[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 2.3.2006

KOM(2006) 80 lõplik

2006/0026 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Ühenduse nimel Alpi konventsiooni pinnasekaitseprotokolli, energeetikaprotokolli ja turismiprotokolli sõlmimise kohta

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. TAUSTTEAVE

Paljud keskkonnaprobleemid on piiriülese iseloomuga ning neid on võimalik tulemuslikult lahendada üksnes rahvusvahelise koostöö raames. Seetõttu on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 174 sätestatud, et Euroopa Ühenduse (EÜ) keskkonnapoliitika üks peaeesmärke on edendada piirkondlike keskkonnaprobleemide lahendamise meetmeid rahvusvahelisel tasandil.

Komisjon toetab kõrgetasemelise keskkonnakaitse edendamise eesmärki, mille puhul arvestatakse erinevat olukorda erinevates piirkondades. Kuna Alpide piirkond on ökoloogiliselt väga tundlik ala, peab EÜ osutama sellele piirkonnale enam tähelepanu ja leidma selle probleemide lahendamiseks sobiva lähenemisviisi. Kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammi[1] esmatähtsaid valdkondi – kliimamuutused, loodus ja bioloogiline mitmekesisus, tervis ja elukvaliteet, loodusvarad ja jäätmed – saab mägipiirkondades edendada ja tugevdada rahvusvaheliste lepingutega.

Alpide kaitse konventsioonile ehk Alpi konventsioonile kirjutas Euroopa Ühendus alla 7. novembril 1991. aastal Salzburgis ja ratifitseeris selle nõukogu 26. veebruari 1996. aasta otsusega 96/191/EÜ,[2] mis jõustus lõpuks 4. aprillil 1998. Ülejäänud lepinguosalised on Austria, Itaalia, Liechtenstein, Monaco, Prantsusmaa, Saksamaa, Sloveenia ja Šveits.

Nõukogu kõnealuse otsuse põhjused on praegugi aktuaalsed. Need on järgmised:

1) konventsiooni sõlmimine moodustab osa ühenduse osalemisest keskkonnakaitsealases rahvusvahelises tegevuses, mida soovitati (…) Euroopa Ühenduste viiendas keskkonnaalases tegevusprogrammis (1992) ja

2) Alpide kaitsmine on Alpide piirkonna majandus-, sotsiaal- ja ökoloogiliste probleemide piiriülese iseloomu tõttu kõikide liikmesriikide jaoks oluline ülesanne.

Vastavalt Alpi konventsiooni artikli 2 lõigetele 2 ja 3 kehtestatakse konkreetsed meetmed nimetatud eesmärkide saavutamiseks erinevate protokollidega. Alpi konventsiooni ratifitseerimisega kohustus EÜ täitma konventsioonis toodud kohustusi. Protokollide ratifitseerimine on Euroopa Ühenduse keskkonnapoliitika raamistikuga kooskõlas; eeskätt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 174 lõikes 4 on selgelt sätestatud keskkonnaalane rahvusvaheline koostöö. Samuti on protokollid kooskõlas kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammiga. Kõigele lisaks loob Alpi konventsioon koos seda täiendavate protokollidega säästva arengu raamistiku, mis tugineb subsidiaarsus-, ennetus- ja koostööpõhimõttele ning põhimõttele, et saastaja maksab. Need on EÜ mitmesuguste valdkondade poliitikas järgitavad põhimõtted.

Konventsioon kuulub selgelt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikliga 174 ettenähtud keskkonnapoliitika raamistiku alla. Protokolle võib pidada konventsiooni praktikasse juurutamise meetmeteks. Ehkki iga protokoll kujutab endast rahvusvahelist lepingut, tulenevad need kõik Alpi konventsioonist. Igas protokollis keskendutakse peamiselt keskkonna aspektidele. Seetõttu on kohane läheneda neile kõigile keskkonna vaatenurgast ja lugeda nende ühiseks õiguslikuks aluseks Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 174 ff., olgugi et protokollide eesmärgid on erinevad.

Alpi konventsiooni liikmesriigid on kõigile protokollidele alla kirjutanud. Austria, Liechtenstein, Prantsusmaa, Saksamaa ja Sloveenia on protokollid ratifitseerinud ning need on jõustunud. Itaalia ja Šveits tegelevad praegu protokollide ratifitseerimisega.

2. ÜHENDUS JA PROTOKOLLID

Euroopa Ühendus allkirjastas hiljuti pinnasekaitseprotokolli, energeetikaprotokolli ja turismiprotokolli[3]. Allkirjastamisele järgnevalt peaks Euroopa Ühendus nüüd tegelema kõnealuste lepingute ratifitseerimisega. Euroopa Komisjon on juba esitanud ettepaneku transpordiprotokolli allkirjastamiseks, mille nõukogu peab veel allkirjastama. Euroopa Ühendus on juba allkirjastanud ruumilise planeerimise ja säästva arengu, mägipõllumajanduse ja looduskaitse protokollid. Edaspidi kaalutakse mägimetsade ja vaidluste lahendamise protokollide allkirjastamist.

a) Pinnasekaitseprotokoll

Alpi konventsiooni pinnasekaitseprotokollis on antud rohkelt pinnasekaitset käsitlevaid suuniseid, mis on kooskõlas komisjoni seisukohtadega pinnasekaitse strateegia kohta[4] ja Euroopa Parlamendi asjaomase resolutsiooniga[5]. Üks protokolli artiklis 1 esitatud peaeesmärke on säilitada säästva arengu ideele tuginedes pinnase multifunktsionaalset rolli. See tähendab, et tagada tuleb pinnase jätkusuutlik tootlikkus nii oma looduslike funktsioonide täitjana (elu ja inimeste, loomade ning taimede eluruumi alusena, looduse ja maastike ülitähtsa koostisosana, ökosüsteemi ühe osana ja geneetilise ressursina) ja looduse ning kultuuri ajaloo talletajana kui ka selleks, et tagada selle kasutamine põllumajanduses ja metsanduses, linnaehituses ja turismitööstuses ning muudes majandusvaldkondades, transpordi ja infrastruktuuri vallas ning tooraineallikana.

Protokolli abil on võimalik aidata kohaldada asjakohaseid meetmeid riiklikul ja piirkondlikul tasandil, kuna igasugusel lähenemisel pinnasekaitsele tuleb arvestada Alpi piirkonna piirkondlike ja kohalike tingimuste märkimisväärsete erinevustega. Kuna nõukogu järeldustes kompleksse pinnasekaitse kohta[6] eeldatakse edasiminekut, kujutaks protokolli ratifitseerimine endast konkreetset abinõu komisjoni strateegia tugevdamisel. Tõepoolest saab mitmeid protokolli osi (näiteks nõuded pinnaseseirele, erosiooni-, üleujutus- ja maalihkeohtlike vööndite väljaselgitamine, saastunud maa-alade inventeerimine ja ühtsete andmebaaside loomine) kasutada ühenduse pinnasekaitsepoliitika väljatöötamisel.

Siiski teeb komisjon ettepaneku viia sisse deklaratsioon pinnasekaitseprotokolli artikli 12 lõike 3 kohta, mis käsitleb reoveesetete kasutamist ja mille tõlgendamisel tuleks arvestada nõukogu direktiiviga keskkonna ja eelkõige pinnase kaitsmise kohta reoveesetete kasutamisel põllumajanduses (86/278/EMÜ)[7]. Komisjoni arvates võib reoveesetetel olla põllumajanduslikult väärtuslikke omadusi ja neid võib põllumajanduses kasutada tingimusel, et neid kasutatakse nõuetekohaselt. Reoveesetteid võib kasutada juhul, kui need on kasulikud pinnasele või kui neid kasutatakse põllukultuuride ja taimede toitainetega varustamiseks. Reoveesetted ei tohi nimetatud direktiivi 7. põhjenduse kohaselt halvendada pinnase ega põllumajandustoodete kvaliteeti ega nimetatud direktiivi 5. põhjenduse ja artikli 1 kohaselt avaldada kahjulikku mõju inimestele (otsene või kaudne mõju inimeste tervisele), loomadele, taimedele ja keskkonnale. Eelkõige on väheohtlikud piirkonna väikeste linnade reoveepuhastite setted.

Teine väljapakutud deklaratsioon käsitleb pinnasekaitseprotokolli artikli 17 lõiget 2. Nimetatud lõiget tuleb mõista nii, et tagatakse jäätmete ja jääkmaterjalide eeltöötlust, töötlust ja kõrvaldamist käsitlevate jäätmekäitluskavade koostamine ja täitmine, et vältida pinnasereostust ja tagada lisaks keskkonnakaitsele ka inimeste tervise kaitse.

Seoses artikli 19 lõikega 2 ja artikli 21 lõikega 2 tehakse deklaratsiooniga ettepanek, et Alpi konventsioonist tulenev ühtne vaatlussüsteem oleks selles osas, kus see on vajalik, ühildatav maavaatlussüsteemide ülemaailmse süsteemiga ( Global Earth Observation System of the Systems – GEOSS ) ning arvestama andmebaasiga, mille liikmesriigid on loonud kooskõlas vaatlusi, andmete kogumist ja metaandmeid käsitlevate EÜ õigusaktidega. Maavaatlussüsteemid koosnevad maa peal, õhus ja kosmoses sooritatavatest õhu, vee ja pinnase näitajate mõõtmistest. Kui varem uuriti õhku, vett ja pinnast eraldi, siis nüüd püütakse neid vaadelda koos ja uurida nende vastasmõjusid. Maavaatlussüsteemide ülemaailmne süsteem on kavandatud süsteemideks jaotatud süsteemina, mis toetub vaatlus- ja andmetöötlussüsteemide vahelisele olemasolevale koostööle. Süsteemid toimivad oma tööülesannete kohaselt ning moodustavad süsteemi, mis pakub ülemaailmselt kõigile selle õiguspärastele kasutajatele õigeaegseid, kasulikke ja täpseid andmeid, teavet, tooteid ning teenuseid.

b) Energeetikaprotokoll

Kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis[8] on ette nähtud Euroopa Ühenduse kohustus võidelda kliimamuutustega ning kasutada ja majandada loodusvarasid säästlikult. Konkreetseid meetmeid tuleb võtta energiakasutuse tõhususe suurendamiseks, taastuvenergia kasutamise edendamiseks ja kliimamuutustega seotud küsimuste muudesse poliitikavaldkondadesse integreerimise tagamiseks.

Energeetikaprotokolli lepingupooled sõlmivad kokkuleppe asjakohaste meetmete võtmiseks energia säästmise, tootmise, edastamise, jaotamise ja kasutamise alal, et parandada sellega säästvaks arenguks vajalikke tingimusi.

Protokolli sätted on kooskõlas komisjoni poliitikaga[9] ja protokolli allakirjutamine tugevdaks samuti piiriülest koostööd Liechtensteini, Monaco ja Šveitsiga. See aitaks tagada, et piirkondlikud partnerid jagavad Euroopa Ühenduse eesmärke ja et niisugused algatused hõlmavad kogu Alpide ökoloogilist piirkonda. Euroopa Ühendus on sidunud end mitmete keskkonnaalaste tegevuspõhimõtetega, mida saaks ja peaks edendama ka piirkondlikul tasandil, kasutades selleks sobivaid valitsuse (valitsuste vahelisi) abinõusid, nagu näiteks Alpi konventsioon.

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni ( UNFCCC ) ja Kyoto protokolliga kohustatakse kõiki lepinguosalisi sõnastama, rakendama, avaldama ja regulaarselt ajakohastama üleriigilisi ja piirkondlikke programme, mis sisaldavad kliimamuutuste leevendamise meetmeid, keskendudes kõikide Montreali protokolliga reguleerimata kasvuhoonegaaside inimtekkelistele heitmetele allikate kaupa ja nende kõrvaldamisele neeldajate abil. Lepinguosalised peavad võtma meetmeid, et lihtsustada kliimamuutustega küllaldase kohanemise protsessi. ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli lepinguosalised on EÜ ja selle liikmesriigid, Liechtenstein, Monaco ning Šveits. Alpi konventsiooni protokollid, eelkõige energeetikaprotokoll, käsitlevad vajadust vältimatuid kliimamuutusi leevendada ja nendega kohaneda.

