KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE

Euroopa Liidu majandusaasta konsolideeritud aruanne 2019

(2020/C 384/01)

SISUKORD

EESSÕNA 2

EUROOPA LIIDU POLIITIKA- JA FINANTSRAAMISTIK, VALITSEMINE JA VASTUTUS 3

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON 10

2019. MAJANDUSAASTA KOKKUVÕTE 11

RAAMATUPIDAMISE KONSOLIDEERITUD AASTAARUANDED JA NENDE LISAD 13

BILANSS 14

TULEMIARUANNE 15

RAHAVOOGUDE ARUANNE 16

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 17

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD 18

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE PÕHJENDUS JA ANALÜÜS 100

EELARVE TÄITMISE ARUANDED JA NENDE LISAD 114

SÕNASTIK 173

LÜHENDITE LOETELU 177

EESSÕNA

Mul on heameel esitleda Euroopa Liidu 2019. majandusaasta aruannet. See annab täieliku ülevaate ELi rahandusest ja ELi eelarve täitmisest eelmisel aastal, hõlmates ka teavet liidu tingimuslike kohustuste, finantskohustuste ja muude kohustuste kohta. Võttes arvesse liidu meetmete mitmeaastast olemust, antakse aruandes selgitusi peamiste finantsnäitajate ja nende muutumise kohta. Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne on komisjoni integreeritud finants- ja vastutusaruannete paketi osa ning moodustab olulise osa meie põhjalikult välja töötatud finantsaruandluse süsteemist.

Taas leidis kinnitust, et ELi eelarve pakub kodanikele, ettevõtjatele ja piirkondadele lisaväärtust: hoolimata piiratud suurusest – eelarve moodustab ligikaudu 2 % kõikidest avaliku sektori kulutustest liidus – täiendab see liikmesriikide eelarveid ja toetab meie ühiseid poliitilisi prioriteete.

2019. aasta eelarve oli praeguse mitmeaastase finantsraamistiku eelviimane eelarve. Peaaegu kõikide programmide rakendamine oli täies hoos, välja arvatud uute programmide puhul, nagu Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programm, või selliste meetmete puhul, millega seotud õigusloomeprotsess lõppes hiljuti. ELi eelarve täitmise maht oli kokku 178,8 miljardit eurot kulukohustuste assigneeringuid ja 159,1 miljardit eurot maksete assigneeringuid.

Kooskõlas Euroopa Komisjoni 2018. aasta mai ettepanekuga suunati oluline osa 2019. aasta eelarvest programmidele, millega ergutati töökohtade loomist, eriti noorte jaoks, ning toetati majanduskasvu, strateegilisi investeeringuid ja lähenemist. Samuti jätkas EL rändeprobleemide tõhusale lahendamisele suunatud jõupingutuste toetamist nii ELis kui ka mujal.

Majanduskasvu toetamise ja piirkondadevaheliste majanduslike lõhede vähendamise meetmed moodustasid peaaegu poole eraldatud vahenditest. ELi vahenditest anti programmi „Horisont 2020“ raames 12,4 miljardit eurot teadusuuringuteks ja innovatsiooniks, muu hulgas kõrgjõudlusega andmetöötluse valdkonnas. Ka muudes valdkondades leidis kinnitust, et eelarvega investeeritakse tulevikku: 2018. aastaga võrreldes suurendati sellega hariduseks ja koolituseks ette nähtud kulutusi programmi „Erasmus+“ raames 20 % ning transporti ja digitaalset taristut edendava Euroopa ühendamise rahastu puhul 37 %. Toetus põllumajandusele ja maapiirkondadele püsis stabiilne, moodustades 57,9 miljardit eurot, millega toetati ka kliimamuutuste vastu võitlemist ja kestliku majanduskasvu edendamist.

2019. aasta eelarvega oli ette nähtud vajalik paindlikkus rändeküsimuste liidusiseste aspektidega toimetulekuks: Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist anti toetust kokku 1,2 miljardit eurot ning Sisejulgeolekufondist piirihalduseks ja julgeolekuks 533 miljonit eurot. Kokku 5 miljonit eurot eraldati ka uue Euroopa Prokuratuuri loomiseks, mis moodustati eesmärgiga esitada süüdistusi ELi eelarvet kahjustavates kuritegudes, sealhulgas pettuses, rahapesus ja korruptsioonis.

Juba enne koroonaviirusest tingitud kriisi näitas ELi 2019. aasta eelarve, kui tähtis on toimiv mitmeaastane finantsraamistik, mis pakub vajalikke vahendeid ja paindlikkust eesseisvate probleemidega toimetulekuks ja neile reageerimiseks. Sellisel paindlikkusel on oluline roll ka järgmises mitmeaastases finantsraamistikus, mis on Euroopa majanduse taastekava keskmes.

Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne on koostatud kooskõlas rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamise standarditega. Nende standardite järgimiseks täiustab komisjon järjepidevalt oma eeskirju ja menetlusi, organisatsioonilist struktuuri ja paindlikkust. Järjepidev ja tulemuslik aruandlus tagab õigusnõuete täitmise ja suurendab vastutust ELi kulutuste eest. See aitab kaasata kodanikke ja muid sidusrühmi ning säilitada nende usaldust Euroopa Liidu vastu.

Johannes HAHN Euroopa Komisjoni eelarve ja personali eest vastutav volinik

EUROOPA LIIDU POLIITIKA- JA FINANTSRAAMISTIK, VALITSEMINE JA VASTUTUS

Euroopa Liit (EL) on liit, millele liikmesriigid usaldavad ühiste eesmärkide saavutamise. Euroopa Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu inimväärikuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ja inimõiguste austamine, sealhulgas vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste austamine. Need on liikmesriikide ühised väärtused ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus.

1. POLIITIKA- JA FINANTSRAAMISTIK

ELi aluslepingud

Üldised eesmärgid ja põhimõtted, millest liit ja Euroopa institutsioonid juhinduvad, on määratletud aluslepingutes. Liit ja ELi institutsioonid võivad tegutseda vaid neile aluslepingutega antud volituste piires neis lepingutes sätestatud eesmärkide saavutamiseks ning nad peavad seda tegema kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega (1). Oma eesmärkide saavutamiseks ja oma poliitika elluviimiseks näeb liit endale ette vajalikud rahalised vahendid. Liidu üldiste huvide edendamise, sealhulgas eelarve täitmise ja programmide haldamise eest vastutab komisjon koostöös liikmesriikidega ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

Aluslepinguga püstitatud eesmärkide täitmiseks on ELi käsutuses mitmesuguseid vahendeid, millest üks on ELi eelarve. Muud vahendid on näiteks ühtne õigusraamistik või ühised poliitilised strateegiad.

Komisjoni poliitilised prioriteedid

Komisjoni poliitilised prioriteedid on määratletud komisjoni presidendi suunistes. President von der Leyeni juhtimisel keskendub 1. detsembril 2019 ametisse asunud komisjon järgmisele kuuele üldeesmärgile.

KUUS ÜLDEESMÄRKI

Euroopa roheline kokkulepe

— Saada esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks

Inimeste hüvanguks toimiv majandus

— Töötada sotsiaalse õigluse ja heaolu nimel

Digiajastule vastav Euroopa

— Võimestada inimesi uue põlvkonna tehnoloogiaga

Euroopaliku eluviisi edendamine

— Ehitada üles võrdsusel põhinev liit, kus meil kõigil on võimalustele ühesugune juurdepääs

Euroopa maailmapositsiooni tugevdamine

— Euroopa peaks püüdlema enama poole, tugevdades meid ainulaadselt iseloomustavat vastutustundlikku üleilmset juhtrolli

Uus hoog Euroopa demokraatiale

— Toetada, kaitsta ja tugevdada oma demokraatiat

Komisjoni eelmine koosseis keskendus endise presidendi Jean-Claude Junckeri kehtestatud kümnele prioriteedile kooskõlas ELi toonase pikaajalise majanduskasvu strateegiaga „Euroopa 2020“.

— Uue hoo andmine töökohtade loomisele ning majanduskasvu ja investeeringute edendamisele.

— Ühendatud digitaalne ühtne turg.

— Vastupidav energialiit ja tulevikku suunatud kliimamuutuste poliitika.

— Süvendatud ja õiglasem siseturg tugevama tööstusbaasiga.

— Süvendatud ja õiglasem majandus- ja rahaliit.

— Tasakaalustatud ja edumeelne kaubanduspoliitika üleilmastumise ohjamiseks.

— Vastastikusel usaldusel põhinev õigusruum ja põhiõigused.

— Uue rändepoliitika suunas.

— Euroopa kui tugev tegija rahvusvahelisel tasandil.

— Demokraatlike muutuste liit.

Kestliku arengu tegevuskava aastani 2030

Kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 ja selle 17 kestliku arengu eesmärki, mille ÜRO võttis vastu 2015. aasta septembris, on andnud uue tõuke üleilmsetele jõupingutustele kestliku arengu saavutamiseks. ELil oli 2030. aasta tegevuskava kujundamisel oluline roll, mis kajastab asjaolu, et kestlik areng on olnud pikka aega Euroopa projekti keskmes. Kestliku arengu eesmärkidel on kindel koht ELi aluslepingutes ning need on integreeritud kõikidesse ELi poliitikavaldkondadesse ja algatustesse. ELi eelarvel on keskne roll paljude kestlikkusega seotud probleemide lahendamisel, sealhulgas vaesus, noorte töötus, tervis ja heaolu, kliimamuutused, elurikkuse kadumine, säästev energia ja ränne.

Mitmeaastane finantsraamistik ja kuluprogrammid

ELi eelarvest toetatavaid poliitikavaldkondi rakendatakse kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku ja vastavate valdkondlike õigusaktidega, milles on määratletud kuluprogrammid. Nendega kirjeldatakse ELi poliitiliste prioriteetide rahalist külge piisavalt pika aja jooksul, et olla tulemuslik ning pakkuda ELi vahenditest toetuse saajatele ja liikmesriikide kaasrahastavatele asutustele järjekindlat pikaajalist ülevaadet. ELi kulutustele tervikuna ja peamistele kulukategooriatele (rubriikidele) sätestatakse aastased maksimumsummad (ülemmäärad). Kõigi rubriikide ülemmäärade summa ning pakkuda ELi vahenditest toetuse saajatele ja liikmesriikide kaasrahastavatele asutustele järjekindlat pikaajalist ülevaadet. ELi kulutustele tervikuna ja peamistele kulukategooriatele (rubriikidele) sätestatakse aastased maksimumsummad (ülemmäärad). Kõigi rubriikide ülemmäärade summa moodustab kõigi kulukohustuste assigneeringute ülemmäära. Mitmeaastane finantsraamistik võetakse vastu ühehäälselt, mis tähendab, et kõik liikmesriigid on nõustunud eesmärkide ja kulude suurusega (eelarveliste kulukohustuste ja maksete assigneeringute ülemmääradega) ning oma nõusoleku on andnud ka Euroopa Parlament. Praegune mitmeaastane finantsraamistik hõlmab ajavahemikku 2014–2020.

Institutsioonidevaheline kokkulepe

Mitmeaastast finantsraamistikku täiendab institutsioonidevaheline kokkulepe, (2) mis on Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poliitiline kokkulepe. Selle 2013. aastal kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 295 alusel vastu võetud kokkuleppe eesmärk on rakendada eelarvedistsipliini, parandada iga-aastase eelarvemenetluse toimimist ja institutsioonidevahelist eelarvealast koostööd ning tagada usaldusväärne finantsjuhtimine.

Aastaeelarve

Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 314 koostab aastaeelarve komisjon ning selles lepivad kokku Euroopa Parlament ja nõukogu tavaliselt iga aasta detsembri keskpaigaks. Eelarve tasakaalu põhimõtte kohaselt peavad eelarveaasta tulud ja kulud (maksete assigneeringud) olema tasakaalus.

ELi peamised rahastamisallikad on omavahenditulud, mida täiendavad muud tulud. Omavahendite liike on kolm: traditsioonilised omavahendid (näiteks tolli- ja suhkrumaksud), käibemaksupõhised omavahendid ja kogurahvatulul põhinevad omavahendid. Muud ELi tegevusest saadavad tulud (näiteks konkurentsitrahvid) moodustavad tavaliselt alla 10 % kogutulust. Eelarve rahastamiseks vajamineva omavahendite kogusumma määrab kogukulu, millest on lahutatud muud tulud. Omavahendite kogusumma käesolevas mitmeaastases finantsraamistikus ei tohi ületada 1,20 % liikmesriikide kogurahvatulust.

Eelarve täitmise viisid

ELi eelarvet täidetakse kolmel viisil, millest sõltub, kuidas raha välja makstakse ja seda hallatakse.

— Jagatud eelarve täitmine: suurt osa eelarvest haldab komisjon koostöös liikmesriikidega jagatud eelarve täitmise süsteemi alusel, eelkõige struktuurifondide ja põllumajanduse valdkonnas.

— Otsene eelarve täitmine: komisjon haldab programme ka ise ja võib delegeerida konkreetsete programmide rakendamise rakendusametitele.

— Kaudne eelarve täitmine: kulutusi käsitlevaid otsuseid võib hallata ka kaudselt muude asutuste kaudu ELis või mujal. Finantsmääruses ja/või rahalist toetust käsitlevates lepingutes on määratletud selliste üksuste vajalikud kontrolli- ja aruandlusmehhanismid ning komisjonipoolne järelevalve juhul, kui ülesannete täitmine on tehtud kohustuseks liikmesriikide ametiasutustele, Euroopa Investeerimispanga grupile, kolmandatele riikidele, rahvusvahelistele organisatsioonidele (nt Maailmapank või Ühinenud Rahvaste Organisatsioon) ja muudele üksustele (nt ELi detsentraliseeritud asutused ja ühisettevõtted).

Finantsmäärus

Üldeelarve suhtes kohaldatav finantsmäärus (3) on ELi rahanduses keskne õigusakt. Selles on üksikasjalikult määratletud ELi eelarve täitmise suhtes kohaldatavad finantsreeglid ja rollid, mida täidavad eri osalejad, kelle ülesanne on tagada, et raha kasutatakse põhjendatult ja sellega täidetakse seatud eesmärgid.

