4.3

Teatises käsitletakse ka kõigi viie prioriteetse valdkonna dünaamikat ja tulevikusuundi, keskendudes innovatsioonile ja uute töökohtade loomisele, vastavalt ülalpool nimetatud meremajanduse kasvu käsitlevale uuringule (vt punkt 1.5), ning eelkõige järgmistele aspektidele: 4.3.1 Mere- ja rannikualade turism on kogulisandväärtuse ja tööhõive seisukohast kõige olulisem sektor, kus töötab 2,35 miljonit inimest ja mis moodustab 1,1 % ELi kogutööhõivest. Enam kui 90 % ettevõtetest on alla kümne töötajaga. Oodatav kasv aastaks 2020 on 2–3 %, kruiisiturismitööstus üksi võiks ajavahemikul 2010–2020 luua 100 000 täiendavat töökohta. Euroopa ristlusturismi nõukogu andmetel (8) kasvab lõbusõidulaevandus ootuste kohaselt 2–3 % aastas. 4.3.2 2011. aastal moodustas avamere tuuleenergia 10 % installeeritud võimsusest, andis otseselt või kaudselt tööd 35 000 inimesele kogu Euroopas ja moodustas 2,4 miljardit eurot aastainvesteeringutest. Aasta lõpuks oli avamere tuuleenergia koguvõimsus 3,8 GW. Liikmesriikide riiklike taastuvenergia tegevuskavade kohaselt toodetakse 2020. aastal tuuleenergia abil 494,6 TWh elektrienergiat, millest 133,3 TWh toodetakse avamerel. See tähendaks 170 000 töökohta 2020. aastaks ja nende arvu suurenemist 300 000 ni 2030. aastaks. Samuti võib esile tuua nende tegevussektorite häid väljavaateid, mis on alles kujunemisjärgus, sealhulgas näiteks energia tootmine loodete- ja laineenergiat kasutades, valdkonnad, kuhu teatud liikmesriigid on juba teinud märkimisväärseid investeeringuid. 4.3.3 Merest mineraalide kaevandamise aastane üldkäive maailmas võib järgmise kümne aasta jooksul kasvada peaaegu olematust 5 miljardi euroni ja 2030. aastaks kuni 10 miljardi euroni, vastavalt kõnealuse sektori esindajate hinnangutele, mis on esitatud meremajanduse kasvu käsitleva uuringu raames. On võimalik, et 2020. aastaks toodetakse kogu maailmas 5 % mineraalidest, sh koobalt, vask ja tsink, ookeani põhjast. 2030. aastaks võib see arv tõusta 10 %-ni. Aastatel 2000–2010 on WTO andmetel (WTO PRESS/628, 7. aprill 2011) paljude muu kui energia tootmiseks kasutatavate toorainete hinnad kasvanud igal aastal 15 % ning selle peamine põhjus on suurenenud nõudlus kiiresti areneva majandusega riikides. Siiski on maakide ja mineraalide kasutamine ja kaevandamine, välja arvatud liiva ja kruusa kaevandamine, merest veel lapsekingades ja toimub vaid madalates vetes. 4.3.4 2010. aastal oli vesiviljelustoodangu maht veidi alla 1,3 miljoni tonni ehk 3,2 miljardi euro väärtuses, pakkudes 80 000 töökohta. Üle 90 % ELi vesiviljelusettevõtjatest on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted. Ülemaailmselt kasvab vesiviljelussektor 6,6 % aastas ja selle tootmine kasvas 40 miljonilt tonnilt 2002. aastal 53 miljoni tonnini 2009. aastal, mis teeb sellest kõige kiiremini kasvava loomset toitu tootva majandussektori (FAO (2010), „The State of World Fisheries and Aquaculture”). Ülemaailmse nõudluse kasvades seiskub Euroopa tootmine ja nõudlus ELi kala järele kaetakse imporditud toodetega, mis hõlmab kuni 60–65 % kogu pakkumisest. Vesiviljelussektori arendamiseks kutsub komitee komisjoni üles vaatama läbi sellele rakendatavat rahastamispoliitikat, milles nähakse 2014–2020. aastaks ette toetuste asendamist otsemaksetega. 4.3.5 Merebiotehnoloogia kiiresti areneva sektori tööhõive moodustab suhteliselt väikese osa Euroopa tööhõivest ja selle kogulisandväärtus on hinnanguliselt 0,8 miljardit eurot. Lühikeses perspektiivis võib kõnealusest sektorist saada nišiturg, mis keskendub kõrge lisandväärtusega toodetele tervishoiu-, kosmeetika- ja tööstuslike biomaterjalide sektoris. 2020. aastaks võib see kasvada keskmise suurusega turuks, laienedes toidu-, sööda- ja keemiatööstuses kasutust leidvate metaboliitide ja esmaste koostisainete (rasvad, suhkrud, polümeerid, valgud) tootmisele. Pikas perspektiivis ja tehnoloogia arengu jätkudes võiks merebiotehnoloogia sektor toota turu jaoks juba masstooteid, samuti mitmesuguseid suure lisandväärtusega eriotstarbelisi tooteid.