EUROOPA KOMISJON Brüssel,31.5.2016 COM(2016) 318 final KOMISJONI ARUANNE direktiivi 2013/30/EL artikli 27 lõike 4 kohaste regulatiivsete ülesannete täitmiseks vajalike riiklike eksperdiressursside piisavuse kohta {SWD(2016) 182 final}



1.aruande õiguslik alus ja eesmärk Avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsessid aitavad olulisel määral tugevdada energiatootmist ELis ning seega tagada ELi energiavarustuse kindlust. Sealjuures tuleb aga järgida parimaid tavasid ning tagada kõrgeim ohutustase. Seepärast esitas komisjon Mehhiko lahes toimunud Deepwater Horizoni tragöödia järel uute õigusaktide ettepanekud. 12. juunil 2013 võeti vastu direktiiv 2013/30/EL, milles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust (edaspidi „avamereohutuse direktiiv” või „direktiiv”). Liikmesriigid pidid jõustama avamereohutuse direktiivi järgimiseks vajalikud õigusaktid, määrused ja haldusmenetlused hiljemalt 19. juuliks 2015. Komisjon ei ole veel andnud lõplikku hinnangut selle kohta, kas liikmesriikide õigusaktid on täielikult vastavuses avamereohutuse direktiiviga. Lisaks ei ole kõik liikmesriigid komisjoni teavitanud direktiivi täielikust rakendamisest. Komisjon võtab kehtivate menetluste alusel iga liikmesriigiga tehtava kahepoolse koostöö raames järelmeetmeid, et tagada direktiivi võimalikult kiire täielik ülevõtmine. Asutuste asjakohane personalikorraldus ja haldussuutlikkus on põhielement kõikide ülesannete täitmisel, millega tagatakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside kõrgeim ohutustase. Avamereohutuse direktiivi nõuetele vastavuse tagamiseks alates 2015. aasta juulist peab iga liikmesriik olema muu hulgas loonud ametiasutuse („pädev asutus”), mis täidab regulatiivseid ülesandeid, milleks liikmesriigid on kohustatud direktiivi alusel. Avameredirektiivi artiklites 8 ja 9 ning selle III lisas sätestatakse liikmesriikide pädevatele asutustele kehtivad tingimused ja kohustused, organisatsiooniline korraldus ja menetlused, mis on vajalikud kõikide nõutavate ülesannete täitmiseks. Vastavalt direktiivile (artikli 27 lõige 4) peab komisjon esitama aruande, milles käsitletakse riiklike eksperdiressursside piisavust käesoleva direktiivi kohaste regulatiivsete ülesannete täitmiseks ning mis vajaduse korral hõlmab ettepanekuid selle tagamiseks, et kõigil liikmesriikidel oleks kohustuste täitmiseks juurdepääs piisavatele ressurssidele (nt kogueelarve, töötajad ja vahendid). Komisjon tegi 2013. ja 2014. aastal liikmesriikidega peamiselt avamere nafta- ja gaasiammutamise Euroopa Liidu asutuste rühma (EUOAG) raames tihedat koostööd, et hinnata neile kättesaadavaid vahendeid ning nende plaane riiklike pädevate asutuste suutlikkuse edasiseks suurendamiseks. Komisjon esitas 2014. aasta juunis avamere nafta- ja gaasiammutamise Euroopa Liidu asutuste rühma liikmesriikide esindajatele oma järeldused ning arutas neid EUOAGi delegaatidega vastavas töörühmas. Lisaks esitas komisjon oma järeldused nõukogu energeetika töörühma koosolekul, kus liikmesriigid palusid komisjonilt täiendavat hinnangut olukorra kohta liikmesriikides, eriti suutlikkuse suurendamise kava kohta seoses avamereohutuse direktiivi ülevõtmisega, mis tuli esitada