2. VALITSEMINE JA ARUANDEKOHUSTUS

2.1. INSTITUTSIOONILINE ÜLESEHITUS

ELi institutsioonilise raamistiku eesmärk on edendada liidu väärtusi, taotleda liidu eesmärke, teenida liidu, selle kodanike ja liikmesriikide huve ning tagada liidu poliitika ja meetmete kooskõla, tõhusus ning järjepidevus. Organisatsiooniline struktuur koosneb institutsioonidest, asutustest ja muudest ELi organitest, mis on hõlmatud ELi konsolideeritud raamatupidamisaruannetega, kui on täidetud finantsmääruses sätestatud konsolideerimise kriteeriumid ja kohaldatavad raamatupidamiseeskirjad (konsolideerimisega hõlmatud üksuste loetelu on esitatud lisade punktis 9).

Euroopa Parlament täidab koos nõukoguga seadusandja ja eelarve kinnitaja ülesandeid. Komisjonil on poliitiline aruandekohustus Euroopa Parlamendi ees. Nõukogu täidab ka poliitika kujundamise ja koordineerimise ülesandeid vastavalt Euroopa Ülemkogu seatud üldisele poliitilisele suunale ja liidu prioriteetidele.

Komisjon vastutab õigusaktide kavandamise, ettevalmistamise ja nende vastuvõtmisettepanekute tegemise eest, ELi poliitika juhtimise, sealhulgas ELi õigusaktide rakendamise järelevalve ja nende täitmise tagamise eest, ELi rahaliste vahendite eraldamise ja rahastamisprogrammide haldamise eest ning ELi esindamise eest rahvusvahelisel tasandil.

Komisjon täidab eelarvet, suures osas koostöös liikmesriikidega (4). Koos tagavad nad assigneeringute kasutamise kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega. Määrustes on sätestatud liikmesriikide kontrolli- ja auditeerimiskohustused jagatud eelarve täitmisel ning sellest tulenevad kohustused. Neis on sätestatud ka iga ELi institutsiooni kohustused ja üksikasjalikud eeskirjad seoses nende enda kuludega.

2.2. KOMISJONI JUHTIMISSTRUKTUUR

Komisjonil on ainulaadne juhtimissüsteem, milles tehakse selget vahet poliitilistel ja halduslikel järelevalvestruktuuridel ning milles on selgesti määratletud vastutusalad ja finantsaruandlus (5).

Komisjoni sisemine toimimine põhineb real olulistel, head valitsemistava toetavatel põhimõtetel: selged rollid ja vastutusalad, tugev pühendumus tulemusjuhtimisele ja vastavus õigusraamistikule, selged aruandekohusluse mehhanismid, kvaliteetne ja kaasav reguleeriv raamistik, avatus ja läbipaistvus ning kõrged eetikanormid.

Komisjon täidab oma ülesandeid volinike kolleegiumi juhtimisel, kes määratleb prioriteedid ja võtab üldise poliitilise vastutuse komisjoni töö eest. President otsustab komisjoni sisemise ülesehituse, tagades selle kui kollegiaalse kogu järjekindla ja tõhusa toimimise. Komisjonisisese korraga luuakse tõhusate kontrollide ja haldusvahendite struktuur, mis võimaldab volinike kolleegiumil võtta poliitiline vastutus komisjoni töö, täpsemalt tema tehtud otsuste, samuti aluslepingutes sätestatud koordineerimis-, täitev- ja haldusülesannete eest.

Kolleegium delegeerib eelarve täitmise tegevusliku külje ja finantsjuhtimise peadirektoritele ja talituste juhtidele, kes juhivad komisjoni haldusstruktuuri (6). Sellise detsentraliseeritud lähenemisviisiga luuakse halduskultuur, mis innustab ametnikke võtma vastutust nende kontrolli all oleva tegevuse eest ja nõuab neilt tagatisi nende vastutuse all oleva tegevuse üle.

Kesktalitused toetavad peadirektoreid ja talituste juhte nende kohustuste täitmisel. Täpsemalt pakub üldjuhatus juhtimisega seotud küsimustes koordineerimist, järelevalvet, nõustamist ja strateegilisi tegevussuundi sellistes valdkondades nagu finants- ja inimressursside, riskide, tulemuslikkuse ja IT juhtimine, küber- ja füüsiline julgeolek, talitluspidevus, teabevahetus ja infohaldus (7).

See juhtimissüsteem põhineb aluslepingutel ja on aja jooksul arenenud, et kohanduda muutuva keskkonnaga ja jääda vastavusse asjaomastes rahvusvahelistes standardites (8) sätestatud parima tavaga. 2018. aastal toimunud juhtimiskorra täiendaval ühtlustamisel ja tugevdamisel (9) võeti arvesse Euroopa Kontrollikoja (10) ja komisjoni siseauditi talituse audititööd. Nagu on nõutud finantsmäärusega (artikkel 247), sisaldab ELi eelarve iga-aastane haldus- ja tulemusaruanne teavet komisjoni peamiste juhtimiskordade kohta.

2.3. ELi EELARVE TULEMUSRAAMISTIK

Kindlate tulemusraamistike rakendamine on oluline tugeva tulemustele orienteerituse, Euroopa lisaväärtuse ja ELi programmide usaldusväärse juhtimise tagamiseks. ELi eelarve tulemusraamistik on põhjalikult välja töötatud ja kõrgemal kohal kui ühegi individuaalse riigi raamistik, keda Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD) oma tulemuspõhise eelarvestamise raamistike standardnäitaja alusel hindab.

ELi eelarve tulemusraamistiku kaudu esitatakse aruandeid mitut liiki ja mitme tasandi strateegiliste eesmärkide, sihtide ja näitajate kohta. Selles võetakse arvesse ka poliitikavaldkondade (näiteks kliimamuutuste või soolise võrdõiguslikkusega tegelemine) ja programmide vastastikust täiendavust ja integreerimist, samuti liikmesriikide olulist rolli ELi eelarve täitmisel.

— Eesmärgid, näitajad ja lõppeesmärgid sisalduvad programmide õiguslikes alustes ning komisjon annab nende kohta igal aastal aru eelarveprojektile lisatavate programmide tegevusaruannete kaudu. Viimastes antakse teavet, mis on vajalik programmide elluviimise mõistmiseks ja nende tulemuste mõõtmiseks: see hõlmab pikaajalisi finantskohustusi mitmeaastase finantsraamistiku alusel, programmi tulemuslikkuse baasväärtusi (poliitikameetme lähtepunktid), lõppeesmärke (mis tuleb saavutada mitmeaastase programmitöö perioodi lõpuks) ja vahe-eesmärke.

— Komisjon edendab tulemustele keskendumist, et tagada ressursside eraldamine prioriteetidele ning iga meetme tulemuslikkus ja lisaväärtus. Peale selle on ta paari viimase aasta jooksul töötanud välja lähenemisviisi, mis edendab paremat tasakaalu nõuete järgimise ja tulemuslikkuse vahel.

— Eelarve halduse ja täitmise aastaaruandes antakse igakülgne ülevaade ELi eelarve tulemuslikkusest, haldamisest ja kaitsest. Selles selgitatakse, kuidas ELi eelarve toetab Euroopa Liidu poliitilisi prioriteete, ELi eelarvega saavutatud tulemusi ja seda, millist rolli mängib komisjon eelarve ja finantsjuhtimise kõrgeimate normide tagamisel ja edendamisel.

Need elemendid annavad eelarvepädevatele institutsioonidele hea võimaluse tulemuslikkust käsitlevat teavet iga-aastase eelarvemenetluse käigus arvesse võtta.

2.4. KOMISJONI FINANTSJUHTIMINE

Finantsjuhtimise rollid ja vastutusalad on komisjonis selgesti määratletud (nt finantsmääruses ja sise-eeskirjades (11)) ja neid kohaldatakse vastavalt. Volitatud eelarvevahendite käsutajatena vastutavad komisjoni peadirektorid ja talituste juhid ELi ressursside usaldusväärse finantsjuhtimise, finantsmääruse sätete järgimise, riskijuhtimise ja asjakohase sisekontrolli raamistiku kehtestamise eest.

Eelarvevahendite käsutajad vastutavad kogu haldusprotsessi eest, alates selle kindlaksmääramisest, mida tuleb institutsiooni poolt seatud poliitikavaldkondade eesmärkide saavutamiseks teha, kuni tegevuse haldamiseni nii tegevuslikust kui ka usaldusväärse finantsjuhtimise seisukohast. Ülesandeid võib delegeerida edasi direktoritele, üksuste juhtidele ja teistele, kellest saavad seeläbi edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad. Iga eelarvevahendite volitatud käsutaja võib tugineda sisekontrollisüsteemide rakendamise järelevalves ja seires ühele või kahele riskijuhtimise ja sisekontrolli eest vastutavale direktorile.

Komisjoni kesktalitused edendavad parimat tava ning annavad juhiseid ja nõu, muu hulgas üldjuhatuse töö kaudu.

Finantsmääruse kohaselt peab iga volitatud eelarvevahendite käsutaja koostama iga-aastase tegevusaruande aasta tulemuste, sisekontrolli ja finantsjuhtimise kohta. Iga-aastane tegevusaruanne sisaldab kinnitust selle kohta, et vahendeid on kasutatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt ning et kehtestatud kontrollimenetlused pakuvad vajalikke tagatisi aruande aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Komisjoni tasandil on ELi eelarve iga-aastane haldus- ja tulemusaruanne peamine vahend, millega volinike kolleegium võtab poliitilise vastutuse ELi eelarve finantsjuhtimise eest.

Komisjoni peaarvepidaja vastutab tsentraalselt rahavoogude juhtimise, sissenõudmismenetluste, rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamise standarditel põhinevate raamatupidamiseeskirjade ja meetodite sätestamise, raamatupidamissüsteemide valideerimise ning komisjoni ja ELi majandusaasta konsolideeritud aruannete koostamise eest. Peaarvepidajal tuleb ka anda majandusaasta aruandele allkiri deklareerimaks, et see annab tõese ülevaate Euroopa Liidu finantsseisundi, tegevuse tulemuste ja liidu rahavoogude kõigist olulistest tahkudest. Raamatupidamise aastaaruande võtab vastu volinike kolleegium. Peaarvepidaja täidab oma funktsiooni sõltumatult ja tal on suur vastutus finantsaruandluse eest komisjonis.

Komisjoni siseaudiitor on samuti tsentraliseeritud ja sõltumatu funktsiooni täitja, kes esitab sõltumatuid nõuandeid, seisukohti ja soovitusi komisjoni, ELi asutuste ja muude autonoomsete asutuste sisekontrollisüsteemide kvaliteedi ja toimimise kohta.

Auditi järelevalvekomitee tagab siseaudiitori sõltumatuse ning teeb järelevalvet siseauditi kvaliteedi ja järelmeetmete üle, mida komisjon on võtnud nii seoses sise- ja välisauditite soovituste kui ka Euroopa Kontrollikoja järeldustega eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta ja soovitustega ELi majandusaasta konsolideeritud aruande usaldusväärsuse kohta. Komitee nõustav roll aitab üldiselt veelgi parandada komisjoni tõhusust ja tulemuslikkust oma eesmärkide täitmisel ning toetab kolleegiumi järelevalvetegevust komisjoni juhtimise, riskijuhtimise ja sisekontrolli tavade üle.

2.5. FINANTSARUANDLUS

ELi eelarvet käsitlevaid aruandeid esitatakse integreeritud finants- ja vastutusaruannete paketi kaudu, mis koondab igakülgset teavet ELi eelarve täitmise, tulemuslikkuse, tulemuste, finantsjuhtimise ja kaitse kohta. See hõlmab ELi majandusaasta konsolideeritud aruannet, ELi eelarve haldus- ja tulemusaruannet (mis sisaldab liidu rahanduse tulemuspõhist hindamist), aastaaruannet tehtud siseauditite kohta, järgnevat viit aastat käsitlevat tulevaste tulu- ja kuluvoogude pikaajalist prognoosi ning eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse järelmeetmete aruannet. Integreeritud finants- ja vastutusaruannete pakett annab avalikkusele igal aastal igakülgse ülevaate ELi rahalisest ja tegevuslikust olukorrast.

ELi majandusaasta konsolideeritud aruandes esitatakse finantsteave ELi institutsioonide, ametite ja muude asutuste kohta nii tekkepõhise raamatupidamise kui ka eelarve seisukohast. Need aruanded ei sisalda liikmesriikide majandusaasta aruandeid.

Majandusaasta konsolideeritud aruanne koosneb kahest eraldiseisvast, kuid omavahel seotud osast:

— raamatupidamise konsolideeritud aastaaruannetest ja

— eelarve täitmise aruannetest, mis annavad koondülevaate eelarve täitmisest.

Peale selle on majandusaasta konsolideeritud aruandele lisatud raamatupidamise aastaaruande põhjendus ja analüüs, milles võetakse kokku raamatupidamise aastaannetes kajastatud olulised muutused ja suundumused ning selgitatakse märkimisväärseid riske ja ebakindlust, mis on ELi seni mõjutanud või millega tal on vaja tulevikus tegeleda.

Komisjoni aruandlus ja aruandekohustus

Integreeritud finants- ja vastutusaruanded Finantsmääruse artikkel 247 — ELi majandusaasta konsolideeritud aruanne — ELi eelarve halduse ja täitmise aastaaruanne (k.a ELi rahanduse hindamisaruanne) — Siseauditi aastaaruanne — Viit aastat käsitlev tulevaste tulu- ja kuluvoogude pikaajaline prognoos — Aruanne eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta Muud aruanded — Teabepakett seoses kõnega olukorrast Euroopa Liidus — Üldaruanne Euroopa Liidu tegevuse kohta — Peadirektoraatide aasta tegevusaruanded — Eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruanne

2.6. VÄLISAUDIT JA EELARVE TÄITMISELE HEAKSKIIDU ANDMISE MENETLUS

Kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega tuleb vahendeid hallata tulemuslikult, tõhusalt ja säästlikult. Et tagada piisav kindlus ELi vahendite nõuetekohase kulutamise kohta, on olemas põhjalikul aruandlusel, välisauditil ja poliitilisel kontrollil põhinev vastutusraamistik.

Igal aastal kontrollib Euroopa Kontrollikoda süsteemselt ja põhjalikult raamatupidamisaruannete usaldusväärsust ning seda, kas kõik tulud on saadud ja kõik kulud on kantud seaduslikult ja korrektselt ning kas finantsjuhtimine ja eelarvestamise kvalitatiivsed aspektid, sealhulgas tulemuslikkus, on olnud usaldusväärsed. Euroopa Kontrollikoja aastaaruande avaldamine on eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse lähtepunkt. Audiitorid koostavad ka eriaruandeid konkreetsete kulutuste või poliitikavaldkondade või eelarve- või juhtimisküsimuste kohta.

