KOMISJONI ARUANNE

Eduaruanne vajalike kontaktide loomise kohta Euroopa Liidu ja Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) vahel

1. Poliitiline taust

Euroopa Liidu ja Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) vahelised suhted on olnud pikka aega poliitiliste arutelude teemaks, mille üheks praktiliseks tulemuseks on ELi ja ESA vaheline raamleping[1], mis on jõus 2004. aasta maist. Lissaboni leping[2] on andnud nendele aruteludele uut hoogu, tugevdades ELis kosmosega seotud küsimuste poliitilist mõõdet ja nähes ette, et EL „loob Euroopa Kosmoseagentuuriga vajalikud kontaktid”.

Euroopa Komisjon on käsitlenud seda teemat kahes järjestikuses teatises. Oma 2011. aasta aprilli teatises „Kodanike teenistuses oleva Euroopa Liidu kosmosestrateegia väljatöötamine”[3] väljendas komisjon arvamust, et ESA „peaks jätkama arengut sellise organisatsioonimudeli suunas, kus samas struktuuris oleksid ühendatud ühelt poolt sõjalised ja tsiviilprogrammid ning teiselt poolt valitsustevaheline ja ELi mõõde” ning „ESA jätkab lähenemist ELile ja säilitab vajaduse korral haldusstruktuurid, mis on mõeldud spetsiaalselt liidu programmide jaoks”. Teatises „Vajalike kontaktide loomine ELi ja Euroopa Kosmoseagentuuri vahel”[4], mille komisjon võttis vastu 2012. novembris, märgitakse: „Vajaduse tegevuse suurema tõhususe, kaitse- ja julgeolekuküsimuste sümmeetria, poliitilise koordineerimise ja vastutuse järele saab pikemas perspektiivis lahendada vaid ESA lähenemisega Euroopa Liidule. Komisjon leiab, et sellele pikaajalisele eesmärgile tuleks seada konkreetne kuupäev, mis jääks 2020. ja 2025. aasta vahele”.

Euroopa Liidu Nõukogu tunnistas oma 18. veebruari 2013. aasta järeldustes[5], et võib osutuda vajalikuks „vaadata läbi ELi ja ESA vahelised kontaktid ning neid edasi arendada, pidades silmas poliitilises kontekstis toimunud muutusi, ELi suurenevat rolli kosmosevaldkonnas, kosmosesektori konkurentsivõimega seotud probleeme ja kosmosealase tegevuse tähtsuse kasvu ühiskonnas”. Nõukogu leidis ka, et „raamleping ja selle juhtimisaspektid ei pruugi oma praegusel kujul enam pakkuda kõige asjakohasemat raamistikku, millega tagada tõhus ja tulemuslik Euroopa kosmosepoliitika, mis kasutaks täies ulatuses ja sidusal viisil nii ELi kui ka ESA asjaomaseid pädevusi”. Nõukogu kutsus „Euroopa Komisjoni üles tegema koostööd ESA peadirektoriga tihedas koostöös asjaomaste ELi ja ESA liikmesriikidega, [...] sidususe, lähenemise ja vastastikuse täiendavuse tagamiseks, eesmärgiga koostada ühise analüüsi alusel ühised ettepanekud ELi ja ESA vaheliste kontaktide edasist arendamist käsitlevate ELi ja ESA otsuste tegemiseks 2014. aasta lõpuks”[6].

ELi suurenev rahaline osalus kosmosealases tegevuses kinnitab veelgi vajadust pöörata tähelepanu ELi ja ESA kontaktide arengule. Uues mitmeaastases finantsraamistikus aastateks 2014–2020 suunab EL ligi 12 miljardit eurot ulatuslikele Euroopa kosmoseprogrammidele, nagu Galileo, EGNOS ja Copernicus, ning raamprogrammi Horisont 2020 kosmosealasele teadustegevusele. See on investeeringu enam kui kahekordne suurendamine võrreldes eelneva finantsplaneerimise perioodiga, mis ühtlasi kajastab kosmosealase tegevuse kasvavat tähtsust ELi silmis liidu ja selle liikmesriikide ees seisvate majanduslike ja sotsiaalsete probleemide lahendamisel.

