ET Euroopa Liidu Teataja C 175/57

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Arvamus teemal „Suurte jaemüügikettide areng ning mõju tarnijatele ja tarbijatele”

(2009/C 175/10)

27. septembril 2007 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Suurte jaemüügikettide areng ning mõju tarnijatele ja tarbijatele”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööstuse muutuste nõuandekomisjon võttis arvamuse vastu 18. novembril 2008. Raportöör oli Madi SHARMA.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 449. istungjärgul 3.–4. 2008 (3. detsembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 136, vastu hääletas 21, erapooletuks jäi 20.

1. Järeldused, soovitused ja ettepanekud

1.1 Suure käibemahuga jaemüügikettidel on Euroopas oluline osakaal, kuna nad toetavad rahaliselt majandust, loovad töökohti ning teevad tarbijatele erinevaid pakkumisi. Hiljuti on ilmnenud tõendeid ja esitatud kaebusi mõju kohta, mida jaemüügikettide kasv on avaldanud. Konkurentsivõimet, majanduskasvu ning suuremat arvu ja paremaid töökohti käsitleva Lissaboni strateegia kontekstis käsitletakse kõnealuses arvamuses teatavaid valdkondi, mis peaksid võimaldama ettevõtete tasandil suuremat läbipaistvust ja reeglitele vastavust ning jaemüüjate, tarnijate, töötajate ja tarbijate kaitset.

1.2 Euroopa Komisjoni siseturu peadirektoraat ja ettevõtluse peadirektoraat viivad praegu läbi uuringut suure käibemahuga jaemüügi arengu kohta eelkõige tarneahela marginaalide, tarneahela pikkuse ja sidusrühmade ning jaekaubanduse kui terviku aspektist. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraat uurib, millised on jaekaubanduse nõudmised kutseoskuste osas 2020. aastaks. Komitee pakub komisjonile oma abi, kus vähegi võimalik.

1.3 Komitee esitab järgmised meetmete ettepanekud, mis võimaldavad majanduskasvu säilimise ja tagavad jaemüügiettevõtetele ja tarnijatele ausa konkurentsi, kaitsevad töötajaid ja toovad lisaks tarbijatele pikaajalist kasu, seda kõike jätkusuutlikkust silmas pidades.

1.4 Komitee jätkab suure käibemahuga jaemüügi arengu jälgimist, eelkõige analüüsides suurte jaemüügiettevõtete arengut väiksemates Euroopa riikides ning majandusharusid (nt kodumasinad), mida käimasolevas uuringus ei käsitleta.

1.5 Komitee tellitud uuringu (1) põhjal on selge, et nii toiduainete- ja rõivatööstuses kui ka koduste remonditööde, kultuuri, spordi ja vaba aja valdkondades on Lääne-Euroopasse koondunud suure käibemahuga jaemüügiketid. Seda ei ole siiski peamiselt põhjustanud sektorisisesed ühinemised, ülevõtmised ja omandamised. Ehkki viimastel aastatel on esile kerkinud suuri rahvusvahelisi jaemüügikette, on jaekaubandus siiski peamiselt riikliku tasandi sektor.

1.6 Jaemüügi majanduskasv ja edukus avaldavad Euroopa majandusele positiivset mõju. Paljud, varem väikesed või keskmise suurusega jaemüügiettevõtted on edu tagamiseks muutunud tõhusamaks, konkurentsivõimelisemaks, tootlikumaks ja vastavad paremini tarbijate vajadustele. Kasvutendentsid on iseloomustanud nii erasektori mudeleid kui ka ühistuid ja sotsiaalmajanduslikke mudeleid järgivaid ettevõtteid. Mitmed Euroopa ettevõtted on tänaseks edukad kogu maailmas ning on alustanud tegevust Hiinas, Ameerika Ühendriikides, Kaug-Idas ja Venemaal. Tugev positsioon kodumaal on võimaldanud kõige edukamatel ettevõtetel eksportida oma ärimudeleid mõnedele suurimaid väljakutseid esitatavatele jaemüügiturgudele maailmas. See on toonud suurt kasu töötajatele, osanikele ja muidugi Euroopa tarbijatele, kelle päralt on suurem tootevalik ja konkurentsivõimelised hinnad.