põhjalikus kirjalikus aruandes. Komisjoni talituste ja liikmesriikide vahel on pärast seda peetud täiendavalt kahepoolset kirjavahetust. Vastuseks liikmesriikide asjaomasele taotlusele ning võttes arvesse avamereohutuse direktiivi artikli 27 lõikes 4 sätestatud kohustusi, esitab komisjon käesoleva aruande ning lisatud komisjoni talituste töödokumendi, milles käsitletakse liikmesriikide pädevate asutuste riiklikke eksperdiressursse ja nende piisavust avamereohutuse direktiivi kohaste regulatiivsete ülesannete täitmiseks. Käesolevas aruandes kasutatud metoodikat ja teabebaasi käsitlevad üksikasjad on esitatud komisjoni talituste töödokumendis (1. osa). 2.avameredirektiivi sätetele vastavad pädevate asutuste ülesanded ja eksperditeadmiste kategooriad Liikmesriigi pädeva asutuse loomisel tuleb arvesse võtta selle suutlikkust nõutavate regulatiivsete ülesannete täitmisel. Organisatsiooniliselt on pädeval asutusel vaja muu hulgas põhimõtteid, menetlusi ja protsesse, mitmesuguseid tehnilisi ja regulatiivseid pädevusi (mis on omased avameresektorile) ning sidusrühmadega sõlmitud kokkuleppeid, mis võimaldavad tõhusalt täita regulatiivseid ülesandeid. Kui komisjon kogus käesoleva analüüsi jaoks andmeid, ei olnud siiski veel kõik liikmesriigid asutanud täielikult toimivaid pädevaid asutusi, mis on vajalik avamereohutuse direktiivi asjaomase osa ülevõtmiseks.

2.1.Tüüpiliste regulatiivsete ülesannete, pädevuste ja protsesside ülevaade Regulatiivsete ülesannete ulatuse, regulatiivsete tugisüsteemide ja töötajate asjaomaste pädevuste analüüsimiseks ja kindlakstegemiseks kasutati olemasolevat täielikult toimivat, juba regulatiivses keskkonnas tegutsevat pädevat asutust, mis sarnaneb avamereohutuse direktiiviga ettenähtule. Asutuse peamised ülesanded on järgmised: suurõnnetusohu aruannete ja uute rajatiste (nii tootmisrajatiste kui ka tootmisväliste rajatiste) projekteerimise teatiste hindamine; puuraukude käitamise teatiste ja teabe hindamine; varasemalt heakskiidetud suurõnnetusohu aruannetega seotud sisulisi muudatusi käsitleva teabe hindamine ja põhjalik korrapärane läbivaatamine iga viie aasta tagant; olemasolevate rajatiste direktiivile vastavuse järelevalve (kontrollimine, uurimine, nõuete täitmise tagamine). Neid ülesandeid ja peamisi organisatsioonilisi aspekte (süsteemid, personal) kirjeldatakse täpsemalt komisjoni talituste töödokumendis (2. osa), mis sisaldab käesolevat aruannet täiendavaid tehnilisi üksikasju. 2.2. Teabevahetus sidusrühmadega Lisaks peavad liikmesriigid avamereohutuse direktiivi kohaselt tagama, et omanikel ja käitajatel ning pädevatel asutustel on kasutusel menetlused teadmiste ja teabe vahetamiseks peamiste sidusrühmadega. See nõue hõlmab iga pädeva asutuse kohustust tihedas koostöös vastavate sidusrühmadega koostada ja läbi vaadata parimaid tavasid käsitlevad standardid ja suunised. 3.ELi liikmesriikide avamere nafta- ja gaasirajatised ning tegevus

