuli 2013. Auditi 
tõendusmaterjali koguti järgmiste 
toimingutega:
 — dokumentide läbivaatamine ning 
komisjoni osakondade ja Euroo -
pa Keskkonnaametiga peetud 
vestlused;
 — auditikülastused seitsmesse liik -
mesriiki: Taani, Kreeka, Hispaania 
(Andaluusia), Prantsusmaa, Itaalia 
(Lombardia), Madalmaad ja Slo -
vakkia. Neil liikmesriikidel esineb 
tõsiseid probleeme vee kvaliteedi 
(nt liiga palju toitaineid, nagu 
nitraadid) ja/või kvantiteediga (nt 
suur veepuudus või niisutuse kasu -
tus). Kõikide külastatud liikmesriiki -
de puhul valiti üks valglapiirkond, 
et keskenduda konkreetse vee -
majanduskavaga hõlmatud alale 
(vt  joonis 2 );
 — sama seitsme liikmesriigi 140-le  
põllumajandusettevõtteid nõus -
tavale asutusele saadetud vee -
biküsitlus ning konsultatsiooni -
kohtumised põllumajanduslike 
katusorganisatsioonidega ELi 
tasandil.
16 Audit Joonis 2Külastatavate liikmesriikide valimine
Itaalia
veemajanduskava: Po
Kreekaveemajanduskava: 
Thessaly (Pinios)
Taani 
veemajanduskava: 
Ringkøbing Fjord
Madalmaade
veemajanduskava: 
Maas
Prantsusmaa
veemajanduskava: 
Loire-Bretagne
Hispaania
veemajanduskava: 
Guadalquivir
Külastatud liikmesriik
Vee kvaliteedi probleem
Vee kvantiteedi probleem
veemajanduskava: Slovakkia (Doonau)Slovakkia

17 Audit
Eelmised auditid
18 
Viimase 20 aasta jooksul on kontrol -
likoda avaldanud aruandeid, mis on 
otseselt või kaudselt veepoliitikaga 
seotud ning mis käsitlevad ka mõnin -
gal määral ÜPP-d, kuid üheski neist ei 
ole käsitletud üksikasjalikult ELi veepo -
liitika ja ÜPP vahelisi seoseid.
19 
Kontrollikoja eriaruandes nr 8/2008 
nõuetele vastavuse kohta tõstatati 
keeruline probleem, mis puudutab 
kohustuslike tingimuste (nõuetele 
vastavus) ja majanduslike stiimulite 
(põllumajanduse keskkonnatoetused) 
kooseksisteerimist näiteks seoses 
puhverribadega, ning kritiseeriti 
nõuetele vastavuse piiratud ulatust 
veekogude puhul. Aruandes osutati 
ka puudustele liikmesriikidepoolses 
tingimuste ja standardite määratle -
mises. Eriaruandes nr 7/2011 põllu -
majanduse keskkonnatoetuste kohta 
järeldati, et nimetatud kava eesmärgid 
olid liiga ebamäärased, mistõttu esines 
probleeme toetussummade kehtesta -
misel ning et eesmärkide suunamine 
oli puudulik. Eriaruandes nr 5/2011 
ühtse otsemaksete kava kohta märgiti, 
et puudus otsene seos ühtse otse -
maksete kava toetuste ja põllumajan -
dustootjate poolt seoses nimetatud 
kohustuste täitmisega kantud kulude 
vahel, et ei olnud võimalik luua otsest 
seost ühtse otsemaksete kava toetus -
te ja põllumajandusliku tegevusega 
loodavate positiivsete avalike välismõ -
jude vahel, ning et nõuetele vastavuse 
kohustuste mittetäitmise puhul raken -
datavad maksete vähendused ei olnud 
piisavalt hoiatavad.20 
Kontrollikoja iga-aastase kinnitava 
avalduse kontekstis auditeerib kont -
rollikoda tehingutest koosneva valimi 
puhul nõuetele vastavuse tingimuste 
ja maaelu arengu toetustele kehtesta -
tud erieeskirjade täitmist. Nimetatud 
auditite tulemusel tehtud tähelepane -
kuid on käesolevas aruandes arvesse 
võetud.
18
 Tähelepanekud
ELi veepoliitika rakenda -
mise puudused on takis -
tanud selle integreerimist 
ÜPP-sse
21 
Veepoliitika raamdirektiiv on ELi 
veepoliitika põhiline osa, kuna koos 
sellega seotud direktiividega16 käsitle -
takse sellega põhilist siseveekogudele 
avalduvat survet, sh saasteainete, hüd -
romorfoloogia ja kvantiteediga seotud 
probleeme. Veepoliitika eesmärkide 
integreerimisel ÜPP-sse on oluline, et 
liikmesriigid koostaksid õigel ajal oma 
veemajanduskavad ja nendega seotud 
meetmeprogrammid (vt joonis 1 ) 
ning et neis programmdokumentides 
kehtestataks selgesti olulise surve 
käsitlemiseks võetavad meetmed, mis 
võimaldavad veepoliitika raamdirek -
tiivi eesmärkide täitmist. Praeguse sei -
suga on aga veepoliitika raamdirektiivi 
elluviimist mõjutanud oluliselt pikad 
viivitused. Kontrollikoda leidis, et liik -
mesriikide poolt ELi veepoliitikaga seo -
ses koostatud programmdokumentide 
kvaliteet on kehv ning et õigusaktidest 
tulenevalt on komisjonil võimalik vaid 
piiratud määral nende programmdo -
kumentide kvaliteeti mõjutada.Viivitused vee raamdirektiivi 
elluviimisel
22 
Veepoliitika raamdirektiivi kohaselt 
peavad liikmesriigid koostama vee -
majanduskavad, et täpsustada muude 
üksikasjade hulgas ja iga asjaomase 
valglapiirkonna puhul oluline veega 
seotud mõju, eesmärgid ja konkreet -
sed võetavad meetmed17 ning samuti 
meetmete rahastamise üksikasjad. ÜPP 
rahastamine peaks toimuma selgetel 
alustel.
23 
Veemajanduskavad tuli avalda -
da hiljemalt 22. detsembriks 2009 
ja edastada komisjonile hiljemalt 
22. märtsiks  201018. Sellest hoolimata 
ei suutnud isegi pooled liikmesriiki -
dest kehtestatud ajapiirangut järgida19. 
2013. aasta septembri seisuga ei olnud 
neli liikmesriiki (Taani, Kreeka, Portugal 
ja Hispaania) mõningaid oma vastutus -
alasse kuuluvaid veemajanduskavasid 
vastu võtnud. Joonisel 3  antakse üle -
vaade veemajanduskavade vastuvõt -
mise kuupäevadest.16 Suplusveedirektiiv 
(76/160/EMÜ); linnudirektiiv 
(79/409/EMÜ); joogiveedirektiiv 
(80/778/EMÜ), mida on 
muudetud direktiiviga 
98/83/EÜ; suurõnnetuste 
(Seveso) direktiiv 
(96/82/EÜ); keskkonnamõju 
hindamise direktiiv 
(85/337/EMÜ); reoveesetete 
direktiiv (86/278/EMÜ); 
linnaheitvee puhastamise 
direktiiv (91/271/EMÜ); 
taimekaitsevahendite 
direktiiv (91/414/EMÜ); 
nitraatide direktiiv 
(91/676/EMÜ); elupaikade 
direktiiv (92/43/EMÜ); 
integreeritud reostuse 
vältimise ja kontrolli direktiiv 
(96/61/EÜ). 
17 Veemajanduskava 
kohustusliku osa kõik 
üksikasjad on esitatud 
veepoliitika raamdirektiivi 
VII lisas. 
18 Veepoliitika raamdirektiivi 
artikli 13 lõige 6 ja artikli 15 
lõige 1.
19 Komisjoni andmetel 
olid novembriks 2012 
„25 liikmesriiki ja Norra 
kokku 174st valglapiirkonna 
riiklikku osa käsitlevast 
veemajanduskavast vastu 
võtnud ja esitanud 121”. 
Komisjoni töödokument 
SWD(2012) 379 (lõplik), 1/30, 
Brüssel, 14.11.2012: Euroopa 
ülevaade (1/2), mis on lisatud 
komisjoni aruandele Euroopa 
Parlamendile ja nõukogule 
veepoliitika raamdirektiivi 
(2000/60/EÜ) rakendamise 
kohta – veemajanduskavad. 
Norra on vastu võtnud 
11 veemajanduse katsekava. 
Norra viib veepoliitika 
raamdirektiivi ellu Euroopa 
Majanduspiirkonna lepingu 
raames, milles on sätestatud 
ka konkreetne ajakava.
19 Tähelepanekud
Märts 2010
Oktoober 2010
Märts 2011
Oktoober 2011
Märts 2013
Kavad ei ole 
veel täielikult kooskõlas seisuga september 2013Kavad vastu võetud 
ja esitatud: Joonis 3Ülevaade veemajanduskavade vastuvõtmise kuupäevadest seisuga september 2013
Selgitus:  Taani – kõik detsembris 2011 vastu võetud veemajanduskavad on tühistatud ja uued kavad on arutluse all; Kreeka – 8 veemajanduskava 
(14st) on vastu võetud; Hispaania – 10 veemajanduskava (25st) on vastu võetud; Portugal – 8 veemajanduskava (9st) on vastu võetud.
20 Tähelepanekud
24 
Veepoliitika raamdirektiivi kohaselt 
peavad kõik veemajanduskavad sisal -
dama meetmeprogramme, mis käsitle -
vad kohaliku valglapiirkonna tasandil 
määratletud erinevaid surveid, sh 
põllumajandusega seotud meetmeid 
(vt  2. selgitus ). Nimetatud meetmed pidid toimima hiljemalt 22.  detsemb -
riks 201220 . Liikmesriikidesse tehtud 
külastuste ajal analüüsisid kontrollikoja 
auditirühmad seda aspekti, pöörates 
erilist tähelepanu põllumajandusega 
seotud meetmetele, ning leidsid, et 
enamik neist meetmetest ei toiminud 
veel (vt  3. selgitus ).
Veemajanduskavades sisalduvate meetmete liigid
Veepoliitika raamdirektiivi VI lisas on loetletud meetmete liigid, mis peavad sisalduma meetmeprogrammides, 
millest osa omab otsest seost põllumajandusega. Näiteks:
 ο veealase nõudluse majandamist käsitlevad meetmed, sh kohandatud põllumajandustootmise edendamine, 
näiteks vähese veevajadusega kultuuride viljelemine põuaaltidel aladel;
 ο heitkoguste kontrollimiseks kasutatavad meetmed, nt sõnniku pinnale laotamise asemel selle mulda 
viimine;
 ο mõjusus- ja taaskasutusmeetmed, nt veesäästlikud niisutusviisid ja puhastatud reovee kasutamine 
niisutamisel.
Veemajanduskavade põllumajandusmeetmete hiline elluviimine
Itaalias (Po veemajanduskava) toimivad viiest lühikese aja jooksul elluviidavast põllumajanduslikust meetmest 
ainult kolm kõikides piirkondades. Neljas meede viiakse ellu ainult ühes valglapiirkonna osas ning viimast 
meedet kasutatakse kohalike õigusaktidega tekkinud vastuolu tõttu vaid mõningatel aladel.
Prantsusmaal (Loire-Bretagne’i veemajanduskava) on meetmed toimimiseks liiga üldised ning need tuleks 
kohalikes veemajanduskavades täpsemini välja töötada. Septembriks 2013 oli alla poole valglapiirkonnast 
kohaliku veemajanduskavaga hõlmatud.
Kreekas (Thessaly veemajanduskava) ei toiminud kontrollikoja auditikülastuse ajal 22. detsembril 2012 kuuest 
uuritud meetmest viis.2. selgitus 3. selgitus20 Veepoliitika raamdirektiivi 
artikli 11 lõige 7.
21 Tähelepanekud
25 
Valglapiirkonna tasandi eesmärke 
kirjeldava veemajanduskava puudumi -
sel ei ole liikmesriikidel olulist teetä -
hist, mis aitaks nende MAKi veealased 
eesmärgid omavahel kooskõlla viia. 
Seetõttu ei ole võimalik maaelu arengu 
vahendite kasutamisel nõuetekohaselt 
ELi veepoliitika kriteeriume arvesse 
võtta.
Meetmeprogrammide kvaliteet 
on kehv
26 
 Komisjon on ühe oma ekspertrühma 
kaudu andnud suunised veemajandus -
kavades sisalduvate põllumajandus -
meetmete kohta, mis peavad olema 
selged, läbipaistvad ja põllumajandus -
liku majapidamise tasandil toimivad21.27 
Kontrollikoda kasutas komisjoni 
suunistes kehtestatud kriteeriume 
üksikasjaliku analüüsi koostamisel, mis 
hõlmas kõnealuseks auditiks valitud 
kõigi seitsme veemajanduskava kuut 
põllumajandusmeedet (vt tabel 2 ). Au -
dititöö tulemused näitavad, et enamik 
analüüsitud meetmetest ei ole nende 
mahtu, eesmärke, ajakava, järelevalve -
süsteeme ja/või tulemuste edastamist 
arvestades nõuetekohaselt koostatud.
28 
Komisjon on ka oma veepoliitika raam -
direktiivist tuleneva seiretegevuse põh -
jal teinud järeldusi meetmeprogrammi -
de kvaliteedi kohta. Pärast 2012. aasta 
keskpaigaks esitatud veemajanduska -
vade läbivaatamist järeldas komisjon, et 
„üldiselt puudub paljude vesikondade 
veemajanduskavade puhul teave selle 
kohta, kuidas neid meetmeid hakatakse 
ajastuse, rahastamise ning järelevalve 
seisukohast ellu viima”22.21 „Guidance for administrations 
on making WFD agricultural 
measures clear and transparent 
at farm level ” (suunised 
asutustele, kuidas muuta 
veepoliitika raamdirektiivi 
põllumajandusmeetmed 
selgeks ja läbipaistvaks 
põllumajandusliku 
majapidamise tasandil). 
Need suunised koostati 
koostööprogrammi raames, 
mis hõlmas veepoliitika 
raamdirektiivi ühise 
rakendusstrateegia protsessi 
partnereid, ning veepoliitika 
eest vastutavad isikud kiitsid 
need heaks 2011. aasta mais.
22 Komisjoni talituste 
töödokument: Euroopa 
ülevaade (2/2), mis on lisatud 
komisjoni aruandele Euroopa 
Parlamendile ja nõukogule 
veepoliitika raamdirektiivi 
(2000/60/EÜ) rakendamise 
kohta – veemajanduskavad.Tabel 2Seitsme veemajanduskava meetmeprogrammides sisalduva kuue 
põllumajandusmeetme üksikasjalik analüüs1
Taani Kreeka HispaaniaPrantsus-  
maaItaaliaMadal-  
maadSlovakkia
Meetmed näitavad vajalikku vahendite kasutamise suurusjärku. 
Meetmed on määratletud põhiliste (ehk kohustuslikud) või täiendavatena. 
Meetmed on määratletud alamvesikonna või piirkondlikul/kohalikul tasandil.  
Kui seda tehtud ei ole, tuleb esitada mõjuvad põhjused selle kohta, miks  
meetmed kehtestati tervele vesikonnale.
Meetmeprogrammiga kehtestatakse nendele meetmetele selged eesmärgid. 
Meetmeprogrammiga kehtestatakse nende meetmete edenemise seireks 
selge süsteem. 
 Kõik analüüsitud kuus meedet vastasid kriteeriumile
 Osa analüüsitud meetmetest vastasid kriteeriumile
 Analüüsitud meetmed ei vastanud kriteeriumile
1  Taani veemajanduskava hindamine tehti 2011. aasta detsembris vastu võetud veemajanduskavade põhjal. Need veemajanduskavad siiski 
tühistati ja uued kavad on kooskõlastamisel.
22 Tähelepanekud
Praktikas on komisjonil 
piiratud mõju veepoliitika 
raamdirektiivi 
programmdokumentide 
kvaliteedile
29 
Veemajanduskavad peaksid tagama, 
et veekogude hea seisukorra eesmärk 
saavutatakse 2015. aastaks. Kuigi 
komisjon asutamislepingu täitmise 
tagajana23 peab jälgima, et see tehtud 
saaks, ei ole ta vastutav veemajandus -
kavade heakskiitmise eest. Kui komis -
joni hinnangul on veemajanduskavade 
kvaliteet ebapiisav, piirdub see vaid 
õiguslike meetmetega.
30 
Sellega seoses on Euroopa Liidu Kohus 
avaldanud mitmu veepoliitika raa -
mdirektiivil põhinevat kohtuotsust. 
Nimetatud kohtuasjades käsitleti siiski 
selliseid veepoliitika raamdirektiivi 
sätteid, mida võib pidada selgeks (nt 
ülevõtmismeetmetest teavitamata 
jätmine, viivitused aruannete koosta -
misel, viivitused järelevalvekavade ja 
veemajanduskavade vastu võtmisel), 
mitte aga vähem selgeid juhtumeid, 
mis puudutasid seda, kuidas tõlgenda -
takse põhimõisteid, nagu veeteenused 
või veepoliitika raamdirektiivi artikli -
ga 4 ettenähtud erandite kohaldami -
ne24. Kohtumenetlused kestavad sageli 
aastaid ning kohtuotsuseni jõutakse 
alles kaua aega pärast kohustuse 
täitmiseks kehtestatud tähtaega. Kuigi 
komisjon on veemajanduskavade kvali -
teedi parandamiseks loonud töörühmi 
ja korraldanud liikmesriikide esinda -
jatega seminare, on tal vaid piiratud 
suutlikkus mõjutada liikmesriikide 
poolt üles näidatavat tahet eesmärke 
saavutada.31 
Auditiga leiti, et liikmesriikide meet -
meprogrammide eesmärgikindluse 
tase on erinev. Veepoliitika raamdi -
rektiivi artiklis 4 kehtestatakse ees -
märk, et kõikides liikmesriikides tuleb 
veekogude hea seisukord saavutada 
2015. aastaks. Sama artikkel näeb ette 
ka iga liikmesriigi poolt põhjendata -
vad erandid. Liikmesriigid hindavad 
põhjendamiseks kasutatavaid asjaolu -
sid väga erinevalt. Komisjon on oma 
veemajanduskavade hindamises21 
tunnistanud, et:
 — „tavaliselt ei ole artikli 4 lõige -
tes 4–7 toodud erandite kasuta -
misel kohaldatavate kriteeriumide 
põhjendused asjakohased ega 
läbipaistvad”;
 — „erandite kohaldamise erinevate 
põhjuste tõlgendamine on erine -
vates liikmesriikides märkimisväär -
selt erinenud”; ning
 — „erandite laialdane kasutus võib 
osutada sellele, et paljudes kava -
des ilmutatakse vähest huvi kesk -
konnaeesmärke saavutada”.23 Lissaboni lepingu artikli 258 
kohaselt peab komisjon 
tagama, et asutamislepingu 
sätteid ja institutsioonide 
poolt selle alusel võetud 
meetmeid rakendatakse. 
24 Komisjoni töödokument 
SWD(2012) 379 (lõplik), 1/30, 
Brüssel, 14.2.2012: Euroopa 
ülevaade (1/2), mis on lisatud 
komisjoni aruandele Euroopa 
Parlamendile ja nõukogule 
veepoliitika raamdirektiivi 
(2000/60/EÜ) rakendamise 
kohta – veemajanduskavad. 
