KONTROLLIKOJA TÄHELEPANEKUD KOMISJONI VASTUSED

SISSEJUHATUS

10.1. Käesolev peatükk keskendub tulemuslikkusele. Peatükk koosneb kolmest osast. Esimeses osas esitatakse kontrollikoja tähelepanekud seoses juhtimiskavade ja mõne komisjoni peadirektori aasta tegevusaruannetega. Teine osa hõlmab komisjoni teist ja kolmandat hindamisaruannet (1). Kolmandas osas tuuakse välja kontrollikoja 2012. aasta tulemuslikkuse eriaruannete (2) peamised teemad ja saadud kogemused. 10.1. Tulemuslikkuse mõõtmisele ja aruandlusele pööratakse komisjonis üha enam tähelepanu. Tulemuslikkuse aruandlust tuleb pidada arenevaks tavaks. Komisjoni teatises „Komisjoni 2012. aasta haldustegevuse koondaruanne” (COM(2013) 334 final, 5.6.2013) määratletakse mitu algatust tulemusjuhtimise tugevdamiseks komisjonis. Selle tulemuslikkusele tugineva kultuuri edasise arengu täielik mõju avaldub alles mitme aasta pärast, osaliselt seetõttu, et uued statistilised ja muud vahendid vajavad veel väljatöötamist.

10.2. Tulemuslikkust hinnatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete alusel (säästlikkus, tõhusus ja mõjusus) (3). Tulemuslikkuse mõõtmine on kogu avaliku sekkumise väga tähtis osa, hõlmates sisendeid (programmi elluviimiseks vajalikud rahalised, personali-, materiaalsed, organisatsioonilised ja regulatiivsed vahendid), väljundeid (programmi raames tehtud töö), tulemusi (programmi otsene mõju vahetule sihtrühmale või toetusesaajale) ja mõju (pikaajalised muutused ühiskonnas, mis on tingitud ELi tegevusest).

10.3. Paljude ELi eelarvevaldkondade õigusraamistik on keerukas ning tulemuslikkusele ei pöörata piisavalt tähelepanu. Hoolimata väidetavast tulemustele suunatusest on uute ühise strateegilise raamistiku määruste ja programmitöö perioodi 2014–2020 ühise põllumajanduspoliitika määruste ettepanekud ikka veel peamiselt sisendipõhised (kuludele suunatud) ning seetõttu keskendutakse rohkem vastavusele kui tulemustele (4). Maaelu arengu puhul on näiteks määruses kehtestatud erinevad ja laiaulatuslikud eesmärgid, mis ei hõlma ei nende eeldatavaid tulemusi, mõju ega asjakohaseid näitajaid (5). 10.3. Uued ühise põllumajanduspoliitika määrused tagavad tulemuslikkusele veelgi enam suunatud lähenemisviisi ka teise samba raames: — Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi määruse eelnõu ei sisalda küll kvantifitseeritud sihte ELi tasandil, kuid selles sätestatakse, et iga maaelu arengu programmi aluseks peab olema määruses sätestatud eesmärkidega rangelt seotud kvantifitseeritud sihtide saavutamine. Näitajad, mida nende sihtide määratlemiseks kasutatakse, määratakse kindlaks rakendusaktis; — lisaks on ühissätete määruses ette nähtud, et peamised kavandatud tulemused peavad vastama tulemusraamistikule. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide määruste ettepanekud hõlmavad olulise näitajana tulemustele suunatust. Nõudlike ja innovaatiliste ettepanekute hulka kuuluvad: — tugevdatud sekkumisloogika, mis seob liidu püstitatud eesmärgid liikmesriikide seatud siduvate ja täpsete eesmärkidega; — esmakordselt võetud meetmetele ainuomased eeltingimused eesmärgiga parandada investeeringute mõju; — otsustavalt laiendatud makromajanduslikud tingimused; — uuendatud lähenemine hindamisele, mille aluseks on kavandamine, kohustus hinnata iga programmi osa mõju ning uute meetodite kasutamine, ning — kohustuslik tulemusraamistik, sh tulemusreserv.

10.4. Suure osa puhul ELi eelarvest (peamiselt Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ja ühtekuuluvusfondid) jagatakse kulutuste maksimaalne määr mitmeaastase finantsraamistiku (6) rubriikide alusel liikmesriikide kaupa iga-aastasteks eraldisteks. Nagu kontrollikoda varemgi on märkinud, on keeruline saada häid kvalitatiivseid tulemusi kavadega, mille puhul vahendid on liikmesriikide vahel eelnevalt ära jaotatud (7) ning vahendite kasutamise suutlikkus on kaudne eesmärk (8). 10.4. Uute maaelu arengu programmide aluseks on (määruse eesmärkidega seotud) kvantifitseeritud sihtide saavutamine. Tulevane eelarve jaotamine mitmesuguste meetmete vahel on kooskõlas kvantifitseeritud sihtidega, tagades sihtide ja nende saavutamiseks kavandatud vahendite sidususe. Lisaks moodustab komisjon tulemusreservi ja see võetakse kasutusele programmitöö perioodi hilisemas järgus, kui korraldusasutused suudavad näidata, et maaelu arengu programmidega on suudetud saavutada esialgu kokkulepitud vahe-eesmärgid. See soodustab oluliselt eespool mainitud sihtide saavutamist.

Liikmesriikide eelarveeraldised on vajalikud programmi kavandamiseks, eelkõige sihtide eelkvantifitseerimiseks, mida ei oleks muidu võimalik teha. Vahendid peaksid olema proportsionaalsed eri liikmesriikides käsitlemist vajavate vajadustega.

1. OSA. AASTA TEGEVUSARUANNETES ESITATUD POLIITIKAEESMÄRKIDE SAAVUTAMISE ARUANDLUSE KASU ON EDUSAMMUDELE VAATAMATA ENDISELT PIIRATUD

Sissejuhatus

10.5. Peadirektoraatide mitmesuguste tegevuste ja ELi eelarve täitmise erinevate haldusviiside (9) tõttu on komisjonil mitmeid ülesandeid ja kohustusi. Komisjon peab neid muu hulgas arvesse võtma tulemuseesmärkide seadmisel ja näitajate määratlemisel juhtimiskavades ning nende käsitlemisel aasta tegevusaruannetes. 10.5. Komisjoni talitustel on palutud määrata oma juhtimiskavades eesmärgid, mille raames on kavandatud ka eeldatav mõju ja tulemused. Need eesmärgid on tavaliselt seotud ühiskondlike probleemidega, mida üritatakse lahendada mitmesuguste vahenditega, sealhulgas finantsmeetmete, regulatiivse tegevuse või õiguskaitsealaste vahenditega. Kaalutakse tõsiselt, kuidas parandada läbipaistvust, kirjeldades juhtimiskavades paremini komisjoni kohustusi, mida ta täidab seoses oma rakendustegevusega.

10.6. Kontrollikoda vaatas läbi aruandlusnõuded ja protseduurid seoses juhtimiskavade ja aasta tegevusaruannetega (sh olemasolevad asjakohased suunised) ning kontrollis 2012. aasta juhtimiskavasid ja aasta tegevusaruandeid (1. osa) konkurentsi peadirektoraadis, liikuvuse ja transpordi peadirektoraadis ning merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadis. Eelkõige hindas kontrollikoda seda, kas aasta tegevusaruannetes esitati kasulikku teavet peadirektoraatide iga-aastase panuse kohta poliitikaeesmärkide saavutamisel (10). Läbivaatamise aluseks olid finantsmääruses esitatud nõuded, komisjoni sisekontrollistandardid ja juhtimiskava / aasta tegevusaruande suunised, mille andsid välja komisjoni peasekretariaat ja eelarve peadirektoraat.

Poliitikaeesmärkide saavutamise aruandlust tuleb parandada

10.7. Finantsmääruse kohaselt peab komisjon eelarvepädevatele institutsioonidele esitatavale eelarveprojektile (11) lisama ka tegevusaruanded. Tegevusaruanded peavad sisaldama eri tegevuste SMART-eesmärke (12) (vähemalt üks iga tegevuse kohta). Eesmärke mõõdetakse näitajate abil. Peadirektorid kasutavad eesmärke ja näitajaid suuremas osas vahetult oma juhtimiskavade eesmärkidena.

10.8. Peadirektorid peavad seejärel oma aasta tegevusaruande esimeses osas andma aru saavutatud tulemustest ja sellest, millises ulatuses on tulemustel olnud kavandatud mõju. Komisjonis tervikuna on juhtimiskavades kokku ligikaudu 1 000 eesmärki ja 3 000 näitajat (13).