EL suunab praegu suure osa (umbes 75 %) oma kosmosevaldkonna eelarvest ESA-le. Selle tulemusena on EL ESA suurim toetaja ja Euroopa kosmosealase tegevuse suurim institutsionaalne rahastamisallikas. ELi eelarves ESA-le järgmiseks seitsmeaastaseks perioodiks ettenähtud summa ületab kõigi ESA liikmesriikide individuaalsed panused.

ELilt saadud vahendid, mida ESA haldab, kuuluvad ELi finantsmääruse reguleerimisalasse. Komisjon, kellel lasub üldine poliitiline vastutus ELi kosmoseprogrammide täitmise eest, on seisukohal, et vaja on mehhanisme, mis tagaksid, et ESA-le usaldatud tegevus viib oodatud tulemusteni ning et see viiakse läbi ja seda juhitakse kõige tõhusamal, tulemuslikumal ja vastutustundlikumal viisil, järgides rangelt ELi eeskirju ja menetlusi „ELi-sarnases” keskkonnas. Seda seisukohta on kinnitanud kaasseadusandja uues Galileo programmi käsitlevas määruses[7]. Nagu on märgitud 2012. aasta novembri teatises, on Euroopa Komisjoni eesmärk luua ESAga sellised kontaktid, mis aitaksid saavutada „suurema tõhususe, kaitse- ja julgeolekuküsimuste sümmeetria, poliitilise koordineerimise ja vastutuse”[8].

ESA omalt poolt on alustanud arutelusid agentuuri edasise arengu üle. Nagu on märgitud ESA nõukogus ministrite tasandil 20. novembril 2012. aastal vastu võetud poliitilises deklaratsioonis[9], tuleks selles arengus täiel määral ära kasutada ja sellesse hõlmata muu hulgas ELi pädevus kosmosevaldkonnas, kaasates selle tulemused ESA tegevusse, ja seega juhtida ELi rahastatud programme ELi eeskirjade kohaselt. ESA liikmesriigid on volitanud ESA peadirektorit töötama koos Euroopa Komisjoniga, et viia läbi Euroopa kosmosesektori olukorra ühine analüüs ja esitada ühine nägemus selle arengu kohta sellisel moel, mis tagaks, et eri osalejate tegevus valdkonnas oleks sidus, samasuunaline ja üksteist täiendav.

Seda tausta arvestades on komisjon läbi viinud ELi ja ESA suhete arendamise nelja valikuvõimaluse ja nende tõenäolise mõju esialgse hindamise seoses kulude, tulude ning institutsioonilise ja õigusliku mõjuga. Käesolevas aruandes on kirjeldatud komisjonis toimuvate arutelude praegust seisu ja võimalikke järgmisi samme. Aruanne on esimene etapp avatud ja läbipaistvate analüüsiprotsesside ja arutluste jätkamises ning aruteludes liikmesriikidega ja ESA peadirektoriga, mis peaksid viima ELi, ESA ja liikmesriikide sidusate ja ühiste järeldusteni 2014. aasta lõpus, 2015. aasta alguses. Suur osa käesolevas eduaruandes esitatud esialgsest hinnangust rajaneb väljast tellitud tehnilisel uuringul[10], mis sisaldas mõningaid kasulikke analüüsielemente.

Komisjoni talitused on olnud kontaktis ESA peadirektoriga, et tagada mõlemal pool kaalutud analüüside ja valikuvõimaluste kooskõlastamine ja sidusus, isegi kui lähtekohad ja hindamiskriteeriumid võivad organisatsioonide puhul erinevad olla. Ettevalmistusetapis on komisjon pidanud oma kosmosepoliitika eksperdirühma kaudu ekspertide tasandil dialoogi ka liikmesriikide esindajatega.

