ET Euroopa Liidu Teataja C 211/73

Regioonide Komitee arvamus teemal „ühenduse kalanduskontrolli süsteem”

(2009/C 211/11)

REGIOONIDE KOMITEE

— väljendab suurt heameelt Euroopa ühise kalanduspoliitika kontrollisüsteemi läbivaatamise üle ning kutsub nõukogu ja Euroopa Komisjoni üles arvestama eri laevastike ja kalastuspiirkondade mitmekesisust ja eripärasid;

— leiab, et eeskirjade järgimise tava saaks edendada üksnes juhul, kui kontrollimeetmeid rakendatakse pigem dialoogi ja konsensuse alusel kui ülalt alla suunatud protsessi kaudu. Komitee tervitab sellega seoses määrusega sätestatud uusi meetmeid, et sundida liikmesriike järgima ühise kalanduspoliitika eesmärke, kuid leiab, et selliste meetmete proportsionaalsust tuleks siiski hoolikalt kaaluda. Komitee ei nõustu siinkohal kvootide ülekandmisest või vahetamisest keeldumisega;

— kutsub selgitama harrastuskalapüüki käsitlevate uute sätete kohaldamisulatust seoses tunnistuste ja püügilubadega. Selline kalastamine võib reguleerimata jätmise korral ohustada taastamiskavadega hõlmatud kalavarusid. Määruse vastus peab siiski olema proportsionaalne ja mitte liigne;

— on eriti mures jätkusuutliku ja kasumliku väikesemahulise kalapüügi pärast ning soovib selgitust uute sätete kohta, millega kohustatakse 10–15meetrise kogupikkusega laevu paigaldama laevaseiresüsteemi, pidama elektroonilist püügipäevikut ning täitma elektroonilist lossimisdeklaratsiooni. Komitee on vastu automaatse identifitseerimissüsteemi paigaldamisele kõikidele kalalaevadele kogupikkusega üle 15 meetri ning kutsub üles vabastama mootori võimsuse sertifitseerimisest alla 10 meetri pikkused laevad, kus kasutatakse üksnes passiivpüüniseid.

Raportöör : Sir Simon DAY (UK/EPP), Devoni krahvkonnanõukogu liige

Viitedokumendid:

Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, KOM(2008) 718 lõplik

Ettepanek: nõukogu määrus, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, KOM(2008) 721 lõplik – 2008/0216 (CNS)

I POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

1. väljendab suurt heameelt Euroopa ühise kalanduspoliitika kontrollisüsteemi läbivaatamise üle. Praegune kontrollisüsteem on ebatõhus, kulukas ja keeruline ning ei anna soovitud tulemusi;

2. kiidab heaks seatud eesmärgid: lihtsustamine, ühtlustamine, kontrollide tõhustamine väiksemate kuludega, eeskirjade järgimise tava arendamine;

3. on arvamusel, et on vaja üldist reformi ning et võimalus 3 – uus määrus – on kõige realistlikum;

A. Võttes arvesse kohalikku ja piirkondlikku mõõdet

4. kutsub nõukogu ja Euroopa Komisjoni üles arvestama eri laevastike ja kalastuspiirkondade mitmekesisust ja eripärasid, nagu on sätestatud ettepaneku 18. põhjenduses;

5. kutsub pöörama eritähelepanu mereliste, eelkõige kalandusest sõltuvate äärealade vajadustele. Eeltingimused on siinkohal paindlikkus ja võimalus võtta konkreetsetele tingimustele ja asjaomasele piirkonnale kohandatud konkreetseid meetmeid (1);

6. rõhutab, et ühise kalanduspoliitika detsentraliseerimisega, mis kajastus piirkondlike nõuandekomisjonide loomises ning Euroopa Komisjoni merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi restruktureerimises, rõhutatakse üha suuremat vajadust võtta kasutusele uus poliitikaraamistik kontrolli läbiviimiseks piirkondlike merede alusel. Selleks on vaja Euroopa Komisjoni suuremat suutlikkust, et teenindada piirkondlikus mudelis sisalduvat mitmekesisust;

7. rõhutab uue kalanduskontrolli süsteemiga kaasnevaid muutusi kalanduskontrolli eest vastutavate kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jaoks. Uut süsteemi on võimalik kohapeal edukalt rakendada üksnes juhul, kui liikmesriigid jagavad muudetud pädevused nõuetekohaselt kõigile asjaomastele haldustasanditele. Eeltingimused on piisavad finants- ja inimressursid mõistlike organisatsioonistruktuuride jaoks, mis on varustatud piisavate kontrollivahenditega, vahenditega eeskirjade järgimise loomuliku tava edendamiseks ning töövahenditega nimetatud vahendite kooskõlastatud rakendamiseks;

B. Uus ühine lähenemine kontrollile ja seirele

Üldsätted

8. toetab liikmesriikide ja piirkondade ning komisjoni ja Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri asjaomaste kohustuste selgitamist, et vältida ülesannete dubleerimist. Euroopa Komisjon jätkab seiremeetmete kehtestamist, mis on vajalikud kalanduseeskirjade ühtse järgimise tagamiseks kõigis piirkondades;

9. tervitab uusi sätteid strateegilise kavandamise, taktikaliste eesmärkide seadmise ja proovivõtustrateegia tugevdamise kohta kalanduskontrollis, sealhulgas süsteemset riskianalüüsi. Selle uue vahendi kooskõlastamata rakendamise vältimiseks toetab komitee kindlalt järelevalveasutuste abistamist ühtse riskijuhtimise metoodika väljatöötamise abil kõigil tasanditel, nagu on artiklis 112 ette näinud nt Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuur;

10. tervitab eelkõige liikmesriikide uut kohustust luua igas liikmesriigis üks ametiasutus (artikli 5 lõige 5), mis vastutab kõigi kontrolliasutuste kontrollitegevuse tõhusa koordineerimise eest kõigil tasanditel;

Halduskoormuse ja kulude vähendamine

11. eeldab tegevuskulude märkimisväärset vähenemist 30 % võrra, suurendades nii liikmesriikide ja piirkondade kontrollisüsteemide kulutõhusust eeldusel, et kasutatakse täielikult ajakohaseid tehnoloogiaid ja ühtseid kontrollisüsteeme. Kui aga sellist vähenemist ei toimu, tuleks igasugune finantskoormuse tõus liikmesriikidele või piirkondadele katta ELi eelarvest, arvestades eelkõige mõnede liikmesriikide ja piirkondade ebaproportsionaalset vastutust ühise kalanduspoliitika kontrolli eest võrreldes neile eraldatud kvootidega;

12. kutsub nõukogu üles rõhutama kulutõhususe saavutamist rannikualade selliste riiklike struktuuride loomise abil, mis integreerivad kalanduse haldamise paremini nii teiste merendustegevuste haldamisse kui ka rannikuäärsete liikmesriikide ja piirkondade loodavatesse ühistesse kalanduskontrolli inspektsioonidesse;

13. soovitas hiljuti hõlmata kalandusinspektsioonide alla sellised valdkonnad nagu keskkonnainspektsioon, piirikontroll, merepäästeteenused ja kodanikukaitse (2) ning tervitab uut sätet, millega luuakse integreeritud merejärelevalve võrgustik (artikkel 4, artikkel 112 (artikli 17 lõige g Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri pädevuste kohta));

Ajakohaste tehnoloogiate suurem kasutamine

14. tervitab ettevaatusega ettepaneku rõhuasetust ajakohaste tehnoloogiate ja tõhusate andmete valideerimissüsteemide, sealhulgas laevaseiresüsteemide ning muude sobivate ja kulutõhusate süsteemide (artiklid 9–11) suuremale kasutamisele, mis osaliselt kajastab komitee varasemat soovitust (3). Kuigi elektrooniline seire on kulutõhusa kalanduse oluline osa, ei peaks rakendamis- ja juhtimissüsteeme dubleerima. Seadmed peaksid olema vastavuses laevade suuruse, laevareisi kestuse ja asukohaga. Komitee on eelkõige mures selle pärast, et automaatse identifitseerimissüsteemi eesmärk on meresõiduohutus ning see ei sobi kalanduskontrolliks;