1.7 Jaekaubandus on dünaamiline, uuenduslik ja konkurentsivõimeline sektor, mis on riiklike konkurentsiasutuste järjepidevate uuringute tulemuste põhjal aktiivne ja konkurentsivõimeline (2). On oluline äriedu mitte karistada, välja arvatud juhul, kui on tegemist tavadega, mis ei ole kooskõlas siseturu väljakujundamisega, eelkõige kui on olemas selged tõendid turuvõimu kuritarvitamisest või tarbijate kahjustamisest Euroopa Liidu lepingu artikli 81 rikkumise mõistes. Konkurentsivõimeline turg on tõhus viis tarbijate kaitsmiseks ja tõhus tegevus võib tuua täiendavat kasu. Vabal ja õiglasel turul konkureerivad jaemüügiettevõtted teenuse pakkumise, tootekvaliteedi ning hinna ja kvaliteedi suhte osas.

1.8 Ehkki mõistetavalt on 27 liikmesriigiga majandusüksuses riikide vahel suuri ja väiksemaid erinevusi, näeb komitee vajadust Euroopa tasandil koostööd teha või isegi tegevust kooskõlastada, et kaubandusel oleks universaalteenuse roll. Selle tulemusena saaks arengu paremaks toetamiseks luua ühtlasema Euroopa süsteemi kaubandustegevuse hindamiseks ja jälgimiseks.

1.9 Peegeldamaks tarnijate ja suure käibemahuga jaemüügiettevõtete vahelist läbipaistvat tegevust, soovitab komitee täiendavalt arutada jaemüüjate ja tarnijate riikliku tasandi suhteid käsitleva vabatahtliku tegevusjuhise lisaväärtust ja õiguspärasust ELi konkurentsiõiguse kohaselt ning koostada selge ja läbipaistev analüüs tarneahela kohta, millel on peale esmatarnija ja suure käibemahuga jaemüügiettevõtte palju sidusrühmi.

1.10 Riiklikul tasandil võiks algatada isereguleeruva vabatahtliku tegevusjuhise koostamise, millele lisanduvad jaemüüja ja tarnija vahelised kirjalikud lepingud, mis hõlmavad tehingud kogu tarneahela vältel, n–ö talust toidulauale.

1.11 Tegevusjuhis peaks võimaldama ka rohkematel keskmise suurusega või isegi väikestel ja üliväikestel tootvatel ja teenuseid pakkuvatel ettevõtetel pääseda minimaalsete tagatistega ligi suurtele jaemüügikettidele.

1.12 Juhisega võimaldataks ja säilitataks kaubanduse ja läbirääkimiste praegune paindlikkus, võimaldades äkilisi muudatusi tingimustes (nt inflatsioon või naftahinnad), mis oleksid kasulikud nii tarnijale kui jaemüüjale, kuid takistades suure käibemahuga jaemüügikettidel ja/või suurtarnijatel avaldada survet või teostada rikkumisi.

1.13 Kõnealune juhis sisaldaks järgmist:

— jaemüüja ja tarnija vahelise äritegevuse standardtingimused, sh kindel aeg tingimuste jõustumist, sh lepingu lõppemist puudutavatest muudatustest etteteatamiseks;

— kokkulepitud hindu ei langetata tagasiulatuvalt, kui selleks avaldatakse survet;

— isegi kui selleks survet avaldatakse, ei ole kohustust aidata katta turustuskulusid või jaemüügikulusid suuremas ulatuses kui algses lepingus kokku lepitud;

— jaemüügist saadava kasumi kaotamisel ei pea tarnija maksma kompensatsiooni, välja arvatud juhul, kui see on eelnevalt määratletud ja selle osas on kokku lepitud või kui tarnija ei ole nõutavat kogust tarninud;

— müümata jäänud kaupu ei tagastata, välja arvatud kindlaksmääratud põhjustel, milles on lepingu tingimustes kokku lepitud;

— kompenseerimisele ei kuulu raiskamine, hooletus või vead peale nende, mis on nimetatud alglepingus ja mille tingimused peavad olema üheselt mõistetavad;

— ühekordseid summeeritud väljamakseid tellimuste või turupositsiooni kindlustamiseks ei tehta. Pakkumistega seoses peavad kõik maksed olema selged ja läbipaistvad;