2. Struktuursed probleemid, millega tuleb tegeleda

Komisjoni 2012. aasta novembri teatises tehti kindlaks viis struktuurset probleemi ELi ja ESA suhetes, mis on analüüsi lähtepunktiks. Need probleemid hõlmasid erinevusi finantseeskirjades, asümmeetrilist liikmeskonda, asümmeetriat julgeoleku- ja kaitseküsimustes, poliitika koordineerimise mehhanismide puudumist ning seda, et ESA-l ei ole poliitilist vastutust Euroopa Parlamendi ees. Väliskonsultantide tehtud analüüs näitas, et need probleemid põhjustasid olukordi, kus tegevuse tõhusus vähenes erineval määral ja eri aspektides. Näiteks:

· finantseeskirjade ja eri menetluste mittevastavus pikendab otsuste tegemiseks kuluvat aega. See võib suurendada programmide kulusid ja mõjutada süsteemi toimivust üldiselt, eeskätt siis, kui tegevus on otsustavas etapis[11]. Näiteks tekitab praegune hankimismeetod vajaduse mitmete kontrolliastmete järele (et parandada puudujääke või vajadusel dokumente täiendada ja parandada), mis võib pikendada otsustamiseks kuluvat aega.

· Väliskonsultantide aruande kohaselt hinnati liikmeskonna asümmeetriat senise kogemuse valguses vähem problemaatiliseks, kuid tulevikus võib see siiski raskusi tekitada. Näiteks võivad osutuda problemaatiliseks piiratud võimalused mõjutada riike, kes ei ole ELi liikmed, et nad tunneksid lojaalsuskohustust ELi programmide suhtes, milles nad osalevad. Selle tagajärjel võidakse tundlikku tehnoloogiat müüa kolmandatele riikidele. Lisaks võivad riigid, kes ei ole ELi liikmesriigid, blokeerida ELi programmide tulevikuga (näiteks satelliitide üleslennutamise või varade omandiõiguse üleandmisega) seotud tähtsaid otsuseid erinevate hääletuseeskirjade tõttu ESA valitsustevahelises süsteemis.

· Asümmeetria julgeoleku- ja kaitseküsimustes võib samuti probleeme tekitada. Tundliku tehnoloogia võimalik müümine kolmandatele riikidele võib põhjustada ELile strateegilisi julgeolekuprobleeme. ELi salastatud andmete käitlemine võib muuta ESAs programmide juhtimise keerulisemaks. Teatavate julgeoleku seisukohast tundlike ülesannete täitmiseks võib olla vaja, et ESA värbab ainult vajaliku turvalisuse akrediteeringuga ELi kodanikke.

· Poliitika koordineerimise mehhanismide puudumine tähendab, et programmid ei pruugi olla kooskõlas liidu suuremate poliitikaeesmärkide toetamisega. ESA tööstuspoliitika eesmärgid võivad erineda ELi eesmärkidest teenuste osutamise valdkonnas. Kehtivas ELi ja ESA raamlepingus ettenähtud mehhanisme ei peeta sellise koordineerimise tõhusaks vahendiks. Praeguses raamistikus ei ole ette nähtud selget mehhanismi otsuste kooskõlastatud vastuvõtmiseks. Poliitikat koordineeritakse seega üksnes programmi tasandil selliste vahenditega, mis tuleb iga programmi jaoks eraldi kokku leppida, kulutades selleks palju aega. Konkreetsete poliitika koordineerimise mehhanismide puudumine võib põhjustada viivitusi programmide käivitamisel.

· Poliitilise ja finantsvastutuse küsimus Euroopa Parlamendi ees on väga tähtis, arvestades, et ESA kasutab suurt hulka ELi vahendeid ja et ESA roll programmide rakendamisel on väga oluline. Euroopa Komisjon, kes on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 kohaselt eelarve täitmise eest vastutav institutsioon, on Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu ees täielikult vastutav iga hilinemise või ülekulu eest, mis ELi juhtalgatustes ette on tulnud, samas kui ESA juhib neid programme operatiivselt ELi nimel delegeerimiskokkulepete kaudu. Kuna komisjon kannab projekti eest lõplikku vastutust, vähendab see ESA motivatsiooni viia programmid ellu tähtajaks, plaanitud kuludega ning keskendudes poliitika- ja kasutuseesmärkidele. Kaasrahastatud programmide puhul on ELil olnud vähe võimalusi ESA tehtud tehnilisi otsuseid mõjutada. Kui kosmoseprogrammi algetappi rahastab ainult ESA, võib komisjonil olla raske programmi hilisemates etappides tagada, et ELi vahendeid kasutatakse tema poliitika rakendamiseks.