10.9. Kontrollikoda vaatas läbi konkurentsi peadirektoraadi, liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi ja merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi juhtimiskavad ja aasta tegevusaruanded ning leidis järgmised põhiprobleemid, mis mõjutasid aasta poliitikaeesmärkide saavutamise alast aruandlust: 10.9. Komisjon leiab, et on teinud viimastel aastatel olulisi edusamme poliitikaeesmärkide saavutamise aruandluses ning just peadirektoraatide iga-aastased tegevusaruanded sisaldavad rohkesti kasulikku teavet saavutatud tulemuste ja nende mõju kohta ühiskonnale.

a) eesmärgid, mis on otse üle võetud kõrgetasemelistest poliitikaalastest või seadusandlikest dokumentidest, on tihti liiga abstraktsed selleks, et neid kasutada juhtimiskavades või aasta tegevusaruannetes; a) Vaata komisjoni vastus punktile 10.10.

b) vaid kaheksa 52 eesmärgist vastas SMART-kriteeriumidele; b) Vaata komisjoni vastus punktile 10.12.

c) tulemuslikkuse järelevalveks kasutatavad näitajad vajavad parandamist;

d) hindamised ei ole kasulikuks tõendusmaterjali allikaks aasta tegevusaruannetes esitatavale poliitikaeesmärkide saavutamise alasele aruandlusele. d) Mitmesugused hinnangud on olnud kasulikuks teabeallikaks, mis on kinnitanud iga-aastastes tegevusaruannetes loetletud poliitilisi saavutusi. Samas ei ole kõik hinnangud mõeldud otseselt kasutamiseks aasta tegevusaruandes, sest need hõlmavad näiteks aasta tegevusaruandes käsitletavast aastast erinevat ajavahemikku.

Eesmärgid, mis on otse üle võetud kõrgetasemelistest poliitikaalastest või seadusandlikest dokumentidest, on tihti liiga abstraktsed selleks, et neid juhtimiskavades või aasta tegevusaruannetes kasutada

10.10. Komisjoni 2012. aasta juhtimiskavade koostamise kehtivate eeskirjade kohaselt peavad peadirektoraadid kindlaks määrama üldeesmärgid koos mõjunäitajatega (pikas perspektiivis) ning erieesmärgid koos tulemusnäitajatega (lühikeses/keskpikas perspektiivis). Juhtimiskavades ja aasta tegevusaruannetes kasutatavad eesmärgid võetakse sageli otse üle seadusandlikest dokumentidest või kõrgetasemelistest poliitikadokumentidest. Kolm kontrollitud peadirektoraati nimetasid sellise lähenemisviisi põhjuseks nende tekstide siduvat olemust. Sellistes dokumentides toodud eesmärgid peaksid eelkõige olema aluseks üldeesmärkide seadmisel, sest need on koostatud poliitilises kontekstis ja enamasti liiga üldised, et neid peadirektoraadi tasandil kasutada (vt selgitus 10.1). Lisaks puudusid loogilised seosed üld- ja erieesmärkide vahel (konkurentsi peadirektoraat ning merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat). Samalaadsele järeldusele jõudis hiljuti ka siseauditi talitus, kes teatas, et mõne aasta tegevusaruande puhul ei ole teave juhtimiskavas esitatud üldiste ja erieesmärkide vahelisest seosest täielik. 10.10. Kehtivates juhtimiskavade koostamise eeskirjades nähakse ette, et üldeesmärgid tuleb viia vastavusse komisjoni poliitiliste eesmärkidega, täiustades neid juhtimiskavades veelgi. Selline lähenemine tuleneb vajadusest tagada, et komisjoni talitused jätkaksid järjepidevalt poliitiliste eesmärkide ja komisjoni peamiste poliitikaprioriteetide saavutamist. Eesmärkides peaks keskenduma peamiselt mõjudele ja tulemustele, kuigi tavaliselt on need vaid osaliselt tingitud talituste tegevusest. Kuna see on komisjoni avaliku aruandekohusluse tagamiseks oluline, keskendutakse eesmärkides peamiselt mõjudele ja tulemustele, isegi juhul, kui need on tavaliselt vaid osaliselt tingitud talituste tegevusest ning neid mõjutavad muud välised faktorid. Komisjon kaalub paranduste tegemist kehtivatesse juhtimiskava koostamise eeskirjadesse, et parandada üld- ja erieesmärkide vaheliste seoste esitamist. Vaata ka komisjoni vastus selgitusele 10.1.

10.11. Juhtimiskavades ei ole selgelt välja toodud, kuidas kavandatud tegevus igal haldustasandil aitab kaasa püstitatud eesmärkide saavutamisele, võttes arvesse eraldatud vahendeid ja tuvastatud riske. See vähendab aasta tegevusaruande 1. osas esitatud poliitikaeesmärkide saavutamise alase aruandluse kasulikkust. Eesmärgid iseenesest võivad olla olulised poliitikavaldkonna jaoks, milles peadirektoraadid tegutsevad, kuid need on liiga abstraktsed, et võimaldada nende saavutamise kontrollimist aasta kontektstis (näiteks vahe-eesmärkide abil). 10.11. Komisjon kaalub viise, kuidas parandada talituste tegevuse ning plaanitud tulemuste ja mõju seoste esitamist juhtimiskavades. Komisjon leiab, et vastavus SMART-kriteeriumidele on piisav, et võimaldada asjakohast järelevalvet edusammude üle eesmärkide saavutamisel. Veelgi enam, mõju ja tulemusi saab tihti mõõta vaid mitmeaastases perspektiivis.

Vaid kaheksa 52 eesmärgist vastasid kõikidele SMART-kriteeriumidele

10.12. Peadirektoraatide eesmärgid peaksid olema selgelt määratletud ning neid tuleks vajadusel ajakohastada. Eesmärgid tuleb sõnastada viisil, mis teeb võimalikuks nende saavutamise kontrollimise. See tähendab, et eesmärgid peavad vastama SMART-kriteeriumidele. Kõikidele SMART-kriteeriumidele vastas aga vaid kaheksa eesmärki 52st (üks näide on esitatud selgituses 10.2). Kontrollitud eesmärgid olid küll asjakohased peadirektoraatide poliitikavaldkondade puhul, kuid ei olnud piisavalt täpsed, mõõdetavad ega ajakohased, et järelkontrolli teha. 10.12. Kui hinnatakse vastavust SMART-kriteeriumidele, tuleks juhtimiskavas sisalduvat teavet analüüsida tervikuna. Komisjon tunnistab, et tulemuslikkuse aruandluses peaks keskenduma sidusrühmade tegelikele vajadustele ja et see peaks olema piisavalt paindlik, et peegeldada talituste tegevuse eri tahke.

SMART-kriteeriumidele vastav eesmärk Üheks liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi eesmärgiks on „transpordi põhivõrgustiku rakendamine aastaks 2030”. See eesmärk on täpne, asjakohane ja ajaliselt piiritletud. Eesmärgi mõõdetavus on esitatud kvantifitseeritaval kujul juhtimiskavas ja aasta tegevusaruandes (näiteks „2017. aastaks kõrvaldada viis kitsaskohta põhitranspordiliinidel”).

SMART-kriteeriumidele mittevastav eesmärk Üks liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi 2012. aasta juhtimiskavas esitatud erieesmärk on „edendada tänapäevast linnalist liikumiskeskkonda”. See eesmärk ei vasta SMART-kriteeriumidele. See ei ole täpne, sest ei sisalda teavet selle kohta, mida oleks vaja muuta, ega ole ka mõõdetav ega ajaliselt piiritletud. SMART-kriteeriumidele mittevastav eesmärk Komisjon leiab, et linnalise liikumiskeskkonna eesmärgi võib lugeda saavutatuks linnade puhul, kes on foorumi CIVITAS liikmed ning kelle arv küünib aastaks 2015 vahemikku 250–270. Kogu vajalik teave on seetõttu lugejale kättesaadav ning praktikas eesmärki saab lugeda täpseks, mõõdetavaks, saavutatavaks, asjakohaseks ja ajaliselt piiritletuks ehk SMART-kriteeriumidele vastavaks.

10.13. Vahe-eesmärgid võimaldavad kontrollida, kas pikaajaliste eesmärkide saavutamine edeneb kavakohaselt. Pikaajalistele eesmärkidele tuleks lisada keskpikad või iga-aastased vahe-eesmärgid. Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat seadis 2012. aasta juhtimiskavas kaks vahe-eesmärki, mis olid saavutatud juba 2011. aastal. Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi kasutatud teiste vahe-eesmärkide puhul ei olnud selge nende asjakohasus seoses vastavate eesmärkide saavutamisega. Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat kasutas oma 2012. aasta juhtimiskavas nelja vahe-eesmärki seoses eesmärkidega, mille tähtajad olid tulevikus (2020 ja 2050). Üks nendest eesmärkidest, mille vahe-eesmärgi tähtaeg oli 2012. aastal, ei olnud aga 2012. aasta tegevusaruandes ära toodud ja selle puudumist ei selgitatud. 10.13. Vahe-eesmärgid võimaldavad üksnes kontrollida, mil määral on võetud meetmed aidanud edasi liikuda pikaajaliste eesmärkide saavutamise suunas, andes märku sellest, kas edasiminek toimub vastavalt kavandatule. Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat kehtestas oma 2012. aasta juhtimiskavas ühe pikaajalise eesmärgi (2020. aastaks) ja ühe vahe-eesmärgi 2010. aastaks seoses mõjunäitajaga „taastuvenergia osakaal transpordis”. Õigusakt, millel nimetatud vahe-eesmärk põhines, kaotas kehtivuse alates 1. jaanuarist 2012 ja seega ei kajastatud sellele vastavat mõjunäitajat enam 2012. aasta tegevusaruandes. Komisjon nõustub, et 2012. aasta tegevusaruandes oleks pidanud selgitama, miks 2012. aasta juhtimiskava sisaldab 2010. aastaks seatud vahe-eesmärki, kuid 2012. aasta tegevusaruanne mitte.