Siiski teeb komisjon ettepaneku võtta vastu reservatsioon energeetikaprotokolli tuumaenergia küsimusi käsitleva artikli 9 kohta. Niivõrd, kui see EÜd puudutab, sisalduvad samasugused nõuded Euroopa Aatomienergiaühenduse (EURATOM) asutamislepingus. Otsus, millega ratifitseeriti Alpi konventsioon, ei põhine EURATOMi asutamislepingul, vaid üksnes Euroopa Ühenduse asutamislepingul. Otsusel, millega kiidetakse heaks protokolli ratifitseerimine, hakkab olema sama õiguslik alus. Järelikult ei ole energeetikaprotokolli artikkel 9 Euroopa Ühendusele siis, kui protokoll ühenduse jaoks jõustub, siduv.

c) Turismiprotokoll

Enamikes Alpide piirkondades on turism suure majandusliku tähtsusega sektor ning tihedalt seotud ja sõltuv mõjudest, mida ta avaldab keskkonnale ja kohalikele kogukondadele. Turismi harrastavad valdavalt väljastpoolt mägipiirkonda tulnud inimesed, kes annavad suure panuse elujõulise majanduse ning sellest tulenevalt ka püsiva elanikkonna säilitamisse. Kuna aga mägipiirkond on unikaalne ja ökoloogiliselt väga tundlik ala, on selle säästva arengu seisukohalt äärmiselt tähtis leida tasakaal majanduslike huvide, kohaliku elanikkonna vajaduste ja keskkonnamurede vahel.

Turismiprotokolli üldine eesmärk on edendada säästvat turismi, eelkõige tagades, et turismi arendatakse ja juhitakse viisil, mis võtab arvesse selle mõju keskkonnale. Sel eesmärgil sätestatakse turismiprotokollis konkreetsed meetmed ja soovitused, mida saab kasutada keskkonnaga arvestavate aspektide tugevdamiseks turismi ja eriti selle kvalitatiivse arenguga seotud innovatsioonis ja teadusuuringutes, seires ja koolituses, juhtimismehhanismides ja –strateegiates, planeerimis- ja lubade väljastamise menetlustes.

Hiljuti vastuvõetud töödokumendis „Turismi mõjutavad ühenduse meetmed“[10] on selgelt välja toodud Euroopa ja rahvusvahelist turismi mõjutavad arvukad ELi tegevuspõhimõtted ja õigusnormid.

Komisjoni teatise „Peamised suunised Euroopa turismi jätkusuutlikkuse tagamiseks“[11] eesmärk on käivitada Agenda 21 Euroopa turismi säästlikkuse tagamise protsess, et käsitleda probleeme sidusalt ja nii, et kõik huvirühmad (Euroopa omadest kohalikeni) annaksid oma aktiivse panuse. Teatises täheldatakse, et teatud geograafilistes piirkondades, nagu näiteks Alpides, peab tegelema neile piirkondadele omaste eriliste lisaraskustega.

Turism muutub üha enam üleilmseks nähtuseks, jäädes samal ajal peamiselt kohaliku ja piirkondliku vastutusega valdkonnaks. Alpi konventsioon ja selle turismiprotokoll, koos teiste protokollidega, mis võivad turismisektorit mõjutada, on raaminstrument piirkondliku ja kohaliku tasandi huvirühmade panuse stimuleerimiseks ja koordineerimiseks, et muuta säästlikkus Alpi piirkonna turisminduse kvaliteedi parandamise peamiseks tõukejõuks.

Protokolli ratifitseerimine oleks Alpide piirkonnale ja mägipiirkondadele üldse tugev poliitiline signaal ja samas ka konkreetne samm säästva arengu tippkohtumise, Rahvusvahelise Ökoturismi Aasta (2002) ning Agenda 21 Euroopa turismi säästlikkuse tagamise protsessi järelmeetmete reas.

3. JÄRELDUSED

Alpi konventsioon[12] ja selle protokollid on vahendiks, mis aitab Euroopa Ühendusel tugevdada ulatusliku ja väga tundliku piiriülese vööndi keskkonnakaitset. Euroopa Ühendus on kohustunud konventsiooni ja selle protokollide eesmärke täitma. Protokollide[13] allkirjastamine oli nimetatud kohustuse selgeks tunnistuseks. Kõnealuste protokollide ratifitseerimine Euroopa Ühenduse poolt tõmbaks joone alla ühenduse jõupingutusele edendada kõnealuses olulises mägipiirkonnas säästvat arengut.

2006/0026 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Ühenduse nimel Alpi konventsiooni pinnasekaitseprotokolli, energeetikaprotokolli ja turismiprotokolli sõlmimise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, artikli 300 lõike 2 esimese lõigu esimest lauset ja artikli 300 lõike 3 esimest lõiku,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[14]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [15]

ning arvestades järgmist:

1. Alpide kaitse konventsioon (Alpi konventsioon) sõlmiti Euroopa Ühenduse nimel nõukogu 26. veebruari 1996. aasta otsusega 96/191/EÜ.[16]

2. Nõukogu otsustas Alpi konventsiooni pinnasekaitseprotokolli, energeetikaprotokolli ja turismiprotokolli Euroopa Ühenduse nimel allkirjastada nõukogu 2. detsembri 2005. aasta otsusega 2005/923/EÜ.[17]

3. Protokollid on oluliseks sammuks Alpi konventsiooni täitmisel ja Euroopa Ühendus on kohustunud nimetatud konventsiooni eesmärke täitma.

4. Alpide piiriülesed majanduslikud, sotsiaalsed ja ökoloogilised probleemid jäävad oluliseks probleemiks, millega tuleb selles ülimalt tundlikus piirkonnas tegeleda.

5. Alpide piirkonnas tuleb edendada ja tugevdada ühenduse poliitikavaldkondi, eriti kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammi[18] esmatähtsaid valdkondi.

6. Üks pinnasekaitseprotokolli peamisi eesmärke on säilitada säästva arengu ideele tuginedes pinnase multifunktsionaalset rolli. Seepärast tuleb tagada pinnase jätkusuutlik tootlikkus nii oma looduslike funktsioonide täitjana ning looduse ja kultuuri ajaloo talletajana kui ka selleks, et tagada selle kasutamine põllumajanduses ja metsanduses, linnaehituses ja turismitööstuses ning muudes majandusvaldkondades, transpordi ja infrastruktuuri vallas ning tooraineallikana.

7. Mis tahes lähenemisel pinnasekaitsele arvestatakse Alpi piirkonna regionaalsete ja kohalike tingimuste märkimisväärsete erinevustega. Pinnasekaitseprotokolli abil on võimalik aidata kohaldada asjakohaseid meetmeid riiklikul ja piirkondlikul tasandil.

8. Mitmed protokolli nõuded (näiteks pinnaseseirele, erosiooni-, üleujutus- ja maalihkeohtlike vööndite väljaselgitamine, saastunud maa-alade inventeerimine ja ühtsete andmebaaside loomine) võivad olla olulised elemendid ühenduse pinnasekaitsepoliitika väljatöötamisel.

9. Energeetikaprotokollis on ette nähtud asjakohaste meetmete vastuvõtmine energia säästmiseks, tootmiseks (sealhulgas taastuvenergia propageerimiseks), edastamiseks, jaotamiseks ja kasutamiseks, et tugevdada sellega säästvaks arenguks vajalikke tingimusi.

10. Energeetikaprotokolli sätted on kooskõlas kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammiga, mille eesmärk on võidelda kliimamuutustega ning edendada loodusvarade säästlikku kasutamist ja majandamist. Protokolli sätted on samuti kooskõlas ühenduse energeetikapoliitikaga[19].

11. Protokolli ratifitseerimine tugevdaks piiriülest koostööd Liechtensteini, Monaco ja Šveitsiga. See aitaks tagada, et piirkondlikud partnerid jagavad Euroopa Ühenduse eesmärke ja et niisugused algatused hõlmavad kogu Alpide ökoloogilist piirkonda.

12. Üleeuroopalisi energiavõrke käsitletakse prioriteedina ning üleeuroopaliste energiavõrkude suunistes[20] ettenähtud koordineerimis- ja kohaldamismeetmeid rakendatakse uute piiriüleste ühenduste, eriti kõrgepingeliinide, väljaarendamisel.

13. Euroopa Ühendus, selle liikmesriigid, Liechtenstein, Monaco ja Šveits on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli lepinguosalised. Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni (UNFCCC) ja Kyoto protokolliga kohustatakse kõiki lepinguosalisi sõnastama, rakendama, avaldama ja regulaarselt ajakohastama üleriigilisi ja piirkondlikke programme, mis sisaldavad kliimamuutuste leevendamise meetmeid, keskendudes kõikide Montreali protokolliga reguleerimata kasvuhoonegaaside inimtekkelistele heitmetele allikate kaupa ja nende kõrvaldamisele neeldajate abil.

14. Energeetikaprotokoll aitab ellu viia ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni nõuet võtta meetmeid kliimamuutustega kohanemise lihtsustamiseks.

15. Turism on enamikes Alpide piirkondades väga oluline sektor ning tihedalt seotud ja sõltuv keskkonna ja sotsiaalsetest mõjudest.

16. Kuna mägipiirkond on unikaalne ja ökoloogiliselt väga tundlik ala, on seal säästva arengu seisukohalt äärmiselt tähtis leida tasakaal majanduslike huvide, kohaliku elanikkonna vajaduste ja keskkonnamurede vahel.

17. Turism muutub üha enam üleilmseks nähtuseks, jäädes samal ajal peamiselt kohaliku ja piirkondliku vastutusega valdkonnaks. Alpi konventsioon ja selle turismiprotokoll, koos teiste protokollidega, mis võivad turismisektorit mõjutada, on raaminstrument piirkondliku ja kohaliku tasandi huvirühmade panuse stimuleerimiseks ja koordineerimiseks, et muuta säästlikkus peamiseks Alpi piirkonna turisminduse kvaliteedi parandamise tõukejõuks.

18. Turismiprotokolli üldine eesmärk on edendada säästvat turismi, eelkõige tagades, et turismi arendatakse ja juhitakse viisil, mis võtab arvesse selle mõju keskkonnale. Sel eesmärgil sätestatakse turismiprotokollis konkreetsed meetmed ja soovitused, mida saab kasutada keskkonnaga arvestavate aspektide tugevdamiseks turismi ja eriti selle kvalitatiivse arenguga seotud innovatsioonis ja teadusuuringutes, seires ja koolituses, juhtimismehhanismides ja –strateegiates, planeerimis- ja lubade väljastamise menetlustes.

19. Kõnealuse kolme protokolli lepinguosalised edendavad asjakohast haridust ja koolitust ning propageerivad avalikkuse teavitamist kõigi kolme protokolli eesmärkidest, meetmetest ja kohaldamisest.

20. On asjakohane, et Euroopa Ühendus kiidab kõnealused protokollid heaks,

ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Euroopa Ühenduse nimel kiidetakse heaks 7. novembril 1991. aastal Salzburgis allkirjastatud Alpi konventsiooni pinnasekaitseprotokoll, energeetikaprotokoll ja turismiprotokoll.

Protokollide tekst on lisatud käesolevale otsusele.

Artikkel 2

Nõukogu eesistujat volitatakse nimetama isikut/isikuid, kel on õigus anda ühenduse nimel Austria Vabariigile hoiule oma heakskiitmiskiri vastavalt pinnasekaitseprotokolli artiklile 27, energeetikaprotokolli artiklile 21 ja turismiprotokolli artiklile 28.

Samal ajal annab volitatud isik/annavad volitatud isikud hoiule käesoleva otsuse lisas esitatud deklaratsioonid ja reservatsiooni.

