Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „EL ja Aafrika: võrdse arengupartnerluse muutmine tegelikkuseks, tuginedes kestlikkusele ja ühistele väärtustele“

(omaalgatuslik arvamus)

(2020/C 429/15)

Raportöörid: Dimitris DIMITRIADIS (EL-I) Dilyana SLAVOVA (BG-III) Thomas WAGNSONNER (AT-II)

Täiskogu otsus 20.2.2020 Õiguslik alus kodukorra artikli 32 lõige 2 omaalgatuslik arvamus Vastutav sektsioon välissuhete sektsioon Vastuvõtmine sektsioonis 24.2.2020 Vastuvõtmine täiskogus 16.9.2020 Täiskogu istungjärk nr 554 Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) 216/1/2

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Kiiresti muutuvas maailmas, kus esineb olulisi probleeme, kuid ka uusi võimalusi, on Euroopal kohustus kasutada oma mitmekultuurilist, institutsioonilist ja sotsiaal-majanduslikku pärandit, et võimaldada ülemaailmset kestlikku arengut. Probleemid, millega Aafrika arengumaad silmitsi seisavad, on väga keerukad ning me peame nendega tegelemisel kasutama tundlikku ja mitmemõõtmelist lähenemisviisi. Üksnes heasoovlikest nõuannetest ei piisa. Kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks vajalike investeeringute tegemiseks Aafrikasse läheb vaja ka ELi ja liikmesriikide tohutuid rahalisi vahendeid. See peab olema ELi rahvusvaheliste partnerluste peamine eesmärk ning üldiste inimõiguste kui oluliste ühiste väärtuste austamine peab olema Aafrika võrdse arengupartnerluse raames igasuguse poliitilise suhtluse aluseks.

1.2. töötajate põhiõiguste (Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) tööalaste aluspõhimõtete ja põhiõiguste deklaratsioon, mis hõlmab tööõiguse põhireegleid, ning kolmepoolne deklaratsioon rahvusvaheliste ettevõtete ja sotsiaalpoliitika põhimõtete kohta), ettevõtlusvabaduse ja õigusega tervislikule keskkonnale , ning samuti kestliku arengu eesmärkidega. Komitee kiidab heaks ühisteatise „Tervikliku Aafrika strateegia suunas“ Kooskõlas ELi uue arengukonsensusega pooldab komitee inimväärse elu ja heade väljavaadete edendamist, keskklassi loomist ja võrdsete partnerluste toetamist, tugevdades Aafrikas kestlikke sotsiaalliberaalseid demokraatlikke struktuure kooskõlas üldiste inimõigustega, ( 1 ) sealhulgas(Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) tööalaste aluspõhimõtete ja põhiõiguste deklaratsioon, mis hõlmab tööõiguse põhireegleid, ning kolmepoolne deklaratsioon rahvusvaheliste ettevõtete ja sotsiaalpoliitika põhimõtete kohta),ja, ning samuti kestliku arengu eesmärkidega. Komitee kiidab heaks ühisteatise „Tervikliku Aafrika strateegia suunas“ ( 2 ) ja soovib panustada ELi uue tervikliku Aafrika strateegia täiustamisse.

1.3. Praeguses olukorras on ilmnenud nii kriitilise tähtsusega probleeme kui ka paljutõotavaid väljavaateid ELi ja Aafrika arengukoostööks. Aafrikas asub mitu maailma 20st kiiremini kasvavast majandusest. 2035. aastaks on mandril suurim potentsiaalne tööjõud. Kõrgetasemeline kaubandus- ja investeerimispartnerlus, mille aluseks on üldised inimõigused ja kestlikkus, on vajalik mõlemale poolele, ning keskenduda tuleb arengule, mitte aga kasutada arengufonde piirijulgeoleku tagamiseks.

1.4. Komitee peab tervitatavaks Aafrika mandri vabakaubanduspiirkonda (AfCFTA), sest see tugevdab Aafrika mandril kaubandust, vähendab sõltuvust ega keskendu üksnes ülemere ekspordist juhinduvale lähenemisviisile. See võib olla oluline esimene samm ELi ja Aafrika vahelise vabakaubanduspiirkonna suunas. Komitee tuletab meelde organiseeritud kodanikuühiskonna olulist rolli Cotonou lepingu järgse lepingus.

1.5. Pikaajaline investeering Aafrika-sisesesse taristusse , et edendada piirkondlikke väärtusahelaid ja kestlikku kohalikku majandust, on majanduslikult mõttekas, ökoloogiliselt kestlik ja loob tootmisvõimsust, sealhulgas kohalikke kvaliteetseid töökohti. Ainult ülemere ekspordile suunatud lähenemisviis ei ole jätkusuutlik. Mandritevahelise majanduskoostöö puhul tuleks eelkõige eelistada kohalikku tootmist Aafrikas, kus peamised sektorid peaksid olema säästev põllumajandus, energia ja ringmajandus, samuti traditsioonilised tooraine ja ehitusega seotud sektorid, mis vajavad siiski veel reformimist kooskõlas kestliku arengu eesmärkidega. Avaliku sektori vahendeid ei kasutata tingimata Aafrikas erainvesteeringute tegemiseks – tavapärase arengukoostöö kahjuks. Seepärast on hädavajalikud organiseeritud kodanikuühiskonda suurel määral kaasavad järelevalve-, kontrolli- ja hindamissüsteemid.

