SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Kuna teenuste osakaal ELi SKPs ja tööhõives moodustab ligikaudu 70 %, on ELi teenuste turgude konkurentsivõime edendamine ELis töökohtade loomisel ja majanduskasvu suurendamisel keskse tähtsusega. 2006. aastal vastu võetud teenuste direktiivis sätestati üldsätted, hõlbustades teenuseosutajate asutamist ja suurendades nende võimalusi ühtsel turul teenuste piiriüleseks osutamiseks. Direktiivi tulemusel tehti ELi liikmesriikides mitmeid reforme, mille tulemusena suurenes ELi SKP kümne aasta jooksul ligikaudu 0,9 % võrra.

Suur majanduskasvu ja tööhõive potentsiaal on siiski veel kasutamata. ELi teenuste turule tuleksid kasuks kiirem tootlikkuse kasv ja vahendite tõhusam eraldamine. Piiriülene teenustekaubandus ja piiriülesed investeeringud teenustesse on jätkuvalt vähesed. Teenustega seotud piiriülese tegevuse olemasolevate takistuste kõrvaldamine aitab tugevdada konkurentsi, tuues tarbijate jaoks kaasa suurenenud valiku ja soodsamad hinnad ning rohkem uuendusi. Nende tõkete kõrvaldamine teenuste direktiiviga juba sätestatud raamistiku kaudu annab võimaluse suurendada ELi SKPd täiendava 1,7% võrra. Lisaks mõjutavad paremini toimivad teenusteturud positiivselt tööstuse konkurentsivõimet, kuna ELi töötleva tööstuse sektor on teenuste oluline ostja ja lõpptarbija. Teenused moodustavad 40 % ELi töötleva tööstuse toodangu lõplikust väärtusest. Konkurentsivõimeline töötleva tööstuse sektor on seetõttu hästi toimivate teenusteturgude eeltingimuseks.

Seetõttu rõhutas Euroopa Ülemkogu, et „süvendatuma ja õiglasema ühtse turu saavutamine on hädavajalik uute töökohtade loomiseks, tootlikkuse suurendamiseks ning atraktiivse investeerimis- ja innovatsioonikeskkonna tagamiseks“. Paremini toimiv siseturg on üks Euroopa Komisjoni kümnest peamisest prioriteedist. 2015. aasta oktoobris vastu võetud ühtse turu strateegias teatas komisjon mitmest meetmest, mille eesmärk on muuta teenuste piirideta ühtne turg tegelikkuseks. Eesmärk on selge – vähendada takistusi, mis muudaks uute ärivõimaluste ärakasutamise teenuseosutajate jaoks lihtsamaks, tagades samas tarbijatele kvaliteetsed teenused. Käesolev ettepanek on jätk ühtse turu strateegiale.

Teenuste direktiiv pakub nende eesmärkide saavutamiseks tasakaalustatud õigusraamistikku. Sellega tagatakse, et riiklikud õigusaktid on mittediskrimineerivad, põhjendatud ja proportsionaalsed, et saavutada üldist huvi pakkuvad eesmärgid. Lisaks nõutakse liikmesriikidelt teenuste direktiiviga selliste halduslikku laadi takistuste vähendamist, mis takistavad teenuseosutajatel praktikas piiriülest tegutsemist. Käesolev ettepanek ei mõjuta teenuste direktiivi ja selles kindlaks määratud olulisi põhimõtteid.

Teenuste direktiiviga kehtestatud põhimõtted on võimaldanud kiiret edasiminekut paremini toimiva ELi teenusteturu suunas. Samas on mitmes peamises teenustesektoris ühtse turu suurem integratsioon jätkuvalt takistatud. Eelkõige puudutab see mitut äriteenuste sektorit ja ehitussektorit, kus teenuseosutajal on ärivõimaluste ärakasutamine muudes liikmesriikides sageli keerukas. Välismaale laienedes seistakse silmitsi haldustõketega. Seda kinnitasid ulatuslikud konsultatsioonid teenuseosutajatega.

