NÕUKOGU SEISUKOHT (EL) nr 3/2010 ESIMESEL LUGEMISEL

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused

Nõukogu poolt vastu võetud 1. märtsil 2010

(EMPs kohaldatav tekst)

2010/C 114 E/02

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)

ning arvestades järgmist:

Ebaseaduslik metsaraie on suure rahvusvahelise tähtsusega ulatuslik probleem. See probleem ohustab oluliselt metsi, aidates kaasa metsade hävimisele (mis põhjustab ligikaudu 20 % süsinikdioksiidi heitest), ohustab bioloogilist mitmekesisust ning kahjustab säästvat metsamajandamist ja -arendust, sealhulgas ka kehtivate õigusaktide kohaselt tegutsevate ettevõtjate ärilist püsimajäämisvõimet. Kõnealusel probleemil on ka sotsiaalne, poliitiline ja majanduslik mõju.

Komisjoni 21. mai 2003. aasta teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule pealkirjaga „Metsandusõiguse rakendamine, metsahaldus ja puidukaubandus (Forest Law Enforcement, Governance and Trade (FLEGT)): ettepanek ELi tegevuskavaks” pakuti välja meetmepakett, et toetada rahvusvahelisi jõupingutusi ebaseadusliku metsaraie ning sellega seotud kaubanduse vastu võitlemisel.

Euroopa Parlament ja nõukogu tervitasid seda teatist ning tunnistasid, et liidul on vaja aidata kaasa üleilmsetele jõupingutustele ebaseadusliku metsaraie probleemi lahendamiseks.

Kooskõlas kõnealuse teatise eesmärgiga tagada, et liidu turule jõuavad üksnes puittooted, mis on toodetud vastavalt tootjariigi siseriiklikele õigusaktidele, on liit pidanud puitu tootvate riikidega (partnerriigid) läbirääkimisi vabatahtlike partnerluslepingute üle, millega pooltele kehtestatakse õiguslikult siduv kohustus rakendada litsentsisüsteemi ja reguleerida kauplemist asjaomastes partnerluslepingutes kindlaksmääratud puidu ja puittoodetega.

Tuleks tunnustada nende riikide jõupingutusi, kes on sõlminud liiduga vabatahtlikud FLEGTi partnerluslepingud, ja sellistesse lepingutesse koondatud põhimõtteid, eriti neid, mis on seotud seaduslikkuse määratlusega. Samuti tuleks arvesse võtta, et FLEGTi litsentsisüsteemi raames eksporditakse liitu üksnes puitu, mis on üles töötatud kooskõlas asjaomaste siseriiklike õigusaktidega, ja puittooteid, mis on valmistatud sellisest puidust. Seetõttu tuleks lugeda seaduslikult ülestöötatud puidust valmistatud toodeteks sellised puittooted, mis on loetletud nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 2173/2005 (FLEGT-litsentsimissüsteemi kehtestamise kohta puidu impordi suhtes Euroopa Ühendusse) (4) II ja III lisas ning on pärit nõukogu määruse (EÜ) nr 2173/2005 I lisas loetletud partnerriikidest, tingimusel, et need puittooted on kooskõlas kõnealuse määruse ja kõigi rakendusmeetmetega.

Arvesse tuleks võtta ka asjaolu, et ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsioon (Convention on International Trade of Endangered Species of Fauna and Flora, CITES) kohustab konventsiooniosalisi andma CITESi ekspordiluba vaid juhul, kui kõnealuses konventsioonis loetletud liik on muu hulgas üles töötatud kooskõlas eksportiva riigi õigusaktidega. Seetõttu tuleks lugeda seaduslikult ülestöötatud puiduks nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 338/97 (looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel) (5) A, B või C lisas loetletud liikidest saadud puitu, tingimusel, et see on kooskõlas kõnealuse määruse ja kõigi rakendusmeetmetega.

Ettevõtjad, kes lasevad puitu ja puittooteid siseturule esimest korda, peaksid rakendama meetmete ja menetluste süsteemi kaudu nõuetekohast hoolsust (nõuetekohase hoolsuse süsteem), et võimalikult vähendada ohtu, et nad lasevad siseturule ebaseaduslikult ülestöötatud puitu ja sellisest puidust valmistatud puittooteid.

Nõuetekohase hoolsuse süsteem sisaldab kolme lahutamatult riskiohjega seotud elementi: juurdepääsu teabele, ohuhindamist ja tuvastatud ohu vähendamist. Nõuetekohase hoolsuse süsteem peaks võimaldama juurdepääsu teabele esimest korda siseturule lastava puidu ning puittoodete allikate ja tarnijate kohta, sealhulgas näiteks asjakohasele teabele kohaldatavate õigusaktide järgimise kohta. Sellest teabest lähtudes peaksid ettevõtjad läbi viima ohuhindamise. Kui oht on tuvastatud, peaksid ettevõtjad seda ohtu vähendama viisil, mis on proportsionaalne tuvastatud ohu suurusega, et takistada ebaseaduslikult ülestöötatud puidu ja sellisest puidust valmistatud puittoodete turulelaskmist.

