EUROOPA KOMISJON Brüssel,6.3.2018 COM(2018) 87 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE võimaluse kohta kehtestada teatavad nõuded seoses kalade kaitsmisega surmamisel





(EMPs kohaldatav tekst)



1.Sissejuhatus Tehistingimustes peetavad kalad on hõlmatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1099/2009 loomade kaitse kohta surmamisel (edaspidi „määrus“) . Tehistingimustes peetavatele kaladele kehtib aga üksnes artikli 3 lõike 1 üldsäte selle kohta, et „loomi tuleb surmamisel ja sellega seotud toimingutes säästa kõikidest välditavatest valudest, ängist ja kannatustest“. Lisaks nõutakse määruse artikli 27 lõikes 1 järgmist: „Komisjon esitab [...] Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande võimaluse kohta kehtestada teatavad nõuded seoses kalade kaitsmisega surmamisel, võttes arvesse loomade heaoluga seotud aspekte ning sotsiaal-majanduslikke ja keskkonnamõjusid.“ Käesoleva aruande eesmärk on järgida määruse artikli 27 lõiget 1. Aruanne sisaldab tapmisega seotud sotsiaal-majandusliku mõju analüüsi. Käesolevas aruandes ei ole käsitletud võimalikke keskkonnamõjusid, sest nende mõju peeti surmamisel ebaoluliseks. Aruanne sisaldab ka üht meedet, mis on loetletud loomade kaitset ja heaolu käsitlevas Euroopa Liidu strateegias aastateks 2012–2015 . Maailma Loomatervise Organisatsioon (OIE) on vastu võtnud suunised tehistingimustes peetavate kalade uimastamise ja inimtoiduks surmamisega seotud heaoluaspektide kohta . Need suunised on olulised ka ELis, sest kõik ELi liikmesriigid on ka OIE liikmesriigid. Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) avaldas 2009. aastal ELis tehistingimustes peetavate peamiste kalaliikide põhiliste uimastamis- ja surmamismeetodite heaoluaspektide kohta mitu arvamust . Nendest arvamustest selgus, et vesiviljelussektoris esineb probleeme seoses kalade piisava heaolu tagamisega surmamisel. Riskipõhise lähenemisviisi alusel tuvastati järgmised ohud: 1) käitlemine või käitlemisega seotud toimingud (nt koondamine, pumpamine, veest väljas viibitud aeg); 2) veekvaliteet kogumismahutis/tarandikus; 3) uimastamis- ja surmamismeetodid. EFSA järeldas, et mitme meetodi ja paljude kasutatavate vahendite puhul oli kalade heaolu ebapiisav. Seetõttu esitas EFSA teatavad soovitused nii tapmiseelsete kui ka uimastamis- ja surmamistoimingute kohta. Lisaks rõhutati, et võimalused kõigi hinnangus käsitletud kalaliikide uute uimastamis- ja surmamismeetodite väljatöötamiseks on märkimisväärsed. Käesoleva aruande koostamise toetamiseks telliti valitud välistöövõtjalt 2016. aastal sõltumatu uuringuaruanne . Tellitud uuringu eesmärk oli koguda teavet Euroopa vesiviljelussektoris kasutatavate loomade heaolu tagamise tavade kohta eelkõige seoses tehistingimustes peetavate kalade tapmisega ning analüüsida seda, mil määral on kalade heaolu probleemid seni lahendamata. Arvesse võeti kalade heaolu tagamise tavadest kinnipidamise kulusid, majanduslikku olukorda, konkurentsimõjusid ning teisi tegureid. Selleks et anda ülevaade Euroopa vesiviljeluse praegusest olukorrast, keskenduti uuringus viiele peamisele tehistingimustes peetavale kalaliigile mitmes valitud EMP riigis: Atlandi lõhe (külm merevesi); harilik karpkala ja vikerforell (magevesi) ning harilik huntahven ja kuld-merikoger (Vahemere vesi), nagu on esitatud tabelis 1. Heaolu tagamise tavade hindamisel võeti aluseks OIE