15. Tehnoloogia areneb pidevalt ning komitee nõuab eeskirjade tulevikukindlaks muutmist tõhusa reguleerimissüsteemi loomisega kliimamuutustega kohanemiseks. Komitee kutsub üles kaasama kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi ning tootjaorganisatsioone katseprojektidesse jälgimisvahendite, näiteks geneetilise analüüsi kohta (artikli 13 lõige 1);

Kalanduse ja turustamise järelevalve

16. rõhutab, et kontroll merel peab säilima, sest see on hetkel ainus meetod kalapüügivahendite, tehniliste kaitsemeetmete, võrgusilmasuuruse jms nõuetekohaseks jälgimiseks, mida tihti reguleeritakse sätetega kalanduse keskkonnamõju kohta;

17. toetab kaheosalist lähenemisviisi, millega püüeldakse tasakaalu poole merel ja maismaal läbiviidava kontrolli vahel. See peaks hõlmama a) asjaomaste ja tõhusate kontrollide parandamist merel ning b) tõhusamat kontrolli ja inspekteerimist maismaal, keskendudes olulistele sadamatele, sealhulgas imporditud kala kontrollimise tõhustamisele. Usaldusväärsemate lossimisandmete edastamine on väga oluline varude hindamisprotsessi jaoks;

18. kuna laevastiku haldamine on jätkuvalt ühise kalanduspoliitika äärmiselt oluline osa, tervitab komitee mootori võimsuse järelevalve, sertifitseerimise ja ristkontrolli uusi vahendeid, välja arvatud alla 10 meetri pikkused laevad, kus kasutatakse üksnes passiivpüüniseid (artiklid 30–32);

19. on eriti mures jätkusuutliku ja kasumliku väikesemahulise kalapüügi pärast ning soovib selgitust uute sätete kohta, millega kohustatakse 10–15meetrise kogupikkusega laevu paigaldama laevaseiresüsteemi (artikkel 9), pidama elektroonilist püügipäevikut (artikkel 14) ning täitma elektroonilist lossimisdeklaratsiooni (artikkel 21), mille osas on liikmesriikidel siiski võimalik kehtestada erandeid. Toetamaks väikelaevu uute sätete täitmisel, nõuab komitee suuremaid erandeid või kõnealusel eesmärgil eraldatavate ELi ja riiklike rahaliste vahendite suurendamist;

20. innustab kohaliku ja piirkondliku tasandi projekte eespool nimetatud seiresüsteemide või sarnaste süsteemide vabatahtlikuks, rahastatud kasutuselevõtuks väiksematel kui 10–15meetrise kogupikkusega laevadel, nt merekaitsealade ja kaitsepiirkondade haldamise eesmärgil;

21. nõustub, et piisava kontrollitaseme tagamiseks peaksid liikmesriigid ja piirkonnad jälgima kuni 10meetriste väikelaevade tegevust, võttes kasutusele proovivõtukava. Siiski soovib komitee selgitust selle kohta, et proovivõtukavad peavad olema „piirkondade lõikes võimalikult standarditud” (artikli 16 lõige 2 ja artikli 22 lõige 2);

22. tervitab uusi ühiseid turustamise järelevalve standardeid, mille eesmärk on lossimise täielik jälgimine. Toote kohta asjaomase teabe andmine turustamise igas etapis on nii kala ebaseadusliku lossimise vähendamise kui ka tarbijate huvides (artikkel 51);

Mitmeaastaste kavade ja tehniliste meetmete spetsiaalne järelevalve

23. palub kaasata kohalikud ja piirkondlikud kontrolliasutused ja sidusrühmad „määratud sadama” määratlusse (artikkel 34) ning iga mitmeaastase kava suhtes kohaldatavate riiklike ja piirkondlike kontrollimeetmete programmide koostamisse (artikkel 36);

24. kutsub veel kord üles tõhustama kontrolli tehniliste meetmete üle, mille eesmärk on vähendada saagi vette tagasi laskmist ning see isegi kaotada, võttes samas arvesse kohalikke tingimusi ning pakkudes stiimuleid (4). Siiski ei näi olevat mingit kasu saagi vajaliku vette tagasi laskmise edasilükkamisest ning registreerida tuleks üksnes hinnangulised kogused;

25. tervitab merekaitsealadele mõeldud uut, täiendatud laevaseiresüsteemi (artikkel 39), mis annab riigiasutustele paremad vahendid halduskohustuste täitmiseks kõnealustel aladel. Siiski tuleks merekaitsealad selgelt määratleda ning nende eesmärki laialdaselt tutvustada tagamaks, et järelevalvet teostatakse üksnes nende laevade üle, millel ei ole sellistel aladel kalastamise õigust;

Harrastuskalapüügi seire

26. kutsub nõukogu üles selgitama harrastuskalapüüki käsitleva uue artikli 47 kohaldamisulatust. Selline kalastamine võib reguleerimata jätmise korral ohustada taastamiskavadega hõlmatud kalavarusid, nt kutselise kalandusturismi tõttu või ajal, mil kaubanduslik kalapüük on suletud;

C. Eeskirjade järgimise tava

27. kutsub üles määruse 5. põhjenduses tugevamalt viitama kalanduseeskirjade järgimise tava arendamisele kõigi asjaomaste sidusrühmade seas. Seda tuleks pidada kontrollisüsteemi igasuguse tulemusliku reformi nurgakiviks;

28. leiab, et eeskirjade järgimise tava saaks edendada üksnes juhul, kui kontrollimeetmeid rakendatakse pigem dialoogi ja konsensuse alusel kui ülalt alla suunatud protsessi kaudu. Vaja on arendada sidusat partnerlust kalurite, kontrolliasutuste, teadusasutuste, valitsusväliste organisatsioonide ja kalatööstuse vahel ning sellisele koostööle peaksid kaasa aitama piirkondlikud nõuandekomisjonid ja Euroopa Kalandusfondi 4. telje raames loodud kohalikud rühmad. Komitee on rõhutanud, et kaluritele tuleb panna vastutus kalapüügi ja püügiõiguste järelevalve eest (5);

29. kutsub Euroopa Komisjoni üles andma endast parima, et tagada eeskirjade järgimise tavast kinnipidamine kõigi rahvusvaheliste partnerite poolt ja teistes vetes, kus ELi laevad tegutsevad;

30. peab esmaseks eesmärgiks kalanduskontrolli eeskirjade lihtsustamist (6) ning tervitab komisjoni olulist sammu selles suunas. Sellega vähendatakse riigiasutuste ja erasektori halduskoormust, mis muudab eeskirjade järgimise kontrollimise lihtsamaks. See suurendab ka sidusrühmade enesekindlust, edendades nii eeskirjade järgimise tava;

Ühtlustatud hoiatavate sanktsioonide kasutusele võtmine

31. tervitab ühtlustatud ja hoiatavate haldussanktsioonide kasutusele võtmist tõsiste rikkumiste eest (artikkel 82), sealhulgas karistuspunktide süsteemi loomist (artikkel 84), mis võib kaasa tuua kalapüügiloa peatamise või äravõtmise, ning riiklike rikkumiste registrite loomist (artikkel 85);

32. leiab, et kõik see kajastab komitee varasemaid üleskutseid hoiatus- ja karistusmeetmete ühtlustamisele (7) ning aitab parandada praeguse süsteemi meelevaldset olemust, peatab põhimõttest „kuritegu tasub end ära” juhinduva poliitika ja vähendab rikkujate rännet väiksemaid karistusi kohaldavatesse liikmesriikidesse;

33. kutsub liikmesriike ja piirkondi üles ühtlustama karistusi rikkumiste eest piiriülestes kalastuspiirkondades, nt piiriülestel merekaitsealadel;

34. tunnustab üleskutseid kasutada trahvide kõrval karistuste täiendava elemendina ka toetusi, nii et laevad, mis on toime pannud korduvaid ja tõsiseid rikkumisi, kaotaksid õiguse riigiabile või toetustele. Eeskirjade järgimise tavale saaks siiski tugevasti kaasa aidata positiivsete stiimulitega, nagu lisapäev merel või muud preemiad tasuks sellistes süsteemides osalemise eest nagu selektiivsemad kalapüügivahendid, püügipiirkondade reaalajas sulgemiste toetamine, samuti osalemise eest kavades, mille eesmärk on vältida teatud kalavarude püüki, jne;