Teenuseosutajad kogevad piiriülese tegevuse alustamisega seonduvate haldusmenetluste keerukust. Ebaselgeks jääb see, kuidas järgida kehtivaid eeskirju, mis pärsib äriühingute ja eelkõige VKEde soovi püüda ära kasutada muude liikmesriikide ärivõimalusi. Teenuseosutajad leiavad, et on raske leida teavet kohaldatavate regulatiivsete nõuete ja menetluste kohta, mida tuleb teise liikmesriigi turule pääsemiseks järgida. Lisaks on siseriiklikud õigusnormid sageli kohaldatavad üksnes riiklike olude puhul ning ei selgitata, kuidas neid tuleks kohaldada muude ELi liikmesriikide teenuseosutajate suhtes. Sellest johtuvalt on teenuseosutajatel, kes proovivad rajada teises liikmesriigis püsivat tegevuskohta või osutada piiriüleseid teenuseid ajutiselt, sageli raske mõista, milliseid eeskirju kohaldada ja kuidas seda teha. Eri liikmesriikide haldusformaalsuste täitmine osutub teenuseosutajate jaoks tihti keerukaks ja kulukaks.

Seetõttu on Euroopa teenuste e-kaardi eesmärk vähendada halduskeerukust teenuseosutajate jaoks, kes soovivad oma tegevust laiendada teistesse liikmesriikidesse. Samas tagab e-kaart selle, et liikmesriigid saaksid kohaldada põhjendatud norme. E-kaardi kasutamine oleks teenuseosutajatele vabatahtlik ning see pakuks alternatiivset viisi, et tõendada vastavust kohaldatavatele siseriiklike õigusnormidele. See võimaldab teenuseosutajatel kasutada välismaale laienedes täielikult elektroonilist ELi tasandi menetlust formaalsuste täitmiseks, misläbi suureneks õiguskindlus ning väheneks märkimisväärselt halduskeerukus. E-kaart aitab vältida selliseid haldustõkkeid nagu ebakindlus selles osas, milliseid nõudeid on vaja täita, erinevate vormide täitmine võõrkeeles, dokumentide tõlkimine, kinnitamine või autentimine ning mitteelektroonilised menetlusetapid. E-kaardi menetlus hõlmaks kehtiva olukorraga võrreldes märkimisväärset, kuni 50 %ni ulatuvat või isegi suuremat säästu seoses formaalsustega.

Kui teenuseosutaja plaanib ajutiselt osutada teenust piiriüleselt, annab e-kaardi välja päritoluliikmesriik. Vastuvõtvatel liikmesriikidel oleks võimalik e-kaardi väljaandmisele vastuväiteid esitada juhul, kui teenuste direktiiv võimaldab neil seda juba teha ühe artiklis 16 loetletud ülekaaluka avaliku huvi tõttu. Pärast e-kaardi väljaandmist oleks teenuseosutajal võimalik osutada ajutiselt vastuvõtvas liikmesriigis piiriüleselt teenuseid. Ei muudeta vastuvõtvate liikmesriikide otsustusõigust Euroopa teenuste e-kaardi taotluse tagasilükkamisel kooskõlas teenuste direktiivi artikliga 16.

Kui teenuseosutaja kavatseb teises liikmesriigis teenuseid osutada filiaali, esinduse või kontori kaudu, väljastab e-kaardi vastuvõttev liikmesriik. Sellisel juhul esitaks teenuseosutaja e-kaardi taotluse ikkagi oma päritoluriigi ametiasutustele, kes kontrolliksid, kas teenuseosutaja on nende territooriumil asutatud kooskõlas kohaldatavate õigusnormidega. Kuid teise etapina algataksid päritoluliikmesriigi ametiasutused koos asjaomase vastuvõtva riigi ametiasutusega menetluse, et võimaldada viimasel teha kindlaks, kas taotluse esitanud teenuseosutaja täidab vastuvõtva riigi nõudeid kooskõlas teenuste direktiiviga. Selle tulemusena ei kohaldataks riigisiseseid ja välismaiseid teenuseosutajaid ebavõrdselt. Pärast e-kaardi väljaandmist oleks selle omanikul võimalik osutada asjaomases vastuvõtvas liikmesriigis teenuseid teisese asutamise kaudu (filiaali, esinduse või kontori vormis).