rahvusvahelised standardid loomade heaolu kohta transportimisel ning tehistingimustes peetavate kalade uimastamise ja inimtoiduks surmamise kohta. Samuti võeti arvesse EFSA soovitusi tapmise kohta. Uuring hõlmas perioodi 2009–2013, et oleks võimalik hinnata mis tahes muudatusi või üleminekut käitlemis-, transpordi- ning uimastamis-/surmamismeetoditele, mis on nõutavad OIE standardite kohaselt või mida soovitab EFSA. Laiaulatusliku ja usaldusväärse andmekogu tagamiseks võeti ühendust kõigi asjaomaste sidusrühmadega (näiteks liikmesriigid, tööstus, teadlased, seadmete tootjad ning loomakaitseorganisatsioonid), kes andsid panuse avatud ja sihtotstarbeliste konsultatsioonide kaudu. Käesolev aruanne põhineb järgmistel teabeallikatel. 1.Eespool osutatud tehistingimustes peetavate kalade heaolu käsitlev uuringuaruanne, mis hõlmas järgmist: -dokumentide läbivaatamine: kirjanduse ülevaade ja andmebaasiotsingud, kasutades kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) ning Eurostati andmeid; teistest allikatest (sealhulgas ELi, EMP (Euroopa Majanduspiirkond) ning riigi tasandi sektoripõhistelt organisatsioonidelt) pärinevad andmed; -konsulteerimine: internetiküsitluse põhjal saadud andmed; intervjuud sihtrühmadega (näiteks vesiviljelusliitude, riiklike ja piirkondlike haldusasutuste, tootjarühmade ning teiste asjaomaste sidusrühmadega), nagu on asjakohane uuringuga hõlmatud eri riikides; 2.komisjoni ülevaatlik aruanne kalakasvatuse vesiviljeluse eeskirjade rakendamise kohta.

Tabel 1. Uuringus käsitletud EMP riigid Kalaliigid** Uuringus käsitletud riik Koht Euroopas vastavalt tootmisele Toodang (tonnides) 2014. aastal* Toote liik Atlandi lõhe Norra (NO) Ühendkuningriik (UK) Iirimaa (IE) 1 2 4 1 290 000 163 347 10 000 Külmaveekala (merevesi) Harilik karpkala Poola (PL) Tšehhi Vabariik (CZ) Saksamaa (DE) 1 2 4 18 000 17 833 5 285 Mageveekala Vikerforell (suur (L) ja portsjonkala (P)) Taani (DK) Prantsusmaa (FR) Itaalia (IT) Poola (L4 ja P3) (L3 ja P4) (L9 ja P2) (P5) 38 091 34 000 38 800 17 500 Mageveekala Harilik huntahven Kreeka (GR) Hispaania (ES) Itaalia 2 3 4 42 000 17 376 6 500 Vahemere kala (soe vesi) Kuld-merikoger Kreeka Hispaania Itaalia 1 3 4 71 000 16 230 8 200 Vahemere kala (soe vesi) * Allikas: FEAP 2015; ** Piltide allikas: https://ec.europa.eu/fisheries/marine_species_en 2.Peamised järeldused 2.1.Heaolu tagamise tavad tapmisel Tapmisprotsess koosneb järgmistest etappidest: käitlemine, fikseerimine, uimastamine ja lõplik surmamine. Uimastamisega peab kaasnema teadvuse ja tundlikkuse kadu ilma välditava stressi, ebamugavustunde või valuta. Mõne meetodi puhul võib sellega kaasneda ka surm. Kui uimastamismeetod on pöörduv või ei põhjusta surma, peab sellele järgnema surmamismeetod. Tabelis 2 antakse ülevaade uimastamiseks, uimastamiseks/surmamiseks ja surmamiseks kasutatavatest meetoditest ning nende eelistest ja puudustest. Tabel 2. Uimastamiseks, uimastamiseks/surmamiseks ja surmamiseks kasutatavate meetodite ülevaade,

