KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Aruanne 2011.–2014. aasta kultuurivaldkonna töökava rakendamise tulemuste ja asjakohasuse kohta

1. SISSEJUHATUS

Kultuur ja selle väljendusvormide mitmekesisus on Euroopa peamisi rikkusi. Kultuur kui väärtuste, identiteedi ja kodanikutunde allikas on kodanike heaolu ja sotsiaalse sidususe ning kaasatuse alus, samas ka majanduskasvu, töökohtade loomist ja väliskaubandust hoogustav tõukejõud.

2007. aastal tegi Euroopa Komisjon ettepaneku seada kultuurivaldkonna koostööle Euroopas järgmised kolm Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskavas vormistatavat strateegilist eesmärki:

· edendada kultuurilist mitmekesisust ja kultuuridevahelist dialoogi;

edendada kultuuri kui loovuse ja majanduskasvu hoogustajat ning edendada kultuuri kui ELi välissuhete olulist mõõdet.

Tegevuskava võeti nõukogus vastu ja selle prioriteedid leidsid kajastamist nõukogu kahes kultuurivaldkonna tegevuskavas.

Jõudnud veendumusele, et 2008.–2010. aasta kultuurivaldkonna tegevuskava, mis oli parandanud Euroopa tasandi kultuurimeetmete sidusust ja nähtavust, kujutas endast uut ja olulist etappi liikmesriikide koostöös kultuurivaldkonnas, võttis nõukogu 2010. aastal vastu teise tegevuskava aastateks 2011–2014.

Uut tegevuskava, mille lähtepositsiooniks olid eespool nimetatud kolm kõikehõlmavat eesmärki, toetas ka ELi liikmesriikide kindel veendumus, et kultuur aitab kaasa aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide elluviimisele.

Praegust tegevuskava 2010. aasta detsembris vastu võttes kutsus nõukogu komisjoni üles esitama lõpparuannet tegevuskava rakendamise ja asjakohasuse kohta (mis põhineks liikmesriikidest vabatahtlikkuse alusel kogutud andmetel) 2014. aastal, enne esimese poolaasta lõppu. Aruannet on kavas kasutada järgmise tegevuskava koostamisel.

Käesolevas aruandes tehakse esiteks kokkuvõte rakendustööst tegevuskava kuues prioriteetses valdkonnas, kus kasutati nõukogu poolt ettenähtud meetodit – avatud koordinatsiooni meetodit. Seejärel, lähtudes sõltumatust hinnangust avatud koordinatsiooni meetodile kui kultuurivaldkonna tegevuskava rakendusvahendile[1] ja ELi liikmesriikide märkustest komisjoni 2014. aasta uuringu kohta, tuuakse aruandes välja tegevuskava ja selle töövahendite asjakohasuse osas saadud kogemused. Viimases osas antakse soovitusi järgmise, 2014. aasta järgseks perioodiks kavandatava kultuurivaldkonna tegevuskava sisu ja töömeetodite kohta.

2. TEGEVUSKAVA (2011–2014) EESMÄRKIDE TÄITMINE

2011.–2014. aasta kultuurivaldkonna tegevuskavaga on kehtestatud kõrgeid sihte seadev raamistik, mis hõlmab kuut prioriteetset valdkonda konkreetsete meetmete kavandamiseks kultuurivaldkonna tegevuskava ning aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide elluviimise nimel. Kõnealused prioriteetsed valdkonnad on:

kultuuriline mitmekesisus, kultuuridevaheline dialoog ning kättesaadav ja kaasav kultuur; kultuuri- ja loomemajandus; oskused ja liikuvus; kultuuripärand, sh kollektsioonide vahetamine; kultuur ja välissuhted ning kultuuristatistika.

Järgmistes punktides antakse ülevaade tegevuskavaga ettenähtud peamiste meetmete rakendamisest igas eespool nimetatud kuuest prioriteetsest valdkonnast.

2.1 Kultuuriline mitmekesisus, kultuuridevaheline dialoog ning kättesaadav ja kaasav kultuur

Kultuuridevaheline dialoog on Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskava põhieesmärk. Lisaks sellele on kultuuridevaheline dialoog ja osalemine kultuurialases tegevuses sotsiaalset sidusust tugevdavad ja kaasavat majanduskasvu soodustavad tegurid.

