LISA järgmise ettepaneku juurde: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitleva Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli sõlmimise kohta Lepingu tekst CARTAGENA BIOOHUTUSE PROTOKOLLI VASTUTUST JA KAHJU HÜVITAMIST KÄSITLEV NAGOYA – KUALA LUMPURI LISAPROTOKOLL /* COM/2012/0236 final - NLE 2012/0120 */





SELETUSKIRI Praegusel ajal on peamine rahvusvaheline vahend bioloogilise mitmekesisusega seotud küsimuste käsitlemiseks 29. detsembril 1993. aastal jõustunud bioloogilise mitmekesisuse konventsioon. Konventsiooni kolm eesmärki on bioloogilise mitmekesisuse kaitsmine ja säästev kasutamine ning geneetiliste ressursside kasutamisest tuleneva kasu aus ja õiglane jagamine. Üks konventsioonis käsitletav küsimus, bioohutus, on seotud vajadusega kaitsta inimeste tervist ja keskkonda võimaliku kahjuliku mõju eest, mida võivad avaldada nüüdisbiotehnoloogia tooted. Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osaliste konverents (COP) moodustas 1995. aasta novembris vastavalt kõnealuse konventsiooni artikli 19 lõikele 3 toimunud teisel kohtumisel piiritlemata tähtajaks bioohutuse küsimustega tegeleva spetsiaalse töörühma, et töötada välja bioohutust käsitleva protokolli eelnõu, keskendudes eelkõige geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülesele veole. Ajavahemikul 1996. aasta juuli kuni 1999. aasta veebruar toimus töörühmas kuus kohtumist. Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioohutuse protokoll võeti kõnealuse konventsiooni juurde kuuluva täiendava lepinguna vastu 29. jaanuaril 2000 ning see jõustus 11. septembril 2003. Rahvusvahelise lepingus on sätestatud ettevaatuspõhimõttel põhinev raamistik selliste nüüdisbiotehnoloogia abil saadud geneetiliselt muundatud elusorganismide ohutuks transportimiseks, käitlemiseks ja kasutamiseks, kes võivad kahjustada bioloogilise mitmekesisuse kaitset ja säästvat kasutamist või kujutada ohtu inimeste tervisele. Cartagena protokolli artikliga 27 volitati osaliste kohtumisena toimiv osaliste konverents (COP/MOP) algatama oma esimesel kohtumisel ametliku protsessi, mille käigus töötatakse vajaliku põhjalikkusega välja muundatud elusorganismide piiriülesest veost tuleneva kahju eest vastutuse määramise ning kahju hüvitamise rahvusvahelised eeskirjad ja menetlused, eesmärgiga lõpetada see töö nelja aastaga (st aastaks 2008). COP/MOPi esimesel kohtumisel, mis toimus Kuala Lumpuris 23.–27. veebruarini 2004, loodi õigus- ja tehnikaekspertide piiritlemata tähtajaga spetsiaalne töörühm Cartagena bioohutuse protokolliga seotud vastutus- ja hüvitamisküsimuste käsitlemiseks; töörühma ülesanne on analüüsida probleeme, töötada välja võimalikke tegutsemisviise ning kavandada teemakohaseid rahvusvahelisi eeskirju ja menetlusi. Bonnis 2008. aasta mais toimunud COP/MOPi neljandal kohtumisel saavutati läbirääkimistel poliitiline läbimurre, kuid kokkulepete lõpliku viimistlemiseni ei jõutud. Seepärast leppisid osalised kokku, et õiguslikult siduv dokument viimistletakse 2010. aasta oktoobris Jaapanis Nagoyas toimuval COP/MOPi viiendal kohtumisel, kus töötatakse välja ka tsiviilvastutust käsitlevad suunised. See, suures osas ELi keskkonnavastutuse direktiivist[1] lähtuv õiguslikult siduv dokument võimaldaks riigiasutustel tegutseda ühise huvi nimel ning nõuda käitajatelt parandusmeetmete võtmist muundatud elusorganismidega bioloogilisele mitmekesisusele tekitatud kahju heastamiseks, mis on uudne lähenemisviis eelkõige paljudes arenguriikides. Lõplikud läbirääkimised õiguslikult siduva dokumendi ning tsiviilvastutust käsitlevate suuniste üle toimusid „kaasesimeeste sõprade rühmas”, kuhu kuuluvad Cartagena protokolli 157st osalisest 26 ning muid konventsiooniosalisis esindavad nõustajad. ELil oli läbirääkimiste laua taga kaks kohta. Õiguslikult siduva dokumendi üle