meetodite eelised ja puudused Uimastamine või uimastamine/surmamine Kalaliigid Eelis Puudus Elektriline uimastamine Atlandi lõhe Vikerforell Harilik karpkala – Võimalik on saavutada viivitamatu uimastus; – võimaldab kangestuseelset fileerimist. – Vajalik on tõhus surmamismeetod; – võivad tekkida rümbakahjustused; – võib mõjutada toote kvaliteeti, kalade erineva vastupanuvõime tõttu võib esineda puudulik uimastus*. Uimastamine süsinikdioksiidiga (CO2) Vikerforell – Väga stressirohke Uimastamine löögiga pähe Atlandi lõhe – Võimalik on saavutada viivitamatu uimastus; – õige teostamise korral ei ole toibumine võimalik; – võimaldab kangestuseelset fileerimist. – Puudulik uimastus erineva suuruse tõttu; – võivad tekkida peakahjustused. Harilik karpkala – Õige teostamise korral ei ole toibumine võimalik. – Käsitsi teostamisega võib kaasneda puudulik uimastus; – võivad tekkida peakahjustused. Vikerforell – Õige teostamise korral ei ole toibumine võimalik. – Käsitsi teostamisega võib kaasneda puudulik uimastus. Eluskalade jahutamine CO2-ga Atlandi lõhe – Rigor mortis’e aeglane algus võimaldab kangestuseelset fileerimist. – Kalu ei uimastata; – meetod on stressirohke. Lämmatamine jääs või jäävees Harilik huntahven Kagu-Atlandi pagrus Vikerforell – Lihtne kasutada; – toiduainete kvaliteet ja ohutus. – Kalade stress temperatuuri järsu languse tõttu. * Puudulik uimastus tekib juhul, kui uimastamismeetodit ei kohaldata tõhusalt. Elektrilise uimastamise ja löögiga pähe toimuva uimastamise korral tähendab see seda, et teadvuse kadu ei ole viivitamatu. OIE soovitab tehistingimustes peetavate kalade surmamiseks kasutada elektrilisi või mehaanilisi (nt uimastamine löögiga pähe) meetodeid. Teised meetodid, sealhulgas eluskalade jahutamine CO2-ga, uimastamine CO2-ga, jahutamine jäävees, millele järgneb elektriline uimastamine ning lämmatamine jääs, ei vasta OIE standarditele. Uuringuaruandes leiti, et vastavus loomade kohtlemist tapmisel käsitlevatele OIE standarditele sõltus suurel määral liikidest ja kasutatud meetoditest, nagu on kirjeldatud järgmistes lõikudes. Atlandi lõhe puhul on OIE standardeid järgitud juhul, kui tapmiseks kasutatakse lööki pähe, mis on peamine tapmismeetod Norras, Ühendkuningriigis ja Iirimaal. Vähemal määral on see nii elektrilise uimastamise puhul, kui kalad ei ole nõuetekohaselt orienteeritud, mistõttu on uimastamine puudulik. OIE standarditele mittevastavat eluskalade jahutamist CO2-ga kasutatakse Norras ja Iirimaal ikka veel, kuigi väga piiratud ulatuses, ning on teatatud, et meetodi kasutamine on kavas järk-järgult lõpetada 2018. aastal. OIE standardeid järgitakse vaid osaliselt hariliku karpkala tapmisel Poolas, Tšehhi Vabariigis ja Saksamaal. Kõige tavapärasem meetod on käsitsi teostatav löök pähe. Poolas aga hoitakse karpkalade liike õhu käes kuni 10 minutit, mis põhjustab stressi. Poolas, Tšehhi Vabariigis ja Saksamaal kasutatakse ka elektrilist uimastamist, kuid selle meetodi puhul kasutatavate seadmete tõhususe kohta andmed puuduvad. Vikerforelli puhul järgitakse OIE standardeid osaliselt Taanis, Prantsusmaal ja Itaalias, kuid neid ei järgita Poolas. Elektrilist uimastamist kasutatakse Taanis ja Itaalias. Seadmete ehituse kohta on kahjuks vähe andmeid ning seetõttu ei ole teada, kas elektrilise uimastamise puhul järgitakse OIE standardeid. Vikerforelli puhul vastab käsitsi teostatav löök pähe OIE standarditele eeldusel, et see toimub nõuetekohaselt. Lämmatamist jääs kasutatakse Taanis ja Poolas ning see ei vasta OIE standarditele. Prantsusmaal kasutatakse jahutamist jäävees, millele järgneb elektriline uimastamine. Samuti kasutatakse uimastamist CO2-ga (piiratud ulatuses). Kumbki neist ei vasta OIE standarditele. Meriahvena ja merikogre lämmatamine jääs on siiani peamine tapmismeetod Kreekas, Hispaanias