Madalmaade riiklik kord piiratud lennuliiklusõiguste jaotamise kohta

(2007/C 213/04)

Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 847/2004 (lennuliikluse lepingute läbirääkimise ja rakendamise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel) artikliga 6 avaldab Euroopa Komisjon järgmise riikliku korra liiklusõiguste jagamise kohta ühenduse asjaomaste lennuettevõtjate vahel, juhul kui liiklusõigused on piiratud kolmandate riikidega sõlmitud lennunduslepingute tõttu.

„Ministerie van Verkeer en Waterstaat

Luchtvaart

Memorandum, mis käsitleb lennuliinide litsentsimispoliitika suuniseid

(viimati muudetud 7. mai 2007. aasta otsusega (VENW/DGTL-2007/7827)

Datum

20 augustus 2004

Ons kenmerk

DGL/04.U01454

Sissejuhatus

Euroopa Kohtu 5. novembri 2002. aasta otsus „avatud õhuruumi” („Open Skies”) kohtuasjades (1) on näidanud, et kui Euroopa lennuettevõtja soovib asutada Madalmaades oma registreeritud filiaali, tuleb talle selleks diskrimineerimata ja läbipaistvalt anda võimalus, et kõnealune ettevõtja saaks oma õigusi rakendada kooskõlas Madalamaade kahepoolsete lennunduslepingutega. See on sätestatud ka määruses lennuliikluse lepingute läbirääkimise ja rakendamise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel (määrus (EÜ) nr 847/2004). Sellega seoses on Madalmaade transpordi- ja lennundusamet (Directoraat-Generaal Transport en Luchtvaart, DGTL) otsustanud viia liini litsentsimispoliitika ja selle rakendamine kooskõlla Euroopa õiguasktide arenguga kõnealuses valdkonnas ja sätestada käesoleva memorandumi raames läbipaistvuse saavutamiseks vajalikud muudatused.

Lisaks liinilubade väljastamise metoodikale, parandatakse ka liiniloa formaati. Näiteks komplekteeritakse liiniluba selliselt, et Madalmaades asutatud ühenduse lennuettevõtjail lubatakse pakkuda õhutransporditeenuseid mis tahes maailma punkti. Selleks, et konkreetsel lennuliinil teenuseid pakkuda, peab see aga olema ministri kindlaksmääratavas nimekirjas praktiliselt kasutatavate liinide kohta. Kõnealune nimekiri koostatakse vastavalt liinilubade väljastamisele.

DGTL pooldab praeguse meetodi kasutamise jätkamist, kui see ei lähe vastuollu ELi määrustega. Seega viiakse ettevõtja paiknemisel põhineva omandiõiguse ja kontrolliga seotud klauslid kooskõlla EÜ asutamislepingu artikli 43 kohaste nõuetega (ettevõtluse asukoht) vastavalt Euroopa Kohtu otsusele USAga sõlmitud avatud õhuruumi lepingute kohta.

DGTL peab enne lubade andmist ja maandumisõiguste piiratud arvu korral läbipaistvalt ja mittediskrimineerivalt kindlaks määrama millised lennuettevõtjad saavad lennata millistel liinidel. Selleks tugineb DGTL olemasolevale suunistele, mis on sätestatud 1994. aasta litsentsimispoliitika memorandumis, ja uutele täiendustele, mis on sätestatud lennuliinide litsentsimispoliitika memorandumis. Otsuseid tehakse ja põhjendatakse vastavalt üldise haldusõiguse seadusele (Algemene Wet Bestuursrecht, Awb).

Reguleerimisala

Kõik ühenduse lennuettevõtjad, kes soovivad Madalmaades pakkuda teenuseid liinidel, mille lähte-, siht- või läbimispunktiks on kolmandad riigid, peavad selleks, et kasutada Madalmaade valitsuse saadud kahepoolseid õigusi, esiteks registreerima Madalmaades oma filiaali ja taotlema liiniluba või tšarterluba (mitteregulaarsete lendude puhul).