Tulemuslikkuse järelevalveks kasutatavad näitajad vajavad parandamist

10.14. Näitajate valimine peab põhinema nende asjakohasusel ja mõõdetavusel ning usaldusväärsete tulemuslikkusega seotud andmete õigeaegsel kättesaadavusel. Sellised näitajad tuleks võimalikult suures ulatuses panna paika vastavalt RACER-kriteeriumidele (14). Näitajaid, mis mõõdavad tulemusi, mida peadirektoraadid mõjutavad vähe, tuleks kasutada koos peadirektoraadi otseseid tulemusi mõõtvate näitajatega. 10.14. Näitajad peaksid olema nendega seotud eesmärkide seisukohalt asjakohased. Kui eesmärgid on mõjule või tulemusele orienteeritud, on näitajad, mis mõõdavad vaid peadirektoraadi otsest tulemust, liiga piiravad, et teostada edusammude järelevalvet nende eesmärkide saavutamisel. Komisjon leiab, et üksnes otsest tulemust mõõtvate näitajate kasutamine oleks liialt piirav ja ebapiisav, et kajastada peadirektoraadi paljusid eripalgelisi tegevusi.

10.15. Kõigil kolmel peadirektoraadil on eesmärgi kohta vähemalt üks tulemusnäitaja, mis aitab juhtkonnal saavutusi jälgida, hinnata ja nende kohta aru anda. 15 näitaja analüüs (viis iga peadirektoraadi kohta) näitas, et mitte ükski näitaja ei vastanud kõikidele RACER-kriteeriumidele. Lisaks tuvastas kontrollikoda järgmised puudused (vt selgitus 10.3): 10.15. Komisjon leiab, et esitatud näitajad annavad üldjuhul kasulikku teavet edusammude kohta komisjoni üldiste poliitikaeesmärkide saavutamisel ning tulemuslikkuse järelevalveks.

a) näitajad, mis olid väljaspool peadirektoraadi mõjuulatust (merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat, liikuvuse ja transpordi peadirektoraat); a) Komisjon leiab, et näitajad annavad olulist teavet väliste sidusrühmadega suhtlemiseks ning üldise suuna komisjoni poliitilistele algatustele ja otsustele. Poliitilise algatuse otsest mõju eesmärgi saavutamisele võib tihti hinnata vaid keskmises või pikaajalises perspektiivis.

b) näitajad, mille puhul puudus oluline teave (konkurentsi peadirektoraat) või kvantifitseeritud eesmärk (merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat ja konkurentsi peadirektoraat), või ei olnud see mõõdetav (merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat); b) Vt palun vastus selgitusele 10.3.

c) näitajad, mille puhul oli seos näitaja ja eesmärgi vahel ebaselge või eesmärk ei olnud tähenduslik (merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat ning liikuvuse ja transpordi peadirektoraat). c) Komisjon leiab, et esitatud näitajad on kasulikud. Sellest hoolimata nõustub ta, et nende konkreetsete näitajatega seotud sihtide saavutamise kohta esitatud teavet tuleks paremini selgitada, ning püüab seda tulevikus teha (vt samuti vastus selgitusele 10.3).

Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat – näitajad väljaspool peadirektoraadi kontrolli On näitajaid, mis jäävad merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi mõjuulatusest välja, sest on seotud rahvusvaheliste kaubandusläbirääkimistega. Peadirektoraat ise loobub vastutusest, märkides, et nende läbirääkimiste lõpuleviimine on väljaspool tema kontrolli. Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat – näitajad väljaspool peadirektoraadi kontrolli Rahvusvaheliste kaubandusläbirääkimistega seotud näitaja (tegevuspõhine eelarvestamine 1102) on oluline kõnealuse erieesmärgiga seotud edusammude mõõtmiseks, sest see näitab peadirektoraadi töö tulemust. Vastavalt kesktalituste koostatud 2012. aasta juhtimiskava koostamise kehtivate eeskirjade 4. osale lisati vastutuse välistamise märge.

Konkurentsi peadirektoraat – puudub asjakohane teave Erieesmärki „ettevõtete (välja arvatud kartellid) kõige rohkem kahjustavate konkurentsivastaste tegevuste mõjus avastamine, karistamine, takistamine ja parandamine” mõõdetakse ühe tulemusnäitaja abil: „võrdlusalus selle mõõtmiseks, millist (nähtavat) kasu annavad tarbijale komisjoni otsused konkurentsivastase tegevuse (v.a kartellid) keelustamise kohta, ning komisjoni otsused, millega muudetakse ettevõtete võetud kohustused siduvaks”. Näitaja määratakse kindlaks vastavalt konkurentsi peadirektoraadi kasutatavale arvutusmeetodile, mille eesmärgiks on tarbijate hinnangulise kasu kvantifitseerimine. Konkurentsi peadirektoraat ise märgib aga, et see näitaja ei mõõda edusamme seoses eesmärgi saavutamisega. Seega puudub eesmärgil näitaja. Konkurentsi peadirektoraat – puudub asjakohane teave Komisjon tunnistab, et konkurentsi peadirektoraadil ei ole praegu tulemusnäitajat oma tegevuse kohta seoses konkurentsivastase tegevusega (v.a kartellid). Selle põhjuseks on arvutamise keerukus, sest sellised juhtumid erinevad üksteisest suuresti võrrelduna sarnasema iseloomuga juhtumitega, nagu horisontaalsed ühinemised või kartellid, mille puhul on arvutamine lihtsam. Samuti on selle põhjuseks keerukamate arvutustega seotud ressursikulu (tasuvus).

Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat – raskused tulemuste esitamise ja tõlgendamisega Üldeesmärgi „transpordi infrastruktuuri moderniseerimine ja selle arukas rahastamine” üheks mõjunäitajaks on liikuvuse ja transpordi peadirektoraat seadnud „(keskmise) sõiduaja vähendamise 30 TEN-T prioriteetse projekti puhul tänu ELi vahenditest rahastatud paremale infrastruktuurile” (2011. aastaga võrreldes miinus 20 % aastaks 2020). Mõju andmekogumile on esitatud kvantitatiivselt sõiduaja vähenemisena. Siiski on kõige uuemad teadaolevad andmed 2012. aasta tegevusaruandes segaselt esitatud. Praegune olukord on esitatud järgmiselt: „St-Pölten – Viin: 40 min; Unterinntal: 15 min; Barcelona-Prantsusmaa: 1 t 40 min”. Ei ole selge, kas see on 2012. aastal saavutatud lühem sõiduaeg või keskmine lühendatud sõiduaeg, mis plaanitakse saavutada 2020. aastal. Ei ole teada, millises ulatuses saavutati eesmärgiks olnud 20-protsendiline vähendamine. Lisaks on esitatud vaid kolm 30 väärtusest. Ilma täiendavate selgitusteta ei ole võimalik kindlaks teha, kas näitaja abil kontrollitav eesmärgi saavutamine kulgeb plaanipäraselt. Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat – sõiduaja vähendamise näitaja Komisjon leiab, et sõiduaja vähendamise näitaja on väga asjakohane ja eriti kasulik transpordiinfrastruktuuri moderniseerimise eesmärgi saavutamise hindamiseks. Komisjon tunnistab siiski, et edusamme, mida saavutatakse sõiduaja vähendamisega 30 TEN-T prioriteetse projekti puhul, oleks pidanud paremini selgitama, ning püüab seda tulevikus teha. Nimetatud kolme prioriteetse projekti teelõikudel lühendati 2012. aastal ELi kaasrahastatud meetmete abil reisiaegu 20–60 %. Kuna aastani 2020. jätkuvad sekkumised täiendavatel teeosadel, loodab komisjon, et saavutatakse nii kõnealuse kolme teelõigu kui terviku kui ka muude prioriteetsete projektide eesmärgid.

