See on ka täielikult kooskõlas komisjoni teatisega „Euro rahvusvahelise rolli tugevdamine“, kus komisjon toetas täielikult ELi integreeritud välkmaksete turgu, et vähendada jaemaksesüsteemides riske ja haavatavust ning suurendada olemasolevate makselahenduste sõltumatust. Samuti on see kooskõlas komisjoni 2021. aasta teatisega „Euroopa majandus- ja finantssüsteem: avatuse, tugevuse ja vastupidavuse edendamine“, milles korrati jaemaksete strateegia ja rahanduse digitaalse innovatsiooni tähtsust finantsteenuste ühtse turu tugevdamisel. Samas teatises kinnitati, et komisjoni ja EKP talitused vaatavad tehnilisel tasandil ühiselt läbi mitmesugused digieuro võimalikust kasutuselevõtust tulenevad poliitilised, õiguslikud ja tehnilised küsimused, võttes arvesse oma vastavaid volitusi, mis on sätestatud ELi aluslepingutes. Digieurot käsitlev seadusandlik algatus on lisatud ka komisjoni 2023. aasta tööprogrammi.

Algatus on täielikult kooskõlas muude komisjoni algatustega, mis on esitatud komisjoni ELi digirahanduse strateegias, mis võeti vastu koos jaemaksete strateegiaga, ning mille eesmärk on edendada rahanduse digipööret ja ELi majandust ning kaotada ühtse e-turu killustatus.

Välkmaksete pakkumisel, nagu ka mis tahes muud liiki maksete puhul, peavad makseteenuse pakkujad tagama, et neil on olemas asjakohased ja reaalajas toimivad pettuste, rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamise vahendid, mis on täielikus kooskõlas kehtivate ELi õigusaktidega. See algatus ei mõjuta rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kontrollide usaldusväärsust. Eelkõige ei mõjuta nende maksete toimumine vähem kui kümne sekundi jooksul mingil viisil kohustatud isikute kohustust teha vajalikke rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kontrolle ning vajaduse korral esitada kahtlaste tehingute aruanded. Need on tavaliselt tagantjärele rakendatavad nõuded, vastupidiselt sanktsioonikontrolli kohustusele, mida tuleb teha enne tehingu sooritamist (seega välkmaksete puhul kümne sekundi jooksul), ning seega on need hõlmatud käesoleva ettepanekuga. Samuti ei mõjuta käesolev ettepanek mingil viisil rahapesu andmebüroode poolt selliste kahtlaste tehingute aruannete läbivaatamise tulemuslikkust ja õigeaegsust.

Kahte ELi maksete valdkonna õigusakti – 2015. aasta direktiivi makseteenuste kohta siseturul (teine makseteenuste direktiiv) ja määrust piiriüleste maksete kohta – juba kohaldatakse välkmaksete suhtes ja see jätkub ka pärast käesoleva ettepaneku jõustumist. Teises makseteenuste direktiivis on sätestatud makseteenuse pakkujate reeglid ja kohustused ning tarbijaõigused paljude ELis üldiselt kasutatavate maksete, sealhulgas kreeditkorralduste puhul; seda direktiivi vaadatakse praegu läbi ja võimalikes muudatusettepanekutes võetakse täielikult arvesse käesolevat ettepanekut. Piiriüleste maksete määruses on nõutud, et küsitakse sama hinda piiriüleste euromaksete eest ja omavääringus tehtavate vastavat liiki riigisiseste maksete eest (sealhulgas kreeditkorraldused ja seega ka välkmaksed) (vt allpool täiendavaid selgitusi piiriüleste maksete määruse ja käesoleva ettepaneku koostoime kohta), kui neid töötleb sama makseteenuse pakkuja.

Eurovälkmaksete üldine kättesaadavus on ühtse euromaksete piirkonna ajakohastamise ja moderniseerimise tähtis osa. Ühtne euromaksete piirkond võimaldab Euroopa tarbijatel, firmadel ja haldusasutustel teha ja saada piiriüleseid euromakseid sama lihtsalt kui riigisiseseid makseid ning annab üldsusele võimaluse kasutada oma päritoluliikmesriigis olemasolevaid maksekontosid, et saada palka või maksta arveid eri liikmesriikide vahel. Ühtse euromaksete piirkonna projekt käivitati komisjoni toetusel 2002. aastal, mis ajendas Euroopa pangandussektorit looma Euroopa Maksenõukogu, kes komisjoni ja Euroopa Keskpanga (EKP) taotlusel võttis endale kohustuse töötada tihedas dialoogis kõigi sidusrühmadega (sealhulgas kauplejate ja tarbijatega) välja euromaksete tegemise ühtlustatud eeskirjad ja menetlused. Eurodes kreeditkorralduste jaoks käivitati SEPA skeem 2008. aastal ja ühtse euromaksete piirkonna otsekorralduste jaoks 2009. aastal. Need kaks skeemi muudeti 2012. aasta SEPA määrusega euromaksete puhul reaalselt kohustuslikuks. SCT Inst skeem käivitati 2017. aastal.