Euroopa teenuste e-kaart sarnaneb idee poolest Euroopa kutsekaardile, millega liikmesriikide ametiasutused on juba tuttavad. Euroopa kutsekaart võeti kasutusele 2016. aasta jaanuaris ning paljud kaardiga hõlmatud valitud kutsealade esindajad on seda kasutama hakanud, mis annab tunnistust sellest, kuidas sellist liiki lihtsustamisvahend toob praktilist kasu oma kasutajatele. Nii Euroopa teenuste e-kaardi kui ka Euroopa kutsekaardi puhul on tegemist ELi tasandil toimuva vabatahtliku elektroonilise menetlusega. Euroopa teenuste e-kaardi kasutamine on teenuseosutajate jaoks vabatahtlik. Taotleja päritoluriigi ametiasutus tegutseb ühtse kontaktpunktina. Lisaks tugineb mõlema süsteemi toimimine päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi vahelisele eelnevalt kindlaksmääratud ja siduvale koostöö korraldusele, mida rakendatakse olemasoleva siseturu infosüsteemi (IMI) kaudu, mis loodi IMI määrusega.

Samas on neil süsteemidel eri eesmärgid. Euroopa kutsekaart hõlbustab teenuste piiriülest osutamist töötajatest füüsiliste isikute või FIEdest teenuseosutajate kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kaudu kooskõlas kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiiviga.

Euroopa teenuste e-kaardil on palju laiem kohaldamisala. See oleks kättesaadav nii FIEdest füüsilistele isikutele kui ka äriühingutele, kes soovivad teenuseid osutada teises liikmesriigis. Erinevalt Euroopa kutsekaardist pakub Euroopa teenuste e-kaart ka tehnilisi vahendeid lihtsustamaks haldusformaalsuste täitmist seoses töötajate lähetamisega nende liikmesriikide territooriumile, kes on komisjonile teatanud oma soovist kasutada sel eesmärgil IMIt. IMI kasutamise võimalus ei muuda mingil viisil direktiiviga 2014/67/EL kehtestatud eeskirjade sisu. Hõlmatud on ka eeskirjad hõlbustamaks kindlustuskatte saamist piiriüleselt osutatavatele teenustele.

E-kaart hõlmaks teenuste direktiivi kohaseid nõudeid ega kehtiks seega maksunduse, tööjõu- ja sotsiaalkindlustuse valdkondade suhtes. Siiski ei nõua liikmesriikide ametiasutused sellise teabe esitamist, mida e-kaart juba sisaldab menetluste või formaalsuste kohta, mis on teenuseosutaja suhtes kehtestatud seoses riigihanke lepingu, ideekonkursi lepingu või kontsessiooni sõlmimisega, tütarettevõtjate asutamise või filiaalide registreerimisega vastavalt äriühinguõigusele või registreerimisega kohustuslikus sotsiaalkindlustusskeemis.

Euroopa teenuste e-kaarti kohaldataks esmalt äri- ja ehitusteenuste suhtes, sel määral, mil seotud tegevused kuuluvad juba teenuste direktiivi kohaldamisalasse. Mõlemad sektorid on ELi majanduse jaoks olulise tähtsusega. Ehitus- või äriteenuste osutajad seisavad välismaale laienedes sageli silmitsi keerukate haldusmenetlustega. Lisaks on tootlikkuse kasv olnud mõlemas sektoris viimasel kümnendil väga madal ning piiriülene kaubandus ja investeerimine piiratud. Piiriülese konkurentsi kasv aitaks mõlema sektori konkurentsivõimet säilitada ja parandada.

Käesolev ettepanek hõlmab ka läbivaatamisklausleid, et edaspidi hinnata Euroopa teenuste e-kaardi tulemuslikkust, sealhulgas seoses selliste formaalsuste täitmisega, mis on vajalikud töötajate lähetamiseks ning nende liikmesriikide kogemuse arvestamiseks, kes on ehk otsustanud kasutada käesoleva määruse eelnõu artikli 6 lõikega 3 ette nähtud võimalust lubada asjakohaste formaalsuste täitmist IMIga ühendatud elektroonilise platvormi kaudu.