Liikmesriikide eksperdid keskendusid kõigepealt kultuuri kättesaadavusele ja riiklikult rahastatud kultuuriasutuste rollile selle edendamisel avatud koordinatsiooni meetodi abil. Nad analüüsisid enam kui 80 meedet ja tava, koondades need heade tavade käsiraamatuks, mis avaldati 2013. aastal[2]. Analüüsi tulemusena jõuti järeldusele, et kultuuri kättesaadavusega seondub ka üldsuse nõudluse puudumise probleem, mistõttu tuleb julgustada publiku kasvatamist.

Neid järeldusi arvesse võttes keskendus teine avatud koordinatsiooni meetodi eksperdirühm (edaspidi „eksperdirühm”) riiklike kunsti ja kultuuriasutuste kui kultuuri- ja sotsiaalsete rühmade vahelise liikuvuse korraldajate tegevuspõhimõtetele ja tavadele. Eksperdirühm tegi järelduse, et kultuuriasutused peaksid oma programmide koostamisel (teatrietendused, näitused jne) võtma arvesse kõiki publiku eri rühmi. Samuti peaksid nad:

värbama töötajaid, kes mõistavad erisuguseid vajadusi; otsima võimalusi uute publikurühmade kaasamiseks ning looma võimalusi asutustevaheliseks dialoogiks[3].

Kuna koolilapsed ja noored on kõige loomulikum tuleviku publiku kasvulava, on kolmas eksperdirühm praegu keskendunud kultuurilise teadlikkuse ja väljendusoskuse arendamisele hariduse kõigil tasanditel[4].

2.2 Kultuuri- ja loomesektorid

Kultuuri- ja loomesektorid on peamised kultuurilise mitmekesisuse loojad: nende osa ELi SKPst on 4,5 %. Tunnustamaks kultuuri- ja loomesektorite rolli aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide elluviimisel, käsitletakse neid tegevuskavas tähtsuselt teise prioriteedina. Tegevuskavas on komisjonile ja eksperdirühmadele rakendamiseks ette nähtud arvukalt erinevaid meetmeid.

2012. aastal avaldas komisjon kõikehõlmava strateegia kultuuri- ja loomesektori edendamiseks ELi majanduskasvu ja töökohtade heaks[5]; strateegia koostati 2010. aastal avaldatud kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali rakendamist käsitleva rohelise raamatu[6] arutelu tulemuste alusel. Strateegias kutsuti liikmesriike üles arendama nii riigi kui ka piirkonna tasandil uusi juhtimismudeleid, mis hõlmaksid koostööd eri sektorite ja tegevuspõhimõtete vahel, eesmärgiga täielikult rakendada kultuuri- ja loomesektorite potentsiaali ning aidata neil toime tulla üleilmastumisest ja digitaliseerimisest tulenevate väljakutsetega.

Strateegia aitas kaasa ka tihedama koostöö kujunemisele komisjoni eri osakondades kultuuri- ja loomesektori valdkonnas tehtud asjakohaste algatuste vahel. Näiteks paluti Euroopa loomemajanduse liidul, mis ühendab poliitikakujundamist ning rahastamisvõimaluste ja uuendustegevuse mudelite katsetamist, tutvustada oma tegevust vastavates eksperdirühmades.

Kõnealuses prioriteetses valdkonnas töötas kolm sellist rühma. Kaks eksperdirühma koostasid aruanded heade tavade kohta – struktuurifondide strateegiline kasutamine kultuuri- ja loomesektorite potentsiaali rakendamise nimel (2012)[7] ning kultuuri- ja loomesektorite eksporditoetus ja rahvusvahelistumise strateegia (2014) [8]. Mõlemad aruanded on osutunud kasulikuks poliitikakujundajatele nii riiklikul kui ka piirkondlikul tasandil ja neid osundatakse sageli viitedokumentides.

Kolmas eksperdirühm käsitleb liikmesriikides kasutatavaid kultuuri- ja loomesektorite rahastamisskeeme. Kolmas rühm alustas tööd 2014. aastal ja esitab aruande VKEde finantskorralduse headest tavadest kultuuri- ja loomesektorites 2014. aasta lõpus. Kõik kolm eksperdirühma aitavad seega luua soovituste kogumi, mis aitab kujundada poliitikat, mis suurendab kultuuri- ja loomesektorite panust aruka ja säästva majanduskasvu saavutamisse.

2.3 Oskused ja liikuvus

ELi eri paigus rännates ja töötades aitavad kunstnikud luua ühtset kultuuriruumi. Liikuvus annab neile võimaluse suurendada oma auditooriumi, edendada karjääri ja anda panus loovuse ja uuendustegevuse arendamisse kõige üldisemas mõttes.