ja Itaalias, kuigi piiratud arvul põllumajandusettevõtetes on hakatud katsetama elektrilist uimastamist. Tabel 3. Kokkuvõte praegustest tapmismeetoditest koos märkusega OIE standarditele vastavuse kohta Kalaliigid Uuringus käsitletud riik Tapmine Tulemus Selgitus Atlandi lõhe EI +/– Löök pähe (vastab standarditele). Kuiv elektriline uimastamine: orienteeritud ainult 25–30 %, kuigi see näitaja kasvab (standardeid järgitakse 25–30 % puhul). Elektriliselt uimastatud kalad surmatakse lõpuste lahtilõikamise teel (ei vasta standarditele) või löögiga pähe või pea eemaldamise teel (vastab standarditele). Eluskala jahutamine CO2-ga (ei vasta standarditele). UK ✓ Vastab standarditele IE +/– Löök pähe. CO2-ga uimastatud 7–8 % (ei vasta standarditele). Harilik karpkala PL +/– Käsitsi teostatav löök pähe. Elektriline uimastusseade, mis ei pärine suurtootjatelt CZ +/– Elektriline uimastusseade, mis ei pärine suurtootjatelt ning surmamismeetodit ei kohaldata DE +/– Käsitsi teostatav löök pähe. Elektriline uimastusseade, mis ei pärine suurtootjatelt Vikerforell DK +/– Elektriline uimastusseade, mis ei pärine suurtootjatelt. Ka lämmatamine jääs FR +/– Käsitsi teostatav löök pähe. Samuti kasutatakse uimastamist CO2-ga ning jahutamist jäävees, millele järgneb elektriline uimastamine. IT +/– Elektriline uimastusseade, mis ei pärine suurtootjatelt PL ✗ Lämmatamine jääsulbis kas veokis, põllumajandusettevõttes või tapamajas Harilik huntahven GR ✗ Lämmatamine jääs või jääsulbis ES ✗ Lämmatamine jääs või jääsulbis IT ✗ Lämmatamine jääs või jääsulbis Kuld-merikoger GR ✗ Lämmatamine jääs või jääsulbis ES ✗ Lämmatamine jääs või jääsulbis IT ✗ Lämmatamine jääs või jääsulbis ✓ OIE – vastavus OIE standarditele on tõenäoliselt saavutatud ✗ OIE – vastavust OIE standarditele ei ole tõenäoliselt saavutatud

+/– OIE – vastavus OIE standarditele võidakse saavutada sõltuvalt kasutatud meetodist ja seadmetest Sertifitseeritud orgaanilise vesiviljelustoodangu puhul kasutatavate tapmismeetodite eeskirjadega seoses kinnitatakse allmärkuses 9 esitatud komisjoni aruande järeldustes, et järgitud on tapmisega seotud kontrollide süsteemi, mis on sätestatud määruse (EÜ) 889/2008 artikli 25 punkti h alapunktis 5. 2.2.Liikmesriikide õigusaktid ja suunised Määruse artikli 27 lõike 1 teise lõigu kohaselt võivad liikmesriigid ELi eeskirjade puudumisel jõusse jätta või vastu võtta oma siseriiklikud eeskirjad kalade kaitse kohta surmamisel. Uuringus leiti, et kuigi asjaomastes liikmesriikides ja EMP riikides töötati välja siseriiklikud õigusaktid ja suunised, ei olnud need nii hästi välja arendatud kui need, milles käsitleti maismaal kasvatatavaid põllumajandusloomi, kuigi olukord on paranemas tänu kasvavale teadlikkusele kalade heaolust. Uuringus käsitletud viie liigi puhul rakendatakse erasektori standardeid, mis hõlmavad loomade heaolu transportimisel ja tapmisel, peamiselt lõhesektoris, vähemal määral seoses vikerforelliga ning piiratud ulatuses meriahvena ja merikogre puhul. Väga piiratud arvule karpkalakasvandustest kohaldatakse loomade heaolu käsitlevaid erasektori standardeid. Tabelis 4 antakse täielik ülevaade vaadeldud riikide õigusaktidest, suunistest ja erasektori standarditest. Tabel 4. Õigusaktid ja riiklikud suunised või tegevusjuhised, millega reguleeritakse tehistingimustes peetavate kalade tapmisel nende heaoluga seotud aspekte Riik Õigusaktid