Puidusektor on liidu majanduse tähtis osa. Ettevõtjate organisatsioonid on kõnealuse sektori olulised osalised, sest nad esindavad selle huve avalikkuse ees ja suhtlevad eri sidusrühmadega. Nendel organisatsioonidel on samuti teadmised ja suutlikkus, et analüüsida asjaomaseid õigusakte ning hõlbustada nende järgimist oma liikmete poolt, kuid nad ei tohiks kasutada seda pädevust turu valitsemise eesmärgil. Selleks et lihtsustada käesoleva määruse rakendamist ja aidata välja kujundada häid tavasid, on asjakohane tunnustada organisatsioone, kes on välja töötanud käesoleva määruse nõuetele vastavad nõuetekohase hoolsuse süsteemid. Selliste tunnustatud organisatsioonide nimekiri tuleks avalikustada, et ettevõtjatel oleks võimalik selliseid tunnustatud järelevalveorganisatsioone kasutada.

Võttes arvesse, et ebaseaduslik metsaraie ja sellega seotud kaubandus on rahvusvaheline probleem, peaksid pädevad asutused tegema koostööd omavahel ning kolmandate riikide haldusasutuste ja komisjoniga.

Komisjonile tuleks anda õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad järelevalveorganisatsioonidele tunnustuse andmise ja sellise tunnustuse tühistamise menetlusi, mis käsitlevad täiendavaid asjakohaseid ohuhindamiskriteeriume, mis võivad olla vajalikud lisaks käesoleva määrusega sätestatutele, ning mis käsitlevad puidu ja puittoodete nimekirja, mille suhtes käesolevat määrust kohaldatakse. On eriti oluline, et komisjon konsulteeriks eelnõude ettevalmistamisel asjatundjatega, tehes seda vastavalt kohustusele, mille komisjon võttis 9. detsembri 2009. aasta teatisega ELi toimimise lepingu artikli 290 rakendamise kohta.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega sätestatakse kohustused ettevõtjatele, kes lasevad esimest korda siseturule puitu ja puittooteid, et võimalikult vähendada ohtu, et nad lasevad turule ebaseaduslikult ülestöötatud puitu ja sellisest puidust valmistatud puittooteid.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „puit ja puittooted”– lisas sätestatud puit ja puittooted, välja arvatud sellised puittooted, mis on valmistatud juba turule lastud puidust või puittoodetest, ning sellised puittooted või nende osad, mis on valmistatud puidust või puittoodetest, mis on juba läbinud oma elutsükli ning oleks muul juhul jäätmetena kõrvaldatud;

b) „turulelaskmine”– puidu ja puittoodete mis tahes esmakordne tarnimine siseturule nende turustamiseks või kasutamiseks ärilise tegevuse käigus, olenemata kasutatavast müügiviisist, tasu eest või tasuta. Samuti hõlmab see tarnimist kaugside vahendusel sõlmitud lepingute alusel, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiivis 97/7/EÜ tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral (8);

c) „ettevõtja”– mis tahes juriidiline või füüsiline isik, kes laseb puitu või puittooteid turule;

d) „ülestöötamisriik”– riik või territoorium, kus töötati üles asjaomane puit või puit, millest on valmistatud asjaomased puittooted;

e) „seaduslikult üles töötatud”– üles töötatud kooskõlas puidu ülestöötamise riigis kohaldatavate õigusaktidega;

f) „ebaseaduslikult üles töötatud”– üles töötatud puidu ülestöötamise riigis kohaldatavaid õigusakte rikkudes;

g) „kohaldatavad õigusaktid”– puidu ülestöötamise riigis kehtivad õigusaktid, mis hõlmavad järgmisi reguleeritavaid valdkondi:

õigus töötada üles puitu ametlikult avaldatud piirides;

ülestöötamisõiguse ja puidu eest tehtavad maksed, sealhulgas puidu ülestöötamisega seotud maksud;

puidu ülestöötamine, sealhulgas sellega otseselt seotud keskkonna- ja metsaõigus;

kolmandate isikute selliste seaduslike kasutus- ja valdusõiguste austamine, mida puidu ülestöötamine mõjutab, ning

kaubandus- ja tollialased õigusaktid, juhul kui need puudutavad metsandussektorit.