Komisjoni 5. detsembri 2018. aasta teatises „Euro rahvusvahelise rolli tugevdamine“ toetas komisjon ELi täielikult integreeritud välkmaksete turgu, et vähendada jaemaksetega seotud riske ja haavatavust ning suurendada olemasolevate makselahenduste sõltumatust. Oma 24. septembri 2020. aasta teatises „ELi jaemaksete strateegia“ teatas komisjon, et esitab vajaduse korral õigusakti ettepaneku, millega nõutakse ELi makseteenuse pakkujatelt eurovälkmaksete teenuse osutamist 2021. aasta lõpuks. Nõukogu rõhutas oma 22. märtsi 2021. aasta järeldustes jaemaksete strateegia eesmärgina välkmaksete laialdase kasutamise edendamist. Oma 20. jaanuari 2021. aasta teatises „Euroopa majandus- ja finantssüsteem: avatuse, tugevuse ja vastupidavuse edendamine“ kordas komisjon, kui olulised on jaemaksete strateegia ja finantssektori digitaalne innovatsioon, kuna need tugevdavad finantsteenuste ühtset turgu, mis tugevdaks makromajanduse ja finantssektori avatud strateegilist sõltumatust. Seejärel lisas komisjon oma 2022. aasta tööprogrammi välkmakseid käsitleva algatuse.

ELis on eurovälkmaksete tehniline arhitektuur juba olemas. See koosneb mitmest maksesüsteemist, mis pakuvad välkarveldust, ja ühtse euromaksete piirkonna (SEPA) välkkreeditkorraldusskeemist (SCT Inst skeem), mille käivitas 2017. aasta novembris Euroopa Maksenõukogu.

Välkmaksed on maksevaldkonna oluline tehnoloogiline uuendus. Need võimaldavad vabastada finantssüsteemis kinni olevaid rahalisi vahendeid ja teha need viivitamata kättesaadavaks lõppkasutajatele – ELi tarbijatele ja ettevõtjatele – nii tarbimiseks kui ka investeeringuteks. Välkmaksed pakuvad pankadele ja finantstehnoloogia ettevõtetele ka võimalusi töötada välja uusi suhtluspunkti makselahendusi, seda nii füüsiliste müügikohtade kui ka e-kaubanduse tehingute jaoks (nt nutitelefonides mobiilsete makserakenduste kasutamine). Sellised lahendused aitaksid vähendada praegust suurt kontsentratsiooni suhtluspunktide turul eelkõige piiriüleste maksete osas.

Välkmaksed on kreeditkorralduse vorm, mille puhul raha kantakse maksja kontolt saaja kontole sekundite jooksul päeval või öösel aasta mis tahes päeval. See eristab välkmakseid muudest kreeditkorraldustest, mida makseteenuse pakkujad töötlevad ainult tööajal, kusjuures raha krediteeritakse makse saaja kontol alles järgmise tööpäeva lõpuks.

Võttes arvesse, et SEPA määruses on sätestatud eurodes kreeditkorralduste tehnilised ja ärilised nõuded ning kuna eurovälkmaksed on uus eurodes tehtavate kreeditkorralduste kategooria, on asjakohane kõnealust määrust muuta.

Ainult makseteenuse pakkujad, kes pakuvad oma klientidele eurodes kreeditkorralduste teenust, on hõlmatud kohustusega pakkuda eurovälkmakseid. SEPA määrusega on juba välja jäetud makseteenuse pakkujate, sealhulgas nende agentide või filiaalide vahel ja siseselt oma arvel tehtavad maksetehingud. Lisaks sellele ei ole hõlmatud makseasutused ja e-raha asutused, sest praegu ei saa nad arvelduse lõplikkuse direktiivi kohaselt osaleda kõnealuse direktiivi alusel määratud arveldussüsteemides, mis hõlmab paljusid ELi arveldussüsteeme, mida laialdaselt kasutatakse kreeditkorralduste ja välkmaksete jaoks. Seda võidakse pärast arvelduse lõplikkuse direktiivi läbivaatamist uuesti kaaluda, pidades silmas tulevasi muudatusi. Käesoleva ettepaneku kohaselt ei takistata makseasutustel ja e-raha asutustel pakkuda oma makseteenuse kasutajatele välkmakseid vabatahtlikkuse alusel. Ettepanekuga nähakse ette ka välkmaksete vastuvõtmise ja saatmise teenuste pakkumise järkjärgulised tähtajad ning eraldi tähtajad makseteenuse pakkujatele euroalal ja väljaspool seda.

Asjakohane õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikkel 114, millega tehakse Euroopa institutsioonidele ülesandeks kehtestada sätted ühtse turu loomiseks ja selle nõuetekohase toimimise tagamiseks kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 26. See on õiguslik alus, mida kasutatakse maksete valdkonnas kehtivate ELi õigusaktide puhul, nagu SEPA määrus, teine makseteenuste direktiiv ja määrus piiriüleste maksete kohta.