Poliitilise raamistiku tugevdamiseks avaldas üks eksperdirühm 2012. aastal aruande (kunstnike liikuvust reguleeriv tugev raamistik: viis olulist põhimõtet),[9] milles antakse konkreetset praktilist nõu poliitikakujundajatele. Teine, 2013. aastal loodud eksperdirühm koostab kunstnike residentuuri alaste heade tavade käsiraamatu 2014. aasta lõpus.

Kunstnikud puutuvad ELis ringi rännates kokku paljude probleemidega, näiteks puudulik teave selliste haldusküsimuste kohta nagu viisad ja sotsiaalkindlustus. Seepärast töötas komisjoni moodustatud eksperdirühm tegevuskava raames välja teabe- ja nõustamisteenuste ühtsed standardid kunstnike ja kultuuritöötajate jaoks, kes soovivad rohkem ringi liikuda[10]. Neid standardeid saavad liikmesriigid nüüd kasutada uute teabeportaalide loomiseks või olemasolevate ajakohastamiseks. Selliselt on toimitud näiteks Saksamaal ja Austrias.

Viisasid, sotsiaalkindlustust ja piiriülest maksustamist käsitlevad eeskirjad, isegi kui need on kättesaadavad, on ikkagi väga keerulised, eriti selliste kunstnike jaoks, kelle residentuur kestab lühikest aega ja eri riikides eri tööhõiveseisundis. Seepärast korraldas komisjon tegevuskava raames kaks seminari – 2013. ja 2014. aastal, kus said kokku asjakohased ametid komisjonist, liikmesriikidest ja kultuurisektorist. Eesmärk oli kaasa aidata heade tavade vahetamisele ja välja töötada rida soovitusi. Näiteks soovitus luua liikmesriikides rohkem mitmekeelseid teabeportaale või parandada haldusasutustevahelist koordineerimist ja kooskõla ELi sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimist käsitlevate uuemate õigusaktidega.

ELi tasandil võttis komisjon 1. aprillil 2014. aastal vastu nn viisapaketi, mis pakub välja uut liiki reisiviisa, mis võimaldaks kolmandate riikide kodanikel seaduslikult siseneda Schengeni alasse ja seal ringi reisida kuni ühe aasta vältel[11]. Seda kohaldataks näiteks etenduskunstnike ja tsirkuseartistide suhtes. Komisjoni moodustatud eksperdirühm, kus on esindatud etenduskunstisektor, aitab kindlaks teha asjakohaseid häid tavasid aga ka maksuprobleeme, millega piiriüleselt aktiivselt tegutsevad kunstnikud kokku puutuvad.

Käesolev prioriteetne valdkond hõlmab ka oskusi. Käsitletavad teemad olid loominguliste partnerluste edendamine, oskuste kindlaksmääramine, nende arendamine kultuurinõukogude kaudu ning meediaoskuste edendamine. 2013. aastal avaldas üks eksperdirühm strateegilist laadi käsiraamatu,[12] kus on näidetele toetudes esitatud edukate loominguliste partnerluste ja heade tavade mudelid, et julgustada koostööd kultuuri- ja loomesektorite ning muude sektorite (nagu haridus ja koolitus ning ärisektor) vahel. Eksperdirühm leidis, et loomingulised partnerlused on väga mõjusad ja vähekulukad üksused, mis aitavad arendada uuendustegevuseks ja loovuseks olulisi hoiakuid, aidates ennetada koolist väljalangevust või seda nähtust leevendada.

2.4 Kultuuripärand, sh kollektsioonide vahetamine

Euroopa kultuuripärand kätkeb endas palju enamat kui teadmistekogu; see on ühiselt jagatavad ressursid ja hüvang. Pärand määrab olulisel määral Euroopa kodaniku identiteedi, olles toitvaks pinnaseks sotsiaalsele sidususele ja majandusarengule. Seepärast on pärandil strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide täitmisel oma kindel roll.

2012. aastal uuris üks eksperdirühm, kuidas lihtsustada kultuuriobjektide vastastikust laenutamist ELi liikmesriikide vahel. Uuringu tulemusena koostati soovitused ja metoodika koos juhistega järgmisteks meetmeteks:

riiklikud tagatisskeemid, solidaarvastutus ja riskihindamine; väärtuse hindamise kontrollnimekirjad; riskihindamise ja transpordikulude vähendamise head tavad ning mitmekeelne sõnaraamat.

Viimasena viidi läbi võrdlusuuring eesmärgiga analüüsida kunstiteoste väärtuse hindamist kindlustuse, riiklike tagatiste ja solidaarvastutuse jaoks[13].