— kõigi pakkumiste osas tuleb mõlemal poolel eelnevalt kokkuleppele jõuda, nõutav on kindel etteteatamistähtaeg ning kirjalikult vormistatud läbipaistvad tingimused pakkumise kohta;

— ei tohi lubada, et jaemüüja poolsed prognoosimisvead jääksid tarnija kanda, sh pakkumiste ajal. Prognoosimisel koos tarnijaga tuleb tingimused dokumenteerida;

— tarbijate ootustele vastamiseks peavad tootjad ja jaemüüjad jagama teavet müüdavate toodete, eriti imporditud toodete omaduste ja tootmistingimuste kohta;

— tarnijale tuleb osana lepingutingimustest edastada kirjalike kliendikaebuste esitamise kord.

1.14 Kõnealusest juhisest tuleb teavitada jaemüügiettevõtte kõiki ostutehingutega tegelevaid töötajaid ja juhtkonda. Lisaks nõutakse, et jaemüüja määraks ettevõttesisese töötaja juhiste järgimise kontrollimiseks, kes peaks arvestust tarnijatega sõlmitud lepingute üle ning seaks sisse tarnijate automaatse teavitamise lepingutingimustes tehtud muudatustest.

1.15 Lisaks soovitab komitee määrata riiklikul tasandil vahendaja, kes tegutseks vaidluste korral vahekohtunikuna, hindaks ja jälgiks tegevusjuhise rakendamist, kellel oleks volitused koguda teavet kõigilt sidusrühmadelt ning kes uuriks aktiivselt juhise rikkumisi. Ettepanek oleks kooskõlas komitee soovitusega Euroopa väikeettevõtluse algatuse kohta.

1.16 Kaubandust puudutavaid Euroopa õigusakte tuleb tõhusalt rakendada. Eelkõige just maksetingimuste määratlusi tuleks muuta, et makseperiood oleks võimalikult pikk. Vaatamata kehtivate õigusaktide olemasolule on neid riiklikul tasandil ülevõtmisel minimaalselt ühtlustatud või on neile lisatud loobumisklauslid.

1.17 Seoses rakenduste kavandamisega suuremahulistele jaemüügiettevõtetele peaksid asjaomased valitsusasutused koostama testi tõendamaks konkurentsi, näiteks nagu vajaduse tõendamine või kohalike omavalitsuste kesklinna eelistav poliitika kohaliku jaemüügi eri vormide tegeliku konkurentsi, kehtivate maad puudutavate lepingute, infrastruktuuri ja ühenduse kasu hindamiseks. Eesmärk on seejuures käsitleda selliseid probleeme, mis on seotud praeguse ja tulevase kaubandusliku pakkumisega ning väikeste jaemüügiettevõtete, suurte jaemüügiettevõtete ning kaubanduskeskuste vältimatu kooseksisteerimisega ühes asulas.

1.18 Jaekaubandus eksisteerib peamiselt riiklikul tasandil. Tagamaks tegevusjuhise tõhusat rakendamist, peaks valitsusasutus (riiklik konkurentsiasutus) regulaarselt läbi vaatama ombudsmani aruanded problemaatiliste tegevuste kohta, tal peaks olema võimalik paluda teavet otse jaemüüjatelt/tarnijatelt, teostada põhianalüüsi ning pidada registrit valdkonnasisese arengu kohta. Korduvate kaebuste puhul tuleks välja töötada õigusakt, millega saaks probleemi lahendada. Valitsusasutust tuleks ka julgustada teavitama kõiki tarneahela sidusrühmi sellise tegevusjuhise kasutamisest ja eelistest ning tagama sellest kinnipidamise.

1.19 Lõpetuseks peaksid liikmesriigid tagama, et tarnekeskkond pakuks jaemüüjatele kõrgetasemelist konkurentsi, piiramata sealjuures vajadust tagada tasakaal eri sektorite vahel ja kaitsta linnaplaneerimist, ning tooks seeläbi tarbijatele kasu madalamate hindade ja suurema tootevaliku näol.

2. Põhjendused

2.1 Tööstuse muutuste nõuandekomisjon edendab Euroopa Liidu tegevuste koordineerimist ja kooskõlastamist seoses peamiste tööstuse muutustega laienenud ELi kontekstis ning toetab jätkuvat Euroopa tööstuse konkurentsivõime paranemist sotsiaalselt vastuvõetavas ja jätkusuutlikus raamistikus.