Nende piiratud võimaluste analüüsist tulenevad allpool toodud valikuvõimaluste põhjendused.

3. Ülevaade kindlaks tehtud võimalustest

2012. aasta novembri teatises esitas Euroopa Komisjon neli võimalust ELi ja ESA suhete edasiseks arendamiseks, et saavutada lõppeesmärgiks seatud vastastikune lähenemine. Kuigi nende võimaluste nimekiri ei ole ammendav, leidis komisjon, et need on kõige pragmaatilisemad ja teostatavamad ELi ja ESA praeguste suhete struktuuriliste piirangutega tegelemisel. Praegu hindab neid võimalusi ESA peadirektor, mis tagab kahe paralleelse protsessi vajaliku sidususe. Võimalused on järjestatud muudatuste ulatuse alusel, alustades võimalusest, milles nähakse ette parandused, muutmata ELi ja ESA suhete praegust õiguslikku raamistikku, ning lõpetades võimalusega, mille puhul ESA lakkaks valitsustevahelise institutsioonina olemast ja muutuks ELi ametiks.

3.1. 1. võimalus: muudatusi ei tehta (lähtestsenaarium)

Olukord ei muutu ning ELi ja ESA raamleping kehtib edasi. EL ja ESA jäävad kaheks eraldi üksuseks, millel puuduvad tõhusad mehhanismid suurema ühtsuse või koordineerimise tagamiseks. EL kaasrahastab mõnda kosmoseprogrammi koos ESAga ja/või rahastab täielikult teisi, mille täideviimine delegeeritakse ESA-le. Programme arendatakse konkreetsete kokkulepete alusel, mis räägitakse läbi etapi haaval, kasutades üldisi ELi finantsmäärustes ettenähtud vahendeid. EL ja ESA seavad poliitika- ja missioonieesmärgid oma institutsiooniliste raamistike kohaselt.

3.2. 2. võimalus: koostöö parandamine praegust olukorda säilitades

EL ja ESA jäävad kaheks eraldi üksuseks, kuid nendevahelisi suhteid kohandatakse olemasoleva ELi ja ESA raamlepingu muudatuste ja delegeerimislepingute parandamise teel. EL ja ESA seavad ühiselt poliitika- ja missioonieesmärgid ning kooskõlastamine tagatakse uue raamlepingu väljatöötamise kaudu. Nimetatud lepingu võtaksid vastu ESA nõukogu ja ELi nõukogu Euroopa Parlamendi nõusolekul. Programmide elluviimisel jätkaks ESA organisatsiooni siseselt suutlikkuse arendamist, et hallata kahe rahastamise korra (ELi ja ESA) vahelisi nüansse ning töötada oma raamatupidamisarvestuse, sisekontrolli ja auditeerimismenetluste järkjärgulise ELi vastavate eeskirjadega ühtlustamise kallal. Uus kokkulepe hõlmaks konkreetseid kooskõlastamismehhanisme.

3.3. 3. võimalus: ainult ELi programmide haldamisega tegeleva programmilise struktuuri väljatöötamine (s.t „ELi sammas”)

Nimetatud ESA/„ELi samba” jaoks ei ole praegu veel määratlust. Siiski järeldub komisjoni teatisest, et see sammas peaks olema samm „tegevuse suurema tõhususe, kaitse- ja julgeolekuküsimuste sümmeetria, poliitilise koordineerimise ja vastutuse[12]” ja „ELi-sarnase keskkonna” loomise suunas[13].

Selle võimaluse määratlemisel on aluseks võetud pragmaatiline lähenemine, alustades probleemidest, mida kõnealuse võimaluse abil plaanitakse lahendada, et määratleda selle ideaalsed piirjooned ja seejärel uurida rakendamiseks vajalikku õiguslikku vahendit. Väga oluliseks peetakse „ELi samba” väljatöötamist selliselt moel, et see toimib ELi eeskirjade kohaselt. See võimaldaks lahendada finantseeskirjade lahknevuse probleemi. „ELi sambas”, mis toimiks „ELi-sarnase” keskkonnana, ei tekiks liikmeskonna asümmeetria probleeme.

„ELi sammast” n-ö majutaks ESA – ka füüsiliselt oma ruumides – ning see võiks jagada „ELi samba” ja ESA valitsustevahelise struktuuri teatud ühiseid teenuseid.