Liiniloa kehtivus sõltub sellest, kas lennuettevõtjal on ja on ka edaspidi kehtiv lennutegevusluba vastavalt lennundusseaduse (Luchtvaartwet) artiklile 16a.

Lennutegevusloa andmine ja selle kehtivus igal ajal sõltub kehtiva lennuettevõtja sertifikaadi omamisest, mis piiritleb lennutegevusloaga hõlmatud tegevusi (määruse (EMÜ) nr 2407/92 artikkel 9). Lende tuleb korraldada vastavalt väljastatud lennuettevõtja sertifikaadile.

Kui lennuettevõtja, kellel on Madalmaade liiniluba, ei ole enam Madalmaades filiaali omav ühenduse ettevõtja, võib minister tema liiniloa tühistada.

Liiniloa andmine ei tähenda, et loa omanik ei peaks jälgima muudes kontekstides kehtestatud tingimusi, näiteks kolmandate riikide ametiasutuste kehtestatud eeskirju või teenindusaegu.

Õiguslik raamistik

Riiklik õiguslik raamistik

Liini- või tšarterlennu luba saab välja anda lennundusseaduse artikli 16b kohaselt, mille raames antakse võimalus artiklis 16 osutatud viisil loa välja andmiseks, mille suhtes ei kohaldata artiklit 16a, mis käsitleb lennutegevusluba. See on ka õiguslik alus käesolevate suuniste kehtestamiseks.

Luba võib välja anda maksimaalselt viieaastaseks perioodiks. Loa välja andmisele eelnev hindamine toimub vastavalt käesolevale memorandumile seoses lennuliinide litsentsimispoliitika parandustega ja litsentsimispoliitika memorandumiga. Kui kõnealuse kahe memorandumi vahel esineb erinevusi, kohaldatakse litsentsimispoliitika memorandumit. Lisaks kohaldatakse tšarterlendude puhul dekreeti mitteregulaarse transpordi kohta (2. mai 1975. aasta dekreet BOL [Besluit ongeregeld luchtvervoer] Staatsblad 1975,227) ja pakettreiside puhul dekreeti „IT- reizen” (5. veebruari 1981. aasta määrus/ nr LV/L 20478/ Madalmaade Tsiviillennundusamet (Rijksluchtvaartdienst)/Staatscourant 1981, 33).

Lisaks dekreedile „IT-reizen” on BOLi artikli 7 kohaselt sätestatud täiendavad mitteregulaarse transpordiga seotud eeskirjad dekreedis, mis käsitleb lennutransporti ja muid lende (Besluit Vracht- en overige vluchten) (5. veebruari 1981. aasta määrus/nr LV/L 20477 Madalmaade tsiviillennuamet [Rijksluchtvaartdienst]/Staatscourant 1981, 33), dekreedis, mis hõlmab määrusi, mis käsitlevad ettetellitud tšarterlende (Beschikking ABC-vluchten) (11. juuni 1979. aasta dekreet/ nr LV/L 22952/Staatscourant 1979, 131) ja dekreedis, mis käsitleb erarühmade transporti (Beschikking vervoer besloten groepen) (29. juuli 1975. aasta määrus/nr POL/L 23676// Staatscourant 1975, 150).

Euroopa õiguslik raamistik

5. novembril 2002. aastal tegi Euroopa Kohus otsuse komisjoni algatatud kohtuasjades seoses USAga sõlmitud „avatud õhuruumi” lepingutega. (2) Euroopa Kohus on seisukohal, et teatavad valdkonnad kuuluvad ühenduse ainupädevusse. Lisaks on Euroopa Kohus leidnud, et klauslid, mis on lennunduslepingute puhul seotud riikliku osaluse ja kontrolliga rikuvad EÜ asutamislepingu artiklis 43 sätestatud asutamisõigust. Nii kohus kui ka komisjon (3) on kutsunud liikmesriike üles lõpetama selline EÜ asutamislepingu rikkumine.

