ET Euroopa Liidu Teataja C 127/2

Mitu kaebust, mis on registreeritud viitenumbri CHAP(2015) 2880 all

(2016/C 127/02)

Euroopa Komisjon on saanud hulga kaebusi piirialatöötajate väidetava diskrimineeriva maksustamise kohta Sloveenias. Komisjon on need kirjad registreerinud viitenumbri CHAP(2015) 2880 all.

Arvestades kõnealusel teemal esitatud suurt kaebuste arvu ning selleks, et tagada asjaomastele isikutele kiire vastus, kasutades samal ajal haldusressursse tõhusalt, on komisjon avaldanud kättesaamistõendi 26. veebruari 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas C 74, lk 26, ja internetis aadressil http://ec.europa.eu/eu_law/complaints/receipt/index_en.htm ning avaldab samamoodi oma vastuse.

1. Kaebused

Kaebused hõlmavad väidetavat ebaproportsionaalset sissetulekute maksustamist piirialatöötajate puhul, kes elavad Sloveenias ja töötavad Austrias, mis nende sõnul rikub isikute ja töötajate vaba liikumise õigust, mis on tagatud Euroopa Liidu toimimise lepinguga (ELi toimimise leping). Kaebuse esitajad märgivad, et nad peavad tasuma täiendavalt tulumaksu Sloveenias, kuigi on juba maksnud tulumaksu Austrias. Lisaks märgivad kaebuse esitajad, et selle täiendava tulumaksukoormuse tõttu, millega ei maksustata nende kaastöötajaid teistest liikmesriikidest, on neil majanduslikult halvem olukord. Lõpuks paluvad nad komisjonil kontrollida, kas Sloveenia õigusnormid, millega reguleeritakse maksukohustuslase staatust välismaal tulu teenivate isikute puhul, on ühenduse õigusega kooskõlas, ja paluvad viia see kooskõlla teiste liikmesriikide õigusaktidega.

2. Komisjoni edukad meetmed diskrimineerivate maksumeetmete kõrvaldamisel piirialatöötajate puhul

Esiteks tuleb märkida, et töötajate liikuvust on peetud üheks peamiseks võimaluseks suurendada majanduskasvu ja tööhõivet Euroopas. Samuti aitab see kaasa ELi majanduskasvu ja töökohtade loomise 2020. aasta strateegias ning teatises „Töövõimalusterohke majanduse taastumine” (1) sätestatud eesmärkide saavutamisele. Teises liikmesriigis tööd otsivatele isikutele on maksutõkked siiski jätkuvalt üks peamine heidutav asjaolu. Seepärast on komisjon alates 2012. aastast põhjalikult hinnanud liikmesriikide otseseid makse, et teha kindlaks, kas need seavad ebaõiglaselt halvemasse olukorda töötajad, kes elavad ühes liikmesriigis ning töötavad teises (2). Kui on tuvastatud ELi aluslepingus sätestatud vabaduste rikkumisi, on komisjon juhtinud sellele liikmesriikide ametiasutuste tähelepanu, ning kui meetmeid siseriiklike õigusaktide vastavusse viimiseks ei ole rakendatud, on algatatud rikkumismenetlused. Komisjoni meetmete tõttu on peaaegu kõigi liikmesriikide maksueeskirjad viidud vastavusse ELi õigusega ning seega on edukalt kõrvaldatud mitmed piirialatöötajate õiguste rikkumised.

3. Otsest maksustamist käsitlevate ELi õigusaktide vähesus

Kõnealust juhtumit puudutavate kaebuste puhul märgib komisjon, et olukorda on mainitud mitmes kirjas, mille on saatnud piirialatöötajad, kes elavad Sloveenias ja töötavad Austrias. Komisjon on siiski seisukohal, et see ei kujuta endast liidu õigusega keelatud diskrimineerimist järgmistel põhjustel.

Esiteks on ELi õiguse arengu praeguses etapis vähe ELi õigusakte otsese maksustamise valdkonnas. Kuna ühtlustamist ei ole toimunud, kuulub otsene maksustamine (sh topeltmaksustamise vältimise lepingute sõlmimine ja jõustamine) liikmesriikide pädevusse. Selle pädevuse teostamisel peavad liikmesriigid aga austama Euroopa Liidu toimimise lepingust tulenevaid kohustusi, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Liidu Kohus. Liikmesriigid ei tohi kodakondsuse alusel diskrimineerida ega põhjustada või säilitada liikmesriikide, sealhulgas enda riigi, selliste kodanike diskrimineerimist, kes kasutavad ELi toimimise lepingust tulenevaid vabadusi. Ühtlasi ei tohi kehtestada põhjendamatuid või ebaproportsionaalseid piiranguid nende vabaduste kasutamisele.