Artikkel 3

FLEGTi ja CITESi reguleerimisalasse kuuluva puidu ja puittoodete staatus

Puit, millest on valmistatud puittooted, mis on loetletud määruse (EÜ) nr 2173/2005 II ja III lisas, mis pärinevad määruse (EÜ) nr 2173/2005 I lisas loetletud partnerriikidest ja vastavad selles määruses sätestatud nõuetele ja selle rakendussätetele, loetakse käesoleva määruse kohaldamisel seaduslikult üles töötatud puiduks.

Puit, mis on saadud määruse (EÜ) nr 338/97 A, B ja C lisas loetletud liikidest ja mis vastab kõnealuses määruses sätestatud nõuetele ja selle rakendussätetele, loetakse käesoleva määruse kohaldamisel seaduslikult üles töötatud puiduks

Artikkel 4

Ettevõtjate kohustused

1. Ettevõtjad rakendavad nõuetekohast hoolsust, et viia miinimumini oht, et ebaseaduslikult ülestöötatud puitu või sellisest puidust valmistatud puittooteid lastakse ühenduse turule. Selleks kasutavad nad menetluste ja meetmete raamistikku (edaspidi „nõuetekohase hoolsuse süsteem”), mis on määratletud artiklis 5.

2. Iga ettevõtja säilitab ja hindab korrapäraselt oma nõuetekohase hoolsuse süsteemi, välja arvatud juhul, kui ettevõtja kasutab artiklis 6 osutatud järelevalveorganisatsiooni poolt loodud nõuetekohase hoolsuse süsteemi.

Artikkel 5

Nõuetekohase hoolsuse süsteemid

1. Artikli 4 lõikes 1 osutatud nõuetekohase hoolsuse süsteem sisaldab järgmisi elemente:

ülestöötamise riik ja riigi allpiirkond, kus puit üles töötati (kui see on olemas);

2. Käesoleva artikli lõike 1 punkti b teise lõigu ühtse rakendamise tagamiseks vajalikud üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu vastavalt artikli 16 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele; siinkohas on erandiks käesoleva artikli lõike 1 punkti b teises lõigus osutatud täiendavad asjakohased ohuhindamiskriteeriumid. Kõnealused eeskirjad võetakse vastu hiljemalt … (9).

3. Võtmaks arvesse turuarenguid ja käesoleva määruse rakendamisel omandatud kogemusi, eelkõige artikli 18 lõikes 3 osutatud aruannete kaudu omandatud kogemusi, võib komisjon võtta ELi toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad täiendavaid asjakohaseid ohuhindamiskriteeriumeid, mis võivad olla vajalikud lisaks käesoleva artikli lõike 1 punkti b teises lõigus nimetatutele. Nimetatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel toimib komisjon vastavalt käesoleva määruse sätetele.

Käesolevas lõikes osutatud delegeeritud õigusaktide suhtes kohaldatakse artiklites 13, 14 ja15 sätestatud menetlust.

Artikkel 6

Pädevad asutused

1. Iga liikmesriik määrab kindlaks käesoleva direktiivi kohaldamise eest vastutava pädeva asutuse või pädevad asutused.

Liikmesriigid teatavad komisjonile pädevate asutuste nimed ja aadressid … (10). Liikmesriigid teatavad komisjonile pädevate asutuste nimede või aadresside mis tahes muudatustest.

2. Komisjon teeb pädevate asutuste nimekirja üldsusele kättesaadavaks, sealhulgas ka interneti vahendusel. Nimekirja ajakohastatakse korrapäraselt.

Artikkel 7

Järelevalveorganisatsioonid

1. Järelevalveorganisatsioon täidab järgmisi ülesandeid:

2. Organisatsioon võib taotleda tunnustamist järelevalveorganisatsioonina, kui ta vastab järgmistele nõuetele:

ta on juriidiline isik ja on seaduslikult asutatud liidus;

3. Lõikes 2 sätestatud nõuetele vastavat taotlejat tunnustatakse järelevalveorganisatsioonina ühel järgnevatest viisidest:

4. Pädevad asutused viivad korrapäraste ajavahemike järel läbi kontrolle, et teha kindlaks, kas pädevate asutuse jurisdiktsiooni all tegutsevad järelevalveorganisatsioonid täidavad endiselt lõikes 1 sätestatud ülesandeid ning vastavad lõikes 2 sätestatud nõuetele.

5. Kui pädev asutus teeb kindlaks, et komisjoni poolt tunnustatud järelevalveorganisatsioon ei täida enam lõikes 1 sätestatud ülesandeid või ei vasta enam lõikes 2 sätestatud nõuetele, teavitab ta sellest viivitamata komisjoni.