Koostöö liikmesriikide vahel ning Euroopa Komisjoni ja Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuriga

35. tervitab tugevdatud sätteid koostöö parandamiseks kalanduskontrolli asutuste vahel liikmesriikides/piirkondades ja Euroopa Komisjoniga, sealhulgas ajakohast lähenemisviisi andmevahetusele. Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuril peaks olema võtmeroll kõnealuse lähenemisviisi edendamisel;

36. märgib mere ühiskasutuskavade väljatöötamisel tehtud edusamme. Maismaal tehtavate inspekteerimiste puhul ei ole aga sarnaseid edusamme näha. Lisaks tuleb kehtestada koostöö kolmandate riikide pädevate asutustega ning tagada, et neil on vajalikud vahendid ja pädevused;

37. leiab, et andmevahetuseks loodavad uued turvalised veebisaidid (artiklid 106–108) ja registreeritud andmete süsteemsed ristkontrollid (artikkel 102) suurendavad Euroopa Komisjoni suutlikkust hinnata, kui hästi on liikmesriigid ühist kalanduspoliitikat tegelikult rakendanud;

38. on varem toetanud Euroopa kalandusinspektsiooni loomist (8) ning tervitab sellega seoses Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri volituste laiendamist, nagu on sätestatud määruse ettepaneku artiklis 112. Komitee nõuab siiski, et Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri poolne kavandatav abi riiklikele, piirkondlikele ja kohalikele kalanduskontrolli agentuuridele hõlmaks merel ja maismaal läbi viidavate kontrolli- ja inspekteerimismenetluste standardimist, kinnitades riiklikud koolitusstandardid ning korraldades õpikodasid ja seminare, ning sisaldaks kasutajatoe teenust, mida liikmesriigid, piirkondlikud nõuandekomisjonid ja erialaorganisatsioonid saaksid kasutada küsimuste esitamiseks määruse ulatuse ja tähenduse kohta;

D. Ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõhus rakendamine

Järelevalve ja inspekteerimise uued standardid

39. tunnistab vajadust tõsta mitte üksnes sanktsioonide taset, vaid ka inspektsioonide ja järelevalveasutuste loodud kontrollisüsteemide poolt tuvastatud rikkumiste arvu. Sellega seoses tervitab komitee uusi sätteid järelevalve- ja vaatluskavade standardimise ning järelevalve- ja vaatlusaruannete kaalukuse kohta (artiklid 61–64);

40. toetab liikmesriikide võimalust inspekteerida enda või teise liikmesriigi laevu nüüd ka rannikuvetes sügavamal kui 12 meremiili ning viia läbi inspektsioone teise liikmesriigi territooriumil (artiklid 71–73). Komitee innustab piirialadel tegutsevaid kohalikke ja piirkondlikke kontrolliasutusi looma sünergiaid, tehes inspekteerimisel tihedat koostööd ning rakendades kiiresti artiklis 72 sätestatud loataotluse menetlused;

Komisjoni volituste suurendamine hindamisel, majandamisel ja kontrollis

41. toetab Euroopa Komisjoni olemasolevate volituste kasutamise teatavat suurendamist seal, kus komisjoni eesmärk on saavutada võrdsed kontrollitingimused ning kus peamine vastutus ühise kalanduspoliitika kontrollimise eest jääb liikmesriikidele. Komitee tervitab ettevaatusega Euroopa Komisjonile antud täiendavaid volitusi nii sõltumatute kontrollide (artikkel 90) kui ka liikmesriikide kontrollisüsteemide auditi (artikkel 92) läbiviimisel. Teisest küljest on vaja selgitada Euroopa Komisjonile antud uute volituste ulatust spetsiaalse kontrolli tegevuskava loomisel puuduliku kontrollisüsteemiga liikmesriikide jaoks ühise kalanduspoliitika rakendamise parandamiseks kõnealustes liikmesriikides (artikli 4 lõige 4);

42. kutsub Euroopa Komisjoni üles vältima tendentsi langetada mikrotasandi otsuseid. Sellega seoses on küsitav püügipiirkondade reaalajas sulgemise volituste ülekandmine komisjonile (artikkel 45), kuigi ülepüügi tõttu kannatavad liigid võivad sellest kasu saada;

43. rõhutab, et lisavolituste andmine peaks põhinema uuesti määratletud koostööl liikmesriikidega ning samuti suutlikkuse suurendamisel Euroopa Komisjoni siseselt merendus- ja kalandusasjade direktoraadis ja Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuris, aga ka suuremal institutsioonilisel sidususel Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadiga;

Meetmed järgimise tagamiseks liikmesriikides

44. tunnistab, et ühise kalanduspoliitika puudulik rakendamine ühes liikmesriigis võib kahjustada ühiste kalavarude mõistlikku haldamist, eelkõige rändavate kalaliikide osas. Komitee märgib, et liikmesriigi suutmatuse korral on ainus praegu komisjoni käsutuses olev menetlus rikkumismenetlus, mis on väga pikk ning ei taga sanktsioone;

45. tervitab sellega seoses määrusega sätestatud uusi meetmeid, et sundida liikmesriike järgima ühise kalanduspoliitika eesmärke, sealhulgas järgmisi meetmeid: asjaomase püügipiirkonna sulgemine komisjoni algatusel (artikkel 96) ning liikmesriikide vastu suunatud finantsmeetmed, nagu ühenduse finantsabi peatamine või tühistamine (artikkel 95). Komitee on siiski mures, et kohaldamisala laiendamine, mis hõlmab kvootidest mahaarvamist (artikkel 98) ja kvootide ülekandmisest keeldumist (artikkel 99), võib tähendada, et komisjon võib ühepoolselt muuta lubatud kogupüügi ja kvootide suhtelist stabiilsust liikmesriikide seas;

46. leiab, et selliste meetmete proportsionaalsust tuleks siiski hoolikalt kaaluda. Komitee tunneb muret selle pärast, et liikmesriikide asemel peavad kulud kandma pigem ELi rannikupiirkonnad ja nende kalatööstused;

47. kutsub Euroopa Komisjoni üles jätkama paralleelselt suuremal koostööl põhinevat lähenemisviisi, mida alustati uute vastastikuse mõistmise memorandumitega, mille komisjon on allkirjastanud mitme liikmesriigiga ning mis sisaldavad selgelt määratletud lähtepunkte arendusteks kalanduse kontrollisüsteemides asjaomastes liikmesriikides. Selliste memorandumite koostamisse tuleks kaasata kohalikud ja piirkondlikud kontrolliasutused.

II SOOVITUSED MUUDATUSETTEPANEKUTEKS

Muudatusettepanek 1

Nõukogu määruse ettepanek, põhjendus 29

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek (29) Komisjonile tuleks anda volitused sulgeda püügipiirkond, kui liikmesriigi kvoot või liikmesriigi lubatud kogupüük on ammendatud. Samuti peaks komisjon olema volitatud kvootidest maha arvama ja keelduma kvoodi ülekandmisest või kvoodi vahetamistest, et tagada ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamine liikmesriikide poolt. (29) Komisjonile tuleks anda volitused sulgeda püügipiirkond, kui liikmesriigi kvoot või liikmesriigi lubatud kogupüük on ammendatud. Samuti peaks komisjon olema volitatud kvootidest maha arvama ja keelduma kvoodi ülekandmisest või kvoodi vahetamistest, et tagada ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamine liikmesriikide poolt.

Motivatsioon

Komitee tunnistab, et liikmesriiki, mis lubab oma laevastiku korduvat kvootide ületamist või mis ei suuda võtta vajalikke meetmeid ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, tuleks karistada. Sellegipoolest ei peaks karistamismehhanismid sisaldama kvootide vähendamist ja kvoodi ülekandmist või vahetamist, sest see ei mõjutaks mitte eeskirju mitte järgivat liikmesriiki, vaid laevastikku, mis ei pruugi rikkumistega üldse seotud olla, ning kvoodi vahetamise puhul teisi liikmesriike, kellel ei ole mingit seost kõnealuse rikkumisega. Lisaks tähendaksid need meetmed, et komisjon võiks ühepoolselt muuta suhtelist stabiilsust liikmesriikide seas.