1.6. Kodanikuühiskond, sotsiaalpartnerlused, sotsiaalne turumajandus ja heaoluriigisüsteemid peaksid olema Aafrika kestliku arengu toetamisel edukaks eeskujuks, olles kohandatud vastavalt kohalikule kultuurile ja sotsiaal-majanduslikule olukorrale. Aafrika riikide toetamise prioriteedid ei peaks hõlmama mitte üksnes kaubandust ja investeeringuid, vaid eelkõige ka maksupoliitikat, rännet, arengut, keskkonda, haridust, tervishoidu ning töö- ja elutingimusi. See on veelgi olulisem praeguse COVID-19 (koroonaviiruse) kriisi ajal, mis põhjustab Aafrikale väga palju kannatusi.

1.7. Tuleks luua kvaliteeditagamise taristu, et Aafrika kaubad vastaksid oma sihtturgude standarditele. Tagada tuleb kestliku arengu eesmärkidele vastavate õigusaktide järgimine. Samuti oleks palju abi inimõiguste hoolsuskohustuse süsteemidest, sealhulgas ELi eeskirjadest ( 3 )

1.8. Programmi „Erasmus+“ tuleks laiendada, et tugevdada ELi ja Aafrika koostööd. ELi ja Aafrika arengupartnerlus peaks tugevemalt toetama kohalike riiklike haridussüsteemide loomist alates alusharidusest kuni ülikoolihariduse, kutsehariduse ja -koolituseni, sealhulgas õpipoisiõppe ja elukestva õppe süsteemide loomist. Vältida tuleks ajude äravoolu Aafrikast ELi. Iseäranis soolõime ja naiste mõjuvõimu suurendamine on kestliku arengu saavutamisel keskse tähtsusega.

1.9. Naiste mõjuvõimu suurendamine Aafrikas on prioriteet komitee jaoks, kes innustab institutsioone ja kodanikuühiskonda tegutsema aktiivselt ja järjepidevalt täieliku soolise võrdõiguslikkuse nimel erinevatel sotsiaal- ja majanduselu tasanditel.

1.10. Rände vastupidiseks pööramine on mitmes mõttes kriitilise tähtsusega küsimus. Ainult majanduslik, keskkonnaalane ja sotsiaalne areng aitavad võidelda mittevabatahtliku rände põhjuste vastu.

1.11. Investeeringute suunamise ideaalne platvorm võiks olla rahvusvaheline aafriklaste diasporaa finantskorporatsioon, mida juhivad Aafrika ametiasutused ja mida kasutatakse Aafrika vajadusteks. See võiks ühtlasi olla võimalus ELi investoritele.

1.12. Aafrika on viimasel aastakümnel jõuliselt kasvanud, mistõttu prognoositakse, et mandri energianõudlus kahekordistub 2050. aastaks, samas kui vaesuse määr jääb vankumatult kõrgeks. See kinnistaks, kui mitte ei süvendaks keskkonna ja sotsiaal-majanduslike aspektidega seotud kestlikkuse probleeme.

1.13. Siiski võivad tekkida võimalused: i) Aafrika riigid võivad mängida juhtivat rolli päikeseenergia muundamisel elektrienergiaks fotogalvaanilise tehnoloogia abil, mis võib kaasa tuua ka suuremahulise sünteetiliste kütuste tootmise; ii) spetsiifilised võimalused ühisprojektideks, äritegevuseks ja poliitikameetmete võtmiseks võivad aidata luua uut sotsiaal-ökoloogilise turumajanduse lähenemisviisi.

1.14. Toetada tuleks Aafrika põllumajandus- ja toiduainetööstust, et parandada mullaharimist, vähendada saagikadu ja võimendada kvaliteedistandardeid. Muud põllumajandusliku toidusektori eesmärgid on uute turundus- ja tootmismeetodite arendamine, kooperatiivse iseorganiseerumise edendamine põllumajandustootjate seas, toiduga kindlustatus ning kauplemise hoogustamine kogu väärtusahela ulatuses. Iseäranis on komitee Aafrikas toimuva maa hõivamise vastu.

1.15. ELi ja Aafrika sidusrühmad peaksid tegema koostööd eesmärgiga muuta roheline kokkulepe reaalsuseks, et päästa planeet ning luua igaühe jaoks inimväärne elu. Organiseeritud kodanikuühiskonna institutsionaliseeritud osalemise abil saaksime hõlpsasti tegeleda eneseanalüüsiga ja vältida uute vahendite abil varasemaid vigu. Kestlikku arengut on võimalik saavutada ainult juhul, kui see tuleneb riigist endast ja seda juhitakse riigi enda siseselt.

1.16. Üldistel inimõigustel põhineva lähenemisviisi kasutuselevõtmine, demokraatlike juhtimisstruktuuride arendamine, majandusliku ja finantsjuhtimise parandamine avaliku sektori vahendite läbipaistva haldamise kaudu ning usaldusväärse süsteemi loomine korruptsiooniga võitlemiseks, tuginedes sõltumatule kohtuvõimule – kõik see aitab kaasa tugeva, iseseisva ning stabiilse äri- ja arengupartnerluse loomisele.

2. Arvamuse taust ja põhipunktid

2.1. EL 27 on Aafrika suurim kaubandus- ja investeerimispartner. Komitee kiidab heaks ühisteatise „Tervikliku Aafrika strateegia suunas“, ( 4 ) milles nähakse ette partnerlused rohemajandusele ülemineku ja energia kättesaadavuse, digiülemineku, kestliku majanduskasvu ja töökohtade ning rahu ja valitsemise valdkonnas.

2.2. 52 Aafrika riigil on ELiga teatavat laadi kaubanduskokkulepe. Nelja Põhja-Aafrika riigiga on sõlmitud assotsieerimislepingud ning Maroko ja Tuneesiaga peetakse läbirääkimisi põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduspiirkonna teemal. EL on pidanud piirkondlike Aafrika organisatsioonidega läbirääkimisi viie majanduspartnerluslepingu üle. Need põhinevad Cotonou lepingul ning selle eesmärgil tugevdada ELi ning Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide vahelisi kaubandussuhteid.