Veel üks oluline valdkond oli digiteerimine, rõhuasetusega filmipärandil ja Europeanal ehk Euroopa digitaalsel raamatukogul ja arhiivil[14]. 2011. aastal võttis komisjon vastu soovituse kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta. Komisjon kannustas liikmesriike otsustavamalt tegutsema ja rohkem kaasama erasektorit kultuurimaterjali digiteerimisse. Omalt poolt lisas komisjon Europeana Euroopa ühendamise rahastust antavaks toetuseks abikõlblike digiteenuste taristute hulka. Komisjon tagas juurdepääsu Europeana liidesele ja sisule ka puudega inimestele.

Lõpuks kaalus komisjoni moodustatud ajutine eksperdirühm, kas on võimalik välja töötada Euroopa juhised ja eetikakoodeks nõuetekohase hoolikuse kohta võitluses ebaseadusliku kultuuriväärtustega kauplemise vastu. Eksperdirühm soovitas meemete võtmisega oodata, kuni on läbi vaadatud direktiiv 93/7/EMÜ[15] liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamise kohta.

Tehtule lisaks ja toetuseks esitles komisjon 2014. aasta juunis strateegilist dokumenti, milles kutsutakse üles veelgi tugevdama koostööd ELi tasandil, et integreeritud lähenemisviisi eeliseid kasutades aidata Euroopa kultuuripärandisektoril toime tulla kaasaja väljakutsetega, ja innustatakse valdkonna huvirühmasid täiel määral kasutama ELi olemasolevate rahastamisprogrammide võimalusi ja vahendeid[16].

2.5 Kultuur ja välissuhted

Kultuurivaldkonna tegevuskavas on kultuuri rolli ELi välissuhetes määratletud äärmiselt olulisena. Tegevuskavaga on selles valdkonnas ette nähtud hulk meetmeid, nagu kultuuri- ja välisministeeriumi kõrgemate ametnike ühiste informaalsete kohtumiste korraldamine. Tegevuse eesmärk on samuti toetada strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide ja kultuurivaldkonna tegevuskava elluviimist.

Kokkusaamisi korraldasid ka ELi eesistujariigid, aidates arendada ELi välissuhetes strateegilist lähenemisviisi kultuuriküsimustele. Lisaks moodustas komisjon 2012. aastal eksperdirühma selle valdkonna käsitlemiseks. Tulemuseks oli soovituste pakett ja põhimõtted ELi välissuhetes kultuuriküsimusi käsitleva strateegilise lähenemisviisi väljatöötamiseks Hiina näitel. ELi kultuuriministrid kiitsid sellise lähenemisviisi heaks poliitikaküsimuste arutelul 2013. aasta mais.

Suhetes kolmandate riikidega tegutseti kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitset ja edendamist käsitleva UNESCO 2005. aasta konventsiooni ratifitseerimise ja eesmärkide nimel, näiteks Tbilisis 2013. aasta juunis toimunud ministrite konverentsi[17] või ELi strateegiliste partneritega ühiselt alla kirjutatud kultuurialaste deklaratsioonide kaudu[18].

2.6 Kultuuristatistika

Võrreldav statistika kultuuri panuse kohta majandusse ja sotsiaalse sidususe tagamisse on tõenditel põhineva poliitikakujundamise jaoks väga oluline. Kuid tõsiasi on see, et Euroopas puudub toimiv kultuuristatistika süsteem. Ainsad kättesaadavad andmed on liikmesriikide endi koostatud ning neid andmeid on äärmiselt raske võrrelda, sest isegi kultuurivaldkonna ja selle piiride määratlus on liikmesriigiti erinev. Mais 2012 pakuti ESSneti kultuuriprojekti[19] raames välja metoodiline raamistik kogu ELi hõlmava võrreldava kultuuristatistika koostamiseks. Selle rakendamiseks on vaja Eurostati panust ja riiklike statistikaametite abi. Eurostat ongi alustanud korrapäraselt koostatava Euroopa kultuuristatistika näitajate väljatöötamist; selle töö tulemused rakenduvad eeldatavasti 2015. aastast alates. 2011. aastal avaldas Eurostat ka oma taskuraamatu uue väljaande kultuuristatistika kohta[20].

Tegevuskava kohaselt on komisjoni ülesandeks ka parandada statistika koostamist kunstnike liikuvuse kohta. Ent komisjoni moodustatud eksperdirühm leidis, et neil ei olnud metodoloogilistel põhjustel võimalik välja töötada usaldusväärset meetodit kunstnike ja kultuuritöötajate liikuvuse näitajate valimi koostamiseks.