Mõjuhinnangus leitakse, et peamine probleem on eurovälkmaksete vähene kasutuselevõtt, mida mõõdetakse protsendina kõigist ELis saadetud eurodes kreeditkorraldustest (ligikaudu 11 %). Sellel on kaks tagajärge:

Käesoleva algatusega kehtestatakse kohustus kontrollida eurovälkmaksete puhul makse saaja nime ja maksekonto tunnuse lahknevust. Kui makse saaja on füüsiline isik, on tema nimede ja maksekonto tunnuste töötlemine proportsionaalne ja vajalik, et vältida petturlikke tehinguid ja avastada vigu. Lisaks sätestatakse ettepanekus menetlus selle kontrollimiseks, kas makseteenuse pakkujate kliendid on isikud või üksused, kelle suhtes kohaldatakse ELi sanktsioone. Kehtestatakse selged eeskirjad selliste kontrollide sageduse ja vastutuse kohta. Algatusega tagatakse, et kõik sellise kontrolli tegemiseks vajalikud isikuandmed on piisavad, asjakohased ja piirduvad vajalikuga.

Kuigi kohandamiskulusid ei ole vaja korvata põhimõtte „üks sisse, üks välja“ kohaselt, on tõenäoline, et sanktsioonikontrolli uuest lähenemisviisist tulenev korduv kulude kokkuhoid makseteenuse pakkujate jaoks korvab käesoleva ettepaneku muudest osadest tulenevad kohandamiskulud, mis tähendab, et algatuse kohandamiskulud on kokkuvõttes negatiivsed (st kokkuhoid).

Kooskõlas põhimõttega „üks sisse, üks välja“ on komisjon võtnud kohustuse hüvitada nii palju kui võimalik uute algatuste kohandamiskulusid ja korvata uusi halduskulusid, vähendades vastavalt teiste algatuste halduskulusid. Käesoleva ettepanekuga ei kaasne aga halduskulusid ettevõtjatele, kodanikele ega riigiasutustele, kuna algatus ei too kaasa makseteenuse pakkujate suuremat järelevalvet ega spetsiaalseid aruandluskohustusi. Algatusest ei tulene ka regulatiivseid lõive ega tasusid.

Käesolev algatus ei ole õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi algatus. Kuigi sellega muudetakse SEPA määrust, milles on sätestatud eurodes kreeditkorraldustele ja otsekorraldustele esitatavad nõuded, ei põhine see kõnealuse määruse läbivaatamisel ning sellega ei muudeta kõnealust määrust rohkem, kui on vaja konkreetselt välkmakseid käsitlevate uute sätete lisamiseks.

Välkmaksete laialdasem kasutamine soodustab ka uute makselahenduste väljatöötamist, nii et välkmakseid saaks kasutada suhtluspunktis kaupade ja teenuste ostmiseks, eelkõige piiriüleste tehingute puhul. See suurendab sektoris konkurentsi ja vähendab kulusid kauplejate jaoks, nii et see mõju võiks edasi kanduda ka tarbijatele.

Eespool nimetatud nõuded kehtestatakse SEPA määruse muutmisega, millega reguleeritakse ka muud liiki euromakseid, sealhulgas mittekoheseid, st tavapäraseid kreeditkorraldusi. Sanktsioonikontrolli ja maksjate kaitset käsitlevad nõuded piirduvad siiski ainult eurovälkmaksetega, mille puhul leiti, et nende probleemide põhjused on kõige mõjusamad. Välkmaksete puhul ei ole makseteenuse pakkujatel võimalik kümne sekundi jooksul kontrollida, kas märgistatud tehing hõlmab isikuid, kes on kantud ELi sanktsioonide nimekirja, ning seetõttu lükatakse selline tehing põhjendamatult tagasi. Mittekoheste kreeditkorralduste puhul seda probleemi ei teki. Tunne, et pettuse või vigade korral on raha tagasisaamiseks rohkem võimalusi, kui kasutatakse mittekoheseid kreeditkorraldusi, vähendab maksjate soovi kasutada välkmakseid.

–nõue, et sanktsioonikontroll toimuks klientide väga sagedase kontrolli vormis ELi sanktsiooninimekirjade alusel (nagu see juba toimub teatavates liikmesriikides riigisiseste maksete puhul), mitte iga üksiku tehingu puhul;

–tagasilükatud välkmaksete suur osakaal, mille puhul on ekslikult tuvastatud, et need hõlmavad ELi sanktsioonide nimekirja kantud isikuid (pakkumise pool);

Makseteenuse pakkujad, kes teevad eurodes kreeditkorraldusi, peavad pakkuma eurovälkmaksete saatmise ja saamise teenust. Selle teenusega seoses on kehtestatud mitu tehnilist kirjeldust, sealhulgas nõue võtta vastu maksekäsundeid ja olla välkmaksetele avatud 24 tundi ööpäevas ja 365 päeva aastas ilma võimaluseta kehtestada tähtaegu või piirata välkmaksete töötlemist ainult tööpäevadega. Makseasutuste ja e-raha asutuste suhtes seda nõuet ei kohaldata, kuna nende juurdepääs maksesüsteemidele on piiratud.