6. Pädev asutus või komisjon võib tunnustuse tühistada, kui ta on kindlaks teinud, et järelevalveorganisatsioon ei täida enam lõikes 1 sätestatud ülesandeid või ei vasta enam lõikes 2 sätestatud nõuetele. Pädev asutus või komisjon võib tühistada üksnes tunnustuse, mille ta ise on andnud. Enne tunnustuse tühistamist teavitab komisjon sellest asjaomaseid liikmesriike. Liikmesriigid teavitavad tunnustuse tühistamisest komisjoni.

7. Selleks, et täiendada menetluseeskirju, mis käsitlevad järelevalveorganisatsioonide tunnustamist või sellise tunnustuse tühistamist, ning et neid muuta (kui kogemused seda nõuavad), võib komisjon võtta ELi toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte. Nimetatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel toimib komisjon vastavalt käesoleva määruse sätetele.

Käesolevas lõikes osutatud delegeeritud õigusaktide suhtes kohaldatakse artiklites 13, 14 ja 15 sätestatud menetlust. Kõnealused õigusaktid võetakse vastu hiljemalt … (11).

8. Lõikes 4 osutatud kontrollide laadi ja sageduse üksikasjalikud eeskirjad, mis on vajalikud tagamaks kõnealuse lõike ühtset rakendamist, võetakse vastu vastavalt artikli 16 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele. Kõnealused eeskirjad võetakse vastu hiljemalt … (11).

Artikkel 8

Järelevalveorganisatsioonide nimekiri

Komisjon avaldab järelevalveorganisatsioonide nimekirja Euroopa Liidu Teataja C-seerias ja oma veebisaidil. Nimekirja ajakohastatakse korrapäraselt.

Artikkel 9

Ettevõtjate kontrollimine

1. Pädevad asutused viivad läbi kontrolle, et teha kindlaks, kas ettevõtjad täidavad artiklites 4 ja 5 sätestatud nõudeid.

2. Ettevõtjad annavad lõikes 1 osutatud kontrollide hõlbustamiseks igasugust vajalikku abi.

3. Kui lõikes 1 osutatud kontrollide tulemusel avastatakse puudusi, võivad pädevad asutused anda välja teate selle kohta, et ettevõtja peab võtma parandusmeetmeid. Selliste parandusmeetmete võtmata jätmise korral võidakse määrata karistusi kooskõlas artikliga 17.

Artikkel 10

Kontrollide protokollid

1. Pädevad asutused säilitavad artikli 9 lõikes 1 osutatud kontrollide protokollid, milles on eelkõige märgitud kontrollide laad ja tulemused ning artikli 9 lõike 3 alusel väljastatud teated parandusmeetmete võtmise kohta. Kõikide kontrollide protokolle säilitatakse vähemalt viis aastat.

2. Lõikes 1 osutatud teave tehakse igale taotlejale kättesaadavaks kooskõlas direktiiviga 2003/4/EÜ.

Artikkel 11

Koostöö

1. Pädevad asutused teevad omavahel, kolmandate riikide haldusasutustega ja komisjoniga koostööd, et tagada käesoleva määruse nõuete täitmine.

2. Pädevad asutused vahetavad teiste liikmesriikide pädevate asutustega ja komisjoniga teavet artikli 7 lõikes 4 ja artikli 9 lõikes 1 osutatud kontrollide tulemusel avastatud tõsiste puuduste kohta ning artikli 17 kohaselt määratud karistuste kohta.

Artikkel 12

Lisa muudatused

Selleks, et võtta arvesse käesoleva määruse rakendamisel omandatud kogemusi, eelkõige artikli 18 lõikes 3 osutatud aruandluse abil saadud kogemusi, ja arenguid asjaomase puidu ja puittoodete tehniliste näitajate, lõppkasutuste ja tootmisprotsesside alal, võib komisjoni võtta ELi toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte lisas sätestatud puidu ja puittoodete nimekirja muutmiseks ja täiendamiseks. Kõnealused õigusaktid ei tohi tekitada ettevõtjate jaoks ebaproportsionaalselt suurt halduskoormust. Nimetatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel toimib komisjon vastavalt käesoleva määruse sätetele.

Käesolevas artiklis osutatud delegeeritud õigusaktide suhtes kohaldatakse artiklites 13, 14 ja 15 sätestatud menetlust.

Artikkel 13

Delegeerimine

1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu artikli 5 lõikes 3, artikli 7 lõikes 7 ja artiklis 12 osutatud delegeeritud õigusakte seitsmeks aastaks alates käesoleva direktiivi jõustumisest. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kolm kuud enne, kui möödub kolm aastat käesoleva määruse kohaldamiskuupäevast. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 14 tagasi võta.

2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastuvõtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

3. Komisjonile antud õiguse suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklites 14 ja 15 sätestatud tingimusi.

Artikkel 14

Delegeerimise tagasivõtmine

1. Euroopa Parlament või nõukogu võivad artikli 5 lõikes 3, artikli 6 lõikes 7 ja artiklis 12 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta.