ESAs „ELi samba” loomine ei mõjutaks praegusel kujul toimiva ESA ülejäänud valitsustevaheliste osakondade tööd. See võimalus eeldaks õiguslike ja institutsiooniliste aspektide põhjalikumat analüüsi, eeskätt seoses poliitilise vastutuse ja eelarve täitmise menetlustega. Lõpetuseks, eespool kirjeldatud pragmaatilise lähenemisviisi rakendamine peab olema täielikus kooskõlas kohaldatavate finantseeskirjadega ja eeskätt finantsmääruses[14] sätestatud eelarve põhimõtetega.

3.4. 4. võimalus: ESAst saab ELi amet, kuid ta säilitab mõned oma valitsustevahelistest joontest

Selle võimaluse puhul saab ESAst ELi amet. See Euroopa Liidu kosmoseamet säilitaks teatavad struktuurid, et hõlbustada valitsustevahelist koostööd (s.t vabatahtlikud programmid, mis erinevad ELi programmidest ja mida rahastavad liikmesriigid otse väljaspool ELi eelarvet). Ametil oleks ELi õiguslik alus ja seda juhitaks ELi eeskirjade kohaselt.

4. Võimaluste võrdlus

Neli esitatud võimalust lahendavad ELi ja ESA praeguste suhete piiranguid erineval määral ning neil on erinevad plussid ja miinused. Ka võimaluste rakendamiseks vajalikud jõupingutused oleksid märkimisväärselt erinevad.

Võimalusi on hinnatud kahest peamisest vaatenurgast: i) nende „tõhusus”, mida mõistetakse kui suutlikkust tegeleda praegu tuvastatud struktuuriliste probleemide ja operatiivse ebatõhususega ning kui personalikuludelt kokku hoitud vahendeid ning mõju otsuste vastuvõtmiseks kuluvale ajale; ii) võimalustega seotud „kulud”, mida hinnatakse vajalike õiguslike kohanduste rakendamise lihtsuse ja rakendamise eeldatava kiiruse vaatenurgast. Võimalused on selle põhjal reastatud.

Kvalitatiivne analüüs, mis käsitleb võimaluste suutlikkust lahendada tuvastatud struktuurseid piiranguid, näitab, et 1. võimalus ei lahenda ühtegi struktuurilise tasandi piirangut; 2. võimalus lahendab neist mõned, kuid ainult piiratud ulatuses; 3. ja 4. võimalus lahendavad need piirangud aga suurimas ulatuses (täielikult lahendatud 4. võimaluse ja peaaegu täielikult lahendatud 3. võimaluse puhul). Eelkõige:

· 3. ja 4. võimaluse korral lahendatakse finantseeskirjadega seotud ebakõlad peaaegu täielikult. 2. võimalus leevendab mittevastavust suurel määral, kuid pakub veidi vähem usaldust seoses selliste finantsmenetluste kohaldamisega, mis on võrdväärsed ELis kohaldatavate finantsmenetlustega.

· Liikmeskonna asümmeetria probleemi lahendaks suurel määral ESA ELi ametina ja ESA/„ELi sammas”. Koostöö parandamine praegust olukorda säilitades kõrvaldab selle takistuse palju vähemal määral.

· 3. ja 4. võimalus leevendavad asümmeetriat julgeoleku- ja kaitseküsimustes võrdselt suures ulatuses ning 2. võimalus lahendab need probleemid piiratud ulatuses. Tundliku tehnoloogia müümise oht jääb probleemina püsima kõigi variantide puhul, kuigi võimalused liikmesriike mõjutada on suuremad 3. ja 4. variandi puhul.

· 4. võimaluse korral lahendatakse poliitilise koordineerimise mehhanismi puudumine peaaegu täielikult ja mõningal määral toimub see 3. ja 2. võimaluse puhul. Poliitiline koordineerimine ja tööstuspoliitika eesmärkide kooskõlastamine suureneb ESA ja ELi lähenemisega. Kooskõlastatud otsustamine jääb arvatavalt probleemiks, välja arvatud juhul, kui ESAst saab ELi amet.

