Kuigi makropiirkondlikud strateegiad on juba andnud häid tulemusi, nõuab nende täieliku potentsiaali realiseerimine aega ja riikides levinud mõtteviisi julget muutmist, mis tagab, et riigid kaaluvad süstemaatiliselt koostööst saadavat kasu.

Makropiirkondlikud strateegiad on eelkõige aidanud parandada Läänemere keskkonna seisundit, Doonau ja selle lisajõgede vee seisundit ning Doonau jõe laevatatavust. Samuti on need aidanud tõhustada Aadria ja Joonia merede mere- ja rannikualade terviklikku ja jätkusuutlikku haldamist ning parandada rohelise taristu kasutuselevõtuga Alpide piirkonnas ökoloogilise ühendatuse tingimusi.

Juba on leidnud kinnitust, et neli makropiirkondlikku strateegiat on väga vajalikud selleks, et saavutada strateegiaga hõlmatud territooriumil ELi 2019.–2024. aasta prioriteedid, milleks on eelkõige Euroopa roheline kokkulepe, Euroopa digitaalarengu strateegia, inimeste hüvanguks toimiv majandus ja Euroopa maailmapositsiooni tugevdamine.

Sellel aruandel on kaks eesmärki. Esiteks kirjeldatakse selles makropiirkondlike strateegiate rakendamisel tehtud edusamme ja ootusi edasisteks täiustusteks. Teiseks käsitletakse makropiirkondlike strateegiate võimalikku arendamist pärast COVID-19 kriisi puhkemist, et tagada majanduse jätkusuutlik, konkurentsipõhine ja sotsiaalselt kaasav taastamine. Sellega seoses hinnatakse aruandes makropiirkondlike strateegiate rolli ELi uute prioriteetide – keskkonnahoidliku, digitaalse ja vastupanuvõimelise tuleviku – saavutamisel.

Kui komisjon oli nimetatud ettepanekud vastu võtnud, uurisid makropiirkondlike strateegiate peamised rakendajad, kuidas need strateegiad võiksid aidata osalevatel riikidel kriisile reageerida. Makropiirkondlike strateegiatega on loodud valmis ja toimiv koostööraamistik, et tagada meetmete, investeeringute ja projektide parem koordineerimine strateegiaga hõlmatud territooriumil. Makropiirkondlikud strateegiad on valdkonnaülesed, sidusrühmi kaasavad ja hõlmavad eri valitsemistasandeid. Kõik need omadused võivad olla keskse tähtsusega selliste ELi prioriteetide saavutamisel nagu Euroopa roheline kokkulepe, Euroopa digitaalarengu strateegia, inimeste hüvanguks toimiv majandus ja Euroopa maailmapositsiooni tugevdamine.

Vastavalt nõukogus kokkulepitule on komisjon alates 2016. aastast avaldanud iga kahe aasta järel aruande nelja makropiirkondliku strateegia rakendamise kohta. See on kolmas selline aruanne ning hõlmab ajavahemikku 2018. aasta keskpaigast 2020. aasta keskpaigani. Selles hinnatakse makropiirkondlike strateegiate rakendamise hetkeolukorda ja selles vallas saavutatud edu ning uuritakse võimalikke edasisi samme. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, milles esitatakse iga makropiirkondliku strateegia kohta üksikasjalikumat teavet. Mõlemad dokumendid põhinevad makropiirkondlike strateegiate riiklikelt ja valdkondlikelt koordinaatoritelt (edaspidi „makropiirkondlike strateegiate peamised rakendajad“) ja ekspertidelt saadud teabel.

Neli makropiirkondlikku strateegiat hõlmavad 19 ELi liikmesriiki ja 9 kolmandat riiki. Need on:

ELi makropiirkondlikud strateegiad on poliitikaraamistikud, mille on algatanud kindlaksmääratud geograafilises piirkonnas asuvad ELi liikmesriigid ja kolmandad riigid, et ühiste pikaajaliste eesmärkide seadmise kaudu tegeleda üheskoos ühiste probleemide ja võimalustega.