2.2 Hiljuti on ilmnenud tõendeid suure käibemahuga jaemüügiettevõtete majanduskasvu kohta ning selle mõju kohta ühiskonnale. Konkurentsivõimet, majanduskasvu ning arvukamaid ja paremaid töökohti käsitleva Lissaboni strateegia kontekstis käsitletakse kõnealuses arvamuses väärtuseahela kogu ulatuses – kuni tarbijani välja – ettetulevaid valdkondi, mis vajaksid ELi poolset sekkumist või meetmeid.

2.3 Kõnealuse arvamuse jaoks tellis komitee uuringu, kus püüti määratleda suure käibemahuga jaemüügiettevõtteid (vt lisa 1 London Economic Study). Nagu uuringus aga märgitakse, andsid iga katsetatud määratluse näitajad erinevaid tulemusi. Kuna suur hulk jaemüüjaid ei mahu VKE määratluse alla ning eelkõige uutes liikmesriikides puudub statistika, on kõnealuse arvamuse tarbeks kasutatud kumulatiivset määratlust. Suure käibemahuga jaemüüjad on ettevõtted, mille turuosa on suurem kui 5 % või mille käive on suurem kui 200 miljonit eurot ning mis annavad tööd enam kui 250-le inimesele. Lisaks on kasulik analüüsida iga turu viit suuremat ettevõtet, samuti ärimudeli eraõiguslikku või sotsiaalset aspekti.

2.4 Uuringus keskenduti lisaks ka kaheksa Euroopa riigi – Ühendkuningriik, Prantsusmaa, Saksamaa, Hispaania, Itaalia, Rumeenia, Poola ja Tšehhi Vabariik – toiduainete- ja rõivatööstusele. Koondumine on selgelt näha ka teistes, sh koduste remonditööde, elektroonika, vaba aja ja kultuuri valdkondades, kuid kõnealuses aruandes neid ei käsitleta. Kõnealuses arvamuses esitatud analüüs põhineb statistilistel andmetel (3). Teostatud on palju täiendavaid uuringuid tarneahela erinevate sektorite kohta, sh töötajad ja tarbijad, millele viidatakse, et rõhutada faktiliste tõendite hankimise keerukust ja siiani teostatud uuringute mahtu (4).

2.5 Kõikjal ELis tõmbavad suured jaemüügiettevõtted kliente ligi tänu laialdasele tootesortimendile. 2005. aasta andmed näitavad, et Carrefour (Prantsusmaa), Metro Group (Saksamaa), Tesco (Ühendkuningriik) ja Rewe (Saksamaa) hõlmavad suurimat turuosa Lääne-, Kesk- ja Ida-Euroopas. Saksamaal, Prantsusmaal, Iirimaal ja Rootsis hõlvasid 2005. aastal viis suurimat jaemüüjat enam kui 70 % esmatarbekaupade turust.

2.6 Paljud suure käibemahuga jaemüüjad, sh ühistud ja sotsiaalmajandusliku jaemüügimudelit järgivad ettevõtted alustasid kauplemist VKEdena ja nende märkimisväärne majanduskasv on mitmest aspektist õpetlik. Kõik on andnud märkimisväärse panuse Lissaboni tegevuskava eesmärkide saavutamisse konkurentsivõime, töökohtade ja majanduskasvu poolest. Suure käibemahuga jaemüüjatel on tugeva ja sageli kontsentreeritud hulgimüügi- ja tootmissektori toetus. Valitsevate tarnijate avaldatav surve mõjutab jaemüügimarginaale ja VKEdele tarnijate konkurentsivõimet. Loodame, et järgmiseks paariks aastaks kavandatud jaekaubandust käsitlevate Euroopa Komisjoni (siseturu peadirektoraadi ja ettevõtluse peadirektoraadi) uuringute tulemustes keskendutakse tarneahela pikkusele ja sidusrühmade arvule tarneahelas ning marginaalide jaotusele jaemüügikettides tervikuna.