3. TÖÖMEETODID

Tegevuskava rakendamiseks vajalikud vahendid ja meetodid hõlmavad liikmesriikide ekspertidest koosnevaid, avatud koordinatsiooni meetodi põhimõttel töötavaid eksperdirühmi, komisjoni moodustatud eksperdirühmi, ELi eesistujariigi korraldatud koosolekuid kõrgemate ametnike tasandil, uuringuid ja aruandeid.

3.1 Avatud koordinatsiooni meetod

See on paindlik, mittesiduv raamistik liikmesriikidevahelise koostöö korraldamiseks kultuuri valdkonnas, mille keskmes on strateegilised eesmärgid ja heade tavade vahetamine. Avatud koordinatsiooni meetod oli enim kasutatud meetod 2011.–2014. aasta tegevuskava eesmärkide saavutamiseks.

Eksperdirühmas oli keskmiselt 25 liiget, esindades 25 liikmesriiki. Eksperdid olid erineva taustaga – esindatud olid ministeeriumid, akadeemilised ringkonnad, kodanikuühiskond.

Eksperdirühmade liikmeid kutsuti üles levitama oma töö tulemusi nii riiklikul kui ka piirkondlikul tasandil. Tulemuste levitamise kava, mis komisjoni ettepanekul välja töötati, osutus väga vajalikuks. Komisjon omalt poolt levitas tulemusi Euroopa tasandil, asjakohastel konverentsidel, nagu 2011. ja 2013. aasta Euroopa kultuurifoorumid.

3.2 Struktureeritud dialoog kodanikuühiskonnaga

Nõukogu järeldustes, millega tegevuskava vastu võeti, on ette nähtud, et komisjon ja liikmesriigid konsulteerivad regulaarselt huvirühmadega ja annavad neile teada tegevuskava rakendamise seisust ja tulemustest.

Komisjon kutsus korrapäraselt eksperdirühmade koosolekutele kultuuridevahelise Euroopa platvormi, kultuurile juurdepääsu platvormi ja kultuuri- ja loomemajanduse platvormi esindajaid. Need platvormid moodustavad osa struktureeritud dialoogist, mida komisjon on kodanikuühiskonnaga alates 2008. aastast pidanud.

Mõned liikmesriigid, nagu Austria, on korraldanud seminare avatud koordinatsiooni meetodi tulemuste levitamiseks asjakohaste huvirühmade hulgas.

3.3 Kolmandate riikide teavitamine

Kandidaatriike, Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriike ja muid ELi kultuuriprogrammis osalevaid riike hoitakse kursis tegevuskava raames toimuva tegevusega.

4. SAADUD KOGEMUSED

4.1 Tegevuskava (2011–2014) asjakohasus ja mõju

2013. aastal tellis komisjon välishindamise[21] avatud koordinatsiooni meetodi kui kultuurivaldkonna tegevuskava rakendusvahendi asjakohasuse, tõhususe ja jätkusuutlikkuse analüüsimiseks.

Hindamisaruandes jõuti järeldusele, et võetud meetmed, nendes osalemise ulatus ja kaasav mõju näitasid, et avatud koordinatsiooni meetod aitas kaasa kultuurivaldkonna tegevuskava strateegiliste eesmärkide täitmisele.

Aruandes rõhutati, et teemad, mida avatud koordinatsiooni meetodi rakendamise mõlemal perioodil[22] käsitleti, osutusid võrdväärselt asjakohasteks poliitikakujundamisel nii riiklikul kui ka piirkondlikul tasandil ning et töörühmad täitsid neile pandud ootused vastastikuse kogemustest õppimise osas. Tõendite põhjal võis väita, et saavutatu oli kahemõõtmeline: osalevad riigid õppisid tundma üksteise kogemusi ja jagasid neid vastastikku ning õpiti tundma ELi poliitikakujundamist – ise selles osaledes – riikidele erilist huvi pakkuvates valdkondades.

Osavõtt eksperdirühmade tööst oli üldiselt rahuldav. Selline ametnike, tegevtöötajate ja välisekspertide kooslus tõstis rühma töö kvaliteeti. Hindajad rõhutasid, et üks peamisi tegureid, mida rühma liikmete profiili juures arvesse tuleb võtta, on konkreetse isiku võime mõjutada otsustajaid oma koduriigis (nt ministeeriumis).