23 Tähelepanekud
32 
Veepoliitika raamdirektiivi lahuta -
matuks osaks oleva nitraatide direk -
tiivi (mis käsitleb veekogude puhul 
kindlaks tehtud ja püsivat reostuse 
probleemi, vt  4. selgitus ) rakendami -
sel esitavad liikmesriigid nitraatide 
tegevuskavasid, mille eesmärgikindlu -
se tase on jällegi erinev. Nende kavade 
puhul ei nõuta komisjoni heakskiitu. Selle tulemusel on näiteks liikmesrii -
kide poolt kasutatavate kriteeriumide 
puhul märkimisväärseid erinevusi 
tundlike tsoonide või võetavate meet -
mete määratlemisel. Nitraatide tege -
vuskavadega seoses uuritud juhtumite 
puhul näitab õigusmenetluste pikkus 
komisjoni piiratud suutlikkust mõju -
tada liikmesriikide kavade kvaliteeti 
(vt  5. selgitus ).4. selgitus Joonis 4Nitraadireostuse olulisus
Euroopa Keskkonnaameti hiljutised aruanded näitavad, et nitraadisisalduse praegune olukord ei võimalda 
head seisukorda saavutada isegi 2027. aastaks (vt joonis 4 ). Euroopa Keskkonnaameti aruandes nr 8/2012 
tunnistatakse, et nitraadisisalduse positiivne areng on toimunud osaliselt tänu ELi ja liikmesriikide tasan -
dil kehtestatud põllumajandusliku nitraatide juurdevoolu vähendamise meetmetele, kuid et „hajureostuse 
vähendamiseks tuleb võtta täiendavaid meetmeid, et enamiku veekogude puhul saavutada 2027. aastaks hea 
või väga hea keskkonnaalane nitraadisisalduse tase”.
 1,01,52,02,53,0
1992 1996 20000,5
03,5
2004 2008 2012 2016 2020 2024 2028Eeldatav 
seisund
Hea seisundVAHEHalva ökoloogilise seisundiga jõed
Kehva ökoloogilise seisundiga jõed 
Keskmise ökoloogilise seisundiga jõedHea ökoloogilise seisundiga jõed
Väga hea ökoloogilise seisundiga jõed Keskmine nitraadisisaldus jõgedes (mg N/l)
Halva ja kehva seisundiga jõgede andmed moodustavad 29% koguandmetest
Keskmise seisundiga jõgede andmed moodustavad 48% koguandmetestNitraadisisalduse suundumused näitavad, et 2027 . aastaks on hea ja eeldatava 
seisukorra vahel ikka veel suur vahe
Allikas:  kohandatud Euroopa Keskkonnaameti aruandest nr 9/2012.
24 Tähelepanekud
20 aastat pärast nitraatide direktiivi jõustumist on teatavates liikmesriikides ikka 
veel probleeme selle rakendamisega
Nitraatide direktiiv jõustus 1991. aastal. Direktiivi korrektse ja täieliku kohaldamise ning nitraatide tegevuska -
vade asjakohasusega seotud rikkumiste käsitlemine oli 2013. aastal ikka veel lõpule viimata kaheksa liikmesrii -
gi puhul (Bulgaaria, Saksamaa, Eesti, Kreeka, Prantsusmaa, Läti, Poola ja Slovakkia).
Näiteks otsustas Euroopa Kohus 13. juunil 2013 (kohtuasi C-193/12), et Prantsusmaa ei suutnud mitut ala 
määratleda nitraaditundlike tsoonidena. Osal neist aladest oli põhjavee nitraadisisaldus üle 50 mg/l (mis on 
maksimaalne lubatav tase joogivees) ning muude alade pinnavett ohustas eutrofeerumine, kui tegevuskava -
sid ei rakendata.5. selgitus
Nõuetele vastavus on 
veega seotud probleeme 
siiani vähe mõjutanud
33 
Kontrollikoja küsitluse tulemused 
(vt punkt 17)25 näitavad, et nõuetele 
vastavus on suurendanud teadlikkust 
põllumajandustootjate hulgas ning al -
gatanud teatavaid veealaseid muuda -
tusi põllumajanduspraktikas. Siiani on 
nõuetele vastavuse mõju olnud siiski 
piiratud, nii seetõttu, et mitu olulist 
veealast küsimust ei ole nõuetele vas -
tavusega hõlmatud, kui ka seepärast, 
et nõuetele vastavuse raames kohal -
datavate karistuste suurust ei arvutata 
tekitatud kahju maksumuse põhjal, 
mistõttu võib see hõlmata vaid osa 
tekitatud kuludest. Pealegi vähenda -
vad liikmesriikides nõuetele vastavuse 
kohaldamisel leitud puudused veelgi 
rohkem selle võimalikku mõju. Neid 
küsimusi arutatakse põhjalikumalt 
edaspidi.Nõuetele vastavuse mehha -
nism avaldab mõju, kuid seda 
ei kasutata täiel määral ära
Küsitluse tulemused osutavad 
suurenenud teadlikkusele 
põllumajandustootjate 
hulgas ning mõningatele 
muudatustele veega seotud 
põllumajandustegevuses
34 
Kuna ELi tasandil puuduvad uuringud 
nõuetele vastavuse ja maaelu arengu 
mõjust põllumajandustootjate tead -
likkusele ja veega seotud põllumajan -
dustegevusele, korraldas kontrollikoda 
küsitluse seitsme liikmesriigi 140-le 
põllumajandusettevõtteid nõustavale 
asutusele. Küsitlus näitab, et valimisse 
kuulunud liikmesriikide/piirkondade 
puhul suurendas nõuetele vastavuse 
kasutuselevõtt põllumajandustootja -
te teadlikkust (vt joonis 5 ) ja algatas 
muudatusi veega seonduvas põllu -
majandustegevuses, eriti nitraatide ja 
pestitsiidide kasutamisel (täpsemaid 
üksikasju vt II lisas ).25 Küsitluse üksikasjalikud 
tulemused on esitatud 
kontrollikoja veebisaidil  
(http://www.eca.europa.eu).
25 Tähelepanekud Joonis 5Põllumajandustootjate suurenenud teadlikkus pärast nõuetele vastavuse 
kasutuselevõttu
Hinnake skaalal 1st (üldse mitte) 4ni (väga palju), kui palju suurendas Teie arvates nõuetele vastavuse 
tingimuste kasutuselevõtt põllumajandustootjate teadlikkust põllumajanduse mõjust veele? 
Vastajate protsentuaalne osakaal
kohustuslik
majandamisnõue 2
(põhjavesi)
kohustuslik 
majandamisnõue 3
(reoveesetted)
kohustuslik 
majandamisnõue 4
(nitraadid)
kohustuslik 
majandamisnõue 9
(pestitsiidid)
GAECi nõuded
puhverribadele
GAECi nõuded
niisutuse puhul
Keskmine
O % 25 % 50 % 75 % 100 %
1 – üldse mitte
2 – osaliselt3 – üsna palju
4 – väga paljuei ole asjakohane
vastus puudub
26 Tähelepanekud
Nõuetele vastavuse tingimuste 
mõju on piiratud, kuna 
mitmed veealased küsimused 
ei ole nõuetele vastavusega 
hõlmatud
35 
Käesoleval hetkel ei hõlma nõuetele 
vastavus26 põllumajandustootjatele 
kehtestatud nõudeid, mis piiravad 
fosfori kasutamist nende maa-alal või 
pestitsiidide kasutamist27 veekogude 
vahetus läheduses, ehkki valitseb üks -
meel nende küsimuste lahendamise 
vajalikkuse suhtes. Väetised sisalda -
vad fosforit ning seda kasutatakse ka 
loomasöödas. Fosfor võib põhjustada 
probleeme vee kvaliteedile, nt eutro -
feerumine. Pestitsiidid kaitsevad küll 
põllukultuure umbrohu, haiguste ja 
putukate eest, kuid võivad inimes -
tele, metsloomadele ja keskkonnale 
kahjulikud olla. Ainult väga väike osa 
kasutatavatest pestitsiididest jõuab 
oma sihtmärgiks oleva kahjurini, mis 
tähendab, et suur osa pestitsiididest 
mõjutab hoopis keskkonda, näiteks 
veekogusid. Osa liikmesriikidest on 
siiski võtnud meetmeid nende prob -
leemide käsitlemiseks, isegi kui neilt 
seda ei nõuta (nt kaasanud GAECi 
puhverribadel pestitsiidide kasutamise 
piirangud) (täpsemad üksikasjad on 
toodud III lisas ).26 Mõni liikmesriik, nt 
Madalmaad, on oma nitraatide 
tegevuskavadesse kaasanud 
fosforikasutuse tingimused, 
kuid nende tingimuste 
täitmata jätmise eest ei 
karistata nõuetele vastavuse 
raames. Seoses pestitsiididega 
võivad liikmesriigid vaid väga 
ohtlike pestitsiidide puhul 
kasutusloa väljastamisel 
kehtestada vooluveekogude 
äärde puhverribad, kus 
pihustamine on keelatud. 
27 Pestitsiide kasutatakse 
selleks, et kaitsta taimi või 
põllukultuure umbrohu, 
haiguste või putukate 
põhjustatud kahjustava 
mõju eest. Seepärast 
nimetatakse neid ka 
taimekaitsevahenditeks.
27 Tähelepanekud
36 
Eelkõige integreeritud taimekaitse 
põhimõtete järgimise näol toimuv 
pestitsiidide säästlik kasutus pidi 
algselt nõuetele vastavusse kaasata -
ma alates 2014. aastast. Määruse (EL) 
nr 1306/201328 kohaselt on selle kaasa -
mise ajakava siiski praegu ebakindel 
(vt  6. selgitus ).
37 
Mõningate veepoliitika raamdirektii -
vist ja pestitsiidide säästva kasutuse 
direktiivist tulenevate nõuete eeldatav 
kaasamine nõuetele vastavusse peaks 
aitama käsitleda punktis 35 tõsta -
tatud küsimusi. Arutelud komisjoni 
ettepaneku üle ÜPP reformimiseks 
pärast 2014. aastat on viinud järgmi -
se järelduseni: „Nõukogu ja Euroopa 
Parlament kutsuvad komisjoni üles 
jälgima veepoliitika raamdirektiivi 
ja pestitsiidide säästva kasutamise 
direktiivi ülevõtmist ja rakendamist liikmesriikide poolt ning, kui need 
direktiivid on rakendatud kõigis liik -
mesriikides ja põllumajandustootjatele 
otse kohaldatavad kohustused on 
kindlaks määratud, esitama vajaduse 
korral seadusandliku ettepaneku, mil -
lega muudetakse käesolevat määrust 
eesmärgiga lisada nende direktiivide 
asjakohased osad nõuetele vastavuse 
süsteemi”.29 Kõnealuse lisamise ajastus 
sõltub seega liikmesriikide poolt 
nimetatud direktiivide rakendamisel 
tehtavatest edusammudest. See tähen -
dab, et väga olulise poliitilise otsuse 
elluviimine võib olla väga aeglane.6. selgitusPestitsiidide säästlik kasutus: kaks sammu edasi, üks tagasi
2009. aastal võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu määruse taimekaitsevahendite turulelaskmise 
kohta30. Määruse üks eesmärk oli kaasata pestitsiidide säästlik kasutus (ja eelkõige integreeritud taimekaitse) 
nõuetele vastavusse (SMR9 kaudu) alates 2014. aastast.
Määruse ettepanekus ÜPP rahastamise kohta perioodil 2014–202031 (mille tulemusel võeti vastu määrus (EL) 
nr 1306/2013) välistas komisjon nõuetele vastavuse puhul täielikult pestitsiidide säästva kasutuse ja integreeri -
tud taimekaitse, jättes sõnastusest välja lause, mis sellele konkreetselt viitas32.
Ehkki pestitsiidide säästev kasutus pidi lisatama nõuetele vastavusse 2014. aastast alates, ei ole selline ajakava 
kehtiva määruse tõttu enam kindel.
29 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 
79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 309, 24.11.2009, lk 1).
30 KOM(2011) 628 (lõplik/2).
31 Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 55 kolmas lause: „Nõuetekohane kasutus vastab direktiivi 2009/128/EÜ sätetele, eelkõige kõnealuse direktiivi 
artiklis 14 ja III lisas osutatud integreeritud taimekaitse üldpõhimõtetele, mida kohaldatakse hiljemalt 1. jaanuarist 2014”.28 Euroopa Parlamendi 
ja nõukogu määrus 
(EL) nr 1306/2013, 
17. detsember 2013, ühise 
põllumajanduspoliitika 
rahastamise, haldamise ja 
seire kohta ning millega 
tunnistatakse kehtetuks 
nõukogu määrused (EMÜ)  
nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) 
nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, 
(EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) 
nr 485/2008 (ELT L 347, 
20.12.2013, lk 549).
29 Määrusele (EL) nr 1306/2013 
lisatud Euroopa Parlamendi 
ja nõukogu ühisavaldus 
nõuetele vastavuse kohta. 
28 Tähelepanekud
Niisutusega seotud GAECi loa 
andmise menetlused omavad 
vähest mõju, kuna komisjon ei 
nõua liikmesriikidelt erinõuete 
väljatöötamist
38 
Vastupidiselt kohustuslikele majan -
damisnõuetele ei kasutata GAECi 
standardeid selleks, et edendada häid 
põllumajandustavasid, mille puhul ei 
ole ELi tasandil (veel) keskkonnaalaseid 
õigusakte koostatud, kehtestades põl -
lumajandustootjatele uusi kohustusi. 
Komisjon ei ole siiski teinud ettepa -
nekut määratleda niisutusega seotud 
GAECi loa andmise menetlused33 viisil, 
mis edendab häid põllumajandustava -
sid. Niisutusega seotud GAEC hõlmab 
olemasolevaid riiklikke või piirkond -
likke õigusakte, kuid ei kehtesta uusi 
kohustusi. See ei too kaasa kohustust 
kehtestada loa andmise menetluse 
erinevaid elemente – nt veevõtu -
load, veemõõtjad ja veekasutusalane 
aruandlus – juhtudel, kui neid veel 
kehtestatud pole.39 
Riikides, kus loa andmise menet -
lused on äärmiselt puudulikud või 
neid ei olegi, ei oma see GAECi nõue 
mingitki mõju (vt  7. selgitus ) ning 
see võib omada erilist tähtsust vee -
puuduse all kannatavate alade jaoks 
(vt  8. selgitus ).
Näide puuduliku loa andmise menetluse kohta
Kreekas nõuti ministri 2011. aasta juunis tehtud otsusega, et põllumajandustootjad esitaksid 16. detsemb -
riks 2011 veeloa taotluse (ka need, kes omasid kehtivat luba). Loa taotlemise kohustust aga pikendati kordu -
valt: 16. juunini 2012, 17. detsembrini 2012, 15. maini 2013 ja viimati 15. jaanuarini 2014. Piniose vesikonnas 
(Thessaly) on kokku üle 30 000 puuraugu, võib-olla isegi 33 000, millest enamikul puudub luba34.
Kontrollikoda leidis vigu ka nende lubadega seotud kontrollides (vt  9. selgitus ).
34 Thessaly veemajanduskava, uuringu korraldas Joint Venture for Thessaly, Epirus and Western Sterea Ellada’s River Basin Management Plans , lk 103.7. selgitus33 „Kui niisutuse puhul nõutakse 
vee kasutamiseks luba, 
tuleb järgida loa andmise 
menetlusi”.
29 Tähelepanekud
Niisutussüsteeme kasutav põllumajandus kasvab veepuuduse all kannatavates 
piirkondades
Niisutamiseks kasutatava vee liiga suur hulk on probleem, eriti Lõuna-Euroopas, kus niistussüsteeme kasutav 
põllumajandus on viimaste aastakümnete jooksul suurenenud35. Kuigi niisutamiseks võetava vee hulk vähenes 
veidi 1990. aastate algusest kuni perioodini 1998–2007 (vt joonis 6 ) ning hoolimata niisutamise parandatud 
mõjususest tilkkastmise ulatuslikuma kasutuse näol, on teatud alade veevarud jätkuvalt tugeva surve all, mille 
tagajärjeks on kahanevad põhjaveekihid, merevee pealetung ja märgalade kuivamine36.
35 Euroopa Keskkonnaameti aruanne nr 2/2009 „Euroopa veevarud – võitlus veepuuduse ja põuaga”.
36 Water resources: quantity and flows – SOER 2010 thematic assessment , Euroopa Keskkonnaameti keskkonna seisundi aruanne 2010, Euroopa 
Keskkonnaamet (http://www.eea.europa.eu/soer/europe/water-resources-quantity-and-flows), vaadatud 5. oktoobril 2012.8. selgitus Joonis 6
miljonit m3 aastas45 000
40 000
35 00030 00025 000
20 000
15 000
10 000
5 000
0
Ida Lääs Lõuna1990ndate 
algus
1998–2007Vee võtmine niisutuseks
Märkus:  Ida: Bulgaaria (1990; 2007), Tšehhi Vabariik (1990; 2007), Ungari (1992; 2006), Läti (1991; 2007), Poola (1990; 2007),  
Rumeenia (1990; 2006), Slovakkia (1990; 2007), Sloveenia (1990; 2007), Lääs: Austria (1990; 2002), Belgia (1994; 2007), Taani (1990; 2004),  
Inglismaa ja Wales (1990; 2006), Soome (1994; 2005), Saksamaa (1995; 2002), Madalmaad (1995; 2006), Norra (1995; 2006), Rootsi (1990; 2007), 
Lõuna: Prantsusmaa (1991; 2006), Kreeka (1990; 2007), Portugal (1990; 1998), Hispaania (1991; 2006).
Allikas:  http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/figures/water-abstraction-for-irrigation-million-m3-year-in-the-early-1990s-and-1997
30 Tähelepanekud
Puudused nõuetele 
vastavuse tingimuste 
kohaldamisel
Põllumajandusettevõtete 
tasandil esineb liikmesriikides 
puudusi veealaste nõuetele 
vastavuse tingimuste täitmisel
40 
ELi liikmesriikidesse tehtud kinnitava 
avalduse auditite ajal täheldas kont -
rollikoda veealaste nõuetele vastavuse 
tingimuste rikkumisi põllumajan-  
dusettevõtete tasandil, enamiku puhul 
rikkusid toetusesaajad kohustuslik -
ku majandamisnõuet nr 4 (veekaitse 
nitraaditundlikes tsoonides): ebapiisa -
vad sõnniku ladustamisvõimalused või 
-suutlikkus, ebatäielikud või ebatäpsed 
andmed väetiste kohta, lämmastiku -
analüüsi puudumine, nitraadi väljund 
üle 170 kg/ha, keelatud perioodil sõn -
niku ladustamine maapinnal jne. Muud 
tähelepanekud on seotud kohustusliku 
majandamisnõudega nr 2 (põhjavee 
kaitse) ja nr 9 (taimekaitsevahendid) 
ning puhverribade GAECi nõudega.Nõuetele vastavuse kontrollide 
süsteem on liikmesriikide 
tasandil puudulik
41 
Liikmesriigid vastutavad nõuetele 
vastavuse süsteemi rakendamise eest. 
Kohustuslike majandamisnõuete puhul 
tähendab see konkreetsete õigusakti -
de asjaomaste elementide kaasamist 
nõuetele vastavuse tingimustesse. 
GAECi puhul tähendab see riiklike või 
piirkondlike õigusaktide asjaomaste 
standardite kehtestamist ning põllu -
majandustootjatele praktiliste kohus -
tuste määramist. Liikmesriigid peavad 
ka põllumajandustootjaid neist nõue -
test teavitama ning looma haldus- ja 
kontrollisüsteemi, mis võimaldaks 
kohapeal kontrollida abisaajate valimit 
ning nõuete täitmata jätmisel määrata 
karistused.
42 
Nõuetele vastavuse kontrollide süs -
teemile omane piirang on asjaolu, et 
osa nõudeid on nende iseloomu tõttu 
väga keeruline kontrollida. Näiteks: üks 
nõue on seotud pestitsiidide kasutami -
se ajastuse ja kasutusmeetodiga. Selle 
nõude muudab keeruliseks asjaolu, et 
nõuetele vastavuse kontrollidest teavi -
tatakse tavaliselt ette ning seepärast ei 
ole eriti tõenäoline, et inspektor tabaks 
mõne põllumajandustootja ajal, kui 
see kasutab keelatud toodet või kasu -
tab mõnd toodet ebaseaduslikul viisil. 