Artikkel 3

Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

I LISA

1991. AASTA ALPI KONVENTSIOONI RAKENDUSPROTOKOLL

MULLAKAITSE VALDKONNAS

MULLAKAITSEPROTOKOLL

Preambul

Saksamaa Liitvabariik,

Austria Vabariik,

Prantsuse Vabariik,

Itaalia Vabariik,

Liechtensteini Vürstiriik,

Monaco Vürstiriik,

Sloveenia Vabariik,

Šveitsi Konföderatsioon

ning

Euroopa Ühendus,

vastavalt nende 7. novembri 1991. aasta Alpide kaitse konventsioonist (Alpi konventsioon) tulenevale missioonile tagada Alpide piirkonna terviklik kaitsepoliitika ja jätkusuutlik areng,

kohaldades Alpi konventsiooni artikli 2 lõigetest 2 ja 3 tulenevaid kohustusi,

muldadele tekitatava kvantitatiivsete ja kvalitatiivsete kahjude vähendamiseks, nimelt kasutades muldi säästvaid põllumajandus- ja metsandustootmisviise, kasutades muldi säästlikult, tõkestades erosiooni ning piirates mulla isoleerimist,

tõdedes, et Alpi muldade kaitse, nende jätkusuutlik majandamine ja nende looduslike talitluste taastamine muudetud aladel on üldsuse huvides,

tõdedes, et Alpid, kui üks Euroopa suurimaid rikkumata looduslikke alasid, hõlmavad mitmekesist looduskeskkonda ja äärmiselt tundlikke ökosüsteeme, mille talitlusvõimet tuleb säilitada,

olles veendunud, et kohalikul elanikkonnal peab olema võimalus määrataleda oma sotsiaalset, kultuurilist ja majanduslikku arengut ning osaleda selle arengu elluviimisel olemasoleva institutsioonilise korralduse raames,

olles teadlikud, et ühelt poolt kujutab Alpide piirkond olulist elu- ja majandustegevuse raamistikku kohaliku elanikkonna jaoks ning puhkeala teiste piirkondade elanikele, ning et teiselt poolt võivad tihedalt Alpide piirkonda keskendunud erinevad kasutusvajadused seada ohtu muldade talitluse säilimise, ning et sellest tulenevalt tuleb majandushuvid ühitada keskkonnanõuetega,

tõdedes, et muldadel on eriline koht ökosüsteemides, et nende esialgsel kujul taastumine ning kahjustatud muldade taastamine toimub väga aeglaselt, et Alpide piirkonna topoloogilise eripära tõttu võib pinnaseerosioon intensiivistuda, et ühelt poolt moodustavad mullad saasteainete koguja ning et teiselt poolt võivad saastatud mullad olla imendunud saasteainete allikaks ümbruskonna ökosüsteemide jaoks ning võivad kujutada ohtu inimesele, loomadele ja taimedele,

olles teadlikud, et mulla kasutamine nimelt linnastumise, tööstuse ja käsitöö, infrastruktuuride, kaevandamise, turismi, põllu- ja metsamajanduse ning transpordi arengu tõttu võib kaasa tuua muldade kvalitatiivse ja kvantitatiivse kahjustamise, ning et algatuseks tuleks kohaldada asjakohased ja täiuslikud ennetusmeetmed ning tuleks välja pakkuda kahjusid piiravad ja tervendavad meetmed muldade kaitseks,

arvestades, et muldade kaitse mõjutab teisi poliitikavaldkondi Alpide piirkonnas ning et see tuleb järelikult kooskõlastada teiste valdkondade ja sektoritega,

olles veendunud, et teatavaid probleeme saab lahendada üksnes piiriüleselt ning et need nõuavad Alpi riikide ühismeetmeid, mille peavad ellu viima lepingu allakirjutanud pooled vastavalt olemasolevatele vahenditele,

on kokku leppinud järgmises:

I peatükk

Üldsätted

Artikkel 1

Eesmärgid

(1) Käesoleva protokolli eesmärgiks on Alpi konventsiooni osaliste võetud kohustuste elluviimine muldade kaitse alal.

(2) Muld,

1. selle looduslikes ülesannetes, nagu:

a) eluline alus ja eluline ruum inimese, loomade, taimede ja mikroorganismide jaoks,

b) looduse ja maastike tähtis element,

c) ökosüsteemide osa, eelkõige selle vee- ja toiteelementide ringluse osas,

d) ainevarude muundamis- ja reguleerimiskeskkond, nimelt selle filtreerimisvõime, puhvriefekti, reservuaari tõttu, eelkõige põhjavee kaitseks,

e) geenivaramu,

2. selle loodus- ja kultuuriloo arhiivi ülesannetes ja,

3. selle kasutuse säilitamiseks:

a) põllumajanduse, sealhulgas taimeviljeluse ja metsamajanduse paigana,

b) linnastamise ja turismitegevuse pinnana,

c) muude vee ja jäätmete majanduslike, transpordi, varustuse ja jaotuse, evakueerimise kasutuste kohana,

d) loodusvarade ladestuna,

tuleb säilitada jätkusuutlikult kõikides selle koostisosades. Eelkõige tuleb tagada ja säilitada mulla kui ökosüsteemide põhielemendi ökoloogilised talitlused pikas perspektiivis kvalitatiivselt ja kvantitatiivselt. Soodustada tuleb kahjustatud muldade taastamist.

(3) Kavandatud meetmete eesmärgiks on eelkõige igale kohale sobiv muldade kasutamine, pindade säästlik kasutamine, mulla erosiooni ja pinnasestruktuuri kahjustava muutmise ennetamine ning muldi saastavate ainete koguste vähendamine.

(4) Eelkõige tuleb säilitada ja edendada Alpide piirkonnale omast muldade mitmekesisust ning selle iseloomulikke paiku.

(5) Selleks on eriline tähtsus ennetuspõhimõttel, mis hõlmab mulla talitlusvõime tagatist ja selle eriotstarbeliste kasutamiste võimalust ning muldade alalhoidu tulevastele põlvedele jätkusuutlikuks arenguks.

Artikkel 2

Põhikohustused

(1) Protokolliosalised kohustuvad võtma vajalikud õigus- ja haldusmeetmed, et tagada muldade kaitse Alpide piirkonnas. Nende meetmete järelevalve toimub siseriiklike pädevate asutuste vastutusel.

(2) Muldade talitlusvõime ränga ja pideva ohustamise korral peavad üldjuhul kaitseaspektid kasutusaspektide suhtes ülekaalus olema.

(3) Protokolliosalised uurivad võimalusi toetada käesolevas Alpide piirkonna mullakaitse protokollis osutatud meetmeid maksu- ja/või finantsmeetmetega. Pinnasekaitsega ja pinnase säästliku ja keskkonnasõbraliku kasutamise eesmärkidega kokkusobivad meetmed peaksid pälvima erilise toetuse.

Artikkel 3

Eesmärkide arvesse võtmine teistes poliitikavaldkondades

Protokolliosalised kohustuvad arvestama käesoleva protokolli eesmärke ka oma teistes poliitikavaldkondades. Alpides kehtib see eelkõige territooriumi planeerimise, linnaplaneerimise, transpordi-, energia-, põllumajandus- ja metsandus-, toorainekasutuse, tööstus-, käsitöö-, turismi-, looduskaitse- ja maastikuhoolduse, veemajanduse ja jäätmehoolduse ning õhukvaliteedi sektori suhtes.

Artikkel 4

Piirkondlike ja kohalike asutuste osalus

(1) Olemasoleva institutsioonilise korralduse raames määratleb iga protokolliosaline parima koordineerimise ja koostöö taseme otseselt asjassepuutuvate institutsioonide ning piirkondlike ja kohalike asutuste vahel, et edendada solidaarsust vastutuses, nimelt sünergiate kasutamiseks ja arendamiseks Alpide piirkonnas muldade kaitse poliitikaaldamisel ning sellest tulenevate meetmete elluviimisel.

(2) Otseselt asjassepuutuvad piirkondlikud ja kohalikud asutused on nende poliitikavaldkondade ja meetmete ettevalmistamise ning elluviimise erijärkudega seotud nende pädevusala ja kehtiva institutsioonilise korra piires.

Artikkel 5

Rahvusvaheline koostöö

(1) Protokolliosalised toetavad tugevdatud rahvusvahelist koostööd vastavate pädevate institutsioonide vahel eelkõige muldade katastri koostamise, muldade süstemaatilise seire, kaitstud muldade alade ja saastatud muldade alade piiritlemise ja järelevalve ning riskialade osas, andmebaaside loomise ja ühitamise, Alpi muldade kaitse alase teadustegevuse koordineerimise ning vastastikuse teavitamise osas.

(2) Protokolliosalised kohustuvad kõrvaldama rahvusvahelise koostöö takistused Alpide piirkonna piirkondlike ja kohalike asutuste vahel ning soodustama ühiste probleemide lahendamist kõige asjakohasemal tasemel.

(3) Kui muldade kaitsega seonduvate meetmete määratlemine käsitleb riiklikku või rahvusvahelist pädevust, peab piirkondlikel ja kohalikel asutustel olema võimalus esitada tõhusal viisil elanikkonna huve.

II peatükk

Erimeetmed

Artikkel 6

Alade piiritlemine

Protokolliosalised jälgivad, et kaitsealade piiritlemisel on kaitset väärivad mullad võrdväärselt hõlmatud. Eelkõige tuleb säilitada iseloomulikud või maa arengu tundmise seisukohast erilist huvi pakkuvad muldade ja kivimite formatsioonid.

Artikkel 7

Mulla säästlik ja ettevaatlik kasutamine

(1) Territooriumi planeerimise ja jätkusuutliku arengu protokolli artikli 9 kolmandas lõikes osutatud kavade ja/või programmide koostamisel ja elluviimisel tuleb arvesse võtta muldade kaitse vajadusi, eelkõige pinnase ja pindade säästlikku kasutamist.

(2) Mulla isoleerimise ja hõivamise piiramiseks jälgivad protokolliosalised pindu säästvate ja muldi hoidvate ehitusviiside kasutamist. Linnastamisel kasutavad nad eelistatavalt sisealasid, piirates asustatud alade laienemist.

(3) Keskkonnamõju- ja suurprojektide pinna ekspertiisides tööstuse, ehituse ja infrastruktuuride, eelkõige transpordi-, energia- ja turismivaldkondades tuleks riiklike menetluste raames arvesse võtta muldade kaitset ja piiratud pindala pakkumist Alpide piirkonnas.

(4) Kui looduslikud tingimused võimaldavad, tuleb mullad, mida enam ei kasutata või mida on muudetud, eelkõige prügilad, puistangud, infrastruktuurid, suusarajad, taastada või rekultiveerida.

Artikkel 8

Tooraine säästlik kasutamine ja kaevandamine muldi säästes

(1) Protokolliosalised jälgivad, et pinnasest kaevandatud toorainet kasutatakse säästlikult. Nad korraldavad selle nii, et eelistatavalt kasutatakse asendusaineid ning et kastutatakse ära kõik korduvkasutuse võimalused või et nende arendamist soodustatakse.

(2) Pinnasest kaevandatava tooraine kaevandamisel, töötlemisel ja kasutamisel tuleb võimalikult vähendada pinnase talitluste ohustamist. Pinnase talitluse kaitse seisukohast erilise tähtsusega aladel ja joogiveevõtuks mõeldud aladel tuleks tooraine kaevandamisest loobuda.

Artikkel 9

Märgalade ja turbaväljade muldade säilitamine

(1) Protokolliosalised kohustuvad säilitama kõrgeid ja madalaid turbavälju. Selleks tuleks keskmise tähtaja jooksul ette näha täielikult turba aseaine kasutamine.

(2) Märgaladel ja turbaväljadel tuleb kuivendusmeetmed piirata olemasolevate võrkude hooldamisele, välja arvatud õigustatud erandjuhul. Tuleks soodustada juba kuivendatud alade loodusliku seisundi taastamise meetmeid.

(3) Üldjuhul ei tohiks soiseid pinnaseid kasutada, juhul kui neid põllumajanduses kasutatakse, tuleks seda teha nii, et säiliks nende eripära.

Artikkel 10

Ohustatud alade määratlemine ja hooldamine

(1) Protokolliosalised lepivad kokku geoloogiliste, hüdrogeoloogiliste ja hüdroloogiliste, eelkõige pinnaliikumise (lihked, mudavoolud, varingud), laviinide ja üleujutuse riskidega ohustatud Alpide alade kaardistamises, nende arvele võtmises katastris ja vajaduse korral ohustatud alade määratlemises. Vajadusel tuleb arvesse võtta seismilisi riske.

(2) Protokolliosalised jälgivad, et ohustatud aladel rakendatakse võimaluste piires looduslähedasi ehitustehnoloogiaid, kasutades maastikutingimustele sobivaid kohalikke ja traditsioonilisi materjale. Neid meetmeid tuleb toetada asjakohaste metsandusmeetmetega.

Artikkel 11

Erosiooniga ohustatud Alpide piirkondade määratlemine ja hooldamine

(1) Protokolliosalised lepivad kokku lauserosioonist puudutatud Alpide piirkondade kaardistamises ja nende arvelevõtmises muldade katastris pinnaseerosiooni kvantifikatsiooni võrreldavate kriteeriumide järgi, kui see on materiaalse vara kaitseks vajalik.

(2) Pinnaseerosiooni tuleb piirata range vähima tasemeni. Pinnaseerosioonist kahjustatud pinnad ja maalihked tuleks tervendada niivõrd, kuivõrd see on inimese ja materiaalsete varade kaitseks.

(3) Inimese ja materiaalsete varade kaitseks tuleks hüdraulikas, ehitus- ja metsatehnoloogias eelistatavalt kasutada looduslähedasi tehnoloogiaid, et pidurdada veest põhjustatud erosiooni ning vähendada pindmise äravoolu mõju.

Artikkel 12

Põllumajandus, rohumaaviljelus ja metsandus

(1) Muldade kaitseks erosiooni ja kahjulike tihendamiste vastu kohustuvad protokolliosalised kasutama põllumajanduse, rohumaaviljeluse ja metsanduse alaseid häid tavasid, mis sobivad kohalike tingimustega.

(2) Väetiste või taimekaitsevahendite kasutamisest tagajärjel pinnasesse imendunud ainete osas töötavad protokolliosalised välja ja rakendavad heade tehniliste tavade ühiseid kriteeriume. Väetiste olemus ja kogus ning nende laotamise hooaeg tuleb kohaldada taimede vajadustele, arvestades mullas leiduvaid toitaineid ja orgaanilisi aineid, ning kasvu- ja keskkonnatingimustele. Sellele aitavad kaasa ökoloogiliste/bioloogiliste ja integreeritud tootmismeetodite rakendamine ja loomse koguse künnise määratlemine vastavalt keskkonna looduslikele tingimustele ja taimede kasvule.