Muudatusettepanek 2

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 4 punkt 21

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek (21) „laevaseiresüsteemi andmed” – andmed laeva identifitseerimise, geograafilise asukoha, kuupäeva, kellaaja, kursi ja kiiruse kohta, mis edastatakse kalalaevade pardale paigaldatud satelliitseireseadmete teel lipuriigi kalapüügi seirekeskusele; (21) „laevaseiresüsteemi andmed” – andmed laeva identifitseerimise, geograafilise asukoha, kuupäeva, kellaaja, kursi ja kiiruse kohta, mis edastatakse kalalaevade pardale paigaldatud satelliitseireseadmete või sarnaste maismaal asuvate seiresüsteemide seadmete teel lipuriigi kalapüügi seirekeskusele;

Motivatsioon

Pakutud määratlus välistaks odavamate, kuid sama tõhusate laevaseiresüsteemi vahendite kasutamise (pärast nende asjakohast katsetamist), mis võiksid olla sobivad üle 10 meetri pikkuste ja kuni 15meetrise kogupikkusega kalalaevadele, mis tegutsevad piisavalt lähedal maismaal asuvatele seiresüsteemidele. Komitee muudab kõnealust määratlust ning artikli 9 asjaomaseid lõike (vt muudatusettepanek 8).

Muudatusettepanek 3

Nõukogu määruse ettepanek, artikkel 4 – uus punkt pärast punkti 24

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek „tõsine rikkumine” – selline käitumine, mida peetakse ühise kalanduspoliitika eeskirjade nõuetekohast rakendamist eriti kahjustavaks, eelkõige sellistes valdkondades nagu varude säilitamine, püügitegevuse seire ja kalandustoodete turustamine, eelkõige nõukogu määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 42 lõikes 1 loetletud tegevused.

Motivatsioon

Komitee soovib selgitust selle kohta, millised on tõsised rikkumised, mille suhtes kohaldatakse artiklit 82. Suuremat tähelepanu tuleks pöörata liikmesriikide poolsetele eri tõlgendustele ning asjaomaseid kriteeriume tuleks võimalikult ühtlustada.

Muudatusettepanek 4

Nõukogu määruse ettepanek, artikkel 4 – uus punkt pärast punkti 24

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek „enampakkumiskeskus” – füüsiline või juriidiline isik, kes on registreeritud ja kellel on luba tegutseda enampakkumiskeskusena, kus toimub kala esmamüük võistupakkumise alusel või otsemüük registreeritud ostjatele.

Motivatsioon

Komitee märgib, et ettepanekus ei ole esitatud enampakkumiskeskuste määratlust, kuigi artiklis 52 kehtestatakse teatud varude esmamüük enampakkumiskeskustes. Enampakkumist ei tuleks kõnealuse määruse tähenduses piirata vaid võistupakkumisega.

Muudatusettepanek 5

Nõukogu määruse ettepanek, artikkel 4 – uus punkt pärast punkti 24

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek „harrastuskalapüük” – muu kui kaubanduslik ja kalapüügiloaga kalapüük, st suuremahuline harrastuskalapüük mitmeaastaste kavadega hõlmatud kalavarudest litsentsita laevalt või laevadelt avamerel.

Motivatsioon

Artiklis 47 viidatakse „harrastuskalapüügile”. Komisjon võib artikli 47 ümber sõnastada, kuid komitee teeb harrastuskalapüügi määratluse ettepaneku, et selgitada praegust konteksti.

Tavaliselt tähendab mittekaubanduslik kalapüük igasugust kalapüüki merevetes, hõlmates muu hulgas sportkalapüüki, harrastuskalapüüki ja turniire, mida viiakse läbi laevalt, millel ei pea olema ühenduse püügiluba vastavalt komisjoni 3. augusti 2005. aasta määrusele (EÜ) nr 1281/2005.

Muudatusettepanek 6

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 5 lõige 6

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 6. Euroopa Kalandusfondist saadav rahaline toetus vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1189/2006 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 861/2006 artikli 8 punktis a osutatud meetmete puhul antav ühenduse finantsabi sõltuvad sellest, kuidas liikmesriigid täidavad oma kohustust tagada kaitse-, kontrolli-, inspekteerimis- või rakenduseeskirjade järgimine ühise kalanduspoliitika alusel seoses rahastatavate meetmetega või nende mõjuga ning kuidas nad tagavad sel eesmärgil tõhusa inspektsiooni-, seire-, järelevalve- ja rakendussüsteemi toimimise. 6. Euroopa Kalandusfondist saadav rahaline toetus vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1189/2006 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 861/2006 artikli 8 punktis a osutatud meetmete puhul antav ühenduse finantsabi sõltuvad sellest, kuidas liikmesriigid täidavad oma kohustust tagada kaitse-, kontrolli-, inspekteerimis- või rakenduseeskirjade järgimine ühise kalanduspoliitika alusel seoses rahastatavate meetmetega või nende mõjuga ning kuidas nad tagavad sel eesmärgil tõhusa inspektsiooni-, seire-, järelevalve- ja rakendussüsteemi toimimise.

Motivatsioon

Komitee arvates sisaldab parem reguleerimine nii stiimuleid kui ka karistusi. Ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamata jätmist tuleks käsitleda võrdeliselt ning üksnes tõsised juhtumid tuleks lahendada asjakohase tasandi kohtuasutuses. Euroopa Kalandusfondi maksete sidumine kontrollikohustuste täieliku järgimisega ei ole vastuvõetav. Kõnealuse lõiguga luuakse suurt õiguslikku ebakindlust. (Vt artikkel 95.)

Muudatusettepanek 7

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 9 lõige 1

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 1. Liikmesriigid kasutavad satelliitsidel põhinevat laevaseiresüsteemi, et jälgida tõhusalt oma lipu all sõitvate kalalaevade püügitegevust, hoolimata nende asukohast, ning oma vetes toimuvat püügitegevust. Liikmesriigid peavad tagama nende andmete täpsuse regulaarse jälgimise ning viivitamatult tegutsema, kui andmed leitakse olevat ebatäpsed. 1. Liikmesriigid kasutavad satelliitsidel põhinevat laevaseiresüsteemi ja vajaduse korral maismaal asuvat seiresüsteemi, et jälgida tõhusalt oma lipu all sõitvate kalalaevade püügitegevust, hoolimata nende asukohast, ning oma vetes toimuvat püügitegevust. Liikmesriigid peavad tagama nende andmete täpsuse regulaarse jälgimise ning viivitamatult tegutsema, kui andmed leitakse olevat ebatäpsed.

Motivatsioon

Vt muudatusettepaneku 3 motivatsioon.

Muudatusettepanek 8

Nõukogu määruse ettepanek, artikkel 10

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek Artikkel 10 Automaatne identifitseerimissüsteem 1. Üle 15meetrise kogupikkusega kalalaev peab olema varustatud automaatse identifitseerimise süsteemiga ning hoidma seda kasutuses; süsteem peab vastama sellistele nõuetele, mis on kehtestatud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni 1974. aasta SOLAS konventsiooni V peatüki eeskirja 19 jaotise 2.4.5 ajakohastatud variandis. 2. Liikmesriigid kasutavad automaatse identifitseerimise süsteemi andmeid ristkontrolliks muude kättesaadavate andmetega vastavalt artiklitele 102 ja 103. Sel eesmärgil tagavad liikmesriigid, et automaatse identifitseerimissüsteemi andmed nende lipu all sõitvate kalalaevade kohta oleksid nende riiklikele kalanduskontrolli ametiasutustele kättesaadavad. Liikmesriigid tagavad kõnealuste andmete täpsuse regulaarse jälgimise ning viivitamatult tegutsema, kui andmed leitakse olevat ebatäpsed. Artikkel 10 Automaatne identifitseerimissüsteem 1. Üle 15meetrise kogupikkusega kalalaev peab olema varustatud automaatse identifitseerimise süsteemiga ning hoidma seda kasutuses; süsteem peab vastama sellistele nõuetele, mis on kehtestatud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni 1974. aasta SOLAS konventsiooni V peatüki eeskirja 19 jaotise 2.4.5 ajakohastatud variandis. 2. Liikmesriigid kasutavad automaatse identifitseerimise süsteemi andmeid ristkontrolliks muude kättesaadavate andmetega vastavalt artiklitele 102 ja 103. Sel eesmärgil tagavad liikmesriigid, et automaatse identifitseerimissüsteemi andmed nende lipu all sõitvate kalalaevade kohta oleksid nende riiklikele kalanduskontrolli ametiasutustele kättesaadavad. Liikmesriigid tagavad kõnealuste andmete täpsuse regulaarse jälgimise ning viivitamatult tegutsema, kui andmed leitakse olevat ebatäpsed.