2.3. Komitee tuletab meelde oma lähenemist: ta soovib tagada kõigile inimväärse elu ja head väljavaated, luua keskklassi (teadvustades rände ja sissetuleku vahelist seost) ja toetada võrdseid partnerlusi, tugevdades kestlikke sotsiaalliberaalseid demokraatlikke struktuure. Ent olemasolevaid kohalikke traditsioone ja parimaid tavasid tuleb austada. Komitee pooldab arengupoliitikat, mis loob kõigile Aafrika inimestele head väljavaated, struktuurid ja majanduslikud võimalused.

2.4. Väljastpoolt Aafrikat tulevad investeeringud on püsivalt tõusujoones. Näiteks Hiina investeerib Hiina ja Aafrika koostööfoorumi (FOCAC) ning algatuse „One Belt, One Road“ raames. Teised väiksema ulatusega algatused on Ameerika Ühendriikide algatus „Africa Partnership Station“ ning 2019. aasta Venemaa ja Aafrika vaheline tippkohtumine.

2.5. Üldised inimõigused , sealhulgas töötaja põhiõigused , ettevõtlusvabadus , õigus tervislikule keskkonnale ja õigusriigi põhimõte on olulised ühised väärtused . Koos kestliku arengu eesmärkidega moodustavad need arenguprogrammide rahvusvaheliselt kokkulepitud miinimumstandardi ning on võrdse arengupartnerluse alus.

2.6. Need väärtused on kooskõlas ELi uue arengukonsensusega, mille puhul püütakse poliitikavaldkondade arengupoliitika sidususe kaudu arvesse võtta ka muude poliitikameetmete arendamise mõju.

2.7. Käesolevas arvamuses määratakse kindlaks tõsise võrdse arengupartnerluse olulised aspektid ning analüüsitakse ELi ja Aafrika suhete praegust olukorda ja probleeme.

3. Praegused probleemid

Inimväärne elu, ökoloogiline vastutustunne ja head väljavaated on meie ellujäämiseks otsustava tähtsusega. Peame tegelema kliimamuutustega ning mõtlema vastutustundlikumalt ja koostööaltimalt. Traditsiooniline tööstuspoliitika ja majanduskasvu lähenemisviis on aegunud arengumudel, mis hävitab planeedi ja toob kaasa tohutud ühiskondlikud kulud. Eelkõige Aafrikas tuleb inimesed mitte ainult äärmisest vaesusest välja tuua, vaid nad tuleb ka aktiivselt ühiskonda kaasata (eluase, toit, tervishoid, haridus). Maailma Majandusfoorumi 2017. aasta ülemaailmsete riskide aruandes rõhutati ülemaailmset ebavõrdsust kui hiljutiste poliitiliste probleemidega seotud peamist riskitegurit. Naised ja haavatavad rühmad on veelgi enam mõjutatud ja jäävad võimaluste puudumise korral ühiskonnas osalemisest välja.

3.1. Majanduslikud aspektid

3.1.1. Paljud maailma 20 kiiremini kasvava majanduse hulgast asuvad Aafrikas ja 2035. aastaks on seal suurim potentsiaalne tööjõud. Just seal on kujunemisjärgus tulevased ülemaailmsed turud, kliendid ja töötajad. Seepärast saab enamikku praegustest ülemaailmsetest probleemidest lahendada üksnes koos tugevate Aafrika partneritega. Vaja on võrdset kaubandus- ja investeerimispartnerlust, mis põhineb üldistel inimõigustel ja kestlikkusel. Kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks Aafrikas on vaja 600 miljardit eurot aastas ( 5 ) . Seepärast tunnistab komitee tohutut vajadust erainvesteeringute järele.

3.1.2. Kaubanduspoliitika peaks arvesse võtma arengusidusust eelkõige seoses tariifide, hangete ja maksudega, teadvustama olemasolevat asümmeetriat, eelkõige seoses majanduspartnerluslepingutega, ( 6 ) toetama piirkondlikku integratsiooni, sisaldama kestlikkuse alaseid jaotisi, mis on siduvad ja mille rikkumine on karistatav, ning muutma investeeringute kaitset nii, et tagatud on kõigi üldiste inimõiguste austamine.

3.1.3. Komitee peab tervitatavaks Aafrika mandri vabakaubanduspiirkonda (AfCFTA), sest see tugevdab Aafrika mandril kaubandust, vähendab sõltuvust ega keskendu üksnes ülemere ekspordist juhinduvale lähenemisviisile. Ta pooldab ELi ja Aafrika Liidu vahelise vabakaubanduspiirkonna loomist, mida reguleeritakse ühe lepinguga, mis peab hõlmama eraldiseisvate Aafrika riikide mitmekesisust ja majanduse tugevaid külgi.