Euroopa Parlament otsustab pärast nõukogu soovitust, kas anda lõplik heakskiit – mida nimetatakse eelarve täitmisele heakskiidu andmiseks – viisile, kuidas komisjon ELi eelarvet teataval aastal täitis. Iga-aastase eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlusega tagatakse, et komisjonil lasub poliitiline vastutus ELi eelarve täitmise eest.

Otsus eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta põhineb ka komisjoni integreeritud finants- ja vastutusaruannetel, volinike ärakuulamisel ning komisjonile esitatud kirjalikele küsimustele antud vastustel.

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON

Euroopa Liidu 2019. aasta konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne on koostatud teabe alusel, mille institutsioonid ja asutused on esitanud vastavalt Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 246 lõikele 2. Käesolevaga kinnitan, et aruanne on koostatud finantsmääruse XIII jaotise ja raamatupidamisarvestuse põhimõtete, normide ja meetodite kohaselt, mida on kirjeldatud finantsaruannete lisades.

Olen saanud nende institutsioonide ja asutuste peaarvepidajatelt kogu vajaliku teabe, mille õigsust nad kinnitasid ja mis oli vajalik Euroopa Liidu varasid ja kohustusi ning eelarve täitmist kajastava aruande koostamiseks.

Käesolevaga kinnitan, et nimetatud teabe ja kontrollimise alusel, mida pidasin vajalikuks enne Euroopa Komisjoni aruannete allakirjutamist teha, olen piisavalt kindel, et aruanded kajastavad Euroopa Liidu finantsseisundit, tegevustulemusi ja rahavooge kõigis olulistes aspektides õiglaselt.

Rosa ALDEA BUSQUETS komisjoni peaarvepidaja 18. juuni 2020

2019. MAJANDUSAASTA KOKKUVÕTE

Liidu 2019. aasta eelarve täitmine

ELi eelarvel on oluline roll liidu poliitika ja prioriteetide elluviimise toetamisel. Hoolimata selle piiratud suurusest – eelarve moodustab ligikaudu 2 % kõikidest avaliku sektori kulutustest liidus – täiendab see liikmesriikide eelarveid ning on selgelt suunatud investeeringutele ja täiendavusele. See on paljude Euroopa tasandi poliitikavahendite ja õigusaktide hulgas oluline vahend kõigi ELi liikmete heakskiidetud poliitiliste prioriteetide rakendamiseks ning see esitatakse mitmeaastase finantsraamistikuna, mis sisaldab eri programme ja kulutuste ülemmäärasid.

ELi 2019. aasta eelarve, mis võeti vastu 12. detsembril 2018, kinnitab, et EL suunab raha sinna, kus seda vajatakse. Kooskõlas Euroopa Komisjoni 2018. aasta mai ettepanekuga suunati suurim osa ELi eelarvest 2019. aastal eelkõige noortele mõeldud töökohtade loomise ergutamisele ning majanduskasvu, strateegiliste investeeringute ja lähenemise toetamisele. Samuti jätkas EL rändeprobleemide tõhusale lahendamisele suunatud jõupingutuste toetamist nii ELis kui ka mujal.

2019. aasta vastuvõetud eelarve toetas Euroopa majanduse tugevust ja vastupanuvõimet ning solidaarsuse ja julgeoleku edendamist nii liidu piires kui ka mujal. 2019. aasta eelarve oli praeguse mitmeaastase finantsraamistiku eelviimane eelarve. Peaaegu kõikide programmide rakendamine oli täies hoos, välja arvatud uute programmide puhul, nagu Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programm, või selliste meetmete puhul, millega seotud õigusloomeprotsess lõppes hiljuti.

ELi 2019. aasta eelarve täitmise maht oli kokku 178,8 miljardit eurot kulukohustuste assigneeringuid ja 159,1 miljardit eurot maksete assigneeringuid. Sellist täitmist võib pidada rahuldavaks, kusjuures aasta jooksul tehti vaid väikesi kohandusi. Pärast summade ülekandmist 2020. aastasse oli ära kasutatud 99,4 % kulukohustuste assigneeringuid ja 99,5 % maksete assigneeringuid.

Majanduskasvu toetamise ja piirkondadevaheliste majanduslike lõhede vähendamise meetmed moodustasid peaaegu poole eraldatud vahenditest. ELi vahenditest anti programmi „Horisont 2020“ raames 12,4 miljardit eurot teadusuuringuteks ja innovatsiooniks, muu hulgas kõrgjõudlusega andmetöötluse valdkonnas. Suurenesid hariduse ja koolituse eelarve (programmi „Erasmus+“ eelarve oli 20 % suurem kui 2018. aastal) ning transpordi ja digitaalse taristu eelarve (Euroopa ühendamise rahastu eelarve suurenes 37 %). Toetus põllumajandusele ja maapiirkondadele püsis stabiilne, moodustades 57,9 miljardit eurot, millega toetati ka kliimamuutuste vastu võitlemist ja kestliku majanduskasvu edendamist.

2019. aasta eelarvega oli ette nähtud vajalik paindlikkus rändeküsimuste liidusiseste aspektidega toimetulekuks: Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist anti toetust kokku 1,2 miljardit eurot ning Sisejulgeolekufondist piirihalduseks ja julgeolekuks 533 miljonit eurot. Kokku 5 miljonit eurot eraldati ka uue Euroopa Prokuratuuri loomiseks, mis moodustati eesmärgiga esitada süüdistusi ELi eelarvet kahjustavates kuritegudes, sealhulgas pettuses, rahapesus ja korruptsioonis.

Finantsaruannete põhipunktid

Bilanss

— Seoses materiaalse põhivaraga läbisid neli 2018. aastal orbiidile lastud satelliiti 2019. aastal edukalt orbiidil testimise. 2019. aastal lisati need toimivate satelliitide kogumisse, kus on nüüd kokku 26 satelliiti (vt lisade punkt 2.2).

— Müügivalmis finantsvarad suurenesid 3,0 miljardi euro võrra, tulenevalt nii Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) ja Euroopa Kestliku Arengu Fondi (EFSD) tagatisfondide jätkuvast rahastamisest kui ka programmi „Horisont 2020“ rahastamisvahenditest. Laenud vähenesid 1,3 miljardi euro võrra pärast seda, kui Rumeenia ja Läti maksid tagasi maksebilansi laenud, mida mõnevõrra tasakaalustasid uued antud makromajandusliku finantsabi laenud (vt lisade punkt 2.4).

— Eelmaksed (st ELi rahaliste vahendite saajatele tehtud ettemaksed) kasvasid veidi, 1,5 miljardi euro võrra, jõudes 51,4 miljardi euroni (vt lisade punkt 2.5).

— Nõuded ja sissenõutavad summad kokku püsisid üldiselt samal tasemel kui eelmisel aastal – 24,0 miljardit eurot (vt lisade punkt 2.6).

— Töötajate hüvitistega seotud kohustuste väärtuse määramiseks kasutatav pikaajaline intressimäär (nn diskontomäär) vähenes ja muutus esmakordselt negatiivseks, mille tulemusel kohustus aasta lõpu seisuga suurenes märkimisväärselt – 17,2 miljardi euro võrra (vt lisade punkt 2.9).

— 1,5 miljardi euro ulatuses maksebilansi laenude tagasimaksmise tõttu vähenesid finantskohustused; mõnevõrra tasakaalustasid seda uued antud makromajandusliku finantsabi laenudega seotud laenud (vt lisade punkt 2.11).

— Võlgnevused ja viitvõlad püsisid sarnasel tasemel kui 2018. aastal, moodustades kokku 94,1 miljardit eurot (vt lisade punktid 2.12 ja 2.13).

Tulemiaruanne

— Tulude poolel suurenesid kogurahvatulul põhinevad tulud 3,0 miljardi euro võrra pärast varasemate (peamiselt aastate 2012–2017) summade kohandusi, sest kogurahvatulu aluseid ajakohastati tegelike andmetega. Trahvidest saadud tulu oli 2019. aastal 4,3 miljardit eurot – (vt lisade punktid 3.1 ja 3.4).

— Jagatud eelarve täitmise raames kantud kulud suurenesid 4,8 miljardi euro võrra tulenevalt Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi programmide paremast rakendamisest praeguse mitmeaastase finantsraamistiku edenedes (vt lisade punkt 3.9).

Tingimuslikud kohustused

— Eelarvelised tagatised suurenesid 2,7 miljardi euro võrra, sest 2019. aastal sõlmiti uued EFSI ja välislaenude andmise volituse kohased tehingud, mis on tagatud ELi eelarvega (vt lisade punkt 4.1.1).

RAAMATUPIDAMISE KONSOLIDEERITUD AASTAARUANDED JA NENDE LISAD (1)

SISUKORD

BILANSS 14

TULEMIARUANNE 15

RAHAVOOGUDE ARUANNE 16

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 17

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD 18

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED 18

2. BILANSI LISAD 32

3. TULEMIARUANDE LISAD 63

4. TINGIMUSLIKUD KOHUSTUSED JA TINGIMUSLIKUD VARAD 72

5. EELARVELISED KULUKOHUSTUSED JA JURIIDILISED KOHUSTUSED 76

6. FINANTSRISKIDE JUHTIMINE 80

7. SEOTUD OSAPOOLI KÄSITLEVAD ANDMED 93

8. BILANSIPÄEVAJÄRGSED SÜNDMUSED 95

9. KONSOLIDEERIMISE ULATUS 97

BILANSS

(miljonites eurodes) Lisade punkt 31.12.2019 31.12.2018 PÕHIVARA Immateriaalne vara 2.1 515 446 Materiaalne põhivara 2.2 11 380 11 185 Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringud 2.3 591 591 Finantsvarad 2.4 66 714 65 231 Eelmaksed 2.5 26 240 26 006 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 3 607 416 109 047 103 875 KÄIBEVARA Finantsvarad 2.4 4 514 4 168 Eelmaksed 2.5 25 206 23 968 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 20 367 24 248 Laovaru 2.7 68 73 Raha ja raha ekvivalendid 2.8 19 745 18 113 69 900 70 570 AKTIVA KOKKU 178 947 174 444 PIKAAJALISED KOHUSTUSED Pension ja muud töötajahüvitised 2.9 (97 659 ) (80 456 ) Eraldised 2.10 (3 710 ) (3 281 ) Finantskohustused 2.11 (53 071 ) (53 289 ) (154 440 ) (137 025 ) LÜHIAJALISED KOHUSTUSED Eraldised 2.10 (1 116 ) (852) Finantskohustused 2.11 (1 446 ) (2 617 ) Võlgnevused 2.12 (27 241 ) (32 227 ) Viitvõlad ja ettemakstud tulu 2.13 (67 227 ) (63 186 ) (97 030 ) (98 882 ) PASSIVA KOKKU (251 470 ) (235 907 ) NETOVARA (72 523 ) (61 463 ) Reservid 2.14 5 037 4 961 Liikmesriikidelt sissenõutavad summad (2) 2.15 (77 560 ) (66 424 ) NETOVARA (72 523 ) (61 463 )

TULEMIARUANNE

(miljonites eurodes) Lisade punkt 2019 2018 TULUD Mittekaubanduslikest tehingutest saadud tulu Kogurahvatulupõhised omavahendid 3.1 108 820 105 780 Traditsioonilised omavahendid 3.2 21 235 22 767 Käibemaksupõhised omavahendid 3.3 18 128 17 624 Trahvid 3.4 4 291 6 740 Kulude sissenõudmine 3.5 2 627 2 215 Muud 3.6 2 072 3 312 157 174 158 438 Kaubanduslikest tehingutest saadud tulu Finantstulud 3.7 1 817 3 115 Muud 3.8 1 298 1 379 3 116 4 494 Kogutulu 160 289 162 932 KULUD Täidetud liikmesriikide poolt 3.9 Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (43 951 ) (43 527 ) Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja muud maaelu arengu vahendid (13 541 ) (13 149 ) Euroopa Regionaalarengu Fond ja Ühtekuuluvusfond (35 178 ) (30 230 ) Euroopa Sotsiaalfond (11 218 ) (11 935 ) Muud (2 608 ) (2 826 ) Täidetud komisjoni, rakendusametite ja usaldusfondide poolt 3.10 (18 942 ) (17 551 ) Täidetud muude ELi ametite ja asutuste poolt 3.11 (3 131 ) (3 396 ) Täidetud kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide poolt 3.11 (4 085 ) (4 016 ) Täidetud muude üksuste poolt 3.11 (2 875 ) (3 569 ) Personali- ja pensionikulud 3.12 (11 366 ) (10 929 ) Finantskulud 3.13 (1 491 ) (1 677 ) Muud kulud 3.14 (7 109 ) (6 208 ) Kulud kokku (155 493 ) (149 014 ) EELARVEAASTA TULEM 4 796 13 918

RAHAVOOGUDE ARUANNE

(miljonites eurodes) 2019 2018 Eelarveaasta tulem 4 796 13 918 Põhitegevus Amortisatsioon (finantsvara) 107 104 Amortisatsioon 1 022 998 Laenude (suurenemine)/vähenemine 1 255 1 041 Eelmaksete (suurenemine)/vähenemine (1 472 ) (947) Kaubanduslike ja mittekaubanduslike nõuete (suurenemine)/vähenemine 691 (12 299 ) Varude (suurenemine)/vähenemine 5 222 Pensioni- ja muude töötajahüvitiste kohustuste suurenemine/(vähenemine) 17 203 7 334 Eraldiste suurenemine/(vähenemine) 693 594 Finantskohustuste suurenemine/(vähenemine) (1 389 ) (1 007 ) Võlgnevuste suurenemine/(vähenemine) (4 985 ) (6 821 ) Viitvõlgade ja ettemakstud tulude suurenemine/(vähenemine) 4 041 (716) Mitterahalise tuluna kajastatud eelneva aasta eelarvetulem (1 803 ) (556) Töötajahüvitiste kohustuste ümberhindamine (mitterahalised muutused tulemiaruandes ei kajastu) (14 164 ) (4 396 ) Muud mitterahalised muutused 111 (71) Investeerimistegevus Immateriaalse vara ja materiaalse põhivara (suurenemine)/vähenemine (1 392 ) (1 583 ) Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringute (suurenemine)/vähenemine (1) (9) Müügivalmis finantsvarade (suurenemine)/vähenemine (2 964 ) (1 811 ) Õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud finantsvara (suurenemine)/vähenemine (121) 7 NETORAHAVOOD 1 633 (5 998 ) Raha ja raha ekvivalentide suurenemine/(vähenemine) (neto) 1 633 (5 998 ) Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta alguse seisuga 18 113 24 111 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta lõpu seisuga 19 745 18 113

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE

(miljonites eurodes) Liikmesriikidelt sissenõutavad summad Kogunenud ülejääk/(puudujääk) Muud reservid Õiglase väärtuse reserv Netovara SALDO SEISUGA 31.12.2017 (75 234 ) 4 598 278 (70 359 ) Muutused tagatisfondi reservis (186) 186 — — Õiglase väärtuse muutused — — (47) (47) Töötajahüvitiste kohustuste ümberhindamine (4 396 ) — — (4 396 ) Muud 30 (54) — (24) Liikmesriikidele tagasi makstud 2017. aasta eelarve ülejääk (556) — — (556) Eelarveaasta tulem 13 918 — — 13 918 SALDO SEISUGA 31.12.2018 (66 424 ) 4 730 231 (61 463 ) Muutused tagatisfondi reservis (21) 21 — — Õiglase väärtuse muutused — — 160 160 Töötajahüvitiste kohustuste ümberhindamine (14 164 ) — — (14 164 ) Muud 56 (105) — (49) Liikmesriikidele tagasi makstud 2018. aasta eelarve ülejääk (1 803 ) — — (1 803 ) Eelarveaasta tulem 4 796 — — 4 796 SALDO SEISUGA 31.12.2019 (77 560 ) 4 646 391 (72 523 )

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED

1.1. ÕIGUSLIK ALUS JA RAAMATUPIDAMISEESKIRJAD

Euroopa Liidu raamatupidamisarvestust peetakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrusele (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, (3) edaspidi „finantsmäärus“.