Hindajad leidsid, et avatud koordinatsiooni meetodi mõju ja kasu seisnes peamiselt vastastikuses õppimises, heade tavade vahetamises ja Euroopa teadmistevõrgustike kujundamises konkreetsetes kultuurivaldkondades. Nad järeldasid, et kuigi avatud koordinatsiooni meetodi mõju ulatust oli raske mõõta, võib kindlasti väita, et teatavad meetmed ja tulemused on saanud riiklike poliitikameetmete osaks ning et suur osa tulemusi on saavutatud otseselt tänu avatud koordinatsiooni meetodile.

Hindajad märkisid ka seda, et potentsiaali oli rohkemaks: mõju oleks olnud suurem, kui sidemed ja teabevahetuskanalid eksperdirühma liikmete ja riikliku tasandi juhtivate otsustajate vahel oleksid paremini toiminud.

2014. aastal viis komisjon läbi uuringu, millest võtsid osa kõik liikmesriigid. Selgus, et 86 % liikmesriikidest leidis, et tegevuskava prioriteedid on õiged, ja 85 % arvas, et tegevuskava rakendamine kulges riigi valitsuse ootuste kohaselt. 75 % kinnitas, et tegevuskaval oli positiivne mõju riigi kultuurisektorile ning et see oli nende riigi kultuuripoliitika arengu seisukohast asjakohane. Sama hulk vastajaid (72 %) leidis, et tegevuskava oli asjakohane kultuuripoliitika rakendamise seisukohast. 21 % ei arvanud nii.

Arvamused tegevuskava rolli kohta kultuuripoliitika koordineerimisel ELi tasandil ei olnud nii ühtsed. 67 % arvas, et koordineerimine on paranenud, 25 % arvas, et ei ole. Samamoodi arvas 68 % vastajatest, et tänu tegevuskavale mõistetakse paremini kultuurivaldkonna rolli strateegia „Euroopa 2020” üldeesmärkide elluviimises, kuid 18 % ei arvanud nii. 65 % oli nõus, et tegevuskava aitas parandada koordineerimist ELi ja kultuurivaldkonna huvirühmade vahel, vaid 10 % leidis, et ei aidanud.

4.2. Vahendite ja töömeetodite asjakohasus ja mõju

86 % liikmesriikidest leidis, et tegevuskava rakendamisel kasutati kohaseid struktuure ja töömeetodeid.

Välishindajad analüüsisid kümmet eksperdirühma. Nad jõudsid järeldusele, et teise perioodi (2011–2014) eksperdirühmade töötulemusi võib pidada oluliseks edasiminekuks, sest rõhk oli praktilise materjali, nagu juhendid, käsiraamatud, vahendid jms väljaandmisel. Hindajad märkisid, et tulevikus võib eksperdirühma töötulemuste kvaliteet ajasurve tõttu ohtu sattuda ja soovitasid pikendada rühma töötsükli kestust (ja/või suurendada koosolekute arvu).

Hindajad möönsid, et eksperdirühma praegune töökorraldus on leidnud laialdase toetuse; seda kinnitas ka komisjoni uuring liikmesriikides, kus 93 % vastajatest oli eksperdirühmade tööst ja nende rollist tegevuskava rakendamisel pooldaval arvamusel. Hindajate sõnul oli avatud koordinatsiooni meetodil põhineva tööprotsessi korraldus ja juhtimine tõhus ning komisjoni pakutud toetus väga asjakohane.

Hindajad soovitasid tulevikus kasutada avatud koordinatsiooni meetodit suurema arvu õppekülastuste korraldamiseks, et luua võimalusi veelgi tihedamaks suhtluseks ja tegevusse kaasamiseks. Lisaks soovitasid nad rakendada veelgi täpsemaid, tõenditel põhinevaid vahendeid, et tulemuste kvaliteeti veelgi parandada.

Hindajad tõid esile, et kokkupuuted avatud koordinatsiooni meetodi eksperdirühmade ja kodanikuühiskonda hõlmava struktureeritud dialoogi vahel jäid väheseks, ning osutasid tihedama koostöö kasutoovale potentsiaalile. Nad rõhutasid vajadust vältida jäika ametkonnastumist ning rakendada võimaluse korral paindlikumaid vahendeid. See võimaldaks kohandada arutelude teemasid osalejate vajadustele vastavalt, tagada suurem paindlikkus ja anda kõigile osalevatele organisatsioonidele võimalus dialoogis kaasa rääkida.