Hindamised ei ole kasulikuks tõendusmaterjali allikaks aasta tegevusaruannetes esitatavale poliitikaeesmärkide saavutamise alasele aruandlusele

10.16. Komisjoni kehtivate suuniste kohaselt peavad hindamised ja hindamisega seotud uuringud olema tulemusi ja mõju käsitleva teabe allikaks. Kõik kolm peadirektoraati on oma 2012. aasta tegevusaruande 1. osas ära toonud mõningase teabe hindamiste kohta. Teave on aga kas napp või esitatud joonealuste märkustena. 2012. aastal või varem lõpuleviidud viie hindamise alusel iga peadirektoraadi kohta selgus, et hindamiste väärtus tulemuste ja mõju alase teabeallikana oli piiratud. Peamiselt oli selle põhjuseks asjaolu, et hindamised olid suunatud pigem tegevusalastele küsimustele kui tulemuslikkusele, või olid komisjonil kahtlused liikmesriikide ametiasutustelt saadud teabe kvaliteedi suhtes. 10.16. Komisjon võtab teadmiseks kontrollikoja leiu, mille kohaselt oli kontrollikoja vaadeldud hindamiste valim suunatud pigem tegevusega seotud küsimustele kui tulemuslikkusele. Komisjon jagab seisukohta, et hindamised peaksid andma teavet tulemuste ja mõju kohta, tunnistades, et hindamiste fookus võib olla erinev, olenevalt sellest, millises staadiumis on hinnatava programmi rakendamine. Komisjon viitab ELi toimimise lepingu artikli 318 kohasele hindamisaruandele, milles esitatakse kõiki mitmeaastase finantsraamistiku rubriike hõlmavad tulemused, mis on seotud nii programmide rakendamise algetapi tegevusalaste küsimustega kui ka programmide rakendamise hilisemas etapis avalduva mõju, tulemuslikkuse ja ELi lisaväärtusega. Komisjon pöörab edaspidi oma hinnangutes rohkem tähelepanu tulemuslikkusega seotud aspektidele ja sellest teavitamisele iga-aastastes tegevuskavades. Komisjon juhib tähelepanu hindamistele, mis juba pakuvad kasulikku teavet poliitiliste saavutuste kohta. Komisjon leiab, et on teinud viimastel aastatel märkimisväärseid edusamme poliitikaga seotud saavutustest teavitamisel ning et tema peadirektoraatide iga-aastased tegevusaruanded sisaldavad hulgaliselt kasulikku teavet poliitiliste eesmärkide, saavutatud tulemuste ja nende mõju kohta ühiskonnale. Komisjon töötab selle nimel, et järgmise finantsraamistiku alusel koostatud ELi finantsprogrammide seire, hindamine ja aruandlus põhineks tugevamal ja sidusamal raamistikul. ELi toimimise lepingu artikli 318 kohane aruanne 2012. aasta kohta sisaldab tegevuskava. Komisjon tuletab meelde, et teave ja hinnangud, mida komisjon on võimeline oma iga-aastastes tegevusaruannetes ja oma üldises aruandluses järgmise finantsraamistiku jaoks aastate lõikes esitama, sõltub suures osas tulemuslikkust käsitlevatest sätetest õigusaktides, mille Euroopa Parlament ja nõukogu vastu võtavad, et toetada uute finantsprogrammide paketti.

Tulemusjuhtimine ja aruandlus areneb ning on võetud parandusmeetmeid, kuid tulemusi on veel vara hinnata

10.17. Peasekretäril ja eelarve peadirektoraadil on keskne osa aasta tegevusaruannete ülesehituse ja sisu kohta suuniste andmisel. Lisaks on neil keskne roll peadirektoraatide koostatud aasta tegevusaruannete kvaliteedikontrollis (toetus ja järelevalve). Kvaliteedikontrolli protsess hõlmas 2012. aastal esmakordselt kõikide peadirektoraatide aasta tegevusaruannete esimeste osade eelnõude arutamist peasekretäri ja eelarve peadirektoraadiga.

10.18. Aasta tegevusaruannete koostamise protsessi auditi käigus järeldas siseauditi talitus, et protsess keskendub seaduslikkusele ja korrektsusele, samal ajal kui poliitikaga seotud saavutuste säästlikkusele, tõhususele ja mõjususele ei pöörata piisavalt tähelepanu. Vastuseks auditile pani komisjon märtsis 2013 paika tegevuskava peamiste leidude suhtes meetmete võtmiseks, kavva võeti ka kehtivate suuniste läbivaatamine. 10.18. Komisjon vaatab läbi iga-aastaste tegevusaruannete koostamise kehtivad eeskirjad. Kõnealuse läbivaatamisega on tagatud, et käsitletakse ka poliitikaga seotud saavutuste säästlikkust, tõhusust ja mõju.

10.19. Mitmeaastase finantsraamistiku alaste läbirääkimiste raames tegi komisjon ettepaneku kehtestada ühine tulemuslikkuse raamistik komisjonile ja liikmesriikide ametiasutustele, mille aluseks oleksid kokkulepitud väljundid ja tulemusnäitajad.

2. OSA. LIIDU RAHANDUSE TULEMUSPÕHINE HINDAMISARUANNE

10.20. Komisjon avaldas novembris 2012 oma teise ja juunis 2013 kolmanda aruande liidu rahanduse tulemuspõhise hindamise kohta (hindamisaruanne) (15). Aluslepingus nõutakse, et komisjon esitaks vastava aruande, mis on osa tõendusmaterjalist, mille alusel parlament annab igal aastal heakskiidu komisjoni tegevusele eelarve täitmisel (16).

10.21. Oma tähelepanekutes (17) teise hindamisaruande kohta toob kontrollikoda positiivsena esile esimese aruandega võrreldes laiema ulatuse ning märgib, et aruanne annab mõningase ülevaate programmide mõjususest ja tõhususest. Hindamisaruanne ei anna aga veel piisavat, asjakohast ja usaldusväärset tõendusmaterjali selle kohta, mida ELi poliitika on saavutanud, ning seega ei sobi see kasutamiseks eelarvele täitmisele heakskiidu andmise menetluses, nagu on kavandatud. 10.21. Komisjon kinnitab veel kord oma kavatsust pidada nõu eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutava institutsiooniga, et oma aruannet tulevikus veelgi paremaks muuta. Lisaks kinnitab komisjon, et see on saavutatav üksnes uue tulemusraamistiku kaudu, mis lähtub uue finantsraamistiku õiguslikust alusest. Käeoleva aasta hindamisaruande koostamisel on arvesse võetud kontrollikoja siiani esitatud näpunäiteid nii palju, kui see on aastateks 2007–2013 kehtestatud finantsraamistiku alusel võimalik. Kõnealune aruanne võeti vastu 26. juunil 2013.

10.22. Esimese ja teise hindamisaruandega võrreldes on kolmandas tehtud parandusi, kuna teabeallikatena on lisaks hindamisaruannetele kasutatud ka muid allikaid, nagu kontrollikoja eriaruanded ja komisjoni siseauditi talituse soovitused. Ka on ära toodud mõned parandamist vajavad valdkonnad. Kontrollikoda tervitab sellist arengut. Hindamisaruanne ei sobi aga veel kavandatud eesmärgi täitmiseks. 10.22. Komisjonil on hea meel, et kontrollikoda suhtus positiivselt hindamisaruandes tehtud edusammudesse. Samal ajal leiab komisjon, et alles finantsraamistiku hilisemas järgus, kui hakkavad ilmnema esimesed märgid programmide mõjust, saab hindamisaruanne hakata andma piisavat, asjakohast ja usaldusväärset teavet selle kohta, mida ELi poliitikatega on saavutatud, ning seega saab kontrollikoda alles siis lugeda selle oma ülesande täitnuks seoses eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlusega.

10.23. Kontrollikoda märgib, et komisjon on võtnud endale ülesandeks võtta 2014. aastal kasutusele uus tulemusalase aruandluse raamistik, ning tunnustab juba tehtud algatusi tulemusalase aruandluse parandamiseks komisjoni talitustes. Lisaks plaanib komisjon: a) parandada tulemusalast aruandlust peadirektoraatide iga-aastastes tegevusaruannetes; b) tugevdada sidet aasta juhtimiskavade ja aasta tegevusaruannete ning artikli 318 alusel koostatud hindamisaruande vahel; c) võtta hindamisaruanne vastu paralleelselt koondaruandega. 10.23. Ajavahemikku 2014–2020 hõlmava mitmeaastase finantsraamistiku alusel koostatud uue generatsiooni rahastamiskavade puhul annab komisjon oma talitustele juhised kajastada nende programmide tulemusraamistikku oma 2014. aasta juhtimiskavas. See annab võimaluse tulemuslikkusest aru anda aasta tegevusaruannetes, mis avaldatakse märtsis 2015. Lisaks sellele luuakse tihedamad seosed peadirektoraatide iga-aastaste tegevusaruannete ja ELi toimimise lepingu artikli 318 kohase hindamisaruande vahel.

10.24. Koos kolmanda hindamisaruandega esitati ka tegevuskava artikli 318 alusel koostatava hindamisaruande arendamiseks. Kontrollikoda peab seda positiivseks sammuks. Siiski ei ole selge, mida selline samm tähendab praktikas. Eelkõige ei täpsustata kavas märgitud tegevustega seotud individuaalseid kohustusi ega elluviimise kuupäevi. Kontrollikoda teeb järelkontrolli ja esitab aruande selle kohta, millises ulatuses komisjon suudab tegevuskava ellu viia ning teha tulevaste hindamisaruannetega seotud lubatud parandused. 10.24. Komisjonil on hea meel, et kontrollikoda tunnustab tegevuskava koostamist positiivse sammuna. Ta tuletab meelde, et käesoleva aasta aruandes viidati asjaolule, et tegevuskava on ajutine ja kehtib ajani, mil võetakse vastu õigusaktid, mis toetavad järgmise mitmeaastase finantsraamistiku alusel koostatud finantsprogramme. Sellega on seletatav individuaalsete eriülesannete ja valmimiskuupäevade puudumine.

3. OSA. KONTROLLIKOJA TEHTUD TULEMUSLIKKUSE AUDITITE TULEMUSED

Sissejuhatus

10.25. Kontrollikoja eriaruannetes uuritakse, kas ELi kulutusi hallatakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega (punkt 10.2). Kontrollikoda püüab oma eriaruannete teemade – konkreetsed eelarvevaldkonnad või juhtimisküsimused – valikul käsitleda küsimusi, mis omavad maksimaalset mõju, tuginedes erinevatele kriteeriumidele, nagu asjaomaste tulude või kulutuste maht (olulisus), usaldusväärset finantsjuhtimist mõjutavad riskid ning sidusrühmade huvi suurus. 2012. aastal võttis kontrollikoda vastu (18) 25 eriaruannet, mis on loetletud lisas 10.1 .