Finantsmääruse artikli 80 kohaselt koostab EL oma raamatupidamise aastaaruande tekkepõhise arvestuse eeskirjade kohaselt, mis põhinevad rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamisstandarditel (IPSAS). Kõnealused raamatupidamiseeskirjad võtab vastu komisjoni peaarvepidaja ja neid tuleb kohaldada kõigis konsolideeritud institutsioonides ja ELi asutustes, et tagada ELi konsolideeritud raamatupidamisaruannete sisene järjepidevus.

Uute ja muudetud Euroopa Liidu raamatupidamiseeskirjade (EAR) kohaldamine

Uued raamatupidamiseeskirjad, mis kehtivad 1. jaanuaril 2019 ja hiljem algavate aruandeaastate suhtes

Kohustuslikuks muutusid järgmised komisjoni peaarvepidaja vastuvõetud uued raamatupidamiseeskirjad, mis kehtivad 1. jaanuaril 2019 ja hiljem algavate aruandeaastate suhtes.

— EAR 20ga „Liitumised avalikus sektoris“, mis põhineb rahvusvahelisel avaliku sektori raamatupidamise standardil (IPSAS) 40 „Liitumised avalikus sektoris“, kehtestatakse nõuded avalikus sektoris toimuvate liitumiste, see tähendab eraldi toimingute ühte avaliku sektori üksusesse koondamise liigitamise, tunnustamise ja hindamise kohta. Kõnealuse standardiga eristatakse kahte liiki liitumisi avalikus sektoris: ühinemisi ja omandamisi. Ühinemine on avalikus sektoris toimuv liitumine, mille puhul ükski liitumises osaleja ei saa kontrolli ühe ega mitme toimingu üle, või juhul, kui üks liitumises osaleja saab kontrolli, on tõendeid selle kohta, et liitumise majanduslik sisu on ühinemine (standardiga on ette nähtud mitu kaalutluste ja otsuste tegemise protsessi käsitlevat näitajat, mis võimaldavad sellist hindamist läbi viia). Omandamine on avalikus sektoris toimuv liitumine, mille puhul üks liitumises osaleja saab kontrolli ühe või mitme toimingu üle ja on tõendeid selle kohta, et liitumise näol ei ole tegemist ühinemisega. Ühinemiseks liigitatavate avalikus sektoris toimuvate liitumiste arvestamisel kohaldatakse kohandatud huvide koondamise meetodit, millega nõutakse, et ühinemise tulemusel tekkinud üksus kajastab ühinemisega seotud eristatavaid varasid, kohustusi ja mittekontrollivat osalust bilansilise väärtusena koos netovara vastava suurenemise või vähenemisega (st ilma, et tekiks firmaväärtust). Omandamiseks liigitatavate avalikus sektoris toimuvate liitumiste arvestamisel kohaldatakse omandamismeetodit, millega nõutakse, et eristatavaid varasid ja ülevõetud kohustusi kajastatakse nende omandamise kuupäeva õiglases väärtuses ning võimalikku mittekontrollivat osalust omandatud üksuses kajastatakse omandatud üksuse eristatavate netovarade proportsionaalse osana. Erinevalt ühinemisest tekib omandamise puhul firmaväärtus (mida mõõdetakse üleantud tasu ja võimaliku mittekontrolliva osaluse selle osana, mis ületab omandatud eristatavate varade ja ülevõetud kohustuste netosummat omandamise kuupäeval). Standardiga nähakse ette selged avalikustamise nõuded, et ELi finantsaruannete kasutajatel oleks võimalik hinnata ühinemise või omandamise laadi ja finantsmõju ning selliste käesoleval perioodil või eelmistel aruandeperioodidel toimunud tehingutega seotud ja käesoleval aruandeperioodil kajastatud kohanduste finantsmõju. Kuna aruandeperioodil avalikus sektoris liitumisi ei toimunud, ei mõjuta uus standard 2019. aasta finantsaruandeid.

Uus vastuvõetud Euroopa Liidu raamatupidamiseeskiri, mis 31. detsembril 2019 veel ei kehtinud

Uusi vastuvõetud Euroopa Liidu raamatupidamiseeskirju, mis 31. detsembril 2019 veel ei kehtinud, ei ole.

1.2. RAAMATUPIDAMISPÕHIMÕTTED

Raamatupidamise aastaaruande eesmärk on anda üksuse finantsseisundi, tegevustulemuste ja rahavoogude kohta teavet, millest on abi laiale kasutajaskonnale. Kuna ELi näol on tegemist avaliku sektori üksusega, on konkreetsem eesmärk anda teavet, millest on abi otsuste tegemisel, ja näidata, et üksus kasutab talle usaldatud vahendeid vastutustundlikult. Käesoleva dokumendi koostamisel on silmas peetud just neid eesmärke.

Üldised kaalutlused (raamatupidamispõhimõtted), millest raamatupidamise aastaaruande koostamisel lähtutakse, on sätestatud ELi raamatupidamiseeskirjas nr 1 „Raamatupidamise aastaaruanne“ ning on samad mis IPSAS 1-s kirjeldatud põhimõtted: õiglase kajastamise, tekkepõhise arvestuse, tegevuse jätkuvuse, kajastamise järjepidevuse, olulisuse, andmete koondamise, tasaarvestuse ja teabe võrreldavuse põhimõte.

Finantsaruannete kvalitatiivsed omadused on asjakohasus, tõetruu esitus (usaldusväärsus), arusaadavus, ajakohasus, võrreldavus ja kontrollitavus.

1.3. KONSOLIDEERIMINE

Konsolideerimise ulatus

ELi konsolideeritud finantsaruanne hõlmab kõiki olulisi kontrollitavaid üksusi, ühiseid ettevõtmisi ja sidusettevõtteid. Konsolideeritud üksuste täielik loetelu on esitatud lisade punktis 9. Nüüd sisaldab see 52 kontrollitavat üksust ja 1 sidusettevõtet. Kontrollitavad üksused hõlmavad ELi institutsioone (sealhulgas komisjoni, kuid mitte Euroopa Keskpanka) ja ELi ameteid (välja arvatud endised teise samba, s.o ühise välis- ja julgeolekupoliitika ameteid). Kontrollitavaks üksuseks loetakse ka likvideeritavat Euroopa Söe- ja Teraseühendust (likvideeritav ESTÜ). ELi ainus sidusettevõte on Euroopa Investeerimisfond (EIF).

Üksusi, mis kuuluvad konsolideerimisele, kuid mis on ELi konsolideeritud finantsaruande kui terviku seisukohalt ebaolulised, ei ole vaja konsolideerida ega arvestada kapitaliosaluse meetodil, kui see põhjustab ELile ülemäärast aja- või rahakulu. Neid üksusi on nimetatud „väiksemateks üksusteks“ ja need on eraldi loetletud lisade punktis 9. 2019. aastal liigitati väiksemateks üksusteks seitse üksust.

Kontrollitavad üksused

Konsolideerimise ulatuse kindlaksmääramisel kohaldatakse kontrolli mõistet. Kontrollitavad üksused on üksused, milles ELil on osalus või millelt tal on õigus saada tänu oma osalusele mitmesuguseid hüvesid, mille olemust ja suurust ta saab muuta, kasutades oma võimu nende üksuste üle. See võim peab tal olema praegu ja seotud üksuse asjaomaste tegevusaladega. Kontrolli all olevad üksused on täielikult konsolideeritud. Konsolideerimine algab kontrolli alguse kuupäeval ja lõpeb kontrolli lõppemisel.

ELi raames on põhilised kontrolli väljendavad näitajad järgmised: üksuse loomine aluslepingu või teisese õigusakti alusel, üksuse rahastamine ELi eelarvest, hääleõigus juhtorganites, Euroopa Kontrollikoja poolne auditeerimine ning Euroopa Parlamendi poolne eelarve täitmisele heakskiidu andmine. See, kas üksuse puhul on täidetud üks või mitu kontrolli all olemise kriteeriumi, tehakse kindlaks iga üksuse puhul eraldi.

Kõik ELi kontrollitavate üksuste omavahelised olulised tehingud ja saldod elimineeritakse; sellistest tehingutest tulenev realiseerimata kasum ja kahjum ei ole aga märkimisväärsed ning seetõttu ei ole neid elimineeritud.

Ühised ettevõtmised

Ühine ettevõtmine on kokkulepe, milles EL ja üks või mitu poolt omavad ühist kontrolli. Ühine kontroll on siduva lepinguga kokkulepitud jagatud kontroll ettevõtmise üle, mis on olemas üksnes juhul, kui asjaomast tegevust käsitlevad otsused nõuavad kontrolli jagavate poolte ühehäälset nõusolekut. Ühised ettevõtmised võivad olla kas ühisettevõtted või ühisoperatsioonid. Ühisettevõte on eraldiseisva äriühinguna struktureeritud ühine ettevõtmine, mille puhul ühist kontrolli omavatel pooltel on õigus ettevõtmise netovarale. Osaluste üle ühisettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil (vt lisade punkt 1.5.4). Ühisoperatsioon on ühine ettevõtmine, mille puhul ühist kontrolli omavatel pooltel on õigus ettevõtmisega seotud varadele ja vastutus selle kohustuste eest. Ühisoperatsioonides osaluse arvestamiseks kajastatakse ELi finantsaruannetes selle varad ja kohustused, tulud ja kulud, samuti tema osa ühistes varades, kohustustes, tuludes ja kuludes.

Sidusettevõtted

Sidusettevõtted on üksused, mille üle ELil on kas otseselt või kaudselt märkimisväärne mõju, kuid mille üle tal puudub ainu- või ühine kontroll. Eelduseks on võetud, et märkimisväärne mõju esineb juhul, kui ELile kuulub kas otseselt või kaudselt vähemalt 20 % hääleõigusest. Osaluste üle sidusettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil (vt lisade punkt 1.5.4).

Konsolideerimata üksused, mille vahendeid haldab komisjon

ELi personali ühise ravikindlustusskeemi, Euroopa Arengufondi ja osalejate tagatisfondi vahendeid haldab komisjon nimetatud üksuste eest. Kuna need üksused ei ole ELi kontrolli all, siis ei ole need ka tema raamatupidamise aastaaruandesse konsolideeritud.

1.4. ARUANDE KOOSTAMISE ALUS

Raamatupidamise aastaaruanne esitatakse igal aastal. Eelarveaasta algab 1. jaanuaril ja lõpeb 31. detsembril.

1.4.1. Valuuta ja ümberarvestamise alused

Arveldus- ja aruandlusvaluuta

Raamatupidamise aastaaruanne on koostatud miljonites eurodes, kui ei ole märgitud teisiti, sest euro on ELi arveldusvaluuta.

Tehingud ja saldod

Välisvaluutatehingud arvestatakse eurodesse ümber tehingupäeval kehtinud vahetuskursi alusel. Vahetuskursierinevustest saadud kasum või kahjum, mis tuleneb välisvaluutas arveldatud tehingutest ning välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuste ümberarvestamisest eelarveaasta lõpus kehtinud vahetuskursside alusel, kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmina käsitatavate mitterahaliste finantsinstrumentide ümberarvestamise erinevused on esitatud õiglase väärtuse reservis.

Teistsuguseid ümberarvestamise meetodeid kasutatakse materiaalse põhivara ja immateriaalse vara puhul, mille väärtust eurodes arvestatakse nende soetamise kuupäeval kehtinud vahetuskursi alusel.

Välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuse eelarveaasta lõppsaldod arvestatakse eurodesse ümber 31. detsembril kehtinud Euroopa Keskpanga (EKP) vahetuskursside alusel.

Euro vahetuskursid

Valuuta 31.12.2019 31.12.2018 Valuuta 31.12.2019 31.12.2018 Bulgaaria leev (BGN) 1,9558 1,9558 Poola zlott (PLN) 4,2568 4,3014 Tšehhi kroon (CZK) 25,4080 25,7240 Rumeenia leu (RON) 4,783 4,6635 Taani kroon (DKK) 7,4715 7,4673 Rootsi kroon (SEK) 10,4468 10,2548 Naelsterling (GBP) 0,8508 0,8945 Šveitsi frank (CHF) 1,0854 1,1269 Horvaatia kuna (HRK) 7,4395 7,4125 Jaapani jeen (JPY) 121,9400 125,8500 Ungari forint (HUF) 330,5300 320,9800 USA dollar (USD) 1,1234 1,145

1.4.2. Prognooside kasutamine

Rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamise standardite ja üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete kohaselt on raamatupidamise aastaaruandes tingimata esitatud summad, mis põhinevad kõige usaldusväärsemale kättesaadavale teabele tuginevatel juhtkonna prognoosidel ja hinnangutel. Oluliste hinnangute hulka kuuluvad muu hulgas töötajahüvitiste kohustuste summad, nõuetest tuleneva finantsriski summad ja finantsinstrumente käsitlevates lisades avaldatud summad, viitlaekumiste ja -võlgade, eraldiste, immateriaalse vara ning materiaalse põhivara väärtuse languse summad ning varude ja tingimuslike varade ja kohustuste neto realiseerimisväärtus. Tegelikud tulemused võivad kõnealustest prognoosidest erineda. Muutusi prognoosides kajastatakse sellel perioodil, mil need teatavaks saavad, kui muudatus mõjutab ainult seda perioodi, või sellel ja tulevastel perioodidel, kui muudatus mõjutab mõlemat.