Ressursse käsitlevad nõuded on seotud avameretööstuse suurusega, sealhulgas võetakse arvesse rajatiste arvu ja asjaomast avamerega seotud tegevust, nt suurõnnetusohtu käsitlevate aruannete hindamiste, puuraugu käitamise teatiste ning kontrollide arvu. Isegi liikmesriigid, kelle tegevusmaht on väike, või need, kes alles soovivad välja arendada avameresektorit, peavad tegema minimaalseid haldusalaseid kulutusi. Liikmesriikide tööstusvaldkonna suurusele vastavate vajalike ressursside kindlakstegemisel on aluseks võetud olemasolevate rajatiste kohta 2014. aastal tehtud uuring ning liikmesriigi avameretööstuse hinnanguline suurus ja struktuur 2016. aastal. Uuringu korraldas Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskus (vt komisjoni talituste töödokument, I osa). Joonis 1. Avamererajatiste arv liikmesriigi kohta ELis 2014. aastal Avameretööstuse suuruse, st avamererajatiste arvu alusel võib liikmesriigid jagada kolme rühma. Kui 1. rühma kuuluvad liikmesriigid, kus asub palju nafta- ja gaasitootmisrajatisi, siis 2. rühma kuuluvad liikmesriigid, kus on vähe nafta- ja gaasitootmisrajatisi, ning 3. rühma kuuluvates liikmesriikides ei ole tootmisrajatisi, kuid seal kavandatakse või prognoositakse uuringutegevust: 1. rühm: Horvaatia, Itaalia, Madalmaad, Taani, Ühendkuningriik 2. rühm: Bulgaaria, Hispaania, Iirimaa, Kreeka, Poola, Rumeenia ja Saksamaa 3. rühm: Küpros, Malta, Portugal, Prantsusmaa Suurem osa ELis asuvatest rajatistest paikneb praegu 1. rühma kuuluvas viies liikmesriigis. Lisaks liikmesriikides asuvate rajatiste arvule on avamere nafta- ja gaasiammutamistegevuse hindamisel oluliseks teabeallikaks ka uuringupuuraukude arv ja olemasolevate puuraukude käitamise ulatus. Igas liikmesriigis koguti uuringupuuraugu puurimist ja muud puuraukudega seotud tegevust käsitlevaid varasemaid keskmisi andmeid. Niisuguseid andmeid on keeruline täpselt kindlaks teha, sest puurimis- ja käitamisprotsessid sõltuvad suuresti paljudest teguritest ja võivad muutuda. Seetõttu töötati välja lähtestsenaariumi ja aktiivse avameretegevuse stsenaariumi variandid, et oleks võimalik hinnata pädevate asutuste vajalikke ressursse avamere puuraukude käitamise ja uuringutega seotud regulatiivsete ülesannete täitmiseks. Hinnanguid võrreldi liikmesriikide pädevate asutuste olemasolevate ja kavandatud ressurssidega, et teha järeldusi riiklike eksperdiressursside piisavuse kohta. Lisaks põhines analüüs eeldusel, et suuremate ja väljakujunenud nafta- ja gaasitööstusharude käitamisprotsesside ja uuringuprogrammide arv on suhteliselt stabiilne, samas kui uute ja kujunemisjärgus tööstusharude uuringutegevus võib enam varieeruda. Lähtestsenaariumi kohaselt püsib avameresektor praegust avameretegevuse taset arvestades (2014. aasta juuli uuring) stabiilsena ja ei muutu, samas kui aktiivse avameretegevuse stsenaarium põhineb eeldusel, et väljakujunenud avamere nafta- ja gaasitööstusharuga liikmesriikides kasvab uuringute arv 20 % ja väikeste või kujunemisjärgus avamere nafta- ja gaasitööstusharuga liikmesriikides kasvab uuringute ja käitamisprotsesside arv 50 %.