3.1.4. Järjest enam kasutatakse traditsiooniliselt arengu toetamiseks eraldatud vahendeid erainvesteeringute võimendamiseks, mis ei tohi kahjustada traditsioonilist arengukoostööd. Nn rohelised võlakirjad, mis on spetsiaalselt suunatud kestlikele projektidele, võivad olla hea võimalus erainvesteeringute suunamiseks Aafrikas. Kõigi avaliku sektori või erainvesteeringute üle tuleb teha järelevalvet, neid tuleb kontrollida ja hinnata, kaasates selleks kodanikuühiskonna organisatsioonid, et tagada investeeringute kasutamine kestliku arengu eesmärkide ja arengueesmärkide saavutamiseks ning investeeringute kooskõla üldiste inimõigustega. Samal ajal on komitee täheldanud, et Euroopa arengufonde kasutatakse viletsate töötingimuste leevendamiseks Aafrikas ( 7 )

3.1.5. Põllumajandus on Aafrika peamine majandussektor (üle 60 % aafriklastest töötab põllumajanduses, enamik väikestes elatuspõllumajandusettevõtetes). Tööstusriikides ja tärkava turumajandusega riikides toimub põllumaale tormijooks ( 8 ) . Ametlike või täpsete registrite puudumine aitab kaasa maa hõivamisele ja takistab noorte aafriklaste juurdepääsu põllumaale. Enamik maaga seotud investeeringutest maailmas, sealhulgas suuremahulised ELi investeeringud, tehakse Aafrikasse. Arengueksperdid hoiatavad, et Guinea savannis asuvast kuni nelja miljoni ruutkilomeetri suurusest põllumaast on saamas rahvusvahelise (sealhulgas Euroopa) põllumajanduse sihtmärk ( 9 ) . Toidutootmise maht peab 2050. aastaks kasvama 70 % ( 10 ) ning arengumaades peab see kasv olema 97 %. Samal ajal kasutatakse põllumaad üha enam ökokütuste ja keemiatööstuse koostisainete tootmiseks. COVID-19 pandeemia mõjul on toiduga kindlustatus veelgi olulisem.

3.2. Sotsiaalsed aspektid

3.2.1. Kodanikuühiskonna, sotsiaalpartnerluse ja sotsiaalse turumajanduse kontseptsioonid on Euroopas väga hästi töötanud.

3.2.2. Tundub, et Euroopa Investeerimispanga (EIP) projektid vastavad laiematele kestlikkuse eesmärkidele ja nende puhul kasutatakse paremat lähenemist arengule. Kuid Euroopa Parlament, Euroopa Komisjon ja kodanikuühiskonna organisatsioonid on väljendanud muret seoses EIP tegevusega. Nad on rõhutanud, et EIP peab oma tegevuses parandama inimõiguste alaseid hoolsuskohustusi. See on ülimalt tähtis, kui EIP soovib pakkuda usaldusväärset tuge ( 11 )

3.2.3. Sätted, mis võimaldavad eurooplastel vaidlustada kestliku arengu eesmärkidele vastavaid õigusakte, kahjustavad meie usaldusväärsust: — inimväärne töö hõlmab inimväärset palka; selle vaidlustamine ei ole kooskõlas arengukäsitusega, mida peame järgima (nt vaidlus Veolia vs. Egiptus); — ELi investeeringuid tuleb kaitsta, kuid peame seisma ka tööõiguse, keskkonna ja tarbijakaitse eest.

3.2.4. Meie arengupartnerlus peaks tugevemalt toetama kohalike riiklike haridussüsteemide loomist alates alusharidusest kuni ülikoolihariduseni. Erilist tähelepanu tuleks pöörata kutseharidusele, sealhulgas õpipoisiõppele ja elukestva õppe süsteemidele. Euroopa kogemus võib olla Aafrika haridussüsteemide arendamisel kasulik.

3.2.5. Kauplemisega kaasnevad kulud on Aafrikas sageli väga kõrged ning paljud riigid ei järgi seniajani rahvusvahelisi kvaliteedi-, ohutus- ja ökoloogilisi standardeid. Luua tuleks kvaliteeditagamise taristu, mis aitaks Aafrika kaupadel vastata oma sihtturgude standarditele, seda ka Aafrikas. Aafrika riikidele mõeldud toetus tuleks eelkõige suunata keskkonna-, tervishoiu- ja töötingimustele ning kaitsestruktuuridele.

3.2.6. Euroopa heaoluriigisüsteemid on edukalt arenenud, põhinedes solidaarsusel ja lähtudes põhiväärtustest, mida jagavad kõik suuremad poliitilised liikumised. Sotsiaalkindlustussüsteemid, koostöömudelid ja avalikud teenused on võimaldanud inimestel koguda rikkust ja suunata turujõude mitte ainult vaesuse vähendamiseks ja majanduskasvu stimuleerimiseks, vaid ka osalusdemokraatia edendamiseks.

3.2.7. See on veelgi olulisem seoses COVID-19 kriisist tingitud probleemidega, mis põhjustavad Aafrikale väga palju kannatusi. ÜRO andmetel kannab Aafrika 24 % ülemaailmsest haiguskoormusest, kusjuures eelkõige tekitab probleeme malaaria, kuid kogu maailma tervishoiutöötajatest töötab seal ainult 3 %. On hästi teada, et tervishoiutöötajaid koolitavad riigid kannavad rahalist kahju, kui asjaomased spetsialistid rändavad välja tööstusriikidesse ( 12 )

3.2.8. Ainult majanduslik, keskkonnaalane ja sotsiaalne areng aitavad võidelda mittevabatahtliku rände põhjuste vastu. Peame lisama üldised inimõigused oma poliitikameetmetesse, et edendada Aafrikas niisuguseid ühiskondi, mida paljud Aafrikast pärit rändajad otsivad koduriigis puuduvate väljavaadete tõttu EList.

3.2.9. Rände vastupidiseks pööramine on kriitilise tähtsusega küsimus. Näiteks soovib komitee esile tõsta aruandeid, ( 13 ) milles käsitletakse ajude äravoolu Tuneesiast, kus poliitikakujundajatel tuleb tegeleda asjaoluga, et umbes kolmandik IT-ekspertidest – keda on koolitatud ELi vahendite abil – rändab välja, et asuda tööle ELis.