Muid nõudeid on võimalik kontrollida 
teataval perioodil aastas või teatavate 
ilmastikuolude puudumisel (nt tugev 
tuul, jäide), mis ei pruugi tingimata 
kokku langeda kohapeal tehtava kont -
rolli ajastusega.
31 Tähelepanekud
43 
Külastatud liikmesriikides leiti korral -
dusasutuste tasandil puudusi veea -
lase nõuetele vastavuse kontrollide 
süsteemis:
 — üksikasjalikud tööjuhised on 
kehtestatud ainult vähesele arvule 
kontrollidest ning osa juhistest 
on nii üldised, et need ei võimal -
da tagada, et inspektorid teaksid 
täpselt, mida ja kuidas kontrollida, 
ning et kõik inspektorid teeksid 
kontrolle ühel viisil;
 — kohustuslikud kontrollid võeti ka -
sutusele hilises staadiumis või neid 
ei ole ikka veel kasutusele võetud;
 — kohapealsete kontrollide tegemine 
on suuresti koondunud sügisesse. 
Lisaks sellele, et see on vastu -
olus teatavate õigusnormidega37, 
tähendab see, et mitut veealast 
nõuet (nagu haritavatele puhverri -
badele sõnniku laotamise keeld) ei 
ole võimalik kohapeal visuaalselt 
kontrollida;
 — niisutust puudutavate GAECi nõue -
te kontrolle ei viidud lõpule (vt  9. 
selgitus ).Komisjon ei taga, et GAECi 
standardid oleksid liikmesriigi 
tasandil asjakohased
44 
Nõuetele vastavuse mehhanismi 
raames kehtestatud GAECi standardite 
eesmärk on elementaarse hea tava 
kehtestamine38. Liikmesriigid peavad 
kehtestama minimaalsed nõuded, 
milles võetaks arvesse riigisiseseid 
põllumajanduslikke, keskkonna- ja 
kliimatingimusi.
45 
Käesoleval hetkel saab komisjon 
internetipõhise andmebaasi kaudu 
vaid piiratud teavet GAECi standardite 
rakendamise kohta liikmesriikides. See 
teave koosneb viidetest kohaldatava -
tele siseriiklikele õigusaktidele ning iga 
liikmesriigi poolt esitatud kokkuvõte -
test. Iga liikmesriik otsustab ise, millise 
geograafilise jaotuse alusel ta andmed 
esitab. Näiteks ei ole auditi ajal külasta -
tud liikmesriikides lisatud teavet GAECi 
nõuete rakendamise kohta piirkondli -
kul tasandil (Itaalias ja Hispaanias).9. selgitusTegelikke võetud veekoguseid ei võrrelda lubatud kogustega
Auditiga leiti puudusi niisutust puudutavate GAECi nõuete kontrollimisel. Standard on sõnastatud järgnevalt: 
„Kui niisutuse puhul nõutakse vee kasutamiseks luba, tuleb järgida loa andmise menetlusi”. Auditiga leiti mitu 
juhtumit, kus hoolimata sellest, et liikmesriigi menetluste kohaselt pidid load sisaldama vee võtmise täpset 
maksimaalset kogust, ei võrreldud tegelikke võetud koguseid lubades märgitud piirmääradega. Sellised puu -
dused vähendavad oluliselt kontrollide mõjusust.
Nõuetele vastavuse inspektorite poolt Kreekas ja Hispaanias kasutatud kontrollnimekirjade kohaselt ei võr -
relda praegu tegelikke võetud veekoguseid lubades märgitud kogustega. Slovakkias leidis kontrollikoda, et 
võetava vee kogust isegi ei mõõdeta. Kontrollidega on seega võimalik kindlaks teha vaid seda, kas luba on 
väljastatud, kuid mitte seda, kas toetusesaaja järgib loaga kehtestatud piiranguid.37 Komisjoni 30. novembri 
2009. aasta määruse (EÜ) 
nr 1122/2009, millega keh -
testatakse nõukogu määruse 
(EÜ) nr 73/2009 üksikasjalikud 
rakenduseeskirjad seoses põl -
lumajandustootjate otsetoe -
tuskavade alusel makstavate 
toetuste nõuetele vastavuse -
ga, ümbersuunamisega ning 
ühtse haldus- ja kontrollisüs -
teemiga ning määruse (EÜ) 
nr 1234/2007 üksikasjalikud 
rakenduseeskirjad seoses 
veinisektori toetuskavade 
alusel makstavate toetuste 
nõuetele vastavusega (ELT L 
316, 2.12.2009, lk 65), artikli 53 
lõige 1 ja komisjoni 27. jaa -
nuari 2011. aasta määruse (EL) 
nr 65/2011, millega kehtesta -
takse nõukogu määruse (EÜ) 
nr 1698/2005 rakendamise 
üksikasjalikud eeskirjad kont -
rollimenetluse rakendamise ja 
maaelu arengu toetusmeet -
mete nõuetele vastavuse 
kohta (ELT L 25, 28.1.2011, lk 8), 
artikli 14 lõige 1.
38 Euroopa Parlamendi uuring: 
Sustainable management 
of natural resources with 
a focus on water and 
agriculture  (loodusvarade 
säästlik haldamine, pöörates 
erilist tähelepanu veele 
ja põllumajandusele), 
lõpparuanne, mai 2013.  
http://www.europarl.europa.
eu/RegData/etudes/etudes/
join/2013/488826/IPOL-JOIN_
ET(2013)488826_EN.pdf
32 Tähelepanekud
46 
Komisjon hindab GAECi nõuete ellu -
viimist õiguslikust seisukohast, tehes 
selleks dokumentaalset kontrolli, mis 
põhineb liikmesriikide esitatud teabel 
ning mida täiendavad kohapeal läbi -
viidavad auditid. Komisjon ei hinda, 
kas liikmesriikide poolt seoses kahe 
veealase GAECi nõudega kehtestatud 
tingimused on veekaitse eesmärkide 
keskkonnaalasest seisukohast piisavad. 
Praktikas erinevad GAECi nõuded liik -
mesriikide vahel oluliselt. Näiteks on 
GAECi raames puhverribadele39  
(vt joonis 7 ) kehtestatud minimaalne 
ribade laius vahemikus  
25 cm–10 meetrit (vt tabel 3 ).
47 
Mõnes liikmesriigis/piirkonnas on 
puhverribadel lubatud põllukultuure 
kasvatada, kuigi teistes kehtib kohus -
tus need muruga haljastada või võse -
rikena hoida. Osa liikmesriikidest teeb 
erandeid arvukatele veekogudele, mis 
võivad paikneda põllumajanduslikul 
maal (vt  10. selgitus ).48 
Ka niisutusega seotud GAECi nõu -
ded erinevad liikmesriikide vahel 
kardinaalselt, isegi neis riikides, kus 
veele avalduv surve on eriliselt suur. 
See GAECi nõue viitab liikmesriikide 
olemasolevatele õigusaktidele, kuid ei 
hõlma uusi kohustusi. Mõnes liikmes -
riigis/piirkonnas oleneb vee võtmise 
loa olemasolu kohustus võetava vee 
kogusest, geograafilisest asukohast ja 
võetava vee liigist (pinna- või põhjave -
si). Osa liikmesriikidest keelab niisu -
tamise kuivadel perioodidel. Teistes 
riikides peavad põllumajandustootjad 
niisutuseks kasutatava vee hulga kohta 
iga-aastaselt aru andma. Auditiga leiti 
juhtumeid, kus niisutuseks nõutavad 
load ei innusta põllumajandustootjaid 
vähem vett kasutama. Näiteks maksus -
tatakse mõnes liikmesriigis põlluma -
jandustootjaid tegeliku veekasutuse 
asemel vastavalt nende majapidamise 
pindalale.Joonis 7Puhverriba
veekogu puhverribapõllukultuurid
  39 Selle GAECi puhul tuleb täita 
vähemalt nitraatide direktiivis 
toodud tingimused, mis on 
seotud vooluveekogude 
läheduses väetiste 
kasutamisega.
33 Tähelepanekud
GAECi raames puhverribadele kehtestatud nõuetest vabastatud veekogud
Liikmesriigid on teatavad veekogude kategooriad GAECi raames puhverribadele kehtestatud nõuetest va -
bastanud. Itaalias (Lombardia) ei ole vaja puhverribasid kehtestada vooluveekogude äärde, mis on lühemad 
kui 5 km või mis kuuluvad alla 10 km2 suuruse pindalaga kogumispiirkonda. Hispaanias (Andaluusia) vabasta -
takse GAECi nõuetest tiigid, niisutuskanalid ja kraavid, olgugi et need veekogud on nõuetekohaselt määrat -
lemata ja neid erandeid põhjendatakse mittekeskkonnaalaste argumentidega. See suurendab ohtu, et liiga 
paljud vooluveekogud jäetakse puhverribade nõude täitmise kohustusest välja, mis omakorda vähendab 
GAECi mõju veekvaliteedile.Tabel 3 10. selgitusSuured erinevused GAECi raames puhverribadele kehtestatud nõuetes
Riik Puhverriba laius Kohustused ja piirangud
Taani minimaalselt 2 m harimine, mulla töötlemine või istutamine keelatud
Kreekavahemikus 1 m–6 m  
sõltuvalt kaldast ja piirangu liigistviljelemine (1 m) ja lämmastikväetised (2 m või 6 m) keelatud
Hispaania (Andaluusia) 2 m–10 m kohustuslik võserik; väetised ja pestitsiidid keelatud 
Prantsusmaa 5 mkohustuslik haljastamine muru, põõsaste või puudega; mineraal-  
ja orgaaniliste väetiste või pestitsiidide kasutamine keelatud 
Itaalia (Lombardia)vahemikus 5 m–3 m  
olenevalt veekogu seisukorrastkohustuslik haljastamine muruga; igasugune maaharimine, anor -
gaaniliste väetiste, sõnniku või läga kasutamine keelatud
Madalmaadvahemikus 25 cm–9 m  
olenevalt põllukultuurist ja teatavatest tehnilistest nõuetestväetiste kasutamine keelatud
Slovakkia 10 m tööstuslike ja orgaaniliste väetiste kasutamine keelatud 
34 Tähelepanekud
Maaelu arengu rahasta -
mise potentsiaali vee -
alaste probleemide käsit -
lemiseks ei kasutata täiel 
määral
49 
Maaelu arengu rahastamise ko -
gusumma perioodil 2007–2013 on 
ligi 100 miljardit eurot. Määruses (EÜ) 
nr 1698/2005 maaelu arengu kohta 
määratletakse veekaitse ühe peamise 
käsitlemist vajava teemana40. Samas 
määruses rõhutatakse ka seda, et 
„EAFRD tegevused ja selle poolt toeta -
tavad tegevused peavad olema järje -
pidevad ja ühitatavad ühenduse muu 
poliitikaga”41, nagu nt veepoliitika. Ma -
aelu arengul on seega suur potentsiaal 
rahaliste vahendite kättesaadavaks 
tegemise ja selgete veealaste eesmär -
kide seadmise kaudu kaasa aidata ELi 
veepoliitika eesmärkide integreerimi -
sele ÜPP-sse.
50 
Liikmesriigid mobiliseerivad maaelu 
arengu vahendeid oma MAKidega (vt 
punktid 10 ja 11), mis koosnevad meet -
mekogumitest, mida sihtrühmad (nt 
põllumajandustootjad) võivad endale 
vabatahtlikult kohustuseks võtta.  
Maaelu arengu meetmete raames 
toetust saavad isikud võtavad endale 
kohustuse täita oma liikmesriigi keh -
testatud eritingimusi.51 
Praegu ei kasutata maaelu arengu 
potentsiaali täiel määral. MAKide prae -
gusel rakendusviisil on veele piiratud 
mõju, kuna veele avalduvat survet ei 
ole põhjalikult määratletud, MAKe ja 
veemajanduskavasid ei ole veel oma -
vahel kooskõlastatud ning negatiivseid 
kõrvalmõjusid ei suudeta alati vältida. 
Lisaks sellele on veealaste problee -
mide käsitlemiseks kulutatud juba 
oluliselt suuri rahastamissummasid.40 Määruse (EÜ) nr 1698/2005 
põhjendus 31: „Maade 
hooldamise erimeetodite 
toetamine peaks kaasa aitama 
säästvale arengule, õhutades 
põllumajandustootjaid 
ja metsa valdajaid 
kasutama eeskätt neid 
maakasutusmeetodeid, 
mis vastavad vajadusele 
säilitada looduskeskkonda 
ja maastikku ning kaitsta ja 
parandada loodusvarasid. 
See peaks aitama rakendada 
ühenduse 6. keskkonnaalast 
tegevusprogrammi ja 
eesistujariigi järeldusi säästva 
arengu strateegia kohta. 
Käsitletavate võtmeküsimuste 
hulgas on bioloogiline 
mitmekesisus, Natura 2000 
alade majandamine, vee ja 
mulla kaitse (...)”.
41 Määruse (EÜ) nr 1698/2005 
põhjendus 6.
35 Tähelepanekud
Liikmesriikide maaelu 
arengu kuluplaanides ei 
võeta alati arvesse ELi veepo -
liitika eesmärke ja liikmesrii -
kide veealaseid vajadusi
Liikmesriikide MAKides ei 
määratleta alati veealaseid 
probleeme põhjalikult 
ning kavu ei ole veel 
veemajanduskavadega 
kooskõlastatud
52 
Kõigi auditi jooksul külastatud liik -
mesriikide/piirkondade puhul uuris 
kontrollikoda, kas MAKi raames teh -
tava eelhindamise käigus ette nähtud 
keskkonnamõju hindamine42 ja veema -
janduskava raames läbi viidav kesk -
konnamõjude analüüs olid tehtud ja 
kooskõlastatud. Kuigi ühest küljest on 
arusaadav, et kahe hindamisega hõl -
matav geograafiline pindala ning hin -
damiste ajastus43, iseloom ja eesmärk võivad olla erinevad, on kontrollikoda 
seisukohal, et veealaste probleemide 
hindamine peaks mõlema analüüsi pu -
hul järjepidev olema. Sellest hoolimata 
leidis kontrollikoda, et veealaste prob -
leemide määratlemine MAKide raames 
tehtavates keskkonnamõju analüüsides 
on mõnikord ebatäielik ega ühti alati 
veemajanduskavade raames kättesaa -
dava teabega. Auditiga leiti juhtumeid, 
kus veealaseid probleeme ei olnud 
MAKides määratletud ning seetõttu ei 
käsitletud neid ka ühegi maaelu meet -
mega (vt  11. selgitus ).
53 
Veemajanduskavades sisalduvate 
meetmeprogrammide halb kvaliteet 
(vt punktid 27 ja 28) takistab praegu 
nende kooskõlastamist MAKidega. Ka -
vade kooskõlastamist on siiani tehtud 
maaelu arengu meetmete integreeri -
misega veemajanduskavasse.
Veealaseid probleeme ei ole põhjalikult määratletud
— Taanis ei hõlma MAKis sisalduv keskkonnamõju hindamine veevõtmise küsimust, kuigi see on veemajan -
duskava kohaselt probleemiks riigi lääneosas. Veevõtu probleemi ei käsitleta üheski Taani MAKi meetmes.
— Hispaanias (Andaluusia) sisaldab Guadalquiviri veemajanduskava meetmeprogramm meetmeid, mis on 
suunatud veeregistri valmimisele ja ebaseadusliku veevõtu vastu võitlemisele. Sellest hoolimata ei käsitleta 
põhjavee ebaseadusliku võtmise probleemi ei MAKi raames koostatud keskkonnasäästlikkuse aruandes 
ega Guadalquiviri veemajanduskava raames tehtud keskkonnamõju analüüsis. Peale nõuetele vastavuse 
tingimuste alla kuuluvate maaelu arengu meetmete (vt punkt 8) ei sisalda MAK mingeid mehhanisme, mis 
innustaksid toetusesaajaid veealaste lubade saamise menetlusi täitma.
— Slovakkias ei sisaldu MAKis ühtegi meedet, millega võidelda veekvantiteediga seotud probleemide vastu 
või käsitleda pestitsiidireostuse, märgalade kadumise ja liiga suure lokaalse põhjaveevõtuga seotud prob -
leeme – kõik need on veemajanduskavas määratletud, kuid neid ei mainita MAKi raames tehtavas keskkon -
namõju hindamises.
— Kreekas mainitakse Thessaly veemajanduskavas hüdromorfoloogiliste muutuste ja registreerimata  
puuraukudega seotud probleeme, kuid neid ei mainita MAKi raames tehtavas keskkonnamõju hindamises. 
Kreeka MAK ei sisalda hüdromorfoloogilist koormust käsitlevaid meetmeid.11. selgitus42 http://ec.europa.eu/
agriculture/rurdev/eval/
guidance/note_c_en.pdf  
(lk 14).
43 Kuigi MAKis ette nähtud 
keskkonnamõju hindamised 
koostati 2006. aastal, oleks 
veemajanduskavade raames 
läbi viidavad keskkonnamõju 
analüüsid (mis sisaldavad 
„valglapiirkonna tunnuste 
analüüsi, ülevaadet mõjust, 
mida inimtegevus avaldab 
pinnavee ja põhjavee 
seisundile, ning veekasutuse 
majandusanalüüsi” (vt 
veepoliitika raamdirektiiv 
artikkel 5)) pidanud 
valmima hiljemalt 
22. detsembriks 2004.
36 Tähelepanekud
MAKi elluviimine avaldab 
veele mõnikord negatiivset 
kõrvalmõju
54 
Põllumajanduslikul ja keskkonnapoliiti -
kal võivad olla konkureerivad eesmär -
gid. Sellegipoolest tuleb maaelu aren -
gu vahendeid kasutada viisil, mis on 
veemajandamise seisukohast säästlik, 
ning MAKid peavad seepärast sisalda -
ma kaitsemeetmeid, et vältida võima -
likke negatiivseid kõrvalmõjusid (vt  12. 
selgitus ). Enne MAKide heakskiitmist 
viib komisjon läbi kontrolle, et tuvas -
tada potentsiaalne negatiivne mõju 
maaelu arengu meetmetele. Sellest 
hoolimata ei ole mõne nõuetekohaselt 
heakskiidetud maaelu arengumeetme 
puhul võimalik ära hoida veele aval -
duvat olulist negatiivset kõrvalmõju. 
Teatavad MAKid kiideti heaks, kuigi 
need ei sisaldanud asjakohaseid kaitse -
meetmeid (vt  12. selgitus ).55 
Isegi kui MAK sisaldab kaitsemeetmeid 
veele avalduvate negatiivsete kõrval -
mõjude vältimiseks, tekib neid mõnel 
juhul meetmete rakendamisel siiski 
(vt  13. selgitus ).
Näited kaitsemeetmeid sisaldavate ja mittesisaldavate MAKide kohta
Üks auditi käigus uuritud Itaalia (Lombardia) MAK sisaldab kaitsemeetmeid meetme puhul, mis on suunatud 
põllumajanduslike majapidamiste moderniseerimiseks mõeldud investeeringutele. See MAK lubab ehitada 
uusi aianduse kasvuhooneid ainult juhul, kui sellega säästetakse energiat ja vett. Olemasoleva niisutusvõrgu 
laiendamiseks või niisutatava pindala suurendamiseks tehtavaid investeeringuid ei peeta toetuskõlblikuks.
Sama meetme ülesehitus Hispaania (Andaluusia) MAKis jätab aga ruumi olulistele negatiivsetele kõrvalmõju -
dele, nagu niisutatava pindala suurendamine või üldist veekasutust suurendavate projektide heakskiitmine.