peetavatel läbirääkimistel esindas ELi komisjon 2007. aasta juunis nõukogu heakskiidetud volituste alusel, mida pikendati vastavalt pärast COP/MOPi neljandat kohtumist. Läbirääkimisjuhiseid muudeti mitmel korral ning nende kohaselt oli komisjoni ülesanne tagada, et läbirääkimiste tulemused oleksid kooskõlas ELi selliste õigusaktidega ning liikmesriikide õiguse aluspõhimõtetega, mis on seotud vastutusega ja kahju hüvitamisega ning oleksid ELis rakendatavad ilma tsiviilvastutust käsitlevate sisuliste eeskirjade kehtestamise või muutmiseta. Nagoyas toimunud lõplike läbirääkimiste tulemusena võeti COP/MOPi viienda kohtumise täiskogu istungil 15. oktoobril 2010 edukalt vastu rahvusvaheline kokkulepe ehk Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitlev Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokoll[2]. Osaliste kohtumisena toimiva osaliste konverentsi (COP/MOP5) otsuses Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli vastuvõtmise kohta kutsutakse kõiki bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osalisi üles protokollile võimalikult kiiresti alla kirjutama ning ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirjad või vajaduse korral ühinemiskirjad hoiule andma. 20. detsembril 2010 väljendas nõukogu heameelt Nagoya – Kuala Lumpuri protokolli vastuvõtmise üle[3] ning 11. mail 2011 kirjutas Euroopa Liit lisaprotokollile alla. Euroopa Liidus on Cartagena bioohutuse protokolli sätted hõlmatud bioohutust käsitlevate Euroopa õigusaktidega, mille peamiseks nurgakiviks on ja jääb ettevaatuspõhimõte. Vastutust käsitlevad Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli sätted sisalduvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/35/EÜ keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta, millega on kehtestatud saastaja-maksab-põhimõttest lähtuv raamistik, mille kohaselt maksab keskkonnakahju tekkimisel selle eest saastaja. Pärast nimetatud direktiivi jõustumist 30. aprillil 2004 anti ELi liikmesriikidele kolm aastat aega direktiivi sätete ülevõtmiseks siseriiklikusse õigusesse. 2010. aasta juuliks lõpetas viimane liikmesriik direktiivi ülevõtmise. Keskkonnavastutuse direktiivi oli muudetud juba kaks korda: direktiiviga 2006/21/EÜ kaevandustööstuse jäätmete käitlemise kohta ja direktiiviga 2009/31/EÜ, milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist ning millega muudetakse mitut direktiivi. Kõik bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni protokollid on vastavalt konventsiooni artiklile 34 avatud ratifitseerimiseks, vastuvõtmiseks või heakskiitmiseks liikmesriikidele ja piirkonna majanduskoostöö organisatsioonidele. Vastavalt artikli 34 lõikele 3 peab piirkonna majanduskoostöö organisatsioon tegema teatavaks, milline on tema pädevus asjaomase protokolliga reguleeritud valdkonnas. Komisjon on selle kohustuse täitmiseks koostanud deklaratsiooni, mis on lisatud käesolevale ettepanekule. Kohtu nõuandva arvamuse[4] kohaselt peaks otsus protokolli sõlmimise kohta põhinema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõikel 1 koostoimes nimetatud lepingu artikli 218 lõike 6 punktiga a. Eespool öeldut silmas pidades teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu volitaks eesistujat määrama isiku või isikud, kellel on õigus ELi nimel hoiule anda Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli heakskiitmiskirja ning andma neile selleks vajalikud volitused. 