Valikuvõimalused võivad luua veelgi positiivset mõju (kasu) kulude kokkuhoiust, mis tuleneb programmide rakendamisega seotud otsustusprotsessi võimalikust lühenemisest ning töötajate arvu optimeerimisest komisjonis ja ESAs.

Seoses õiguslike kohandustega, mis oleksid vajalikud erinevate valikuvõimaluste rakendamiseks, jõutakse analüüsis järeldusele, et 2. võimalust oleks suhteliselt lihtne rakendada. 2. võimalus nõuaks kas ELi ja ESA praeguse raamlepingu muutmist või uut lepingut. Komisjon on seisukohal, et 3. võimalus eeldaks ELi õigusakti, mis peaks muu hulgas hõlmama „ELi samba” ülesannete, struktuuri ja finantsnõuete määratlust, mille kohta tuleb teha üksikasjalik kvantitatiivne kulude ja tulude analüüs ning kõnealuse võimaluse kompleksse institutsioonilise ja õigusliku mõju hindamine, võimalik, et sealhulgas on vaja teha ka muudatusi ESA õigusraamistikus.

4. võimalus paistab olevat keerukam. Selle võimaluse puhul lakkaks ESA pärast ELi ameti loomist valitsustevahelise organisatsioonina olemast. Vastu tuleks võtta uue ameti töötajaid käsitlev määrus (sealhulgas üleminekusätted) ja finantsmäärus. Seda valikuvõimalust peetakse ka kõige vähem teostatavaks, sest see tähendab rasket rakendusprotsessi ja nõuab poliitilist konsensust, mida võib olla lähitulevikus raske saavutada.

Allpool toodud joonisel on valikuvõimalused kaardistatud „kulude” ja „tõhususe” vahelise kesktee seisukohast, lähtudes erinevate hindamiskriteeriumide kombinatsioonist. Kuna kavandatud võimalused ei ole üksteist välistavad, võiks kaaluda mitmeid valikuid, sõltuvalt vastuvõetud ajakavast.

Joonis. Valikuvõimaluste esialgne järjestus kulutõhususe alusel

Allikas: Roland Berger Strategy Consultants, Evolution of EU-ESA relations: cost/benefit assessment of options (ELi ja ESA kontaktide areng: võimaluste kulude ja tulude analüüs)

Oluline on märkida, et ESA viimases aruandes Status of ESA/EU relations – Scenarios assessment (ESA/ELi kontaktide seis – stsenaariumide hindamine), mis esitati 19. detsembril 2013 ESA nõukogule osana 20. novembri 2012. aasta ESA nõukogu ministrite tasandi kohtumisel vastu võetud poliitilise deklaratsiooni järelmeetmetest, esitatakse kõige paljulubavamate arengustsenaariumidena niinimetatud „Parandatud status quo” ja „ELi koda”, mis paistavad olevat sarnased käesolevas aruandes kirjeldatud 2. ja 3. võimalusega. ESA aruande kohaselt rakendataks „Parandatud status quo” lühiajaliselt spetsiifiliste programmipõhiste lepingute kaudu, mis põhinevad olemasolevatel õiguslikel struktuuridel ELi (nt määrused) ja ESA (nt konventsioon) poolel... Keskpikas plaanis võiks kõnealune stsenaarium tuua kaasa raamlepingu läbivaatamise või uue koostöölepingu sõlmimise. Aruandes on märgitud, et „ELi koda” oleks ESA praegusele, muutumatuks jäävale õiguslikule struktuurile lisatud spetsiaalne, iseseisev struktuur... See stsenaarium tähendaks, et ESA üldise katuse all eksisteeriksid koos kaks paralleelset „koda”: valitsustevaheline ja ELi koda. Aruandes tutvustatakse ka kolmandat stsenaariumi – „ELi ameti” – kui võimalust, mis sõltuks 2020. aastast kaugemale ulatuvast pikaajalisest visioonist, mille suhtes ei ole aga ESA liikmesriikide seas veel sugugi üksmeelt.

5. Kokkuvõte ja järgmised sammud

Eespool toodud analüüsi elementide eesmärk on pakkuda pilguheitu erinevatele valikuvõimalustele ja nende suutlikkusele vähendada struktuurilisi probleeme ja parandada ELi ja ESA suhete praegust ülesehitust. Need elemendid ei ole aga praeguses etapis siiski piisavad, et põhjendada otsustava valiku tegemist valikuvõimaluste hulgast.