Võttes arvesse Euroopa Kohtu otsuseid ja vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 10, peavad Madalmaad võtma asjakohased meetmed, et tagada asutamislepingust või ühenduse institutsioonide tegevusest tulenevate kohustuste täitmine. Pärast kohtu otsust kehtestas komisjoni kohustused liiklusõiguste valdkonnas oma teatisega „Õhutranspordialaste suhete kohta ühenduse ja kolmandate riikide vahel” (KOM(2003) 94) ja seejärel vastuvõetud määrusega lennuliikluse lepingute läbirääkimise ja rakendamise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel (EÜ 847/2004). Kõnealuse määruse artikkel 5 on lennuliinide litsentsimispoliitika seisukohalt eriti asjakohane.

Lennuliinide jagamise litsentside tüübid

Lennuliinide jagamise litsentside erandid

Vastavalt määrusele (EMÜ) nr 2408/92 ühenduse lennuettevõtjate juurdepääsu kohta ühendusesisestele lennuliinidele, (4) lubatakse lennuettevõtjatel, kellel on ühe liikmesriigi poolt välja antud tegevusluba, pakkuda lennuteenuseid EÜ piires. Mõnes liikmesriigis on lennuliinidel teenuste pakkumiseks vajalik asjakohase liikmesriigi luba.

Madalamaades antakse luba automaatselt haldusmenetluseta, välja arvatud juhul, kui lennujaama ja lennujuhtimiskeskust teavitatakse lennu tegelikust toimumisajast. Alates 1. aprillist 1997 on ühenduse lennuettevõtjatel määruse alusel lubatud pakkuda õhutransporditeenused, mille lähte- ja sihtlennujaam asub liikmesriigis (kabotaaž). Väljaspool ELi toimuvate lendude puhul on vajalik liini- või tšarterloa olemasolu.

Liiniluba

Euroopa Ühenduse väliste lennuliinide puhul kohaldatakse suurel määral kahepoolseid lepinguid. Igal kahepoolsel suhtel on oma individuaalsed tunnused. Sõltuvalt mitmetest poliitilistest ja majanduslikest teguritest nagu näiteks lennuettevõtja turujõud riigis, millega lennundusleping sõlmitakse, on kõnealustest lepingutest tulenevad õigused kas liberaalse või piirava iseloomuga. Seetõttu kohaldatakse liinilubade väljaandmist ja nende hindamist vaid Euroopa Liidu väliste lennuliinide puhul.

Praegu on kõige liberaalsemaks lennunduslepinguks Ameerika Ühendriikidega sõlmitud „avatud õhuruumi” leping. Sellise avatud režiimi raames lubatakse mitmel Madalmaade lennuettevõtjal lennata igast Madalmaade punktist igasse lepinguosaliseks saava riigi punkti vahemaandumise kaudu ja jätkulennu võimalusega mis tahes punkti. Sellise väga liberaalse korra raames ei ole piiranguid lennusageduse osas. Sellistes olukordades antakse reisijate ja kaubaveo regulaarlendude liiniluba kui ka tšarterluba välja peaaegu automaatselt.

Kui kahepoolne kord on piirav, määratletakse lennunduslepingus muu hulgas ka nende lennuettevõtjate arv, kellel on lubatud osutada regulaarselt teenuseid konkreetsetel liinidel ja lendude sagedus. Mõnel juhul nõuab ka kolmas riik vastavalt lennunduslepingule tariifide registreerimist. Kõnealuste tariifide puhul võib osutuda vajalikuks asjaomase riigi nõusolek.

Praegu on nii liberaalsete kui piiravate lennunduslepingute raames üldiselt nõutud, et määratava(te) lennuettevõtja(te) omandiõigus ja kontroll kuuluksid valdavalt Madalmaadele. Lennunduslepinguid kohaldatakse peamiselt regulaarlendude suhtes. Madalmaade valitsus on seega sisse seadnud nõude seoses Madalmaade omandiõiguse ja kontrolliga regulaarlendudeks väljaantud liiniloa puhul. Madalmaade omandiõiguse ja kontrolli nõuet on muudetud selliselt, et lennuettevõtja, kellele antakse välja liiniluba, peab olema Madalamaades asutatud ühenduse lennuettevõtja. Tšarterlende ja ajutisi lende kaalutakse tavaliselt väljaspool lennunduslepinguid või kahepoolsete lennundussuhete taustal iga juhtumi puhul eraldi. Selliste lendude puhul antakse välja tšarterluba.