5. UUS KULTUURIVALDKONNA TEGEVUSKAVA

5.1 Kestus ja töömeetodid

Komisjoni 2014. aasta uuringu andmetel sooviksid 68 % ELi liikmesriikidest, et uus kultuurivaldkonna tegevuskava hõlmaks nelja aastat ja 73 % on ka vahehindamise poolt.

Seepärast teeb komisjon ettepaneku kehtestada uus tegevuskava neljaks aastaks alates 2015. aastast ja jagada see kaheks kaheaastaseks etapiks. 2016. aastal tuleks teha põhjalik vahehindamine, et kas muuta tegevuskava uute arengute valguses või pöörduda tagasi eelmiste tegevuskavade raames käsitletud küsimuste juurde, mida 2015. aastal ei peetud pakiliseks. Igas etapis tuleks ette näha kuni neli üheaegselt töötavat avatud koordinatsiooni meetodi eksperdirühma; see võimaldaks komisjonil kogu tegevust tõhusalt toetada ning nõukogul ja eesistujariikidel tegevuskava abil saavutatu kasutusele võtta. Muid avanevaid võimalusi käsitletakse tegevuskava 2015. aasta järgsete meetmete kavandamise käigus.

5.2. Lahendamist vajavad probleemid ja prioriteetsed teemad

2014. aasta mais toimunud nõukogu kohtumisel korraldati poliitiline arutelu uue kultuurivaldkonna tegevuskava ettevalmistamiseks. ELi kultuuriministrid tõstsid esile rea probleeme, mida Euroopa tasandil tehtava koostöö kaudu on kultuurivaldkonnas vaja lahendada. Need on:

digitaaltehnoloogiale ülemineku mõju kultuurile ja kultuuriettevõtjatele; uued kultuuri rahastamismudelid muutuvas rahanduskeskkonnas; kultuuri kättesaadavus ja osalemine, k.a digitaalsete vahendite kaudu; kultuurivaldkonna juhtimismudelite muutused; kultuuri mõju parem hindamine ja tunnustamine ning kultuuripoliitika valdkonnaülese rolli tähtsustamine.

Ministrid kinnitasid oma huvi kultuuripärandi ning kultuuri- ja loomemajanduse arendamise vastu. Nad olid ka üksmeelel, et kultuurilise mitmekesisuse kaitsmine on kõige olulisem tõhusamat koordineerimist ajendav põhjus. Samuti tõsteti esile vajadust alustada ettevalmistusi Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide järgmiseks tööetapiks.

Nimetatud meetmed on täielikult kooskõlas Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskava ja strateegia „Euroopa 2020” üldeesmärkidega. Sidus tegevuskava, mis keskendub piiratud arvule, kuid äärmiselt olulistele prioriteetidele, loob aluse selgesti mõistetava lisaväärtusega tulemuste saavutamiseks. Seepärast on uue tegevuskava prioriteetsed valdkonnad komisjoni soovitusel järgmised:

kultuurilise mitmekesisuse ja kultuuri kättesaadavuse toetamine; kultuuripärand; uuendustegevuse edendamine kultuuri- ja loomemajanduse ning digitaalsektori võimalusi kasutades; juhtimissüsteemide parandamine, kultuuri tähtsustamine.

Need soovitused arutatakse läbi uue tegevuskava koostamise käigus.

5.3 Töömeetodid

Avatud koordinatsiooni meetod

Üldiselt on liikmesriigid avatud koordinatsiooni meetodiga rahul, kuid nagu selgus sõltumatust välishinnangust ja komisjoni korraldatud uuringust, võiks meetodi toimimises siiski teha mõningaid väiksemaid parandusi. Igal avatud koordinatsiooni meetodil põhineval tööprotsessil peab olema selgelt määratletud praktiline tulem ja komisjon tellib võimaluse korral uuringu, et tegevust tõenditega toetada. Avatud koordinatsiooni meetodi eksperdirühmade ametiaja kestust tuleks veidi pikendada – pooleteisest aastast kahe aastani, mille kestel toimuks kuus koosolekut. Vastastikune kogemustest õppimine oleks veelgi tulemuslikum, kui avatud koordinatsiooni meetodit rakendataks ka õppekülastuste korraldamisel.

Struktureeritud dialoog kodanikuühiskonnaga

Komisjonil on kooskõlas välishindajate soovitustega kavas jätkata korrapärast dialoogi kodanikuühiskonnaga, muutes selle avatumaks, kaasavamaks ja paindlikumaks, mis võimaldab suurendada kodanikuühiskonna panust. Komisjon kujundab uuendatud struktureeritud dialoogi, mis keskendub uue tegevuskavaga seonduvatele konkreetsetele algatustele ja teemadele ning vajab minimaalset haldustuge. Kui uuendatud struktureeritud dialoog on käivitatud, saavad selles osalejad jagada oma töö tulemusi asjakohaste eksperdirühmadega.