2012/0120 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitleva Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli sõlmimise kohta (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 192 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut[5], võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[6] ning arvestades järgmist: (1)(1) Cartagena bioohutuse protokolli artikli 27 kohaselt tuleb protokolliosaliste kohtumisena toimiva osaliste konverentsi (COP/MOP) esimesel kohtumisel algatada geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese veoga tekitatud kahjuga kaasneva vastutuse ja kahju hüvitamise rahvusvaheliste eeskirjade ja menetluste väljatöötamise protsess. (2)(2) Juunis 2007 võttis nõukogu vastu otsuse, millega komisjonile antakse volitused osaleda Euroopa Liidu nimel vastutuse ja kahju hüvitamise üle peetavatel läbirääkimistel seoses ELi pädevusse kuuluvate küsimustega ning kooskõlas teatavate läbirääkimisjuhistega. Volitusi pikendati 2008. aasta oktoobris, et hõlmata läbirääkimiste viimased etapid. (3) Jaapanis Nagoyas 11. oktoobril 2010 protokolliosaliste kohtumisena toimiva osaliste konverentsi viiendal kohtumisel toetas EL ühehäälselt lõppkompromissi, mis saavutati Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitleva Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli suhtes, kuna see jäi kokkulepitud ELi seisukohtade ja komisjonile antud läbirääkimisjuhiste piiridesse. (4) COP/MOPi viienda kohtumise täiskogu lõppistungil 15. oktoobril 2010 võeti edukalt vastu Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitlev Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokoll. (5)(5) Nõukogu väljendas 20. detsembril 2010 heameelt Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli vastuvõtmise üle. (6) Vastavalt nõukogu 6. mai 2011. aasta otsusele[7] kirjutas EL Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitlevale Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokollile alla 11. mail 2011 tingimusel, et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval. (7) Vastavalt bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni artiklile 34 on kõik konventsiooni protokollid avatud riikidele ja piirkonna majanduskoostöö organisatsioonidele ratifitseerimiseks, vastuvõtmiseks või heakskiitmiseks. (8) Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitlev Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokoll aitab saavutada ELi keskkonnapoliitika eesmärke. Seetõttu on asjakohane, et käesolev protokoll sõlmitakse ELi nimel niipea kui võimalik. (9) Leping tuleks Euroopa Liidu nimel heaks kiita, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Käesolevaga kiidetakse ELi nimel heaks Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitleva Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokoll. Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele. Artikkel 2 Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud lepingu artiklis 18 ettenähtud heakskiitmiskirja Euroopa Liidu nimel hoiule andma, et väljendada Euroopa Liidu nõusolekut end lepinguga siduda. Heakskiitmiskiri antakse hoiule samaaegselt liikmesriikide heakskiitmiskirjadega. Samal ajal annab volitatud isik hoiule käesoleva otsuse lisas esitatud deklaratsiooni vastavalt bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni artikli 34 lõike 3 sätetele. Artikkel 3 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja LISA EUROOPA LIIDU DEKLARATSIOON KOOSKÕLAS BIOLOOGILISE MITMEKESISUSE KONVENTSIOONI ARTIKLI 34 LÕIKEGA 3 „Euroopa Liit deklareerib, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingule, eriti selle artiklile 191, on ta pädev sõlmima rahvusvahelisi lepinguid ja täitma nendest tulenevaid kohustusi, mis aitavad kaasa järgmiste eesmärkide saavutamisele: – keskkonna säilitamine ja kaitsmine ning selle kvaliteedi parandamine; – inimese tervise kaitsmine; – loodusressursside kaalutletud ja mõistlik kasutamine; – piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemide, sealhulgas kliimamuutuse probleemi lahendamiseks vajalike meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil. Lisaks võtab Euroopa Liit siseturu nõuetekohaseks toimimiseks Euroopa Liidu tasemel meetmeid tsiviilasju käsitleva õigusalase koostöö valdkonnas. Euroopa Liit teatab, et ta on juba võtnud vastu liikmesriikide jaoks siduvad õigusaktid, mis hõlmavad kõiki kõnealuse protokolliga reguleeritavaid küsimusi. [1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/35/EÜ, 21. aprill 2004, keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta. [2] http://bch.cbd.int/protocol/NKL_text.shtml [3] Vt nõukogu 20. detsembri 2010. aasta järeldused „Bioloogilise mitmekesisuse konventsioon: Nagoya konverentsi (11.