2.7 Jaemüügikettide majanduskasv ja uued arengud, sh spetsialiseerunud kaupluste loomine rõivasektoris, avaldavad ulatuslikku mõju ettevõtetele, sh VKEdele ja sõltumatutele osalejatele, töötajatele, tarnijatele ja tarbijatele. Tööstuse muutuste nõuandekomisjoni omaalgatuslikus aruandes vaadeldakse objektiivseid andmeid suuremahulise jaemüügisektori arengu kohta viimasel viiel aastal, keskendudes Euroopa jaemüügiettevõtetele, mis tegelevad eelkõige esmatarbekaupade ja rõivastega.

2.8 Ülevaade esmatarbekaupade ja rõivasektori hetkeseisust

— Toiduainete jaemüük moodustas 2006. aastal (5) 754 miljardit eurot, mis tähendas 3,4 %-list reaalset kasvu alates 2003. aastast. On näha, et Prantsusmaa, Ühendkuningriik ja Saksamaa moodustavad koguläbimüügist enam kui 65 %, Itaalia, Hispaania ja Poola 30 %. Vähem kui 5 % kogusummast kulutati Rumeenias, Ungaris ja Tšehhi Vabariigis kokku.

— Juurdepääs rõivaste jaemüügiandmetele on keerulisem. 2006. aastal moodustas jaemüük 120 miljardit eurot, mis tähendas 2,5 %-list reaalset kasvu võrreldes 2003. aastaga. Peaaegu kogu jaemüük toimus Ühendkuningriigis, Saksamaal, Prantsusmaal ja Itaalias, ehkki see asjaolu võib viidata ka andmete piiratud kättesaadavusele uute liikmesriikide kohta.

— Suurima käibemahuga riikliku tasandi jaemüüjad on toidusektoris. Suurim osaleja, Tesco, on konkurentidest märkimisväärselt eespool, müües 2006. aastal 10 miljardi euro eest rohkem kui teisel kohal asetsev Carrefour.

— Kui võrrelda toiduainete ja rõivaste jaemüügiettevõtteid, siis asetseb suurim rõivaettevõte (Marks and Spencer) alles 25. kohal.

— Paljud suure käibemahuga jaemüügiettevõtted, keda määratletakse esmatarbekaupade müüjatena, müüvad ka rõivaid, kangaid ja elektroonikat, mistõttu ei saa eeldada, et nende käive tuleb ainult toiduainetest.

— Itaalias ja Hispaanias on alates 2003. aastast toidusektori suure käibemahuga jaemüüjate läbimüük kasvanud enam kui 25 %. Ka Tšehhi Vabariigis ja Rumeenias on suure käibemahuga jaemüügiketid märkimisväärselt kasvanud (ehkki Rumeenia alustas äärmiselt madalalt tasemelt).

— Rõivatööstuse puhul tegutsevad suure käibemahuga jaemüügiketid uuringus käsitletud üheksast turust ainult kolmel. Nii Saksamaal kui ka Ühendkuningriigis on suurte jaemüügikettide läbimüük pidevalt kasvanud (vastavalt 5 % ja 3 %). Ainsa Itaalia suure käibemahuga jaemüügiketi (Benetton Group) läbimüük siiski langes reaalselt ajavahemikul 2003–2006 (6).

2.9 Ülemaailmses toidusektoris (esmatarbekaubad) kasvab kulubaas (toormaterjalid) praegu kiiremini kui varasemate põlvkondade jooksul. Peamiselt viljahinnad, mis mõjutavad ülemaailmse heaolu kasvu, viletsa saagi ja biokütuseid puudutavate valitsuse eesmärkide tõttu põhitoiduainete ja loomasööda hindu, tõstavad hinnad uutesse kõrgustesse, mis avaldab mõju tarbijale.

2.10 Tänapäeval on ostukorv tunduvalt kallim kui eelnevatel aastatel ning erineb liikmesriigiti palju. Toorainete hiljutine hinnatõus võib kahandada tarnijate kasumit. Väiksema kasumimarginaaliga tegutsevate jaemüügiettevõtete puhul mõjutab hinnatõus inflatsiooni, mis väga kiiresti peegeldub palgaläbirääkimistes tööturul. Kauplusehindade tõus ja praegune naftahindade tõus mõjutavad nii kogu tarneahelat kui ka tarbijaid ja tekitavad praegu kõigile muret.