2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, teavitab sellest teisele seadusandjale ja komisjonile hiljemalt üks kuu enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mida ta soovib tagasi võtta, ja esitades tagasivõtmise põhjused.

3 Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohese või selles sätestatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 15

Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kolme kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.

2. Kui pärast selle perioodi möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad komisjoni teavitanud, et nad on otsustanud mitte esitada vastuväiteid, jõustub delegeeritud õigusakt selles sätestatud kuupäeval.

3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab vastuvõetud delegeeritud õigusakti suhtes vastuväite, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.

Artikkel 16

Komitee

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 2173/2005 artikli 11 kohaselt asutatud metsandusõiguse rakendamise, metsahalduse ja puidukaubanduse (Forest Law Enforcement, Governance and Trade, FLEGT) komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artiklit 8.

Artikkel 17

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad käesoleva määruse sätete rikkumise puhul kohaldatavad karistused ning võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et neid karistusi rakendatakse. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teevad kõnealused sätted komisjonile teatavaks ja teatavad viivitamata nende edaspidistest muudatustest.

Artikkel 18

Aruandlus

1. Liikmesriigid esitavad komisjonile käesoleva määruse kohaldamise tähtpäevale järgneva iga teise aasta 30. aprilliks aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta kahe eelneva kalendriaasta jooksul.

2. Kõnealuste aruannete põhjal koostab komisjon aruande, mis esitatakse iga kahe aasta tagant Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

3. Komisjon vaatab käesoleva määruse toimimise läbi hiljemalt … (12) ning seejärel iga kuue aasta järel, lähtudes aruannetest ja käesoleva määruse kohaldamisel saadud kogemustest, eelkõige seoses haldusalaste tagajärgedega väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele ning hõlmatavate toodetega. Vajaduse korral lisatakse aruannetele asjakohased õigusloomealased ettepanekud.

Artikkel 19

Jõustumine ja kohaldamine

Käeolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates … (13). Artikli 5 lõiget 2, artikli 6 lõiget 1 ning artikli 7 lõikeid 7 ja 8 kohaldatakse siiski alates käesoleva määruse jõustumisest.

Artikkel 20

Avaldamine

Käesolev määrus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

(1) ELT C 318, 23.12.2009, lk 88.

(2) ELT C […], […], lk […].

(3) Euroopa Parlamendi 22. aprilli 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu … arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(4) ELT L 347, 30.12.2005, lk 1.

(5) EÜT L 61, 03.03.1997, lk 1.

(6) ELT L 41, 14.02.2003, lk 26.

(7) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(8) EÜT L 144, 4.6.1997, lk 19.

(9) 18 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.

(10) Kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.

(11) 18 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.

(12) 36 + 30 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.

(13) 30 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I. SISSEJUHATUS

1. Komisjon esitas 17. oktoobril 2008 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku, milles sätestatakse puitu ja sellest saadud tooteid turule viivate ettevõtjate kohustused. Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõikel 1.

2. Euroopa Parlament võttis oma seisukoha vastu esimesel lugemisel 22. aprillil 2009 (1). Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 1. oktoobril 2009 ning Regioonide Komitee teatas, et ei kavatse arvamust esitada.

3. Nõukogu võttis 1. märtsil 2010 vastu oma esimese lugemise seisukoha, tehes seda vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 294.

II. EESMÄRGID

Määruse eesmärk on viia miinimumini oht, et siseturule viiakse ebaseaduslikult raiutud puitu. Määrus põhineb nõuetekohase hoolsuse põhimõttel ning keskendub puidu ja sellest saadud toodete esmakordsele siseturule viimisele. Nõukogu järgib komisjoni süsteemset lähenemisviisi. Seetõttu on nõukogu keskendunud õiguslike nõuete väljatöötamisele, millega seatakse ettevõtjatele ennetava käitumise kohustus.

III. NÕUKOGU ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1. Üldised tähelepanekud

Euroopa Parlament võttis 22. aprillil 2009 toimunud esimesel lugemisel vastu 75 muudatusettepanekut.

Nõukogu esimese lugemise seisukoht sisaldab osaliselt või sisuliselt mitmeid Euroopa Parlamendi muudatusettepanekuid. Nendest väärivad esiletoomist ettepanekud, et erilist tähelepanu tuleks pöörata mõjule, mida määrus omab väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele (muudatusettepanekud 22, 29, 47, 72), et määruse kohaldamisalast ei tohiks välja jätta puitu ja sellest saadud tooteid, mille suhtes kohaldatakse kohustuslikke säästvuskriteeriume (muudatusettepanekud 21, 32) ning et komisjon peaks tunnustama järelevalveorganisatsioone, mis kavatsevad oma tegevusi läbi viia rohkem kui ühes liikmesriigis (muudatusettepanekud 51–56).