Välisuuringu kohaselt pakub ESA raames spetsiaalse üksuse loomine keskpikas plaanis parimat kompromissi oodatava tõhususe ja rakendamise lihtsuse vahel. Komisjon näeb selles võimaluses häid külgi, mida tuleb edasi analüüsida ja ESAga arutada, et täielikult hinnata selle õiguslikku, tehnilist ja inimressurssidega seotud mõju. Selle võimaluse eelis on asjaolu, et säiliks ESA valitsustevaheline struktuur, ning samal ajal loodaks piisav raamistik ELi antud rahaliste vahendite haldamiseks.

Kuigi 3. võimalus võib olla parem variant ELi ja ESA suhete struktuuriliste probleemide lahendamiseks, tuleks 2. võimalust (olemasoleva raamlepingu läbivaatamine) kaaluda koos 3. võimalusega.

Rõhutada tuleks ka seda, et nagu on toonitatud 2012. aasta novembri teatises, on delegeerimiskokkulepped aidanud kaasa ELi ja ESA lähenemisele ning võivad veelgi aidata parandada operatiivset tõhusust ja töösuhet ELi ja ESA vahel, mis puutub viimase kaasatusse Galileo ja Copernicuse rakendamisel. Seetõttu tuleks kaaluda 2. ja 3. võimalust ELi ja ESA töökorralduse parandamise valguses, mille võiks saavutada selliste delegeerimiskokkulepete kaudu.

Komisjon leiab, et edasiminekuks valitud tee peaks looma lisandväärtust mõlema organisatsiooni, nii ELi kui ka ESA jaoks ja vältima vastutuse hägustumist. Valitud lahendus peaks olema pragmaatiline ja vältima nn suure paugu lähenemisviisi, kuid andma samal ajal tugeva ja jätkusuutliku (õigusliku) aluse, mille põhjal need suhted võivad areneda pikemas plaanis, vaadates 2020. aastale ja sealt edasi, täielikus kooskõlas kohaldatavate finantseeskirjade ja eeskätt finantsmääruses sätestatud eelarve täitmise põhimõtetega. Hoolikalt tuleks hinnata mõju käimasolevatele programmidele, et vähendada võimalike häirete riski.

Käesolev dokument on samm edasi komisjoni reageerimisel nõukogu üleskutsele (väljendatud tema 2013. aasta veebruari järeldustes) koostada ettepanekud ELi ja ESA kontaktide edasiarendamiseks. Käesoleva esialgse hinnangu põhjal intensiivistab komisjon arutelusid liikmesriikide ja ESA peadirektoriga, eesmärgiga täpsustada veelgi valikuvõimaluste õiguslikku ja tehnilist analüüsi, et saada ühelt poolt komisjoni ja teiselt poolt ESA peadirektori sidusad ettepanekud ühtse lähenemisviisi kohta, milles määratletakse mõlema organisatsiooni vaheliste kontaktide tulevane raamistik.

ESA-lt oodatakse otsuse tegemist agentuuri arengu kohta nõukogu ministrite tasandil toimuva kohtumise ajal 2014. aasta detsembris.

ELi eesmärk seoses käesoleva dokumendiga on anda nõukogus ainet aruteluks, et määrata kindlaks järgmiste sammude poliitiline suund, mis tihedas koostöös ESA peadirektoriga astuda tuleb. Sõltuvalt arutelude, ESAga praegu peetava dialoogi ja valikuvõimaluste edasise siseanalüüsi tulemustest võib komisjon 2014. aasta lõpus, 2015. aasta alguses tulla välja konkreetsete ettepanekutega kujundada ümber ELi ja ESA suhete praegune raamistik.