–„nimekirja kantud isikud või üksused“, milles selgitatakse, et makseteenuse pakkujad peaksid järgima käesoleva ettepaneku artiklis 5d sätestatud menetlust tagamaks, et nad järgivad ELi sanktsioone, mis hõlmavad kohustust külmutada üksikute isikute või üksuste varad ja mitte teha rahalisi vahendeid või majandusressursse neile otseselt või kaudselt kättesaadavaks.

–„välkkreeditkorraldus“, milles sätestatakse peamised tehnilised nõuded ja selgitatakse, et tegemist on eurodes kreeditkorralduste alamkategooriaga;

Kui maksja või makse saaja makseteenuse pakkuja ei tee nõutavat kontrolli ja on seejärel seotud välkmakse tegemisega seoses maksja või makse saajaga, kelle suhtes kohaldatakse ELi sanktsioone, vastutab ta mis tahes sellise rahalise kahju eest, mis on tekkinud teisele välkmaksega seotud makseteenuse pakkujale, mis tuleneb ELi sanktsioonide määruste kohastest karistustest. Seda nõuet hakatakse kõigi artikliga 5d hõlmatud makseteenuse pakkujate suhtes kohaldama kuue kuu möödumisel määruse jõustumisest.

Makseteenuse pakkujad peavad järgima ühtlustatud lähenemisviisi, et ELi sanktsioone saaks kohaldada ilma dubleerimise, ebatõhususe ja sellest tulenevate vastuoludeta, mida põhjustavad makseteenuse pakkujad, kes kohaldavad erinevaid kontrolliprotsesse. Ühtlustatud lähenemisviis on seotud eraisikute ja üksuste suhtes kohaldatavate sanktsioonide konkreetsete liikidega, st nõudega külmutada varad ja mitte teha rahalisi vahendeid või majandusressursse sellistele isikutele ja üksustele kättesaadavaks. Komisjoni talitused peavad selliste isikute ja üksuste koondnimekirja.

Seda nõuet hakatakse euroala makseteenuse pakkujate suhtes kohaldama 12 kuud pärast määruse jõustumist ja väljaspool euroala asuvate makseteenuse pakkujate suhtes 36 kuud pärast määruse jõustumist. Need tähtajad on täielikult kooskõlas eurovälkmaksete saatmise teenuse pakkumise nõude kehtestamise kuupäevadega.

Selleks et täielikult saavutada eesmärk suunata makseteenuse kasutajaid eurovälkmaksete kasutamise poole, muudetakse määrust (EL) 2021/1230, et tagada piiriüleste eurovälkmaksete võrdne tasu vastava piiriülese mittekohese eurodes kreeditkorraldusega või sellest väiksem tasu, isegi kui see tähendab, et sellise piiriülese eurovälkmakse tasu ei ole sama kui vastava riigisisese omavääringus välkmakse tasu.

Teatavate eurovälkmaksete tehingute puhul, nimelt euroalavälises liikmesriigis asuva makseteenuse pakkuja tehtud piiriüleste eurovälkmaksete puhul võib määruse (EL) 2021/1230 (piiriüleste maksete kohta) kohaldamine tuua kaasa käesolevas ettepanekus nõutust kõrgema tasu. Määruse (EL) 2021/1230 artikli 3 lõikes 1 on sätestatud, et makseteenuse pakkuja võtab makseteenuse kasutajalt piiriüleste euromaksete eest sama suurt tasu kui see, mida ta võtab makseteenuse kasutajatelt selle liikmesriigi omavääringus tehtavate sama väärtusega riigisiseste maksete eest, kus asub makseteenuse kasutajale teenuseid osutav makseteenuse pakkuja. Sellised vastavad maksed oleksid piiriülene eurovälkmakse ja omavääringus tehtav riigisisene välkmakse.

(4)Juba on vastu võetud või kavandatud mitmeid riiklikke regulatiivseid lahendusi eurodes välkkreeditkorralduste kasutuselevõtu suurendamiseks, näiteks tugevdatakse makseteenuse kasutajate kaitset rahaliste vahendite saatmise eest valele makse saajale või täpsustatakse liidu sanktsioonidest tulenevate kohustuste täitmise protsessi. Need riiklikud regulatiivsed lahendused võivad killustada siseturgu, mis suurendab nõuete täitmisega seotud kulusid riiklike regulatiivsete nõuete erinevuse tõttu ja raskendab piiriüleste välkkreeditkorralduste täitmist.

(3)Määrusega (EL) nr 260/2012 on kehtestatud eurodes kreedit- ja otsekorraldustele tehnilised ja ärilised nõuded. Eurodes välkkreeditkorraldused on suhteliselt uus eurodes tehtavate kreeditkorralduste kategooria, mis ilmus turule alles pärast kõnealuse määruse vastuvõtmist. Seepärast on lisaks kõigi kreeditkorralduste suhtes kohaldatavatele üldnõuetele vaja sätestada erinõuded eurodes välkkreeditkorraldustele.