Motivatsioon

Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (SOLASe konventsioon) nõuab automaatse identifitseerimissüsteemi paigaldamist rahvusvaheliste merereisidega tegelevate laevade pardale, mille tonnaaž on 300 brutotonni või rohkem, ning kõigile reisilaevadele sõltumata suurusest. Automaatne identifitseerimissüsteem on nüüdseks paigaldatud 40 000 laevale kogu maailmas, eesmärgiga suurendada meresõiduohutust ja turvalisust rahvusvahelises meretranspordisektoris. Automaatse identifitseerimissüsteemi paigaldamine kõikidele kalalaevadele kogupikkusega üle 15 meetri kahtlemata koormaks süsteemi ning kahjustaks selle tõhusust mereohutuse valdkonnas.

Muudatusettepanek 9

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 14 lõige 1

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 1. Ilma et see piiraks erieeskirjade kohaldamist, peavad üle 10meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevade kaptenid oma toimingute kohta pidama püügipäevikut, näidates konkreetselt ära kõik kogused, mille iga püütud ja pardal hoitud liigi eluskaalu ekvivalent on suurem kui 15 kg, nende püükide kuupäeva ja asjaomase geograafilise piirkonna väljendatuna viitamisega alapiirkonnale ja rajoonile või alarajoonile või vajaduse korral statistilisele ruudule, kus ühenduse õigusaktide kohaselt kehtivad püügipiirangud, ning kasutatud püügivahendite tüübi. Samuti tuleb püügipäevikusse registreerida iga vette tagasi lastud liigi kogused. Püügipäevikusse registreeritud andmete täpsuse eest vastutab kapten. 1. Ilma et see piiraks erieeskirjade kohaldamist, peavad üle 10meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevade kaptenid oma toimingute kohta pidama paberkandjal püügipäevikut, näidates konkreetselt ära kõik kogused, mille iga püütud ja pardal hoitud liigi eluskaalu ekvivalent on suurem kui 15 50 kg, nende püükide kuupäeva ja asjaomase geograafilise piirkonna väljendatuna viitamisega alapiirkonnale ja rajoonile või alarajoonile või vajaduse korral statistilisele ruudule, kus ühenduse õigusaktide kohaselt kehtivad püügipiirangud, ning kasutatud püügivahendite tüübi. Samuti tuleb püügipäevikusse registreerida iga vette tagasi lastud liigi kogused. Iga vette tagasi lastud liigi hinnangulised kogused võib püügipäevikusse registreerida arvepidamise eesmärgil. Püügipäevikusse registreeritud andmete täpsuse eest vastutab kapten.

Motivatsioon

Komitee peab õigusliku selguse eesmärgil vajalikuks lisada sõna „paberkandjal”, võttes arvesse muudetud artiklit 15.

Komitee leiab, et kõnealuses artiklis sätestatud kvantitatiivsed piirangud võivad panna uue ja erakordse koorma kalalaevade kaptenitele ning vette tagasilaskmise registreerimine ei avalda mingit mõju kalapüügivõimaluste kasutamisele. Nõukogu määruses (EMÜ) nr 2847/93 sätestatakse, et „Merre tagasiheidetud kogused võib registreerida arvepidamise eesmärgil”. Komitee soovitab kasutada seda sõnastust.

Muudatusettepanek 10

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 14 lõige 3

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 3. Püügipäevikusse registreeritud koguste hinnangute ja pardal asuva püügi kilogrammides mõõdetud koguste vaheline lubatud kõikumine on 5 %. 3. Püügipäevikusse registreeritud lubatud kogupüügi ja kvootide alla kuuluvate liikide hinnangute ja pardal asuva püügi kilogrammides mõõdetud koguste vaheline lubatud kõikumine on 5 12 %.

Motivatsioon

Komitee märgib, et lubatud kõikumine on meelevaldne arv, millel puudub teaduslik põhjendus. Konsultatsiooniettevõtte MRAG poolt kalalaevadel läbi viidud praktilised katsed on näidanud väga suuri kõikumisi väheste korrelatsiooniteguritega. Ühe piirväärtuse kasuks otsustamise korral peaks see olema tõhus ning võrdeline seirenõuetega. Komitee arvates on pakutud kõikumine ebapraktiline, vastu tuleks võtta kompromiss kehtiva süsteemi ja varude taastamiseks vajaliku piirmäära vahel. Määruse kohaldamisalasse peaksid kuuluma üksnes lubatud kogupüügi alla kuuluvad liigid.

Muudatusettepanek 11

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 15 lõiked 1 ja 2

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek Artikkel 15 Püügipäeviku andmete elektrooniline registreerimine ja edastamine 1. Üle 10meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaeva kapten registreerib elektrooniliselt kalanduse püügipäeviku andmed ning saadab need elektroonilisel teel lipuliikmesriigi pädevale asutusele vähemalt korra päevas. 2. Lõiget 1 kohaldatakse üle 15 meetri pikkuste ja kuni 24meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevade suhtes alates 1. juulist 2011 ning üle 10 meetri pikkuste ja kuni 15meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevade suhtes alates 1. jaanuarist 2012. Üle 15meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevad võib vabastada lõikes 1 sätestatust, kui nad: a) tegutsevad üksnes lipuliikmesriigi territoriaalmeredel või b) ei veeda merel kunagi rohkem kui 24 tundi alates väljumisajast kuni sadamasse jõudmiseni. Artikkel 15 Püügipäeviku andmete elektrooniline registreerimine ja edastamine 1. Üle 10 15meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaeva kapten registreerib elektrooniliselt kalanduse püügipäeviku andmed ning saadab need elektroonilisel teel lipuliikmesriigi pädevale asutusele vähemalt korra päevas. 2. Lõiget 1 kohaldatakse üle 15 meetri pikkuste ja kuni 24meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevade suhtes alates 1. juulist 2011 ning üle 10 meetri pikkuste ja kuni 15meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevade suhtes alates 1. jaanuarist 2012.Üle 15meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaevad võib vabastada lõikes 1 sätestatust, kui nad: a) tegutsevad üksnes lipuliikmesriigi territoriaalmeredel või b) ei veeda merel kunagi rohkem kui 24 tundi alates väljumisajast kuni sadamasse jõudmiseni.

Motivatsioon

Komitee on arvamusel, et üle 10 meetri pikkused ja kuni 15meetrise kogupikkusega kalalaevad ei ole piisavalt suured elektrooniliste kalanduse püügipäevikute ohutuks ja kulutõhusaks kasutamiseks.