Näide maaelu arengu meetme rakendamisega seotud puuduste tagajärjel 
tekkinud negatiivsetest kõrvalmõjudest
Kontrollikoja tehtud kinnitava avalduse aluseks oleva auditi käigus leiti Hispaanias, et meetme 125 (põllu -
majanduse ja metsanduse arengu ja kohanemisega seotud infrastruktuur) alla kuuluv projekt kiideti heaks, 
kuigi toetusesaajale antud veealased õigused ei olnud piisavad projekti majandusliku tasuvuse tagamiseks 
ning toetusesaaja tarbis oma toetusõiguses sätestatust oluliselt rohkem vett, rikkudes seeläbi kahte seda liiki 
projektile kehtestatud toetuskõlblikkuse kriteeriumi. See näitab, et projektitaotluse heakskiitmise üle tehta -
vad kontrollid ei olnud mõjusad ning et selliste baasnõuete, mis oleks põhimõtteliselt pidanud negatiivseid 
kõrvalmõjusid ära hoidma (nt tarbitava vee hulga suurendamise keeld), täitmine ei olnud tagatud.12. selgitus 13. selgitus
37 Tähelepanekud
Maaelu arengu rahastamine 
on veeprobleemide tõttu 
olnud alakasutatud
Veealaste meetmete elluviimise 
määr ei vasta alati planeeritule
56 
Veekaitsele otsest mõju avaldada 
võivad maaelu arengu meetmed si -
saldavad meetmeid, millega nõutakse 
põllumajandustootjatelt nende põllu -
majandustavade muutmist pestitsiidi -
de või väetiste vähendamise või nende 
põllukultuuride kohalikule hüdroloogi -
lisele seisukorrale kohandamise kaudu. 
Nimetatud meetmete tegelik kasutus -
viis on oluline tegur, hindamaks, kas 
EAFRD veekaitse potentsiaali on täiel 
määral ära kasutatud. Selle aspekti  
uurimiseks analüüsis kontrollikoda 
esiteks liikmesriikide MAKides aktivee -
ritud meetmeid ja teiseks seda, kuidas 
on liikmesriigid kasutanud määruse 
(EÜ) nr 1698/2005 artiklis 38 ettenäh -
tud võimalusi seoses veepoliitika raa -
mdirektiivi rakendamise kulutustega.
57 
Kontrollikoda on analüüsinud nende 
aktiivsete maaelu arengu meetmete 
rakendamise määra, mis liikmesriiki -
de hinnangul avaldavad veekaitsele 
otsest mõju. Kuigi nimetatud analüüsil 
on teatavaid piiranguid44, näitavad 
tulemused, et kõikidest juhtudest 
umbes pooltel toimub rakendamine 
plaanipäraselt.44 Kuna meetmetel on sageli 
allmeetmed, mis veealaseid 
küsimusi ei käsitle, ei ole 
mitte kõik nende meetmete 
raames rahastatavad projektid 
tegelikult veekaitsega seotud.
38 Tähelepanekud
58 
Liikmesriigid ei ole siiski suutnud ära 
kasutada võimalusi, mida pakutakse 
määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklis 38, 
milles sätestatakse sõnaselgelt, et 
meedet 21345 võib kasutada selleks, 
„et hüvitada kantud kulusid ja saamata 
jäänud tulu, mis tulenevad [veepo -
liitika raamdirektiivi] rakendamisega 
seotud ebasoodsatest tingimustest 
asjaomastel aladel” (vt tabel 4 ).59 
Auditikülastuste ajal ei olnud ükski 
liikmesriik peale Taani46 aktiveerinud 
meetme 213 veepoliitika raamdirektiivi 
osa, mida nõuti vastavalt artiklile 38. 
Komisjoni andmete kohaselt22 oli 
vaid 4% esitatud veemajanduskava -
des märgitud, et artiklit 38 hakatakse 
kasutama põllumajandustootjatele 
veepoliitika raamdirektiivi nõuete 
kompenseerimiseks. Meetme 213 
piiratud kasutuse põhjustasid muu 
hulgas liikmesriikide veemajanduska -
vade lõpetamisel tekkinud viivitused. 
Meetme 213 kasutuse veel üheks eba -
soodsaks asjaoluks on see, et veepolii -
tika raamdirektiiviga seotud toetuste 
rakenduseeskirjad avaldati alles veeb -
ruaris 201047 – kolm aastat ja kaks kuud 
pärast maaelu arengu programmitöö 
perioodi algust48 ning enam kui aasta 
pärast seda, kui veemajanduskavad 
oleksid pidanud valmis olema, nagu 
ette nähtud veepoliitika raamdirektiivi 
artiklis 13.Tabel 4Liikmesriikide poolt veekaitsele otsest mõju avaldavate maaelu arengu meetmete1 
rakendusmäärad (%)
Riik Meede115 121 125 213 214 216 226 321
Taani 84,1 24,2
Prantsusmaa (mandriosa)  69,7 39,8 85,8 16,9
Kreeka 17, 0 35,7 71,7 21,5
Itaalia (Lombardia) 75,8 42,4 69,0 51,9
Slovakkia 85,8 88,2 91,8
Madalmaad 51,0 30,4 95,7 9,7
Hispaania (Andaluusia) 9,4 70,0 27, 6 73,1
 Rakendusmäärad on plaanipärased (> 60%)
 Meedet 213 ei rakendatud üheski auditi käigus külastatud liikmesriigis
 Külastatud liikmesriikide määratluse kohaselt ei ole meetmel veele otsest mõju 
1  Meede 115: „juhtimis-, asendus- ja nõuandeteenuste loomine”; meede 121: „põllumajandusettevõtete moderniseerimine”; meede 125:  
„põllumajanduse ja metsanduse arengu ja kohanemisega seotud infrastruktuur”; meede 214: „põllumajanduslik keskkonnatoetus”;  
meede 216: „vähetootlike investeeringute toetus”; meede 226: „metsapotentsiaali taastamine ja ennetustegevus”; ja meede 321:  
„majanduse ja maaelanikkonna põhiteenused”.
Allikas:  Euroopa Komisjoni andmed seisuga 31. märts 2013.45 Meede 213: Natura 2000 
toetus ja direktiiviga 
2000/60/EÜ (veepoliitika 
raamdirektiiv) seotud toetus.
46 Taani oli aktiveerinud 
meetme 213, et 
kompenseerida 10 meetri 
laiuste puhverribade loomisel 
tekkinud kulutusi, kuid kuna 
Taani veemajanduskava 
peatati detsembris 2012, on ka 
meetme rakendamine hetkel 
peatatud.
47 Komisjoni 
8. veebruari 2010. aasta 
määrus (EÜ) nr 108/2010, 
millega muudetakse määrust 
(EÜ) nr 1974/2006, milles 
sätestatakse nõukogu 
määruse (EÜ) nr 1698/2005 
(Maaelu Arengu Euroopa 
Põllumajandusfondist (EAFRD) 
antavate maaelu arengu 
toetuste kohta) kohaldamise 
üksikasjalikud eeskirjad 
(ELT L 36, 9.2.2010, lk 4).
48 EAFRD 2007–2013 
39 Tähelepanekud
Spetsiaalselt veeprobleemide 
lahendamiseks loodud 
finantsinstrumente ei ole 
peaaegu üldse kasutatud
60 
Nõukogu otsuses 2009/61/EÜ49 viidati 
vajadusele parandada reageerimisvõi -
met mitmele 2003. aastal määratletud 
uuele olulisele väljakutsele50, millest 
üks oli veemajandus. Otsusega koos -
kõlas tehti tervisekontrolliga kätte -
saadavaks täiendavad vahendid, mis 
olid suunatud nendele uutele välja -
kutsetele. Lisaeelarve kogusumma oli 
3,8 miljardit eurot. 2008. aasta majan -
duskriisist tulenevalt koostas komis -
jon samal ajal Euroopa majanduse 
elavdamise kava51. Euroopa majanduse 
elavdamise kavaga eraldati täiendavalt 
miljard eurot, mis oli mõeldud laialda -
semaks kasutamiseks maapiirkondades 
ja seoses uute väljakutsetega.61 
Pärast tervisekontrolli MAKides tehtud 
esimesi muudatusi eraldasid liikmes -
riigid 2010. aastal 26,9% täiendavatest 
ÜPP vahenditest (1,3 miljardit eurot) 
uuele väljakutsele „veemajandus”52 (vt 
joonis 8 ). 2012. aastal oli nimetatud 
vahendite keskmine kasutusmäär EU-
27 riikides 17,5%, kuigi see arvnäitaja 
erineb suuresti liikmesriigiti53 (täpse -
malt vt IV lisast ). Kuigi tervisekontroll 
andis võimaluse veemajanduse alaste 
küsimuste edasiseks integreerimiseks 
MAKidesse, on liikmesriigid prakti -
kas neid lisavahendeid väga vähe 
kasutanud.Joonis 8Tervisekontrolli ja taastusvahendite kavandatud jaotus „uute väljakutsete” 
vahel 2010. aasta seisuga
Allikas:  Euroopa Komisjon.0,3 %bioloogiline mitmekesisus
31,2 %
veemajandus
26,9 %taastuvenergia5,6 %kliimamuutused14,2 %lairibavõrgud7,3 %uute väljakutsetega seotud innovatsioonpiimandussektori ümberkorraldamine14,5 %49 Nõukogu  
19. jaanuari 2009. aasta otsus 
2009/61/EÜ, millega muu -
detakse otsust 2006/144/EÜ 
ühenduse maaelu arengu stra -
teegiasuuniste kohta (prog -
rammiperiood 2007–2013) 
(ELT L 30, 31.1.2009, lk 112).
50 Otsuse 2009/61/EÜ  
põhjendus 3: „Ühise 
põllumajanduspoliitika 
2003. aasta reformi 
rakendamise hindamisel toodi 
Euroopa põllumajanduse 
uute oluliste väljakutsetena 
välja kliimamuutused, 
taastuvenergia, veemajandus, 
bioloogiline mitmekesisus 
ja piimandussektori 
ümberkorraldamine”.
51 KOM(2008) 800 (lõplik), 
26. november 2008.
52 Kontrollikoda tunnistab, et osa 
bioloogilise mitmekesisuse 
uute väljakutsete 
käsitlemiseks mõeldud 
vahenditest võib avaldada 
veele positiivset mõju. 
53 Komisjonil ei ole nende 
kasutusmäärade kohta 
kinnitatud andmeid. 
Kontrollikoja esitatud 
arvandmed põhinevad siiski 
komisjoni esitatud teabel.
40 Tähelepanekud
„Saastaja maksab” põhi -
mõtet ei ole ÜPP-sse 
integreeritud
62 
„Saastaja maksab” põhimõtte kohaselt 
peab saastaja katma saaste vältimi -
se, ohjamise ja kõrvaldamise kulud54. 
Tänapäeval sisaldub see põhimõte õi -
gusliku kohustusena ELi aluslepingus55 
ja keskkonnavastutuse direktiivis56 
ning sellele viidatakse selgesõnaliselt 
veepoliitika raamdirektiivi artiklis 9.
63 
Põllumajandusliku tegevuse tule -
musel tekib keskkonnale nii kasu kui 
koormust. Põllumajandusele avalduv 
negatiivne mõju hõlmab sageli soo -
vimatute kemikaalide (saasteainete) 
paiskamist keskkonda. Põllumajandus -
liku tegevuse tagajärjel tekkiva saaste 
hajus iseloom ja saastaja tuvastamise 
keerukus pärsivad keskkonnaalaste 
õigusaktide elluviimist ja kahju eest 
vastutuse määramist54. Sellegipoolest 
peaks „saastaja maksab” põhimõte 
kehtima juhtudel, kui põllumajanduslik 
tegevus põhjustab keskkonnakahju, 
mis mõjutab era- ja riiklikku omandit54. 
„Saastaja maksab” põhimõtte ellu -
viimiseks kasutatavad mehhanismid 
võivad küll olemas olla (nt liikmesrii -
kide tasandil kehtestatavad trahvid), 
kuid nad ei mõjuta toetusesaajatele 
makstavaid ÜPP toetusi.64 
Käesoleval hetkel ei arvutata põlluma -
jandustootjatele nõuetele vastavuse 
tingimuste täitmata jätmise eest (nt 
õigusaktidega lubatud saastemäära 
ületamine) kohaldatavate karistuste 
suurust tekitatud kahju maksumuse 
põhjal, mistõttu võib see hõlmata 
vaid osa tekitatud kuludest. Paljudel 
juhtudel ei ole karistused proport -
sioonis põllumajandustootja poolt 
rikutud nõuetele vastavuse tingimuste 
tõsidusega. Kontrollikoda tegi vastava 
tähelepaneku juba oma eriaruandes 
nr 8/2008. Seoses sellega juhib kont -
rollikoda taas tähelepanu punkti -
des 40–43 märgitud puudustele, mis 
on seotud nõuetele vastavuse tingi -
muste kohaldamisega. Praegusel kujul 
rakendatuna võib nõuetele vastavuse 
mehhanism olla kasulik, kuid „saastaja 
maksab” põhimõtte kohaldamisel siiski 
vaid osaliselt.
65 
Märkimisväärselt paljud maaelu aren -
gu toetustest ei ole nõuetele vastavuse 
tingimustega seotud9. Selle tagajärjel 
jätkatakse saastuse põhjustanud põllu -
majandustootjale nimetatud toetuste 
täiel määral maksmist. Siiani ei ole 
loodud mehhanismi, milles võetaks 
proportsionaalselt arvesse põllumajan -
dustootja põhjustatava saaste vältimi -
se või koristamise kulud ning millega 
vähendataks vastavalt maaelu arengu 
toetusi.54 Margaret Rosso Grossman, 
Agriculture and the Polluter Pays 
Principle , kd 11.3, Electronic 
Journal of Comparative Law , 
detsember 2007, http://www.
ejcl.org/113/article113-15.pdf
55 Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 191 lõige 2.
56 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu direktiiv 2004/35/EÜ 
(ELT L 143, 30.4.2004, lk 56), 
mida muudeti direktiiviga 
2006/21/EÜ (ELT L 102, 
11.4.2006, lk 15) ja direktiiviga 
2009/31/EÜ (ELT L 140, 
5.6.2009, lk 114).
41 Tähelepanekud
Järelevalve- ja hindamis -
süsteemid ei anna täie -
likku ülevaadet
66 
ELi veepoliitika tõhustamisest ja vee -
alaste probleemide käsitlemise potent -
siaaliga ÜPP vahendite kehtestamisest 
on möödunud mitu aastat: 
i) nõuetele vastavuse tingimused 
kehtestati 2003. aastal ning nende 
täitmine on olnud kohustuslik 
kõikidele otsetoetusi saavatele 
põllumajandustootjatele alates 
2005. aastast; 
ii) maaelu areng lisati ÜPPsse aas -
tal 2000 ning 
iii) veepoliitika raamdirektiiv jõustus 
aastal 2000, kehtestades liikmes -
riikidele nõude käivitada järeleval -
veprogrammid 2006. aasta lõpuks.
67 
Praegusel kujul ei ole järelevalvesüs -
teemidega võimalik saada põhjalikku 
ülevaadet põllumajanduse survest 
veele. Sellealane teave on osaline, kat -
kendlik ja mõnikord liiga hilja esitatud. 
Selle põhjused on järgmised: 
i) veealase teabega seoses on ÜPP 
järelevalve- ja hindamissüsteeme 
võimalik vaid piiratult kasutada; 
ii) veepoliitika järelevalvemeetmed 
kehtestati hilinemisega ning nad ei 
ole täielikud ning 
iii) ühegi olemasoleva infosüsteemiga 
ei ole võimalik saada andmeid, mis 
seostaksid vee kvaliteedi ja kvanti -
teedi põllumajandustegevusega.ÜPP järelevalve- ja 
hindamissüsteemid on 
ÜPP-alastes õigusaktides 
kehtestatud veealaste 
eesmärkide täitmisel tehtud 
edusammude mõõtmisel 
piiratud väärtusega
68 
ELi õigusaktidega57 nõutakse, et liik -
mesriigid esitaksid komisjonile iga-aas -
tase aruande nõuetele vastavusega 
seotud kontrolli tulemuste kohta. Need 
tulemused on seotud mitmete läbivii -
davate kontrollide ja erinevate nõuete -
le vastavuse tingimuste rikkumistega. 
Nimetatud tulemused ei sisalda teavet 
nõuetele vastavuse tingimuste mõjust 
vee kvaliteedile või kvantiteedile ning 
seda pole neile ka eesmärgiks seatud.
69 
Komisjon teeb ühise seire- ja hindamis -
raamistiku abil järelevalvet ja hinda -
mist kõikide programmiperioodi 2007–
2013 maaelu arengu meetmete kohta. 
Ühises seire- ja hindamisraamistikus 
kasutatakse maaelu arengu eesmärki -
de saavutamisel tehtud edusammude 
mõõtmiseks näitajaid ning samuti 
sõltumatute hindajate hinnanguid.57 Määruse (EÜ) nr 1122/2009 
artikli 84 lõike 1 punkt e.
42 Tähelepanekud
70 
Veealaste küsimuste puhul on ühises 
seire- ja hindamisraamistikus kehtes -
tatud viis baasnäitajat58, üks tulemus -
näitaja (edukalt hooldatav ala, mis 
aitab parandada vee kvaliteeti) ja üks 
mõjunäitaja (vee kvaliteedi paranemi -
ne). Auditiga leiti, et tulemusnäitaja 
ei ole piisavalt täpne, kuna sellega ei 
täpsustata, mida tähendab „edukalt 
hooldatav ala”, ning et vee kvaliteeti 
puudutav mõjunäitaja viitab ainult 
nitraatidele ja fosforile. Vee kvantitee -
di näitajat ei ole kehtestatud. Lisaks 
sellele on kõiki ühise seire- ja hinda -
misraamistiku näitajaid hõlmav liik -
mesriikide aruandlus sageli vananenud 
või ebatäielik. Paljudel juhtudel ei ole 
liikmesriigid eesmärke kehtestanud.71 
Ühise seire- ja hindamisraamistiku 
suunisdokument59 sisaldab viit vee -
alast hindamisküsimust. Leiti häid 
näiteid vahehindamistest, kus hin -
dajatel oli võimalik kvantifitseerida 
teatavate (all)meetmete mõju veele, 
kasutades mudeleid, toetusesaajate 
uuringuid ja kvalitatiivset uurimistööd 
(vt  14. selgitus ). See ei ole aga üldista -
tud lähenemisviis ja sellel on selgeid 
puudusi tulemuste ja mõju süstemaa -
tilisel kvantifitseerimisel ning seoses 
andmete täielikkuse, usaldusväärsuse 
ja järjepidevusega. Mitmes vahehin -
damises juhiti tähelepanu eesmärkide 
puudumisele MAKides, mis muudab 
veealaste eesmärkide saavutamisel 
tehtavate edusammude hindamise 
keerukaks.
Hea näide vahehindamises sisalduva kvantifitseerimise mõju kohta
Itaalias (Lombardia) kasutas hindaja meetme 214 (põllumajanduse keskkonnatoetus) puhul mudeleid pestitsii -
dide kasutuse tagajärjel põhjavees sisalduva lämmastiku ülejäägi ja mürgisusega kokkupuute määra arvutami -
seks maatükkide tasandil. Tänu meetmele 214 vähenes piirkondlikul tasandil üldine lämmastiku ülejääk   
2,6 kg/ha ja mürgisusega kokkupuute määr 3,9%. Mõju oli suurem aladel, kus meedet rohkem kasutati.14. selgitus
Veepoliitika seire korraldus on 
ebatäielik
72 
Veepoliitika raamdirektiivi artik -
lis 8 nõutakse, et liikmesriigid tagak -
sid „vee seisundi seire programmide 
kehtestamise, et saada ühtne ja 
terviklik ülevaade vee seisundist igas valglapiirkonnas”. Seireprogrammid 
tuli käivitada aastaks 2006 ning nad 
pidid sisaldama kontrollseire program -
mi (mis hõlmaks kogu piirkonda) ja 
operatiivseire programmi (probleem -
sete piirkondade tuvastamiseks mõel -
dud sagedasem ja kontsentreeritum 
järelevalve). Liikmesriikidel on lubatud 
kehtestada ka uurimusliku seire prog -
rammid (nt teatud ainete puhul).58 Vee kvaliteet (toitainete 
kogubilanss), vee kvaliteet 
(nitraadi- ja pestitsiidireostus), 
vee kvaliteet (% maa-alast, 
mis on nitraaditundlik 
tsoon), veekasutus (% 
niisutatavast kasutusel 
olevast põllumajandusmaast), 
kaitsvad metsad peamiselt 
seoses pinnase ja veega.