1.5. BILANSS

1.5.1. Immateriaalne vara

Immateriaalne vara on eristatav mitterahaline vara ilma materiaalse vormita. Vara on eristatav siis, kui see on kas eraldatav (st seda saab üksusest eraldada või lahutada, näiteks eraldi või koos seotud lepingu, eristatava vara või kohustusega müüa, üle anda, litsentseerida, rentida või vahetada, olenemata sellest, kas üksus kavatseb seda teha) või kui see tuleneb siduvatest kokkulepetest (sealhulgas lepingupõhised või muud juriidilised õigused, olenemata sellest, kas neid õigusi saab üle anda või üksusest või muudest õigustest ja kohustustest eraldada).

Omandatud immateriaalne vara kajastatakse soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Asutusesiseselt väljatöötatud immateriaalne vara kapitaliseeritakse, kui täidetud on asjaomased ELi raamatupidamiseeskirjades ettenähtud kriteeriumid, ning kulud on seotud üksnes kõnealuse vara arendusjärguga. Kapitaliseeritavate kulude hulka kuuluvad kõik otseselt omistatavad kulud, mis on vajalikud vara loomiseks, tootmiseks või valmistamiseks selliselt, et see vara saaks toimida juhtkonna poolt kavandatud viisil. Teadustegevusega seotud kulusid, mittekapitaliseeritavaid arenduskulusid ja hoolduskulusid kajastatakse kuluna kulu kandmise hetkel.

Immateriaalset vara amortiseeritakse lineaarselt eeldatava kasuliku kasutusea alusel (3–11 aastat). Immateriaalse vara eeldatav kasulik kasutusiga sõltub selle konkreetsest majanduslikust kasutuseast või lepingujärgsest juriidilisest kehtivusajast.

1.5.2. Materiaalne põhivara

Kogu materiaalne põhivara on näidatud soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Soetusmaksumus hõlmab kulusid, mis on otseselt seotud asjaomase vara soetamise, valmistamise ja üleandmisega.

Hilisemad kulud on vastavalt vajadusele kas arvatud vara bilansilise maksumuse hulka või kajastatud eraldi varana – viimast vaid juhul, kui on tõenäoline, et varaga seotud tulevane majanduslik kasu või teenusepotentsiaal läheb ELile ja vara maksumust saab usaldusväärselt mõõta. Parandus- ja hooldustööde kulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes selle arvestusperioodi all, mil vastavad kulud kanti.

Maad ei amortiseerita, kuna selle kasutusiga loetakse igaveseks. Ehitamisel olevat vara ei amortiseerita, kuna selline vara ei ole veel kasutamiseks valmis. Muude varade amortisatsioon arvutatakse lineaarsel meetodil, mille kohaselt nende maksumus, millest lahutatakse jääkmaksumus, jaotatakse nende eeldatava kasuliku kasutusea peale järgmiselt:

Vara liik Lineaarne amortisatsiooninorm Hooned 4 % – 10 % Kosmosevarad 8 % – 25 % Seadmed 10 % – 25 % Sisustus ja sõidukid 10 % – 25 % Arvutiriistvara 25 % – 33 % Muud 10 % – 33 %

Võõrandamisest saadud kasum või kahjum leitakse tulu ja müügikulude vahe võrdlemisel võõrandatava vara bilansilise maksumusega ning seda kajastatakse tulemiaruandes.

Rendimaksed

Rendileping on leping, millega rendileandja annab rentnikule makse või rea maksete eest kokkulepitud ajavahemikuks üle vara kasutusõiguse. Rent liigitatakse kas kapitalirendiks või kasutusrendiks.

Kapitalirendi puhul antakse rentnikule üle kõik olulised omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved. Rentnikuna kapitalirendi lepingu sõlmimisel kajastatakse kapitalirendi lepingu alusel omandatud varasid varadena ja seotud rendikohustusi kohustustena alates rendiperioodi algusest. Varasid ja kohustusi kajastatakse summas, mis on võrdne renditud kinnisvara õiglase väärtusega, või kui see on väiksem, siis rendimaksete miinimumsummade nüüdisväärtusena, mis mõlemad määratakse kindlaks rendi jõustumise kuupäeval. Kapitalirendi alusel hoitavat vara amortiseeritakse rendiperioodi jooksul kas vara kasuliku kasutusea või rendiperioodi jooksul, olenevalt sellest, kumb on lühem. Rendimaksete miinimumsummad jaotatakse finantskuludeks (intressielement) ja kohustuse lõppväärtuse vähendamiseks (põhiosa element). Finantskulud jaotatakse igale rendiperioodile nii, et kogu rendiperioodi vältel oleks intressimäär igal osaperioodil sama kohustuse lõppväärtuse suhtes, mida kajastatakse vastavalt vajadusele lühi- või pikaajalisena. Tingimuslikku renti kajastatakse kuluna selle tekkimise perioodil.

Kasutusrent on rent, mis ei ole kapitalirent, see tähendab rent, mille puhul rendileandjale jäävad kõik olulised vara omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved. Rentnikuna kasutusrendi lepingu sõlmimisel kajastatakse kasutusrendi maksed tulemiaruandes kuluna lineaarselt kogu rendiperioodi jooksul ning finantsseisundi aruandes ei esitata ei renditud varasid ega rendiga seotud kohustusi.

1.5.3. Muude kui finantsvarade väärtuse langus

Väärtuse langus on vara tulevase majandusliku kasu või teenusepotentsiaali vähenemine suuremas ulatuses kui vara tulevase majandusliku kasu või teenusepotentsiaali süstemaatiliselt kajastatud vähenemine amortisatsiooni või kulumina (vastavalt vajadusele). Tähtajatu kasuliku kasutuseaga varasid ei amortiseerita; selle asemel kontrollitakse igal aastal, ega nende väärtus ei ole langenud. Amortiseeritavate varade puhul kontrollitakse alati, kas nende väärtus ei ole langenud, kui aruandepäeval on märke selle kohta, et vara väärtus võib olla langenud. Väärtuse langusest tulenev kahjum kajastatakse summas, mille võrra vara bilansiline maksumus ületab kaetava (kasutus)väärtuse. Kaetav (kasutus)väärtus on kas vara õiglane väärtus, millest on lahutatud müügikulud, või vara tarbimisväärtus, olenevalt sellest, kumb neist on suurem.

Immateriaalse vara ja materiaalse põhivara jääkmaksumus ja kasulik kasutusiga vaadatakse läbi ja vajadusel kohandatakse neid vähemalt kord aastas. Kui varasematel aastatel kajastatud väärtuse languse põhjused enam ei kehti, siis vähendatakse vastavalt sellele väärtuse langusest tekkinud kahjumit.

1.5.4. Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringud

Osalused sidus- ja ühisettevõtetes

Investeeringute üle peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil ja need võetakse arvele soetusmaksumuses, suurendades või vähendades hiljem bilansilist väärtust, et võtta arvesse täiendavaid osamakseid, ELi osa investeerimisobjekti üle- või puudujäägis, väärtuse võimalikku vähenemist ja dividende. Finantsaruandes bilansipäeva seisuga kajastatav investeeringu bilansiline väärtus saadakse soetusmaksumuse ja kõigi muutuste liitmisel. ELi osa investeerimisobjekti üle- või puudujäägis kajastatakse tulemiaruandes ja tema osa investeerimisobjekti omakapitali muutustes kajastatakse reservides netovaras. Investeeringult saadud jaotatud kasum vähendab vara bilansilist maksumust.

Kui ELi osa investeeringu kapitaliosaluse meetodil kajastatud puudujäägis on võrdne või ületab tema osalust investeeringus, siis EL lõpetab oma osa kajastamise edasistes kahjumites („kajastamata kahjum“). Kui ELi osalus on vähendatud nullini, kaetakse täiendavaid kahjumeid ja kajastatakse kohustust ainult selles ulatuses, milles EL on võtnud üksuse juriidilisi või faktilisi kohustusi või teinud sidusettevõtte nimel makseid.

Kui on märke väärtuse langusest, on vaja hinnata see alla madalama kaetava väärtuseni. Kaetav väärtus määratakse kindlaks vastavalt lisade punktis 1.5.3 kirjeldatule. Kui väärtuse languse põhjus hiljem enam ei kehti, siis vähendatakse väärtuse langusest tekkinud kahjumit kuni bilansilise maksumuseni, mis oleks kindlaks määratud juhul, kui väärtuse langusest tekkinud kahjumit ei oleks kajastatud.

Juhtudel, mil ELile kuulub 20 % või rohkem investeerimiskapitalifondist, ei sea ta eesmärgiks avaldada olulist mõju. Selliseid fonde käsitletakse seetõttu finantsinstrumentidena ja need liigitatakse müügivalmis finantsvarade hulka.

Väiksemateks üksusteks liigitatud sidus- ja ühisettevõtete (vt lisade punkt 1.3) üle ei peeta arvestust kapitaliosaluse meetodil. ELi osaluse üle neis üksustes peetakse arvestust perioodi kuluna.

1.5.5. Finantsvarad

Liigitus

EL liigitab oma finantsvarad kategooriatesse „finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina“, „laenud ja nõuded“, „lõpptähtajani hoitavad investeeringud“ ja „müügivalmis finantsvarad“. Finantsinstrumentide liigitus määratakse kindlaks nende arvelevõtmisel ja see hinnatakse ümber iga bilansipäeva seisuga.

i) Finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina

Finantsvara liigitatakse kategooriasse „finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina“, kui see soetatakse peamiselt peatse müügi eesmärgil või üksus määratleb selle sellisena. Selles kategoorias esitatakse ka tuletisinstrumendid. Sellesse kategooriasse kuuluvad varad liigitatakse käibevaraks, kui nende oodatav realiseerimisaeg on 12 kuu jooksul bilansipäevast arvates.

ii) Laenud ja nõuded

Laenud ja nõuded on aktiivsel turul noteerimata finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Laenud ja nõuded tekivad, kui EL annab raha või kaupu või osutab teenuseid otse võlgnikule, ilma et ta kavatseks nõudega kaubelda, või juhul, kui algse laenuandja õigused antakse üle ELile pärast seda, kui EL on teinud tagatislepingu raames makse. Maksed, mille tähtaeg on 12 kuu jooksul pärast bilansipäeva, liigitatakse käibevaraks. Maksed, mille tähtaeg on kaugemal kui 12 kuud pärast bilansipäeva, liigitatakse põhivaraks. Laenude ja nõuete hulka kuuluvad tähtajalised hoiused, mille esialgne tähtaeg on üle kolme kuu.

iii) Lõpptähtajani hoitavad investeeringud

Lõpptähtajani hoitavad investeeringud on kindlaksmääratud lõpptähtajaga finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad ning mida EL kavatseb ja suudab hoida kuni lõpptähtajani, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Aruandeaasta jooksul ei olnud ELil ühtegi sellesse kategooriasse kuuluvat investeeringut.

iv) Müügivalmis finantsvarad

Müügivalmis finantsvarad on finantsvarad, mis on määratletud sellesse kategooriasse kuuluvana või mis ei ole liigitatud ühtegi muusse kategooriasse, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Müügivalmis finantsvarad liigitatakse kas käibe- või põhivaraks olenevalt sellest, millise ajavahemiku jooksul EL kavatseb neid säilitada. Investeeringud üksustesse, mida ei konsolideerita ega arvestata kapitaliosaluse meetodil, ning muud omakapitaliinvesteeringud (nt riskikapitalitehingud) liigitatakse samuti müügivalmis finantsvaraks.

Arvelevõtmine ja väärtuse hindamine arvelevõtmisel

Kategooriasse „finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina“, „lõpptähtajani hoitavad investeeringud“ või „müügivalmis finantsvarad“ liigitatud finantsvarade ostu ja müüki kajastatakse kauplemispäeval, see tähendab päeval, mil EL võtab kohustuse vara ostuks või müügiks. Raha ekvivalente ja laene kajastatakse raha finantsasutusse deponeerimise või laenuvõtjale ülekandmise hetkel. Investeeringud võetakse arvele õiglases väärtuses. Kõikide finantsvarade puhul, mida ei kajastata õiglases väärtuses üle- või puudujäägina, võetakse nende arvelevõtmisel arvesse ka tehingukulusid. Finantsvarad, mis on kajastatud õiglases väärtuses üle- või puudujäägina, võetakse arvele õiglases väärtuses ning tehingukulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes.

Finantsvara õiglane väärtus esmasel kajastamisel on tavaliselt tehinguhind (st saadud tasu õiglane väärtus), v.a juhul, kui selle instrumendi õiglane väärtus on tõendatud sama instrumendiga tehtud muude jälgitavate jooksvate turutehingutega võrdlemise teel või tuginedes hindamistehnikale, mille muutujate hulka kuuluvad ainult jälgitavad turuandmed (näiteks teatavate tuletislepingute puhul). Pikaajalise intressivaba või turutingimustest madalama intressimääraga laenu andmisel saab selle õiglaseks väärtuseks lugeda kõigi tulevaste laekumiste nüüdisväärtuse, mis on diskonteeritud turuintressimäära alusel, mis kehtib sarnase krediidireitinguga sarnase instrumendi puhul.

Antud laenusid mõõdetakse nimiväärtuses, mida loetakse laenu õiglaseks väärtuseks. Seda järgmistel põhjustel:

— ELi laenuandmise turukeskkond on väga eripärane ja erinev kapitaliturust, millel emiteeritakse ettevõtete ja valitsuste võlakirjasid. Kuna laenuandjatel on neil turgudel võimalik valida alternatiivseid investeeringuid, siis kajastub alternatiivsete valikute võimalus turuhindades. ELi jaoks aga selline alternatiivsete investeeringute võimalus puudub, sest ELil ei ole lubatud raha kapitaliturgudele investeerida; ta üksnes laenab vahendeid, et anda laenusid sama intressimääraga. See tähendab, et ELil puudub laenatud vahendite arvelt laenude andmiseks või investeeringute tegemiseks alternatiivne võimalus. Seega puuduvad alternatiivkulud ja seetõttu ka alus turuintressimääradega võrdlemiseks. Tegelikult kujutab ELi laenude andmise tegevus endast eraldi turgu. Kuna alternatiivkulu kriteerium ei ole kohaldatav, siis põhimõtteliselt ei kajasta turuhind õiglaselt ELi laenuandmise tehingute sisu. Seda silmas pidades ei ole asjakohane kasutada ELi antud laenude õiglase väärtuse kindlaksmääramisel võrdlusalusena ettevõtete või valitsuste võlakirjasid.