10.26. Selles osas hindab kontrollikoda, kuidas oleks võimalik 2012. aasta eriaruannetest saadud kogemusi ära kasutada. Kontrollikoda keskendub kolmele teemale, mis on järgmiste rahastamiskavade soovitud tulemuste ja mõjude saavutamiseks olulised: SMART-eesmärgid ja sobivad näitajad programmidele, usaldusväärsed ja õigeaegsed andmed programmide tulemuslikkuse kohta ja ELi rahastatavate projektide jätkusuutlikkus.

10.27. Samad teemad kajastuvad erineval määral ka kontrollikoja teistes hiljutistes väljaannetes (19). Nagu kontrollikoda juba varasemalt täheldas, peab komisjon selleks, et teha kindlaks, kas ELi kulutustel on kavandatud tulemused ja mõju, oma teavitus- ja aruandlussüsteemid järgmisel programmitöö perioodil ümber korraldama ning keskenduma mitte ainult eeskirjade järgimisele, vaid ka tulemite saavutamisele (tulemused ja mõju). SMART-eesmärgid ja sobivad näitajad koos usaldusväärse ja õigeaegse teabega on sellise teavitus- ja aruandlussüsteemi oluline osa. 10.27. Komisjon nõustub, et tema juhtimissüsteemid peaksid olema ELi kulutustega seotud saavutuste ja tulemuste mõõtmiseks sobivalt kujundatud ning et aruandluseks vajaliku usaldusväärse teabe saamiseks peaksid olema kehtestatud sobivad järelmeetmed ja kontrollisüsteemid. Komisjon tegeleb oma sisejuhtimissüsteemi arendamisega eelseisva mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 kontekstis, keskendudes eelkõige ELi lisaväärtusele, tõhususele ja mõjule ning mõjule, mida tema rahastamiskavad tervikuna avaldavad majandusele ja ühiskonnale. Komisjon tahab kujundada uue tulemuslikkusele tugineva kultuuri, kasutades eesmärke, näitajaid ning järelevalve- ja hindamisraamistikke, mille seadusandja on kehtestanud eelseisvaks programmitöö perioodiks; ka see loob selge aluse komisjoni iga-aastaseks tulemuslikkuse aruandluseks. Komisjon on mitmeaastase finantsraamistiku programmide kohta esitatud uutesse ettepanekutesse juba lisanud mitu elementi, mille eesmärk on tekitada tugevam tulemusraamistik, mille raames keskendutakse rohkem tõhususele ja mõjususele erinevate finantsprogrammide üldeesmärkide saavutamisel. See tulemusraamistik mõjutab olemasolevaid sisejuhtimisvahendeid.

SMART-eesmärke koos sobivate tulemusnäitajatega ei kohaldata rahastamiskavades järjepidevalt

10.28. Finantsmäärus nõuab, et kõikidele eelarvega hõlmatud tegevusvaldkondadele seatud SMART-eesmärkide saavutamist jälgitakse tulemusnäitajate abil (20). See võimaldab komisjonil ja liikmesriikidel hinnata määratletud eesmärkide saavutamist ning seda, kas kavandatud mõju saavutamine on tõenäoline, nii kavade lõpus kui ka peamistel vaheetappidel.

10.29. Oma eriaruandes kolmandate riikide kodanike integreerimise kohta leidis kontrollikoda, et komisjon on tõestanud, et rahastatud meetmete väljundeid ja tulemusi mõõtvate näitajate määratlemine on võimalik (21). Auditeeritud liikmesriikide ametiasutused pidid esitama kvantifitseeritavad väljundid. Mõõdetavad eesmärgid olid aga seatud vaid umbes pooltele kontrollitud meetmetest ning selle asemel, et mõõta ka projektide spetsiifilisi aspekte (nt kvalifikatsiooni omandamist), puudutas enamik eesmärke vaid projektide ja osalejate arvu. Kontrollikoda järeldas, et kuigi komisjon koostas näitajate kohta põhjalikud juhised, oli viiest auditeeritud liikmesriigist nelja programmides tõsiseid probleeme SMART-eesmärkide kasutamisel, andmete kogumiseks asjakohaste IT-süsteemide loomisel ja/või seatud eesmärkide saavutamisest aru andmisel. Seega oli pärsitud ka liikmesriikide ja komisjoni võime teha programmide üle järelevalvet ja neid suunata. 10.29. Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi raames kasutab komisjon mitut vahendit järelevalve teostamiseks riiklike programmide üle, näiteks regulaarseid kontakte liikmesriikidega ning rakendamise vahe- ja lõpparuandeid. Lisaks on liikmesriigid esitanud riiklikke hindamisaruandeid ajavahemiku 2007–2010 kohta, lähtudes komisjoni kehtestatud ühistest näitajatest, mis on ühildatavad liikmesriikide projektitasandi näitajatega. Need ühised näitajad peaksid andma sisukaid tulemusi riiklikul ja Euroopa tasandil. Oma ettepanekus Varjupaiga- ja Rändefondi 15. novembri 2011. aasta määruse (KOM(2011) 751 lõplik) kohta on komisjon teinud ettepaneku kehtestada ühised kohustuslikud näitajad, et riiklikke programme tõhusalt hinnata ja juhtida. Neid näitajaid juba arutatakse osalevate liikmesriikidega, eriti mis puudutab tõsiasja, et neid peaks arvuliselt piirama ja et need peaksid vastama SMART-kriteeriumidele, olema seotud reaalsusega ja andma usaldusväärseid andmeid.

10.30. Veinituru reformi käsitlevas eriaruandes selgus, et kuigi komisjon saab liikmesriikidelt mitmesuguste meetmete rakendamise kohta suurel hulgal teavet ja kehtivad põhjalikud teabeedastusnõuded, on peamiste tulemusnäitajate puudumise tõttu piiratud komisjoni järelevalveroll, mis peaks hõlmama reformi eesmärkide saavutamise hindamist (22). 10.30. Komisjon hindab seda, kas 2008. aasta veinituru reform täidab oma eesmärke, järgmiste elementide põhjal. 1) Veinituru olukorra regulaarne hindamine: a) toetub võtmenäitajatele, mis on ette nähtud määrustes (EÜ) nr 555/2008 ja (EÜ) nr 436/2009. 2) Liikmesriikide veinipoliitika rakendamise regulaarne hindamine, näiteks: a) 2012. aastal korraldatud uuring reformi elluviimise kohta, mis sisaldas veinituru ühise korralduse erinevate aspektide põhjalikku ja üksikasjalikku analüüsi; b) riiklike programmide suhtes muutis põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat määrust (EÜ) nr 555/2008 ja kiitis 2013. aastal heaks kaks suunist, mille eesmärk on selgitada ja üksikasjalikult kirjeldada, kuidas kõnealuseid meetmeid tuleb riiklikul tasandil rakendada. Nendes suunistes antakse liikmesriikidele soovitusi, milliseid võtmenäitajaid kasutada (näiteks valikukriteeriumid, hindamiskriteeriumid, mõjunäitajad jne). Neid näitajaid kasutab ka põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat oma poliitika hindamisel. 3) Veiniga seotud valdkonna laiem hindamine: a) põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat kasutas kõnealuseid 2012. aasta jooksul kogutud andmeid koos muude näitajatega, mida liikmesriigid andsid riiklike toetusprogrammide ja väljajuurimiskavadega seoses, et koostada ka 2012. aasta aruanne nõukogule ja Euroopa Parlamendile; b) põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat käivitab praegu uut ELi veinide konkurentsivõime hindamist, mis peaks valmis saama 2014. aasta lõpuks. Kavandatud pakkumiskutsega kehtestatakse selged näitajad eelseisvaks hindamiseks; c) põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat viib läbi veel üht hindamist kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste lisaväärtuste kohta. Ka sellega määratakse hiljem kindlaks selged näitajad.

10.31. Kontrollikoja eriaruandes Euroopa Regionaalarengu Fondi kaasrahastatud finantskorraldusvahendite kohta märgitakse, et ERFi standardsed ühtekuuluvuspoliitika seirevahendid ei ole piisavad või rahastamisvahendite puhul otstarbekad. Aruandes järeldati, et kui seire- ja infosüsteemid ka olemas olid, ei suudetud nende abil anda teavet fondide usaldusväärse finantsjuhtimise kohta ega selle üle järelevalvet teha (23). 10.31. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 muutmisega 2011. aasta detsembris pandi liikmesriikidele kohustus anda ametlikult aru finantsvahendite kohta. 2012. aastal koostas komisjon selle põhjal kokkuvõtva aruande ja komisjoni talitused on välja töötanud ka üksikasjalikud juhendid korraldusasutuste aruandluse kohta. Lisaks avaldas komisjon 2012. aasta veebruaris oma talituste töödokumendi finantsvahendite kohta ühtekuuluvuspoliitikas ning viis eksperdihinnangu võrgustiku kaudu läbi hindamise Euroopa Regionaalarengu Fondi kasutamise kohta finantsvahendite toetamisel. Aruandlusnõuete ühtlustamist jätkatakse järgmisel programmitöö perioodil.