Riiklikud suunised või erasektori standardid NO -Määruses (EÜ) nr 1099/2009 ja Norra määruses nr 1250/2006 sätestatakse kalade heaolu üldnõuete eeskirjad -Norra Toiduohutusamet (NFSA) on koostanud vesiviljelussektorile põhjaliku juhendi, milles käsitletakse nõudeid vesiviljelusloomade heaolu tagamiseks tapmisel UK -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 -Loomade heaolu seadus, 2006 -Loomade heaolu surmamisel käsitlevad määrused, 2012 (Šotimaa). Seadusandlik akt nr 321, 2012 (Statutory Instrument 2012 No. 321) -Loomade heaolu (transportimisel) (Inglismaa) korraldus 2006 (ning samaväärsed õigusaktid Šotimaal ja Walesis) -Arvamus tehistingimustes peetavate kalade heaolu kohta, põllumajandusloomade heaolu komisjon, 2014 -Hea tava tegevusjuhis IE -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 - Loomade tervise ja heaolu eelnõu, 2012 -Kalade tervishoidu arvestav tegevusjuhis lõhelaste vesiviljeluseks Iirimaal (2014) -Tehistingimustes peetavate lõhelaste tervise käsiraamat (2011) PL -Määrus (EÜ) nr 1099/2009, loomakaitseseadus (nr 111, punkt 724; 1998, nr 106, punkt 668) -Hea tava tegevusjuhis (Kodeks Dobrej Praktyki); 2014 CZ -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 -Akt nr 246/1992 Coll. (koos järgnevate muudatustega) loomade kaitse kohta julma kohtlemise eest -Käskkiri nr 245/1996 Coll. uimastamis-/surmamismeetodite kohta -Käskkiri nr 382/2004 Coll. uimastamis-/surmamismeetodite kohta -Akt nr 99/2004 kalatiikide haldamise (sealhulgas kalakasvatus) kohta -Juhis nr 5/2015 kalamüügilettide/müügihindade kohta -DE -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 -Surmamist ja tapmist käsitlev loomakaitseseadus (Verordnung zum Schutz von Tieren im Zusammenhang mit der Schlachtung oder Tötung und zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 1099/2009 des Rates (Tierschutz-Schlachtverordnung -TierSchlV) -Head hügieenitavad (1994) (Verordnung über die hygienischen Anforderungen an Fischereierzeugnisse) -Tiigikasvatuse head tavad (karpkala puhul) (gute fachliche Praxis der Teichwirtschaft in Brandenburg) - DK -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 - -Puuduvad (pädeva asutuse uuring) FR -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 - Ametijuhend (note de service 2007-8016 de la DGAL du 16 janvier 2007 (DGAL/SDSPA/N2007-8192)) -(pädevalt asutuselt vastust ei saadud) IT -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 -Puuduvad (pädeva asutuse uuring) GR -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 -Kaks ringkirja tehistingimustes peetavate kalade heaolu kohta (23.3.2015; 9.6.2015) ES -Määrus (EÜ) nr 1099/2009 -) -Kalade surmamist käsitlev tegevusjuhis (Piscicultura; Guia de practica correctas para el sacrificio; 2016; AEONOR) 3. Sotsiaal-majanduslikud järeldused Tabelis 5 on esitatud 19 peamise vesiviljelustootmisega tegeleva EMP riigi kala-, kooriklooma-, molluskite ja teiste veeorganismide toodang perioodil 2009–2013, mis moodustab 99 % EMP riikide vesiviljelustoodangust. Tabelis 6 on esitatud ülevaade uuringu sihtriikide tehistingimustes peetavate kalade keskmise üldkoguse kohta. Tabel 5. Vesiviljelustootmine 19 EMP riigis, 2009–2013 (eluskaal 1 000 tonni) EMP riik 2009 2010 2011 2012 2013 Muutus 2009–2013 Osakaal EMP üldkogusest, 2013 Norra 962 1 020 1 144 1 321 1 248 29,7 % 50,5 % Hispaania 267 252 272 264 224 –16,1 % 9,0 % Ühendkuningriik 