— Kuna sellele lisaks puudub ka aktiivne turg ja sarnased tehingud, mida saaks kasutada võrdlusalusena, peaks EL kasutama oma finantsstabiilsusmehhanismi ja maksebilansi toetamise mehhanismi raames antud laenude jms laenutehingute õiglase väärtuse leidmisel sama intressimäära, mida ta nõuab antud laenudelt.

— Peale selle esinevad nende laenude puhul antud ja võetud laenude vahel kompenseerivad mõjud, sest need on oma laadilt kompensatsioonitehingud. Seepärast on antud laenude tegelik intressimäär võrdne nendega seonduvate võetud laenude tegeliku intressimääraga. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Finantsinstrumentide kajastamine lõpetatakse, kui investeeringust rahavoogude saamise õigus on aegunud, või kui EL on põhimõtteliselt kõik omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved kolmandale isikule üle andnud.

Järgnev väärtuse hindamine

a) Finantsvarasid, mida kajastatakse õiglases väärtuses üle- või puudujäägina, kajastatakse järgnevalt õiglases väärtuses. Õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud finantsinstrumentide kategooriasse kuuluvate finantsvarade õiglase väärtuse muutustest tekkiv kasum või kahjum kajastatakse tulemiaruandes selle perioodi all, mil see on tekkinud.

b) Laene ja nõudeid kajastatakse amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Laenatud vahendite arvelt antud laenude korral kohaldatakse antud ja võetud laenude puhul sama tegelikku intressimäära, sest need laenud on oma laadilt kompensatsioonitehingud ning antud ja võetud laenude tingimuste ja summade vahelised erinevused ei ole märkimisväärsed. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

c) Lõpptähtajani hoitavaid varasid kajastatakse amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Tähtajani hoitavad investeeringud ELil praegu puuduvad.

d) Müügivalmis finantsvarasid kajastatakse pärast arvelevõtmist õiglases väärtuses. Müügivalmis finantsvara väärtuse muutustest tulenevat tulu ja kulu kajastatakse õiglase väärtuse reservis, v.a rahaliste varade ümberarvestamise erinevused, mida kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmina käsitletava vara kajastamise lõpetamisel või väärtuse vähendamisel kajastatakse eelnevalt õiglase väärtuse reservis kajastatud õiglase väärtuse kumulatiivset korrigeerimist tulemiaruandes. Müügivalmis finantsvarade intressi, mis on arvutatud tegeliku intressimäära meetodi kohaselt, kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmis omakapitaliinstrumentidelt saadud dividende kajastatakse hetkel, mil ELi jaoks tekib makse saamise õigus.

Aktiivsetel turgudel noteeritud investeeringute õiglane väärtus põhineb jooksval pakkumishinnal. Kui finantsvara turg ei ole aktiivne (või kui tegemist on noteerimata väärtpaberite ja börsiväliste tuletisinstrumentidega), määrab EL õiglase väärtuse hindamismeetodeid kasutades. Kõnealuste meetodite hulka kuuluvad hiljutiste mitteseotud poolte vaheliste tehingute kasutamine, viitamine teistele põhimõtteliselt samasugustele instrumentidele, diskonteeritud rahavoogude analüüs, optsioonihinna mudelid ja muud turuosaliste üldkasutatavad hindamismeetodid.

Investeeringuid riskikapitalifondidesse, mis on liigitatud müügivalmis finantsvaraks ja millel ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, kajastatakse omistatava vara puhasväärtuse alusel, mida loetakse nende õiglase väärtusega samaväärseks.

Juhul kui sellistesse omakapitaliinstrumentidesse tehtud investeeringute õiglast väärtust, millel ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, ei saa usaldusväärselt mõõta, hinnatakse neid soetusmaksumuses, millest on lahutatud väärtuse langusest tekkinud kahjum.

Finantsvara väärtuse langus

Finantsvara väärtus langeb ja väärtuse langus kajastatakse üksnes juhul, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et vara arvele võtmise järel on selle väärtus langenud ühe või enama sündmuse tagajärjel, mis mõjutab või mõjutavad finantsvara prognoositud tulevasi rahavooge, mida saab usaldusväärselt hinnata. EL hindab igal aruandepäeval, kas on objektiivseid tõendeid selle kohta, et finantsvara väärtus on langenud.

a) Amortiseeritud väärtuses kajastatud varad

Kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et amortiseeritud väärtuses kajastatud laenude ja nõuete või lõpptähtajani hoitavate investeeringute väärtuse languse tõttu on kantud kahjumit, leitakse kahjumi suurus vara bilansilise maksumuse ja prognoositud tulevaste rahavoogude (v.a kandmata tulevane krediidikahju) nüüdisväärtuse vahena, diskonteerituna finantsvara algse tegeliku intressimääraga. Vara bilansilist maksumust vähendatakse ja kahjumi summa kajastatakse tulemiaruandes. Kui laen või lõpptähtajani hoitav investeering on muutuva intressimääraga, võetakse väärtuse langusest tekkinud kahjumi leidmisel diskontomääraks lepingu kohaselt kindlaks määratud jooksev tegelik intressimäär. Tagatisega finantsvara prognoositud tulevaste rahavoogude nüüdisväärtuse arvutus peegeldab rahavooge, mis võivad tuleneda nimetatud vara sundmüügist, millest on maha arvatud tagatise saamise ja müügi kulud, olenemata sellest, kas sundmüük on tõenäoline või mitte. Kui järgneval perioodil väärtuse langusest tekkinud kahjumi summa väheneb ja vähenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

b) Õiglases väärtuses kajastatud varad

Müügivalmina käsitletavate finantsvarade väärtuse languse kindlakstegemisel võetakse arvesse seda, kas väärtpaberi õiglane väärtus on langenud oluliselt või püsivalt (pikaks ajaks) allapoole selle soetusmaksumust. Kui müügivalmis finantsvarade puhul on mis tahes selliseid tõendeid, arvatakse kumulatiivne kahjum (arvutatuna soetusmaksumuse ja jooksva õiglase väärtuse vahena, millest on lahutatud mis tahes varem tulemiaruandes kajastatud asjaomase finantsvara väärtuse langusest tekkinud kahjum) reservist välja ja kajastatakse tulemiaruandes. Tulemiaruandes kajastatud omakapitaliinstrumentide väärtuse langusest tuleneva kahjumi vähenemist ei kajastata tulemiaruandes. Kui järgneval perioodil müügivalmis finantsvarana käsitatava võlainstrumendi õiglane väärtus suureneb ja suurenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

1.5.6. Laovaru

Varusid kajastatakse kas nende soetusmaksumuses või neto realiseerimisväärtuses olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Soetusmaksumus määratakse lihtjärjekorra (FIFO) meetodi alusel. Valmistoodete ja lõpetamata toodangu soetusmaksumus koosneb toorainest, otsestest tööjõukuludest ja muudest otsestest kuludest ning nendega seotud tootmise üldkuludest (võttes aluseks normaalse kasutatava tootmisvõimsuse). Neto realiseerimisväärtus on tavalise äritegevuse käigus rakendatav hinnanguline müügihind, millest on lahutatud valmistus- ja müügikulud. Kui turustamiseks mõeldud varusid hoitakse tasuta või sümboolse tasu eest, hinnatakse nende väärtust kas soetusmaksumuse või jooksva asendusmaksumuse alusel olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Jooksev asendusmaksumus on kulu, mida EL kannaks vara soetamisel aruandepäeval.

1.5.7. Eelmaksed

Eelmakse on makse, mille eesmärk on pakkuda makse saajale rahalist ettemakset, st käibevahendeid. See võib olla jagatud mitmeks makseks, mis tehakse asjaomases lepingus, otsuses, kokkuleppes või alusaktis kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul. Käibevahendeid või ettemakseid kasutatakse sel eesmärgil, milleks need anti, lepingus kindlaks määratud perioodi jooksul või makstakse tagasi. Kui makse saaja ei kanna rahastamiskõlblikke kulusid, on ta kohustatud ettemaksena saadud eelmakse ELile tagastama. Kuna EL säilitab eelmakse üle kontrolli ja tal on õigus rahastamiskõlbmatu osa eest tagasimakseid saada, esitatakse see summa varana.

Eelmakset kajastatakse bilansis esialgselt siis, kui raha saajale üle kantakse. Seda kajastatakse makstud toetuse summas. Järgnevatel perioodidel kajastatakse eelmakset esialgselt bilansis kajastatud väärtuses, millest on lahutatud perioodi jooksul kantud rahastamiskõlblikud kulud (sh vajaduse korral eelarvestatud summad).

Eelmaksetelt arvutatud intressi kajastatakse selle teenimise hetkel asjaomase lepingu sätete kohaselt. Eelarveaasta lõpu seisuga koostatakse kõige usaldusväärsema teabe põhjal kogunenud intressitulu prognoos ja kajastatakse see bilansis.

Muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid, mis tulenevad liikmesriikide tehtud ettemaksete (sh „jagatud eelarve täitmise raames rakendatavad rahastamisvahendid“) tagasimaksmisest ELi poolt, kajastatakse varana eelmaksete rubriigis. Muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid kajastatakse esialgselt bilansis kajastatud väärtuses, millest on lahutatud lõplike makse saajate rahastamiskõlblike kulude kõige tõenäolisemaks peetav hinnang, mis on arvutatud mõistlike ja põhjendatud eelduste alusel.

ELi sissemaksed Euroopa Arengufondi usaldusfondidesse või muudesse konsolideerimata üksustesse on liigitatud samuti eelmakseteks, kuna nende otstarve on anda usaldusfondile käibevahendeid, et need saaksid rahastada usaldusfondi eesmärkides määratletud konkreetseid meetmeid. ELi sissemakseid usaldusfondidesse kajastatakse ELi sissemakse esialgses summas, millest on lahutatud rahastamiskõlblikud kulud, sh vajaduse korral arvestuslikud summad, mis on tekkinud usaldusfondil aruandeperioodi jooksul, ja mis on pandud aluskokkuleppe kohaselt ELi toetuse arvele.

1.5.8. Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded

ELi raamatupidamiseeskirjade kohaselt tuleb kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded esitada eraldi. Nende kahe kategooria eristamiseks kasutatakse kaubanduslike tehingute puhul terminit „nõuded“ ning mittekaubanduslike tehingute puhul, st siis, kui EL saab väärtuse muult üksuselt, andmata otseselt vastu ligikaudselt võrdset väärtust (nt liikmesriikidelt sissenõutavad omavahenditega seotud summad), terminit „sissenõutavad summad“.

Kaubanduslikest tehingutest tekkinud nõuded vastavad finantsinstrumentide määratlusele, seetõttu liigitatakse need laenudeks ja nõueteks ning mõõdetakse sellele vastavalt (vt lisade punkt 1.5.5). Kuna vahetustehingute viitlaekumised ja edasilükkunud kulud ei ole kuigi suured, esitatakse teave nende kohta koos finantsinstrumente käsitlevates lisades kaubanduslike tehingute kohta avalikustatava teabega. Varasematele kogemustele tuginedes tehakse üldine allahindlus nende tasumata sissenõudekorralduste puhul, mille suhtes ei ole konkreetset allahindlust veel kohaldatud.

Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summade puhul kajastatakse intresside ja trahvide võrra korrigeeritud õiglane väärtus omandamise kuupäeva seisuga, millest on lahutatud nende väärtuse langusest tulenev allahindlus. Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summade väärtuse langusest tulenev allahindlus kirjendatakse, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et ELil ei ole võimalik kõiki mittekaubanduslike tehingute sissenõutavaid summasid esialgsete tingimuste kohaselt sisse nõuda. Allahindluse summa saadakse, lahutades vara bilansilisest maksumusest kaetava väärtuse. Allahindluse summa kajastatakse tulemiaruandes. Varasematele kogemustele tuginedes tehakse ka üldine allahindlus nende tasumata sissenõudekorralduste puhul, mille suhtes ei ole konkreetset allahindlust veel kohaldatud. Viitlaekumiste käsitlemise kohta eelarveaasta lõpus vt lisade punkt 1.5.14. Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summadena näidatud ja avaldatud summad ei ole finantsinstrumendid, kuna nad ei tulene lepingust, mis tekitaks finantskohustuse või omakapitaliinstrumendi. Asjakohasel juhul avaldatakse mittekaubanduslike tehingute sissenõutavad summad siiski koos mittekaubanduslikest tehingutest tekkinud nõuetega raamatupidamise aastaaruande lisades.

1.5.9. Raha ja raha ekvivalendid

Nende hulka kuulub kassas olev sularaha, nõudmiseni või lühikese tähtajaga hoiused pankades ja muud lühiajalised investeeringud, mis on kuni kolmekuulise esialgse tähtaja ja suure likviidsusega.

1.5.10. Töötajahüvitised

EL pakub töötajaile mitmeid hüvitisi (töötasud ja sotsiaalkindlustus). Raamatupidamisarvestuse otstarbel jagatakse need lühiajalisteks ja töösuhte lõppemise järgseteks hüvitisteks.

Lühiajalised töötajahüvitised

Lühiajalised töötajahüvitised on need hüvitised, mis kuuluvad väljamaksmisele enne kaheteistkümne kuu möödumist selle aruandeperioodi lõpust, mil töötajad olid teenistuses, nagu töötasu, põhipuhkuse ja tasulise haiguspuhkuse tasu ja muud lühiajalised hüvitised. Lühiajalisi töötajahüvitisi kajastatakse selle perioodi kuluna, mil töötaja on teenistuses. Kohustus kajastatakse summas, mis tuleb tasuda, kui ELil on töötaja varasema teenistuse tagajärjel juriidiline või faktiline kohustus ja seda kohustust on võimalik usaldusväärselt hinnata.