Sellega seoses on makropiirkondlike strateegiatega toetatud sinise majanduse kestlikku arengut (samamoodi nagu merepiirkondade strateegiate abil ). Näiteks aitavad need strateegiad spetsiaalse platvormi kaudu suurendada teadmisi sinisest biomajandusest Läänemere piirkonnas ning parandada sinise tehnoloogia alaste teadmiste ülekannet Aadria ja Joonia mere piirkonnas .

Peale selle on Alpi piirkonnas makropiirkondliku strateegia abil nn tähtalgatuste kaudu arendatud rohelist taristut, et muuta Alpi riikide ja piirkondade poliitiline deklaratsioon „Alpide roheline taristu – ühendame jõud looduse, inimeste ja majanduse heaks“ käegakatsutavateks tulemusteks.

Näiteks on makropiirkondlike strateegiate raames õnnestunud parandada Läänemere ning Aadria ja Joonia mere veekvaliteeti, vastavalt tänu Läänemerre lastavate ohtlike ainete paremale haldamisele ning Aadria ja Joonia mere veekvaliteedi paremale seirele. Makropiirkondliku strateegia rakendamine on aidanud parandada ka Doonau vee seisundit – veemajanduskavade koostamise ja üleujutusriskide ennetamise parema integreerimise kaudu.

Makropiirkondlike strateegiatega on saavutatud häid tulemusi vee kvaliteedi valdkonnas, mis on oluline Euroopa rohelise kokkuleppe põhimeetmete seisukohast, ning ökoloogilise ühendatuse valdkonnas, mis on oluline elurikkuse seisukohast.

Kuigi makropiirkondlike strateegiate prioriteedid on kujundatud vastavalt asjaomaste piirkondade konkreetsetele probleemidele ja võimalustele, on kõigil neljal strateegial kolm ühist peamist, ulatuslikku ja omavahel seotud prioriteeti: keskkond ja kliimamuutused, teadusuuringud ja innovatsioon ja majandusareng ning ühenduvus (transport, energia, digitaalvõrgud).

iii) Alates 2018. aastast on makropiirkondlike strateegiate alusel algatatud lõimimisprotsess või seda tugevdatud, mis on toonud kaasa vastastikku kasuliku koostöö strateegiate ja programmiasutuste vahel 2020. aasta järgsete programmdokumentide koostamisel. See protsess peab jätkuma ka rakendamise ajal aastatel 2021–2027. Eelduste kohaselt peaks lõimimine lõpptulemusena parema koostöö ja tegevuse koordineerimise kaudu suurendama programmide mõju ning tagama vahendid makropiirkondlike strateegiate eesmärkide saavutamiseks. See võimaldab ka ELi vahendite saajatel saavutada oma tegevusega paremaid tulemusi, aidates samal ajal kaasa makropiirkondlike strateegiate strateegiliste eesmärkide saavutamisele.

Praegu viiakse ellu mitut algatust, mille eesmärk on parandada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmide kasutamist strateegiate eesmärkide toetamiseks. Kõigis makropiirkondlikes strateegiates määrati kindlaks makropiirkondlikud protsessid ja peamised/sümbolväärtusega projektid ja tegevused. Arendatakse ja tugevdatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmide korraldusasutuste võrgustikke, et hõlbustada riikidevaheliste projektide rahastamist ja rakendamist. Kaalutakse ka järgmisi ettepanekuid:

Samas on juba positiivseid märke tihenevast ja konstruktiivsest dialoogist makropiirkondlike strateegiate ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide riiklike/piirkondlike programmiasutuste vahel. Kõigi nelja makropiirkondliku strateegia puhul on algatatud selle n-ö lõimimisprotsessi kiirendamine ja tugevdamine. Makropiirkondlike strateegiate peamised rakendajad edendavad üha aktiivsemalt makropiirkondlikku koostööd asjaomaste programmiasutustega, laiendades nende arusaamist koostöö kasulikkusest, et leida ühiseid lahendusi probleemidele, mis ulatuvad üle riigi/piirkonna piiride. See omakorda võimaldab sidusrühmadel suurendada oma suutlikkust ja parandada oma tegevuse tulemuslikkust.