2.11 Kuna tarbijad saavad suure konkurentsi tõttu jaemüügikettide vahel valida, teevad jaemüüjad kõik endast oleneva, et suurendada tõhusust ja saavutada suuremat mastaabisäästu. Nagu jaemüüjadki, on ka paljud tarnijad mahu poolest kasvanud ja nende strateegiast võiks mõndagi väärtuslikku õppida.

Tarneahel ise võib olla pikk, ahela jooksul lisanduvad sellele sidusrühmade, sh turustajate, pakendajate, teiseste tootjate, töötlejate ja hulgimüüjate poolsed marginaalid nii toidu- kui rõivasektoris.

2.12 Euroopa rõivatööstuse hinnad on suhteliselt stabiilsed, eelkõige ELi aeglase majanduskasvu tõttu, mida põhjustavad muutused tarbimismustrites, rahvusvahelise kaubanduse liberaliseerimine, Hiina kui juhtiva rõivatootja konsolideerimine ning Euroopa valuutade üha suurem kallinemine. Lisaks on muutumas ka turudünaamika, tavapäraselt esmatarbekaupu müüvad supermarketid laiendavad sortimenti muu kui toiduainete, eelkõige rõivaste osas ning väiksemad sõltumatud spetsialiseerunud kauplused asendatakse kettidega nagu nt Zara ja H&M (7).

2.13 Hinnavahede tekkimine ei peegelda tingimata hinnaulatust, mis väljendab hindade erinevust tasemetena (8). Selle analüüsi põhjal järeldusi tehes tuleks olla pigem ettevaatlik. Erinevused hindade arengus ei peegelda tingimata muutusi tootjate ja jaemüüjate kasumimarginaalis. Hindu mõjutavad ka paljud teised tegurid, nt muutused käibemaksus, (9) palkades, impordihindades või tehnilised täiendused võivad selgitada tarbijahindade langust või tõusu, mis ei pruugi olla seotud tootjatele makstavate hindadega.

2.14 Euroopa jaemüügiketid leiavad, et jätkusuutliku tarbimise ja tootmise saavutamine on peamine väljakutse tulevikuks. Jaemüüjad kogevad igapäevaselt klientide muutuvaid nõudmisi, pidevalt tekkivat vajadust sobiva ja täpse teabe, uute ökotoodete kiire kasutuselevõtu ja veel nn rohelisemate tarneahelaprotsesside järele. Seda arvestades teevad Euroopa jaemüügiketid vabatahtlikult ettepaneku luua jätkusuutliku tarbimise tegevusprogramm ja jaemüügikettide keskkonnaalane tegevusprogramm ning tihedas koostöös Euroopa Komisjoniga toetada ELi kliimamuutuste alaste eesmärkide saavutamist 2020. aastaks.

3. Jälgimist vajavad valdkonnad

3.1 Et leevendada järgnevaid kodanikuühiskonna tõstatatud probleeme, peaks edasine arutelu võimalike mehhanismide üle, mida võiks kasutada, põhinema selgetel ja läbipaistvatel halbadest tavadest aruandmise menetlustel ning kõikidel juhtudel tuleks kaebusele lisada tõendid. Sama kehtib kõikide sidusrühmade kohta.

3.2 Liikmesriigid peavad kindlustama sellise konkurentsitaseme, mis tagab kõigi kaubandusvormide asjakohase arengu, et tuua tarbijale kasu madalate hindade ja suure valiku näol.

3.3 Ausat kaubandust edendavad määrused, mida rakendatakse riiklikul tasandil, võivad arvesse võtta kohalikke eelistusi, nt lahtiolekuajad või tööküsimused. Seetõttu tuleb komitee soovitus vabatahtlike tegevusjuhiste kohta koostada ja rakendada riiklikul tasandil, eelkõige seepärast, et jaekaubandus tegutseb väga suures ulatuses kohalikul turul.

3.4 Parema õigusloome (10) huvides on ELi tasandil viidud läbi konkurentsi toetavaid reforme, et kõrvaldada kitsendavad õigusaktid, sellest tuleneb ka komitee üleskutse tööstuse iseregulatsiooniks. Jaemüüjate koostatud juhiste kehtestamist riiklikul tasandil võib tõlgendada kui toetust jaemüüjate salakokkulepetele, mis praktikas on konkurentsivastane. Riikliku poliitika eesmärk peab siiski olema selliste juhiste läbivaatamine, et need suurendaksid läbipaistvust ja nõuaksid nii jaemüüjalt kui ka tarnijalt suuremat kontrolli ning tooksid tarbijale pikas perspektiivis kasu.