–29. oktoober 2010) tulemused ja järelmeetmed”, lõige 2. [4] Euroopa Kohtu arvamus, 2/2000, 6. detsember 2001. [5] … [6] … [7] Otsus ei ole veel avaldatud. LISA järgmise ettepaneku juurde: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus Cartagena bioohutuse protokolli vastutust ja kahju hüvitamist käsitleva Nagoya – Kuala Lumpuri lisaprotokolli sõlmimise kohta Lepingu tekst CARTAGENA BIOOHUTUSE PROTOKOLLI VASTUTUST JA KAHJU HÜVITAMIST KÄSITLEV NAGOYA – KUALA LUMPURI LISAPROTOKOLL Käesoleva lisaprotokolli osalised, olles bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioohutuse protokolli (edaspidi „protokoll”) osalised, võttes arvesse Rio keskkonna- ja arengudeklaratsiooni 13. põhimõtet, kinnitades taas Rio keskkonna- ja arengudeklaratsiooni 15. põhimõttes sisalduvat ettevaatusel põhinevat lähenemisviisi, tunnistades vajadust näha ette protokolli kohased sobivad vastumeetmed, kui kahju tekkimine on reaalne või on piisavalt tõenäoline, et kahju reaalselt tekib, meenutades protokolli artiklit 27, on kokku leppinud järgmises: Artikkel 1 Eesmärk Käesoleva lisaprotokolli eesmärk on aidata kaasa bioloogilise mitmekesisuse säilimisele ja säästvale kasutamisele, võttes arvesse ka ohte inimese tervisele, ning kehtestada muundatud elusorganismidega seotud vastutuse ja kahju hüvitamise rahvusvahelised eeskirjad ja menetlused. Artikkel 2 Mõisted 1. Käesolevas lisaprotokollis kasutatakse bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) artiklis 2 ning protokolli artiklis 3 kasutatud mõisteid. 2. Lisaks sellele kasutatakse käesolevas lisaprotokollis järgmisi mõisteid: a) „protokolliosaliste kohtumisena toimiv osaliste konverents” – protokolliosaliste kohtumisena toimiv konventsiooniosaliste konverents; b) „kahju” – kahjulik mõju bioloogilise mitmekesisuse säilimisele ning säästvale kasutamisele, võttes arvesse ka ohte inimeste tervisele, mis: i) on mõõdetav või muul viisil täheldatav, võttes võimaluse korral arvesse teaduslikult kehtestatud ning pädeva asutuse poolt tunnustatud võrdlusaluseid, milles võetakse arvesse mis tahes muid inimeste põhjustatud või looduslikke muutusi, ning ii) on oluline, nagu on sätestatud allpool lõikes 3; c) „käitaja” – isik, kelle otsese või kaudse kontrolli all on muundatud elusorganism, sealhulgas võib see mõiste vajaduse korral ning nagu on ette nähtud siseriikliku seadusega muu hulgas hõlmata loa omanikku või muundatud elusorganismi turule viinud isikut, arendajat, tootjat, teavitajat, eksportijat, importijat, vedajat või tarnijat; d) „vastumeetmed” – sobivad meetmed, millega saab: i) vajaduse korral vältida, minimeerida, piirata, leevendada kahju või seda muul viisil ära hoida; ii) taastada bioloogiline mitmekesisus meetmetega, mis võetakse järgmises järjekorras: a. bioloogilise mitmekesisuse taastamine kahju tekkimise eelse või sellele võimalikult lähedase olukorrani, ning kui pädev asutus määrab kindlaks, et kahju tekkimise eelse olukorra taastamine ei ole võimalik b. taastamine, muu hulgas bioloogilise mitmekesisuse kadunud komponentide asendamisega kas samas kohas või vajaduse korral mujal muude komponentidega, mille kasutusotstarve on sama või muud liiki. 