Käesolev dokument ei piira komisjoni edasisi ettepanekuid, mis põhinevad põhjalikumal hinnangul ja millega kaasneb selline mõjuhinnang, milles analüüsitakse üksikasjalikumalt ja kvantifitseeritakse vähemalt 2. ja 3. võimaluse mõju. Eeskätt on lisatöö vajalik selleks, et hinnata valikuvõimalusi poliitilise koordineerimise tõhususe ja rakendamise seisukohast, samuti ELi ja ESA kombineeritud tegevuse mõju ELi üldistele poliitilistele eesmärkidele (nt kosmosevaldkonna strateegiline tähtsus Euroopa jaoks, kosmosealase tegevuse panus ühiskonna ees seisvate raskuste lahendamisse ja ELi kosmosetööstuse konkurentsivõimesse). Analüüs peaks hõlmama ka prognoosielemente seoses pikaajalise tehnoloogilise, tööstusliku ja majandusliku arenguga, samuti võimalikke ülemaailmseid muutusi, mis võiksid mõjutada ELi kontakte ESAga.

[1] ELT L 261, 6.8.2004, lk 64.

[2] Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 189.

[3] COM(2011) 152, 4.4.2011.

[4] COM(2012) 671, 14.11.2012.

[5] ST6571/13.

[6] Kirjalikus avalduses nõukogu järelduste kohta soovis Euroopa Komisjon selgitada, et tema arvates sõna „ühised” kasutamine enne sõna „ettepanekud” väljendab arusaama, mis ei ole õiguslikust ega institutsioonilisest seisukohast õige. Teostades oma algatusõigust, määrab komisjon kõige asjakohasema viisi, et tagada tihe koostöö Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) peadirektori ja ELi liikmesriikidega ELi ja ESA vahelisi tulevasi vajalikke kontakte käsitlevate komisjoni ettepanekute ettevalmistamise käigus.

[7] Näiteks viidates delegeerimiskokkuleppele, mille liit peab Galileo programmi kasutuselevõtuks ESAga sõlmima, sätestatakse määruse põhjenduses 30: „Et komisjon saaks täiel määral oma kontrollivolitusi täita, peaksid delegeerimiskokkulepped sisaldama ESA-le eraldatud vahendite haldamise üldtingimusi. Kuivõrd tegemist on täielikult liidu rahastatud tegevustega, peaksid need tingimused tagama sama ulatusliku kontrolli, nagu oleks nõutav juhul, kui ESA oleks liidu asutus.” (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1285/2013 Euroopa satelliitnavigatsioonisüsteemide rajamise ja kasutamise kohta; ELT L 247, 20,12.2013)

[8] Euroopa Parlamendi ees

[9] Political declaration towards the European Space Agency that best serves Europe (Poliitiline deklaratsioon, mis käsitleb Euroopa Kosmoseagentuuri arendamist Euroopa toetamiseks parimal viisil), ESA/C-M/CCXXXIV/Res. 4 (final), 20.11.2012

[10] Evolution of EU-ESA relations: Cost/benefit assessment of options (ELi ja ESA suhete areng: valikuvõimaluste kulude ja tulude analüüs), Roland Berger Strategy Consultants, november 2013.

[11] Varem GNSSi programmide kohta tehtud analüüsid näitavad, et ühepäevane viivitus otsustavas etapis võrdub umbes 1 miljoni euro suuruse kuluga.

[12] Euroopa Parlamendi ees.

[13] „ELi sammas” ESAs on mõiste, mis on olnud osa komisjoni aruteludest kontaktide üle ESAga kui samm vastastikuse lähenemise pikaajalise eesmärgi suunas. 2011. aasta aprilli teatises märkis komisjon, et ESA „säilitab [...] haldusstruktuurid, mis on mõeldud spetsiaalselt liidu programmide jaoks”. 2012. aasta novembri teatises märkis komisjon lisaks, et töötades vastastikuse lähenemise pikaajalise eesmärgi saavutamise nimel, peaks ESA tegema „vajalikud struktuurilised kohandused (finants- ja sisemiste otsuste tegemine), et tagada komisjoni ESA-le delegeeritud tegevuste haldamine ELi-sarnases keskkonnas (nt ELi programme haldava spetsiaalse ESA direktoraadi kaudu)”. Praegu uurib ESA ka seda võimalust oma võimalikku tulevast arengut käsitleva arutelu kontekstis (ESA nõukogus 2012. aasta novembris ministrite tasandil algatatud arutelu).

[14] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju; ELT L 298, 26.10.2012 (vt esimese osa II jaotis).