3.5 Jaemüügis ja tarneahelas toimuva kohta väidetakse nii mõndagi, seepärast viitab komitee vajadusele lepingute ja riikliku tasandi tegevusjuhise järele (vt Järeldused, soovitused ja ettepanekud), et vastata kõnealustele väidetele tegevuse läbipaistvamaks muutmisega ning nii jaemüüja kui ka tarnija kaitsmisega, võimaldades vajadusel vahendaja sekkumist.

3.6 Konkurentsipoliitika ja muu õigusloomepoliitika, mis mõjutavad jaemüügisektorit, täiendavad kaubanduspoliitikat. Selgub, et peamine poliitiline väljakutse on luua tasakaal, mille puhul on jaemüüjatel lubatud kasutada hangete tegemisel ja kauplemisel mastaabisäästu, kuid keelatud ära kasutada turujõudu.

3.7 Tegevusjuhist saaks rakendada ka sellises järelevalvet vajavas valdkonnas nagu import. Tänapäeval on nii toiduainetel kui rõivastel suur osakaal turujõududes. Importtoidu osakaal on üldiselt suurem Lääne-Euroopa riikides, kuid impordi osakaal toiduainete tarbimisel kasvab kiiresti ka Ida-Euroopa riikides.

3.8 Lääne-Euroopa riikides on impordi osakaal rõivasektoris väga suur (11). Paljudel juhtudel on see suurem kui 100 %. Selle põhjus on, et ekspordi koguväärtus on suurem kui tootmise koguväärtus, mis tähendab seda, et mitmed kaubad imporditakse ja seejärel re-eksporditakse teistele turgudele.

4. Jaemüügikettide töötajad

4.1 Jaemüügisektor on Lissaboni strateegia jaoks olulise tähtsusega, kuna kõnealune sektor annab tööd paljudele inimestele. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraat viib hetkel läbi uuringut uute oskuste tuvastamiseks ja tulevaste kutseoskuste ja tööhõive arendamiseks jaemüügi- ja kaubandussektoris 2020. aastaks. Samasugust uuringut viiakse läbi tekstiili-, rõiva- ja nahatoodete sektoris. Kõnealused kaks uuringut on osa projektist, mis hõlmab 16 majandussektorit, millest kõik rakendavad ühist prognoosimetoodikat tuleviku kutseoskuste ja tööhõive arengu tuvastamiseks stsenaariumianalüüsi põhjal.

4.2 London Economicsi läbiviidud uuringu andmetel töötab umbes 1,2 miljonit inimest Ühendkuningriigi toidusektori suure käibemahuga jaemüügikettides. Ülejäänud riikides on selles valdkonnas töötavaid inimesi palju vähem, kuid üldiselt annavad Lääne-Euroopa suure käibemahuga jaemüüjad tööd suuremale hulgale inimestele kui Ida-Euroopa riikide jaemüüjad. Töötajate arv on alates 2003. aastast kasvanud igas riigis, välja arvatud Prantsusmaal ja Tšehhi Vabariigis, kus see on jäänud samaks.

4.3 Tööhõive määr suure käibemahuga jaemüügikettides on Euroopa lõikes väga erinev. Ühendkuningriigis ja Saksamaal annavad suure käibemahuga jaemüügiketid tööd vastavalt rohkem kui 75 %-le ja 60 %-le toidupoodides ja kaubamajades töötavatest inimestest, samas kui Poolas on see arv umbes 20 % ja Rumeenias alla 5 %.

4.4 Naiste osakaal hulgimüügi- ja jaemüügisektoris on üldiselt suurem kui kogu Euroopa tööjõudu arvestades, kuid see erinevus on kümnes uues liikmesriigis palju suurem kui 15-liikmelises ELis. Ainus erand on Prantsusmaa, kus naiste osakaal hulgimüügi- ja jaemüügisektoris võrreldes majandusega üldiselt on väiksem.