(2)2017. aastal leppisid makseteenuse pakkujad Euroopa Maksenõukogu egiidi all kokku kogu liitu hõlmavas eurodes kreeditkorralduste välktäitmise skeemis. Euroopa maksesektori jõupingutused ei ole osutunud piisavaks, et tagada eurodes välkkreeditkorralduste suur kasutuselevõtt liidu tasandil. Ainult laialdase ja kiire kasutuselevõtuga saab vabastada eurodes välkkreeditkorralduste täieliku võrguefekti, mis toob nii makseteenuste kasutajatele kui ka pakkujatele kasu ja suurendab majanduslikku tõhusust, vähendab turu kontsentratsiooni ning suurendab konkurentsi ja elektrooniliste maksete valikut, seda eelkõige piiriüleste maksete puhul suhtluspunktis.

(1)Ühtse euromaksete piirkonna (SEPA) aluseks on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 260/2012. Selleks et luua soodsad tingimused konkurentsi suurendamiseks, eelkõige seoses maksetega suhtluspunktis, tuleks SEPA projekti pidevalt ajakohastada, et kajastada maksete valdkonnas toimunud innovatsiooni ja turu arengut, edendada uute kogu liitu hõlmavate maksetoodete väljatöötamist ning hõlbustada uute turule sisenejate juurdepääsu.

Karistused selle eest, et makseteenuse pakkujad ei täida käesolevas ettepanekus sisalduvaid õiguslikke nõudeid, kuuluvad liikmesriikide vastutusalasse. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Karistuste miinimummäärad, mida liikmesriikide ametiasutused võivad määrata ELi sanktsioonidest tulenevate kohustuste täitmata jätmise eest, on sätestatud SEPA määruse artikli 11 uues lõikes 1b. Liikmesriigid peavad teavitama komisjoni oma jurisdiktsioonis kohaldatavatest karistustest.

(5)Enne välkkreeditkorralduste tekkimist kogusid makseteenuse pakkujad tavaliselt maksetehingud kokku ja edastasid need eelnevalt kindlaks määratud aegadel kliiringu ja arveldamise eesmärgil jaemaksesüsteemi. Jaemaksesüsteemides, mida praegu kasutatakse eurodes välkkreeditkorralduste töötlemiseks, esitatakse maksetehingud aga ükshaaval, neid töödeldakse reaalajas ja ööpäevaringselt. Selle kajastamiseks on vaja muuta jaemaksesüsteemi määratlust.

(6)Selliste tehingute suurema leviku huvides on vaja tagada, et kõik liidu makseteenuse kasutajad saaksid esitada eurodes maksekäsundeid ja võtta vastu välkkreeditkorraldusi. Praegu ei paku vähemalt kolmandik liidu makseteenuse pakkujatest eurodes välkkreeditkorraldusi. Lisaks on välkkreeditkorralduste osakaal makseteenuse pakkujate teenustes kasvanud liiga aeglaselt, mis takistab liidu maksete siseturu edasist integreerimist. Seetõttu tuleks makseteenuse pakkujatelt nõuda, et nad pakuksid eurodes välkkreeditkorralduste saatmise ja vastuvõtmise teenust.

(7)Eurodes välkkreeditkorralduste integreeritud turu loomiseks on oluline, et selliseid tehinguid töödeldaks vastavalt ühtsetele eeskirjadele ja nõuetele. Eurodes välkkreeditkorraldus võimaldab raha krediteerida makse saaja kontol sekundite jooksul ja ööpäevaringselt. Välkkreeditkorraldustele on omane nende ööpäevaringne kättesaadavus. Seepärast on asjakohane, et välkkreeditkorralduste määratluses viidatakse spetsiaalsetele tingimustele, millele need peaksid vastama seoses maksekäsundite vastuvõtmise, töötlemise, krediteerimise ja väärtuspäevaga.

(8)On mitmesuguseid liideseid, mille kaudu makseteenuse kasutajad saavad esitada maksekäsundi eurokreeditkorralduse, sealhulgas internetipangas, mobiilirakenduse vahendusel, pangaautomaadis, filiaalis kohapeal või telefoni teel. Et kõikidel makseteenuse kasutajatel oleks juurdepääs eurodes välkkreeditkorraldustele, ei tohiks olla erinevusi kasutajaliidestes, mille kaudu makseteenuse kasutajad saavad esitada maksekäsundeid välk- ja muud liiki kreeditkorralduste tehingute jaoks. Kui makseteenuse kasutajal on võimalik esitada makseteenuse pakkujale kreeditkorralduste maksekäsundeid paketina, peaks sama võimalust pakutama ka eurodes välkkreeditkorralduste puhul. Makseteenuse pakkujad peaksid saama pakkuda kõiki eurodes kreeditkorraldusi, mille nende makseteenuse kasutaja on algatanud, vaikimisi välkkreeditkorraldusena.