4.ELi pädeva asutuse ressursivajadused avamereohutuse direktiivi järgimise tagamiseks Iga liikmesriigi pädeva asutuse avamerega seotud regulatiivsete ülesannete täitmiseks vajalike eksperdiressursside analüüsimisel kasutati pädeva asutuse regulatiivsete ülesannete täitmiseks vajalike ressursside alt üles suunaga hindamist. Vajalike eksperdiressursside hindamise osana andsid liikmesriigid kvalitatiivse hinnangu oma praegustele süsteemidele ja menetlustele, samuti eeldatavad hinnangud kõnealustele süsteemidele 2016. aastaks. Teatud osa pädevate asutuste ressurssidest on määratud nimetatud regulatiivsete süsteemide ja korra väljaarendamisele. Vajalike ressursside hindamisel lähtutakse liikmesriikide tulevastest vajadustest, mis paratamatult sõltuvad riikide tegevusest tulevikus. Et mõista, kuidas need hinnangud sõltuvad tegevusest, on jällegi vaatluse alla võetud kaks avameretegevuse tulevase taseme hindamiseks kasutatud stsenaariumi (vt 3. peatükk). Ressursivajadusi hinnati regulatiivse ülesande iga viie põhikategooria puhul eraldi: - suurõnnetusohtu käsitlevate dokumentide hindamine, - rajatiste kontrollimine, - vahejuhtumite uurimine, regulatiivse poliitika arendamine, - protsessid ja menetlused ning - suuniste ja standardite väljatöötamine koos sidusrühmadega. Hindamisel kasutati kahte avameretegevuse stsenaariumi. 2014. ja 2016. aasta stsenaariumide võrdlemisel ilmneb ressursivajaduste oluline kasv seoses avamereohutuse direktiivi rakendamisega. See on suuremalt jaolt tingitud suurõnnetusohu aruannete hindamisele esitatavatest nõuetest, sest pädevatele asutustele esitatakse kõik uute ja olemasolevate rajatiste suurõnnetusohu aruanded 2015. aasta juuli ja 2018. aasta juuli vahelisel ajal. Pärast asjaomast 3aastast perioodi on suurõnnetusohu aruannete hindamise ressursivajadustes täheldatav oluline langus. Ressursivajadused oleksid suuremad, kui lähtestsenaariumi asemel oleks kohaldatav aktiivse avameretegevuse stsenaarium. Kuid lähtestsenaariumi peetakse praegust majanduskliimat arvestades asjakohasemaks. Lisaks peegeldab regulatiivse poliitika väljatöötamiseks vajalike ressursside (~15 % kogu ressursivajadustest) ning suuniste ja standardite ajakohastamiseks vajalike ressursside (~20 %) maht täiendavat töömahtu, mis on vajalik nimetatud poliitika, menetluste ja protsesside väljatöötamiseks ning kõikide direktiivi regulatiivsete ülesannetega seotud sidusrühmadega suhtluse korraldamiseks. Teave regulatiivsete menetluste ja protsesside ning sidusrühmadega sõlmitud kokkulepete praeguse olukorra ja kavandatud arengu kohta, nagu on esitatud järgmises osas, annab alust arvata, et asjaomaste regulatiivsete menetluste ja kokkulepete väljatöötamisega seotud ressursivajadused vähenevad samuti pärast avamereohutuse direktiivi rakendamise algusaastaid. Kõnealused valdkonnad vajavad aga läbivaatamist ning täiustamist kooskõlas pädevate asutuste arenguga.

5.ELi liikmesriikide pädevate asutuste ressursside praegused ja kavandatud tasemed Komisjon kogus koostöös olemasolevate pädevate asutustega või nende veel loomata asutuste väljatöötamise eest vastutavate haldusasutuste kaasabil teavet praeguste ja kavandatud eksperdiressursside suuruse ja koosseisu kohta pädevates asutustes (2014. ja 2016. aasta seisuga). Andmete kogumisel võeti aluseks regulatiivse poliitika, protsesside ja menetluste praegune ja kavandatav seis võrreldes avamereohutuse direktiivi artiklite 8 ja 9 ning III lisa nõuetega. Andmete analüüsimisel tehti oletusi liikmesriikide ligikaudsete ressursivajaduste kohta, mis tuleneksid avamereohutuse direktiivi nõuete järgimisest.