(3) Alpi karjamaadel tuleb nimelt mineraalväetiste ja sünteesitud taimekaitsevahendite kasutamist vähendada miinimumini. Tuleks loobuda reoveemuda kasutamisest.

Artikkel 13

Metsandus- ja muud meetmed

(1) Mägimetsades, mis kaitsevad suurel määral iseennast, või eriti asustatud aladel, transpordiinfrastruktuuride aladel, põllumajandusmaal ja muudel aladel kohustuvad protokolliosalised pidama esmatähtsaks kaitsefunktsiooni ja suunama oma metsamajandust selle kaitse-eesmärgi järgi. Mägimetsad tuleb säilitada nende kasvukohas.

(2) Metsa tuleb nimelt kasutada ja hooldada, vältides pinnaseerosiooni ja muldade kahjulikku tihendamist. Selleks edendatakse kasvukohale sobivat metsandust ja metsade looduslikku taastamist.

Artikkel 14

Turismiinfrastruktuuride mõju

(1) Protokolliosalised toimivad kõige asjakohasemal viisil, et:

- välditaks turismitegevuse negatiivset mõju Alpide pinnasele;

- intensiivse turismi tagajärjel muudetud pinnas stabiliseeritaks eelkõige ja niipalju kui võimalik taimkatte taastamise ja looduslähedaste tehnoloogiate kasutamise teel. Edasist kasutust tuleks suunata selliselt, et pinnase kahjustamine ei korduks;

- suusaradade ehitus- ja tasanduslube antaks kaitsefunktsiooniga metsades ainult erandkorras ja kui on ettenähtud hüvitusmeetmed, et lube ei anta ebastabiilsetel aladel.

(2) Suusaradade ettevalmistamisel kasutatavad keemilised ja bioloogilised lisandid on lubatud vaid juhul, kui nende kokkusobivus keskkonnaga on tõendatud.

(3) Juhul kui täheldatakse olulist kahju pinnasele ja taimestikule, võtavad protokolliosalised esimesel võimalusel vajalikud meetmed nende tervendamiseks.

Artikkel 15

Saastainete pinnasesse imendumise piiramine

(1) Protokolliosalised teevad kõik endast oleneva, et vähendada võimalikult palju ja ennetavalt saasteainete pinnasesse imendumist atmosfäärist, veest, jäätmetest ja keskkonnale kahjulikest ainetest. Emissioonide vähendamise meetmed emissiooniallikates on esmatähtsad.

(2) Selleks et vältida pinnase saastamist ohtlike ainete kasutamise tõttu, võtavad protokolliosalised vastu tehnilised sätted, kehtestavad kontrollid ja teostavad uurimusprogramme ja teavitusaktsioone.

Artikkel 16

Sula- ja liivatusvahendite kasutamine keskkonnas

Protokolliosalised kohustuvad vähendama miinimumini sulatussoola kasutamist ning kasutama võimalikkuse piires libisemisvastaseid ja vähem saastavaid vahendeid, nagu näiteks kruus ja liiv.

Artikkel 17

Saastatud mullad, vana saastega kohad, jäätmehooldusprogrammid

(1) Protokolliosalised kohustuvad arvestust pidama ja kirjeldama oma vana saastega kohti ning pindu, mille suhtes kahtlustatakse saastet (vana saastega kohtade inventar), et uurida nende pindade seisukorda ja hinnata võrreldavate meetodite järgi nendes kätkevaid riske.

(2) Selleks et vältida muldade saastamist ning jäätmete ja jääkainete eeltöötluse, käitluse ja kõrvaldamiseks nii, et see sobiks keskkonnaga, tuleb välja töötada ja ellu viia jäätmehooldusprogrammid.

Artikkel 18

Täiendavad meetmed

Protokolliosalistel on õigus võtta lisaks käesolevas protokollis käsitletud meetmetele täiendavaid muldade kaitse alaseid meetmeid.

III peatükk

Teadusuuringud, koolitus ja teave

Artikkel 19

Teadusuuringud ja seire

(1) Protokolliosalised edendavad ja ühtlustavad tihedas koostöös teadusuuringuid ja süstemaatilist seiret, mis on vajalikud käesoleva protokolli eesmärkide saavutamiseks.

(2) Protokolliosalised jälgivad, et teadusuuringute ja süstemaatilise seire siseriiklikul tasandil saadud tulemused integreeritaks ühtsesse püsivasse seire- ja teabesüsteemi ning et need oleksid avalikkusele kättesaadavad olemasolevate institutsioonide raamistikus.

(3) Protokolliosalised lepivad kokku Alpi mullakaitse teadusprojektide koordineerimises, võttes arvesse teisi siseriiklikke ja rahvusvahelisi teadusuuringute arenguid ning kavandades ühist teadustegevust.

(4) Erilist tähelepanu pööratakse muldade haavatavuse hinnangutele mitmesuguse inimtegevuse tagajärjel, muldade taastumisvõime hinnangutele ning vastavate kõige sobivamate tehnoloogiate uuringutele.

Artikkel 20

Ühitatud andmebaaside koostamine

(1) Protokolliosalised lepivad kokku Alpide teabe- ja seiresüsteemi raames võrreldavate andmebaaside loomises (pedoloogilised parameetrid, proovivõtud, analüüsimeetodid, hindamine) ja teabevahetuse võimalustes.

(2) Protokolliosalised lepivad kokku esmajärjekorras analüüsitavates muldadele kahjulikes ainetes ning kehtestavad võrreldavad hinnangukriteeriumid.

(3) Protokolliosalised kavandavad nende hindamiste alusel ning ühitatud meetodite järgi Alpide piirkonna muldade seisundi ülevaatliku inventuuri, võttes arvesse geoloogilist ja hüdroloogilist seisundit.

Artikkel 21

Alaliste vaatlusplatvormide loomine ja keskkonnaseire koordineerimine

(1) Protokolliosalised kohustuvad looma Alpide piirkonnas alalise vaatluse platvormid (tehniline kontroll ja järelevalve) ning integreerima need ülealpilisse muldade vaatluse võrku.

(2) Protokolliosalised lepivad kokku nende riikliku mullavaatluse koordineerimises keskkonnainstitutsioonidega õhu-, vee-, taimestiku- ja loomastikusektoris.

(3) Nende uuringute raames loovad protokolliosalised võrreldavate kriteeriumide järgi mullaproovide pangad.

Artikkel 22

Koolitus ja teavitamine

Protokolliosalised soodustavad algset ja pidevat koolitust ning avalikkuse teavitamist käesoleva protokolli eesmärkide, meetmete kui ka elluviimise osas.

IV peatükk

Elluviimine, kontroll ja hindamine

Artikkel 23

Elluviimine

Protokolliosalised kohustuvad jälgima käesoleva protokolli elluviimist, võttes olemasoleva institutsioonilise korralduse raames kõik asjakohased meetmed.

Artikkel 24

Kohustuste täitmise kontrollimine

(1) Protokolliosalised annavad alalisele komiteele regulaarselt aru käesoleva protokolli eesmärkide täitmiseks võetud meetmetest. Aruannetes käsitletakse ka võetud meetmete tõhusust. Alpi konverentsil määratakse kindlaks aruannete sagedus.

(2) Alaline komitee vaatab need aruanded läbi, et kontrollida, kas protokolliosalised on käesolevast protokollist tulenevad kohustused täitnud. Komitee võib taotleda asjaomastelt protokolliosalistelt ka täiendavat teavet või kasutada teisi teabeallikaid.

(3) Alaline komitee koostab Alpi konverentsile aruande selle kohta, kuidas protokolliosalised on täitnud käesolevast protokollist tulenevaid kohustusi.

(4) Alpi konverents võtab komisjoni aruande teadmiseks. Kui konverents täheldab kohustuste mittetäitmist, võib ta vastu võtta soovitusi.

Artikkel 25

Sätete tõhususe hindamine

(1) Protokolliosalised uurivad ja hindavad regulaarselt käesoleva protokolli sätete tõhusust. Juhul kui see on vajalik protokollis sõnastatud eesmärkide täitmiseks, näevad nad ette käesoleva protokolli asjakohaste muudatuste vastuvõtmise.

(2) Olemasolevas institutsionaalses raamistikus ühinevad piirkondlikud ja kohalikud asutused selle hindamisega. Nõu võib pidada ka antud valdkonnas tegutsevate valitsusväliste organisatsioonidega.

V peatükk

Lõppsätted

Artikkel 26

Seosed Alpi konventsiooni ja protokolli vahel

(1) Käesoleva protokolli näol on tegemist protokolliga Alpi konventsiooni artikli 2 ja teiste asjakohaste artiklite tähenduses.

(2) Käesoleva protokolli osaliseks ei saa need, kes ei ole Alpi konventsiooni osalised. Alpi konventsiooni mis tahes denonsseerimine tähendab ühtlasi ka käesoleva protokolli denonsseerimist.

(3) Juhul kui Alpi konverents langetab otsuse käesoleva protokolliga seotud küsimuste üle, on hääleõiguslikud üksnes käesoleva protokolli osalised.

Artikkel 27

Allakirjutamine ja ratifitseerimine

(1) Käesolev protokoll on allakirjutamiseks avatud Alpi konventsioonile allakirjutanud riikidele ja Euroopa Ühendusele 16. oktoobril 1998 ja hoiulevõtja Austria Vabariigi juures alates 16. novembrist 1998.

(2) Käesolev protokoll jõustub nende protokolliosaliste jaoks, kes on väljendanud oma nõusolekut protokolliga liituda, kolm kuud pärast seda kuupäeva, mil kolm riiki on hoiule andnud ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja.

(3) Protokolliosaliste suhtes, mis väljendavad hiljem nõusolekut protokolliga ühineda, jõustub protokoll kolm kuud pärast ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmist. Protokolli muudatuste jõustumisel toimub kõigi uute protokolliosaliste liitumine juba muudetud protokolliga.

Artikkel 28

Teated

Hoiulevõtja teatab igale preambulis nimetatud riigile ja Euroopa Ühendusele käesoleva protokolliga seoses:

a) igast allakirjutamisest,

b) igast ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmisest,

c) igast jõustumiskuupäevast,

d) igast protokolliosalise või protokollile allakirjutaja avaldusest,

e) igast denonsseerimisest protokolliosalise poolt, sealhulgas ka selle jõustumisaja osas.

Selle kinnituseks on täievolilised esindajad käesolevale protokollile alla kirjutanud.

Koostatud tuhande üheksasaja üheksakümne kaheksanda aasta oktoobrikuu kuueteistkümnendal päeval Bledis prantsuse, saksa, itaalia ja sloveeni keeles, kusjuures kõik neli teksti on võrdselt siduvad; originaaltekst antakse hoiule Austria riigiarhiivi. Hoiulevõtja edastab kinnitatud koopia igale allakirjutanud protokolliosalisele.

1991. AASTA ALPI KONVENTSIOONI RAKENDUSPROTOKOLL

ENERGEETIKAVALDKONNAS

ENERGEETIKAPROTOKOLL

Preambul

Saksamaa Liitvabariik,

Austria Vabariik,

Prantsuse Vabariik,

Itaalia Vabariik,

Liechtensteini Vürstiriik,

Monaco Vürstiriik,

Sloveenia Vabariik,

Šveitsi Konföderatsioon

ning

Euroopa Ühendus,

vastavalt nende 7. novembri 1991. aasta Alpide kaitse konventsioonist (Alpi konventsioon) tulenevale missioonile tagada Alpide piirkonna terviklik kaitsepoliitika ja jätkusuutlik areng,

kohaldades Alpi konventsiooni artikli 2 lõigetest 2 ja 3 tulenevaid kohustusi,

olles teadlikud looduse- ja maastikusõbralike ning keskkonnaga kokkusobivate energiatootmis-, -varustus- ja -kasutusvormide teostamise ning energiasäästumeetmete edendamise tähtsusest, arvestades kasvuhooneefektiga gaasiheite vähendamise vajadust Alpide piirkonnas ja ühtlasi vajadust järgida Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni kohustusi,

olles veendunud majandushuvide ja ökoloogiliste nõuete ühitamise vajaduses, olles teadlikud Alpide piirkonna erilisest tähtsusest kogu Euroopas ning asjaolust, et see piirkond kujutab ainulaadset ja mitmekesist geomorfoloogilist, klimaatilist, veestiku-, taimestiku-, loomastiku-, maastiku- ja kultuuripärandit, ning et selle kõrgmäestik, orud ja Alpide eelalad on keskkonnaüksused, mille alalhoid ei saa lasuda üksnes Alpi riikidel,

olles teadlikud, et Alpid ei kujuta mitte üksnes põliselanikkonna elu- ja majanduskeskkonda, vaid neil on nimelt oluliste, mitte üksnes üleeuroopaliste reisijate- ja kaubaveoliinide, vaid ka rahvusvaheliste energiavarustusvõrkude transiidipiirkonnana väga suur tähtsus Alpide-väliste piirkondade jaoks,