(9)Ei oleks proportsionaalne kehtestada makseasutustele ja e-raha asutustele kohustust pakkuda eurodes välkkreeditkorralduste saatmise ja vastuvõtmise teenust, sest neid asutusi ei saa vastu võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/26/EÜ kohaselt määratud maksesüsteemi osalistena. Neil finantsinstitutsioonidel võib seega tekkida raskusi juurdepääsuga välkkreeditkorralduste tegemiseks vajalikule taristule. Seepärast on asjakohane vabastada makseasutused ja e-raha asutused kohustusest pakkuda eurodes välkkreeditkorralduste saatmise ja vastuvõtmise teenust.

(10)Makseteenuse kasutajad on väga tundlikud asendatavate makseviiside tasu suhtes. Seega võib tasude suurus suunata neid konkreetset makseviisi kasutama või mitte kasutama. Neil riigisisestel turgudel, kus on kohaldatud eurodes välkkreeditkorralduste puhul kõrgemaid tehingupõhiseid tasusid kui muud liiki eurodes tehtavate kreeditkorralduste puhul, on välkkreeditkorralduste kasutuselevõtt väike. See ei ole lasknud saavutada eurodes välkkreeditkorralduste kriitilist massi, mida on vaja nii makseteenuse pakkujatele kui ka makseteenuse kasutajatele täieliku võrgumõju realiseerimiseks. Seetõttu ei tohiks maksjate ja makse saajate suhtes eurodes välkkreeditkorralduste tegemise eest kohaldatavad tasud, sealhulgas tehingupõhised tasud või kindlasummalised tasud, ületada neid tasusid, mida kohaldatakse sama makseteenuse kasutaja suhtes muude eurodes kreeditkorralduste vastavate liikide puhul. Vastavate kreeditkorralduste liikide kindlaksmääramisel peaks olema võimalik kasutada kriteeriume, sealhulgas makseteenuse kasutaja liidest või makseinstrumenti, mida kasutatakse makse algatamiseks, kliendi staatust ja vajaduse korral seda, kas makse on riigisisene või piiriülene.

(11)Eurodes välkkreeditkorralduste turvalisus on väga oluline, et suurendada makseteenuse kasutajate usaldust selliste teenuste vastu ja tagada nende kasutamine. Maksjad, kes kavatsevad saata konkreetsele makse saajale kreeditkorralduse, võivad pettuse või vea tõttu esitada maksekonto tunnuse, mis ei vasta makse saaja kontole. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/2366 kohaselt on makse saaja puhul tehingu korrektse täitmise ainus tegur kordumatu tunnus ning makseteenuse pakkujad ei pea makse saaja nime kontrollima. Välkkreeditkorralduste puhul ei ole maksjal piisavalt aega pettuse või vea avastamiseks ja raha tagasinõudmiseks enne makse saaja konto krediteerimist. Makseteenuse pakkujad peaksid seetõttu kontrollima, kas esineb lahknevusi makse saaja kordumatu tunnuse ja maksja esitatud saaja nime vahel, ning teavitama avastatud lahknevustest maksjat, kes esitab maksekäsundi eurodes välkkreeditkorralduse tegemiseks. Selleks et vältida põhjendamatuid vastuolusid või viivitusi tehingu viivitamatul töötlemisel, peaks maksja makseteenuse pakkuja esitama sellise teate hiljemalt mõne sekundi jooksul alates hetkest, mil maksja esitas makse saaja andmed. Selleks et maksja saaks otsustada, kas jätkata kavandatud tehingut, peaks maksja makseteenuse pakkuja esitama sellise teate enne, kui maksja tehingu autoriseerib.

(12)Mõned selle makse saaja nime atribuudid, kelle kontole maksja soovib teha välkkreeditkorralduse, võivad suurendada võimalust, et makseteenuse pakkuja avastab lahknevuse, sealhulgas diakriitilised andmed või nimede erinevad võimalikud transliteratsioonid eri tähestikes, füüsiliste isikute puhul tavaliselt kasutatavate nimede ja ametlikel isikut tõendavatel dokumentidel märgitud nimede vahelised erinevused või juriidiliste isikute puhul äri- ja juriidiliste nimede erinevused. Selleks et vältida põhjendamatuid probleeme eurodes välkkreeditkorralduste töötlemisel ja hõlbustada maksja otsust selle kohta, kas kavandatud tehingut jätkata, peaksid makseteenuse pakkujad märkima sellise lahknevuse ulatuse, märkides teates muu hulgas, et „kokkulangevust“ või „lähedast kokkulangevust“ ei ole.