Joonis 2. Olemasolevate ja kavandatud töötajate arv liikmesriigiti (täistööaja ekvivalent, 2014 ja 2016) Uuringust saadud teabest nähtub, et liikmesriigid kavatsevad 2016. aastaks suurendada töötajate arvu pädevates asutustes. Et kõik vajalikud oskused oleksid avamereohutuse direktiivi kohaste regulatiivsete ülesannete täitmiseks kättesaadavad, nähakse ette olemasolevate töötajate koolitused/arendamine, allhankelepingud / avamere tehnilised konsultandid, valitsustevaheline osakondade ümberpaigutamine või ressursijagamine ja värbamine väljastpoolt. 5.1.Regulatiivse poliitika, menetluste ja protsesside praegune ja kavandatud seis

1. rühma liikmesriikide pädevad asutused on praeguseks kehtestanud regulatiivse poliitika, menetlused ja protsessid, kuid need ei ole tingimata täielikult vastavuses avamereohutuse direktiivi nõuetega. Pädevad asutused 1. rühma liikmesriikides kavatsevad vajalikud uuendused ellu viia 2016. aastaks; mõne 1. rühma liikmesriigi puhul on vaja teistest rohkem arendustegevust. Peamised täiendavat tööd vajavad poliitikavaldkonnad, menetlused ja protsessid 1. rühma liikmesriikide pädevates asutustes on järgmised: suurõnnetusohu aruannete hindamine; puuraukude käitamise teatiste hindamismenetlused; avamere tehnilised ja regulatiivsed käitisesisesed suunised; koolituste süsteem või pädevuste tagamine avamerega seotud reguleerimisega tegelevatele töötajatele. Võrreldes 1. rühma liikmesriikidega on 2. rühma liikmesriikide pädevad asutused praegu regulatiivset poliitikat, menetlusi ja protsesse vähemal määral välja arendanud, sest enamikule asjaomastest liikmesriikidest on see esimene kord, kui nad on pidanud rakendama avamere suurõnnetustega seotud ohutuskorda. Kuid nad töötavad välja vajalikke süsteeme, et tagada vastavus avamereohutuse direktiivile, mis avaldab lisasurvet 2. rühma liikmesriikide pädevate asutuste eksperdiressurssidele. 3. rühma liikmesriikide pädevatel asutustel on praegu kõige vähem välja arendatud avamere regulatiivsed tugisüsteemid. Arvestades selle rühma liikmesriikide avameretegevuse ulatust, on neil peamiselt vaja rakendada teatav regulatiivne poliitika, mõningad menetlused ja protsessid, kuid mitte 1. rühma liikmesriikide tasemel. Üldiselt on 3. rühma liikmesriigid arvamusel, et nad suudavad täiustada oma regulatiivseid tugisüsteeme, et saavutada stabiilsus ja usaldusväärsus 2016. aastaks. See avaldab olulist lisasurvet nende pädevate asutuste ressurssidele. 5.2.Praegused ja kavandatud korralduslikud meetmed suhtlemiseks sidusrühmadega 1. rühma liikmesriikide pädevatel asutustel olid uuringu tegemise ajal hästi väljatöötatud korralduslikud meetmed suhtlemiseks sidusrühmadega, kuid olulisel määral on vaja täiustada suhtlemist tehniliste standardite komiteede ja teiste pädevate asutustega. Kolm liikmesriiki tunduvad vastavat enamikule uuritud kriteeriumidele ning ülejäänud kahe puhul tuleb teha täiendavaid arengualaseid jõupingutusi. 2. rühma liikmesriikide pädevad asutused kasutavad sidusrühmadega tehtavaks koostööks ja kõnealuste standardite väljatöötamiseks elementaarsemaid korralduslikke meetmeid, kuid neil tuleb tegeleda väiksemate tööstusharudega. Seetõttu võivad need meetmed olla tagasihoidlikumad, kuid siiski tuleb rakendada olulisel määral nende pädeva asutuse ressursse. Suhtlus ametiühingute ja töötajate esindajatega ning rahvusvaheliste ja riiklike tehniliste standardite komiteedega on puudulik mitmes liikmesriigis. 3. rühma liikmesriikide pädevatel asutustel on sidusrühmadega tehtavaks koostööks ja standardite väljatöötamiseks kasutusel kõige elementaarsemad korralduslikud meetmed, kuid neil tuleb tegeleda kõige väiksemate tööstusharudega, mille puhul on vähem aktiivseid loaomanikke, omanikke ja käitajaid. Olulisi puudujääke võib täheldada eriti suhtluses ametiühingute ja töötajate esindajatega ning rahvusvaheliste ja riiklike tehniliste standardite komiteedega. 3. rühma liikmesriigid usuvad, et asjakohased korralduslikud meetmed rakendatakse 2016. aastaks. Meetmete väljatöötamiseks läheb vaja märkimisväärset osa olemasolevatest ressurssidest, arvestades nende pädevate asutuste suurust.

