SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

1958. aasta Lissaboni kokkulepe on päritolunimetuste kaitset ja nende rahvusvahelist registreerimist käsitlev kokkulepe, mida haldab Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsioon (WIPO) ja mis on avatud tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni osalistele. Selle kokkuleppeosalised on kohustatud kaitsma oma territooriumil teiste kokkuleppeosaliste toodete päritolunimetusi, mida tunnustatakse ja kaitstakse päritolunimetustena päritoluriigis ning mis on registreeritud WIPO rahvusvahelises büroos, välja arvatud juhul, kui kokkuleppeosalised teatavad ühe aasta jooksul registreeringu taotluse esitamisest, et nad ei saa kaitset tagada.

Lissaboni kokkuleppe osaliste hulgas on seitse ELi liikmesriiki: Bulgaaria (alates 1975), Tšehhi Vabariik (alates 1993), Slovakkia (alates 1993), Prantsusmaa (alates 1966), Ungari (alates 1967), Itaalia (alates 1968) ja Portugal (alates 1966). Liidu kolm liikmesriiki (Kreeka, Rumeenia ja Hispaania) on kokkuleppele alla kirjutanud, kuid ei ole seda ratifitseerinud. Liit ise ei ole kokkuleppeosaline, kuna Lissaboni kokkuleppega on nähtud ette üksnes riikide liikmesus.

Lissaboni kokkulepe vaadati läbi aastatel 2009–2015, et i) täiustada selle praegust raamistikku, ii) lisada sätted, millega täpsustatakse, et Lissaboni süsteemi kohaldatakse ka geograafiliste tähiste suhtes ning iii) lisada ühinemise võimalus valitsustevahelistele organisatsioonidele, nt EL.

7. mail 2015 võttis nõukogu vastu otsuse, millega lubatakse komisjonil osaleda diplomaatilisel konverentsil, mis peeti Genfis 11.–21. mail 2015 ja mille raames võeti 20. mail 2015 vastu päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsioon (edaspidi „Genfi redaktsioon“). Võttes arvesse Euroopa Liidu Kohtu 25. oktoobri 2017. aasta otsust C-389/15, asendati käesolev ostus nõukogu 5. märtsi 2018. aasta otsusega (EL) 2018/416, millega antakse luba alustada läbirääkimisi päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva muudetud Lissaboni kokkuleppe üle.

Genfi redaktsiooniga laiendatakse Lissaboni süsteemi kohaldamisala päritolunimetustelt kõigile geograafilistele tähistele. See on vastavuses WTO TRIPS-lepinguga ja põllumajandustoodete geograafiliste tähiste kaitset käsitlevate asjaomaste liidu õigusaktidega ning selle kohaselt võivad rahvusvahelised organisatsioonid (nt EL) saada kokkuleppeosalisteks.

Läbivaadatud kokkuleppes rõhutatakse tingimusi ja menetlusi, mille alusel võivad kokkuleppeosalised taotleda registreeritud päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste kaitset, võimaldades samas asjakohaseid kaitsemeetmeid ning üleminekuperioode teatavate üksuste jaoks.

Taotluste ja rahvusvahelise registreeringuga seotud menetluste puhul võivad kokkuleppeosalised nõuda kavatsuste deklaratsiooni kasutamist, kui see on vajalik nende siseriikliku õiguse kohaseks kaitseks (Genfi redaktsiooni artikli 5 lõige 5 ning Lissaboni kokkuleppe ja selle Genfi redaktsiooni kohaste eeskirjade (edaspidi „ühiseeskirjad“) eeskirja 5 punkt 4). Mis puutub toote omaduste ja selle geograafilise päritolu vahelist seost käsitlevasse teabesse, mis on vana Lissaboni kokkuleppe kohaselt valikuline, siis nüüd päritolunimetust või geograafilist tähist kokkuleppeosalise territooriumil ei kaitsta, kui see nõue on seal kohustuslik ja taotluses ei ole seda nõutud. Taotluses tuleb taotleja parima teadmise kohaselt märkida, et kaitset ei ole päritolunimetuse või geograafilise tähise teatavate elementide eest antud (eeskirja 5 punkt 5).