(13)Maksetehingu autoriseerimine, kui makseteenuse pakkuja on avastanud lahknevuse ja on sellest makseteenuse kasutajale teatanud, võib tingida raha ülekandmise valele makse saajale. Sellistel juhtudel ei tohiks makseteenuse pakkujaid pidada vastutavaks valele makse saajale tehtud ülekande eest, nagu on sätestatud direktiivi (EL) 2015/2366 artiklis 88. Makseteenuse pakkujad peaksid teavitama makseteenuse kasutajaid, millist mõju avaldab makseteenuse kasutaja otsus teatatud lahknevust eirata makseteenuse pakkuja vastutusele ja makseteenuse kasutaja raha tagasisaamise õigustele. Makseteenuse kasutajatel peaks olema võimalik selle teenuse kasutamisest oma lepingulise suhte jooksul makseteenuse pakkujaga igal ajal loobuda. Kui makseteenuse kasutaja on teenuse kasutamisest loobunud, peaks tal olema võimalik hakata teenust hiljem uuesti kasutama.

(14)On kriitilise tähtsusega, et makseteenuse pakkujad täidaksid tulemuslikult oma kohustust, mis tuleneb liidu sanktsioonidest isikute, organite või üksuste vastu, kelle suhtes kohaldatakse varade külmutamist või rahaliste vahendite või majandusressursside otseselt või kaudselt kättesaadavaks tegemise keeldu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 215 kohaselt vastu võetud piiravatele meetmetele (nimekirja kantud isikud või üksused). Liidu õiguses ei ole aga sätestatud eeskirju menetluse või vahendite kohta, mida makseteenuse pakkujad peavad kasutama, et tagada nende kohustuste täitmine. Makseteenuse pakkujad kasutavad seega eri meetodeid, mis põhinevad nende individuaalsel valikul või asjaomaste riiklike ametiasutuste antud suunistel. Liidu sanktsioonidest tulenevate kohustuste täitmine, milleks tuleb kontrollida iga riigisisese või piiriülese kreeditkorralduse tehingus osalevat maksjat ja makse saajat, toob kaasa väga suure hulga kreeditkorraldusi, mille kohta märgitakse, et nendes võib osaleda sanktsioonide nimekirja kantud isikuid või üksusi. Suurema osa nii märgistatud tehingute puhul aga ilmneb pärast kontrollimist, et nendes ei osale selliseid isikuid või üksusi. Välkkreeditkorralduste laadi tõttu ei ole makseteenuse pakkujatel võimalik lühikese aja jooksul selliseid märgistatud tehinguid kohe kontrollida ja seetõttu lükatakse need tagasi. Selline olukord tekitab makseteenuse pakkujatele operatiivseid probleeme oma makseteenuse kasutajatele kogu liidus usaldusväärsel ja prognoositaval viisil välkkreeditkorralduste pakkumisel. Selleks et tagada suurem õiguskindlus, tõhustada makseteenuse pakkujate jõupingutusi täita liidu sanktsioonidest tulenevaid kohustusi seoses eurodes välkkreeditkorraldustega ning vältida selliste tehingute tarbetut takistamist, peaksid makseteenuse pakkujad seega vähemalt kord päevas kontrollima, kas makseteenuse kasutajad on nimekirja kantud isikud või üksused, ning nad ei peaks enam rakendama tehingupõhist kontrolli.

(15)Selleks et vältida välkkreeditkorralduste algatamist nimekirja kantud isikutele või üksustele kuuluvatelt maksekontodelt ja viivitamata külmutada sellistele kontodele saadetud rahalised vahendid, peaksid makseteenuse pakkujad kontrollima oma makseteenuse kasutajaid võimalikult kiiresti pärast seda, kui on jõustunud ELi toimimise lepingu artikli 215 kohaselt vastu võetud uus piirav meede, millega nähakse ette varade külmutamine või rahaliste vahendite või majandusressursside kättesaadavaks tegemise keeld, tagades seeläbi, et makseteenuse pakkujad täidavad liidu sanktsioonidest tulenevaid kohustusi tulemuslikult.

(16)Kui üks makseteenuse pakkuja ei kontrolli õigeaegselt oma makseteenuse kasutajaid, võib sama välkkreeditkorralduste tehingu tegemisega seotud teine makseteenuse pakkuja jätta külmutamata nimekirja kantud isiku või üksuse rahalised vahendid või jätta rahalised vahendid või majandusressursid sellisele isikule või üksusele kättesaadavaks. Makseteenuse pakkujatele, kelle suhtes kohaldatakse karistusi liidu sanktsioonidest tulenevate kohustuste täitmata jätmise eest, kuna teine makseteenuse pakkuja ei kontrollinud õigeaegselt oma makseteenuse kasutajaid, peaks need karistused hüvitama kõnealune teine makseteenuse pakkuja.

(17)Käesoleva määruse rikkumise eest peaksid määrama karistusi liikmesriikide pädevad asutused. Kehtestatud karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Selleks et suurendada makseteenuse pakkujate ja asjaomaste pädevate asutuste vastastikust usaldust makseteenuse pakkujatel olevate liidu sanktsioonidest tulenevate kohustuste täitmist käsitleva ühtse lähenemisviisi ja selle põhjaliku rakendamise vastu, on eriti vaja kogu liidus ühtlustada karistuste miinimummäärasid, mida kohaldatakse juhul, kui makseteenuse pakkujad rikuvad oma kohustust kontrollida, kas makseteenuse pakkujad on nimekirja kantud isikud või üksused.