6.olemasolevate/kavandatud ja prognoosi kohaselt vajalike ressursside vaheliste võimalike lahknevuste analüüs 4. peatükis esitatud vajalike ressursside ja tegelikult võimaldatud ressursside (2014) ning 2016. aastaks liikmesriikide kavandatud ressursside (5. peatükk) vaheliste lahknevuste analüüs tehti kõigi kolme liikmesriikide rühma kohta ning kogu ELi kohta tervikuna, seda nii lähtestsenaariumist kui ka aktiivsest stsenaariumist lähtudes. Kummagi stsenaariumi puhul arvutati vajalikud regulatiivsed pädevused kolme peamise regulatiivse ülesande kohta (nagu on kirjeldatud talituste töödokumendi 1. osas). Teatava liikmesriigi pädeva asutuse eksperdiressursside piisavuse arvutamiseks lahutati prognoosi kohaselt vajalikud ressursid praegu kättesaadavatest (või kavandatud) ressurssidest. JRC poolt korraldatud uuringu tegemise ajal oli naftahind 115 dollarit barreli kohta, kuid hind on langenud alla 40 dollari barreli kohta, mis olulisel määral vähendab avamerel uurimise ulatust. Arvestades praeguseid majandustingimusi, peetakse kõige sobivamaks võrrelda vajalikke ressursse 2016. aastaks kavandatud kättesaadavate ressurssidega lähtestsenaariumi alusel. Joonis 3. Hinnangulised nõutavad pädevused ning avameretegevusega seotud pädevuste tegelikud ja kavandatud tasemed (täistööaja ekvivalent) 2016. aastal – lähtestsenaarium Allikas: Bio by Deloitte 1. rühm 1. rühma liikmesriikide pädevate asutuste puhul on hinnanguline avamerega seotud tehniliste ja reguleerimisega tegelevate töötajate üldine vajadus 2016. aastal umbes 288 täistööaja ekvivalenti ning kavandatud avamerega seotud tehniliste ja reguleerimisega tegelevate eksperditeadmistega töötajate koguarv 2016. aastal tundub olevat umbes sama. 2014.–2016. aastal tuleb vajalike töötajate arvu keskmiselt suurendada 10–20 %. Kuid märgatav töötajate nappus esineb tehniliste kategooriate puhul, näiteks seoses järgmisega: sukeldumine (–17,5 %), torujuhtmed (–12,8 %), masinaehitus (–10 %), elektrotehnika (–9 %), ehitustehnika (–25 %) ja merearhitektuur (–60 %). Kõik avamere nafta- ja gaasiammutamise Euroopa Liidu asutuste rühma kuuluvad liikmesriigid on teada andnud raskustest niisuguste sobivate avamerealaste tehniliste pädevustega töötajate värbamisel mitmesugustel põhjustel, sh konkurentsivõimelise töötasu ja soovitud oskuste kättesaadavusega seotud probleemid. 2. rühm

2. rühma liikmesriigi pädeva asutuse puhul vastab hinnanguline üldine vajadus avamerega seotud tehniliste ja reguleerimisega tegelevate töötajate järele ligikaudu 50 täistööaja ekvivalendile. Avamerega seotud tehniliste ja regulatiivse tegevusega seotud eksperditeadmistega töötajate koguarv on küsitlustulemuste kohaselt märkimisväärselt positiivne, st enam kui 50 täistööaja ekvivalenti, seda tänu asjaomase rühma ühe liikmesriigi olulistele ressurssidele kõigis tehniliste teadmiste valdkondades. Rühma kuulub riike, kelle puhul on üks pädevusvaldkond suhteliselt kõrgelt arenenud. Samas on vaid ühel liikmesriigil kõikehõlmav avamerealane tehniline pädevus. See on mõistetav, sest avamerealaseid tehnilisi pädevuse liike on mitmesuguseid ning enamikul juhtudel on vajadus nende järele väiksem kui üks täistööaja ekvivalent. Mõningatel juhtudel on liikmesriigid puuduva pädevuse probleemi lahendamiseks sõlminud väliskonsultantidega lühiajalisi lepinguid. Enamik liikmesriike on valmis kaaluma võimalikke kokkuleppeid teise pädeva asutusega pädevuste jagamise eesmärgil. Kõige olulisem töötajate nappus ilmneb regulatiivse tegevusega seotud spetsialistide ja ohutusjuhtimissüsteemide valdkonnas. Probleemi võib aidata lahendada täiendavate koolituste läbiviimine ja arendustegevus. Rahastamisprobleemidest on teatatud neljas 2. rühma kuuluvas liikmesriigis. 