Töösuhte lõppemise järgsed hüvitised

EL maksab töötajatele töösuhte lõppemise järgseid hüvitisi, mille hulka kuuluvad Euroopa Liidu ametnike pensioniskeemi (PSEO) alusel makstav vanadus-, invaliidsus- ja toitjakaotuspension, samuti ühise ravikindlustusskeemi (JSIS) alusel tehtavad ravikindlustusmaksed (vt lisade punkt 2.9). Neid hüvitisi antakse ühtse kava raames, mis on küll jagatud kaheks skeemiks, ja neid tuleb kohelda ühtemoodi, et näidata olukorda õiglaselt ja kajastada majanduslikku reaalsust.

i. Euroopa Liidu ametnike pensioniskeem (PSEO): Sellest tinglikult rahastatavast (4) skeemist makstavad hüvitised on seotud tööstaaži, invaliidsuse ja toitjakaotusega, samuti peretoetuste ja toetustehga ELi institutsioonide, ametite ja muude ELi asutuste töötajatele või neis töötanutele surmajuhtumi korral enne pensioniea algust või surnud ametnikest või pensionäridest toitja kaotanutele. Üks kolmandik kõnealuste hüvitiste oodatavast kulust kaetakse osamaksetega töötajate palkadest.

ii. Ühine ravikindlustusskeem (JSIS): Selle skeemi raames pakub EL Euroopa Komisjoni, institutsioonide, ametite ja muude ELi asutuste töötajaile tervisekindlustust, hüvitades nende ravikulud. Aktiivses teenistuses mitteolevatele isikutele (pensionärid, orvud jt) skeemi raames antavad hüvitised liigitatakse töösuhte lõppemise järgseteks töötajahüvitisteks.

EL maksab töösuhte lõppemise järgseid hüvitisi ELi institutsioonide töötajatele ka eraldi pensioniskeemide kaudu. Neid kajastatakse pealkirja „muud pensioniskeemid“ all. EL maksab nende skeemide kaudu pensionihüvitisi komisjoni, Euroopa Kohtu ja Üldkohtu, kontrollikoja, nõukogu, Euroopa Parlamendi, andmekaitseinspektori ja Avaliku Teenistuse Kohtu töötajatele. EL pakub ELi institutsioonide töötajaile tervisekindlustust ühise ravikindlustusskeemi kaudu.

Eespool nimetatud töösuhte lõppemise järgseid hüvitisi võib määratleda ELi hüvitiskohustusena ja see arvutatakse iga aruandepäeva seisuga, hinnates tulevaste hüvitiste suurust, mille töötajad on aruandeperioodil ja sellele eelnenud perioodidel välja teeninud, arvutades selle nüüdisväärtuse ja arvates sellest maha skeemi varade õiglase väärtuse. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse arvutavad kindlustusmatemaatikud proportsionaalse osa krediteerimise meetodi (projected unit credit method) kohaselt. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse nüüdisväärtus leitakse, diskonteerides prognoositud tulevased rahavood selles valuutas nomineeritud valitsuse võlakirjade intressimääradega, milles hüvitisi tulevikus makstakse, kusjuures nimetatud võlakirjade järelejäänud tähtaeg peab ligilähedaselt vastama asjaomase pensionikohustuse tingimustele.

ELi töötajaile makstavad töösuhte lõppemise järgsed hüvitised on koondatud ühtsesse kavasse, mis hõlmab nii pensioniskeemi (PSEO) kui ka tervisekindlustusskeemi (JSIS), kusjuures õigus JSISe tervisekindlustusele sõltub sellest, kas on omandatud pensioniõigus PSEO skeemis. Vastavalt personalieeskirjadele omandatakse teatavad õigused, näiteks õigus edasilükatud vähendatud pensionile, nimetatud ühtse kava raames pärast 10aastast teenistust. Kuid nagu näitavad hiljem iga aastaga kogutavad pensioniõigused, on õigused, mille töötaja saab ühtse kava raames edasise teenistuse käigus, algsetest õigustest oluliselt suuremad.

Selleks et kajastada õiglaselt finantsaruandluse aluseks oleva tehingu majanduslikku sisu, nagu on kirjeldatud nii EAR 1 kui ka IPSASe kontseptuaalses raamistikus esitatud kvaliteedinõuetes, jaotatakse kantud teenistusega seotud kulud lineaarselt töötajate hinnangulise teenistusperioodi peale, s.o perioodile kuupäevast, mil töötaja teenib välja esimese hüvitise kava raames (sõltumata sellest, kas hüvitiste saamine eeldab teenistuse jätkumist) kuni kuupäevani, mil töötaja edasine teenistus ei tekita kava raames enam olulisi täiendavaid hüvitisesummasid peale palgatõusudest tulenevate. Seda lähenemisviisi kohaldatakse ühtse kava raames makstavate hüvitiste suhtes järjekindlalt.

Kindlaksmääratud netohüvitiskohustuse ümberhindamine hõlmab kindlustusmatemaatilist kasumit ja kahjumit ning kava vara tootlikkust, mis kajastatakse kohe netovaras.

EL kajastab netointressikulu (tulu) ja muid kindlaksmääratud hüvitiskavadega seotud kulusid tulemiaruande real „personali- ja pensionikulud“.

Kui makstavaid hüvitisi muudetakse või kärbitakse, kajastatakse varasema teenistuse või kärpimisest tuleneva kasumi või kahjumiga seotud hüvitiste muutus kohe tulemiaruandes. Arveldustega seotud kasumid ja kahjumid kajastatakse arvelduse toimumise ajal. Varasemast teenistusest tulenevad kulud kajastatakse kohe tulemiaruandes, välja arvatud juhul, kui muudatused sõltuvad sellest, kas töötaja jääb teenistusse kindlaksmääratud perioodiks.

1.5.11. Eraldised

Eraldisi kajastatakse, kui ELil on kolmandate isikute ees minevikus toimunud sündmustest tulenev juriidiline või faktiline kohustus, ressursside vähenemine kohustuse tasumisel on tõenäolisem kui nende mittevähenemine ja vähenemise summat on võimalik usaldusväärselt hinnata. Eraldisi ei kajastata tulevase tegevuskahjumi puhul. Eraldiste summa vastab kõige tõenäolisemaks peetavale hinnangule selle kohta, kui suured kulud on oodatavalt vajalikud olemasoleva kohustuse täitmiseks aruandepäeval. Kui eraldised koosnevad suurest hulgast summadest, hinnatakse kohustuse väärtust, kaaludes kõiki võimalikke tulemusi nende esinemise tõenäosusega (keskväärtuse meetod).

Eraldisi kahjulike lepingute tarbeks kajastatakse olenevalt sellest, kumb on väiksem – kas lepingu lõpetamisega seotud eeldatavate kulude või lepingu täitmise jätkamise eeldatava puhaskulu nüüdisväärtusena.

1.5.12. Finantskohustused

Finantskohustused liigitatakse kas õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatavateks finantskohustusteks või amortiseeritud väärtuses kajastatavateks finantskohustusteks või finantstagatistega seotud kohustusteks.

Võetud laenud jagunevad krediidiasutustelt võetud laenudeks ja võlgadeks, mida tõendavad sertifikaadid. Võetud laenud võetakse arvele õiglases väärtuses, milleks on nende emiteerimistulu (saadud tasu õiglane väärtus), millest on maha arvatud kantud tehingukulud, ja järgnevalt kajastatakse neid amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt; mis tahes erinevust tulu (millest on maha arvatud tehingukulud) ja laenu tagastusväärtuse vahel kajastatakse tulemiaruandes laenuperioodi jooksul tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Laenatud vahendite arvelt antud laenude puhul ei saa asjaomaste summade ebaolulisuse tõttu tegeliku intressimäära meetodit antud ja võetud laenude suhtes kohaldada. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Finantskohustused, mis on liigitatud õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatavateks finantskohustusteks, hõlmavad ka tuletisinstrumente, mille õiglane väärtus on negatiivne. Nende üle peetakse samasugust raamatupidamisarvestust nagu õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatavate finantskohustuste üle (vt lisade punkt 1.5.5).

Finantstagatise kohustused kajastatakse arvele võtmisel õiglases väärtuses, milleks on saadud tagatispreemia. Edaspidi on finantstagatise kohustuse väärtuseks kas finantstagatise kohustuse täitmise eeldatava kulu suuruse parim hinnang või arvesse võtmisel kajastatud väärtus, millest on lahutatud kogunenud amortisatsioon, kui see on asjakohane, sõltuvalt sellest, kumb on suurem. EL kajastab finantstagatise kohustust juhul, kui ta saab tasu tagatise andmise eest turutingimustel või kui tagatise õiglast väärtust saab usaldusväärselt mõõta. Juhul, kui puudub aktiivne turg otseselt samaväärse tagatislepingu jaoks, kajastab EL antud tagatise tingimusliku kohustusena (vt lisade punkt 1.7.2), või kui kohustuse tasumisel on ressursside vähenemine tõenäolisem kui nende mittevähenemine, kajastab EL eraldise (vt lisade punkt 1.5.11).

Finantskohustused liigitatakse pikaajalisteks kohustusteks, välja arvatud juhul, kui nende lõpptähtaeg on lühem kui 12 kuud bilansipäevast arvates.

ELi usaldusfonde loetakse komisjoni tegevuse hulka kuuluvaks, nende üle peetakse arvet komisjoni raamatupidamisarvestuses ja need konsolideeritakse ELi majandusaasta aruandesse. Seepärast täidavad muude rahastajate sissemaksed ELi usaldusfondidesse mittekaubanduslikest tehingutest saadava tulu tingimused ning neid kajastatakse finantskohustustena kuni sissemaksete ülekandmisega seotud tingimused on täidetud, s.o usaldusfondi kulude tekkimiseni. Usaldusfond peab rahastama konkreetseid projekte ja üle jäävad vahendid likvideerimise ajal tagastama. Ärakasutamata sissemaksetest tulenevad kohustused kajastatakse bilansipäeva seisuga saadud sissemaksete summas, millest lahutatakse usaldusfondi kulud, sh vajaduse korral hinnangulised summad. Aruandluse otstarbel jaotatakse netokulud muude rahastajate vahel vastavalt summadele, mis nad on 31. detsembriks sisse maksnud. See sissemaksete jaotus on vaid soovituslik. Kui usaldusfondi tegevus lõpetatakse, otsustab vahendite jäägi tegeliku jaotuse usaldusfondi juhatus.

1.5.13. Võlgnevused

Märkimisväärse osa ELi võlgnevustest moodustavad toetusesaajate ja ELi muu rahastamise saajate esitatud tasumata kulutaotlused (mittekaubanduslikud tehingud). Need kirjendatakse kulutaotluse laekumisel kreditoorse võlgnevusena taotletava summa ulatuses. Pärast rahastamiskõlblike kulude kontrollimist ja kinnitamist kajastatakse võlgnevust kinnitatud ja rahastamiskõlblikus summas.

Kaupade ja teenuste ostmisest tekkivat võlgnevust kajastatakse arve saamisel esialgse summa ulatuses ning sellele vastavad kulud kirjendatakse raamatupidamisarvestuses siis, kui tarne või teenus on Euroopa Liidule üle antud või osutatud ja ta on selle vastu võtnud.

1.5.14. Viitlaekumised ja -võlad ning edasilükkunud tulud ja kulud

Tehinguid ja sündmusi kajastatakse raamatupidamise aastaaruandes sellel perioodil, millega need seonduvad. Kui eelarveaasta lõpu seisuga ei ole arvet veel välja saadetud, kuid EL on teenuse osutanud või tarne üle andnud või kui eksisteerib lepinguline kohustus (nt aluslepingus sätestatu tulemusena), kajastatakse raamatupidamise aastaaruandes viitlaekumine. Lisaks sellele, kui eelarveaasta lõpu seisuga on arve välja saadetud, kuid teenust ei ole veel osutatud või tarnitud kaupasid üle antud, loetakse tulu edasilükkunuks ja see kajastatakse järgnevas arvestusperioodis.

Ka kulud kajastatakse selles perioodis, millega need on seotud. Arvestusperioodi lõpus kajastatakse viitvõlgu perioodi ülekandekohustuse prognoositud summa alusel. Viitvõlad arvutatakse komisjoni välja antud üksikasjalike praktiliste tegevusjuhiste kohaselt, mille eesmärk on tagada, et raamatupidamise aastaaruanne annaks tõese ülevaate nendest majandus- ja muudest nähtustest, mida nad kajastavad. Analoogia põhjal võib järeldada, et kui on tehtud eelmakse enne kaupade või teenuste kättesaamist, on tegemist edasilükkunud kuluga, mis kajastatakse järgneva arvestusperioodi all.

1.6. TULEMIARUANNE

1.6.1. Tulud

MITTEKAUBANDUSLIKEST TEHINGUTEST SAADUD TULU

Enamik ELi tuludest tuleneb mittekaubanduslikest tehingutest.

Kogurahvatulu põhised ja käibemaksupõhised omavahendid

Tulu kajastatakse selles perioodis, mille kohta komisjon saadab liikmesriikidele rahastamistaotluse, milles ta nõuab neilt osamakse tasumist. Rahastamistaotlusi hinnatakse nende „taotletud summas“. Kuna käibemaksu ja kogurahvatulu põhised omavahendid tuginevad asjaomase eelarveaasta andmete prognoosidele, võib neid muutuste korral korrigeerida kuni ajani, mil liikmesriigid esitavad lõplikud andmed. Prognoosis tehtud muutuse mõju kajastatakse muutuse toimumise perioodi netoülejäägi või -puudujäägi kindlaksmääramisel.

Traditsioonilised omavahendid

Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavad summad ja nende tehingutega seotud tulu kajastatakse asjakohaste igakuiste A-raamatupidamisaruannete (mis muu hulgas käsitlevad kogutud tollimaksu ning tasumisele kuuluvaid summasid, mille kohta on antud tagatis ja mida ei ole vaidlustatud) saamisel liikmesriikidelt. Aruandepäeva seisuga hinnatakse, milline on liikmesriikide kogutud aruandeperioodi tulu, mida ei ole veel komisjonile makstud, ning kajastatakse seda viitlaekumisena. Liikmesriikidelt saadud kvartali B-raamatupidamisaruanded (mis muu hulgas käsitlevad tollimaksu, mida ei ole kogutud ja mille kohta ei ole tagatist antud, ning nõudeid, mille kohta on tagatis antud, kuid mille võlglane on vaidlustanud) kajastatakse tuluna, millest on maha arvatud sissenõudmiskulud, mis liikmesriikidel on õigus endale jätta. Lisaks sellele kajastatakse väärtuse vähenemist nende summade võrra, mida prognoosi kohaselt ei õnnestu sisse nõuda.