Eeltoodud põhjustel on oluliseks ülesandeks kaasata makropiirkondlike strateegiate rakendamisse järgmise perioodi riiklikud ja piirkondlikud ELi rahastamisprogrammid. Selle oluline eeldus on aga üldise poliitilise konsensuse saavutamine selle kohta, et rahaliste vahendite kasutamine tuleks viia kooskõlla makropiirkondlike strateegiate prioriteetide ja eesmärkidega.

Koostöö tegemine eri riikides rakendatavate Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide riiklike/piirkondlike programmide raames on uus põhimõte, mis nõuab mõtteviisi muutmist. Need programmid on peamiselt suunatud sissepoole, kuid koostöö/koordineerimine makropiirkondade programmidega võiks meetmete tõhusust ja mõju suurendada. Seega on vaja suurendada teadlikkust riikide ja piirkondade vahelisest koostööst saadavast kasust.

Arvestades Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide riiklike/piirkondlike programmide suurt ulatust ja rahalisi vahendeid, võiksid need olla (ja peaksid olema) makropiirkondlike strateegiatega tulemuslikumalt koordineeritud: see oleks kasulik nii strateegiate kui ka programmide elluviimise seisukohast.

Neljal makropiirkondlikke strateegiaid hõlmaval Interregi riikidevahelisel programmil on olnud strateegiate toetamisel eriline roll. Need on olnud makropiirkondlike strateegiate projektide/tegevuste kõige nähtavam rahastamisallikas, säilitades samal ajal – kuigi erineval määral – makropiirkondlike strateegiate juhtimisstruktuurid. Hoolimata oma väga positiivsest katalüsaatorirollist ei ole Interregi programmidel siiski ei vajalikku suurust (väga piiratud eelarved) ega omadusi (projektide liigid), mis võimaldaksid saavutada makropiirkondlike strateegiate kaugeleulatuvad eesmärgid ja prioriteedid.

Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest on võimalik saada märkimisväärseid rahalisi vahendeid ning mitmesuguseid abivahendeid ja tehnilisi võimalusi, mis võivad aidata tagada koostoimet ja vastastikust täiendavust. Sellest hoolimata on makropiirkondlike strateegiate ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmidega seotud tegevuse kooskõlastamine seni olnud vähene ja piirdunud peamiselt Euroopa territoriaalse koostöö (Interreg) programmidega.

Kuna makropiirkondlikel strateegiatel ei ole omavahendeid, sõltub nende rakendamine eri allikatest pärit rahaliste vahendite ühendamisest. Seetõttu on makropiirkondlike strateegiate edu või ebaedu lõppkokkuvõttes seotud suutlikkusega tagada, et ELi, riiklike, piirkondlike ning muude avaliku ja erasektori rahaliste vahendite kasutamine vastab asjaomase strateegia prioriteetidele.

Makropiirkondlikud strateegiad on juba tõendanud oma tähtsust rohe- ja digipöördele kaasaaitamisel, toetades Euroopa digitaalarengu strateegia rakendamist, eelkõige Alpi piirkonna strateegiliste algatuste kaudu, mille eesmärk on edendada Alpi külade arukat digipööret .

Näiteks transpordi valdkonnas kinnitasid kümme Doonau piirkonna transpordiministrit 30. juunil 2020 taas oma pühendumust 2014. aasta detsembris vastu võetud Doonau ja selle laevatatavate lisajõgede faarvaatri taastamise ja hooldamise üldkava rakendamisele . See on oluline samm Doonau jõe mitmes kriitilises lõigus laevatatavuse parandamisel ja piirkonna mitmeliigilise transpordi seisukohast üldiselt.