3.3. Kestlikkuse aspektid

3.3.1. Aafrika majandus on viimasel aastakümnel jõuliselt kasvanud ja elutingimused on märkimisväärselt paranenud, kuid vaesuse määr on jäänud vankumatult kõrgeks. Arvestades piiratud majanduslikku mitmekesistamist, püsivat ebavõrdsust, kõrget töötuse määra ja keskkonnaseisundi halvenemist, peab manner ikka veel liikuma kestliku arengu suunas, mille kaudu on võimalik tagada kõigile inimväärne elu.

3.3.2. Prognooside kohaselt kahekordistub Aafrika energianõudlus 2050. aastaks. Kasvanud vajaduste rahuldamiseks tuleks laiendada taastuvenergia kasutamist. Energiapööre fossiilkütustelt taastuvenergiaallikatele on oluline kliimamuutuste leevendamiseks. Aafrika riigid võivad mängida juhtivat rolli päikeseenergia muundamisel elektrienergiaks fotogalvaanilise tehnoloogia abil. Lisaks elektrienergia pakkumisele kohalikuks tarbeks võivad fotogalvaanilise energia pargid aidata kaasa sünteetiliste kütuste tootmisele ( 14 ) . Kohalikul elanikkonnal peaks olema võimalik kasust osa saada. Metanool ja teised sünteetilised kütused on alternatiiv lennunduses kasutatavatele fossiilkütustele, kuid võivad pikendada ka maanteesõidukite sisepõlemismootorite kasutust.

4. Poliitilised soovitused

4.1. Üldised aspektid

4.1.1. Aafrika riikidega ühiselt välja arendatud õiglased ja võrdsed kaubandussuhted peaksid edendama inimväärset tööd ja toetama avalikke teenuseid. Eelkõige peab kaubanduspoliitika tagama, et täielikult austatakse üldisi inimõigusi, keskkonda ja õigust inimväärsele elule. Samuti peaks see arvesse võtma vähem arenenud riikide vajadusi. Cotonou lepingu järgse aja leping saab olema hea võimalus ainult siis, kui sellega luuakse kvaliteetseid töökohti, edendatakse kestlikku majanduskasvu ja tagatakse organiseeritud kodanikuühiskonna kaasamine. Mõjuvõimsad arengupoliitika eksperdid väidavad, et ELi arengupoliitikat peaks suunama demokraatlik regionalism, seda eriti seoses Aafrika ja selle ühiskondadega, arvestades kohalikku eripära ( 15 )

4.1.2. Kaasaegsed ja progressiivsed partnerlussuhted peaksid peegeldama nõudlust uue tööstusriikide ja arengumaade koostöövormi järele. Asjaomaste reformipartnerluste loomiseks on eelkõige vaja paremat üldist keskkonda erasektori tegevusele ja piisava sissetulekuga kvaliteetsemate töökohtade loomist, et Aafrika noorem põlvkond saaks elada inimväärset elu. See on oluline, et vähendada noorte soovi rännata parema tuleviku nimel Aafrika mandrilt välja ( 16 ) . Sellega seoses juhib komitee tähelepanu oma kontaktidele Tuneesias ja oma toetusele Tuneesia demokratiseerimisele. Põhjalikus ja laiulatuslikus vabakaubanduslepingus, mille üle on läbirääkimised käimas, tuleb arvesse võtta saavutatu säilitamist, et aidata tagada olukord, mille puhul Tuneesia majandus suudaks pakkuda oma inimestele võimalusi ja väljavaateid.

4.1.3. Aafrika jaoks vajalike reformide tõhustamiseks ja toetamiseks võiks moodustada mõttekoja, mis keskenduks kodanikuühiskonna kaasamisele, arutusel olevatele majandus- ja struktuurireformidele ning kestliku arengu eesmärkidele. See võiks edendada teadmiste ja pädevuste arendamist Aafrikas ning hõlbustada mõttevahetust Aafrika ja Euroopa kodanikuühiskonna vahel.

4.2. Majanduslik areng

4.2.1. Võttes arvesse Euroopa rohelist kokkulepet, peaksid innovatsioon ja sotsiaal-ökoloogiline pööre olema majandusliku arengu stiimulid. Tähelepanu keskmes peaks olema jõukuse õiglane jaotamine ja heaoluriigistruktuuride loomine. Prioriteetide hulka ei peaks kuuluma mitte ainult kaubandus ja investeeringud, vaid ka rahvusvaheline koostöö teistes küsimustes, nt maksupoliitika, ränne, areng, keskkond, haridus, töö-, elu- ja tervishoiutingimused (eriti COVID-19 järel). Organiseeritud kodanikuühiskonna kaasamisel on selles otsustav tähtsus.

4.2.2. Vaja on pikaajalist investeeringut Aafrika-sisesesse taristusse (vastupidiselt ülemere ekspordi edendamiseks tehtavatele taristuinvesteeringutele), et edendada piirkondlikke väärtusahelaid ja kestlikku kohalikku majandust. See on majanduslikult mõttekas, ökoloogiliselt jätkusuutlik ja loob tootmisvõimsust, sealhulgas kohalikke kvaliteetseid töökohti. Ülemere ekspordist juhinduv paradigma on Aafrikas ikka veel olulisel kohal, sest tooraine on suurte majandusriikide (sealhulgas ELi ja selle liikmesriikide) jaoks strateegiliselt tähtis. ELi investeeringute puhul on vaja teistsugust lähenemisviisi, mille aluseks on võrdne partnerlus, mis toob kõigile kasu ja eelkõige edendab kestlikku arengut Aafrikas.