võttes arvesse Alpide piirkonna keskkonnatundlikkust, eelkõige energia tootmise, ülekande ja kasutamise alal, mis avaldab vastastikust mõju looduskaitsega seotud aspektidele, territooriumi planeerimisele ja maakasutusele,

võttes arvesse keskkonnakaitset ohustavaid riske, eelkõige inimtegevusest tingitud võimalike kliimamuutuste tagajärjel, on tekkinud vajadus pöörata erilist tähelepanu sotsiaal-majandusliku inimtegevuse ja ökosüsteemide alalhoiu vahelistele tihedatele seostele, mis nõuavad asjakohaste ja mitmekesiste meetmete kasutuselevõtmist eriti Alpide piirkonnas kohaliku elanikkonna, poliitiliste institutsioonide ning majanduslike ja sotsiaalsete organisatsioonide ühisel kokkuleppel,

olles veendunud, et kohalikul elanikkonnal peab olema võimalus määrataleda oma sotsiaalset, kultuurilist ja majanduslikku arengut ning osaleda selle arengu elluviimisel olemasoleva institutsioonilise korralduse raames,

olles veendunud, et teatavaid probleeme on võimalik lahendada ainult piiriüleselt ning et need nõuavad Alpi riikide ja asjassepuutuvate piirkondlike ja kohalike asutuste ühismeetmeid,

olles veendunud, et energiavajaduste rahuldamine on majandus- ja sotsiaalarengu oluliseks teguriks nii Alpide piirkonnas kui väljaspool seda,

olles teadlikud nende majanduslike vahendite kasutamise ja edasise arendamise olulisuses, tänu millele saab energiahinna arvutamisel tegelikke kulutusi paremini arvesse võtta,

olles veendunud, et Alpide piirkond panustab kestvalt energiavajaduste rahuldamisse Euroopa tasandil ning et see ise vajab peale piisavate joogiveevarude elanikkonna elutingimuste ja majandusliku tõhususe parandamiseks piisavaid energiavarusid,

olles veendunud, et Alpide piirkonnal on eriti tähtis osa Euroopa riikide energiasüsteemide omavahelistes ühendustes,

olles veendunud, et meetmed energia ratsionaalseks kasutamiseks ning vee- ja puiduvarude jätkusuutlikuks kasutamiseks Alpide piirkonnas aitavad kaasa energiavajaduste rahuldamisele siseriikliku majanduse raames, ning biomassi ja päikeseenergia kasutamisel on kasvav tähtsus,

on kokku leppinud järgmises:

I peatükk

Üldsätted

Artikkel 1

Eesmärgid

Protokolliosalised kohustuvad looma raamtingimused ning võtma vastu jätkusuutliku arenguga, Alpide piirkonna spetsiaalsete lubatavuse piiridega kokkusobiva energiaolukorra teostamiseks asjakohased meetmed energia säästmise, tootmise, ülekande, jaotuse ja kasutamise alal Alpi konventsiooni kohaldamise piirkonnas; selleks annavad protokolliosalised olulise panuse elanikkonna ja keskkonna kaitsesse ning loodusvarude ja kliima kaitsesse.

Artikkel 2

Põhikohustused

(1) Käesoleva protokolli kohaselt seavad protokolliosalised eesmärgiks:

a) ühtlustada oma energiasäästukava üldise arengukavaga Alpide piirkonnas;

b) kohandada energiatootmis-, ülekande ja -jaotussüsteemid, silmas pidades Alpide piirkonna infrastruktuurisüsteemide üldist optimeerimist ning arvestades keskkonnakaitsevajadusi;

c) piirata energiast tekitatud mõju keskkonnale, optimeerides teenuste tarnet energia lõppkasutajatele, võttes vastu võimalikkuse piires muu hulgas järgmised meetmed:

- energiavajaduste vähendamine tänu tõhusamate tehnoloogiate kasutamisele;

- ülejäänud energiavajaduste ulatuslikum katmine taastuvate energiaallikatega;

- olemasolevate taastumatutel energiaallikatel põhinevate energiatootmisseadmete optimeerimine;

d) piirata energiainfrastruktuuride negatiivset, sealhulgas jäätmehooldusega seonduvat mõju keskkonnale ja maastikule ennetusmeetmete võtmise teel uutele infrastruktuuridele ja vajaduse korral töödega olemasolevate seadmete tõhusamaks muutmiseks.

(2) Uute suurte energiainfrastruktuuride ehitamise ja olemasolevate infrastruktuuride võimsuse olulise suurendamise korral hindavad protokolliosalised kehtivate õigusaktide raames mõju Alpide keskkonnale ning hindavad nende mõju territoriaalsest ja sotsiaalmajanduslikust seisukohast lähtudes vastavalt artiklile 12. Võimaliku piiriülese mõjuga projektide puhul tunnistavad protokolliosalised nõupidamise õigust rahvusvahelisel tasandil.

(3) Protokolliosalised arvestavad oma energiapoliitikas, et Alpide piirkonnas on sobiv kasutada taastuvaid energiaallikaid, ning julgustavad vastastikust koostööd selle valdkonna arenguprogrammide osas.

(4) Protokolliosalised säilitavad puhveralaga kaitstud alad, teised kaitsealad, vaiksed piirkonnad ning puutumatud loodus- ja maastikualad; nad optimeerivad energiainfrastruktuure Alpide ökosüsteemis esinevatest haavatavus-, lubatavus- ja rikutustasemetest lähtudes.

(5) Protokolliosalised teadvustavad asjaolu, et ennetus- ja parandusmeetmetes väljenduv asjakohane teadus- ja arengupoliitika võib oluliselt panustada Alpide kaitsesse energiainfrastruktuuridest tuleneva keskkonnamõju vastu. Nad julgustavad sellealast teadus- ja arendustegevust ning teavitavad üksteist olulistest tulemustest.

(6) Protokolliosalised teevad koostööd, et töötada välja meetodid tegelike kulude arvessevõtmiseks energeetikavaldkonnas.

Artikkel 3

Vastavus rahvusvahelisele õigusele ja teistele poliitikavaldkondadele

(1) Käesoleva protokoll viiakse ellu kooskõlas kehtivate rahvusvaheliste, eelkõige Alpi konventsiooni õigusnormidega ja selle kohaldamiseks redigeeritud protokollidega ning kehtivate rahvusvaheliste kokkulepetega.

(2) Protokolliosalised kohustuvad käesoleva protokolli eesmärke võtma arvesse ka oma teistes poliitikavaldkondades, eelkõige territooriumi planeerimise, regionaalarengu-, transpordi-, põllumajandus- ja metsandus- ning turismivaldkonnas, selleks et vähendada võimalikke negatiivseid või vastuolulisi mõjusid.

Artikkel 4

Piirkondlike ja kohalike asutuste osalus

(1) Olemasoleva institutsioonilise korralduse raames määratleb iga protokolliosaline parima koordineerimise ja koostöö tasandi otseselt asjassepuutuvate institutsioonide ja piirkondlike ja kohalike asutuste vahel, et edendada solidaarsust vastutuses, eelkõige sünergiate kasutamiseks ja arendamiseks energiapoliitika kohaldamisel Alpide piirkonnas ning sellest lähtuvate meetmete elluviimises.

(2) Otseselt asjassepuutuvad piirkondlikud ja kohalikud asutused osalevad olemasolevas institutsionaalses raamistikus ja vastavalt oma pädevusele nende poliitikavaldkondade ettevalmistamise ja elluviimise erinevates etappides.

(3) Protokolliosalised julgustavad energia- ja keskkonnaprobleemidega otseselt seotud institutsioonide vahelist rahvusvahelist koostööd, et soodustada kokkuleppeid ühiste probleemide lahenduste osas.

II peatükk

Erimeetmed

Artikkel 5

Energia säästmine ja energia ratsionaalne kasutamine

(1) Alpide piirkond nõuab erimeetmeid energia säästmiseks, selle jaotamiseks ja ratsionaalseks kasutamiseks; nende meetmete puhul tuleb arvesse võtta:

a) energiavajadusi, mis jagunevad üle ulatuslike alade ja mis erinevad suuresti olenevalt kõrgusest, aastaaegadest ja turismiga seonduvast nõudlusest;

b) taastuvate energiaallikate kohalikku olemasolu;

c) erimõju nõgudes ja orgudes, tulenevalt nende geomorfoloogilisest asendist, atmosfääri immissioonist.

(2) Protokolliosalised jälgivad keskkonnasõbraliku energiakasutuse parandamist ja julgustavad esmajärjekorras energia säästmist ja ratsionaalset kasutamist, eelkõige tootmisprotsesside, avaliku teenistuse ja suurte hotellisektori infrastruktuuride alal ning transpordi-, spordi- ja vaba aja tegevuse rajatistes.

(3) Nad võtavad meetmeid ja võtavad vastu sätted eelkõige järgmistes valdkondades:

a) hoonete isolatsiooni ja soojusvarustussüsteemide tõhususe parandamine;

b) kütte-, ventilatsiooni- ja kliimaseadmete kasuteguri optimeerimine;

c) soojusenergiajaamade heite perioodiline kontroll ja vajaduse korral heite vähendamine;

d) energiasääst tänu tänapäevastele energia kasutamise ja ülekande tehnoloogiatele;

e) individuaalne kütte- ja soojaveekulude arvestamine;

f) vähese energiakuluga tehnoloogiaid kasutavate ehitiste projekteerimine ja edendamine;

g) kommunaal-/kohalike energia- ja kliimaseadmete projektide edendamine ja elluviimine kooskõlas artikli 2 lõike 1 punktis c sätestatud meetmetega;

h) hoonete energiaalane täiustamine renoveerimise korral ja keskkonnasõbralike küttesüsteemide kasutamise soosimine.

Artikkel 6

Taastuvad energiavarud

(1) Protokolliosalised kohustuvad oma rahaliste võimaluste piires edendama ja eelistatavalt kasutama taastuvaid energiaallikaid keskkonda ja maastikku säästval viisil.

(2) Nad julgustavad ka detsentraliseeritud seadmete kasutamist selliste taastuvate energiaallikate nagu vee-, päikese- ja biomassienergia kasutuselevõtul.

(3) Protokolliosalised julgustavad taastuvate energiaallikate kasutamist ühendatult olemasoleva tavapärase energiavarustusega.

(4) Protokolliosalised julgustavad eelkõige vee- ja puiduvarude ratsionaalset kasutamist tulenevalt mägimetsade jätkusuutlikust haldamisest energia tootmisel.

Artikkel 7

Hüdroelektrienergia

(1) Protokolliosalised tagavad uute ning võimaluse korral juba olemasolevate hüdroelektrijaamade puhul asjakohaste meetmete abil veesoonte ökoloogilise talitluse säilimise ja maastiku puutumatuse ning miinimumvoolukulu kindlaksmääramise, normide rakendamise vee taseme kunstliku kõikumise vähendamiseks ja loomastiku rände.

(2) Protokolliosalised võivad võtta meetmeid olemasolevate hüdroelektrijaamade konkurentsivõime parandamiseks, järgides nende ohutusnorme ja keskkonnanõudeid.

(3) Nad kohustuvad lisaks säilitama veemajanduse joogivee jaoks reserveeritud aladel, puhveralaga kaitstud aladel, muudel kaitsealadel, vaiksetes piirkondades ning puutumatutel loodus- ja maastikualadel.

(4) Protokolliosalised soovitavad uute ehitusprojektide asemel kasutusest maha võetud hüdroelektrijaamade taaskasutuselevõtmist. Lõike 1 sätet veeökosüsteemide ja teiste asjaomaste süsteemide säilitamise kohta kohaldatakse ka olemasolevate hüdroelektrijaamade taaskasutuselevõtu suhtes.

(5) Protokolliosalised võivad oma siseriiklike õigusaktide raames uurida, kuidas nad saavad korraldada nii, et Alpide ressursside lõpptarbijad maksavad õiglast turuhinda, ning mil määral võib kohaliku elanikkonna kõigi huvides tehtud jõupingutusi õiglaselt kompenseerida.

Artikkel 8

Fossiilsest kütusest toodetud energia

(1) Protokolliosalised tagavad elektri- ja/või soojusenergia tootmiseks fossiilkütust kasutavate uute soojuselektrijaamade puhul parimate olemasolevate tehnoloogiate kasutamise. Alpide piirkonnas olemasolevate jaamade puhul piiravad protokolliosalised võimalikkuse piires heidet sobivate tehnoloogiate ja/või kütuste kasutamise abil.

(2) Protokolliosalised kontrollivad fossiilkütust kasutavate soojuselektrijaamade taastuvaid energiaallikaid kasutavate jaamade ja detsentraliseeritud seadmetega asendamise tehnilist ja majanduslikku teostatavust ning keskkonnanõuetele vastavust.