Teisi muudatusettepanekuid nõukogu esimese lugemise seisukohas siiski ei kajastatud, sest nõukogu leidis, et need olid teksti arendamise tulemusel muutunud tarbetuteks. Nõukogu tegi mitmeid muudatusi tulenevalt Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009, eelkõige seoses loodava õigusraamistikuga, millega asendatakse komiteemenetlus. Kuna Euroopa Parlamendi esimese lugemise seisukoht esitati umbes seitse kuud enne Lissaboni lepingu jõustumist, ei võetud komiteemenetlusega seonduvaid muudatusettepanekuid arvesse, sest need ei olnud enam asjakohased.

Nõukogu esimese lugemise seisukoht sisaldab ka mitmeid muudatusi, mida Euroopa Parlamendi esimese lugemise seisukohas ei leidu. Järgmistes osades kirjeldatakse sisulisi muudatusi. Lisaks neile on tehtud ka redaktsioonilisi muudatusi, et muuta teksti selgemaks või tagada määruse üldine järjekindlus.

2. Konkreetsed märkused

Mõisted

Algsesse ettepanekusse tehti järgmised muudatused:

— muudeti mõiste „puit ja sellest saadud tooted” määratlust, toomaks esile seda, et käesoleva mõistega ei hõlmata ringlussevõetavaid puidust saadud tooteid - st puidust saadud tooteid või selliste toodete osi, mis on valmistatud oma olelusringi lõpetanud puidust ja sellest saadud toodetest, mis muidu kõrvaldataks jäätmetena - kuna leiti, et ettevõtjatele seatav nõue teha kindlaks ringlussevõetavates toodetes leiduva puidu päritolu oleks ebaproportsionaalne;

— välja jäeti kavandatud erand puidule ja sellest saadud toodetele, mille suhtes kohaldatakse kohustuslikke säästvuskriteeriume (muudatusettepanekud 21 ja 32);

— täpsustati, et mõistega „puit ja sellest saadud tooted” ei hõlmata selliseid puidust saadud tooteid, mis on saadud juba turule viidud puidust ja puidust saadud toodetest (muudatusettepanek 34);

— nõukogu täpsustas mõiste „turuleviimine” tähendust, lisades, et see hõlmab kõiki müügimeetodeid ja samuti tarnimist kaugside vahendusel sõlmitud lepingute alusel;

— lisati ülestöötamise riigisisese piirkonna mõiste, et hõlmata juhtumeid, mil riigisiseselt esineb piirkondlikke erinevusi;

— laiendati mõistet „puidu ülestöötamisriik”, et hõlmata lisaks riikidele ka territooriumid;

— mõisted „riskijuhtimine” ja „järelevalveorganisatsioon” jäeti välja, kuna leiti, et neid kirjeldatakse põhjalikumalt asjaomases artiklis.

Kohaldatavad õigusaktid

Kohaldatavate õigusaktide määratlemine on määruse eelnõu üheks keskseks küsimuseks, kuna ettevõtjatelt nõutaks juurdepääsu teabele, mis võimaldab kindlaks teha puidu ja sellest saadud toodete päritolu vastavuse kohaldatavatele õigusaktidele. Nõukogu on püüdnud saavutada õiget tasakaalu õigusaktide valdkondade laiendatud loetelu ja õigusaktide asjakohaste valdkondade üldise loetelu vahel. Nõukogu on laiendanud komisjoni ettepanekus esitatud määratlust, et see hõlmaks ka metsandusalased õigusaktid, sealhulgas otseselt keskkonnaalased õigusaktid ning kaubandus- ja tollialased õigusaktid metsandussektorit puudutavas ulatuses. Nõukogu lisas „kolmandate isikute seaduslikud õigused seoses kasutamise ja valdusega”, mida võib tõlgendada lähenemisena Euroopa Parlamendi seisukohale, kes märgib „maaomandit” ja „põlisrahvaste õigusi” (muudatusettepanek 38). Nõukogu pidas õiguslikust ja praktilisest seisukohast siiski problemaatiliseks Euroopa Parlamendi muudatusettepanekuid, mis käsitlevad tööõigusaktide ja kogukondade heaolu alaste õigusaktide hõlmamist.

Nõuetekohase hoolsuse süsteemid

Nõukogu pidas vajalikuks täpsustada määruse eelnõu põhielemente. Seetõttu käsitles nõukogu nõuetekohase hoolsuse süsteemi kolme elementi: juurdepääs teatavale teabele, riskihindamise menetlus ja riskimaandamise menetlus. Euroopa Parlament täheldas oma muudatusettepanekus 37 samuti vajadust selgesõnaliselt sätestada kaks elementi, milleks olid riskide kindlaksmääramine ja riski minimeerimine.