Makropiirkondlike strateegiate mitmetasandilisse ja mitut sidusrühma hõlmavasse juhtimissüsteemi kaasatakse määratluse kohaselt eri liiki tegevusi ellu viivaid eri liiki piiri-, valdkonna- ja piirkonnaüleseid osalejaid. Makropiirkondlike strateegiate lähenemisviis on võimaldanud kaasata uusi sidusrühmi ning arendada uut dünaamikat ja uusi koostööviise. Kõikide makropiirkondlike strateegiate puhul püütakse kaasata kodanikuühiskonda eri valdkondades tehtavasse töösse. Rakendusasutused on kodanikuühiskonnaga üha tihedamates sidemetes. Kohalike kogukondade osalemine tugevdab makropiirkondlike strateegiate meetmete rakendamisel kasutatavat alt-üles lähenemisviisi, eelkõige nende meetmete puhul, mis keskenduvad noorte suuremale kaasamisele makropiirkondlike strateegiate protsessi ja mis on kõigis neljas strateegias omandamas aina suuremat tähtsust.

Makropiirkondlike strateegiate eesistujariigid on komisjoni ja Interacti programmi toel arendanud koostöövõrgustikke, -meetodeid ja -vahendeid, et lõimida makropiirkondlikud strateegiad 2020. aasta järgsetesse ELi rahastamisprogrammidesse.

Edusamme on täheldatud ka makropiirkondlike strateegiate rakendamist toetavate struktuuride puhul. Alates 2018. aasta septembrist tegutseb (taas) ELi Doonau piirkonna strateegia keskus. ELi Aadria ja Joonia mere piirkonna strateegia keskus on toetanud strateegia juhtimist ja selle peamisi rakendajaid alates 2015. aastast. 2020. aasta veebruaris otsustas ELi Alpi piirkonna strateegia üldkogu luua strateegia toetamiseks tehnilise toe struktuuri. Ka Läänemere piirkonna strateegia eesmärk on tugevdada haldussuutlikkust, tuginedes teiste makropiirkondlike strateegiate haldamise kogemustele.

Rakendusasutuste (valdkondlikud, prioriteedipõhised või poliitikapõhised juht- või tegevusrühmad) tähtsus on märgatavalt suurenenud, kuna nemad on makropiirkondlike strateegiate tegevuskavade igapäevase rakendamise edendajad. Makropiirkondlike strateegiate peamised rakendajad vajavad oma ülesannete täitmiseks rahalist, poliitilist ja haldustuge. Seetõttu tuleb teha täiendavat tööd, et anda neile asjakohased volitused ja tegelik otsustusõigus, tagades samal ajal, et neil on vajalikud ressursid, tehniline suutlikkus ja oskused.

Makropiirkondlikke strateegiaid koordineerivad osalevates riikides ja nende vahel riiklikud koordinaatorid. Üheskoos toimivad nad ühenduslülina poliitilise tasandi ja rakendamistasandi vahel: esimesele annavad nad aru rakendamise kohta ja esitavad ettepanekuid, teisele aga edastavad strateegilisi suuniseid. Paljud osalevad riigid on riiklikul tasandil kehtestanud mitmetasandilised koordineerimismehhanismid, mis on andnud julgustavaid tulemusi. Rohkem tähelepanu tuleks siiski pöörata töötajate alalisele olemasolule ja piisava haldustoe pakkumisele.

Oluline on tugevdada poliitilist pühendumust: asjaomaste riikide riiklikud ja piirkondlikud ametiasutused peaksid suutma tagada strateegilisema eestvedamise ministrite tasandil, et ületada lõhe tugevalt siduvate poliitiliste kohustuste ja haldusasutuste suutlikkuse vahel korraldada nende täitmine.

Rotatsiooni korras vahetuva eesistujariigi roll üha suureneb kõigi strateegiate puhul, kuna osalevad riigid mõistavad selle tähtsust makropiirkondlike strateegiate strateegilisel juhtimisel. Doonau, Aadria mere ja Joonia mere ning Alpi piirkonna strateegiate puhul on kehtestatud nn eesistujariikide kolmiku süsteem ning selle rolli on suurendatud.