59 Ühise seire- ja 
hindamisraamistiku 
käsiraamat. Suunisdokument, 
põllumajanduse ja maaelu 
arengu peadirektoraat, 
september 2006.
43 Tähelepanekud
73 
 Pärast liikmesriikide seireprogrammide 
hindamist 2012. aastal teatas Euroopa 
Keskkonnaamet, et osa aruannetest 
olid väga hea kvaliteediga, kuid et 
esines ka juhtumeid, kus aruandlus oli 
lünklik ja sisaldas vastuolusid60. Ühes 
teises aruandes märgib komisjon: 
„Komisjonile esitatud teabest näh -
tub, et seire on selgelt puudulik. [...] 
Mõnes liikmesriigis ei teata üle 50% 
veekogude puhul nende vee ökoloo -
gilist ja keemilist seisundit”61. Mõnes 
liikmesriigis loodi seirevõrgustikud 
hilinemisega ja/või sisaldavad need 
metoodilisi puudusi. Auditiga leiti, et mõnes liikmesriigis on seire suuna -
tud veekogude seisundi kohta teabe 
kogumisele, pöörates vähe tähelepanu 
veele avalduva surve seirele (vt  15. sel -
gitus ). Kohalikul tasandil on mõningad 
teaduslikud uuringud ja eksperimen -
taalsed võrgustikud võimaldanud luua 
seose põllumajandustegevuse ja vee 
kvaliteedi vahel (vt  16. selgitus ).
Näide seireraamistiku puuduste kohta
Prantsusmaal ei sisalda veemajanduskava tulemustabel konkreetseid näitajaid eraldi põllumajandusest läh -
tuva koormuse seireks. Üks esitatud näitajatest võimaldab hinnata olme-, tööstus- ja põllumajandustegevuse 
kumulatiivset mõju vee seisundile. See kehtib ka näitaja puhul, mis käsitleb kvantiteedialaste eesmärkide 
ületamist sõlmpunktides.
Prantsusmaal erinevate tegevusvaldkondade poolt põhja- ja pinnaveekogudest vee võtmise mahtu käsitleva näi -
tajaga kvantifitseeritakse niisutamiseks kasutatava vee kogust, kuid sel näitajal i) ei ole kvantifitseeritud eesmär -
ki ja ii) see ei võimalda võetavaid koguseid võrrelda veepuuduse perioodil säästlikuks peetavate kogustega.
Head näited seirevõrgustike kohta
Madalmaades on kaks spetsiaalset seirevõrgustikku, mis ühendavad põllumajanduse veega. Üks võrgustik 
hindab mitme aine kasutamist põllumajandusettevõtetes ja seob need andmebaasiga, mis sisaldab teavet 
majandamisliigi, sõnniku, kasutatavate ainete jm kohta. Teine võrgustik kasutab põllumajanduspiirkon -
dades olevaid testimispunkte, et hinnata põllumajanduse poolt vee seisundile avalduvat mõju (fosfori- ja 
lämmastikusisaldus).
Taanis on seireprogramm, mis on suunatud riiklike veekeskkonnakavade ja muude toitainete veekeskkonda 
uhtumist käsitlevate põllumajandussektori programmide mõju dokumenteerimisele. Kuue representatiivse 
valgala seires tehakse otseseid mõõtmisi ja intervjuusid põllumajandustootjatega nende põllumajandustege -
vuse kohta ning modelleeritakse põllumajanduse ja toitainete keskkonda kadumise vaheline seos.15. selgitus 16. selgitus60 Euroopa Keskkonnaameti 
aruanne nr 8/2012 „Euroopa 
veekogud – seisundi ja surve 
hindamine”.
61 KOM(2012) 670, (lõplik). 
Komisjoni aruanne 
Euroopa Parlamendile ja 
nõukogule veepoliitika 
raamdirektiivi rakendamise 
kohta (2000/60/EÜ). 
Veemajanduskavad.
44 Tähelepanekud
74 
Veepoliitika raamdirektiivi raames 
tehtav seire on seega suurendanud 
teadmisi Euroopa veekogude seisundi 
ning neile avalduva surve kohta, kuid 
need teadmised ei ole veel täielikud 
ning tulemusi tuleb andmelünkade ja 
metoodiliste puuduste tõttu ettevaat -
likult tõlgendada. Enamikul juhtudest 
ei tee liikmesriigid veemajanduska -
vade raames eraldi meetmete seiret 
(vt  tabel 2 ).
75 
Pinna- ja põhjavee nitraadisisaldu -
se seire puhul nõutakse nitraatide 
direktiivis62, et liikmesriigid koostaksid 
ja rakendaksid tegevusprogrammide 
tulemuslikkuse hindamiseks sobivaid 
seireprogramme. Iga nelja aasta tagant 
peavad liikmesriigid esitama aruande 
põhja- ja pinnavee nitraadisisalduse 
kohta, pinnavee eutrofeerumise kohta, 
tegevusprogrammide mõju kohta vee 
kvaliteedile ja põllumajandustegevu -
sele, ajakohastatud nitraaditundlike 
tsoonide nimekirja ja tegevuskavad 
ning vee kvaliteedi suundumuste 
prognoosi63. Need liikmesriikide aruan -
ded on aluseks Euroopa Komisjoni di -
rektiivi rakendamist käsitlevale kokku -
võtlikule aruandele. Sellele vaatamata 
on esinenud viivitusi nitraatide direk -
tiivi raames liikmesriikide poolt koosta -
tavate aruannete esitamisel. Kokku -
võtlik perioodi 2008–2011 ELi aruanne 
avaldati alles 4. oktoobril 201364.76 
Erinevad liikmesriikide poolt perioo -
dil 2008–2011 koostatud aruanded 
osutavad erinevustele kvaliteedis ja 
lähenemisviisis. Oma kokkuvõtlikus 
aruandes märgib komisjon, et nii 
aruannete vormi kui sisu kvalitee -
dis esines liikmesriikide vahel suuri 
erinevusi, mis omakorda muutis ELi 
tasandil järjepideva koondülevaate 
loomise keeruliseks. Samamoodi sisal -
dasid mitmel juhul koos liikmesriikide 
kirjalike aruannetega esitatud digitaal -
sed andmed vastuolusid ning neid oli 
keeruline tõlgendada, mistõttu nõuti 
liikmesriikidelt täiendavaid selgitusi. 
Lisaks sellele, et andmed ei ole kõiki -
des liikmesriikides alati kättesaadavad, 
ei ole mõnel juhul liikmesriikide vahel 
andmeid võimalik võrrelda.62 Nitraatide direktiivi artikli 5 
lõige 6 (91/676/EMÜ).
63 http://ec.europa.eu/
environment/water/
water-nitrates/
64 Komisjoni töödokument 
SWD(2013) 405 (lõplik), mis 
on lisatud komisjoni poolt 
nõukogule ja Euroopa 
Parlamendile esitatud 
aruandele nõukogu 
direktiivi 91/676/EMÜ 
veekogude kaitsmise kohta 
põllumajandusest lähtuva 
nitraadireostuse eest 
rakendamise kohta, mis 
põhineb liikmesriikide poolt 
perioodil 2008–2011 esitatud 
aruannetel.
45 Tähelepanekud
WISE-t ehk Euroopa veeteabe 
portaali tuleb edasi arendada
77 
Euroopa veeteabesüsteem (WISE) loo -
di 2003. aastal nii aruandlusvahendiks 
liikmesriikidele kui online  portaaliks, 
mis annab juurdepääsu veeteabele 
ELi tasandil. WISE-sse sisestatakse 
mitmeid erinevaid andmevooge, mis 
sisaldavad nii komisjoni keskkonna 
peadirektoraadi poolt vee raamdirek -
tiivi, asulareovee direktiivi, suplusvee 
direktiivi ja joogivee direktiivi raames 
kogutavaid kohustuslikke andmeid 
kui ka Euroopa Keskkonnaameti poolt 
iga-aastaselt kogutavaid vabatahtlikke 
andmeid65. WISE ei sisalda liikmesriiki -
de poolt nitraatide direktiivi66 raames 
esitatud andmeid ega põllumajanduse 
peadirektoraadi poolt ühise seire- ja 
hindamisraamistiku kaudu kogutud 
andmeid. Ajavahemikul 2003–2011 
kogutud ja WISE-s kõrvutatud andmed 
olid suunatud pigem vee kvaliteedi -
le kui kvantiteedile või veepuuduse 
ohule4.
78 
Kuigi WISE võimaldab põhimõtteliselt 
pakkuda mitmekülgset teavet vee 
kohta Euroopas, on selle kasutusel tek -
kinud mõningaid raskusi. Mitte kõiki 
WISE-s sisalduvaid andmevooge ei ole 
täielikult integreeritud. Andmete kon -
fidentsiaalsust puudutavate küsimuste 
ning mahu, andmete sageduse (nt 
aasta keskmised vs nelja aasta keskmi -
sed) ja liikmesriikidepoolse töötlemise 
(mõni liikmesriik esitab koondandmed) 
erinevuste tõttu ei ole alati võimalik 
andmeid kõrvutada nii, et neid saaks 
täiel määral ära kasutada.Komisjoni jõupingutused 
vee kvaliteeti ja kvantiteeti 
põllumajandustegevusega 
seostavate näitajate 
edasiarendamisel ei ole veel 
tulemusi andnud
79 
Komisjon on alates 2002. aastast 
tegelenud põllumajanduse keskkonna -
näitajate kogumi väljatöötamisega, et 
jälgida keskkonnaprobleemide integ -
reerimist ühisesse põllumajanduspo -
liitikasse ELi, liikmesriikide ja piirkond -
likul tasandil67. Praktikas on andmete 
kättesaadavus probleemiks enamiku 
nende näitajate puhul (vt tabel 5 ). 
Mitte ühegi põllumajanduse keskkon -
nanäitaja puhul ei ole loodud seost 
konkreetse põllumajandustegevusega.65 Euroopa Keskkonnaameti 
kasutatavad põllumajanduse 
ja vee näitajad on 
toitainete kogubilanss; 
mageveevarude kasutus; 
hapnikku tarbivad ained 
jõgedes; toitained magevees; 
toitained ülemineku-, 
ranniku- ja merevees; 
pestitsiidid põhjavees 
(Euroopa Keskkonnaameti 
keskkonnanäitajate 
aruanne 2012). 
66 Nitraatide puhul on 
Euroopa Keskkonnaamet ja 
keskkonna peadirektoraat 
viimastel aastatel tegelenud 
keskkonnaseisundi 
aruannetest ja nitraatide 
direktiivi ning veepoliitika 
raamdirektiivi raames 
kogutud andmete 
täiustamisega. Eesmärk on 
vähendada liikmesriikide 
aruandluskoormust, 
parandades erinevatest 
allikatest pärinevate andmete 
võrreldavust ja järjepidevust. 
Praegu on tegevus peatatud.
67 http://epp.eurostat.ec.europa.
eu/portal/page/portal/agri_
environmental_indicators/ 
introduction
46 Tähelepanekud Tabel 5Ülevaade põllumajanduse keskkonnanäitajatest, millega määratletakse vee 
kvaliteeti ja kvantiteeti mõjutav oluline surve
Põllumajanduse keskkon -
nanäitaja nimetusPõhinäitaja/allnäitaja Vastutav asutus Esinenud probleemid
Lämmastiku kogubilanssPotentsiaalne lämmastiku ülejääk 
põllumajandusmaal (kg/ha/aasta)EurostatLämmastiku kogubilansi arvutamise meetodid 
ei ole riikide vahel järjepidevad; andmeid ei ole 
võimalik riikide vahel võrrelda. 
Fosforireostuse ohtPotentsiaalne fosfori ülejääk põllu -
majandusmaal (kg/ha/aasta)
Fosfori leostumise/valgumise ohtEurostat
Keskkonna peadirektoraatFosfori kogubilansi arvutamise meetodid ei 
ole riikide vahel järjepidevad; andmeid ei ole 
võimalik riikide vahel võrrelda. 
Ei ole veel valmis, kuna andmetele juurdepääs oli 
piiratud ja esines metoodikaprobleeme.
Vee kvaliteet –  
nitraadireostus Jõed ja põhjavesi, mille  
nitraadisisaldus on üle 50 mg NO3/l
Nitraadisisaldus, mis ületab  
25 mg NO3/l, on hoiatuslik piirmäär EurostatKättesaadavad andmed ei ole piisavalt 
üksikasjalikud otsustamaks, kas suundumus on 
erinev aladel, mis saavad ÜPP-meetmetest kasu 
võrreldes nende aladega, mis ei saa. Ei ole tehtud 
piirkonnal, pinnase liigil jne põhinevat eristust, 
kuigi see oleks kasulik nende suundumuste 
põhjuste kindlaksmääramisel. 
Vee kvaliteet –  
pestitsiidireostusEuroopa KeskkonnaametKättesaadavad andmed on piiratud. Põhjavees 
sisalduvate pestitsiidide kohta puuduvad usal -
dusväärsed andmed.
NiisutusOsa (%) niisutatavast pindalast 
kasutataval põllumajandusmaal  
(ja selle suundumus)EurostatPuudub teave tõhususe hindamiseks tehtava 
veemõõtmise kohta. Vesikonna tasandil teavet ei 
edastata. Puudub seos veekasutusega (piirkon -
nas vee võtmine ja vee seisund).
Vee võtmineIga-aastane vee võtmine allikate ja 
valdkondade kaupa
Veekasutus tarnekategooriate ja 
kasutajate kaupaEuroopa Keskkonnaamet /
EurostatAndmed on kättesaadavad ainult poolte kuni 
kahe kolmandiku liikmesriikide puhul.
Pestitsiidide ohtPestitsiidide mürgisuse ja nendega 
kokkupuute tagajärjel tekkiva 
kahjustuse ohu indeksTervishoiu ja tarbijakaitse 
peadirektoraat / Eurostat Selle näitaja puhul andmed puuduvad. Andmed 
pestitsiidide müügi kohta tuli teha kättesaada -
vaks alates 2013. aastast ja pestitsiidide kasutuse 
kohta 2015. aastal.
Märkus:  mitmel põllumajanduse keskkonnanäitajal on kaudne seos veega. Nendeks on mineraalväetiste kasutamine põllumajanduses, pes -
titsiidide kasutamine, eelkultuuride kasutamine, loomkoormus, muldkate, sõnnikukäitlus, põllumajandusettevõtete spetsialiseerumine ning 
nende tegevuse mahu suurendamine ja tegevusalade laiendamine.
47
 Järeldused  
ja soovitused
80 
Komisjon ja liikmesriigid on ELi veema -
janduse tõhustamiseks keskmise ja pi -
kema aja jooksul seadnud kaugeleula -
tuvaid poliitilisi eesmärke. Vee peamise 
kasutaja ja saastajana on põllumajan -
dusel keskne roll nende eesmärkide 
täitmisel. Seda võeti arvesse nii veepo -
liitika raamdirektiivi koostamisel kui ka 
hiljem poliitilise kokkuleppe sõlmimi -
sel ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) 
tuleviku kohta.
81 
Nende kaugeleulatuvate eesmärkide 
täitmiseks peab ÜPP rakendamine toi -
muma viisil, mis innustaks vett kõige 
mõjusamalt ja tõhusamalt põllumajan -
duses kasutama ning vältima pillavat 
kasutamist, saastamist jne. Enamik ELi 
rahastamisest ja põllumajandustoetus -
test on seotud teatavate veealaste hea -
de tavade täitmisega (nõuetele vasta -
vuse mehhanismi ühe osana). Oluliselt 
palju toetusi on tehtud maaelu arengu 
meetmete kaudu kättesaadavaks ka 
veealastele eriprojektidele.
82 
Auditiga uuriti, kas ELi veepoliitika 
eesmärgid on edukalt ÜPP-sse in -
tegreeritud. Kontrollikoda leiab, et 
komisjon ja liikmesriigid on selles vaid 
osaliselt edukad olnud. Selle põhju -
seks oli ebakõla poliitika eesmärkide 
ja muutuse elluviimiseks kasutatud 
vahendite vahel. Praegu ÜPP-s vee -
alaste probleemide lahendamiseks 
kasutatavate vahenditega ei ole siiani 
nende kaugeleulatuvate veealaste 
poliitiliste eesmärkide täitmiseks piisa -
vat edasiminekut toimunud. Auditiga 
tõstetakse esile kavandamise, nõuetele 
vastavuse tingimuste kohaldamise ja 
maaelu arengu rahastamisega seotud 
puudusi ning osutatakse veepoliitika 
raamdirektiivi rakendamisega seotud 
viivitustele ja puudustele.83 
Nõuetele vastavuse puhul juhiti au -
ditiga tähelepanu asjaolule, et nõue -
tele vastavuse tingimused ei hõlma 
veel mitut olulist veealast probleemi 
(punktid 35–37) ning et komisjon ei ole 
taganud, et GAECi standardid oleksid 
liikmesriikide tasandil asjakohased või 
vormistatud viisil, millega nad eden -
daksid häid põllumajandustavasid 
(punktid 38 ja 44–48). Nõuetele vasta -
vuse mehhanism võib praegusel kujul 
rakendatuna olla kasulik, kuid „saastaja 
maksab” põhimõtte kohaldamisel siiski 
vaid osaliselt. Nõuetele vastavuse raa -
mes kohaldatavate karistuste suurust 
ei arvutata tekitatud kahju maksumuse 
põhjal, mistõttu võib see hõlmata vaid 
osa tekitatud kuludest (punktid 62–65).
84 
ÜPP reformi kontekstis seatakse uueks 
perioodiks (2014–2020) veepoliitika 
eesmärkide ÜPP-sse integreerimisele 
veelgi kaugemale ulatuvad eesmärgid. 
Komisjoni eesmärk on uuel perioo -
dil suurendada nõuetele vastavuse 
süsteemi ulatust. Võttes arvesse 
kontrollikoja poolt varem tehtud tähe -
lepanekuid nõuetele vastavuse kohta, 
soovitab kontrollikoda:
1. soovitus
Kontrollikoda soovitab poliitika tasan -
dil teha komisjonil ettepanek prae -
gustes vahendites (nõuetele vastavus 
ja maaelu areng) vajalike muudatuste 
tegemiseks või vajaduse korral uute 
vahendite kasutuselevõtuks, et täita 
kaugemale ulatuvaid eesmärke, arves -
tades veepoliitika eesmärkide integ -
reerimist ÜPP-sse.
48 Järeldused ja soovitused 
85 
Kontrollikoda leiab, et kuna nõuetele 
vastavuse tingimused ja maaelu areng 
on liikmesriikide tasandil põhilised 
vahendid veepoliitika eesmärkide in -
tegreerimisel ÜPP-sse, esineb puudusi 
nõuetele vastavuse tingimuste täitmi -
ses (punktid 40–43) ning liikmesriikide 
MAKidega pakutud võimalusi veealas -
te probleemide lahendamiseks ei ole 
veel täiel määral ära kasutatud (punk -
tid 49–61). Sellest tulenevalt esitab 
kontrollikoda järgmised soovitused.