(18)Makseteenuse pakkujad vajavad käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmiseks piisavalt aega. Seepärast on asjakohane kehtestada need kohustused järk-järgult, võimaldades makseteenuse pakkujatel oma ressursse tõhusamalt kasutada. Kohustus pakkuda välkkreeditkorralduste saatmise teenust peaks seega hakkama kehtima hiljem kui kohustus pakkuda välkkreeditkorralduste vastuvõtmise teenust, kuna välkkreeditkorralduste saatmine kipub olema välkkreeditkorralduste vastuvõtmisest kulukam ja keerukam ning nõuab seetõttu rohkem aega. Maksjale makse saaja nime ja maksekonto tunnuse avastatud lahknevustest teatamise teenus on asjakohane ainult nende makseteenuse pakkujate puhul, kes pakuvad välkkreeditkorralduste saatmise teenust. Selle teenuse pakkumise kohustust tuleks seega hakata kohaldama samal ajal, kui jõustub kohustus pakkuda välkkreeditkorralduste saatmise teenust. Tasudega seotud kohustusi ja ühtlustatud menetlust, et tagada liidu sanktsioonidest tulenevate kohustuste täitmine, tuleks kohaldada alates hetkest, kui makseteenuse pakkujad on kohustatud pakkuma välkkreeditkorralduste vastuvõtmise teenust. Et makseteenuse pakkujad, kes asuvad liikmesriikides, mille rahaühik ei ole euro, saaksid tõhusalt eraldada eurodes välkkreeditkorralduste kasutuselevõtuks vajalikke vahendeid, tuleks käesolevas määruses sätestatud kohustusi kohaldada selliste makseteenuse pakkujate suhtes alates hilisemast kuupäevast kui nende makseteenuse pakkujate suhtes, kes asuvad eurot rahaühikuna kasutavates liikmesriikides, kohaldades eri kohustuste kehtestamisel samasugust järkjärgulist lähenemisviisi kui euroalal asuvatele makseteenuse pakkujate puhul.

(19)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2021/1230 artikli 3 kohaselt peavad tasud, mida liikmesriigis, mille rahaühik ei ole euro, asuva makseteenuse pakkuja kohaldab eurodes piiriüleste kreeditkorralduste eest, olema samad, mida kõnealune makseteenuse pakkuja kohaldab riigisiseste selle liikmesriigi omavääringus kreeditkorralduste puhul. Olukordades, kus selline makseteenuse pakkuja kohaldab riigisiseste omavääringus välkkreeditkorralduste eest kõrgemaid tasusid kui riigisiseste mittekoheste omavääringus kreeditkorralduste eest ja seega ka kõrgemaid tasusid kui piiriüleste mittekoheste eurodes kreeditkorralduste puhul, oleks nende tasude tase, mida selline makseteenuse pakkuja peaks määruse (EL) 2021/1230 artikli 3 alusel piiriüleste eurodes välkkreeditkorralduste suhtes kohaldama, kõrgem kui piiriüleste mittekoheste eurodes kreeditkorralduste puhul. Sellistes olukordades on nõuete vastuolu vältimiseks ja võttes arvesse peamist eesmärki suunata makseteenuse kasutajaid kasutama eurodes välkkreeditkorraldusi, asjakohane nõuda, et maksjate ja makse saajate suhtes eurodes välkkreeditkorralduste suhtes kohaldatavad tasud ei ületaks piiriüleste mittekoheste eurodes kreeditkorralduste suhtes kohaldatavaid tasusid.

(20)Seepärast tuleks määrusi (EL) nr 260/2012 ja (EL) 2021/1230 vastavalt muuta.

(21)Igasugune isikuandmete töötlemine, mis toimub, kui pakutakse välkkreeditkorraldusi või teenust saaja nime ja maksekonto tunnuse lahknevuste tuvastamiseks ja nendest teatamiseks või kontrollitakse, kas makseteenuse kasutajad on nimekirja kantud isikud või üksused, peaks olema kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2016/679. Füüsiliste isikute nimede ja maksekonto tunnuste töötlemine on proportsionaalne ja vajalik, et vältida petturlikke tehinguid, avastada vigu ja tagada vastavus ELi toimimise lepingu artikli 215 kohaselt vastu võetud piiravatele meetmetele, millega nähakse ette varade külmutamine või rahaliste vahendite või majandusressursside kättesaadavaks tegemise keeld.

(22)Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt kehtestada vajalikud ühtsed eeskirjad piiriüleste eurodes välkkreeditkorralduste jaoks liidu tasandil ja suurendada eurodes välkkreeditkorralduste üldist kasutuselevõttu, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, sest nad ei saa kehtestada kohustusi teistes liikmesriikides asuvatele makseteenuse pakkujatele, küll aga saab neid ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,

(23)Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725 artikli 42 lõikele 1 konsulteeriti Euroopa Andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse [XX XX 2022],