Direktiivi eesmärk on tagada siseturu nõuetekohane toimimine, sealhulgas konkurentsitingimuste moonutuste ärahoidmine, tagades toodete vaba liikumise selles sektoris. Komisjon peab tagama, et ELi õigusaktid on eesmärgipärased ning täidavad oma eesmärgid võimalikult väikeste kulude ja koormusega.

Kokkuvõttes leiti, et direktiiv on nende kolme eesmärgi saavutamisel osaliselt tõhus. Struktuuri ja määrade ühtlustamise ning aktsiisimaksu kohaldamisala määratlemise kaudu võimaldab direktiiv üldiselt tegeleda ELi-sisese kaubandusega ilma märkimisväärsete maksuga seotud kaubandustõketeta või olulisemate konkurentsimoonutusteta samas tegevusvaldkonnas tegutsevate ettevõtjate vahel.

Selle hindamise ulatus on direktiivi toimimise tagasiulatuv hinnang kehtiva üldise õigusraamistiku alusel. See hõlmab kõiki sätteid, sealhulgas alkohoolsete jookide eri kategooriate määratlusi aktsiisimaksu eesmärgil, vähendatud määrasid, vabastusi ja muid õigussätteid.

Hindamisel jälgitakse 19. mai 2015. aasta parema õigusloome suuniseid, mis hõlmavad viit peamist hindamiskriteeriumi, milleks on tõhusus, tulemuslikkus, asjakohasus, järjepidevus ja ELi lisaväärtus. Hindamise käigus koguti sidusrühmade arvamusi suunatud uuringute ja ka avaliku konsultatsiooni kaudu. Hindamist on üksikasjalikumalt käsitletud lisatud komisjoni töödokumendis.

Direktiivis on edukalt esitatud alkohoolsete jookide maksustamise struktuur kategooriates, mis on kindlaks määratud direktiivis 92/84/EMÜ, milles omakorda kehtestatakse väikseimad aktsiisimäärad. On olemas selged eeskirjad seoses võimalusega kehtestada vähendatud määrad väiketootjatele või väiksema alkoholisisaldusega toodetele. See tagab alkoholi maksustamiseks järjepideva raamistiku.

Sellest kokkuvõttes positiivsest järeldusest hoolimata on mitu punkti, milles direktiiv ei taga vajalikku õiguskindlust, ja sellest tulenevad teemad mõjutavad siseturu toimimist negatiivselt.

Teatavate toodete (mida võib igas tootesektoris olla sadu) liigitus jääb ebaselgeks, sest need võivad kuuluda mis tahes kategooriasse mitmest kategooriast, tuues kaasa erineva käsitluse eri liikmesriikides ja raskused, kui neid tooteid tuleb liikmesriikide vahel transportida. Samamoodi takistavad denatureeritud alkoholi vabastamise sätete tõlgendamisel ilmnenud raskused siseturu nõuetekohast toimimist, sest selle vabastuse tingimused on liikmesriigiti väga erinevad. Mitte ükski liikmesriik ei kohalda eeskirju teistega samamoodi ja seda kõikide käsitluste puhul – näiteks ühe liikmesriigi segu, mida teisel territooriumil tunnustatakse, suutlikkus toota teise liikmesriigi segu oma territooriumil, kolmanda riigi denatureerimissegud ja vastastikuse tunnustamise üldpõhimõte erinevad EL 28s.

Kui direktiiviga kehtestatakse selged eeskirjad, siis tagatakse sellega ka sarnased tingimused kõikidele ELi ettevõtjatele. Nende tooteid maksustatakse põhimõtete järgi, mida kohaldatakse kõikides liikmesriikides. Samas jätab denatureeritud alkoholi vabastuste puhul selguse puudumine liikmesriikidele ulatusliku tõlgendamisruumi. See omakorda tekitab konkurentsi tasakaalustamatust, sest mõnes liikmesriigis asuvatel denatureeritud alkoholi tootjatel ja kasutajatel on oluliselt suurem valik denatureerimissegusid kui teiste liikmesriikide omadel.

Peale selle takistavad õigusnormid liikmesriike järjepidevalt kohaldamast vähendatud määrasid väiketootjate suhtes seoses kõikide alkohoolsete jookide kategooriatega. See piirab liikmesriikide suutlikkust korrigeerida võimalikku turu tasakaalustamatust, kui selline poliitiline eesmärk võib muidu olla püüdlemist väärt.

3.3.2 Liikmesriikide eelarvehuvide kaitsmine

Arvestades aktsiisimaksu võimalikku kaotust liikmesriikide jaoks, võeti sellel hindamisel arvesse:

i) alkoholi ja alkohoolsete jookidega seotud pettust ning eelkõige denatureeritud alkoholi hõlmava pettuse ulatust;

ii) alkohoolsete jookide võimalikku valet liigitamist liikmesriikide kavandatust madalamasse maksukategooriasse.