Teiseks puuduvad ELi õigusaktid, mis määraksid konkreetse maksustamise riigi, kui maksumaksja on maksualaselt seotud mitme liikmesriigiga, nagu kõnealuse olukorra puhul. Maksustamisõigused on sätestatud topeltmaksustamise vältimise lepingutes, mis on sõlmitud kahepoolselt liikmesriikide vahel. Nende lepingute kohaldamist ja tõlgendamist ei reguleerita ELi õigusaktidega. Seega jääb liikmesriikidele pädevus ja õigus määrata kindlaks kriteeriumid maksustamisõiguste teostamiseks. Tuleb lisada, et vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale ei ole kahekordne maksustamine vastuolus ELi õigusega (3).

Kolmandaks kehtib rahvusvahelises maksuõiguses üldpõhimõte, et nn elukohariik (käesoleval juhul Sloveenia) maksustab tavaliselt oma residentide kogu maailmast saadud tulu, sealhulgas tulu nn allikariigist (käesoleval juhul Austria), kuid seejärel annab siseriikliku maksuvabastuse kõnealuse välismaise tulu tõttu. Seda tehakse kahel viisil: i) välismaist tulu uuesti ei maksustata (seda eiratakse täielikult, st täieliku maksuvabastuse meetod, või võetakse seda arvesse üksnes maksumäära arvutamisel, st progresseeruv maksuvabastuse meetod) või ii) võttes tulu kindlaksmääramisel arvesse riigisiseste õigusaktide kohaselt tasumisele kuuluvat maksu ja arvestades seejärel välismaal kogutud maksud maha tegelikult maksustamisele kuuluvast summast (krediidimeetod). Euroopa Liidu Kohus on kinnitanud, et mõlemad eespool nimetatud lähenemised topeltmaksustamise vältimisele on kooskõlas ELi õigusaktidega (4).

Kokkuvõttes on eespool nimetatud tulude maksustamise ühtlustamatuse tõttu ELis liikmesriikidel jätkuvalt pädevus määrata kindlaks kriteeriumid nii oma maksustamispädevuse kui ka topeltmaksustamise vältimise meetodi suhtes.

4. Topeltmaksustamise vältimise leping Sloveenia ja Austria vahel (5)

Kui Sloveenia maksukohustuslane töötab Austrias, on Austrial õigus maksustada seal teenitud tulu. Kõnealuse topeltmaksustamise vältimise lepingu artikli 15 lõike 1 alusel on Sloveenia samuti säilitanud õiguse maksustada oma maksuresidentide tulu, mis teenitakse Austrias. Kuna nii Sloveenia kui ka Austria võivad maksustada palgatulu, maksustatakse seda mõlemas riigis. Topeltmaksustamist välditakse Sloveenias topeltmaksustamise vältimise lepingu artikli 24 lõikega 2, milles on sätestatud, et „kui Sloveenia resident saab tulu […], mida käesoleva lepingu alusel võib maksustada Austrias, lubab Sloveenia tulust maha arvata summa, mis on võrdne Austrias makstud tulumaksuga”. Lisaks on topeltmaksustamise vältimise lepingus sätestatud, et topeltmaksutamise vältimiseks kasutab Sloveenia eespool selgitatud krediidimeetodit.

Seega, kui Austrias tasumisele kuuluv maks on väiksem kui vastav maks Sloveenias, peab maksumaksja alati vahe kinni maksma. Selle tulemusena maksab ta sama maksude kogusumma (Austria ja Sloveenia summeerituna), mida ta oleks pidanud maksma, kui teda maksustataks üksnes Sloveenias. Seetõttu ei ole ta halvemas majanduslikus olukorras võrreldes sellega, kui ta oleks kogu oma tulu teeninud Sloveenias. Järelikult ei ole töötajate vaba liikumise õigust rikutud.

Samuti tuleneb nii eespool nimetatud tulude maksustamise ühtlustamatusest ELis kui ka Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast, et asjaolu, et mõned liikmesriigid on Austriaga sõlminud topeltmaksustamise vältimise lepingud, mis erinevad Sloveeniaga sõlmitust ning millega nähakse ette erinevad maksustamisõigused või maksuvabastuse meetodid topeltmaksustamise vältimiseks, ei too kaasa ELi õiguse rikkumist Sloveenia või mis tahes muu liikmesriigi poolt.

5. Käesoleva juhtumi lõpetamisettepanek

Eelnevat arvesse võttes lõpetavad komisjoni talitused kõnealuse juhtumi, välja arvatud juhul, kui kaebuse esitajad annavad nelja nädala jooksul alates käesoleva teatise avaldamisest uut teavet, mis annaks põhjust täiendavaks hindamiseks.

(1) COM(2012) 173 final, 18.4.2012.

(2) Vt komisjoni pressiteade IP/12/340 aadressil http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-340_et.htm

(3) Vt kohtuasjad C-128/08 Damseaux ja C-67/08 Block.

(4) Vt kohtuasi C-336/96 Gilly.

(5) Austria Vabariigi ja Sloveenia Vabariigi vaheline tulu- ja kapitalimaksude topeltmaksustamise vältimise leping, mis sõlmiti 1. oktoobril 1997 ja mis jõustus 1. veebruaril 1999.