Puudused tulemuslikkusega seotud andmete asjakohasuses, usaldusväärsuses ja õigeaegses esitamises

10.32. Eesmärkide mõõtmine ja nende saavutamise hindamine on tähenduslik vaid siis, kui see põhineb teabel, mis on asjakohane, usaldusväärne ja õigeaegselt esitatud. Töökindla tulemusalase juhtimis- ja aruandlussüsteemi väljatöötamiseks peab komisjon pöörama erilist tähelepanu tema enda kogutavate või liikmesriikidelt ja kolmandatelt pooltelt saadavate tulemusandmete usaldusväärsusele ja õigeaegsele esitamisele. Mitmes kontrollikoja 2012. aasta eriaruandes tuuakse näiteid andmete puuduliku kvaliteedi kohta ning mõned näidetest on esitatud järgmistes punktides. 10.32. Vastavalt oma seadusandlikele ettepanekutele järgnevate rahastamisprogrammide kohta peaks komisjon otseste eelarve täitmise programmide puhul olema võimeline tagama õigeaegse ja usaldusväärse teabe, et anda aru nende programmide tulemustest. Kaudsete eelarve täitmise programmide puhul peab komisjon toetuma liikmesriikide ja kolmandate isikute valmisolekule ja suutlikkusele esitada piisavaid, õigeaegseid, usaldusväärseid ja võrreldavaid andmeid. Seda ei ole võimalik praeguse õigusraamistiku juures kõikide programmide lõikes kokkuvõtlikult saavutada. Koostöös liikmesriikidega hallatavate programmide suhtes tegi komisjon seadusandjale ettepaneku kehtestada mõned põhinõuded pärast 2013. aastat vastu võetavate määruste raames toimuva tulemustest teavitamise süsteemide ülesehituse kohta. Kui haldamine toimub koostöös liikmesriikidega, lasub liikmesriikidel vastavalt pädevuse jaotusele nende süsteemide haldamise kohustus, et tulemuste kohta esitatav teave oleks täielik ja täpne.

10.33. Põllumajandusettevõtete moderniseerimise toetuse suunamise auditi käigus leidis kontrollikoda, et ühine järelevalve- ja hindamisraamistik, mis on loodud vahendina liikmesriikidele ja komisjonile, ei anna asjakohaseid andmeid, mida saaks kasutada kulutatud vahendite abil saavutatud tulemuste jälgimiseks. Määratletud näitajad ei võimalda jälgida ELi prioriteetide saavutamisel tehtud edusamme. Samuti leiti, et andmed ei olnud usaldusväärsed ja nende abil ei saa liikmesriike (ja/või piirkondi) võrrelda (24). Ühes teises aruandes leidis kontrollikoda märkimisväärseid puudusi liikmesriikide aruandluses, mistõttu ei suutnud komisjon alati hinnata, kas liikmesriikide tulemused olid kooskõlas ELi jäätmealaste eesmärkidega. Komisjon kontrollis esitatud andmete järjepidevust, kuid ei hinnanud nende usaldusväärsust (25). 10.33. Komisjon leiab, et ühine järelevalve- ja hindamisraamistik kujutab endast asjakohast ja integreeritud näitajate kogumit, mille komisjon ja liikmesriigid valmistasid ühiselt ette poliitikaeesmärkide saavutamiseks. See on esimene kord, kui ELi tasandil rakendati laiahaardelist ja samas väga nõudlikku maaelu arengu järelevalve- ja hindamissüsteemi. Kui hinnatakse seda, kas ELi prioriteetidega on hästi tegeletud, tuleks hinnata kõikide nende meetmete kombinatsiooni. Meedet 121 tuleks hinnata tulemuslikkuse parandamise eesmärgi põhjal. Praegune nn töö käigus õppimise kogemus näitab, et tulemusnäitajate määratlemine on selles valdkonnas keeruline ning komisjon, liikmesriigid ja mitmed sidusrühmad on teinud palju jõupingutusi, et metodoloogiat, usaldusväärsust ja võrreldavust pidevalt parandada. Seda kogemust kasutatakse ka tulevastes järelevalve- ja hindamissüsteemides.

10.34. Aruandlussüsteemi puudused võivad avaldada negatiivset mõju ka teabe usaldusväärsusele. Arenguabiprogrammide teabesüsteem (CRIS) on komisjoni loodud infosüsteem, mille eesmärk on toetada välistegevuse haldamise finants- ja tegevusaspekte. Süsteemi auditi käigus leiti probleeme selles sisalduvate andmete terviklikkusega. Kontrollikoda leidis kirjeid, kus info oli kas puudu, ebaõige või ajakohastamata. Sellised kirjed õõnestasid süsteemi usaldusväärsust ning selle kui juhtimisvahendi tõhusust ja mõjusust (26). 10.34. Nende puudustega tegelemiseks tehakse jõupingutusi, kuid arenguabiprogrammide teabesüsteemis ei ole puudu ei finants- ega muud olulist teavet. Lisaks edusammudele, mida mainiti teabesüsteemi auditis seoses andmekvaliteedi küsimustega (andmeomanike nimetamine, andmekvaliteedi meeskonna loomine ja andmekvaliteedi juhtimise rakendamine), on hiljuti algatatud järgmised projektid: — geograafiliste koodide ratsionaliseerimine; — arenguabiprogrammide teabesüsteemi kasutajaliidese parandamine kodeerimise veajuhtude analüüsi alusel; — mitu puhastusmeedet auditi leidude, järelevalvemenetluste ja aruandetegevuse tulemusena. Eespool nimetatud projektid on osa uuesti määratletud teabekvaliteedi üldplaanist, mis hõlmab andmete puhastamise, infosüsteemi parandamise, järelevalve- ja kontrolli-, kasutaja dokumentatsiooni ja koolitusealaseid toiminguid.

10.35. Ammlehmade, uttede ja kitsede eest makstavaid otsetoetuseid auditeerides selgus, et enamikus liikmesriikides oli tulemusnäitajate järelevalve nõrk, sest auditeeritud kavade tulemuste ja tulemite mõõtmiseks puudus juhtumipõhine tulemuslikkuse järelevalvesüsteem, ning lisaks tõlgendati liikmesriikides mõisteid „tootmine” ja „töötleva tööstuse varustamine” erinevalt. Lisaks takistas komisjonipoolset järelevalvet sellise kontrollivahendi puudumine, mis annaks ülevaatliku pildi eri allikatest saadavatest toetustest. ÜPP hiljutiste reformide kiire tempo tõttu ei olnud alati võimalik õigeaegselt täpseid kvantitatiivseid hindamisi teha (27). 10.35. Seadusandja on otsustanud, et on parem, kui need mõisted määratletakse riiklikul tasandil. Komisjonil on üldine ülevaade terve Euroopa Liidu piires võetud mitmesuguste tootmiskohustusega seotud meetmete olukorrast, mida on rakendatud loomakasvatussektoris. Liikmesriikidel on kohustus teatada komisjonile regulaarselt loomade arv ja maksete hulk nii ammlehmade, lammaste ja kitsede kui ka artikli 68 kohaste tootmiskohustusega maksete puhul, samuti täiendavate riiklike otsetoetuste puhul, mida rakendati liikmesriikides, kes ühinesid ELiga 2004. ja 2007. aastal. Skeemide sotsiaalse, majandusliku ja keskkonnamõju kohta leiab komisjon, et see on pigem hindamise kui järelevalve küsimus. Eelseisva reformi otsustusprotsessi puhul tuginevad komisjoni ettepanekud mõjuhinnangule, mille aluseks on terve hulk teabeallikaid, kvantitatiivseid analüüse ning kvalitatiivne ja kvantitatiivne teave kirjandusest ja konsultatsioonidest avalikkusega. Hindamisaruanded kuuluvad samuti kõnealuste teabeallikate hulka. Mis puutub tulevikku, siis nähakse komisjoni ettepanekus ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide kohta aastaks 2020 ette ühine järelevalve- ja hindamisraamistik ühise põllumajanduspoliitika, sealhulgas esimese ja teise samba meetmete tulemuslikkuse mõõtmiseks.

10.36. Tulemuslikkust puudutavate andmete õigeaegne esitamine on osutunud probleemiks, nagu ilmneb puudustest Euroopa Sotsiaalfondi poolt eakamate töötajate toetamiseks tehtud kulutuste järelevalveandmete kogumisel ja registreerimisel. Usaldusväärse, tõendatava ja õigeaegse tulemusalase teabe ning meetmete hindamise puudumine takistab järelduste tegemist praeguse ja tulevase otsustusprotsessi tarvis (28). 10.36. Praegune Euroopa Sotsiaalfondi õigusraamistik näeb ette andmete kogumist prioriteetse suuna tasandil ja mitte sihtrühma tasandil, mis on palju üksikasjalikum. Soovitatud tegevusliini rakendamine oleks väga keeruline (näiteks on enamikul projektidest tegelikult palju erinevaid sihtrühmi), need paneks suure koorma liikmesriikidele ja toetusesaajatele ning toovad kaasa märkimisväärse kulu. Teavet tulemuste ja eriti mõju kohta võib saada hindamiste kaudu. Näiteks hinnangus ESFi toetuse kohta elukestvale õppele, mis sai valmis 2012. aasta juulis, keskenduti muu hulgas vanematele töötajatele. Komisjon leiab, et selliste hindamiste kaudu kättesaadav teave on elulise tähtsusega ning võimaldab teha järeldusi ESFi sekkumise mõju kohta. Sellest hoolimata tunnistab komisjon, et tegevust on võimalik parandada. Seega kavatseb komisjon järgmisel programmitöö perioodil 2014–2020 uue seadusandliku paketi raames käsitleda mitmeid järelevalve- ja hindamismenetluse käigus tuvastatud puudusi.