Komisjon kaasab jätkuvalt tegevusse iga kahe aasta tagant korduvad Euroopa kultuurifoorumid, et teatada tegevuskava alusel tehtust kõikidele huvirühmadele.

5.4 Tulemuste rakendamine riiklikul ja Euroopa tasandil

Ehkki avatud koordinatsiooni meetod on end tõestanud kui koostöövõrgustike ja vastastikuse õppimise kindel raamistik, esineb ikka veel raskusi eksperdirühma soovituste elluviimisega reaalpoliitikas nii riiklikul kui ka Euroopa tasandil. Lahenduste leidmiseks peab töötulemuste tutvustamise nii piirkondlikul ja riiklikul kui ka Euroopa tasandil seadma uue tegevuskava üheks peamistest prioriteetidest. Selle toetuseks võiks korrapäraselt korraldada eksperdirühmade järeldusi käsitlevaid arutelusid liikmesriikide ja kultuurivaldkonnas tegevate komisjoni peadirektorite osavõtul.

Mõned liikmesriigid on teinud ettepaneku tugevdada seost ELi poliitiliste prioriteetide ja tegevuskava vahel. Selleks tuleks eksperdirühma asjakohased järeldused võtta nõukogu kohtumiste kavasse ja tagada, et tegevuskava prioriteedid kajastuksid veelgi selgemini eesistujariikide kolmiku prioriteetides.

6. JÄRELDUS

Euroopa Parlamendil, nõukogul, Majandus- ja Sotsiaalkomiteel ning Regioonide Komiteel palutakse käesolev aruanne teadmiseks võtta.

Nõukogul palutakse võtta käesolev aruanne aluseks ELi kultuurivaldkonna järgmise tegevuskava ettevalmistamisel ning kaaluda käesolevas aruandes käsitletud ettepanekuid töökorralduse muutmiseks ja probleemide lahendamiseks.

[1] Ecorys (rahvusvaheline konsultatsioonifirma): „Evaluation of the open method of coordination and the structured dialogue as the Agenda for Culture’s implementing tools at EU level” (2013).

[2] http://ec.europa.eu/culture/policy/strategic-framework/documents/omc-report-access-to-culture_en.pdf

[3] http://ec.europa.eu/culture/library/reports/201405-omc-diversity-dialogue_en.pdf

[4] Eksperdirühm viib oma töö eeldatavasti lõpule 2015. aastal.

[5] COM (2012) 537.

[6] KOM (2010) 183.

[7] http://ec.europa.eu/culture/policy/strategic-framework/documents/structural-funds-handbook_en.pdf

[8] http://ec.europa.eu/culture/library/reports/eac-omc-executive-summary-ccs-strategies_en.pdf

[9] http://ec.europa.eu/culture/policy/strategic-framework/documents/omc-report-mobility-of-artists_en.pdf

[10] http://ec.europa.eu/culture/library/publications/mobility-info-standards_en.pdf

[11] Ühes liikmesriigis viibimise aeg ei või samas ületada 90 päeva mistahes 180päevase perioodi kestel.

[12] http://ec.europa.eu/culture/library/reports/creative-partnerships_en.pdf

[13] http://ec.europa.eu/culture/policy/strategic-framework/documents/omc-report-mobility-of-collections_en.pdf; http://ec.europa.eu/culture/policy/strategic-framework/documents/toolkit-mobility-of-collections_en.pdf

[14] http://www.europeana.eu/

[15] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:31993L0007:en:HTML

[16] Komisjoni teatis „Euroopa kultuuripärand – ühtse lähenemisviisi suunas” COM (2014) 477 final.

[17] Idapartnerluse riikide ministrite kultuurikonverentsil Georgias 2013. aasta juunis kinnitasid idapartnerid, et täidavad oma kohustust konventsioon täielikult rakendada.

[18] Näiteks Brasiilia, Hiina ja Mehhiko.

[19] http://ec.europa.eu/culture/library/reports/ess-net-report_en.pdf

[20] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-32-10-374/EN/KS-32-10-374-EN.PDF

[21] Ecorys (rahvusvaheline konsultatsioonifirma): „Evaluation of the open method of coordination and the structured dialogue as the Agenda for Culture’s implementing tools at EU level” (2013).

[22] Perioodid 2008–2010 ja 2011–2014.