3. rühm Nendes liikmesriikides puuduvad avamererajatised ning seetõttu hõlmab nende tegevus avamerel peamiselt puurimisprogramme. 3. rühma liikmesriigi pädeva asutuse puhul on tehniliste ja reguleerimisega tegelevate töötajate üldine hinnanguline vajadus umbes 16 täistööaja ekvivalenti. Üldiselt jääb väiksematel pädevatel asutustel puudu organisatsioonisiseselt kättesaadavatest avamerepädevustest, nt eriti rõhutati töötajate nappust tehnoloogilise projekteerimise, keskkonnakaitse spetsialistide, sukeldumise ning muude insenerialade valdkondades. Enamik 3. rühma liikmesriike tõi esile võimaluse sõlmida teiste pädevate asutustega kokkuleppeid pädevuste jagamiseks kõnealuse töötajate nappuse kompenseerimise eesmärgil, mida võib pidada vastuvõetavaks. Reguleerimisega tegelevate töötajate vajaduse hinnangus ei võetud arvesse suurõnnetusohu aruannete hindamisi teisaldatavate avamere puurplatvormide / rajatiste kohta, mis ei asu püsivalt liikmesriigi jurisdiktsioonis. See tähendaks märkimisväärset täiendavat töötajate vajadust avamere puurimisprogrammide korraldamisel. Eespool vaadeldud vajaduste arvutamisel võeti arvesse ainult regulatiivseid ülesandeid ning regulatiivseid menetlusnõudeid. Tunnistatakse, et pädeva asutuse suutlikkusega organisatsiooni loomiseks ja tööshoidmiseks läheb vaja täiendavaid ressursse. Kõik ELi liikmesriikide pädevad asutused on erineval küpsustasemel ja uuringus ei ole kajastatud iga pädeva asutuse organisatsioonilise struktuuri loomiseks prognoosi kohaselt vajaminevaid ressursse. Seega on eriti uute või muutuvate organisatsioonide puhul tõenäoline, et organisatsiooni viimiseks pädeva asutuse tasemele läheb vaja täiendavaid ressursse. Ka rahalised vahendid on piiratud, mis on eriti tõsine probleem kahe 3. rühma kuuluva liikmesriigi puhul. 7.Järeldused ja soovitused Liikmesriikidelt ja tööstusharult (eelkõige EUOAG raames) saadud teave viitas sellele, et avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsessid teatavates ELi osades, nagu näiteks Põhjamerel, tõenäoliselt vähenevad naftahindade märkimisväärse languse tõttu. Väiksem avameretegevus võib vähendada pädevate asutuste kavandatud töökoormust ja nende vajadust vahendite järele, kuigi rajatiste kasutusest kõrvaldamiseks on vaja eriteadmisi. See tähendab, et varasema uuringu alusel kindlaks tehtud puudujäägid võivad olla väiksemad, kui varem arvati. Hinnanguliste vajaduste ja küsitluse tulemusena ilmnenud tegeliku olukorra võrdlus näitab, et 2014. aastal oli kogu ELi ulatuses puudu umbes 10 % vajalikest töötajatest. 2014. aasta tegeliku haldussuutlikkuse ja pädevate asutuste 2016. aasta (üks aasta pärast 2015. aasta juuli rakendustähtaega) ressursivajaduste võrdlusest ilmneb, et töötajate puudus võib teatud valdkondades suureneda, kui liikmesriigid ei võta piisavaid meetmeid. Prognoositav puudujääk oli liikmesriigiti erinev. Liikmesriigid on teadlikud, et ressursside täiendamine on vajalik ning nad kavatsevad värvata ja koolitada töötajaid. Kui liikmesriigid värbavad töötajaid vastavalt kavandatule, saab enamik valdkondi hästi varustatud ning töötajate ilmne nappus võib välja kujuneda üksnes sukeldumise (–21 %), masinaehituse (–8 %), hädaolukordade lahendamise (–14 %) ja merearhitektuuri (–14 %) valdkonnas. Sellele vaatamata ohustavad avamereohutuse direktiivi edukat rakendamist inimressursside ebapiisavusest ning avamereekspertide regulatiivsete ülesannete täitmiseks pädevatesse asutustesse kaasamisest tulenevad probleemid.