Kõigi nelja makropiirkondliku strateegia jaoks on loodud juhtimisstruktuurid, mis toimivad kolmel omavahel seotud tasandil: poliitiline tasand, koordineerimistasand ja rakendamistasand. Kuna hästi toimiv juhtimisstruktuur on makropiirkondlike strateegiate edu või ebaedu seisukohast määrava tähtsusega, on juhtimisküsimuste käsitlemine ja juhtimise edasine parandamine kõigi strateegiate puhul väga tähtis tagamaks, et strateegiad oleksid jätkuvalt ajakohased. Viimase kahe aasta jooksul on nelja makropiirkondliku strateegia juhtimis- ja haldussuutlikkus paranenud ning teatada võib mitmest märkimisväärsest tulemusest.

Veel üks võimalik rahastamisallikas on otsese eelarvetäitmisega ELi programmid (nt LIFE, Erasmus, „Horisont 2020“, Euroopa ühendamise rahastu), kuna need edendavad sageli riikidevahelist koostööd. Makropiirkondlike strateegiate peamised rakendajad esitasid mõningaid näiteid makropiirkondlike strateegiate ja mõne otsese eelarvetäitmisega ELi programmi, eelkõige programmi LIFE, Euroopa ühendamise rahastu ja programmi „Horisont 2020“ vahelise koostoime kohta. Selle koostoime tugevdamine eeldab juhtumipõhist lähenemisviisi, kuna otsese eelarvetäitmisega ELi programmid hõlmavad kogu EL 27 ega ole geograafiliselt suunatud.

Läänemere piirkonna strateegia raames osalevad kodanikuühiskonna esindajad, peamiselt kõrgkoolidest ja teadusasutustest, paljudes projektides/tegevustes. Sellegipoolest oleks võimalik rohkem kaasata äriringkondi, vabaühendusi ja noori.

ELi Aadria ja Joonia mere piirkonna strateegia sidusrühmade platvorm toimib ning Alpi piirkonna strateegia raames on hakatud välja töötama digitaalset osalusplatvormi, et toetada jätkusuutlike algatuste levitamist ja kodanikuühiskonna sidusrühmade kaasamist.

Seega on kodanikuühiskonna organisatsioonide tähtsus suurenenud ja seda tuleks veelgi suurendada.

2.5. Järelevalve ja hindamine

Makropiirkondlike strateegiatega saavutatakse hulgaliselt tulemusi, alates sisemise suutlikkuse rakendamisest ning riikide ja piirkondade vahelistest koordineerimis- ja koostööprotsessidest kuni konkreetsete riikidevaheliste projektide/tegevuste elluviimise või hõlbustamiseni. Praktikas on siiski keeruline neid saavutusi mõõta ja nende kohta aru anda.

Käimas on algatused järelevalvesüsteemide väljatöötamiseks, eelkõige tegevuskavades sisalduvate prioriteetide näitajates ja sihttasemetes kokkuleppimiseks.

On vaja teha veel tööd, et võtta arvesse makropiirkondlike strateegiate tulemuste mitmetahulisust, sealhulgas olulist institutsioonilist ja suutlikkuse arendamist riikide ja sidusrühmade seas. Terviklik järelevalvemehhanism aitaks ka tagada poliitilist toetust ning võimaldaks peamistel rakendajatel paremini mõista iga strateegia nõrku ja tugevaid külgi.

Interregi programmi ESPON raames on välja töötatud seirevahend – Euroopa territoriaalse seire süsteem (ETMS), mis on mõeldud muu hulgas makropiirkondlike strateegiate jaoks. Selle abil on makropiirkondlike strateegiate peamistel rakendajatel ja muudel sidusrühmadel võimalik saada territoriaalset teavet.