(3) Protokolliosalised võtavad meetmeid, mis soosivad energia ratsionaalsemaks kasutamiseks elektri ja soojuse koostootmist.

(4) Piirialadel teostavad protokolliosalised nii palju kui võimalik oma heite ja immissiooni kontrollsüsteemide ühtlustamist ja ühendamist.

Artikkel 9

Tuumaenergia

(1) Protokolliosalised kohustuvad rahvusvaheliste kokkulepete raames vahetama teavet tuumajaamade ja muude tuumaseadmete kohta, millega kaasnevad – või võivad kaasneda – tagajärjed Alpide piirkonnas, et kaitsta pikaajaliselt elanikkonna tervist, loomastikku, taimestikku, nende elukooslust, levilat ning nende vastasmõju.

(2) Lisaks jälgivad protokolliosalised võimalikkuse piires oma keskkonnaradioaktiivsuse järelevalvesüsteemide ühtlustamist ja ühendamist.

Artikkel 10

Energiaülekanne ja -jaotus

(1) Protokolliosalised järgivad kõikide olemasolevate infrastruktuuride puhul ratsionaliseerimise ja optimeerimise põhimõtet, pidades silmas keskkonnakaitsenõudeid ja eelkõige väga tundlike ökosüsteemide ja maastiku alalhoiu vajadust, viies vajadusel läbi Alpide elanikkonna ja keskkonna kaitse aktsioone.

(2) Elektrienergia ülekandeliinide ja nende juurde kuuluvate elektrijaamade ning nafta- ja gaasitorude, sealhulgas pumba- ja kompressorjaamade ning keskkonna seisukohast suure tähtsusega seadmete ehitamise korral võtavad protokolliosalised kõik vajalikud meetmed, et vältida elanikkonna ja keskkonna häirimist, sealhulgas kasutades võimaluse korral juba olemasolevaid ehitisi ja trasse.

(3) Elektrienergia ülekandeliinide puhul võtavad protokolliosalised eriti arvesse puhveraladega kaitstud alade, teiste kaitsealade, vaiksete piirkondade ning puutumatute loodus- ja maastikualade ning linnustiku tähtsust.

Artikkel 11

Keskkonnataastus ja keskkonnatehnoloogia

Protokolliosalised sätestavad kehtivate õigusaktidega sätestatud prooviuuringutes ja keskkonnamõju uuringutes pärast energeetikavaldkonnas keskkonna ja ökosüsteemidega seonduvate avalike või erasektori tööde teostamist Alpide piirkonnas looduslike kohtade ja veekeskkonna keskkonnataastuse korra, kasutades võimaluse piires keskkonnatehnoloogiaid.

Artikkel 12

Keskkonnamõju hinnang

(1) Protokolliosalised teostavad kehtivate siseriiklike õigusaktide, rahvusvaheliste konventsioonide ja kokkulepete raames kõikide käesoleva protokolli artiklites 7, 8, 9 ja 10 osutatud energiarajatiste projektide ja nende rajatiste kõikide oluliste muudatuste kohta eelneva keskkonnamõju hinnangu.

(2) Protokolliosalised tunnustavad võimalust rakendada keskkonnamõju kõrvaldamiseks või vähendamiseks võimaluste piires parimaid olemasolevaid tehnoloogiaid, nähes vajadusel ette keskkonnanõuetele mittevastavate hooletusse jäetud rajatiste dekomisjoneerimise.

Artikkel 13

Nõupidamine

(1) Protokolliosalised kohustuvad piiriülese tähtsusega projektide keskkonnamõju suhtes eelnevalt omavahel nõu pidama.

(2) Võimaliku piiriülese mõjuga kavade puhul peab protokolliosalistel olema võimalus õigeaegselt esitada oma märkused, mida ehituslubade väljastamisel asjakohaselt arvesse võetakse.

Artikkel 14

Täiendavad meetmed

Protokolliosalistel on õigus võtta lisaks käesolevas protokollis käsitletud meetmetele täiendavaid jätkusuutliku energia ja arengu alaseid meetmeid.

III peatükk

Teadusuuringud, koolitus ja teave

Artikkel 15

Teadustegevus ja seire

(1) Protokolliosalised edendavad ja ühtlustavad tihedas koostöös ning erinevatel siseriiklikel ja rahvusvahelistel tasanditel juba saadud tulemustest lähtudes teadusuuringut ja süstemaatilist seiret käesoleva protokolli eesmärkide saavutamiseks; eelkõige keskkonna- ja kliimamõju analüüsi ja hindamise meetodite ja kriteeriumide ning energia säästmise ja mõistuspärase kasutamise eritehnoloogiate osas Alpide piirkonnas.

(2) Nad võtavad energeetikapoliitika eesmärkide ja meetmete kindlaksmääramise ja kontrollimise menetlustes ning kohalikul tasandil tehnilise koolituse ja abi tegevuses arvesse teadustegevuse tulemusi elanikkonna, majandusettevõtjate ja piirkondlike ja kohalike asutuste kasuks.

(3) Protokolliosalised jälgivad, et teadusuuringute ja süstemaatilise seire siseriiklikul tasandil saadud tulemused integreeritaks ühtsesse püsivasse seire- ja teabesüsteemi ning et need oleksid olemasolevate institutsioonide raamistikus avalikkusele kättesaadavad.

Artikkel 16

Koolitus ja teave

(1) Protokolliosalised soodustavad esialgset koolitust ja täiendõpet ning avalikkuse teavitamist käesoleva protokolli eesmärkide, meetmete ja rakendamisega seotud küsimustes.

(2) Nad soosivad eelkõige koolituse edasist arendamist, pidevat täiendkoolitust ning tehnilist abi energia, sealhulgas keskkonna-, loodus- ja kliimakaitse valdkonnas.

IV peatükk

Elluviimine, kontroll ja hindamine

Artikkel 17

Elluviimine

Protokolliosalised kohustuvad jälgima käesoleva protokolli elluviimist ja võtma olemasoleva institutsioonilise korralduse raames kõik asjakohased meetmed.

Artikkel 18

Kohustuste täitmise kontrollimine

(1) Protokolliosalised annavad alalisele komiteele regulaarselt aru käesoleva protokolli eesmärkide täitmiseks võetud meetmetest. Aruannetes käsitletakse ka võetud meetmete tõhususe küsimust. Alpi konverentsil määratakse kindlaks aruannete sagedus.

(2) Alaline komitee vaatab need aruanded läbi, et kontrollida, kas protokolliosalised on täitnud käesolevast protokollist tulenevaid kohustusi. Komitee võib taotleda asjaomastelt protokolliosalistelt ka täiendavat teavet või kasutada teisi teabeallikaid.

(3) Alaline komitee koostab Alpi konverentsile aruande selle kohta, kuidas protokolliosalised on täitnud käesolevast protokollist tulenevaid kohustusi.

(4) Alpi konverents võtab komisjoni aruande teadmiseks. Kui konverents täheldab kohustuste mittetäitmist, võib ta vastu võtta soovitusi.

Artikkel 19

Sätete tõhususe hindamine

(1) Protokolliosalised uurivad ja hindavad regulaarselt käesoleva protokolli sätete tõhusust. Juhul kui see on vajalik protokollis sõnastatud eesmärkide täitmiseks, näevad nad ette käesoleva protokolli asjakohaste muudatuste vastuvõtmise.

(2) Olemasolevas institutsioonilises korralduses ühinevad piirkondlikud ja kohalikud asutused selle hindamisega. Nõu võib pidada ka antud valdkonnas tegevate valitsusväliste organisatsioonidega.

V peatükk

Lõppsätted

Artikkel 20

Seosed Alpi konventsiooni ja protokolli vahel

(1) Käesoleva protokolli näol on tegemist protokolliga Alpi konventsiooni artikli 2 ja teiste asjakohaste artiklite tähenduses.

(2) Käesoleva protokolli osaliseks ei saa need, kes ei ole Alpi konventsiooni osalised. Alpide konventsiooni mis tahes denonsseerimine tähendab ühtlasi ka käesoleva protokolli denonsseerimist.

(3) Juhul kui Alpi konverents langetab otsuse käesoleva protokolliga seotud küsimuste üle, on hääleõiguslikud üksnes käesoleva protokolli osalised.

Artikkel 21

Allakirjutamine ja ratifitseerimine

(1) Käesolev protokoll on allakirjutamiseks avatud Alpi konventsioonile allakirjutanud riikidele ja Euroopa Ühendusele 16. oktoobril 1998 ja hoiulevõtja Austria Vabariigi juures alates 16. novembrist 1998.

(2) Käesolev protokoll jõustub nende protokolliosaliste jaoks, kes on väljendanud oma nõusolekut protokolliga liituda, kolm kuud pärast seda kuupäeva, mil kolm riiki on hoiule andnud ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja.

(3) Protokolliosaliste suhtes, kes väljendavad hiljem nõusolekut protokolliga ühineda, jõustub protokoll kolm kuud pärast ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmist. Protokolli muudatuste jõustumisel toimub kõigi uute protokolliosaliste liitumine juba muudetud protokolliga.

Artikkel 22

Teatamine

Hoiulevõtja teatab igale preambulis osutatud riigile ja Euroopa Ühendusele käesoleva protokolliga seoses:

a) igast allakirjutamisest,

b) igast ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmisest,

c) igast jõustumiskuupäevast,

d) igast protokolliosalise või protokollile allakirjutaja avaldusest,

e) igast denonsseerimisest protokolliosalise poolt, sealhulgas ka selle jõustumisaja osas.

Selle kinnituseks on täievolilised esindajad käesolevale protokollile alla kirjutanud.

Koostatud tuhande üheksasaja üheksakümne kaheksanda aasta oktoobrikuu kuueteistkümnendal päeval Bledis ühes eksemplaris prantsuse, saksa, itaalia ja sloveeni keeles, kusjuures kõik neli teksti on võrdselt siduvad, mis antakse hoiule Austria riigiarhiivi. Hoiulevõtja edastab kinnitatud koopia igale allakirjutanud protokolliosalisele.

1991. AASTA ALPI KONVENTSIOONI

RAKENDUSPROTOKOLL TURISMIVALDKONNAS

TURISMIPROTOKOLL

Preambul

Saksamaa Liitvabariik,

Austria Vabariik,

Prantsuse Vabariik,

Itaalia Vabariik,

Liechtensteini Vürstiriik,

Monaco Vürstiriik,

Sloveenia Vabariik,

Šveitsi Konföderatsioon

ning

Euroopa Ühendus,

vastavalt nende 7. novembri 1991. aasta Alpide kaitse konventsioonist (Alpi konventsioon) tulenevale missioonile tagada Alpide piirkonna terviklik kaitsepoliitika ja jätkusuutlik areng,

kohaldades Alpi konventsiooni artikli 2 lõigetest 2 ja 3 tulenevaid kohustusi,

võttes arvesse protokolliosaliste soovi oma majandushuvide ja ökoloogiliste nõuete ühtlustamiseks ja jätkusuutliku arengu tagamiseks,

olles teadlikud asjaolust, et Alpid on kohaliku elanikkonna elu ja majandusliku arengu keskkond,

olles veendunud, et kohalikul elanikkonnal peab olema võimalus määratleda oma sotsiaalset, kultuurilist ja majanduslikku arengut ning osaleda selle arengu elluviimisel olemasoleva institutsioonilise korralduse raames,

võttes arvesse, et meie linnaühiskonnas on tekkinud kasvav vajadus tänapäeva elustiilile vastavate turismi ja mitmekülgsete vaba aja veetmise võimaluste järele,

võttes arvesse, et Alpid on ülirikkalike vaba aja veetmise võimaluste, maastike rohkuse ja erinevate ökosüsteemide tõttu üks Euroopa suurimatest turismi- ja vaba aja veetmise piirkondadest ning seetõttu tuleks seda rikkust käsitleda väljaspool siseriiklikku raamistikku,

võttes arvesse, et märkimisväärne osa teatavate protokolliosaliste elanikkonnast elab Alpides ning et alpiturismi näol on tegemist avaliku huviga, kuna see toetab püsielanikkonda,

võttes arvesse, et mägiturismi areng toimub järjest enam ülemaailmse konkurentsi tingimustes ning et see toetab märkimisväärselt Alpide piirkonna majanduslikku suutlikkust,

võttes arvesse, et viimasel ajal täheldatud suundumused tunduvad soosivat turismi ja keskkonna paremat kooskõla: võib märgata klientide üha kasvavat huvi kütkestava ja puutumatu looduse vastu nii suvel kui talvel ning kohalike otsustajate soovi parandada vastuvõtutingimusi keskkonnakaitse tõhustamise teel,

võttes arvesse, et Alpide piirkonnas tuleb iga paikkonna ökosüsteemide kohanemisvõime piire arvestada spetsiifilisel viisil ning hinnata vastavalt nende eripärale,

olles teadlikud, et loodus- ja kultuuripärand ning maastik on Alpides turismi põhialusteks,

olles teadlikud, et Alpide piirkonna riikide looduslikud, kultuurilised, majanduslikud ja institutsionaalsed erinevused on olnud aluseks autonoomsetele arengutele ning turistidele pakutavate võimaluste paljususele ning need erinevused peaksid olema aluseks mitmekülgsetele ja üksteist täiendavatele turismiga seotud tegevustele, vältides ühtlustumist rahvusvahelisel tasandil,

olles teadlikud, et looduspärandi väärtustamisele ja pakutavate võimaluste ja teenuste kvaliteedile suunatud turismimajanduse kestev areng on äärmiselt oluline, kui arvestada enamiku Alpide piirkondade majanduslikku sõltuvust turismist ja elutähtsat rolli, mida turism nende piirkondade elanike jaoks mängib,

olles teadlikud sellest, et tuleb õhutada puhkajaid loodust säästma ja aidata neil paremini mõista elanikkonda, kes külastatavas piirkonnas elab ja töötab, ning luua optimaalsed tingimused looduse tõeliseks avastamiseks Alpide piirkonnas kogu selle mitmekesisuses,

olles teadlikud, et turismiala kutseorganisatsioonide ning piirkondlike ja kohalike asutuste ühenduste ülesandeks on määrata kindlaks kogu Alpide piirkonna ulatuses vahendid oma tootmisstruktuuride parandamiseks ning tagada nende toimimine,

soovides tagada Alpide piirkonna jätkusuutliku arengu keskkonnasäästliku turismi abil, mis on samaaegselt kohaliku elanikkonna elutingimuste ja majandusliku seisukorra põhialuseks,

olles veendunud, et teatavaid probleeme on võimalik lahendada ainult piiriüleselt ning et need nõuavad Alpi riikide ühismeetmeid,

on kokku leppinud järgmises:

I peatükk

Üldsätted

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva protokolli eesmärgiks on toetada olemasolevas institutsionaalses raamistikus Alpide piirkonna jätkusuutlikku arengut keskkonnasäästliku turismi abil, kasutades konkreetseid meetmeid ja soovitusi, mis arvestavad kohaliku elanikkonna ja turistide huvidega.

Artikkel 2

Rahvusvaheline koostöö

(1) Protokolliosalised kohustuvad kõrvaldama takistused Alpide piirkonna territoriaalsete ühenduste vaheliselt rahvusvaheliselt koostöölt ning toetama ühiste probleemide lahendamist asjakohasel territoriaalsel tasandil tehtava koostöö abil.

(2) Protokolliosalised toetavad tihendatud rahvusvahelist koostööd vastavate pädevate asutuste vahel. Eeskätt jälgivad nad piiriüleste alade väärtustamist keskkonnasäästlike turismi- ja vaba aja veetmise tegevuste koordineerimise teel.

(3) Kui piirkondlikud ja kohalikud asutused ei saa meetmeid rakendada, kuna selleks on vaja siseriikliku või rahvusvahelise tasandi pädevust, tuleb neile tagada võimalus esindada tõhusalt elanikkonna huve.

Artikkel 3

Eesmärkide arvessevõtmine teistes poliitikavaldkondades

Protokolliosalised kohustuvad käesoleva protokolli eesmärke võtma arvesse ka oma teistes poliitikavaldkondades, eeskätt territoriaalse planeerimise, transpordi-, põllumajandus-, metsandus-, keskkonna- ja looduskaitsevaldkonnas, samuti vee ja energiaga varustamise alal, selleks et vähendada võimalikke negatiivseid või vastuolulisi mõjusid.

Artikkel 4

Piirkondlike ja kohalike asutuste osalus

(1) Olemasoleva institutsioonilise korralduse raames määrab iga protokolliosaline parima koordineerimise ja koostöö tasandi otseselt asjassepuutuvate institutsioonide ning piirkondlike ja kohalike asutuste vahel, et edendada solidaarsust vastutuses, nimelt sünergiate kasutamiseks ja arendamiseks energiapoliitikate kohaldamisel Alpide piirkonnas ning nendest lähtuvate meetmete elluviimises.

(2) Otseselt asjassepuutuvad piirkondlikud ja kohalikud asutused osalevad olemasolevas institutsionaalses raamistikus ja vastavalt oma pädevusele nende poliitikavaldkondande ettevalmistamise ja elluviimise erinevatel etappides.

II peatükk

Erimeetmed

Artikkel 5

Pakkumiste haldamine

(1) Protokolliosalised kohustuvad jälgima, et jätkusuutliku turismi areng oleks seotud keskkonnasäästliku turismiga. Selleks toetavad nad käesoleva protokolli eesmärke arvestavate aluspõhimõtete, arengukavade, sektoripõhiste plaanide väljatöötamist ja elluviimist kõige kohasema tasandi pädevate asutuste poolt.

(2) Need meetmed võimaldavad hinnata ja võrrelda kavandatud arengute eeliseid ja puudusi eeskätt järgmistes valdkondades:

a) sotsiaalmajanduslik mõju kohalikele elanikele,

b) mõju pinnasele, vee- ja õhuressurssidele, looduslikule tasakaalule ja maastikule, võttes arvesse spetsiifilisi ökoloogilisi andmeid, loodusressursse ja ökosüsteemide kohanemisvõime piire,

c) mõju avalikule finantssektorile.

Artikkel 6

Turismi arengusuunad

(1) Protokolliosalised võtavad turismiala arendamisel arvesse loodus- ja maastikukaitsega seotud küsimusi. Nad kohustuvad toetama niipalju kui vähegi võimalik maastikule soodsaid ja keskkonnasäästlikke projekte.

(2) Nad kohustuvad rakendama jätkusuutlikku poliitikat, mis tugevdab Alpide piirkonna looduslähedase turismi konkurentsivõimet ja toetab seeläbi olulisel määral Alpide piirkonna sotsiaalmajanduslikku arengut. Eelistatud on meetmed, mis soodustavad innovaatilist ja pakkumiste paljusust võimaldavat arengut.

(3) Protokolliosalised jälgivad, et suure turismiintensiivsusega piirkondades püütaks saavutada tasakaal turismi intensiivsete ja ekstensiivsete vormide vahel.

(4) Alates turismi ergutavate meetmete rakendamisest tuleb jälgida järgmisi aspekte:

a) intensiivse turismi korral – olemasolevate turismistruktuuride ja varustuse vastavust ökoloogilistele nõuetele ning uute struktuuride väljaehitamisel nende vastavust käesolevas protokollis sõnastatud eesmärkidele,

b) ekstensiivse turismi korral – turismipakkumise ja selle arengu lähedust looduslikele tingimustele ning keskkonnasäästlikkust ning turiste vastuvõtvate piirkondade loodus- ja kultuuriväärtuste väärtustamist.

Artikkel 7

Püüd kvaliteedi poole

1) Protokolliosalised viivad ellu turismipakkumiste kvaliteedi pidevale ja süstemaatilisele jälgimisele suunatud poliitikat kogu Alpide piirkonna ulatuses, võttes eeskätt arvesse ökoloogilisi nõudmisi.

2) Nad soodustavad kogemuste vahetamist ja ühiste tegevuskavade elluviimist, jälgides kvaliteedi parandamisele suunatud arengut eeskätt järgmistes valdkondades:

a) rajatiste paigutamine maastikule ja looduskeskkonda,

b) linnaehitus, arhitektuur (uute külade ehitus ja vanade taaselustamine),

c) majutusvõimalused ja turismiteenuste pakkumine,

d) Alpide piirkonna turismiteenuste mitmekesistamine, väärtustades erinevate asjassepuutuvate piirkondade kultuurialast tegevust.

Artikkel 8

Turismivoogude haldamine

Protokolliosalised soodustavad turismivoogude haldamist eeskätt kaitsealustes piirkondades, korraldades turistide jaotamist ja vastuvõttu sellisel viisil, et oleks tagatud nende piirkondade säilimine.

Artikkel 9

Arengu looduslikud piirid

Protokolliosalised jälgivad, et turismi areng vastaks keskkonna eripärale ning asjassepuutuva paiga või piirkonna olemasolevatele ressurssidele. Projektide puhul, millel võib olla keskkonnale märkimisväärne mõju, tuleb olemasolevas institutsionaalses raamistikus anda nendele mõjudele eelnev hinnang, mida võetakse otsustamisel arvesse.

Artikkel 10

Vaiksed piirkonnad

Protokolliosalised kohustuvad vastavalt kehtestatud eeskirjadele ja lähtudes ökoloogilistest kriteeriumidest kindlaks määrama vaiksed piirkonnad, milles ei lubata turismiga seotud üritusi.

Artikkel 11

Majutuspoliitika

Protokolliosalised arendavad majutuspoliitikat, võttes arvesse vaba ruumi piiratud ulatust ning eelistades kommertsalusel tegutsevaid majutuskohti, olemasolevate hoonete taastamist ja kasutamist ning olemasolevate majutuskohtade kvaliteedi parandamist.

Artikkel 12

Suusatõstukid

(1) Protokolliosalised lepivad kokku suusatõstukite siseriiklike loamenetluste raames viia ellu majanduslikest nõudmistest ja ohutusest lähtudes poliitikat, mis vastab ökoloogilistele ja maastikukaitsenõuetele.

(2) Uued suusatõstukite kohta väljastatavad kasutusload ja nende kasutusõiguse loovutamine seotakse tingimustega, mille kohaselt tuleb mittekasutatavad suusatõstukid demonteerida ja eemaldada ning nende alune vabanev pind taastada eeskätt kohalikku päritolu taimkattega.

Artikkel 13

Liiklus ja turismitransport

(1) Protokolliosalised soodustavad meetmeid turismikeskustes mootorsõidukite kasutamise piiramiseks.

(2) Lisaks sellele toetavad nad avalikke või eraalgatusi, mille eesmärgiks on parandada huviobjektidele ja turismikeskustele juurdepääsu ühistranspordiga ning soodustada ühistranspordi kasutamist turistide poolt.

Artikkel 14

Tehnilised üksikasjad

1 – Suusarajad

(1) Protokolliosalised jälgivad, et suusaradade haldamine, hooldus ja kasutamine oleks võimalikult hästi loodusega seostatud ning arvestaks looduslikku tasakaalu ja biotoopide tundlikkust.

(2) Maastiku ümberkujundamist tuleks vältida niipalju kui võimalik ning juhul kui looduslikud tingimused seda nõuavad, tuleks ümberkorraldatud pinnad uuesti katta taimkattega, eelistades kohalikku päritolu liike.

2 – Tehislume valmistamise seadmed

Siseriiklike õigusaktidega võib lubada tehislume valmistamist iga paikkonna vastavate külmaperioodide ajal, eesmärgiga muuta katmata piirkonnad turvalisemaks, kui antud paikkonna hüdroloogilised, klimaatilised ja ökoloogilised tingimused seda võimaldavad.

Artikkel 15

Sporditegevus

(1) Protokolliosalised kohustuvad kindlaks määrama eeskätt kaitsealustes piirkondades vabas õhus harrastatava sporditegevuse haldamise poliitika, selleks et vältida selle tegevuse kahjulikku mõju keskkonnale. Vajadusel võib see haldamine hõlmata nende tegevuste keelamist.

(2) Protokolliosalised kohustuvad maksimaalselt piirama ja vajadusel keelama motoriseeritud spordialade harrastamise väljaspool pädevate asutuste poolt selleks määratud piirkondi.

Artikkel 16

Lennuvahendite maandumine

Protokolliosalised kohustuvad maksimaalselt piirama ja vajadusel keelama sportliku tegevusega seotud lennuvahendite maandumise väljaspool lennuväljade territooriumi.

Artikkel 17

Majanduslikult vähearenenud piirkondade ning piirkondlike ja kohalike asutuse areng

Protokolliosalistel on soovitav kaaluda piirkondlikule tasandile suunatud lahendusi, mis võimaldavad majanduslikult vähemarenenud piirkondade ning piirkondlike ja kohalike asutuste tasakaalustatud arengut.

Artikkel 18

Puhkuste ajastamine

(1) Protokolliosalised püüavad võimalikult otstarbekalt jaotada ruumis ja ajas turiste vastu võtvatele piirkondadele langevat turistide koormust.

(2) Sel eesmärgil tuleks toetada riikidevahelist koostööd puhkuste ajastamise ja hooaegade pikendamiste osas.

Artikkel 19

Uuenduste soodustamine

Protokolliosalistel on soovitav arendada algatusi, mis toetavad käesoleva protokolli suuniseid, selleks uurivad nad võimalusi käivitada Alpide piirkonnas konkurss, mille ülesandeks on tunnustada turismiga seotud uuenduslikke lahendusi ja tooteid, mille puhul arvestatakse käesoleva protokolli eesmärke.