Mitmel puhul oli ohus ELi projektide jätkusuutlikkus

10.37. Avalik sekkumine peaks ideaalis olema jätkusuutlik, st see peaks keskenduma mitte ainult lühiajalistele väljunditele, vaid jätkama tulemuste tootmist ja mõju saavutamist pärast välise rahastamise lõppu. Jätkusuutlikkus peaks seega olema oluline asjaolu, millega arvestada programmi ja/või projekti kavandades. Sellised kaalutlused peaksid hõlmama teemasid nagu tehniline, majanduslik ja institutsiooniline jätkusuutlikkus ning nende vastastikune sõltuvus.

10.38. 2012. aasta eriaruannetest toodi kaheksas esile jätkusuutlikkusega seotud probleeme. Kaheksast aruandest viis olid seotud ELi toetusega ELi mittekuuluvatele riikidele ja territooriumidele. Ülejäänud kolm aruannet käsitlesid koostöös liikmesriikidega rahastatud projektide jätkusuutlikkust, mis annab tunnistust sellest, et teema on asjakohane ka väljaspool arenguabi valdkonda. Kuue aruande puhul kaheksast tuvastati oht, et projektid võidakse lõpetada ning jätkuva rahastamise puudumisel ei ole projektidest saadav kasu püsiv (29).

10.39. Kui haldamine toimub koostöös liikmesriikidega, vastutavad rahaliselt jätkusuutlike projektide valiku eest liikmesriikide ametiasutused. Tapamajades ELi hügieenialaste õigusaktide rakendamiseks antud ELi toetuse auditeerimine näitas, et üheks eesmärgiks oli projekti jätkusuutlikkus, sest rahastatud projekte peab määratud tasemel käigus hoidma vähemalt viis aastat pärast investeeringu tegemist. Auditiga tuvastati aga kõigis külastatud viies liikmesriigis juhtumeid, kus ei järgitud kas nõuet hoida projekti vähemalt viis aastat käigus või nõuet säilitada tegevus ettenähtud tasemel. See vähendas nende vahendite mõju, mida kasutati tapamajade hügieeninõuetega vastavusse viimise hõlbustamiseks (30). 10.39. Finantseeritud investeeringute mõju uute hügieenistandardite täitmisele uuriti kaheksa 2004. aastal ELiga liitunud SAPARDi programmist toetust saava riigi esitatud programmi järelhindamise aruande põhjal. Kokkuvõtlikus aruandes, mille koostasid iseseisvad hindajad kõnealuste hindamiste alusel, jõuti peatükis 4.2.1 „ELi standardid ja ühenduse õigustik” järeldusele, et kõige suurem mõju saavutati hügieeni, sanitaar- ja veterinaartingimuste ning keskkonna valdkonnas. Aruanne avaldati ja see on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/rural-development-reports/index_en.htm

10.40. Auditeerides Euroopa Liidu arenguabi Sahara-taguse Aafrika joogiveega varustamisele ja sanitaarvaldkonnale, leidis kontrollikoda, et kontrollitud projektid olid tehniliselt jätkusuutlikud: projektid edendasid standardse tehnoloogia ning kohalike materjalide kasutamist. Keskmises ja pikaajalises perspektiivis ei ole aga enamiku projektide tulemused ja neist saadav kasu jätkusuutlikud, kui ei suudeta tagada tariifidest sõltumatut rahastamist. Põhjalikest projektijuhtimismenetlustest hoolimata ei pööranud komisjon tähelepanu tulemuste jätkusuutlikkuse seisukohast tähtsatele asjaoludele (31). 10.40. Institutsioonide jätkusuutlikkusega tegelemiseks toetab komisjon laialdast suutlikkuse suurendamise ja koolitustegevust, et suurendada veekasutajate ühistute ja kohalike asutuste suutlikkust omada, juhtida ja käitada oma süsteeme, mõnikord ka erasektori toetusega. Komisjon töötab ka riiklikul tasandil sektorireformiprogrammide raames, et toetada asjakohaste sektoripoliitikate ja institutsioonilise raamistiku arendamist, mille käigus luuakse detsentraliseeritud struktuurid, mis aitavad kohalikke sidusrühmi pikemas perspektiivis. Veesektori rajamiseks finantsiliselt jätkusuutlikule alusele on vaja tekitada sobiv tasakaal tariifide, ülekannete ja maksude vahel. Enamiku riikide puhul ei saa käitamiskulusid üksnes tariifidega katta. See kehtib Euroopas ja veelgi enam Sahara-tagustes riikides, kus projektide sihtrühmaks on tavaliselt kõige haavatavamad väga piiratud maksevõimega rühmad. Sellel põhjusel toetab komisjon sotsiaaltariifide arendamise protsessi, tagades samas sektori kui terviku finantsilise jätkusuutlikkuse valdkonnasisese dialoogi kaudu abisaavate riikidega.

10.41. Mahajäetud tööstus- ja militaaralade taaselustamise auditeerimisel täheldas kontrollikoda, et kõikidel läbivaadatud mahajäetud tööstusalade taaselustamisprojektidel oli mõni põhiomadus, mis kuulub alade jätkusuutlikkuse ja tulemuste pikaajalisuse kindlustamise parimate tavade hulka (32). Näiteks osa aladest olid strateegilise asukohaga ning neid teenindas kolmeliigiline transpordivõrgustik (maanteed, raudteed ja veeteed) ja kõigil aladel oli nõuetekohane transporditeenus, kanalisatsioon ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia taristu. 10.41. Komisjon kiidab kontrollikoja analüüsi heaks.

10.42. Isegi kui sekkumised on rahaliselt ja tehniliselt jätkusuutlikud, võivad tulemused olla lühiajalised, kui toetusesaajad aktiivselt ei osale ega saavuta suuremat omanikutunnet, või kui institutsiooniline suutlikkus ei ole piisav.

10.43. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika raames annab EL Kosovole abi õigusriigi valdkonnas. Kosovo ametivõimude poolne poliitiline toetus on peamine tingimus, mille abil kindlustada tulemuste jätkusuutlikkus. Riigi ametivõimude pühendumus uutele õigusaktidele on aga küsitav. Kokkuvõttes ohustab abi tulemuste jätkusuutlikkust poliitilise tahte puudumine, nõrk finantssuutlikkus ja kodanikuühiskonna piiratud mõju (33). 10.43. Komisjon ja Euroopa välisteenistus jagavad kontrollikoja hinnangut. Nad üritavad parandada tuvastatud puudusi poliitiliste, sealhulgas kodanikuühiskonnaga peetavate dialoogide tihedama kasutamise abil, nagu soovitas kontrollikoda, samuti ELi poliitikaeesmärkide, vahendite ja abi parema kooskõlastamise ja sünkroniseerimise abil. See peaks aitama muuta ELi meetmeid tõhusamaks, mõjusamaks ja jätkusuutlikumaks.

10.44. Ka audit seoses Euroopa Liidu abiga Küprose türgi kogukonnale näitas, et jätkusuutlikkus on ohus. Selle põhjuseks oli piiratud haldussuutlikkus, asjakohaste meetmete hilinenud vastuvõtmine ning ebakindlus seoses edaspidise rahastamisega (34). 10.44. Komisjon on integreerinud 2012. ja 2013. aasta programmide eelnõudesse meetmeid, mille eesmärk on tagada olemasolevate projektide lõpuleviimine ja jätkusuutlikkus. Meetmed sisaldavad täiendusõpet ja abi käitamis- ja juhtimissüsteemide loomiseks, samuti täiendavaid investeeringuid, et kindlustada Küprose türgi kogukonna korralik varustatus uue käitise ülevõtmiseks ja käigushoidmiseks. Uute investeeringute suhtes on võetud väga ettevaatlik hoiak ja mõnes valdkonnas on investeeringud katkestatud, sõltudes kogukonna tõhususe meetmetest. Asjaomaste menetluste ja õigusaktide hilinenud rakendamist kogukonnas on kontrollikoda tõlgendanud kui riski jätkusuutlikkusele. Sellistel juhtudel julgustab komisjon kogukonda tööd jätkama ja toetab teda seotud valdkondades. Tulevase finantseerimisega seotud ebakindluse käsitlemiseks on komisjon koostanud mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 raames ettepaneku mitmeaastaseks perspektiiviks. See peaks võimaldama stabiilsema rahastamistaseme hoidmist abimäärusekohaseks tegevuseks.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