4.2.3. Rahvusvaheline aafriklaste diasporaa finantskorporatsioon võiks koordineerida Aafrika diasporaa ressursside kasutamist kaasava arengu ja investeeringute tegemiseks Aafrika sotsiaalselt vastutustundlikesse ettevõtetesse ja kavadesse ( 17 ) . See võiks olla ideaalne investeeringute suunamise platvorm, mida juhivad Aafrika ametiasutused, mida kasutatakse Aafrika vajadusteks ning mis on võimalus ELi investoritele. Aafrika kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks vajalikud investeeringud ületavad oluliselt prognoositavat Aafrika rändajate kokkuhoidu. Seega on diasporaa organisatsioonide kaasabil vaja luua erinevaid (ärialase) koostöö vorme.

4.2.4. Lisaks tooraine eksportimisele selle töötlemiseks mujal tuleks Aafrika riike julgustada ja aidata kestlike kohalike tööstusharude loomisel, et tooraine töötlemisest saadav kasum jääks riiki. Kaevandussektorist saadav tulu tuleks investeerida taristusse ja sotsiaalteenustesse, millest elanikkond saaks reaalselt kasu.

4.2.5. Avaliku julgeoleku tugevdamine terrorismiga võitlemiseks peab jätkuvalt olema prioriteet. Piirijulgeoleku ja relvade hankimise küsimust tuleb aga käsitleda väga ettevaatlikult. Keskenduda tuleb arengule, mitte arengufondide kasutamisele mittevabatahtliku rände peatamiseks ja julgeolekujõudude relvastamiseks: kasvav julgeolekustamise aspekt arengupoliitikas võib süvendada rände algpõhjuseid.

4.2.6. Komitee nõuab inimõiguste hoolsuskohustuse alaste ELi eeskirjade kehtestamist ( 18 ) . Komitee on ELilt varem nõudnud inimõiguste alase hoolsuskohustuse siduvat rakendamist, seda eelkõige ELi rahvusvahelistes väärtusahelates ( 19 ) . Lähtuvalt olemasolevatest meetmetest ja komitee esitatud kontseptsioonidest (nt reitinguagentuur) oleks siduvast hoolsuskohustuse süsteemist kestliku arengu tagamiseks palju abi, seda eelkõige Aafrikas, ning see tugevdaks ELi jõupingutusi võrdse arengupartnerluse loomiseks.

4.2.7. VKEde arengu ning Aafrika ja ELi VKEde koostöö eeliseid on vaevalt võimalik üle hinnata. Enamasti suudavad hargmaised ettevõtjad hallata Aafrikas toimuva ettevõtlusega seotud riske. VKEde potentsiaali kasutamiseks võrdses arengupartnerluses vajavad VKEd usaldusväärseid struktuure ja institutsioonilist toetust. VKEd annavad enamiku Aafrika töökohtadest. Eelkõige koostööpõhiselt osutatavaid finantsteenuseid tuleb parandada ja arendada (kui need puuduvad), et vastata VKEde vajadustele (näiteks laenud, kohalikus vääringus laenud ja riskihaldus).

4.2.8. Aafrika riikides asuvate ettevõtete peamine takistus on oskustööjõu puudumine. Kutseõppe edendamine on seetõttu esmatähtis küsimus.

4.2.9. „Kuna maksustamise küsimused on põimunud kestliku arengu eesmärkidega, siis peaksid ettevõtted maksma nõuetekohaselt makse seal, kus saadakse kasu tänu lisandväärtuse loomisele (nt tootmine, toorainete ammutamine)“ ( 20 ) . Sellel põhimõttel on võrdse arengupartnerluse puhul keskne tähtsus. Komitee on samuti nõudnud, et EL teeks kahepoolsete topeltmaksustamise lepingute mõjuhinnangu, kui peaksid ilmnema vastuolud Euroopa arengupoliitikaga ( 21 ) Kestliku arengu rahastamisel on lisaks erainvesteeringutele oluline roll ka maksutulul. Aafrika riikidel jääb saamata maksutulu, mis on sama suur kui nende arengu rahastamiseks aastas saadav summa. Maksude vältimise ja korruptsioonivastased meetmed ning siseriiklike tulude suurendamise kampaaniad ühendatuna maksuametite, kontrollikodade ning rahandusministeeriumide ametnike koolitamisega on Aafrika riikides esmatähtsad. Aafrika riikides või ELis asuvad maksuparadiisid takistavad kestlikku arengut.

4.2.10. Taristu on vajalik, et aidata ettevõtetel leida rahastamis- ja toetusmehhanisme ning luua kohapealseid kontakte. Samuti vajavad nad nõustamist projektide kavandamise etappides.

4.2.11. T oetada tuleks Aafrika põllumajandus- ja toiduainetööstust, et arendada mullaharimise parandamise protseduure, vähendada saagikadu, peatada raadamine ning võimendada kvaliteedistandardeid. Lisaks peaks põllumajanduslik toidusektor arendama uusi turundusmeetodeid, kaasaegseid põllumajandusliku tootmise ja töötlemise meetodeid, edendama põllumajandustootjate seas iseorganiseerumist, eriti ühistutes, ning hoogustama kauplemist kogu väärtusahela ulatuses.

4.3. Sotsiaalpoliitika

4.3.1. Kodanikuühiskonna (näiteks sotsiaalpartnerlus ettevõtte ja sektori tasandil) kaasamine Euroopa riikide institutsioonilisse ülesehitusse on andnud ELile eelise. Organiseeritud kodanikuühiskond peaks olema tihedalt kaasatud võrdsesse arengupartnerlusse, sest see loob igasuguse ELi tegevuse, eriti äritegevuse jaoks stabiilsed struktuurid. Seega ei ole meie jõupingutused suunatud mitte ainult kasumile, vaid ka kestlikule arengule Aafrikas, et luua usaldusel ja võrdsusel rajanevaid pikaajalisi partnerlusi.