2. soovitus
Liikmesriigid peaksid:
— käsitlema auditi käigus nõuetele 
vastavuse kontrollide läbiviimises 
leitud puudusi;
— kehtestama rikkumiste puhul asja -
kohased karistused;
— pöörama suuremat tähelepanu 
veealaste probleemide määrat -
lemisele oma MAKides ja taga -
ma, et need oleksid ühtlustatud 
veemajanduskavadega;
— looma ja rangelt rakendama kaitse -
mehhanisme, et vältida negatiiv -
seid kõrvalmõjusid maaelu arengu 
raames rahastatava veealase 
tegevuse puhul;
— uurima aktiivsemalt ja edendama 
asjakohasemalt veealaste prob -
leemide lahendamiseks ette -
nähtud vahendite kasutust viisil, 
mis on kooskõlas usaldusväärse 
finantsjuhtimisega.86 
Võttes arvesse veepoliitika raamdirek -
tiivi olulisust ELi veepoliitika kontekstis 
ning arvestades, et on tunnistatud 
vajadust veemajandamisega seotud 
probleemide integreerimiseks teis -
tesse poliitikavaldkondadesse, nagu 
põllumajandus, leiab kontrollikoda, et 
veepoliitika raamdirektiivi rakendamist 
mõjutanud puudused on pärssinud 
veepoliitika eesmärkide integreerimist 
ÜPP-sse (punktid 21–32 ja 72–76). Ar -
vestades, et tegelikkuses rakendatakse 
ELi veepoliitikat teiste poliitikavald -
kondade vahendite kaudu (nt ÜPP), 
ning ELi veepoliitika ja põllumajan -
duspoliitika vahelise kooskõla huvides 
soovitab kontrollikoda järgmist.
3. soovitus
Komisjon peaks soovitama asjakoha -
seid mehhanisme, mis avaldaksid prak -
tikas positiivset mõju liikmesriikide 
veepoliitika raamdirektiivi programmi -
dokumentide kvaliteedile ja mille abil 
välditaks veepoliitika raamdirektiiviga 
kehtestatud ajakava mittejärgimist. 
Sellega seoses tuleks enne maaelu 
arengu vahendite sidumist kehtestada 
veepoliitika raamdirektiivi rakendami -
se miinimumnõuded.
Liikmesriigid peaksid viivitamatult 
kiirendama veepoliitika raamdirektii -
vi rakendamisprotsessi ja järgmiseks 
majandamistsükliks (2015) parandama 
oma veemajanduskavade kvaliteeti, 
kirjeldades erinevaid meetmeid (nt 
nende ulatus, ajakava, eesmärgid 
ja maksumus) ning muutes need 
tegevustasandil piisavalt selgeks ja 
konkreetseks.
49 Järeldused ja soovitused 
87 
Samuti leiab kontrollikoda, et Euroopa 
tasandil ja liikmesriikides puuduvad 
piisavad teadmised põllumajanduste -
gevuse tagajärjel veele avalduva surve 
kohta, samuti surve edasiarenemise 
kohta (punktid 66–79). Kontrollikoda 
leidis komisjoni ja liikmesriikide tasan -
dil järgmisi puudusi:
 — ÜPP järelevalve- ja hindamissüs -
teemid on ÜPP-alastes õigusakti -
des kehtestatud veealaste eesmär -
kide täitmisel tehtud edusammude 
mõõtmisel piiratud väärtusega;
 — Euroopa veeteabesüsteem (WISE) 
ei ole täielik;
 — komisjoni jõupingutused vee 
kvaliteeti ja kvantiteeti põlluma -
jandustegevusega seostavate 
näitajate edasiarendamisel ei ole 
veel tulemusi andnud.Sellest tulenevalt soovitab kontrolliko -
da järgmist.
4. soovitus
Komisjon peaks suurendama oma 
teadmisi vee kvaliteedi/kvantiteedi ja 
põllumajandustegevuse vahelise seose 
kohta, parandades oma olemasole -
vaid seiresüsteeme ning tagades, et 
nendega oleks võimalik mõõta vähe -
malt põllumajandustegevuse tagajärjel 
veele avalduva surve arenemist; see 
aitaks määratleda piirkondi, kus ÜPP 
vahendeid kõige rohkem vajatakse.
Võttes arvesse seda, et veealase teabe 
kvaliteet ELis tervikuna sõltub liikmes -
riikide esitatud teabe kvaliteedist ning 
et nimetatud teabe kättesaadavus on 
usaldusväärsete poliitiliste otsuste 
tegemiste eeltingimuseks, peaksid 
liikmesriigid parandama komisjonile ja 
Euroopa Keskkonnaametile esitatavate 
andmete ajakohasust, usaldusväärsust 
ja järjepidevust.
I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Rasa BUDBERGYTĖ, võttis käesoleva 
aruande vastu 26.  märtsi  2014. aasta koosolekul Luxembourgis.
Kontrollikoja nimel
president
Vítor  Manuel  da SILVA  CALDEIRA

50
 Lisad
Auditiküsimused ja auditis kasutatud kriteeriumidI lisa
Nõuetele vastavust kasutatakse negatiivsete kõrvalmõjude 
vältimiseks igakülgselt ära (kehtib kõikide asjaomaste toetuste/meetmete puhul)
Komisjon tagab, et liikmesriigid viiksid nõuetele vastavuse tingimused asjakohaselt oma riiklikesse standarditesse
Komisjon on edastanud  liikmesriikidele suunised selle kohta, 
kuidas riiklike maaelu arengukavade kaudu veekaitset käsitleda
Komisjon kontrollib, kas maaelu arengukavades käsitletakse 
veekaitset või mitte
Liikmesriikide standardid nõuetele vastavuse tingimuste ülevõtmiseks on piisavalt nõudlikud ning maaelu arengukava meetmetega rahastatakse ainult neid projekte või sekkumisi, mis tehakse lisaks nõuetele vastavusele
Liikmesriikide standardid nõuetele vastavuse tingimuste ülevõtmiseks on konkreetsed ja operatiivsed põllumajandusettevõtte tasandil ning nende täitmise kontrollisüsteem toimib nõuetekohaselt
Maaelu arengukava elluviimisel on konsulteeritud peamiste ELi veepoliitika rakendamise eest vastutavate asutustega
Vesikonna majandamiskava ja meetmeprogrammid on toimivad, täpsed ja mõõdetavad, et neid oleks võimalik järgmisel programmiperioodil maaelu arengukavadesse integreerida
Maaelu arengukava raames läbiviidav keskkonnamõju analüüson kooskõlas vesikonna majandamiskava raames läbiviidava keskkonnamõju analüüsiga
Maaelu arengukava meetmed käsitlevad vajaduste analüüsis määratletud veealaseid vajadusi
Maaelu arengukava meetmed on loodud selleks, et vältida igasugust negatiivset kõrvalmõju veele
Komisjoni seiresüsteem on usaldusväärne ja näitab, et põllumajanduspoliitika on kaasa aidanud ELi veepoliitika eesmärkide saavutamisele
Liikmesriikide seiresüsteem on usaldusväärne ja näitab, et põllumajanduspoliitika on kaasa aidanud ELi veepoliitika eesmärkide saavutamisele
Toetusesaajad teavad veealaseid nõuetele vastavuse tingimusi ning need on toetusesaajaid innustanud veealaseid kohustusi oma tegevuses paremini täitma
Maaelu arengukavad on piisavalt atraktiivsed, innustamaks toetusesaajaid kohandama selliseid põllumajandustavasid, mis edendavad veekaitset paremini, kui eeskirjades nõutakseNõuetele vastavuse tingimustes käsitletakse vee kvaliteeti ja 
kvantiteeti
Kas komisjon on taganud, et nõuetele vastavuse tingimustes ja nende rakendamisel liikmesriikides võetakse arvesse vajadust käsitleda ELi veepoliitika eesmärke?
Kas komisjon on taganud, et liikmesriigid käsitleksid ELi veepoliitika eesmärke oma maaelu arengukavade kaudu? Kas komisjon on määratlenud, kuidas oleks kõige paremini  võimalik ÜPP vahendeid  ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemiseks kasutada?1 KOM
Kas liikmesriigid on kasutanud nõuetele vastavuse tingimusi ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemiseks? 
Kas liikmesriigid on kasutanud oma maaelu arengukavasid ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemiseks? Kas liikmesriigid on ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemiseks kasutanud ÜPP raames kättesaadavaid vahendeid? Kas komisjon ja liikmesriigid omavad strateegiat selle kohta, kuidas kõige paremini ÜPP vahendeid ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemiseks kasutada? 
Kas komisjonil on võimalik  näidata, et ÜPP vahendid on ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemisel tõhusad olnud? 
Kas liikmesriikidel on võimalik näidata, et ÜPP vahendid on ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemisel tõhusad olnud?Kas komisjonil ja liikmesriikidel on võimalik näidata, et ÜPP vahendid on ELi veepoliitika eesmärkide käsitlemisel tõhusad olnud?Kas ELi veepoliitika eesmärgid on tõhusalt ÜPP-sse integreeritud?2 KOM
3 KOM
4 KOM
5 KOM
1 LR
2 LR
3 LR
4 LR
5 LR
6 LR
7 LR
6 KOM
8 LR
9 LR
10 LRKomisjonipoolne 
läbivaatamineLegend
Külastused 
liikmesriikidesse või 
dokumentaalsed 
kontrollid
51 Lisad
Küsitluse tulemused: põllumajandusettevõtteid nõustavate asutuste poolt pärast 
nõuetele vastavuse mehhanismi kasutuselevõttu täheldatud põhilised muutusedII lisa
31
24
16
14
9
8
8
5
5
4
4
13– Rohkem nõuetele vastavaid eraldi 
 kanalisatsioonisüsteeme– Sõnniku säilitusmahutite suurenenud maht– Nõuetele vastavate pesemisalade kasutus– Väetiste kasutust keelavate perioodide järgimine– Puhverribadel loodusliku taimestiku säilitamine,  erosiooni vähendamine– Puhastatud vee nõuetekohane taaskasutus– Pestitsiidide turvalisem kasutus põllumajandustootjate pooltVäetiste paranenud seire ja kasutus
Pestitsiidide paranenud seire ja kasutus
Parem õigusaktide tundmine / nende järgimine
Puhverribadel ei kasutata väetisi/pestitsiide
Turvaliste pestitsiidide ladustamisrajatiste loomine,
paranenud taaskasutus
Väetiste ladustamise puhul nõuetele vastavus paranenud
Reoveesette kasutamise puhul parem lepingute sõlmimine
ja seire
Veesäästlike niisutusmeetodite kasutus
Pihustussüsteemide puhul nõuetele vastavus paranenud
Veemõõtjate kasutuselevõtt
Ohtlike ainete parem ladustamine
MuudTooge näiteid muutuste kohta põllumajandustegevuses, mida olete täheldanud pärast nõuetele vastavuse tingimuste kasutuselevõttu
Vastuste arv
Kõik
kohustuslik majandamisnõue 2kohustuslik majandamisnõue 3kohustuslik majandamisnõue 4
kohustuslik majandamisnõue 9
GAECi nõuded niisutuse puhulGAECi nõuded puhverribadel
52 Lisad
Näited veealaste probleemide kohta, mida nõuetele vastavuse mehhanism ei hõlma
Fosfori kasutamine põllumajanduses Pestitsiidide kasutus veekogude vahetus lähedusesKasutamine 
põllu-  
majandusesFosfor siseneb põllumajandusmaale mineraal- ja orgaaniliste väetis -
te kaudu (nt lämmastiku, fosfori ja kaaliumi segu või loomasõnnik/
läga) ning seda kasutatakse loomasöödana. Pestitsiidid kaitsevad põllukultuure umbrohu, haiguste ja putukate 
põhjustatava kahju eest.Mõju veeleFosfor võib imenduda pinnaveekogudesse ja põhjustada vee kvali -
teedi puhul probleeme, nt eutrofeerumine. Pestitsiidide õhust pritsimine võib tekitada märkimisväärset kahju 
inimese tervisele ja keskkonnale, eelkõige pestitsiidi kõrvalekalde 
tõttu1.
Hinnanguliselt jõuab vaid 0,1% kasutatavatest pestitsiididest oma 
sihtmärgiks oleva kahjurini, mis tähendab, et põhiline osa pestitsii -
didest (99,9%) mõjutab hoopis keskkonda2 (nt veekogud).Praegune seisundPõllumajanduse osa pinnaveekogude fosforikogustes võib Euroopa 
Keskkonnaameti hinnangul olla alates 20% ja ulatuda üle 50%3.
Komisjoni viimased aruanded näitavad, et fosfori puhul ei pruugita 
head seisundit saavutada aastaks 2015, vaid alles aastaks 2027 
(12 aastat pärast veepoliitika raamdirektiivis kehtestatud tähtaega).Euroopa Keskkonnaameti kohaselt on Euroopa kohta kättesaadaval 
vaid piiratud määral üldist teavet ning põhjavees sisalduvate pestit -
siidide kohta puuduvad usaldusväärsed andmed. 
Euroopa Keskkonnaameti aruandes nr 9/2012 märgitakse, et pestit -
siidid on jõgede halva keemilise seisundi peamised põhjustajad.Kuidas seda praegu käsitletakse?Nitraatidega seotud nõuded (kohustuslik majandamisnõue nr 4) 
võivad kaudselt fosforikoguseid mõjutada. Nitraaditundlike tsoonide 
põllumajandustootjad peavad järgima lämmastiku piirmäärasid, 
mille raames tuleb teha seiret läga ja sõnniku kasutusmäärade ja 
ajastuse üle. Selle tegemine piirab samaaegselt fosfori kasutust.Osa liikmesriikidest (nt Prantsusmaa ja Hispaania (Andaluusia)) on 
kaasanud GAECi puhverribadel pestitsiidide kasutamise piirangud, 
keelates nende ainete kasutamise teatavas kauguses veekogudest. 
Ülejäänud viies auditi käigus külastatud liikmesriigis/piirkonnas on 
puhverribadele kehtestatud piirangud, mis puudutavad väetisi, kuid 
mitte pestitsiide (vt tabel 3 ).Mõni liikmesriik (nt Madalmaad) on kasutanud võimalust ja 
käsitlenud fosforist lähtuvat hajureostust selgesõnaliselt oma 
nitraatide tegevuskavas, kehtestades põllumajandustootjatele 
fosfaadi kasutamise normid. 
1 Direktiiv 2009/128/EÜ.
2  Horrigan, L., Lawrence, R. S., & Walker, P., „How sustainable agriculture can address the environmental and human health harms of industrial 
agriculture”, Environmental Health Perspectives, 2002, kd 110, nr 5.  
http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1240832/pdf/ehp0110-000445.pdf
3  Fosforiga seotud probleemide käsitlemine põllumajanduspraktikas, Euroopa Komisjonile esitatud lõpparuanne. Belgia mullateenistus,  
november 2005. http://ec.europa.eu/environment/natres/pdf/phosphorus/AgriPhosphorusReport%20final.pdfIII lisa
53 Lisad
Liikmesriikidele eraldatud ja nende poolt veemajandamises kasutatud täiendavad 
tervisekontrolli ja taastusvahendid
EAFRD vahendid (miljonites eurodes)
Liikmesriik1Tervisekontrolli Euroopa 
majanduse elavdamise kava 
raames „uuele väljakutsele”  – 
veemajandus – eraldatud 
vahendid2 (2010. aasta andmed)Kulutused3  
(kuni 2012. aasta lõpuni)Kasutusmäär (%)
Belgia 21,6 20,1 92,9
Bulgaaria 19,0 8,7 45,9
Tšehhi Vabariik 7, 0 2,4 34,4
Taani 61,0 7, 6 12,5
Saksamaa 166,0 78,0 47, 0
Iirimaa 26,0 0,4 1,6
Kreeka 70,0 0,0 0,0
Hispaania 188,6 47, 2 25,0
Prantsusmaa 460,5 3,4 0,7
Itaalia 88,5 20,4 23,0
Madalmaad 21,0 1,1 5,2
Poola 34,0 0,0 0,0
Rumeenia 22,0 0,0 0,0
Sloveenia 1,0 0,2 17,7
Soome 31,0 2,3 7, 3
Rootsi – 35,4  –
Ühendkuningriik 104,0 5,7 5,4
EU-27 1 332,0 232,9 17, 5
1 See nimekiri ei sisalda liikmesriike, kes ei eraldanud veemajandamisele tervisekontrolli või Euroopa majanduse elavdamise kava vahendeid.
2 Vastavalt KOM pressiteadetele IP 09/1568, IP 09/1813, IP 09/1945 ja IP/10/102.
3 Komisjoni esitatud andmed, mis põhinevad aastate 2010, 2011 ja 2012 EU-27 kohta kogutud kumulatiivsetel seireandmetel.IV lisa
54
 — liikmesriikidel on paremad teadmised maaelu 
arengu poliitika analüüsiraamistikust ja veema -
janduskavade koostamise protsessist (veepoliiti -
ka raamdirektiivi raames);
 — uues maaelu arengut käsitlevas määruses on 
kehtestatud eritingimused seoses niisutusse 
tehtavate investeeringute toetusega.
VII
Komisjon tunnistab, et veepoliitika raamdirektiivi 
kohaste põllumajandusmeetmete rakendamises on 
esinenud viivitusi, ning on selle küsimuse lahen -
damiseks pühendunud koostööle liikmesriikidega. 
Juhul kui lahendust ei leita nõusoleku teel, kiirenda -
takse protsessi rikkumismenetlusega. 
IX
ÜPP reformiga seoses on komisjon esitanud ette -
paneku ja kaasseadusandjad on ühisavalduses1 
nõustunud, et nõuetele vastavus hakkab kehtima 
nii veepoliitika raamdirektiivi kui ka pestitsiidide 
säästvat kasutamist käsitleva direktiivi kohta, kui 
need direktiivid on rakendatud kõigis liikmesriiki -
des ja põllumajandustootjatele otse kohaldatavad 
kohustused on kindlaks määratud. 
Ühtlasi on kaasseadusandjad kokku leppinud, et 
nõuetele vastavuse lisamiseni moodustavad need 
kaks direktiivi osa põllumajandusettevõtete nõus -
tamise süsteemi kohustuslikust reguleerimisalast, 
et kõigil asjaomastel põllumajandustootjatel oleks 
juurdepääs asjakohasele nõustamisele. Seega 
lisatakse ELi veepoliitika põhielemendid ÜPPsse 
õigeaegselt.
Maaelu arengu poliitika seisukohast on ajavahemi -
kuks 2014–2020 vajalikud vahendid ja mehhanismid 
ette nähtud uue maaelu arengut käsitleva määru -
sega – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 
nr 1305/2013 – ning seotud õigusaktidega.
1 Määrusele (EL) nr 1306/2013 lisatud Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu ühisavaldus nõuetele vastavuse kohta.Kommenteeritud kokkuvõte
Ühine vastus lõigetele V ja VI
Komisjon soovib rõhutada, et nõuetele vastavuse 
süsteem on toonud kaasa põllumajandustootjate 
suurema teadlikkuse ja paremad tavad seoses vee -
küsimustega. Komisjon märgib siiski, et endiselt esi -
neb teatud puudujääke seoses liikmesriikidepoolse 
nõuetele vastavuse rakendamisega. 
Nõuetele vastavus hõlmab juba olulisi ELi õigus -
akte, mis käsitlevad veeküsimusi, eelkõige seoses 
nitraatide ja pestitsiididega. Ülejäänud veeküsimusi 
peaksid käsitlema liikmesriigid, täites veepoliitika 
raamdirektiivist tulenevaid kohustusi. Meetmete 
programmid peaksid käsitlema kõiki artikli 11 
lõikes 3 kehtestatud kohustuslikke nõudeid. Veepo -
liitika raamdirektiivi kohased asjaomased meetmed 
lisatakse nõuetele vastavuse reguleerimisalasse 
niipea, kui põllumajandusliku majapidamise kohus -
tused on piisavalt selged. Vahepeal on kehtestatud 
maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis 
hoidmise standardid seoses veega siseriiklikes 
õigusaktides juba olemasolevate teatud põhinõuete 
hõlmamiseks, et luua seos ÜPP toetustega. 
