Rehvide märgistamist käsitleva määruse peamine eesmärk on muuta madala müratasemega kütusesäästlike ja ohutute rehvide kasutamise edendamise kaudu maanteetransport majanduslikult tasuvamaks, keskkonnasäästlikumaks ning ohutumaks. Samuti soovitakse standardmärgise abil anda tarbijatele rohkem teavet, et mõjutada nende ostuotsuseid. Arvestades ELi muret energiavarustuskindluse pärast ja energiaimpordist sõltuvust ning kliimamuutustega tegelemise vajadust, on kütusesäästlikkus väga oluline.

C1 ja C2 klassi rehvide puhul on klass näidatud märgisel või kleebisel (märgis, millel on koht rehvimargile). Kõigi kolme rehvitüübi puhul on kütusesäästlikkuse klassi, märghaardumise klassi, välise veeremüra klassi ning müra mõõdetud väärtus esitatud tehnilises reklaammaterjalis, sh tarnijate veebisaitidel.

Rehvide kütusesäästlikkus määratletakse veeretakistuse koefitsiendi (RRC) alusel. Kütusesäästlikkus on esitatud märgisel värviskaalana A–G, kusjuures parimal kütusesäästlikkuse klassil (A klass) on väikseim veeretakistuse koefitsient.

Parimate energiasäästlikkuse klasside (A ja B) turuosa on ikka veel väga väike (<1 % kõigist rehvitüüpidest). See näitab, et olukorra parandamiseks on veel palju ära teha.

Kuna transpordisektor moodustab ühe kolmandiku ELi energiatarbimisest, on maanteetranspordi kütusesäästlikkuse suurendamine kõnealuste probleemidega tegelemisel väga tähtsal kohal. Sõiduki kütusetarbimisest 20–30 % sõltub veeretakistuse tõttu rehvidest. Veeretakistuse vähendamine on seetõttu tähtis kütusesäästlikkuse suurendamiseks ja kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks. Tänu rehvide paremale märghaardumisele toimub vähem liiklusõnnetusi ning väheneb hukkunute ja vigastatute arv. Teemüra on tahkete osakeste järel teine kõige ohtlikum keskkonnatervise kahjutegur. Kui ELis kasutatakse ainult parima välise veeremüra klassiga rehve, võib see vähendada müraga seotud tervisemõju.

Märghaardumise näitajate puhul on B klassi rehvide turuosa kõikide rehvitüüpide puhul suur (üle 40 %) ning A klassi rehvide puhul rahuldav (umbes 15 %).

Välise veeremüra puhul ajavahemikul 2013–2015 erilisi paranemismärke ei olnud, põhiliselt seepärast, et tööstus on pannud rohkem rõhku teiste parameetrite täiustamisele. Seda seetõttu, et välist veeremüra peavad lõppkasutajad kõige vähem tähtsaks parameetriks, nagu ilmneb küsitlusest, mis tehti läbivaatamist toetava uuringu raames.

Lisaks on nii kütusesäästlikkuse kui ka märghaardumise alusel A klassiga tähistatud alla 0,5 % turule lastud rehvidest, mis on tingitud suuremast kulust ja kõnealuse kahe parameetri vahelisest tehnilisest kompromissist.

Märgistamissüsteemi mõju arvatakse 2020. aastaks olevat hinnanguliselt 35 PJ (ehk 0,8 Mtoe) aastas koos vastava CO2 heite vähendamisega 2,5 miljonit naftaekvivalenttonni aastas.

4.2.Kasutajate teadlikkus ja arusaamine märgisest

Läbivaatamist toetava uuringu raames tehtud tarbijaküsitlusest nähtub, et üle poole autoomanikest ei olnud rehvimärgisest teadlikud.

Lisaks ei osta C2 ja C3 klassi rehvide lõppkasutajad ning mõned C1 klassi rehvide lõppkasutajad sageli rehve otse, vaid liisingulepingute ja sõidukipargi komplekteerimise raames.

Teadlikkuse tõstmise kampaaniates võiks kasutada viidet Euroopa Komisjoni kodulehel asuvale kütusesäästu kalkulaatorile, mis aitab lõppkasutajatel arvutada võimalikku rehvidelt saadavat kütusesäästu

Teine teadlikkuse tõstmisega seotud küsimus puudutab energiatõhususe direktiivi 2012/27/EL riigihanke nõudeid, kuigi tarbijaküsitluses ei olnud seda konkreetselt nimetatud. Energiasäästlike rehvide kasutamise edendamiseks on samuti tähtis, et liikmesriigid tagaksid, et nende keskvalitsused oleksid teadlikud nõudest, mille kohaselt tuleb osta kõrgeima kütusesäästlikkuse klassi kriteeriumidele vastavaid rehve. Nad peaksid selle aspekti lisama ka teeninduslepingute sõlmimiseks esitatavatesse pakkumiskutsetesse vastavalt energiatõhususe direktiivi 2012/27/EL III lisa nõudele.