3. „Oluline” kahjulik mõju määratakse kindlaks järgmiste tegurite alusel: a) pikaajaline või püsiv muutus, mille all mõeldakse muutust, millega seotud kahju looduslikult ei taastu mõistliku aja jooksul; b) bioloogilise mitmekesisuse komponente kahjustavate kvalitatiivsete või kvantitatiivsete muutuste ulatus; c) bioloogilise mitmekesisuse komponentide vähenenud suutlikkus pakkuda hüvesid ja teenuseid; d) inimeste tervisele protokolli eiramisega põhjustatud kahjuliku mõju ulatus. Artikkel 3 Reguleerimisala 1. Käesolevat lisaprotokolli kohaldatakse muundatud elusorganismide piiriülesest veost tekkiva kahju suhtes. Muundatud elusorganismid on organismid, kes on: a) ette nähtud kasutamiseks vahetult toiduna või söödana või sellel otstarbel töötlemiseks; b) ette nähtud suletud tingimustes kasutamiseks; c) ette nähtud tahtlikuks keskkonda viimiseks. 2. Käesolevat lisaprotokolli kohaldatakse tahtliku piiriülese veo puhul sellise kahju suhtes, mis tekib lõikes 1 osutatud muundatud elusorganismide lubatud kasutamise tulemusena. 3. Samuti kohaldatakse käesolevat lisaprotokolli protokolli artiklis 17 osutatud juhuslikust üle piiri sattumisest tuleneva kahju suhtes ning sellise kahju suhtes, mis tuleneb protokolli artiklis 25 osutatud ebaseaduslikust üle piiri veost. 4. Käesolevat lisaprotokolli kohaldatakse sellisest muundatud elusorganismide piiriülesest veost tuleneva kahju suhtes, mis algas pärast käesoleva lisaprotokolli jõustumist sellise osalise jaoks, kelle jurisdiktsiooni alusele territooriumile toimus vedu üle piiri. 5. Käesolevat lisaprotokolli kohaldatakse kahju suhtes, mis tekkis osalise siseriikliku jurisdiktsiooni alusel territooriumil. 6. Osalised võivad siseriikliku jurisdiktsiooni alusel territooriumil tekkiva kahju käsitlemiseks kasutada siseriiklikus seaduses kehtestatud kriteeriume. 7. Kahju suhtes, mis on tekkinud muundatud elusorganismide sellise piiriülese veo tõttu, mille päritoluriik ei ole osaline, kohaldatakse sama siseriiklikku seadust, millega rakendatakse käesolevat lisaprotokolli. Artikkel 4 Põhjuslik seos Põhjuslik seos kahju ning asjaomase muundatud elusorganismi vahel tehakse kindlaks siseriikliku õiguse kohaselt. Artikkel 5 Vastumeetmed 1. Kahju tekkimise korral nõuavad osalised pädeva asutuse nõudeid arvestades asjaomaselt käitajalt või asjaomastelt käitajatelt: a) pädeva asutuse kohest teavitamist; b) kahju hindamist ning c) asjakohaste vastumeetmete võtmist. 2. Pädev asutus: a) tuvastab kahju tekitanud käitaja; b) hindab kahju ning c) määrab kindlaks, millised vastumeetmed peaks käitaja võtma. 3. Kui asjakohane teave, sealhulgas kättesaadavad teadusandmed või bioohutuse teabevõrgustikus kättesaadav teave, viitab sellele, et kahju tekkimise tõenäosus on piisavalt suur juhul, kui vastumeetmeid ei võeta õigeaegselt, nõutakse käitajalt sellise kahju vältimiseks asjakohaste vastumeetmete võtmist. 4. Pädev asutus võib rakendada asjakohaseid vastumeetmeid, eelkõige juhul, kui käitaja ei ole seda teinud. 5. Pädeval asutusel on õigus nõuda käitajalt kahju hindamise ning kõigi asjakohaste vastumeetmete rakendamisega seotud ning nendega kaasnevate kulude hüvitamist. Osalised võivad riigi õigusaktides näha ette muud olukorrad, mille puhul võidakse käitajalt kulude kandmist mitte nõuda. 6. Pädeva asutuse otsused, millega nõutakse käitajalt vastumeetmete võtmist, peavad olema põhjendatud. Käitajat tuleks sellistest otsustest teavitada. Riigi õigusaktides nähakse ette õiguskaitsevahendid, sealhulgas võimalus sellised otsused haldus- või kohtumenetluse korras läbi vaadata. Pädev asutus teavitab vastavalt riigi õigusaktidele ka käitajat kättesaadavatest õiguskaitsevahenditest. Osutatud vahendite kasutamine ei takista pädeval asutusel võtmast vajaduse korral vastumeetmeid, välja arvatud juhul, kui riigi õigusaktidega on ette nähtud teisiti. 7. Käesoleva artikli rakendamisel ning selleks, et määrata kindlaks konkreetsed vastumeetmed, mida pädev asutus nõuab või võtab, võivad osalised vajaduse korral hinnata, kas vastumeetmeid on tsiviilvastutuse alastes riigi õigusaktides juba käsitletud. 