Maaelu arengu osas on komisjon arvamusel, et aja -
vahemikul 2014–2020 tehakse edusamme järgmistel 
põhjustel:
 — uues maaelu arengut käsitlevas määruses on 
sõnaselgelt kehtestatud veega seotud sihtvald -
konnad (allprioriteedid) koos vastavate näitaja -
tega, mille alusel liikmesriigid seavad eesmärgid 
oma maaelu arengu programmides;
 — uues maaelu arengut käsitlevas määruses on 
kehtestatud kohustus kasutada teatud meet -
mete kaudu vähemalt 30% iga maaelu arengu 
programmi EAFRD kogupanusest kliimamuu -
tuste leevendamisele, nendega kohanemisele ja 
keskkonnaküsimustele;Komisjoni  
vastus
Komisjoni vastus 55
XI
Mis puutub äsja heakskiidetud ÜPP seire- ja hinda -
missüsteemi, siis veekvaliteedi ja -koguse sidumine 
põllumajandustavadega on väga keeruline, võttes 
arvesse suurt hulka erinevaid põllumajandustavasid 
ja -olusid kõikjal ELis, survetegureid, mis ei lähtu 
põllumajandusest, kuid mõjutavad samuti oluliselt 
veekvaliteeti ja kättesaadavust, ning põhjuslike 
seoste tuvastamisega seotud probleeme. Seega 
tuleb seire- ja hindamissüsteemidega seotud kulud 
ja halduskoormus hoolikalt tasakaalustada pare -
mast majandamisest ja poliitikakujundamisest 
tuleneva kasuga.
Ühisest seire- ja hindamisraamistikust 2007–2013 
saadud õppetunnid näitasid, et suure hulga väliste 
tegurite tõttu on väga raske seada täpseid ees -
märke seoses mõjunäitajatega, nagu veekvaliteet. 
Liikmesriikidele on tagatud juhenddokumendid, et 
toetada neid nende mõjunäitajate hindamisel, mida 
järelhindamistel eeldatakse.
Tulemusnäitajate puhul tunnistatakse, et esines ras -
kusi edukalt hooldatavat ala käsitleva tulemusnäita -
jaga seotud andmete õigel registreerimisel. 
Liikmesriigid peavad veepoliitika raamdirektiivi 
kohaselt kindlaks tegema olulised survetegurid ja 
teatama nendest veemajanduskavade ja Euroopa 
veeteabesüsteemi kaudu. Tunnistatakse, et esitatud 
teabe tase ei olnud analüüsimise seisukohast kasulik 
,ja seega on veepoliitika raamdirektiivi ühise raken -
dusstrateegia protsessi raames arutatud aruandlus -
nõuete muudatusi, et võimaldada paremini kindlaks 
teha survetegureid ja rakendatavate meetmete 
mõju määra.
Vt ka vastus lõikele VIII.Maaelu arengut käsitlevas määruses (st peamises 
õigusaktis) moodustavad „veemajanduse paranda -
mine” ja „veekasutuse tõhustamine põllumajandu -
ses” selgelt osa prioriteetidest, mida silmas pida -
des liikmesriigid/piirkonnad peavad oma maaelu 
arengu programmis kulutusi kavandama.
Saadaval on rida meetmeid, mis aitavad neid 
prioriteete ellu viia: koolituse, nõustamise, inves -
teeringute, maa majandamist puudutavate mitme -
aastaste tavade ja tootearendusega seotud toetus 
(sealhulgas põllumajanduse tootlikkust ja jätkusuut -
likkust käsitleva Euroopa innovatsioonipartnerluse 
raames).
Komisjonil oli tööprogramm, et teavitada liik -
mesriike nendest võimalustest mitme foorumi ja 
eelkõige veepoliitika raamdirektiivi ühise raken -
dusstrateegia põllumajandust käsitleva töörühma 
kaudu. Lisaks tuleb arvesse võtta, et maaelu arengu 
poliitika peab hõlmama mitmesuguseid prioriteete, 
kuid rahalised ressursid on piiratud.
X
Komisjon hindas kõiki esitatud veemajanduskavasid 
ning peab enne 2014. aasta sügist kohtumisi kõigi 
liikmesriikidega, et arutada esimese tsükli vee -
majanduskavade rakendamisega seotud küsimusi 
ja leppida liikmesriikidega tõsiste puudujääkide 
kõrvaldamiseks kokku meetmeprogramm. Põlluma -
jandusmeetmete tõhususega seotud puudujääke on 
arutatud kõigi liikmesriikidega ning neile on antud 
aega, et selles valdkonnas vabatahtlikult vastavus 
saavutada, seejärel võtab komisjon täiendavaid 
meetmeid. 
Ühtlasi jätkab komisjon liikmesriikidega koostööd 
veepoliitika raamdirektiivi ühise rakendusstrateegia 
põllumajandust käsitlevas töörühmas, kus määra -
takse kindlaks heade tavade näited ja ergutatakse 
liikmesriike neid rakendama. 
Komisjoni vastus 56
Selliste eesmärkide selge määratluse puudumine 
ei välista aga täielikult võimalust koostada maaelu 
arengu programme ELi veepoliitika kriteeriume 
nõuetekohaselt arvesse võttes ning selleks tuleb 
siiski põhjalikult analüüsida tugevusi, nõrkusi, või -
malusi ja ohtusid ning vajadusi, mis moodustavad 
osa igast maaelu arengu programmist. Asjakohase 
veemajanduskava ja eesmärkide puudumisel on see 
ülesanne tõepoolest palju keerulisem.
33
Komisjon nõustub kontrollikoja järeldusega, et 
nõuetele vastavus on toonud kaasa põllumajandus -
tootjate suurema teadlikkuse ja teatud muudatused 
põllumajandustavades seoses veega. 
Ühtlasi soovib komisjon rõhutada, et olulised ELi 
õigusaktid, mis käsitlevad ELi vete kaitsmist põllu -
majanduse põhjustatud saaste eest, nagu nitraate 
käsitlev direktiiv ja pestitsiide käsitlev määrus, on 
alates süsteemi käivitamisest moodustanud osa 
nõuetele vastavusest. 
Komisjon nõustub kontrollikoja järeldusega, et 
esineb puudujääke seoses sellega, kuidas liikmes -
riigid nõuetele vastavust kohaldavad, kuid soovib 
rõhutada, et avastatud puudujääke käsitletakse 
raamatupidamise aastaaruande kontrollimise ja 
heakskiitmise menetluse raames. See menetlus 
on mõjus stiimul nõuetele vastavuse rakendamise 
tõhustamiseks liikmesriikides.
35
Komisjon on seisukohal, et fosfori ja pestitsiidide 
põhjustatud saastet käsitletakse mõnes liikmesriigis 
kohustuslike majandamisnõuete abil seoses praegu 
rakendatavate ELi õigusaktidega. Teatud liikmesrii -
kides hõlmavad nitraate käsitleva direktiivi kohaselt 
kehtestatud tegevuskavad tõepoolest ka fosforit 
käsitlevaid nõudeid ning see direktiiv moodustab 
osa nõuetele vastavuse eeskirjadest. Pestitsiide 
käsitleva määruse sätted taimekaitsevahendite 
jaoks loa andmise kohta moodustavad samuti osa 
nõuetele vastavuse reguleerimisalast. Audit
19
Mis puutub eriaruandesse nr 7/2011, siis vaatamata 
sellele, et komisjon tunnistas täiustuste võimalik -
kust teatud aspektides, rõhutati ka ajavahemikul 
2007–2013 rakendatud põllumajanduse keskkonna -
meetmete tugevaid külgi. 
Tähelepanekud
21
Veemajanduskava kohustuslikud elemendid on 
määratletud direktiivis. Komisjon kontrollis vee -
majanduskavade kvaliteeti. Järeldused avaldati 
liikmesriikide aruannetes ning peetud on kahepool -
seid kohtumisi, et arutada täiustusi, mis tuleb teha 
tulevastes veemajanduskavades. 
23
Veepoliitika raamdirektiivi ühise rakendusstrateegia 
protsessi raames valmistati ette 23 juhenddoku -
menti, et aidata liikmesriikidel koostada kvaliteet -
seid veemajanduskavasid. 
Nende juhenddokumentide järgimine jääb komis -
joni ja liikmesriikide prioriteediks.
24
Komisjon on teadlik, et põllumajandusmeetmete 
rakendamises põllumajandusliku majapidamise 
tasandil ei ole tehtud edusamme, ning kasutab koos 
kontrollikoja tõendusmaterjaliga enda materjale 
(meetmeprogrammide aruanded), et liikmesriiki -
dega tehtava kahepoolse koostöö raames võtta 
järelmeetmeid asjaomase tegevuse tõhustamiseks 
teise tsükli veemajanduskavades. 
25
Liikmesriigid töötavad veemajanduskava välja 
vesikonna tasandil ning seejärel seavad eesmär -
gid veekogu tasandil. Komisjon juhib kõnealuste 
eesmärkide võimalikule puudumisele tähelepanu 
soovitustega ning vajaduse korral algatatakse liik -
mesriikide suhtes rikkumismenetlus.
Komisjoni vastus 57
Liikmesriigid oleksid pidanud oma veemajanduska -
vadesse lisama meetmeid, et kontrollida veevõttu ja 
veehinna kujundamise poliitikat, mis võimaldavad 
tagada veepoliitika raamdirektiiviga ette nähtud 
hea kvantitatiivse seisundi. Juhul kui selline kontroll 
puudub või seda peetakse veepoliitika raamdirek -
tiivi eesmärkide saavutamiseks ebapiisavaks, võtab 
komisjon liikmesriikidega järelmeetmeid.
42
Teatud nõuete kontrollimise keerukus ei ole nõue -
tele vastavusele eriomane, vaid tuleneb kohustu -
sest endast. Kuigi iga-aastast nõuetele vastavuse 
kontrollikampaaniat ei saa kohandada igat tüüpi 
nõuetele, on muudel juhtudel tehtud järeldusi või -
malik järgida ka nõuetele vastavuse raames. 
43
Kui komisjoni auditite raames avastatakse puu -
dujääke, võidakse puudujääkide kõrvaldamiseni 
rakendada finantskorrektsioone.
46
Puhverribade mitmekesisus on seotud nitraate 
käsitleva direktiivi konkreetsete sätetega. Puhver -
ribade puhul võetakse arvesse keskkonnatingimusi 
kõnealuse liikmesriigi asjakohastes piirkondades 
(artikli 5 lõike 3 punkt b). Seega võivad puhverribad 
erineda, tingimusel et puhverribade kujundus koos 
teiste tegevusprogrammi meetmetega on piisav 
nitraatide põhjustatud veereostuse vähendamiseks 
(artikli 5 lõige 5).
Komisjonil puudub ametlik roll nitraate käsitlevate 
tegevusprogrammide (milles määratakse kindlaks 
meetmed, sealhulgas puhverribad) vastuvõtmises. 
Algatatud rikkumismenetlused viitavad aga sellele, 
et komisjon seab kahtluse alla meetmete asjakoha -
suse seoses veekvaliteedi eesmärkide täitmisega.Lisaks on mõni liikmesriik täiendanud neid õigus -
akte maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisun -
dis hoidmise teatud standarditega.
37
Veepoliitika raamdirektiivi ja pestitsiidide säästvat 
kasutamist käsitleva direktiivi rakendamise ajastus, 
sealhulgas põllumajandusliku majapidamise tasan -
dil, on sätestatud dokumentides endas. Kui liikmes -
riigid seda ajastust ei järgi, võib neid ees oodata 
rikkumismenetlus.
38
Niisutamiseks vee kasutamist käsitlevad maa heas 
põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise 
standardid põhinevad olemasolevatel siseriiklikel 
õigusaktidel ning nende eesmärk on luua seos 
kõnealuste siseriiklike eeskirjade ja ÜPP toetuste 
vahel. Veevõtu eelloa nõue on sätestatud veepo -
liitika raamdirektiivi artikli 11 punktis e ning see 
erineb veekasutusest, seega ei lisatud seda vee 
kasutamist käsitlevatesse maa heas põllumajandus- 
ja keskkonnaseisundis hoidmise standarditesse. 
Juhul kui siseriiklikus õiguses ei ole arvesteid ja vee -
kasutust puudutavat aruandlust sõnaselgelt käsit -
letud, ei lisata seda ka maa heas põllumajandus- ja 
keskkonnaseisundis hoidmise standardite hulka. 
Siseriiklikes õigusaktides tuleb põhimõtteliselt võtta 
arvesse riiklikke, piirkondlikke või kohalikke veeka -
sutusvajadusi. Need vajadused on eri kohtades väga 
erinevad ning ühiste nõuete kehtestamine kogu ELi 
territooriumil ei oleks asjakohane.
Komisjon märgib siiski, et programmitöö perioodil 
2014–2020 eraldatakse EAFRD toetust niisutussüs -
teemidesse tehtavateks investeeringuteks ainult 
juhul, kui investeeringu tasandil juba teostatakse 
veemõõtmist või seda alustatakse investeeringu 
osana. Ühtlasi tuleb täita mitmesuguseid muid tin -
gimusi – paljud neist on seotud nende veekogude 
seisundiga, mida niisutusprojektid mõjutavad.
39
Asjakohane ELi vahend, millega kavandatud ja koos -
kõlastatud viisil tõhustada ELi vete majandamist, 
on veepoliitika raamdirektiiv, mille lisamise kohta 
nõuetele vastavuse süsteemi esitatakse ettepanek 
nii pea, kui põllumajandustootjatele otse kohaldata -
vad kohustused on kindlaks määratud.
Komisjoni vastus 58
 — uues maaelu arengut käsitlevas määruses on 
kehtestatud eritingimused seoses niisutusse 
tehtavate investeeringute toetusega.
11. selgitus 
 — Vaatamata sellele, et Taani keskkonnamõju 
strateegiline hindamine keskendus veekvali -
teedile, hõlmab meede 121 (põllumajandusliku 
majapidamise investeeringud) ka eraldi toetust 
veekasutuse vähendamiseks aiandussektoris 
ning on seega otseselt suunatud veevõtule.
Veevõttu võib käsitleda ka veekasutuse tõhu -
susega seotud põhimeetmete abil kooskõlas 
põhimõttega „saastaja maksab”. Neid ei ole vaja 
rahastada maaelu arengu programmi raames.
 — Maaelu arengu programm hõlmab meetme 111 
raames koolitustegevust, et suurendada põllu -
majandustootjate teadlikkust keskkonnaalastest 
õigusaktidest. Ühtlasi toetatakse meetme 115 
raames nõustamistegevust, et edendada sääst -
vamat veekasutust.
 — Slovakkias võeti veemajanduskava vastu ja 
esitati 2010. aasta märtsiks, mis oli tükk aega pä -
rast maaelu arengu programmi keskkonnamõju 
hindamist (Slovakkia maaelu arengu programm 
kiideti heaks 4. detsembril 2007). Seetõttu ei 
käsitletud veemajanduskavas kindlaksmääratud 
meetmeid maaelu arengu programmi keskkon -
naanalüüsis. Tulevikus peaks olema võimalik 
saavutada suurem kooskõla, kuna esimestest 
veemajanduskavadest on nüüd teatatud. 
 — Kreekas võeti veemajanduskavad vastu tükk 
aega pärast maaelu arengu programmi heaks -
kiitmist. Maaelu arengu programmi keskkonna -
mõju hindamise raames tuvastati siiski puur-  
aukude kahjulik keskkondlik ja majanduslik 
mõju. Selle tulemusena kaasrahastatakse meet -
me 125 raames projekte, mis käsitlevad äravoo -
lava pinnavee kogumist ja kasutamist, niisu -
tustingimuste kaasajastamist ja tõhustamist, 
drenaaži, juurdepääsu ja ka taristut, mis aitab 
kaasa põhjaveekihiga seotud hüdromorfoloogi -
liste survetegurite seirele ja registreerimisele.48
Komisjon on teadlik eeskirjade eiramistest seoses 
veevõtu kontrollimisega põllumajandussektoris ja 
võtab liikmesriikidega tehtava kahepoolse koostöö 
raames vastavalt veemajanduskava hindamisele 
järelmeetmeid eesmärgiga tagada, et kehtestatud 
on tõhusad õigusaktid. 
Vt ka vastus punktile 39.
49
Põhjenduses 6 ei tõsteta ELi veepoliitikat eraldi 
esile, kuid seda poliitikat hõlmab kindlasti sõna -
ühend „ühenduse muu poliitika”. 
51
Komisjon nõustub, et veega seotud survetegu -
reid tuleks põhjalikult analüüsida, maaelu arengu 
programmid ja veemajanduskavad peaksid olema 
suurel määral kooskõlas, veega seotud toetuse kah -
julikku kõrvalmõju tuleks vältida ning kavandatud 
vahendeid tuleks kasutada säästlikult või vajaduse 
korral asjakohaselt ümber suunata (nõuetekohase 
põhjendusega).
Teatud juhtudel võidakse ajavahemikul 2014–2020 
tulemuslikkust nendes valdkondades suurendada. 
Komisjon usub, et edusamme tehakse järgmiste 
tegurite tulemusel:
 — uues maaelu arengut käsitlevas määruses on 
kehtestatud sõnaselgelt veega seotud siht -
valdkonnad (allprioriteedid) – koos vastavate 
näitajatega, mille alusel liikmesriigid seavad 
eesmärgid oma maaelu arengu programmides;
 — uues maaelu arengut käsitlevas määruses on 
kehtestatud kohustus kasutada teatud meet -
mete kaudu vähemalt 30% iga maaelu arengu 
programmi EAFRD panuse kogusummast kliima -
muutuste leevendamisele, nendega kohanemi -
sele ja keskkonnaküsimustele;
 — liikmesriikidel on paremad teadmised maaelu 
arengu poliitika analüüsiraamistikust ja veema -
janduskavade koostamise protsessist (veepoliiti -
ka raamdirektiivi raames);
Komisjoni vastus 59
58
Artikkel 38 aktiveeriti 2010. aastal kohe pärast vee -
majanduskava esitamise tähtaega. Uued kohustu -
sed muutusid põllumajandustootjate jaoks sundus -
likuks 2012. aasta lõpus, kui lähenes maaelu arengu 
programmide lõpetamine 2013. aastal. Seega kohal -
dasid seda meedet vaid üksikud liikmesriigid.
Peale selle tuleb arvesse võtta asjaolu, et hüvitiste 
maksmine võib aidata rakendamist edendada. 
Artikkel 38 käsitleb aga kulude hüvitamist, lisamata 
ühtegi keskkonnanõuet. Sellest tulenevalt võivad 
liikmesriigid püüelda ulatusliku rakendamise poole, 
kasutamata artikli 38 kohaseid võimalusi. 
59
Kuigi kontrollikoja esitatud põhjused meetme 213 
vähese kasutamise kohta annavad asjakohase selgi -
tuse, tuleks mõista kahte täiendavat punkti.
Esiteks kasutatakse üldiselt teatud maaelu arengu 
meetmeid ulatuslikumalt kui teisi.
Teiseks on meede 213 teataval määral ebatava -
line, kuna selle meetme raames pakutakse hüvitist 
seoses kohustuslikest nõuetest tulenevate eba -
soodsate asjaoludega teatud piirkondades. Enamik 
meetmeid toimib teistsugusel alusel (nt toetused 
tehtud investeeringute / vabatahtlikult kasutusele 
võetud tavade eest). Meetme 213 kõnealune eripära 
võib muuta mõne liikmesriigi seoses selle rakenda -
misega ettevaatlikuks, kuni nad on näinud, et teistel 
on see õnnestunud.