Muudatusettepanek 12

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 17 lõige 1

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 1. Ilma et see piiraks mitmeaastastes kavades sisalduvate erisätete kohaldamist, teatavad ühenduse kalalaevade kaptenid või nende esindajad liikmesriigi pädevatele asutustele, kelle sadamaid või lossimisrajatisi nad kasutada soovivad, vähemalt 4 tundi enne eeldatavat sadamasse jõudmist, välja arvatud juhul, kui pädevad asutused on andnud loa varasemaks sissesõiduks, järgmise teabe: a) laeva tunnusandmed; b) määratud sihtsadama nimi ja külastuse eesmärgid, nagu lossimine, ümberlaadimine, juurdepääs sadamateenustele; c) kalapüügiluba või vajaduse korral luba toetada kalapüüki või kalandustooteid ümber laadida; d) püügireisi kuupäevad ning alad, kust saak püüti; e) eeldatav sadamasse saabumise kuupäev ja kellaaeg; f) iga pardal oleva kalaliigi kogus, sealhulgas aruanne nullpüügi kohta; g) lossitavad või ümberlaaditavad kogused kalaliikide kaupa. 1. Ilma et see piiraks mitmeaastastes kavades sisalduvate erisätete kohaldamist, teatavad ühenduse üle 15meetrise kogupikkusega kalalaevade kaptenid või nende esindajad liikmesriigi pädevatele asutustele, kelle sadamaid või lossimisrajatisi nad kasutada soovivad, vähemalt 4 tundi enne eeldatavat sadamasse jõudmist, välja arvatud juhul, kui pädevad asutused on andnud loa varasemaks sissesõiduks, järgmise teabe: a) laeva tunnusandmed; b) määratud sihtsadama nimi ja külastuse eesmärgid, nagu lossimine, ümberlaadimine, juurdepääs sadamateenustele; c) kalapüügiluba või vajaduse korral luba toetada kalapüüki või kalandustooteid ümber laadida; d) püügireisi kuupäevad ning alad, kust saak püüti; e) eeldatav sadamasse saabumise kuupäev ja kellaaeg; f) iga pardal oleva kalaliigi kogus, sealhulgas aruanne nullpüügi kohta; g) lossitavad või ümberlaaditavad kogused kalaliikide kaupa.

Motivatsioon

Komitee on arvamusel, et kuni 15meetrise kogupikkusega kalalaevad ei ole piisavalt suured selleks, et neilt nõuda etteteatamist vähemalt 4 tundi enne eeldatavat sadamasse jõudmist. Nõue registreerida see, mida ei ole püütud, on mõistetamatu.

Muudatusettepanek 13

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 21 lõige 2

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 2. Ilma et see piiraks mitmeaastastes kavades sisalduvate erisätete kohaldamist, edastab üle 10meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaeva kapten või tema esindaja elektrooniliselt lipuliikmesriigi pädevatele asutustele kahe tunni jooksul pärast lossimise lõpuleviimist lossimisdeklaratsiooni andmed. 2. Ilma et see piiraks mitmeaastastes kavades sisalduvate erisätete kohaldamist, edastab üle 10meetrise kogupikkusega ühenduse kalalaeva kapten või tema esindaja üle 15meetrise kogupikkuse puhul elektrooniliselt ja muul juhul paberkandjal lipuliikmesriigi pädevatele asutustele kahe 48 tunni jooksul pärast lossimise lõpuleviimist lossimisdeklaratsiooni andmed.

Motivatsioon

Komitee märgib, et kapten peab kinnitama lossimisdeklaratsioonis sisalduva teabe õigsust, mis nõuab püügi sortimist ja kaalumist. Selline keerukas nõue võib kaasa tuua märkimisväärseid kulusid enampakkumisrajatisteta lossimissadamates ning eelkõige merelistel äärealadel lossivate väikelaevade jaoks. Nõukogu määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklis 8 sätestatud vahe on 48 tundi. Komitee soovitab kasutada seda sõnastust.

Muudatusettepanek 14

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 23 lõige 3

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 3. Kõiki ühenduse kalalaevade püütud kvoodile alluva kalavaru või kalavarude rühma püüke hinnatakse lipuliikmesriigile kõnealuse varu või varude rühma kohta kehtestatud kvoodi osana, olenemata lossimise kohast. 3. Kõiki ühenduse kalalaevade püütud lossitud kvoodile alluva kalavaru või kalavarude rühma püüke hinnatakse lipuliikmesriigile kõnealuse varu või varude rühma kohta kehtestatud kvoodi osana, olenemata lossimise kohast.

Motivatsioon

Komitee märgib, et samas kui riiklike kvootide määramisel võetakse aluseks kogus, mida nimetatakse lubatud kogupüügiks, arvestatakse kogust lossimise ja esmamüügi hetkel ning seda tuleks jätkata. Vette tagasi lastud saaki ei tuleks riiklikust kvoodist maha arvata.

Muudatusettepanek 15

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 31 lõige 1

Arvamuse eelnõu Muudatusettepanek 1. Uute mootorite, asendusmootorite ning tehniliselt muudetud mootorite puhul kinnitavad liikmesriikide pädevad asutused ametlikult, et need ei suuda toota rohkem võimsust, kui on määratud mootoritunnistusel. Selliseid kinnitusi väljastatakse vaid juhul, kui mootor ei suuda toota määratud võimsusest rohkem. 1. Uute mootorite, asendusmootorite ning tehniliselt muudetud mootorite puhul, välja arvatud alla 10 meetri pikkused laevad, kus kasutatakse üksnes passiivpüüniseid, kinnitavad liikmesriikide pädevad asutused ametlikult, et need ei suuda toota rohkem võimsust, kui on määratud mootoritunnistusel. Selliseid kinnitusi väljastatakse vaid juhul, kui mootor ei suuda toota määratud võimsusest rohkem.

Motivatsioon

Ei ole asjakohane sertifitseerida kõigi selliste kalalaevade mootori võimsust, mis enamjaolt tegelevad väikesemahulise rannapüügiga. Seepärast peaksid alla 10 meetri pikkused laevad, kus kasutatakse üksnes passiivpüüniseid, olema sellest vabastatud. Mootori tootja poolne määratlus peaks olema piisav. Mootori võimsus on kalapüügi tõhususe jaoks otsustava tähtsusega vaid traalimisel.

Muudatusettepanek 16

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 37 lõige 2, sissejuhatav sõnastus

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 2. Püügipiirkondades, kus on pardal lubatud hoida rohkem kui kahte liiki püügivahendeid, paigutatakse mittekasutatav püügivahend vastavalt järgmistele tingimustele ära nii, et seda ei saa hõlpsasti kasutada: 2. Püügipiirkondades, kus on pardal lubatud hoida kahte või rohkem kui kahte liiki püügivahendeid, paigutatakse mittekasutatav püügivahend vastavalt järgmistele tingimustele ära nii, et seda ei saa hõlpsasti kasutada:

Motivatsioon

Komitee on arvamusel, et see võib olla koostamisel tehtud viga. Kõik mittekasutatavad püügivahendid tuleks ära paigutada.

Muudatusettepanek 17

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 40 lõiked 1 ja 2

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek Artikkel 40 Läbisõit merekaitsealalt 1. Läbisõit merekaitsealalt on lubatud kalalaevadele, mis vastavad järgmistele tingimustele: a) kõik pardal hoitavad püügivahendid on läbisõidu ajal kinnitatud ning lastiruumi paigutatud ja b) kiirus läbisõidu ajal ei ole väiksem kui 6 sõlme. 2. Merekaitsealalt läbi sõita kavatsevate ühenduse kalalaevade kaptenid peavad lipuliikmesriigi ametiasutustele ja rannikuäärsele liikmesriigile edastama läbisõiduaruande vormis järgmised andmed: a) laeva nimi, pardatähis, kutsungsignaal ja laevakapteni nimi; b) laeva geograafilise asukoha koordinaadid; c) iga merekaitsealale sisenemise kuupäev ning kellaaeg ja d) iga merekaitsealalt väljumise kuupäev ning kellaaeg. Artikkel 40 Läbisõit merekaitsealalt 1. Läbisõit merekaitsealalt Kalalaevade puhul, millel ei ole nimetatud piirkonnas kalapüügiluba, on läbisõit merekaitsealalt lubatud kalalaevadele, mis vastavad järgmistele tingimustele: a) kõik pardal hoitavad püügivahendid on läbisõidu ajal kinnitatud ning lastiruumi paigutatud ja b) kiirus läbisõidu ajal ei ole väiksem kui 6 sõlme. 2. Merekaitsealalt läbi sõita kavatsevate või kalapüügiloaga ühenduse kalalaevade kaptenid peavad lipuliikmesriigi ametiasutustele ja rannikuäärsele liikmesriigile edastama läbisõiduaruande vormis järgmised andmed: a) laeva nimi, pardatähis, kutsungsignaal ja laevakapteni nimi; b) laeva geograafilise asukoha koordinaadid; c) iga merekaitsealale sisenemise kuupäev ning kellaaeg ja d) iga merekaitsealalt väljumise kuupäev ning kellaaeg.