8. Vastumeetmeid rakendatakse vastavalt riigi õigusaktidele. Artikkel 6 Erandid 1. Osalised võivad näha riigi õigusaktidega ette järgmised erandid: a) loodusjõud või vääramatu jõud ning b) sõda või rahvarahutused. 2. Osalised võivad vastavalt oma äranägemisele näha riigi õigusaktidega ette muid erandeid või leevendavaid asjaolusid. Artikkel 7 Ajalised piirangud Osalised võivad näha riigi õigusaktidega ette: a) suhtelised ja/või absoluutsed ajalised piirangud, sealhulgas vastumeetmetega seotud tegevusele; ning b) sellise perioodi alguse, mille suhtes ajalist piirangut kohaldatakse. Artikkel 8 Rahalised piirangud Osalised võivad näha riigi õigusaktidega ette rahalised piirangud vastumeetmetega seotud kulude hüvitamisele. Artikkel 9 Regressiõigus Käesoleva lisaprotokolliga ei piirata ega kitsendata käitaja regressiõigust muu isiku vastu ega tema õigust saada muult isikult kahjuhüvitist. Artikkel 10 Rahaline tagatis 1. Osalised säilitavad õiguse näha riigi õigusaktidega ette rahaline tagatis. 2. Osalised kasutavad lõikes 1 osutatud õigust viisil, mis on kooskõlas rahvusvahelisest õigusest nende jaoks tulenevate õiguste ja kohustustega, arvestades protokolli preambuli kolme viimast lõiku. 3. Protokolliosaliste kohtumisena toimiva osaliste konverentsi esimesel kohtumisel pärast lisaprotokolli jõustumist palutakse sekretariaadil viia läbi põhjalik uuring, milles käsitletakse muu hulgas järgmist: a) finantstagatismehhanisme käsitlevad üksikasjad; b) selliste mehhanismide keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse mõju hindamine eelkõige arenguriikides ning c) asjakohaste finantstagatisi pakkuvate asutuste kindlaksmääramine. Artikkel 11 Riigi vastutus rahvusvahelise õigusrikkumise korral Käesolev lisaprotokoll ei mõjuta üldise rahvusvahelise õiguse eeskirjade kohaseid õigusi ega kohustusi seoses riigi vastutusega rahvusvahelise õigusrikkumise korral. Artikkel 12 Rakendamine ja seos tsiviilvastutusega 1. Osalised näevad riigi õigusaktidega ette eeskirjad ja menetlused kahju käsitlemiseks. Selle kohustuse rakendamiseks näevad osalised ette käesoleva lisaprotokolli kohased vastumeetmed ning võivad vajaduse korral: a) kohaldada kehtivaid riigi õigusakte, sealhulgas, vajaduse korral, tsiviilvastutust käsitlevaid üldeeskirju ja -menetlusi; b) kohaldada või töötada konkreetselt selle jaoks välja tsiviilvastutuse eeskirju ja menetlusi; või c) töötada välja kahe eespool nimetatu kombinatsiooni või seda kohaldada. 2. Selleks et näha riigi õigusaktidega ette nõuetekohased tsiviilvastutuse eeskirjad ja menetlused materiaalse või isikule tekitatud kahju korral, mis on seotud artikli 2 lõike 2 punktis b määratletud kahjuga, osalised: a) jätkavad kehtivate tsiviilvastutust käsitlevate üldiste õigusaktide kohaldamist; b) töötavad konkreetselt selle jaoks välja tsiviilvastutust käsitlevad õigusaktid ja kohaldavad neid või jätkavad nende kohaldamist või c) töötavad välja kahe eespool nimetatud kombinatsiooni ja kohaldavad seda või jätkavad selle kohaldamist. 3. Kui osalised töötavad välja tsiviilõigust käsitlevaid õigusakte lõike 1 või 2 punkti b või c kohaselt, käsitlevad nad vajaduse korral muu hulgas järgmisi elemente: a) kahju; b) vastutuse standard, sealhulgas objektiivne või süüline vastutus; c) vajaduse korral vastutuse suunamine; d) nõude esitamise õigus. Artikkel 13 Hindamine ja läbivaatamine Protokolliosaliste kohtumisena toimiv osaliste konverents hindab viis aastat pärast lisaprotokolli jõustumist ning seejärel iga viie aasta tagant, kas käesolev lisaprotokoll on olnud tõhus, eeldusel, et osalised on teinud kättesaadavaks teabe, mille alusel sellist läbivaatamist nõutakse. Läbivaatamine viiakse läbi protokolli artikliga 35 ettenähtud läbivaatamise ja hindamise kohaselt, välja arvatud juhul, kui käesoleva lisaprotokolli osalised on otsustanud teisiti. Esimene läbivaatamine sisaldab artiklite 10 ja 12 tõhususe hindamist. Artikkel 14 Protokolliosaliste kohtumisena toimiv osaliste konverents 1. Vastavalt konventsiooni artikli 32 lõikele 2 toimib protokolliosaliste kohtumisena toimiv osaliste konverents käesoleva lisaprotokolli osaliste kohtumisena. 