4.5 Vanuselise jagunemise osas on liikmesriikide vahel mõned huvitavad erinevused. Näiteks Ühendkuningriigis on palju suurem noorte (alla 25-aastaste) töötajate osakaal kui mujal, kuid suurem on ka üle 65-aastaste töötajate osakaal (ehkki see on väga väike). Itaalias, Tšehhi Vabariigis ja Ungaris on vähem noori töötajaid, kuid 25–49-aastaste töötajate osakaal on suurem.

4.6 Hulgi- ja jaemüügisektoris töötatakse osalise tööajaga sagedamini kui kogu Euroopa majandust arvestades, ehkki liikmesriigiti, sh EU-15 ja uute liikmesriikide vahel on olulisi erinevusi.

Brüssel, 3. detsember 2008 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peasekretär Martin WESTLAKE

(1) „The evolution of the high-volume retail sector in Europe over the past 5 years” („Suuremahulise jaekaubandussektori areng Euroopas viimase 5 aasta jooksul”), Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tööstuse muutuste nõuandekomisjon, koostanud London Economics http://www.eesc.europa.eu/sections/ccmi/externalstudies/documents/HVR_Final_Report_revised_with_annex.doc

(2) Ühendkuningriigi konkurentsikomisjoni uuring esmatarbekaupade turu kohta:

http://www.competition-commission.org.uk/inquiries/ref2006/grocery/index.htm. Lõppversioon loodetakse avaldada 2008. aasta teises pooles.

Austria föderaalse konkurentsiasutuse uuring supermarketite ostujõu kohta: http://www.bwb.gv.at/BWB/English/groceries_sector_inquiry.htm

(3) Vt allmärkus 1

(4) I) „Impact of Textiles and Clothing Sectors Liberalisation on Prices” („Tekstiili- ja rõivasektori mõju hindade liberaliseerimisele”), Kieli Maailmamajanduse Instituut, Kiel, Saksamaa. Euroopa Komisjon, Kaubandus – lõpparuanne 18.4.2007, http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2007/june/tradoc_134778.pdf

II) „Business relations in the EU Clothing Chain: from industry to retail and distribution” („Ärisuhted ELi rõivamüügikettides: tööstusest jaemüügi ja levitamiseni”). Bocconi Ülikool, ESSEC Business School, Baker McKenzie. Lõpparuanne, oktoober 2007 http://ec.europa.eu/enterprise/textile/documents/clothing_study_oct_2007.pdf

(5) Interneti teel toimuv jaemüük on arvestatud kogumüügi andmete hulka ja seda ei ole kõnealuses dokumendis eraldi käsitletud, kuna andmed tõendavad, et ehkki internetioste sooritatakse sagedamini, moodustab see 1–2 % esmatarbekaupade müügist Ühendkuningriigis.

(6) London Economicsi vahearuanne „The Evolution of the High Volume Retail Sector in Europe over the past 5 years” („Suuremahulise jaekaubandussektori areng Euroopas viimase 5 aasta jooksul”). veebruar 2008

(7) Bocconi ülikool; „Business Relations in the EU clothing Chain” („Ärisuhted ELi rõivamüügikettides”); oktoober 2007 Lõpparuanne, oktoober 2007 http://ec.europa.eu/enterprise/textile/documents/clothing_study_oct_2007.pdf

(8) Näiteks kui tootjahind on 100 ja tarbijahind 200, ei tähenda mõlema hinna 10 %-line tõus, et marginaal jääb samaks. Erinevate tasemete tõttu laieneb marginaal 100-lt (200–100) 110-ni (220–110).

(9) „Mõõdetavad hinnad on tegelikult hinnad, millega tegelikult tarbijad silmitsi seisavad, nt toodete müügimaksud nagu käibemaks, ning nad peegeldavad hooaja lõpu müügihindu”, „Harmonized Indices of Consumer Prices (HICPs) A Short Guide for Users” („Tarbijahindade harmoneeritud indeksid (THHId). Lühike kasutusjuhend”), Eurostat, märts 2004

(10) http://ec.europa.eu/governance/better_regulation/index_et.htm

(11) Rõivasektor hõlmab kõiki tooteid, mis kuuluvad kategooriasse „rõivaste tootmine, karusnaha töötlemine ja värvimine”.