Küsitlusest ilmnes, et kasutajate teadlikkus ja arusaamine märgisest suureneb pidevalt.

Tarbijate arusaamine rehvimärgisest on üldiselt hea. Kui tarbijatele märgist näidati, said nad sellel olevast teabest aru, kuigi ei olnud sellega varasemalt kokku puutunud. Vastajad hindasid välist veeremüra kujutavat piktogrammi kõige vähem arusaadavaks (arusaadavuse määr 60 %), samas kui märghaardumise piktogrammi peeti kõige arusaadavamaks (81 %) ja kütusesäästlikkuse parameeter jäi nende vahepeale (73 %).

Küsitlus näitas, et ohutus on tarbijate jaoks rehvide ostmisel kõige olulisem. Seetõttu peab enamik tarbijaid märgise parameetritest kõige olulisemaks märghaardumist. Kuigi arvestatakse ka parameetreid, mida märgisel ei esitata (hind ja rehvimark), on esimesel kohal siiski märghaardumine, millele järgneb hind.

Tööstus, edasimüüjad ja tarbijaorganisatsioonid soovitavad korraldada märgise reklaamkampaaniaid, et suurendada tarbijate sellekohaseid teadmisi ning selgitada märgise tähendust. Sihtrühmad peaksid olema C1, C2 ja C3 klassi rehvide lõppkasutajad. Kuid C1 klassi rehvide lõppkasutajatele suunatud teadlikkuse tõstmise kampaaniad on kõige olulisemad, sest selle klassi rehvidel on rehvide müügis kõige suurem osakaal.

Teadlikkuse tõstmise kampaaniaid võivad riigi tasandil korraldada liikmesriikide ametiasutused, ELi tasandil komisjon või mõlemad. Eelistatult võiks kampaaniatesse kaasata ka rehvide tarnijad ja turustajad, et jõuda paremini lõppkasutajateni. Mõned liikmesriigid on juba korraldanud rehvimärgise teemalisi teadlikkuse tõstmise kampaaniaid või plaanivad seda teha. Nende kampaaniatega seotud kogemusi ja soovitusi tuleks arvesse võtta.

4.3. Teabe täpsus, müügieelse teabe täiustamine

Üldjuhul peavad tarbijad märgist kasulikuks ja arusaadavaks. Suur osa tarbijaid peab märgisel esitatud teavet väga või keskmiselt usaldusväärseks. Paljud tarbijad märkisid, et suurem turujärelevalve ja rohkem karistusi rikkumiste eest suurendaksid nende usaldust. Samamoodi vastasid ka rehvide tarnijate ja edasimüüjate ühendused, kes samuti soovisid tõhusamat turujärelevalvet.

Seoses teabe täpsusega on mitu tarbijaorganisatsiooni väljendanud ELi rehvimärgise üle mõningast muret. Nad väidavad, et ELi märgisel esitatakse tegelikest paremaid rehviparameetreid ning et väärtused erinevad nende tehtud katsete tulemustest. Samas nad ei täpsusta, kas erinevus kehtib kõigi kolme parameetri või ainult ühe või kahe puhul. Samuti kritiseerivad nad asjaolu, et ELi rehvimärgis põhineb tootja enda kinnitatud andmetel ning sellel puudub kolmanda isiku kinnitus.

Lisaks soovivad paljud kliendid rohkem teavet tarbijaühenduste või ametiasutuste teostatavate sõltumatute katsete kujul või avaliku andmebaasi kaudu, kus oleks näidatud märgistamissüsteemist pärit rehviandmed.

Enamik tarbijaid ostab rehve rehvikauplustest või autoremonditöökodadest, kuid vaid umbes üks kolmandik on näinud enne viimast ostu rehve väljapanduna. Ka kaupluste kontrolle teostavad turujärelevalveasutused on täheldanud, et müügikohas on välja pandud vaid üksikud rehvimudelid, samas kui ülejäänud on laos. Sellest võib järeldada, et sageli ei näe tarbijad rehve ja seega ka märgist enne ostu sooritamist. Kuna rehviparameetrid halvenevad aja jooksul, seda ka ladustatuna, võiks tarbijaid teavitada tootmise kuupäevast, seda näiteks toote infolehel, kus oleks esitatud ka keskmine oodatav parameetrite halvenemine.

Praegune lähenemine ei ole kooskõlas määruse artikli 5 lõikega 2, mille alusel peavad turustajad andma lõppkasutajatele teavet rehvimärgise parameetrite kohta, kui müüdavad rehvid ei ole lõppkasutajatele nähtavad. Seetõttu võiks kaaluda nende sätete laiendamist ja selgitamist, et tagada märgise teabe esitamine enne müüki.