Järeldused

10.45. Paljude ELi eelarvevaldkondade õigusraamistik on keerukas ning tulemuslikkusele ei keskenduta piisavalt. Uute ühise strateegilise raamistiku määruste ja programmitöö perioodi 2014–2020 ühise põllumajanduspoliitika määruste ettepanekutel on aga oht jääda eelkõige sisendipõhiseks (kuludele suunatuks) ning seetõttu keskenduda rohkem vastavusele kui tulemuslikkusele (vt punktid 10.3–10.4). 10.45. Komisjon jagab kontrollikoja seisukohta, et kehtiv õigusraamistik on keeruline ja selles ei keskenduta tulemuslikkusele. Seetõttu on komisjon teinud kõik jõupingutused selleks, et tema ettepanekud aastateks 2014–2020 kehtestatud mitmeaastase finantsraamistiku alusel koostatud uue põlvkonna programmide kohta sisaldaksid tugevat tulemusraamistikku, mis põhineks selgel SMART-eesmärkide määratlusel ja asjakohaste näitajate kasutamisel, mis võimaldaks aru anda mitte üksnes rahastamiskavade väljundite, vaid ka tulemuste ja mõju kohta. Komisjon loodab väga, et nimetatud raamistik jääb käimasolevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahelises õigusloomeprotsessis kehtima, pidades silmas õigusliku aluse lõplikku vastuvõtmist. Ühise põllumajanduspoliitika uued määrused sisaldavad olulisi uusi elemente tulemustele orienteerituma lähenemisviisi tagamiseks (vt vastus punktile 10.3): — erivajaduste ja -eesmärkidega tegelemiseks on välja töötatud uued otsetoetused (keskkonnaalased eesmärgid, noored põllumajandustootjad, looduslikust eripärast tingitud piirangutega alad jne); — Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi määruse eelnõus nõutakse, et kõikide maaelu arengu programmide koostamisel tuleks lähtuda kvantifitseeritud sihtmärkide saavutamisest, mis on rangelt seotud määruses kehtestatud eesmärkidega. Kui maaelu arengu programm ei täida ilmselgelt seatud vahe-eesmärke, siis tulemusreservi ei vabastata (vt vastus punktile 10.4). Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide määruste etteanekud hõlmavad olulise näitajana tulemustele suunatust. Nõudlike ja innovaatiliste ettepanekute hulka kuuluvad: — tugevdatud sekkumisloogika, mis seob liidu seatud eesmärgid liikmesriikide siduvate ja täpsete eesmärkidega; — esmakordselt võetud meetmetele ainuomased eeltingimused eesmärgiga parandada investeeringute mõju; — otsustavalt laiendatud makromajanduslikud tingimused; — uuendatud lähenemine hindamisele, mille aluseks on kavandamine, kohustus hinnata iga programmi osa mõju ning uute meetodite kasutamine ning — kohustuslik tulemusraamistik, sh tulemusreserv.

10.46. Mitmeaastase finantsraamistiku alaste läbirääkimiste raames tegi komisjon ettepaneku kehtestada ühine tulemuslikkuse raamistik komisjonile ja liikmesriikide ametiasutustele, mille aluseks oleksid kokkulepitud väljundid ja tulemusnäitajad. Selles valdkonnas edu saavutamiseks on aga oluline tegur komisjoni ja liikmesriikide poolne raamistiku edukas rakendamine (vt punkt 10.19). 10.46. Komisjon märgib, et kõikide programmide puhul, mida hallatakse koostöös liikmesriikidega, lasub ühise tulemusraamistiku rakendamise kohustus peamiselt liikmesriikidel, kes vastutavad nende programmide igapäevase juhtimise, järelevalve ja nende tulemustest teavitamise eest.

10.47. Kolme peadirektoraadi aasta tegevusaruannete kontrollimisel selgus, et poliitikaeesmärkide saavutamise alases aruandluses on tehtud edusamme, kuid aruannetest saadav kasu on endiselt piiratud. Kontrollikoda leidis, et peamiselt esineb puudusi seoses eesmärkide ja näitajatega (vt punktid 10.9–10.16). Tähelepanekud kontrollikoja kahe eelneva aasta aastaaruannete vastavates peatükkides on sarnased käesoleva aasta omadega. 10.47. Komisjon leiab, et on teinud viimastel aastatel olulisi edusamme seoses poliitikasaavutuste aruandlusega ning et eriti peadirektoraatide iga-aastased tegevusaruanded sisaldavad rohkesti kasulikku teavet poliitikaeesmärkide, saavutatud tulemuste ja nende mõju kohta ühiskonnale. Esitatud näitajad annavad üldjuhul kasulikku teavet edusammude kohta komisjoni üldiste poliitikaeesmärkide saavutamisel ning tulemuslikkuse järelevalveks.

10.48. Artikli 318 alusel koostatav hindamisaruanne on endiselt lõpetamata ning see ei sobi seetõttu kasutamiseks eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluses, nagu on kavandatud. Kontrollikoda tunnustab komisjoni pühendumist tulemustel põhineva töökultuuri edendamisele ning usaldusväärse juhtimis- ja aruandlussüsteemi loomisele. Sel eesmärgil võtab komisjon 2014. aastal uue mitmeaastasefinantsraamistiku jaoks kasutusele uue tulemusalase aruandlussüsteemi. Lisaks on komisjon võtnud samme oma talituste tulemusalase aruandluse tugevdamiseks ja lihtsustamiseks järelejäänud programmitöö perioodil (vt punktid 10.20–10.24). 10.48. Komisjon tunnistab, et aruande näol on jätkuvalt tegemist pideva tööga, mille puhul keskendutakse igal aastal järgmise aasta aruande võimalikule täiustamisele. Komisjon kahtleb siiski, kas aruanne suudab täita mõnd eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse raames kavandatud ülesannet, milleks on usaldusväärsete tõendite esitamine ELi poliitikaga saavutatu kohta enne mitmeaastase finantsraamistiku hilise faasi saabumist.

10.49. Nagu eelnevatel aastatel, on kontrollikoda 2012. aasta eriaruannetes kajastatud tulemusauditite alase töö käigus tuvastanud mitmeid puudusi, mis mõjutavad kogu tavapärast juhtimistsüklit. Kolme sel aastal analüüsitud konkreetse valdkonna puhul leiti, et puudusi esineb tulemusalase juhtimis- ja aruandlussüsteemi põhiosades: rahastamiskavades ei kasutata järjepidevalt SMART-eesmärke ja sobivaid näitajaid, puudusi esineb tulemuslikkust käsitlevate andmete kvaliteedis ja õigeaegses esitamises ning ELi rahastatud projektide jätkusuutlikkus ei ole alati tagatud. Selleks, et saavutada soovitud tulemused ja mõju järgmiste rahastamiskavade puhul, tuleb need probleemid lahendada (vt punktid 10.25–10.44).

Soovitused

10.50. Lisas 10.2 on esitatud kontrollikoja kontrolli tulemused, mis puudutavad eelarveaasta 2010 aastaaruandes antud soovituste elluviimist. Aastaaruandes 2010 (8. peatükk) esitas kontrollikoda kuus soovitust. Kõik kuus soovitust olid osaliselt ellu viidud. Edusammude hindamise aluseks on: 10.50.

a) mõningane positiivne areng kesksete suuniste ja kvaliteedijuhtimise alal (näiteks paremad juhised 2013. aasta juhtimiskavade koostamiseks ning 2012. aasta tegevusaruannete 1. osa parem kvaliteedikontroll);

b) läbivaadatud aasta tegevusaruannetes esinenud olulised puudused; b) Komisjon jätkab jõupingutusi, et parandada iga-aastaseid tegevusaruandeid. Nende eesmärk on: — hõlmata rohkem tulemusjuhtimise elemente: määrata eesmärgid, tulemusnäitajad ja seotud sihid iga programmi tasandil; — süvendada aruandlust selle kohta, kuidas rahalisi ja personalivahendeid on kasutatud kolleegiumi seatud poliitikaeesmärkide saavutamisel ja kuidas rakendatud poliitika on loonud ELi lisaväärtust; — tugevdada sisemist vastastikuse eksperdihinnangu menetlust iga-aastaste tegevusaruannete suhtes, suurendades sealhulgas keskendumist tulemuslikkust käsitlevale teabele.

c) kontrollikoja eriaruannetes tuvastatud puudused.

10.51. Mainitud kontrolli ning 2012. aasta leidude ja järelduste alusel esitab kontrollikoda järgmised soovitused: 10.51.

— 1. soovitus: komisjon ja seadusandja peaksid tagama, et järgmisel programmitöö perioodil (2014–2020) keskendutakse tulemuslikkusele. Selleks tuleb asjakohastes valdkondlikes määrustes või muudes siduvates dokumentides sätestada piiratud arv piisavalt täpseid eesmärke koos asjakohaste näitajate, eeldatavate tulemuste ja mõjuga; Komisjoni ettepanekutes järgmise mitmeaastase finantsraamistiku programmide kohta keskendutakse poliitika võtmeprioriteetide saavutamisele ja tulemuslikkusele. Ettepanekud hõlmavad võimendatud tulemusraamistiku elemente eesmärkide ja näitajate, järelevalvesüsteemi, hindamise ja aruandlusnõuete sätete vormis. Sellest hoolimata lasub kõnealuse seadusandliku tavamenetluse käigus lõplik vastutus õiguslike alusaktide vastuvõtmise eest nõukogul ja Euroopa Parlamendil.