197 201 199 206 203 3,4 % 8,2 % Prantsusmaa 234 225 207 205 201 –14,2 % 8,1 % Itaalia 162 153 164 163 163 0,1 % 6,6 % Kreeka 122 121 111 111 114 –6,6 % 4,6 % Madalmaad 56 67 44 46 60 8,5 % 2,4 % Taani 35 36 36 35 38 7,3 % 1,5 % Poola 37 31 29 32 35 –3,6 % 1,4 % Iirimaa 48 46 44 36 34 –28,0 % 1,4 % Saksamaa 39 41 39 26 25 –35,0 % 1,0 % Tšehhi Vabariik 20 20 21 21 19 –3,6 % 0,8 % Ungari 15 14 16 15 15 0,6 % 0,6 % Soome 14 12 11 13 14 –0,1 % 0,6 % Rootsi 9 11 13 14 13 56,5 % 0,5 % Bulgaaria 7 8 6 6 12 80,8 % 0,5 % Horvaatia 14 14 13 10 12 –15,5 % 0,5 % Rumeenia 13 9 8 10 11 –16,2 % 0,4 % Portugal 7 8 9 10 10 49,6 % 0,4 % 19 riiki kokku 2 255 2 290 2 386 2 544 2 451 8,7 % 99,1 % EMP kokku 2 271 2 306 2 403 2 563 2 473 8,9 % 100,0 % Allikas: FAO üleilmne kalanduse ja vesiviljeluse andmestik, versioon 2016.1.2. Kaldkirjas esitatud arvude puhul on tegemist prognoosiga Tabel 6. Valitud ELi liikmesriigi keskmine kalatoodang ettevõtte kohta Riigi müügimaht (tonnides) Ettevõtete arv Keskmine toodang ettevõtte kohta (tonnides) GR (2014) 118 080 248 476,1 UK (2013) 203 263 548 370,9 DK (2013) 46 297 130 356,1 IT (2013) 153 944 587 262,3 IE (2013) 34 667 283 122,5 ES (2013) 231 738 3 023 76,7 FR (2013) 227 601 2 988 76,2 PL (2013) 31 267 846 37,0 DE (2016) 20 936 5 952 3,5 Allikas: STECFi andmebaas, v.a Saksamaa (Saksamaa föderaalne statistikaamet)

3.1.Tapmistavade majandusanalüüs Uuringuaruande sotsiaal-majanduslikus analüüsis käsitleti viie uuritud liigi ja keskkondade (külm merevesi, Vahemere vesi, magevesi) erinevusi. Samuti vaadeldi käesolevas analüüsis ettevõtete suuruse ja tootmismeetodite erinevusi, sest need on heaolu hindamisel olulised tegurid. Muud kulutegurid, mida uuringuaruandes ei käsitletud (näiteks sööda-, tööjõu- ja käitamiskulud), on ettevõtete ja riikide vaheliste suuremate erinevuste peamised põhjused. Loomade heaolu tagamise täiustatud tavadest kinnipidamiseks tehtud lisainvesteeringud ja aastakulud alates 2009. aastast juhtumiuuringu riikide iga uuritud liigi puhul arvutatakse keskmise vesiviljelusettevõtte kohta vastavalt uuringus käsitletavatele liikidele. Need sisaldavad lisakulusid, mis on seotud loomade heaolu suurenemisega uimastamisel, surmamisel ja tapmisel. Selliste lisakulude arvutamisel eeldatakse, et iga põllumajandusettevõte teeb esmatöötluse ise ning et keskmine ettevõte ei ole rakendanud heaolu tagamise tavasid. Atlandi lõhe OIE standarditele vastavuse tagamiseks (vt käesoleva aruande punkt 2.1) eeldati uuringus, et iga kalakasvandus vajab investeeringuid elektrilise uimastusseadme või mehaanilise uimastusseadme, samuti pea eemaldamise roboti soetamiseks, ning leiti, et paremate loomade heaolu tagamise tavade kasutamiseks tehtavad lisakulutused on võrreldes keskmise kalakasvanduse suurusega võrdlemisi väikesed. Vastavalt uuringule moodustab väikseim lisakulu 2 eurosenti kg kohta ehk 0,5 % müügihinnast Ühendkuningriigis ning kõige suurem lisakulu 9 eurosenti kg kohta ehk alla 1,5 % müügihinnast Iirimaal. Suure läbilaskevõimega ja suurte tööjõukuludega tapamajades võib investeering aidata isegi kulusid vähendada. Kuna aga liikmesriikide ja EMP riikide lõhetööstuses on kalade heaolu tagamise tavasid juba suurel määral rakendatud, on võrdlemisi vähestel ettevõtetel vaja teha investeeringuid, et tagada vastavus OIE standarditele, mistõttu on mõju konkurentsivõimele tõenäoliselt väike. Harilik karpkala