Riskihindamise menetluse osas kehtestas nõukogu neli riskihindamise kriteeriumi, mida saab täiendada ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt.

Nõukogu püüdis artikli 5 lõike 1 punktides b ja c teineteisest eristada riskihindamise ja riskimaandamise menetlusi, võttes aluseks erinevad asjaolud nagu toote ja selle päritolu keerukus, jättes samas selgesõnaliselt esile toomata erilist tähelepanu nõudvad olukorrad, ning kasutades selleks rangemaid või leebemaid nõudeid (muudatusettepanek 47).

Erinevalt Euroopa Parlamendist ei laiendanud nõukogu nõuetekohase hoolsuse kohustust nendele ettevõtjatele, kes ei vii puitu ja sellest saadud tooteid siseturule esmakordselt (muudatusettepanekud 15, 17, 19, 20, 31, 33, 35, 41, 42, 43 ja 50). Sellist laiendamist peeti põhjendamatult koormavaks.

Nõukogu nägi ette, et ettevõtjal on võimalik valida kolme erineva nõuetekohase hoolsuse süsteemi vahel, milleks on nende enda süsteem, järelevalveorganisatsiooni nõuetekohase hoolsuse süsteem või kolmanda poole ettenähtud süsteem.

Kohaldamisala

Sarnaselt Euroopa Parlamendile jättis ka nõukogu välja komisjoni ettepanekus kavandatud erandi puidule ja sellest saadud toodetele, mille suhtes kohaldatakse kohustuslikke säästvuskriteeriume (muudatusettepanekud 21 ja 32).

Lisa

Nõukogu paigutas ümber lisas esitatud puidust saadud tooted, tehes seda vastavalt CN-koodide numeratsioonile ja lisas mõned tootekategooriad. Nõukogu oli seisukohal, et teiste kategooriate lisamine põhjustab praeguses etapis ettevõtjatele liiga suure koormuse (muudatusettepanekud 74 ja 75).

Järelevalveorganisatsioonid

Nõukogu jagas Euroopa Parlamendi seisukohta, et standardite ühtlustamine kogu ELis on oluline ning tegi ettepaneku, et komisjon peaks samuti järelevalveorganisatsioone tunnustama. Nõukogu eristas teineteisest järelevalveorganisatsioone, mis kavatsevad oma tegevusi läbi viia ühes liikmesriigis ja järelevalveorganisatsioone, mis kavatsevad seda teha mitmes liikmesriigis. Nõukogu oli seisukohal, et komisjon peaks tunnustama järelevalveorganisatsioone, mis kavatsevad oma tegevusi läbi viia rohkem kui ühes liikmesriigis (muudatusettepanekud 51, 53, 54, 55 ja 56), vrd artikli 7 lõige 3. Siiski peeti praktilisemaks, et liikmesriigi pädev asutus vastutab selliste järelevalveorganisatsioonide tunnustamise eest, mis viivad oma tegevusi läbi üksnes vastavas liikmesriigis. Sarnaselt Euroopa Parlamendile pidas ka nõukogu oluliseks seda, et järelevalveorganisatsioon peaks oma tegevusi läbi viima huvide konflikti vältival viisil (muudatusettepanek 51) (vrd artikli 7 lõike 2 punkt c). Avalik-õiguslike või eraõiguslike järelevalveorganisatsioonide eristamist ei peetud vajalikuks (muudatusettepanekud 51 ja 52).

Karistused

Nõukogu kaalus karistuste loetelu lisamist (muudatusettepanek 69) kuid otsustas pärast põhjalikku arutelu säilitada komisjoni ettepaneku sõnastuse, mis on ELi õigusaktide tarvis heakskiidetud sõnastus. Paljud liikmesriigid olid seisukohal, et karistuste raskusaste ja sisu kuuluvad liikmesriikide pädevusse. Lisaks tekitas karistuste loetelu kehtestamine mõningaid praktilisi küsimusi, näiteks loetelu ammendavus ja asjaolu, et praeguses etapis on keeruline kindlaks määrata kõiki võimalikke rikkumisi.

Turule viimise keelustamine

Nõukogu on järginud komisjoni ettepanekus esitatud süsteemset lähenemisviisi. Ettevõtjad peaksid kasutama nõuetekohase hoolsuse süsteemi, et viia miinimumini oht, et ebaseaduslikult ülestöötatud puitu või sellest saadud tooteid viiakse ühenduse turule. Nõukogu ei nõustu Euroopa Parlamendi seisukohaga, et seaduslikkuse tagamiseks tuleks kehtestada keeld (muudatusettepanekud 17, 19, 31, 42 (artikli 3 lõike 1 osas), 43, 50 ja 71). Kohaldamisala sellist laiendamist ei peetud ettepaneku eesmärgiga kooskõlas olevaks ning seetõttu ei ole see ka vastuvõetav.