Motivatsioon

Komitee on väga mures merekaitsealade õigusliku staatuse pärast, vastavalt artiklis 4 määratletule ning artiklites 39 ja 40 tehtud ettepanekutele. Merekaitsealal oleks kõnealuse ettepaneku kohaselt sama staatus kui püügikeelualal. Läbisõidu reegel peaks kehtima ainult nende laevade suhtes, millel ei ole luba vastavalt artikli 7 lõikele c. Komitee on artiklis 39 esitatud seirenõuete ning artiklites 4 ja 40 esitatud mõistete suhtes kahtleval seisukohal ning teeb seepärast muudatusettepaneku.

Muudatusettepanek 18

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 41 lõige 1

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 1. Kalalaeva kapten registreerib kogu vette tagasi lastud saagi, mis ületab 15 kg eluskaalu ekvivalenti, ning edastab võimaluse korral elektrooniliselt kõnealuse teabe viivitamatult oma pädevatele asutustele. 1. Kalalaeva kapten võib registreerib kogu vette tagasi lastud saagi, mis ületab 15 kg eluskaalu ekvivalenti, ning edastab võimaluse korral elektrooniliselt kõnealuse teabe viivitamatult oma pädevatele asutustele iga vette tagasi lastud liigi hinnangulised kogused püügipäevikusse registreerida arvepidamise eesmärgil.

Motivatsioon

Nõukogu määruses (EMÜ) nr 2847/93 sätestatakse, et „Merre tagasiheidetud kogused võib registreerida arvepidamise eesmärgil”. Komitee soovitab kasutada muudetud sõnastust. Ei oleks mõistlik nõuda kõigi 15 kg ületavate vette tagasiheidetud koguste registreerimist ja nende edastamist pädevatele asutustele. Komitee leiab, et saagi vajalik vette tagasi laskmine peaks toimuma ilma viivitusteta, et võimaldada maksimaalne ellujäämisvõimalus.

Muudatusettepanek 19

Nõukogu määruse ettepanek, artikkel 47

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek Artikkel 47 Harrastuskalapüük 1. Harrastuskalapüük ühenduse vetes asuval laeval mitmeaastase kavaga hõlmatud kalavaru puhul toimub kõnealusele laevale lipuliikmesriigi väljastatud loa alusel. 2. Lipuliikmesriik registreerib mitmeaastase kavaga hõlmatud kalavaru puhul harrastuskalapüügil püütud saagi. 3. Harrastuskalapüügi kalaliikide, mis on hõlmatud mitmeaastase kavaga, püügid arvestatakse lipuliikmesriigi asjaomastest kvootidest maha. Asjaomased liikmesriigid kehtestavad kõnealuste kvootide osakaalu, mida kasutatakse üksnes harrastuskalapüügi eesmärgil. 4. Harrastuspüügikohtadest pärit püükide turustamine keelustatakse, välja arvatud heategevuse eesmärkidel. Artikkel 47 Harrastuskalapüük 1. Harrastuskalapüük ühenduse vetes asuval litsentsita laeval mitmeaastase kavaga hõlmatud kalavaru puhul toimub kõnealusele laevale lipuliikmesriigi väljastatud loa alusel. 2. Lipuliikmesriik registreerib mitmeaastase kavaga hõlmatud kalavaru puhul harrastuskalapüügil püütud saagi. 3. Harrastuskalapüügi kalaliikide, mis on hõlmatud mitmeaastase kavaga, püügid arvestatakse lipuliikmesriigi asjaomastest kvootidest maha. Asjaomased liikmesriigid kehtestavad kõnealuste kvootide osakaalu, mida kasutatakse üksnes harrastuskalapüügi eesmärgil. 4. Harrastuspüügikohtadest pärit püükide turustamine keelustatakse, välja arvatud heategevuse eesmärkidel.

Motivatsioon

Komitee teeb ettepaneku lisada artikli 4 punkti 27 harrastuskalapüügi määratlus. Siinkohal pakutud tekst selgitab olukorda seoses litsentside ja püügilubadega.

Nagu on rõhutatud poliitiliste soovituste punktis 26, võib selline kalastamine reguleerimata jätmise korral ohustada taastamiskavadega hõlmatud kalavarusid, nt kutselise kalandusturismi tõttu või ajal, mil kaubanduslik kalapüük on suletud. Siiski tagatakse lõigete 3 ja 4 väljajätmisega, et määruse vastus on proportsionaalne ja mitte liigne.

Muudatusettepanek 20

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 52 lõiked 2 ja 3

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 2. Muid kalandustooteid müüakse vaid enampakkumiskeskuses või liikmesriikide volitatud asutustele või isikutele. 3. Ostja, kes ostab kalandustooteid kalalaeval toimuvalt esmamüügilt, peab olema liikmesriigi, kus esmamüük toimub, ametiasutustes registreeritud. Registreerimiseks identifitseeritakse iga ostja riiklikes andmebaasides oleva käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri järgi. 2. Muid kalandustooteid müüakse vaid enampakkumiskeskuses või liikmesriikide volitatud asutustele või isikutele. 3. Ostja, kes ostab kalandustooteid kalalaeval toimuvalt esmamüügilt, peab olema liikmesriigi, kus esmamüük toimub, ametiasutustes registreeritud. Registreerimiseks identifitseeritakse iga ostja registrinumbri või riiklikes andmebaasides oleva käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri järgi.

Motivatsioon

Komitee leiab, et käibemaksukohustuslasena registreerimise number ei pruugi alati olla asjakohane, kuid registrinumbri väljastab liikmesriik.

Muudatusettepanek 21

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 53 lõige 1

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 1. Kõik kalandus- ja vesiviljelustooteid ostvad registreeritud ostjad tagavad, et kõik saadud partiid kaalutakse pädevate asutuste poolt heakskiidetud kaaludel. Kaalumine viiakse läbi enne kalade sortimist, töötlemist, ladustamist ja transportimist lossimiskohast või edasimüümist. 1. Kõik kalandus- ja vesiviljelustooteid ostvad registreeritud ostjad tagavad, et kõik gi saadud partiide representatiivsed valimid kaalutakse pädevate asutuste poolt heakskiidetud kaaludel. Kaalumine viiakse läbi sortimise ajal, kuid enne kalade sortimist, töötlemist, ladustamist ja transportimist lossimiskohast või edasimüümist.

Motivatsioon

Komitee on mures selle pärast, et iga kalakasti kaalumise korral võivad mittevajalik käitlemine ja viivitused avaldada negatiivset mõju kala kvaliteedile.

Muudatusettepanek 22

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 53 lõige 3

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 3. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid lubada kaaluda värsket kala pärast transportimist lossimiskohast, juhul kui kaalumine ei olnud lossimisel võimalik ning tingimusel, et need transporditakse selle liikmesriigi territooriumil sihtkohta, mis ei asu lossimiskohast rohkem kui 20 kilomeetri kaugusel. 3. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid lubada kaaluda värsket kala pärast transportimist lossimiskohast, juhul kui kaalumine ei olnud lossimisel võimalik ning tingimusel, et need transporditakse selle liikmesriigi territooriumil sihtkohta, mis ei asu lossimiskohast rohkem kui 20 100 kilomeetri kaugusel.

Motivatsioon

Komitee on mures selle pärast, et komisjon võib esitada tööstusele põhjusetult koormavaid nõudeid, mis võivad takistada eeskirjade järgimise tava edendamist.

Muudatusettepanek 23

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 54 lõige 1

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 1. Registreeritud ostjad, registreeritud enampakkumiste korraldajad või muud liikmesriigis lossitud kalandustoodete esmaturustuse eest vastutavad asutused või isikud esitavad elektrooniliselt kahe tunni jooksul pärast esmamüüki müügiteatise pädevatele asutustele selles liikmesriigis, kelle territooriumil esmaturustamine toimub. Kui kõnealune liikmesriik ei ole kala lossinud laeva lipuriik, peab ta tagama, et müügiteatise koopia edastatakse asjaomase teabe saamisel lipuliikmesriigi pädevatele asutustele. Müügiteatise täpsuse eest vastutavad kõnealused ostjad, enampakkumiste korraldajad, asutused või isikud. 1. Registreeritud ostjad, registreeritud enampakkumiste korraldajad või muud liikmesriigis lossitud kalandustoodete esmaturustuse eest vastutavad asutused või isikud esitavad elektrooniliselt kahe 48 tunni jooksul pärast esmamüüki müügiteatise pädevatele asutustele selles liikmesriigis, kelle territooriumil esmaturustamine toimub. Kui kõnealune liikmesriik ei ole kala lossinud laeva lipuriik, peab ta tagama, et müügiteatise koopia edastatakse asjaomase teabe saamisel lipuliikmesriigi pädevatele asutustele. Müügiteatise täpsuse eest vastutavad kõnealused ostjad, enampakkumiste korraldajad, asutused või isikud.