4.3.2. Programmi „Erasmus+“ tuleks laiendada, et tugevdada ELi ja Aafrika riikide koostööd. Aafrika kõrgkoolilõpetajate kutsealane suutlikkus ja teadmised peavad toetama kestlikku arengut nende päritoluriikides. Vältida tuleks ajude äravoolu Aafrikast ELi. Haridus on oluline hüppelaud iseäranis naiste ja haavatavate rühmade tingimuste parandamiseks ning meie toetus peab olema sellele suunatud.

4.3.3. COVID-19 suurendab probleeme veelgi. Paljud tervishoiusüsteemid on praegu ülekoormatud. Peame Aafrika riike veelgi enam toetama, et nad saaksid rakendada tugevaid tervishoiusüsteeme, mis on biomeditsiinilisel ja sotsiaalmeditsiinilisel tasandil valmis niisugusteks probleemideks nagu COVID-19. Hea tervishoiu takistuseks ei tohi olla nõrk majandus, juhtimise puudumine, puudulik kättesaadavus või väljaõppinud töötajate puudus. Euroopa hästi toimivad heaoluriigid on end suurel määral praeguse probleemi valguses tõestanud ning neid võib kasutada eeskujuna eelkõige Aafrika tervishoiusüsteemide parandamisel.

4.3.4. ELis asuvaid Aafrika diasporaa organisatsioone tuleb kaasata ELi ja Aafrika riikide vahel võrdse partnerluse loomisesse. Nad saavad pakkuda rahalist toetust ja teadmisi ning suudavad teha selgeks, et üldistel inimõigustel põhinev lähenemisviis tugevdab Aafrika struktuure, mida on vaja kestliku äritegevuse, sotsiaalse kaasatuse ja tervisliku keskkonna tagamiseks. Nad teavad, kuidas EL üldisi inimõigusi rakendab, oskavad tegutseda ELi raamistikes ja võivad olla sillaks ELi meetmete rakendamisel nende päritoluriikides.

4.4. Kestlik areng

4.4.1. Kestlikku arengut on võimalik saavutada ainult juhul, kui see tuleneb riigist endast ja seda juhitakse riigi enda siseselt. Aafrika enda arenguvõimekust tuleb toetada nii, et algatatakse reforme, kõigile avanevad inimväärsed väljavaated ning Aafrikasse tehtavad era- ja avaliku sektori investeeringud tasuvad end ära.

4.4.2. Aafrika vajab uut lähenemisviisi tööstuspoliitikale, mida organiseeritakse sektor sektori haaval ja koordineeritakse rahvusvaheliselt, et luua suuremaid turge ning tugevamaid stiimuleid kestlikele tööstusharudele, eriti neile, mis ei rajane fossiilkütustel ( 22 )

4.4.3. Sünteetilise kütuse tootmisel fotogalvaanilise tehnoloogia abil on majandusliku tasuvuse mõistes oluline asukoht, ( 23 ) mille puhul tundub ekvaatori päikesevöönd olevat ideaalne piirkond ( 24 ) . Asjaomane sektor võib positiivselt mõjutada Aafrika riikide majandusarengut, võimaldades neil tõenäoliselt osaleda rahvusvahelistes energiaprojektides. Asjaomasele sektorile antaval mis tahes arenguabil võib olla mitte ainult positiivne mõju seda saavatele riikidele, vaid ka arenenud riikide energiatarbijatele ( 25 )

4.4.4. Kestliku arengu eesmärgid võimaldavad ELil ja tema Aafrika partneritel luua üldistel inimõigustel põhineva suhte, tehes koostööd rohelise kokkuleppe tähenduses, et päästa planeet ja luua igaühele inimväärne elu. Organiseeritud kodanikuühiskonna institutsionaliseeritud osalemise korral saaksime hõlpsasti tegeleda eneseanalüüsiga ja vältida uute vahendite abil varasemaid vigu.

4.4.5. Kõik sidusrühmad, sealhulgas sotsiaalpartnerid ja teised kodanikuühiskonna organisatsioonid, peavad püüdlema projektide, äritegevuse ning poliitikameetmete poole, mis aitavad luua uut sotsiaal-ökoloogilise turumajanduse lähenemisviisi. Lisaks majanduslikele aspektidele tuleks rohkem kaaluda peamisi sotsiaalseid ja biofüüsilisi küsimusi (näiteks kliimamuutused). Seega tuleb võrdse arengupartnerluse puhul seoses kestliku arenguga ( 26 ) kaaluda lisaks üksnes majanduslikele näitajatele ka neid näitajaid, mis võtavad arvesse kõigi heaoluga seotud holistilisi aspekte.

4.4.6. Paljudel põllumajandusinvesteeringutel on kogukondadele kahtlase väärtusega mõju. Pidevalt teatatakse inimõiguste rikkumistest ja investoritest, sealhulgas Euroopa investoritest, kes taganevad lubadustest ehitada taristuid või luua kohalikele kogukondadele töökohti. Komitee on iseäranis Aafrikas aset leidva maa hõivamise vastu. Mõjuhinnangud, mis korraldatakse organiseeritud kodanikuühiskonna kaasamisega, peavad olema rangemad ja neil peavad olema tagajärjed investoritele, kes ei järgi üldisi inimõigusi ega kestliku arengu eesmärke. Üks võimalus on toetada kinnistusregistrite loomist ja aidata kohalikel põllumajandustootjatel moodustada ühistuid, mis on rahvusvahelistel turgudel tugevamad. See aitab ELil ja Aafrikal saavutada oma ühiseid eesmärke, sest loob struktuure, mis tagavad ELile Aafrika partneritega võrdsed tingimused ja tugevdab neid teiste suurte majandusjõududega võrreldes.