Trahvid

Trahvidest saadud tulu kajastatakse adressaadi ametlikul teavitamisel Euroopa Liidu vastu võetud trahvi määramise otsusest. Pärast trahvi määramise otsust peavad ettevõtjad kahe kuu jooksul alates teavitamise kuupäevast:

a) kas otsusega nõustuma, millisel juhul nad peavad trahvi määratud tähtajaks ära maksma ning EL nõuab summa lõplikult sisse, või

b) otsusega mitte nõustuma, millisel juhul nad vaidlustavad selle ELi õiguse kohaselt.

Isegi kui otsus vaidlustatakse, tuleb trahv kolmekuulise tähtaja jooksul ära maksta, sest vaidlustamisel ei ole menetlust peatavat toimet (ELi toimimise lepingu artikkel 278). Laekunud summat kasutatakse sissenõutava summa kustutamiseks. Komisjoni peaarvepidaja nõusolekul võib aga ettevõtja esitada selle asemel asjaomase summa kohta pangatagatise. Sellisel juhul on trahv jätkuvalt sissenõutav summa. Kui ei saada ei raha ega tagatist ning on kahtlusi ettevõtja maksejõulisuse suhtes, siis kajastatakse nõude väärtuse vähendamine.

Kui ettevõtja vaidlustab otsuse ja on trahvi ajutiselt juba ära maksnud, kajastatakse seda summat tingimusliku kohustusena, või kui on tõenäoline, et Üldkohus võib teha otsuse ELi kahjuks, kajastatakse selle riski katteks ette nähtud eraldis. Kui selle asemel on antud tagatis, hinnatakse tasumata sissenõutav summa vajaduse korral alla.

Kogunenud intresse, mille komisjon on saanud pangakontodelt, kus hoiustatakse laekunud maksed, kajastatakse tuluna ja võimalikke tingimuslikke kohustusi suurendatakse sellele vastavalt.

Alates 2010. aastast teostab komisjon kõigi ajutiselt makstud trahvide haldust spetsiaalse fondi (BUFI) kaudu. Vahendid investeeritakse finantsinstrumentidesse.

KAUBANDUSLIKEST TEHINGUTEST SAADUD TULU

Kaupade ja teenuste müügist saadud tulu kajastatakse siis, kui olulised kaupade omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved ostjale üle lähevad. Teenuste osutamisega seotud tehingutest saadud tulu kajastamisel võetakse arvesse seda, millises täitmisetapis on tehing aruandepäeva seisuga.

Intressitulu ja -kulu

Intressitulu ja -kulu kajastatakse tulemiaruandes tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Selle meetodi alusel arvutatakse finantsvara või -kohustuse amortiseeritud väärtus ning jaotatakse intressitulu või -kulu asjaomase perioodi peale. Tegeliku intressimäära arvutamisel hindab Euroopa Liit rahavoogusid, võttes arvesse finantsinstrumendi kõiki lepingutingimusi (nt ettemakse võimalusi), kuid ei võta arvesse tulevast krediidikahju. Arvutus hõlmab kõiki lepingupoolte vahelisi makstud ja laekunud tasusid ja makseid, mis on tegeliku intressimäära lahutamatu osa, tehingukulusid ja kõiki muid hinnalisandeid ja allahindlusi.

Kui finantsvara või sarnaste finantsvarade rühm on väärtuse langusest tekkinud kahjumi tõttu alla hinnatud, kasutatakse intressitulu kajastamisel intressimäära, mida rakendatakse tulevaste rahavoogude diskonteerimisel väärtuse langusest tekkinud kahjumi hindamiseks.

Dividenditulu

Dividendi- ja samalaadsete väljamaksete tulu kajastatakse makse saamise õiguse kindakstegemisel.

1.6.2. Kulud

Suurema osa ELi kuludest moodustavad mittekaubanduslike tehingute kulud. Need seonduvad makse saajatele tehtud ülekannetega ja neid on kolme liiki: nõuded, lepingu kohased ülekanded ning oma äranägemisel makstavad toetused, osamaksed ja annetused.

Ülekanne kajastatakse selle perioodi kuluna, mille jooksul toimusid ülekande aluseks olevad sündmused, tingimusel et asjaomast liiki ülekanne on lubatud õigusaktiga (finantsmäärus, personalieeskirjad või muu õigusakt) või on sõlmitud leping, mille alusel ülekanne on lubatud, abisaaja on täitnud kõik võimalikud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid ja summa suurust saab mõistlikult hinnata.

Kajastamiskriteeriumidele vastava makse- või kulunõude saamisel kajastatakse see kuluna rahastamiskõlbliku summa ulatuses. Eelarveaasta lõpu seisuga hinnatakse kantud rahastamiskõlblikke kulusid, mis kuuluvad abisaajatele tasumisele, kuid millest ei ole veel teatatud, ning kajastatakse need viitvõlgadena.

Kaupade ostu ja teenuste osutamisega seoses kantud kaubanduslike tehingute kulud kajastatakse siis, kui tarne on Euroopa Liidule üle antud ja ta on selle vastu võtnud. Neid hinnatakse algses arvel esitatud maksumuses. Peale selle kajastatakse tulemiaruandes bilansipäeval hinnanguliselt kulud perioodi jooksul osutatud teenustele, mille eest ei ole veel arvet saadud või seda heaks kiidetud.

1.7. TINGIMUSLIKUD VARAD JA KOHUSTUSED

1.7.1. Tingimuslikud varad

Tingimuslik vara on võimalik vara, mis tuleneb minevikus toimunud sündmustest ja mille olemasolu kinnitab ainult üks või mitu tulevikus toimuvat või mittetoimuvat sündmust, mis on ebakindlad ega allu täielikult ELi kontrollile. Tingimuslik vara kajastatakse, kui majanduslik kasu või teenusepotentsiaal on tõenäoline.

1.7.2. Tingimuslikud kohustused

Tingimuslik kohustus on võimalik kohustus, mis tuleneb minevikus toimunud sündmustest ja mille olemasolu kinnitab ainult üks või mitu tulevikus toimuvat või mittetoimuvat sündmust, mis on ebakindlad ega allu täielikult ELi kontrollile, või eksisteeriv möödunud sündmustest tekkinud kohustus, mida ei ole kajastatud, sest ei ole tõenäoline, et kohustuse tasumiseks on vaja vähendada ressursse majandusliku kasu või teenusepotentsiaali näol, või on tegu harva esineva juhuga, mil kohustuse summat ei saa piisava usaldusväärsusega mõõta. Tingimuslik kohustus kajastatakse, välja arvatud juhul, kui tõenäosus, et ressursid majandusliku kasu või teenusepotentsiaali näol vähenevad, on väike.

1.8. RAHAVOOGUDE ARUANNE

Rahavoogude teabe alusel hinnatakse seda, milline on ELi raha ja raha ekvivalentide genereerimise suutlikkus ja millised on ELi vajadused nende rahavoogude kasutamisel.

Rahavoogude aruanne on koostatud kaudsel meetodil. See tähendab, et eelarveaasta tulemit korrigeeritakse mõjuga, mida avaldavad mitterahalised tehingud, varasematest või tulevastest põhitegevusega seotud maksetest või -laekumistest tulenevad viitvõlad ja ettemaksed ning investeerimistegevuse rahavoogudega seotud tulud ja kulud.

Välisvaluutatehingutest tekkinud rahavood kirjendatakse ELi aruandlusvaluutas (eurodes), kohaldades välisvaluutas väljendatud summa suhtes rahavoo kuupäeval kehtinud euro ja välisvaluuta vahelist vahetuskurssi.

Rahavoogude aruandes on perioodi rahavood kajastatud liigitatuna rahavoogudeks põhitegevusest ja investeerimistegevusest (finantseerimistegevus ELil puudub).

Põhitegevus on ELi igasugune tegevus, välja arvatud investeerimistegevus. See moodustab suurema osa läbiviidud tegevusest. Abisaajatele antud laene (ja võimalikke nendega seoses võetud laene) ei käsitata investeerimistegevusena (ega finantseerimistegevusena), sest need antakse üldiste eesmärkide täitmise ja seega ELi igapäevase tegevuse raames.

Investeerimistegevus on immateriaalse vara ja materiaalse põhivara soetamine ja võõrandamine ning raha ekvivalentide all kajastamata muude investeeringute soetamine ja võõrandamine. Investeerimistegevus ei hõlma abisaajatele antud laene. Eesmärk on kajastada ELi tehtud tegelikke investeeringuid.

2. BILANSI LISAD

VARAD

2.1. IMMATERIAALNE VARA

(miljonites eurodes) Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2018 1 073 Lisandumine 178 Võõrandamine (20) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 0 Muud muutused (1) Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2019 1 230 Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2018 (627) Aasta amortisatsioonikulud (107) Tühistatud amortisatsioonikulud 0 Võõrandamine 19 Vara liikide vahelised ümberpaigutused 0 Muud muutused 0 Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2019 (715) Bilansiline netomaksumus seisuga 31.12.2019 515 Bilansiline netomaksumus seisuga 31.12.2018 446

Eespool esitatud summad seonduvad peamiselt arvutitarkvaraga.

2.2. MATERIAALNE PÕHIVARA

Kosmosevarade kategooria hõlmab põhivara, mis on seotud kahe ELi kosmoseprogrammiga: globaalsed satelliitnavigatsioonisüsteemid, s.o Galileo ja EGNOS, ja Maa seire Euroopa programm Copernicus. Veel mitte toimivate kosmosesüsteemide vara on kajastatud ehitamisel oleva varana.

Seoses Galileo programmiga läbisid neli 2018. aastal orbiidile lastud satelliiti edukalt orbiidil testimise. 2019. aastal lisati need toimivate satelliitide kogumisse, kus on nüüd kokku 26 satelliiti. Galileo põhivara (nii satelliidid kui ka maapealsed rajatised) jääkväärtus 31. detsembri 2019. aasta seisuga oli 2 489 miljonit eurot (2018. aastal 2 410 miljonit eurot). Ülejäänud ehitamisel oleva vara summa on kokku 1 361 miljonit eurot (2018. aastal 1 324 miljonit eurot). Galileo süsteemi arendamine jätkub, kuni see saavutab täieliku töövõime. Lõplikul kujul hakkab Galileo kogum koosnema 30 satelliidist (sh 6 varusatelliiti).

Copernicuse programmi raames ei hakanud 2019. aastal tööle ükski uus satelliit. Copernicuse programmi põhivara jääkväärtus on kokku 1 153 miljonit eurot (2018. aastal 1 455 miljonit eurot). Veel 1 453 miljoni euro väärtuses on Copernicuse programmi satelliite kajastatud ehitamisel oleva vara hulgas (2018. aastal 1 207 miljonit eurot).

Kosmosevarade all on kajastatud ka Euroopa Geostatsionaarse Navigatsioonilisasüsteemiga (EGNOS) seotud maapealne taristu 37 miljoni euro väärtuses (2018. aastal 52 miljonit eurot). Peale selle on 238 miljoni euro väärtuses EGNOSe vara ehitamisel oleva vara hulgas (2018. aastal 130 miljonit eurot).

Liidu kosmoseprogrammidega seotud vara ehitatakse Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) toel.

Materiaalne põhivara

(miljonites eurodes) Maa ja hooned Kosmosevarad Seadmed Sisustus ja sõidukid Arvutiriistvara Muud Kapitalirent Ehitamisel olev vara Kokku Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2018 5 626 5 259 641 270 634 327 2 620 3 199 18 575 Lisandumine 117 10 24 14 60 21 118 941 1 306 Võõrandamine (1) (0) (117) (28) (58) (29) (3) — (236) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 154 411 (7) 3 7 7 (98) (477) 0 Muud muutused (0) — 0 (0) 0 (0) — (10) (10) Bilansiline brutomaksumus seisuga 31.12.2019 5 895 5 680 542 259 644 325 2 638 3 653 19 635 Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2018 (3 279 ) (1 342 ) (540) (198) (521) (255) (1 257 ) (7 390 ) Aasta amortisatsioonikulud (190) (659) (31) (17) (64) (27) (94) (1 083 ) Tühistatud amortisatsioonikulud 0 — 39 7 14 0 (0) 61 Võõrandamine 1 0 67 17 43 26 3 157 Vara liikide vahelised ümberpaigutused (35) — 7 (2) (5) 0 35 (0) Muud muutused — — 0 (0) 0 (0) — 0 Kogunenud amortisatsioon seisuga 31.12.2019 (3 503 ) (2 001 ) (457) (194) (533) (255) (1 313 ) (8 255 ) BILANSILINE NETOMAKSUMUS SEISUGA 31.12.2019 2 392 3 679 85 65 110 70 1 325 3 653 11 380 BILANSILINE NETOMAKSUMUS SEISUGA 31.12.2018 2 347 3 917 101 72 113 72 1 363 3 199 11 185

2.3. KAPITALIOSALUSE MEETODIL KAJASTATUD INVESTEERINGUD

ELi osalust Euroopa Investeerimisfondis (EIF), kus ELi esindab komisjon, käsitletakse osalusena sidusettevõttes ja selle üle peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil. EIF on ELi finantsinstitutsioon, mis on spetsialiseerunud riskikapitali ja tagatiste andmisele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele (VKEd). EIF asub Luxembourgis ja ta toimib avaliku ja erasektori partnerlusena. Tema liikmeteks on Euroopa Investeerimispank (EIP), EL ja rühm finantsasutusi. 31. detsembril 2019 oli ELi osalus ja hääleõigus EIFis 29,7 % (2018. aastal 29,7 %). Vastavalt oma põhikirjale peab EIF eraldama vähemalt 20 % oma aasta netomajandustulemusest põhikirjaga kehtestatud reservi, kuni reservi kogusumma moodustab 10 % märgitud kapitalist. See reserv ei ole jaotatav.

(miljonites eurodes) Euroopa Investeerimisfond Osalus seisuga 31.12.2018 591 Sissemaksed — Saadud dividendid (3) Osakaal netomajandustulemuses 53 Osakaal netovaras (49) Osalus seisuga 31.12.2019 591

ELile on tema osaluse protsendi põhjal sidusettevõtetes omistatavad järgmised bilansilised maksumused.

(miljonites eurodes) 31.12.2019 31.12.2018 EIF kokku EIF kokku Vara 2 965 2 662 Kohustused (975) (674) Tulud 337 291 Kulud (161) (167) Ülejääk/(puudujääk) 176 124

Eespool esitatud finantsteabe võrdlus osalusega Euroopa Investeerimisfon