Motivatsioon

Kala turustamisel tuleb tähelepanu pöörata kvaliteedile ning kauba klientidele kättetoimetamise aega tuleks võimalikult vähendada. Komitee arvates ei ole praktiline vähendada esmamüügi ja asutustele deklaratsioonide esitamise vahelist aega 48 tunnilt 2 tunnile.

Muudatusettepanek 24

Nõukogu määruse ettepanek, artikli 82 lõiked 2 ja 3

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek 2. Lisaks tagavad liikmesriigid kõigi tõsiste rikkumiste puhul, mille taset ei saa siduda tõsise rikkumise teostamisel saadud kalandustoodete väärtusega, et tõsise rikkumise sooritanud füüsilist isikut või tõsise rikkumise eest vastutavaks peetavat juriidilist isikut karistatakse iga tõsise rikkumise eest minimaalselt vähemalt 5 000 euro ning maksimaalselt vähemalt 300 000 euro suuruse haldustrahviga. Lipuliikmesriiki teavitatakse viivitamatult rakendatud sanktsioonist. 3. Korduva tõsise rikkumise korral viieaastase perioodi jooksul rakendab liikmesriik minimaalselt vähemalt 10 000 euro ning maksimaalselt vähemalt 600 000 euro suurust haldustrahvi. 2. Lisaks tagavad liikmesriigid kõigi tõsiste rikkumiste puhul, mille taset ei saa siduda tõsise rikkumise teostamisel saadud kalandustoodete väärtusega, et tõsise rikkumise sooritanud füüsilist isikut või tõsise rikkumise eest vastutavaks peetavat juriidilist isikut karistatakse iga tõsise rikkumise eest minimaalselt vähemalt 5 000 euro ning maksimaalselt vähemalt300 000 euro suuruse haldustrahviga. Lipuliikmesriiki teavitatakse viivitamatult rakendatud sanktsioonist. 3. Korduva tõsise rikkumise korral viie üheaastase perioodi jooksul rakendab liikmesriik minimaalselt vähemalt 10 000 euro ning maksimaalselt vähemalt600 000 euro suurust haldustrahvi.

Motivatsioon

Komitee leiab, et iga liikmesriigi kohus peaks sätestama maksimaalse karistuse. Sõna „vähemalt” kasutamine koos sõnaga „maksimaalne” on üleliigne. Ühtsuse huvides märgib komitee, et artiklis 76 viidatakse ainult ühele aastale.

Muudatusettepanek 25

Nõukogu määruse ettepanek, artikkel 99

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek Artikkel 99 Kvootide ülekandmistest keeldumine Komisjon võib keelduda liikmesriigi kalavarude kvootide ülekandmisest järgmisse aastasse vastavalt nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel) artiklile 3, kui: a) asjaomane liikmesriik on ülekantava kvoodi ühel kahest vahetult eelnenud aastast ületatud või b) kvoot viitab kalavarule, mis on hõlmatud mitmeaastase kavaga või püütud koos mitmeaastase kavaga hõlmatud kalavaruga, ning ühel viiest vahetult eelnenud aastast on kõnealuse liikmesriigi laevastik ületanud kõnealuse kvoodi või kvoodid seoses kalavarudega, mis on hõlmatud mitmeaastase kavaga ning millega koos püüti kõnealune kalavaru, või c) asjaomane liikmesriik ei võta asjakohaseid meetmeid, et tagada asjaomaste kalavarude püügivõimaluste nõuetekohane majandamine, eelkõige ei kasuta arvutipõhist kontrollisüsteemi, nagu on osutatud artiklis 102, või kasutab ebapiisavalt neid süsteeme, mis varustavad kõnealust kontrollisüsteemi andmetega. Artikkel 99 Kvootide ülekandmistest keeldumine Komisjon võib keelduda liikmesriigi kalavarude kvootide ülekandmisest järgmisse aastasse vastavalt nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel) artiklile 3, kui: a) asjaomane liikmesriik on ülekantava kvoodi ühel kahest vahetult eelnenud aastast ületatud või b) kvoot viitab kalavarule, mis on hõlmatud mitmeaastase kavaga või püütud koos mitmeaastase kavaga hõlmatud kalavaruga, ning ühel viiest vahetult eelnenud aastast on kõnealuse liikmesriigi laevastik ületanud kõnealuse kvoodi või kvoodid seoses kalavarudega, mis on hõlmatud mitmeaastase kavaga ning millega koos püüti kõnealune kalavaru, või c) asjaomane liikmesriik ei võta asjakohaseid meetmeid, et tagada asjaomaste kalavarude püügivõimaluste nõuetekohane majandamine, eelkõige ei kasuta arvutipõhist kontrollisüsteemi, nagu on osutatud artiklis 102, või kasutab ebapiisavalt neid süsteeme, mis varustavad kõnealust kontrollisüsteemi andmetega.

Motivatsioon

Komitee on väga mures selle pärast, et kvootide ülekandmisest keeldumine esitatakse karistusena. On oht, et komisjon võib ühepoolselt muuta lubatud kogupüügi ja kvootide suhtelist stabiilsust liikmesriikide seas.

Muudatusettepanek 26

Nõukogu määruse ettepanek, artikkel 100

Komisjoni ettepaneku tekst Regioonide Komitee muudatusettepanek Artikkel 100 Kvootide vahetamistest keeldumine Komisjon võib välistada võimaluse vahetada kvoote vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõikele 5: a) kvootide korral, mille puhul oli ühel kahest vahetult eelnenud aastast rohkem kui 10 % ülepüük ühe asjaomase liikmesriigi kasutatavatest kvootidest, või b) kui asjaomane liikmesriik ei võta asjakohaseid meetmeid, et tagada asjaomaste kalavarude püügivõimaluste nõuetekohane majandamine, eelkõige ei kasuta arvutipõhist kontrollisüsteemi, nagu on osutatud artiklis 102, või kasutab ebapiisavalt neid süsteeme, mis varustavad kõnealuselt kontrollisüsteemi andmetega. Artikkel 100 Kvootide vahetamistest keeldumine Komisjon võib välistada võimaluse vahetada kvoote vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõikele 5: a) kvootide korral, mille puhul oli ühel kahest vahetult eelnenud aastast rohkem kui 10 % ülepüük ühe asjaomase liikmesriigi kasutatavatest kvootidest, või b) kui asjaomane liikmesriik ei võta asjakohaseid meetmeid, et tagada asjaomaste kalavarude püügivõimaluste nõuetekohane majandamine, eelkõige ei kasuta arvutipõhist kontrollisüsteemi, nagu on osutatud artiklis 102, või kasutab ebapiisavalt neid süsteeme, mis varustavad kõnealuselt kontrollisüsteemi andmetega.

Motivatsioon

Komitee on väga mures selle pärast, et kvootide vahetamisest keeldumine esitatakse karistusena. On oht, et komisjon võib ühepoolselt muuta lubatud kogupüügi ja kvootide suhtelist stabiilsust liikmesriikide seas.

Brüssel, 18. juuni 2009 Regioonide Komitee president Luc VAN DEN BRANDE

(1) CdR 22/2008 fin, CdR 258/2006 fin, CdR 153/2001 fin.

(2) CdR 22/2008 fin, CdR 258/2006 fin.

(3) CdR 258/2006 fin.

(4) CdR 22/2008 fin, CdR 252/2004 fin, CdR 189/2002 fin, CdR 153/2001 fin.

(5) CdR 189/2002 fin.

(6) CdR 153/2001 fin.

(7) CdR 258/2006 fin, CdR 189/2002 fin, CdR 153/2001 fin.

(8) CdR 153/2001 fin.