4.5. Koostöö ja kodanikuühiskonna tugevdamine Aafrika riikides üldiste inimõiguste ning kestliku arengu eesmärkide alusel – ELi edukas teekond võrdse arengupartnerluse loomiseks

4.5.1. Üldistel inimõigustel põhineva lähenemisviisi kasutuselevõtmine, demokraatlike juhtimisstruktuuride arendamine, majandusliku ja finantsjuhtimise parandamine avaliku sektori vahendite läbipaistva haldamise kaudu ning usaldusväärse süsteemi loomine korruptsiooniga võitlemiseks, tuginedes sõltumatule kohtuvõimule – kõik see aitab kaasa tugeva, iseseisva ning stabiilse äri- ja arengupartnerluse loomisele. Organiseeritud kodanikuosalus võib tõepoolest tagada kõigi nende meetmete ellurakendamise.

4.5.2. ELi lubadused peavad andma käegakatsutavaid tulemusi. Üksnes üldisi inimõigusi järgides ja kestliku arengu eesmärkide saavutamisega suudame sõltuvusest vabaneda ning saada võrdseteks arengupartneriteks.

Brüssel, 16. september 2020 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Luca JAHIER

(1) Nagu on sätestatud üheksas põhilises ÜRO inimõiguste paktis ja konventsioonis.

(2) JOIN(2020) 4 final.

(3) Euroopa Parlamendi uuring „Access to legal remedies for victims of corporate human rights abuses in third countries“ („Ettevõtete toimepandud inimõiguste rikkumiste ohvrite juurdepääs õiguskaitsevahenditele kolmandates riikides“), Brüssel (2019).

(4) JOIN(2020) 4 final.

(5) Saksamaa arenguministeerium, „Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft“ (2017).

(6) Austria arengu-uuringute sihtasutuse Austrian Foundation for Development Research uuringust „The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries“ (Majanduspartnerluslepingute majanduslik ja sotsiaalne mõju valitud Aafrika riikidele) (2018) ilmneb, et majanduspartnerluslepingutel on Lääne-Aafrika riikide majandusühendusele (ECOWAS) kahjulik mõju, tariifide vähendamine võib minna meie partnerriikidele maksma miljardeid eurosid, riigi tulusid ei kasutata kestlikuks arenguks (ELT C 97, 24.3.2020, lk 18, punkt 5.5).

(7) Vastavalt komitee liikme Jaroslaw Mulewiczi suulisele aruandele, mille ta esitas pärast seda, kui oli komitee lähetuse ajal külastanud Bole Lemi tööstusparki Etioopias, kus paiknevad Aasia tekstiiliettevõtted. ELi hädaolukorra usaldusfond Aafrika jaoks peab aga edendama kestlikke ja vastuvõetavaid töötingimusi (mille tulemused on seni olnud kõikuvad).

(8) Saksamaa keskkonnaagentuur, „Globale Landflächen und Biomasse“ (2013).

(9) Gebauer, Trojanow, „Hilfe?“ Hilfe! – Wege aus der globalen Krise“ (2018).

(10) Vt joonealune märkus nr 8.

(11) Euroopa Parlamendi 17. jaanuari 2019. aasta resolutsioon 2018/2151(INI); komisjoni talituste töödokument SWD(2019) 333 final.

(12) Kingsley Ighobor, „Diagnosing Africa’s medical brain drain“, Africa Renewal, detsember 2016 – märts 2017.

(13) Discovery Informatique’i tegevjuhi Kais Sellami suuline aruanne 2019. aasta oktoobris Barcelonas toimunud Euromedi konverentsil.

(14) COM(2018) 773 – „Puhas planeet kõigi jaoks – Euroopa pikaajaline strateegiline visioon, et jõuda jõuka, nüüdisaegse, konkurentsivõimelise ja kliimaneutraalse majanduseni“.

(15) Nt Austria arengualaste teadusuuringute sihtasutuse direktor Werner Raza konverentsil „A good life for all needs a different Globalisation“ märtsis 2020 Viinis.

(16) Uuringud näitavad, et teatud miinimumsissetulek viib rändesurve vähenemiseni, vt nt Michael A. Clemens, „Does Development Reduce Migration?“ (2014).

(17) GK Partners. (2019), „Strategic, Business and Operational framework for an African Diaspora Finance Corporation“.

(18) ELT C 47, 11.2.2020, lk 38, punkt 1.5.3.

(19) ELT C 47, 11.2.2020, lk 38, ja ELT C 97, 24.3.2020, lk 9.

(20) ELT C 81, 2.3.2018, lk 29, punkt 1.9.

(21) Samas, punkt 1.7.

(22) Victor, Geels, Sharpe, „Accelerating the Transitions“ (2019).

(23) Janina Scheelhaase et al., „Transportation Research Procedia 43“, (2019), lk 21–30.

(24) Prognos (2018), „Importance of liquid energy sources for the energy transition“.

(25) Radermacher F.-J. (2019), „Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden“.

(26) Stiglitz, Joseph; Sen, Amartya; Fitoussi, Jean, (2009) „Majandustegevuse ja sotsiaalsete edusammude mõõtmise kõrgetasemelise komisjoni aruanne“ (CMEPSP).