2.6. Teabevahetus

Viimane Eurobaromeetri uuring (oktoober 2019) näitas, et ELi üldsuse teadlikkus neljast makropiirkondlikust strateegiast paraneb, mis on tõenäoliselt tingitud märkimisväärselt aktiivsemast teabevahetustegevusest aruandeperioodil. Iga strateegia kohta on nüüd olemas täielikult toimiv organ, mille ülesanne on suurendada sidusrühmade ja üksikisikute teadlikkust (ELi Läänemere piirkonna strateegia: projekt „Let’s communicate“; ELi Doonau piirkonna strateegia: Doonau strateegia keskus; ELi Aadria ja Joonia mere piirkonna strateegia: strateegia keskus; ELi Alpi piirkonna strateegia: AlpGov). Kõigi makropiirkondlike strateegiate jaoks on loodud spetsiaalsed veebisaidid, aktiivsed sotsiaalmeedia kontod ja uudiskirjad, ning uudiskirjade tellijate arv üha suureneb. Aadria ja Joonia mere ning Doonau piirkonna strateegia raames on välja töötatud ühised teabevahetuskavad, et tagada teabe- ja sõnumivahetuse koordineerimine. Alpi piirkonna strateegia puhul võimaldab algatus „Pitch.Your.Project“ noortel anda otsese panuse strateegia rakendamisse.

Viimasel kahel aastal on märgatavalt suurenenud riigiasutustele, rahastamisprogrammidele ja üldsusele suunatud riiklike ja makropiirkondlike ürituste arv. Iga-aastased foorumid, mida toetab ka komisjoni meediaprogramm, on peamised iga-aastased makropiirkondlikele strateegiatele pühendatud üritused, mis meelitavad ligi palju osalejaid. Kõrgetasemeliste poliitikute osalemine iga-aastastel foorumitel on meedia huvi suurendamiseks ülioluline.

Vahemere rannikule ja makropiirkondlikele strateegiatele pühendatud nädal on veel üks oluline üritus, mis toob kokku nelja makropiirkondliku strateegia peamised rakendajad. See Sloveenia juhitud algatus on osutunud edukaks vahendiks nii riigi meedia kui ka laiema üldsuseni jõudmisel.

2020. aasta veebruaris korraldati Brüsselis esimest korda makropiirkondlike strateegiate nädal, mille raames toimusid igale strateegiale pühendatud kohtumised ja seminarid. Makropiirkondlike strateegiate sidusrühmad suhtusid sellesse üritusse soosivalt, kuna see annab võimaluse koordineerida tegevust ja vahetada kogemusi, suhelda ELi institutsioonide esindajatega ning suurendada teadlikkust.

Riikide tasandil on kõigi strateegiate raames aktiivsemalt korraldatud teadlikkuse suurendamise üritusi, kuid vaja on teha veel rohkem tööd. Kuigi praegu on kõigi nelja strateegia töökeeleks inglise keel, tuleks julgustada üldsusega suhtlemist riigikeeltes.

3. Edasine tegevus

Makropiirkondlik koostöö on võimas vahend majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse arengu ja integratsiooni toetamiseks ning naaberriikidega heade suhete edendamiseks.

Pärast rohkem kui 10 aastat kestnud rakendamist on makropiirkondlikest strateegiatest saanud ELi territoriaalse koostöö mehhanismide lahutamatu osa, kuid nende potentsiaali ei ole veel täielikult ära kasutatud.

Maailm muutub kiiresti ja makropiirkondlikud strateegiad peaksid uute prioriteetidega sammu pidama. Selleks et makropiirkondlikud strateegiad pakuksid jätkuvalt lahendusi ühistele probleemidele, on oluline neid korrapäraselt läbi vaadata ja ajakohastada. Strateegiad peavad tagama tasakaalu tekkivatele uutele vajadustele ja prioriteetidele reageerimise ning töö järjepidevuse tagamise vahel, et saavutada käegakatsutavaid tulemusi.

COVID-19 kriis, Euroopa roheline kokkulepe ja Euroopa digitaalarengu strateegia

COVID-19 puhangu mõju ilmnedes asusid makropiirkondlike strateegiate riiklikud koordinaatorid kohe kaaluma, kuidas saaks makropiirkondlike strateegiate raames aidata osalevatel riikidel koordineeritud meetmete abil kriisiga toime tulla. Makropiirkondlike strateegiate võimaliku rolli ulatus sai selgemaks komisjoni algatuste taustal, arvestades eelkõige kavandatavat taasterahastut „Next Generation EU“.