Registreerimislõive on suurendatud 500 Šveitsi frangilt 1 000 Šveitsi frangile ning tulevikus on lubatud suuremat paindlikkust, et liikmesriigid saaksid nõuetekohaselt eelarvesse sissemakseid teha. Geograafilise tähise üleviimise eest vanast süsteemist uude tuleb maksta üleminekulõiv suuruses 500 Šveitsi franki. Kokkuleppeosaliselt võib nõuda üksiklõivu rahvusvahelise registreeringu sisulise läbivaatamisega seotud kulude eest.

Artiklis 9 on kehtestatud igale kokkuleppeosalisele kohustus kaitsta registreeritud päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid oma territooriumil õigussüsteemi ja tavade piires, kuid kooskõlas käesoleva redaktsiooniga, eeldusel et kaitsest ei keelduta, et seda ei tunnista kehtetuks ega tühista, kui selline kaitse jõustub tema territooriumil.

Artiklis 11 on sätestatud kaitse sisu. Artikli 11 lõike 1 punkti a kohaselt peab iga kokkuleppeosaline nägema ette õiguslikud vahendid, et takistada päritolunimetuse või geograafilise tähise kasutamist sama liiki, kuid teistsuguse päritoluga toodete puhul ja seoses teistsugust liiki toodete või teenustega, kui selline kasutamine tooks välja kõnealuste toodete või teenuste ja kasutajate vahelise seose või viitaks sellele ning kahjustaks tõenäoliselt nende huve või kahjustaks või halvustaks päritolunimetuse või geograafilise tähise mainet või kasutaks seda ebaõiglaselt ära. Lisaks on artikli 11 lõike 1 punktiga b hõlmatud mis tahes muu kasutusviis, mis võib tarbijat eksitada toodete tegeliku päritolu, lähtekoha ja olemuse suhtes. Artikli 11 lõikega 2 on oluliselt laiendatud artikli 11 lõike 1 punkti a kohaldamist juhtude suhtes, mis on esitatud TRIPS-lepingu artikli 23 lõikes 1 („isegi kui kauba tegelik päritolu on märgitud või kui päritolunimetus või geograafiline tähis on tõlgitud või sellele on lisatud väljend „stiilis“, „laadi“, „tüüpi“, „tehtud“, „imitatsioon“, „meetod“, „toodetud nagu“, „nagu“, „sarnane“ või muu samalaadne väljend“), piiramata seejuures selle kohaldamisala veinidele ja piiritusjookidele.

Artikliga 12 on tõhusalt tagatud, et kaitstud nimetused ei tohi muutuda üldnimetusteks.

Artikli 13 lõikega 1 on sõnaselgelt nähtud ette varasemate kaubamärgiõigustega päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste kooseksisteerimine vastavalt WTO vaekogu järeldustele seoses vaidlusega ELi ja USA/Austraalia vahel (DS174/DS290), mille kohaselt põhineb kooseksisteerimine TRIPSi-lepingu artiklil 17. Artikliga 13 on kokkuleppeosalistel lubatud teha piiratud erand kaubamärgiõiguse alusel antavatest õigustest, nii et varasema kaubamärgi olemasolu ei anna teatavatel juhtudel selle omanikule alust takistada registreeritud päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsmist või kasutamist kõnealuse kokkuleppeosalise territooriumil.

Rahvusvahelise registreeringu jõustumisest keeldumise teates märgitakse ära kõik keeldumise põhjused (artikkel 15). Keeldumise tühistamine on võimalik vastavalt ühiseeskirjades (eeskiri 11) täpsustatud menetlustele. Kuigi Genfi redaktsioonis puudub selge viide läbirääkimistele, mille eesmärk on saavutada päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsest keeldumise tühistamine, võib läbirääkimisi pidada ka ilma kõnealuse selge viiteta.

Artikliga 17 (üleminekuperiood) on ette nähtud võimalus varasemate nimetuste kasutamise järkjärguliseks lõpetamiseks.

Registreeritud päritolunimetuse või geograafilise tähise tühistamise põhjuste küsimuses ei osutata asjaomases artiklis 19 sellistele põhjustele ning võimaldatakse kokkuleppeosalisel kooskõlas ELi õigusaktidega, kus samuti ei ole esitatud nummerdatud loetelu tühistamise põhjustest, tugineda oma riigi õigusaktidele.

Genfi redaktsioon jõustub kolm kuud pärast seda, kui viis osalist on selle ratifitseerinud (artikli 29 lõige 2).