Tapmismahu mastaabisääst mõjutab oluliselt heaolu tagamise meetmetele tehtavaid kulutusi. See oli ilmne juhtudel, kui karpkala tapmisel hinnati suuremat heaolu elektrilisel uimastamisel, millele järgnes pea eemaldamine, mille puhul on tapmismaht palju väiksem kui tavapärastes lõhelaste tootmisettevõtetes. Lisakulud erinesid uuringuriikides märkimisväärselt. Madalaimad kulud olid Poolas, moodustades 6 eurosenti kg kohta ning suurimad kulud olid Rumeenias ja Saksamaal, vastavalt 41 eurosenti kg kohta ja 58 eurosenti kg kohta. Harilikku karpkala tarbitakse peamiselt tootmisriigis ning see ei olnud ilma tüüpilistele tootmissüsteemidele antavate toetusteta ajavahemikul 2009–2013 kasumlik. Väikestel kalakasvandustel on tõenäoliselt suurimaid raskusi loomade heaolu suurendamiseks investeeringute tegemisel ning nad võivad sattuda ebasoodsasse konkurentsiolukorda. Kuna eksport (sh reeksport) moodustab ainult väga väikese osa maailma karpkalatoodangust, on heaolu tagamise meetmete mõju rahvusvahelisele konkurentsivõimele arvatavasti piiratud (kuigi mõju omahinnale (nagu on näidatud joonisel 1) võib olla märkimisväärne). Vikerforell Arvestades vikerforelli tapmisega seotud OIE standarditele vastavuse tagamiseks vajalikke investeerimisnõudeid, võeti uuringuaruandes aluseks järgmine: 1) elektriline uimastamine enne veetustamist ja 2) uimastamine löögiga pähe pärast veetustamist, mõlemale järgneb lõpuste käsitsi eemaldamine. Sarnaselt karpkalale erines lisakulude mõju märkimisväärselt sõltuvalt mastaabisäästust, kusjuures lisakulud jäid vahemikku vaid 4 eurosendist kg kohta Taanis kuni 24 eurosendini kg kohta Prantsusmaal. Itaalias, kus tapamajades on suur läbilaskevõime ja suured tööjõukulud, saavutati sääst 6 eurosenti kg kohta. Uimastamine löögiga pähe on kallim variant ning majanduslik mõju on suurem eriti väikestes kalakasvandustes (näiteks Prantsusmaal). Harilik huntahven ja kuld-merikoger Nii huntahvena kui ka merikogre puhul loetakse tapmisel heaolu suurendavaks järgmistesse meetoditesse tehtavaid investeeringuid: 1) elektriline uimastamine enne veetustamist ja 2) elektriline uimastamine pärast veetustamist, mõlemale järgneb jahutamine jää- ja mereveesulbis. Ühiku lisakulu varieerub meetodite lõikes vähesel määral, kuid riikide lõikes suuremal määral vastavalt ettevõtete suurusele. Hispaanias, kus on suurimad ettevõtted, oli ühiku lisakulu mõlema meetodi puhul 4 eurosenti kg kohta. Kreekas oli ühikukulu olenevalt meetodist 5–6 eurosenti kg kohta ja Itaalias, kus on väikseimad ettevõtted, oli see 11–13 eurosenti kg kohta. Kuigi kulude kasv on üsna tagasihoidlik, seda isegi võrdlemisi väikesemahuliste tootjate puhul (nagu Itaalias), võivad enamiku kõnealuste ettevõtete kasumimarginaalid takistada tootjaid investeerimast. Üldiselt järeldati uuringuaruandes, et huntahvena ja merikogre tootmine ei olnud ajavahemikul 2009–2013 peamistes tootjaliikmesriikides samuti ilma toetusteta üldjuhul kasumlik. Seetõttu võib tootjatel olla heaolustandardite suurendamiseks vajalike investeeringute tegemine raskendatud. Joonisel 1 antakse kokkuvõtlik ülevaade loomade heaolu tagamise täiustatud tavade järgimise mõjust tehistingimustes peetavate kalade omahinnale uuringuriikides (eurosenti kg kohta) Joonis 1. Loomade heaolu tagamise täiustatud tavade järgimise mõju

tehistingimustes peetavate kalade omahinnale uuringuriikides (eurosenti kg kohta)