Artikkel 20

Koostöö turismi, põllumajanduse, metsanduse ja käsitöö vahel

Protokolliosalised toetavad koostööd turismi, põllumajanduse, metsanduse ja käsitöö vahel. Eeskätt toetavad nad tegevusi, mis võimaldavad luua uusi töökohti ja on samaaegselt suunatud jätkusuutlikule arengule.

Artikkel 21

Täiendavad meetmed

Protokolliosalistel on õigus võtta lisaks käesolevas protokollis käsitletud meetmetele täiendavaid turismi jätkusuutliku arengu alaseid meetmeid.

III peatükk

Teadusuuringud, koolitus ja teave

Artikkel 22

Teadusuuringud ja seire

(1) Protokolliosalised edendavad ja ühtlustavad tihedas koostöös teadusuuringuid ja süstemaatilist seiret, mis on vajalikud Alpi piirkonna turismi ja keskkonnaolude vaheliste mõjude tundmaõppimiseks, samuti ka tulevaste arengute analüüsiks.

(2) Protokolliosalised jälgivad, et teadusuuringute ja süstemaatilise seire siseriiklikul tasandil saadud tulemused integreeritaks ühtsesse püsivasse seire- ja teabesüsteemi ning et need oleksid olemasolevate institutsioonide raamistikus avalikkusele kättesaadavad.

(3) Protokolliosalised kohustuvad vahetama teavet oma kogemuste kohta, mis on vajalik käesolevas protokollis esitatud meetmete ja soovituste elluviimiseks ning koguma püsiväärtusega andmeid turismi kvalitatiivse arengu valdkonnas.

Artikkel 23

Koolitus ja teave

(1) Protokolliosalised soodustavad esialgset koolitust ja täiendõpet ning avalikkuse teavitamist käesoleva protokolli eesmärkide, meetmete ja rakendamisega seotud küsimustes.

(2) Protokolliosalistel on soovitav lülitada turismiga otseselt ja kaudselt seotud kutsealade koolitusprogrammidesse looduse ja keskkonnaga seotud teave. Sel viisil on võimalik moodustada koolitusprogramme, mis ühendavad esialgset eriala ja turismi ning keskkonnakaitset. Näiteks:

- loodusega seotud tegevuste instruktorid,

- turismikeskuste kvaliteedi eest vastutavad isikud,

- turisminduse abipersonal puuetega isikute jaoks.

IV peatükk

Elluviimine, kontroll ja hindamine

Artikkel 24

Elluviimine

Protokolliosalised kohustuvad jälgima käesoleva protokolli elluviimist ja võtma olemasoleva institutsioonilise korralduse raames kõik asjakohased meetmed.

Artikkel 25

Kohustuste täitmise kontrollimine

(1) Protokolliosalised annavad alalisele komiteele regulaarselt aru käesoleva protokolli eesmärkide täitmiseks võetud meetmetest. Aruannetes käsitletakse ka võetud meetmete tõhususe küsimust. Alpi konverentsil määratakse kindlaks aruannete sagedus.

(2) Alaline komitee vaatab need aruanded läbi, et kontrollida, kas protokolliosalised on täitnud käesolevast protokollist tulenevaid kohustusi. Komitee võib taotleda asjaomastelt protokolliosalistelt ka täiendavat teavet või kasutada teisi teabeallikaid.

(3) Alaline komitee koostab Alpi konverentsile aruande selle kohta, kuidas protokolliosalised on täitnud käesolevast protokollist tulenevaid kohustusi.

(4) Alpi konverents võtab komisjoni aruande teadmiseks. Kui konverents täheldab kohustuste mittetäitmist, võib ta vastu võtta soovitusi.

Artikkel 26

Sätete tõhususe hindamine

(1) Protokolliosalised uurivad ja hindavad regulaarselt käesoleva protokolli sätete tõhusust. Juhul kui see on vajalik protokollis sõnastatud eesmärkide täitmiseks, näevad nad ette käesoleva protokolli asjakohaste muudatuste vastuvõtmise.

(2) Olemasolevas institutsionaalses raamistikus ühinevad piirkondlikud ja kohalikud asutused selle hindamisega. Nõu võib pidada ka antud valdkonnas tegutsevate valitsusväliste organisatsioonidega.

V peatükk

Lõppsätted

Artikkel 27

Seosed Alpi konventsiooni ja protokolli vahel

(1) Käesoleva protokolli näol on tegemist protokolliga Alpi konventsiooni artikli 2 ja teiste asjakohaste artiklite tähenduses.

(2) Käesoleva protokolli osaliseks ei saa olla need, kes ei ole Alpi konventsiooni osalised. Alpi konventsiooni mis tahes denonsseerimine tähendab ühtlasi ka käesoleva protokolli denonsseerimist.

(3) Juhul kui Alpi konverents langetab otsuse käesoleva protokolliga seotud küsimuste üle, on hääleõiguslikud üksnes käesoleva protokolli osalised.

Artikkel 28

Allakirjutamine ja ratifitseerimine

(1) Käesolev protokoll on allakirjutamiseks avatud Alpi konventsioonile allakirjutanud riikidele ja Euroopa Ühendusele 16. oktoobril 1998 ja hoiulevõtja Austria Vabariigi juures alates 16. novembrist 1998.

(2) Käesolev protokoll jõustub nende protokolliosaliste jaoks, kes on väljendanud oma nõusolekut protokolliga liituda, kolm kuud pärast seda kuupäeva, mil kolm riiki on hoiule andnud ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja.

(3) Protokolliosaliste suhtes, kes väljendavad hiljem nõusolekut protokolliga ühineda, jõustub protokoll kolm kuud pärast ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmist. Protokolli muudatuste jõustumisel toimub kõigi uute protokolliosaliste liitumine juba muudetud protokolliga.

Artikkel 29

Teatamine

Hoiulevõtja teatab igale preambulis nimetatud riigile ja Euroopa Ühendusele käesoleva protokolliga seoses:

a) igast allakirjutamisest;

b) igast ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmisest;

c) igast jõustumiskuupäevast;

d) igast protokolliosalise või protokollile allakirjutaja avaldusest;

e) igast denonsseerimisest protokolliosalise poolt, sealhulgas ka selle jõustumisaja osas.

Selle kinnituseks on täievolilised esindajad käesolevale protokollile alla kirjutanud.

Koostatud tuhande üheksasaja üheksakümne kaheksanda aasta oktoobrikuu kuueteistkümnendal päeval Bledis prantsuse, saksa, itaalia ja sloveeni keeles, kusjuures kõik neli teksti on võrdselt siduvad; originaaltekst antakse hoiule Austria riigiarhiivi. Hoiulevõtja edastab kinnitatud koopia igale allakirjutanud protokolliosalisele.

II LISA

Euroopa Ühendus kinnitab uuesti juba allkirjastamise ajal esitatud deklaratsioonid ja reservatsiooni protokollide kohta.

EUROOPA ÜHENDUSE DEKLARATSIOONID

EUROOPA ÜHENDUSE DEKLARATSIOON ALPI KONVENTSIOONI PINNASEKAITSEPROTOKOLLI ARTIKLI 12 LÕIKE 3 KOHTA

Euroopa Ühendus juhib tähelepanu asjaolule, et pinnasekaitseprotokolli artikli 12 lõiget 3 peab tõlgendama kooskõlas kehtivate Euroopa Ühenduse õigusaktidega, eelkõige nõukogu 12. juuni 1986. aasta direktiiviga 86/278/EMÜ keskkonna ja eelkõige pinnase kaitsmise kohta reoveesetete kasutamisel põllumajanduses[21]. Euroopa Ühendus on seisukohal, et reoveesetetel võib olla põllumajanduslikult väärtuslikke omadusi ja neid võib põllumajanduses kasutada tingimusel, et neid kasutatakse nõuetekohaselt. Reoveesetteid võib kasutada juhul, kui need on kasulikud pinnasele või kui neid kasutatakse põllukultuuride ja taimede toitainetega varustamiseks. Reoveesetted ei tohi nimetatud direktiivi 7. põhjenduse kohaselt halvendada pinnase ega põllumajandustoodete kvaliteeti ega nimetatud direktiivi 5. põhjenduse ja artikli 1 kohaselt avaldada kahjulikku mõju inimestele (otsene või kaudne mõju inimeste tervisele), loomadele, taimedele ja keskkonnale.

EUROOPA ÜHENDUSE DEKLARATSIOON ALPI KONVENTSIOONI PINNASEKAITSEPROTOKOLLI ARTIKLI 17 LÕIKE 2 KOHTA

Pinnasekaitseprotokolli artikli 17 lõiget 2 tuleb tõlgendada kooskõlas Euroopa Ühenduse õigusaktidega ning mõista viisil, millega tagatakse jäätmete ja jääkmaterjalide eeltöötlust, töötlust ja kõrvaldamist käsitlevate jäätmekäitluskavade koostamine ja täitmine, et vältida pinnasereostust ja tagada lisaks keskkonnakaitsele ka inimeste tervise kaitse.

EUROOPA ÜHENDUSE DEKLARATSIOON ALPI KONVENTSIOONI PINNASEKAITSEPROTOKOLLI ARTIKLI 19 LÕIKE 2 JA ARTIKLI 21 LÕIKE 2 KOHTA

Seoses pinnasekaitseprotokolli artikli 19 lõikega 2 ja artikli 21 lõikega 2 peaks ühtne vaatlussüsteem olema selles osas, kus see on vajalik, ühildatav maavaatlussüsteemide ülemaailmse süsteemiga ( Global Earth Observation System of the Systems – GEOSS ) ning arvestama andmebaasiga, mille liikmesriigid on loonud kooskõlas vaatlusi, andmete kogumist ja metaandmeid käsitlevate EÜ õigusaktidega.

EUROOPA ÜHENDUSE RESERVATSIOON

EUROOPA ÜHENDUSE RESERVATSIOON ALPI KONVENTSIOONI ENERGEETIKAPROTOKOLLI ARTIKLI 9 KOHTA

Energeetikaprotokolli artikkel 9 käsitleb tuumaenergia küsimusi. Niivõrd, kui see EÜd puudutab, sisalduvad samasugused nõuded aatomienergiaühenduse (EURATOM) asutamislepingus. Otsus, millega ratifitseeriti Alpi konventsioon, ei põhine EURATOMi asutamislepingul, vaid üksnes Euroopa Ühenduse asutamislepingul. Otsusel, millega kiidetakse heaks protokolli ratifitseerimine, hakkab olema sama õiguslik alus. Järelikult ei ole energeetikaprotokolli artikkel 9 Euroopa Ühendusele siis, kui protokoll ühenduse jaoks jõustub, siduv.

[1] EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1ff.

[2] EÜT L 061, 12.3.1996, lk 31ff.

[3] ELT L 337, 22.12.2005, lk 27f.

[4] KOM(2002)179 „Temaatilise pinnasekaitsestrateegia suunas“.

[5] ELT C 87 E, 7.4.2004, lk 395ff.

[6] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta keskkonnaalane istungjärk

[7] EÜT L 181, 4.7.1986, lk 6ff.

[8] EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1ff.

[9] KOM(97)599 (lõplik) „Ühenduse strateegiat ja tegevuskava käsitlev valge raamat“; KOM(02)321 (lõplik) Lõplik dokument, mis käsitleb rohelist raamatut „Energia varustuskindluse Euroopa strateegia poole“; EÜT L 283, 27.10.2001, lk 33ff. Direktiiv 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul; EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65ff., direktiiv 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta; ELT L 176, 15.7.2003, lk 29ff., otsus nr 1230/2003/EÜ, millega võetakse vastu energeetika mitmeaastane tegevusprogramm „Arukas energeetika – Euroopa“ (2003-2006).

[10] SEC(2004)24.

[11] KOM(2003)716.

[12] EÜT L 061, 12.3.1996, lk 31ff.

[13] ELT L 337, 22.12.2005, lk 27f.

[14] ELT C […], […], lk […].

[15] ELT C […], […], lk […].

[16] EÜT L 061, 12.3.1996, lk 31ff.

[17] ELT L 337, 22.12.2005, lk 27f.

[18] EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1ff.

[19] KOM(97)599 (lõplik) „Ühenduse strateegiat ja tegevuskava käsitlev valge raamat“; KOM(02)321 (lõplik) Lõplik dokument, mis käsitleb rohelist raamatut „Energia varustuskindluse Euroopa strateegia poole“; EÜT L 283, 27.10.2001, lk 33ff. Direktiiv 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul; EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65ff., direktiiv 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta; ELT L 176, 15.7.2003, lk 29ff., otsus nr 1230/2003/EÜ, millega võetakse vastu energeetika mitmeaastane tegevusprogramm „Arukas energeetika – Euroopa“ (2003-2006).

[20] ELT L 176, 15.7.2003, lk 11ff. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta otsus nr 1229/2003/EÜ üleeuroopaliste energiavõrkude suuniste kehtestamise ja otsuse nr 1254/96/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta.

[21] EÜT L 181, 4.7.1986, lk 6ff.