Kohaldamine

Nõukogu pidas ebarealistlikuks, et määrust hakataks kohaldama kõigest ühe aasta möödumisel määruse jõustumisest, kuigi see oleks soovitav (muudatusettepanek 73). Sel põhjusel ning ettevõtjatele uue olukorraga kohanemiseks aja andmise ja rakendusmeetmete vastuvõtmise võimaldamise eesmärgil tehti ettepanek, et määrust peaks hakatama kohaldama 30 kuu möödumisel määruse jõustumisest.

Väikese ja keskmise suurusega ettevõtete/ettevõtjate olukord

Sarnaselt Euroopa Parlamendile võttis ka nõukogu arvesse väikese ja keskmise suurusega ettevõtete erilist olukorda (muudatusettepanekud 22, 29, 47 ja 72). Näiteks lisas nõukogu artikli 5 lõike 1 punkti c madala ohu mõiste. Artiklis 12 on sätestatud, et delegeeritud õigusaktid, millega muudetakse ja täiendatakse lisas esitatud puidu ja sellest saadud toodete loetelu, ei tohiks ettevõtjatele tekitada ebaproportsionaalset koormust. Aruandlust käsitlevas artiklis 18 lisas nõukogu, et läbivaatamisel tuleks eelkõige võtta arvesse väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele tekitatavaid haldustagajärgi.

Põhjendused ja viited keskkonnaküsimustele (säästev metsamajandamine)

Euroopa Parlament lisas märkimisväärse arvu põhjendusi, et võtta arvesse metsakeskkonda, bioloogilist mitmekesisust, metsa ökosüsteeme ja säästvat metsamajandamist (muudatusettepanekud 2–8, 10, 11 ja 14). Nõukogu on seisukohal, et kuna määruse keskmes on nõuetekohase hoolsuse süsteem ja ettevõtjate käitumine, millega viiakse miinimumini oht, et ebaseaduslikult ülestöötatud puitu ja sellest saadud tooteid viiakse ühenduse turule, on sellised viited üleliigsed, kuigi nende eesmärgid on soovitavad. Lisaks on põhjenduste ülesandeks õigustada määruse sätteid, kuid antud juhul ei ole määruses sätteid, millega neid põhjendusi oleks võimalik seostada.

Läbivaatamine

Nõukogu nõustus Euroopa Parlamendiga, et komisjon peab määruse läbi vaatama ning et selle käigus peaks eelkõige käsitlema väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele tekitatavaid haldustagajärgi (muudatusettepanek 72).

3. Muud nõukogu tehtud muudatused

FLEGTi ja CITESiga hõlmatud puidust saadud toodete staatus

FLEGTi ja CITESiga hõlmatud puitu ja sellest saadud tooteid käsitlev säte paigutati eraldi artiklisse, kuna FLEGTi litsentsid ja CITESi sertifikaadid on määruse kohaselt piisav tõend puidu ülestöötamise seaduslikkusest.

Pädevate asutuste vaheline koostöö

Nõukogu oli seisukohal, et artiklis 11 sätestatud teabevahetust tuleb kasutada üksnes tõsiste puudujääkide korral. Lisaks täpsustas nõukogu, et teabevahetus peaks hõlmama kehtestatud karistuste liike.

Sisu

Määrusega sätestatud kohustuste eesmärgi täpsustamiseks lisas nõukogu, et eesmärgiks on vähendada ohtu, et turule viiakse ebaseaduslikult ülestöötatud puitu ja sellisest puidust saadud tooteid.

Lissaboni lepingust tulenevad muudatused

Kuna nõukogu on seisukohal, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290 tuleks pädevus delegeerida komisjonile, lisas ta selliste delegeeritud õigusaktide jaoks vajalikud kolm uut sätet (artikli 5 lõige 3, artikli 7 lõige 7 ja artikkel 12) ning ühe uue põhjenduse. Peale selle kohandas nõukogu sätteid, mis käsitlevad rakendusmeetmete vastuvõtmist vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 291.

IV. JÄRELDUS

Nõukogu leiab, et tema esimese lugemise seisukoht on kooskõlas komisjoni ettepaneku põhiliste eesmärkidega. Nõukogu leiab, et see kujutab endast tasakaalustatud meetmete kogumit, mis aitaks kaasa ebaseadusliku metsaraie vastu peetava võitlusega seotud eesmärkide saavutamisele.

Nõukogu ootab huviga konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, et jõuda määruse suhtes teostatavale kokkuleppele.

(1) 8881/09.