2. Protokolliosaliste kohtumisena toimiv osaliste konverents kontrollib korrapäraselt käesoleva lisaprotokolli rakendamist ja teeb oma volituste piires lisaprotokolli tõhusaks rakendamiseks vajalikke otsuseid. Ta täidab talle käesoleva lisaprotokolliga antud ülesandeid ning protokolli artikli 29 lõike 4 punktidega a ja f antud ülesandeid vajalike muudatustega. Artikkel 15 Sekretariaat Käesoleva lisaprotokolli sekretariaadi ülesandeid täidab konventsiooni artikli 24 alusel moodustatud sekretariaat. Artikkel 16 Konventsiooni ja protokolli seos 1. Käesoleva lisaprotokolliga täiendatakse, kuid ei muudeta protokolli. 2. Käesolev lisaprotokoll ei mõjuta kõnealuse lisaprotokolli osaliste õigusi ja kohustusi, mis neil on konventsiooni ja protokolli kohaselt. 3. Kui käesolevas lisaprotokollis ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesoleva lisaprotokolli suhtes konventsiooni ja protokolli sätted vajalike muudatustega. 4. Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, ei mõjuta käesolev lisaprotokoll osaliste rahvusvahelise õiguse kohaseid õigusi ja kohustusi. Artikkel 17 Allakirjutamine Käesolev lisaprotokoll on protokolli osalistele alla kirjutamiseks avatud 7. märtsist 2011 kuni 6. märtsini 2012 Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peakorteris New Yorgis. Artikkel 18 Jõustumine 1. Käesolev lisaprotokoll jõustub üheksakümnendal päeval pärast kuupäeva, millel neljakümnes konventsiooniosaline riik või piirkonna majanduskoostöö organisatsioon annab hoiule ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja. 2. Sellise riigi või piirkonna majanduskoostöö organisatsiooni suhtes, kes lisaprotokolli ratifitseerib, võtab vastu või kiidab heaks või ühineb sellega pärast seda, kui neljakümnes ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitamis- või ühinemiskiri on lõike 1 kohaselt hoiule antud, jõustub käesolev lisaprotokoll üheksakümnendal päeval pärast seda, kui kõnealune riik või piirkonna majanduskoostöö organisatsioon on oma ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja hoiule andnud, või kuupäeval, millel protokoll jõustub selle riigi või piirkonna majanduskoostöö organisatsiooni suhtes, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem. 3. Lõike 1 ja 2 kohaldamisel ei loeta ühtegi piirkonna majanduskoostöö organisatsiooni poolt hoiule antud dokumenti selle organisatsiooni liikmesriikide poolt hoiule antud dokumentide täienduseks. Artikkel 19 Reservatsioonid Käesoleva lisaprotokolli suhtes ei või teha reservatsioone. Artikkel 20 Ülesütlemine 1. Osaline võib käesoleva lisaprotokolli igal ajal üles öelda, kui lisaprotokolli jõustumisest tema suhtes on möödunud kaks aastat, teatades sellest kirjalikult hoiulevõtjale. 2. Selline ülesütlemine jõustub ühe aasta möödumisel kuupäevast, mil hoiulevõtja sai teate ülesütlemise kohta, või kõnealuses teates täpsustatud hilisemal päeval. 3. Iga protokolli artikli 39 alusel protokolli üles öelnud osaline loetakse ka käesoleva lisaprotokolli üles öelnuks. Artikkel 21 Autentsed tekstid Käesoleva lisaprotokolli originaali, mille araabia-, hiina-, hispaania-, inglis-, prantsus- ja venekeelne tekst on võrdselt autentsed, hoitakse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretäri juures. SELLE TUNNISTUSEKS on selleks nõuetekohaselt volitatud allakirjutajad käesolevale lisaprotokollile alla kirjutanud. Nagoya, 15. oktoober 2010.