Igal juhul eeldab komisjon veepoliitika raamdirek -
tiivi kohaseid toetusi hõlmava meetme suuremat 
kasutamist ajavahemikul 2014–2020, võttes arvesse 
asjaolu, et veemajanduskavad on nüüd kehtestatud.53
Komisjon nõustub, et mitme liikmesriigi puhul on 
teise tsükli veemajanduskavades vaja palju paremini 
kindlaksmääratud meetmeprogramme põlluma -
jandussektori jaoks, ning püüdleb liikmesriikidega 
aktiivselt selle poole. 
54
Uus maaelu arengut käsitlev määrus programmitöö 
perioodiks 2014–2020 hõlmab eraldi kaitsemeet -
meid seoses niisutusse tehtavate investeeringute 
toetusega – sidudes selle veemõõtmise, põlluma -
jandussektorit käsitlevaid asjakohaseid meetmeid 
hõlmavate veemajanduskavade esitamise ja veeko -
gude seisundiga.
Lisaks nähakse mitmesuguste seadusandlike aktide 
ja eelkõige keskkonnamõju hindamise direktii -
viga ette teatud investeeringutele eelnev kesk -
konnamõju hindamine (seda punkti tuletatakse 
meelde maaelu arengut käsitleva määruse artikli 45 
lõikes 1).
Lõpuks tuleb öelda, et maa heas põllumajandus- ja 
keskkonnaseisundis hoidmise standardite rakenda -
mine, väetistele ja taimekaitsevahenditele esita -
tavad miinimumnõuded ja veehinna kujundamise 
poliitika on EAFRD rahastamise eeltingimused (vt 
maaelu arengut käsitleva määruse V lisa).
12. selgitus 
Üldiselt avaldaks niisutatud ala laienemine  
ja/või üldise veetarbimise suurenemine kahjulikku 
kõrvalmõju ainult juhul, kui saadaval ei ole piisavalt 
vett, et neid muudatusi rahuldavalt võimaldada, 
tagades samal ajal hea vee seisundi säilitamise või 
saavutamise.
Kuna Hispaania maaelu arengu programmide 
meetme 125 raames ei ole rahastamiskõlblikud 
investeeringud, millega kaasneb niisutatud ala 
laienemine või üldise veetarbimise suurenemine, 
väheneb oht suurendada niisutatud ala meetme 121 
raames tehtavate investeeringute kaudu. See on 
tingitud asjaolust, et põllumajanduslikust majapi -
damisest väljaspool asuv veetaristu/-torustik, mille 
kaudu vesi jõuab põllumajanduslikku majapida -
misse, ei oleks meetme 125 raames rahastamiskõlb -
lik, kui see tooks kaasa niisutatud ala suurenemise.
Komisjoni vastus 60
Mitmeaastaste programmide puhul, nagu maaelu 
arengu programmid, saab teatud tulemusi – näiteks 
mõju veekvaliteedile – asjakohaselt hinnata alles 
tükk aega pärast programmitöö perioodi algust ja 
selle lõppedes. Sellist mõju saab mõõta alles siis, kui 
rakendamisest on möödunud piisavalt aega.
68
Kontrollid ei saa anda teavet poliitika mõju kohta. 
Teatud mõju mõõtmiseks on vaja hoolikalt välja 
töötatud hindamist, mis võimaldab eraldada 
poliitika (näiteks nõuetele vastavus) mõju teistest 
mõjuteguritest.
69
Ühises seire- ja hindamisraamistikus on kindlaks 
määratud mitu näitajat, mis aitavad mõõta ees -
märkide saavutamisel tehtud edusamme. Hindajad 
kasutavad neid oma töös teabeallikatena.
70
Alates 2014. aastast sisaldab uus seire- ja hindamis -
raamistik teavet ka veekoguse kohta. Üldiselt tuleb 
märkida, et teabe kogumisega kaasnevad praktili -
sed raskused ja rahaline kulu. See seab piirangud 
nii sellele, mis teavet saab koguda, kui ka andmete 
kogumise sagedusele.
Ühisest seire- ja hindamisraamistikust 2007–2013 
saadud õppetunnid näitasid, et suure hulga väliste 
tegurite tõttu on väga raske seada täpseid ees -
märke seoses mõjunäitajatega, nagu veekvaliteet. 
Liikmesriikidele on tagatud juhenddokumendid, et 
toetada neid nende mõjunäitajate hindamisel, mida 
järelhindamistel eeldatakse.
Tulemusnäitajate puhul tunnistatakse, et esines ras -
kusi edukalt hooldatavat ala käsitleva tulemusnäita -
jaga seotud andmete õigel registreerimisel.64
Vt vastus punktile 83.
65
Kontrollikoja nimetatud maaelu arengu meetmed, 
mille suhtes ei kohaldata nõuetele vastavust, on 
peamiselt investeerimismeetmed.
Perioodi 2014–2020 maaelu arengut käsitlevad 
õigusaktid sisaldavad sätteid, mis aitavad tagada, et 
toetust antakse ainult keskkonnasäästlikele inves -
teeringutele. Sellega seoses on niisutusse tehtavate 
investeeringutega seotud sätted eriti üksikasjalikud.
Investeerimismeetmete nõuetele vastavuse süs -
teemi lisamisega seotud halduskoormus oleks suur, 
kuna nende meetmete haldamine on mitmeaas -
tane. Lisaks oleks mõju väga piiratud, kuna ena -
mikku maaelu arengu poliitika raames investeeri -
mistoetust saavaid põllumajandustootjaid mõjutab 
juba nõuetele vastavus I samba otsetoetuste kava 
ja piirkonnaga seotud maaelu arengu meetmete 
kaudu.
67
Uueks programmitöö perioodiks 2014–2020 on 
määrusega (EL) nr 1306/2013 kehtestatud uus 
süsteem seoses ÜPP kui terviku seire ja hindami -
sega võrreldes seatud eesmärkidega. See süsteem 
sisaldab teavet ka kasutatud vee koguse ja veekva -
liteedi kohta. Veekvaliteedi ja -koguse sidumine 
põllumajandustavadega on aga väga keeruline, 
võttes arvesse suurt hulka erinevaid põllumajan -
dustavasid ja -olusid kõikjal ELis, survetegureid, 
mis ei lähtu põllumajandusest, kuid mõjutavad 
samuti oluliselt veekvaliteeti ja kättesaadavust, ning 
põhjuslike seoste tuvastamisega seotud probleeme. 
Seega tuleb seire- ja hindamissüsteemidega seotud 
kulud ja halduskoormus hoolikalt tasakaalustada 
paremast majandamisest ja poliitikakujundamisest 
tulenevate hüvedega.
Komisjoni vastus 61
Järeldused ja soovitused
82
Vt vastus lõikele V.
83
Nõuetele vastavuse reguleerimisala juba hõlmab 
olulisi ELi õigusakte, mis käsitlevad veeküsimusi. 
Lisaks käsitletakse veeküsimusi veepoliitika raamdi -
rektiiviga, mille lisamise kohta nõuetele vastavuse 
reguleerimisalasse esitatakse ettepanek nii pea, kui 
see direktiiv on rakendatud kõigis liikmesriikides ja 
põllumajandustootjatele otse kohaldatavad kohus -
tused on kindlaks määratud. Vahepeal on kehtesta -
tud veega seotud maa heas põllumajandus- ja kesk -
konnaseisundis hoidmise standardid siseriiklikes 
õigusaktides juba olemasolevate teatud põhinõuete 
hõlmamiseks, et luua seos ÜPP toetustega. 
Nõuetele vastavus aitab saavutada põhimõtte 
„saastaja maksab” eesmärke, kuid see ei ole mõel -
dud keskkonnakahjuga kaasneva kulu hüvitamiseks. 
Nõuetele vastavuse tagamiseks tehtavate vähen -
duste arvutamise põhimõte põhineb tõepoolest 
põllumajandustootja asjaomase ÜPP kogutoetuse 
protsendil. Vastavalt proportsionaalsuse põhimõt -
tele kajastab põllumajandustootja ELi eeskirjade rik -
kumise tõsidust protsent ise, mitte absoluutsumma. 
1. soovitus
Komisjon on seisukohal, et seda soovitust on osa -
liselt rakendatud ning rakendatakse täielikult, kui 
teatud tingimused on täidetud.
Komisjon on esitanud ettepaneku, et nii veepoliitika 
raamdirektiiv kui ka pestitsiidide säästvat kasu -
tamist käsitlev direktiiv moodustavad 2014. aasta 
järgses ÜPPs osa nõuetele vastavusest, kui need 
direktiivid on rakendatud kõigis liikmesriikides ja 
põllumajandustootjatele otse kohaldatavad kohus -
tused on kindlaks määratud. Euroopa Parlament 
ja nõukogu on selle lähenemisviisiga nõustunud 
ja esitanud selle kohta ÜPP reformi vastuvõtmisel 
ühisavalduse. 71
Üldiselt toimusid vahehindamised programmide 
liiga varajases etapis, et saada usaldusväärseid 
andmeid mõju ja tulemuste kohta, kuna enamikul 
juhtudel ei olnud programm kestnud piisavalt, et 
võimaldada poliitika tulemustel/mõjul realiseeruda. 
Seetõttu uuel programmitöö perioodil vahehinda -
misi ei toimu. 
Mitmeaastaste programmide puhul, nagu maaelu 
arengu programmid, saab teatud tulemusi – näiteks 
mõju veekvaliteedile – asjakohaselt hinnata alles 
tükk aega pärast programmitöö perioodi algust ja 
selle lõppedes. Sellist mõju saab mõõta alles siis, kui 
rakendamisest on möödunud piisavalt aega. Ena -
miku sekkumiste puhul ei olnud see vahehindamise 
hetkel (2010) veel nii.
74
Veepoliitika raamdirektiivi ühise rakendusstrateegia 
aruandlusega tegeleva töörühma kaudu tehakse 
jõupingutusi aruandluse muutmiseks, et survete -
gurite, meetmete ja lahenduse vaheline seos oleks 
selgem. Lisaks võtab komisjon vajalikke meetmeid, 
et tagada veepoliitika raamdirektiivi seirenõuete 
täitmine.
78
Komisjon teeb koos Euroopa Keskkonnaametiga liik -
mesriikidega koostööd Euroopa veeteabesüsteemi 
täiustamiseks. 
79
Põllumajanduse keskkonnanäitajad paranevad 
pidevalt ning osa neist hõlmab põllumajandus -
tavasid, nagu AEI 15 (toitainete üldine tasakaal), 
AEI 12 (intensiivistamine/ekstensiivistamine), AEI 11 
(põllumajandusliku majapidamise juhtimistavad), 
AEI 7 (niisutus). Tunnistatakse, et tulevikus tuleb 
edendada ühise seire- ja hindamisraamistiku, ühtse 
haldus- ja kontrollisüsteemi andmete ning põllu -
majanduslike majapidamiste struktuuriuuringu 
paremat koostoimet kooskõlas Euroopa Ühenduse 
ruumiandmete infrastruktuuri (INSPIRE) direktiivi 
artikliga 17 ruumiandmekogumite jagamise kohta.
Komisjoni vastus 62
86
ELi veepoliitikat rakendatakse osaliselt rahaliste 
vahendite toel, kuid osaliselt ilma nendeta (põhi -
mõtte „saastaja maksab” elluviimine). Mitterahasta -
tavatel õigusnõuetel on väga oluline roll terviklikus 
meetmepaketis, mis on vajalik, et käsitleda põllu -
majanduse mõju veele.
3. soovitus
Vastus 3. soovituse esimesele lõigule
Komisjon on seisukohal, et seda soovitust on osali -
selt rakendatud.
Vastavalt 2012. aastal vastu võetud veevarude 
kaitsmise kavale jätkab komisjon hästi omaks 
võetud veepoliitika raamdirektiivi ühise rakendus -
strateegia protsessi, mille raames on seni koostatud 
23 juhenddokumenti, milles kirjeldatakse, kuidas 
veepoliitika raamdirektiivi tuleks rakendada. Ühise 
rakendusstrateegia töörühmade volitused on kind -
lalt suunatud veemajanduskavade kvaliteedi ja ELi 
vete seisundi parandamisele, viies ellu veevarude 
kaitsmise kavas loetletud ettepanekuid.
Komisjon võtab veepoliitika raamdirektiivi rakenda -
miseks vajalike meetmete oluliste puudujääkidega 
seoses liikmesriikidega tehtava kahepoolse koostöö 
raames järelmeetmeid, et lahendada küsimused 
teise tsükli veemajanduskavade ajaks 2015. aastal. 
Mõnel juhul algatatakse rikkumismenetlus, kui see 
on asjakohane.
2016. aastal esitavad liikmesriigid komisjonile uuen -
datud veemajanduskavad. Komisjon hindab neid ja 
viib selle põhjal muu hulgas läbi veepoliitika raa -
mdirektiivi läbivaatamise ning esitab ettepanekud 
vajalike muudatuste kohta hiljemalt 2019. aastaks 
ja/või esitab ettepanekud muude algatuste kohta.
Mis puudutab maaelu arengu programmi, siis üks 
põhimeede – artikkel 9 veehinna kujundamise polii -
tika kohta – on maaelu arengu programmi eeltingi -
mus ning seega peavad liikmesriigid kindlustama 
selle nõude täitmise, et tagada teatud juhtudel 
juurdepääs maaelu arengu programmi rahastami -
seks ette nähtud vahenditele. 
Vastus 3. soovituse teisele lõigule
See osa soovitusest on adresseeritud 
liikmesriikidele.Euroopa veepoliitika eest vastutavad isikud2 võtsid 
2012. aastal teadmiseks strateegilise koordineeri -
mise rühma ja komisjoni soovitused. Veepoliitika 
eest vastutavad isikud tunnistasid, et kavandatud 
põhimeetmete loendi lisamist nõuetele vastavuse 
süsteemi tuleks kaaluda, kui Euroopa Parlamendi 
ja nõukogu vahelistes ÜPPd käsitlevate arutelude 
raames jõutakse otsusele lisada nõuetele vastavuse 
süsteemi veepoliitika raamdirektiivi sätted.
Ühtlasi on kaasseadusandjad kokku leppinud, et 
nõuetele vastavuse süsteemi lisamiseni moodusta -
vad need kaks direktiivi osa põllumajandus-  
ettevõtjate nõustamise süsteemi kohustuslikust 
reguleerimisalast, et kõigil asjaomastel põllumajan -
dustootjatel oleks juurdepääs asjakohasele nõus -
tamisele. Seega on võimalik lisada ELi veepoliitika 
põhielemendid ÜPPsse õigeaegselt.
Maaelu arengu poliitika seisukohast on ajavahemi -
kuks 2014–2020 vajalikud vahendid ja mehhanismid 
ette nähtud uue maaelu arengut käsitleva mää -
ruse – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 
nr 1305/2013 – ning seotud õigusaktidega.
Maaelu arengut käsitlevas määruses (st peamises 
õigusaktis) moodustavad „veemajanduse paranda -
mine” ja „veekasutuse tõhustamine põllumajandu -
ses” selgelt osa prioriteetidest, mida silmas pida -
des liikmesriigid/piirkonnad peavad oma maaelu 
arengu programmis kulutusi kavandama.
Saadaval on rida meetmeid, mis aitavad neid prio -
riteete ellu viia: koolituse, nõustamise, investeerin -
gute, maa majandamist puudutavate mitmeaastaste 
tavade ja tootearendusega seotud toetus (sealhul -
gas põllumajanduslikku tootlikkust ja säästvust 
käsitleva Euroopa innovatsioonialase partnerluse 
raames).
Lisaks tuleb arvesse võtta, et maaelu arengu polii -
tika peab käsitlema mitmesuguseid prioriteete, kuid 
rahalised ressursid on piiratud.
2. soovitus
See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.
2 https://circabc.europa.eu/w/browse/25d8b24a-c247-4275-  
9a56-9676a75a90f6
Komisjoni vastus 63
Liikmesriigid peavad veepoliitika raamdirektiivi 
kohaselt kindlaks tegema olulised survetegurid ja 
teatama nendest veemajanduskavade ja Euroopa 
veeteabesüsteemi kaudu. Komisjon tunnistab, et 
esitatud teabe tase ei olnud analüüsimise seisko -
hast kasulik ja seega on veepoliitika raamdirektiivi 
ühise rakendusstrateegia protsessi raames arutatud 
aruandlusnõuete muudatusi, et võimaldada pare -
mini kindlaks teha survetegureid ja rakendatavate 
meetmete mõju määra.
Vastus 4. soovituse teisele lõigule
See osa soovitusest on suunatud liikmesriikidele.87 Teine taane
Komisjon teeb koos Euroopa Keskkonnaametiga liik -
mesriikidega koostööd Euroopa veeteabesüsteemi 
täiustamiseks.
87 Kolmas taane
Põllumajanduse keskkonnanäitajate õige ja tõhus 
rakendamine sõltub liikmesriikide esitatavatest and -
metest ja teabest. Ilma selle teabeta ei saa näitajad 
õigesti toimida. Ebapiisava teabe probleem mõju -
tab eelkõige veega seotud näitajaid. 
4. soovitus
Vastus 4. soovituse esimesele lõigule
Komisjon on seisukohal, et seda soovitust praegu 
rakendatakse.
Uueks programmitöö perioodiks 2014–2020 on 
määrusega (EL) nr 1306/2013 kehtestatud uus süs -
teem seoses ÜPP kui terviku seire ja hindamisega 
võrreldes seatud eesmärkidega. See süsteem sisal -
dab teavet ka kasutatud vee koguse ja veekvaliteedi 
kohta. Veekvaliteedi ja -koguse sidumine põllu -
majandustavadega on aga väga keeruline, võttes 
arvesse suurt hulka erinevaid põllumajandustavasid 
ja -olusid kõikjal ELis. Seega tuleb seire- ja hinda -
missüsteemidega seotud kulud ja halduskoormus 
hoolikalt tasakaalustada paremast majandamisest ja 
poliitikakujundamisest tulenevate hüvedega.
Mitmeaastaste programmide puhul, nagu maaelu 
arengu programmid, saab teatud tulemusi, näiteks 
mõju veekvaliteedile, asjakohaselt hinnata alles 
tükk aega pärast programmitöö perioodi algust ja 
selle lõppedes. Sellist mõju saab mõõta alles siis, kui 
rakendamisest on möödunud piisavalt aega.
Ühisest seire- ja hindamisraamistikust 2007–2013 
saadud õppetunnid näitasid, et suure hulga väliste 
tegurite tõttu on väga raske seada täpseid ees -
märke seoses mõjunäitajatega, nagu veekvaliteet. 
Liikmesriikidele on tagatud juhenddokumendid, et 
toetada neid nende mõjunäitajate hindamisel, mida 
järelhindamistel eeldatakse.
Tulemusnäitajate puhul tunnistatakse, et esines ras -
kusi edukalt hooldatavat ala käsitleva tulemusnäita -
jaga seotud andmete õigel registreerimisel. 

KUST SAAB ELI VÄLJAANDEID?
Tasuta väljaanded :
•  üksikeksemplarid : 
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);
•  rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid : 
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),  
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)  
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).
Tasulised väljaanded :
• EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu) .
Tasulised tellimused :
•  Euroopa Liidu Väljaannete Talituse edasimüüjate kaudu  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_et.htm).
QJ-AB-14-004-ET-C  ISSN  1831-0818
Euroopa veevarude kvaliteedi kaitsmine on 
olnud üheks tähtsaimaks ELi prioriteediks alates 
1970. aastate lõpust. Peamise veekasutaja 
ja -saastajana on põllumajandusel oluline mõju 
vee säästvale majandamisele. 
EL on korduvalt tunnistanud, et erinevad 
poliitikad peaksid olema ühtlustatud, ning 
tunnistab seeläbi ka vajadust tagada, et ühine 
põllumajanduspoliitika toetaks ELi 
keskkonnapoliitikat, sh veepoliitikat. Auditis 
uuriti, kas ELi veepoliitika eesmärgid olid edukalt 
ÜPP-sse integreeritud, ning leiti, et seda oli 
tehtud vaid osaliselt.
EUROOPA
KONTROLLIKODA