Direktiivi sätetega, millega tagatakse tööstuslikul eesmärgil kasutatava alkoholi denatureerimine, soovitakse kaitsta vabastuse terviklikkust ja ära hoida sellise alkoholi taastöötlemine tarbitavaks alkoholiks. Kokkuvõttes näitasid pettust käsitlevad andmed, et denatureeritud alkoholi vabastuse väärkasutamine moodustab väga väikese osa alkoholiga seotud pettusest. Seda seetõttu, et osa liikmesriike ei kogu ja/või analüüsi andmeid nii detailselt, et teha tõenduspõhine otsus. Samas mõnes liikmesriigis näitavad need järeldused, et denatureeritud alkoholiga seotud pettus ei ole tühine. Oleks vaja täiendavat uurimist – tehes koostööd riikide ametiasutustega, näiteks tervise- ja tarbijakaitseametiga, kes võivad vabalt koguda teavet turult kõrvaldatud ebaseadusliku toote kohta –, et teha kindlaks, kas seda pettust saab seostada direktiivi puudujäägiga ning kas selle uurimise tulemusel oleks vaja määratleda, milline peab olemadenatureeritud alkohol ning selle tootmis- ja kasutusviis, et see kvalifitseeruks vabastuse saamiseks, ning nõuda, et ettevõtjad kasutaksid selliseid denatureerimissegusid, mida ei saa tootest lihtsalt ja odavalt eemaldada. On selge, et praeguse direktiivi ebaselgus on tinginud eeskirjade laia tõlgendamise. Asjaolu, kas seda saab seostada pettusega, on võimalik tõestada üksnes ulatuslikumate uuringutega, mida teevad maksudega mitteseotud ametiasutused.

Tehti kindlaks mitu eri tooteliiki, mille liigitus ei ole selge ja mida võib väidetavasti määrata kahte või enamasse maksukategooriasse. Probleem saab alguse sellest, milline on kääritatud joogi õige määratlus. Mõnda neist toodetest (nt veinipõhiseid jooke, kuhu on lisatud etüülalkoholi) saab käsitleda jookidena, mis on tahtlikult toodetud sellisel viisil, et oleks võimalik kasutada/kuritarvitada soodsat maksukategooriat. Peale konkurentsimoonutuste tekitamise võib selgete liigitamiseks kasutatavate määratluste sätestamata jätmine kaasa tuua liikmesriikide tulu vähenemise. Uuringu raames viidi läbi esialgne uurimine, kuidas eri liigituskategooriad mõjutavad maksulaekumist, aga nüüd on vaja lisaks uurida mõju, mida võimalikud liigituste muudatused avaldavad EL 28 riigi praegusele tulutasemele, kui see mõjutab neid mõlemaid. See hõlmaks peamiste tootesektorite üksikasjalikku analüüsi ja nende ümberliigitamist igasse potentsiaalsesse uute kategooriasse.

3.3.3 Nõuete täitmise kulude ja halduskoormuse vähendamise võimalused

Direktiiviga 92/83/EMÜ ei kehtestata ettevõtjatele otseselt nõuete täitmise kulusid. Teatavate toodete lisamisega aktsiisimaksu kohaldamisalasse hakatakse nende sektorite suhtes kaudselt kohaldama direktiivi 2008/118/EÜ, milles sätestatakse aktsiisikauba valdamise ja liikumise eeskirjad ning tingimused.

Direktiivi 92/83/EMÜ hindamisel on kindlaks tehtud mitu valdkonda, kus direktiivi sätete kohaldamine toob kaasa suuremad kulud nii ettevõtjatele kui ka liikmesriikidele. Seega järeldatakse, et direktiiv on ebatõhus ning seda kõige märkimisväärsemalt muude kääritatud jookide liigitamise ja denatureeritud alkoholi suhtes kohaldatava vabastuse valdkonnas.

Need kindlaks tehtud suuremad haldus- ja nõuete täitmise kulud tulenevad raskustest, vaidlustest ning direktiivi sätete ebajärjekindlast kohaldamisest, mis tekivad olukordades, kus sidusrühmad on eriarvamusel sätete siseriikliku õige tõlgendamise osas. Seda hinnangut toetavate näidete arv ja nende geograafiline ulatus viitavad sellele, et need raskused võivad tuleneda sellest, et direktiiv ei paku sidusrühmadele piisavat selgust.

Kokkuvõttes toovad probleemid selliste toodete liigitamisel, mille puhul on kindlaks tehtud, et neid tooteid on keeruline liigitada, ning denatureeritud alkoholi vabastuste haldamine kaasa suuremad kulud, näiteks suuremad garantiid mõnes liikmesriigis denatureeritud alkoholi liikumisel, õiguslike vaidluste lahendamise kulud ning hinnaerinevused tulenevalt liigituseeskirjade ärakasutamisest.