Tšarterluba

Nagu eelpool juba osutatud, kuulub enamik tšarter- ja ajutistest lendudest väljapoole kahepoolset korda. Euroopa siseseid lende käsitlevates õigusaktides ei ole sätestatud erikorda tšarterlendude suhtes ning seega kohaldatakse määrust (EMÜ) nr 2408/92. Üldiselt ei tehta tšarterlendude puhul vahet Madalmaade ja väljaspool Madalmaid asutatud lennuettevõtjate vahel eeldusel, et Madalmaade lennuettevõtjad saavad võrdse juurdepääsu tšarterlendude pakkumiseks riigis, milles välismaine lennuettevõtja on asutatud. Asukoht mängib seega väiksemat rolli tšarterlendude pakkumise seisukohalt. Vaatamata sellele peab menetlus olema läbipaistev ja mittediskrimineeriv.

Taotluse korral võib tšarterluba välja anda nii tšarter- kui ajutisteks lendudeks, kusjuures luba antakse konkreetse arvu tšarterlendude jaoks ning kindlaks määratud perioodiks. Taotluse hindamisel kohaldatakse võrreldes liinilubade taotluste hindamisega samu kriteeriume. Ka konsulteerimis- ja otsustamismenetlused on samad. Lisaks kohaldatakse ka lubade välja andmist käsitlevaid suuniseid ja menetlusi, mis on ette nähtud mitteregulaarset transporti käsitlevas dekreedis (2. mai 1975. aasta dekreet BOL [Besluit ongeregeld luchtvervoer] Staatsblad 1975,227) ja konkreetsemates olukordades sellel dekreedil põhinevaid eeskirju (näiteks pakettreiside puhul dekreeti „IT- reizen” (5. veebruari 1981. aasta määrus/ nr LV/L 20478/ Madalmaade Tsiviillennundusamet (Rijksluchtvaartdienst)/Staatscourant 1981, 33).

Arvestades asjaolu, et litsentsimispoliitika puhul pööratakse suurt tähelepanu regulaarlennuühenduste võrgustiku tugevdamisele, võetakse lubade väljaandmisel arvesse seda, kas kõnealuste tšarterlendude toimumine mõjutab olulise regulaarlennu lennunduspoliitilisi või majanduslikke tingimusi. Kui lennuettevõtja kavatseb pakkuda regulaarlennuteenuseid, peab kõnealune lennuettevõtja kõigepealt muutma oma lennutegevusluba ja lennuettevõtja sertifikaati määruses (EMÜ) nr 2407/92 ja ühtsetes lennundusnõuetes JAR-OPS kehtestatud korra alusel.

Liiniloa välja andmise menetlus

Läbirääkimised lennunduspoliitika üle

Lennunduspoliitika läbirääkimistel on riikliku lennuettevõtja huvidel väga tähtis roll. Praegu on tavaks, et liiklusõigusi käsitlevad läbirääkimised algatatakse sellega, et üks või mitu lennuettevõtjat näitab üles huvi uute võimaluste vastu. Esmajärjekorras kaalutakse, kas huvitatud lennuettevõtja taotlus sobib litsentsimispoliitika memorandumis kehtestatud poliitika põhimõtetega ja kas lennuettevõtja vastab kõigile nõuetele. Lisaks peetakse nõu teiste huvitatud isikutega ning neile antakse võimalus läbirääkimistel osaleda. Kui läbirääkimiste tulemusena saab liiklusõiguste kasutamiseks määrata vaid piiratud arvu lennuettevõtjaid, saadetakse määramisotsus vastavalt litsentsimispoliitika memorandumi poliitika põhimõtetele asjakohaste diplomaatiliste kanalite kaudu kahepoolsetele partneritele. Kehtivad määramisotsused ja nende alusel määratud lennuliinid peavad säilitama kooskõla liiniloaga kehtestatud nõuete ja piirangutega.

Euroopa Kohtu otsuse tulemusel võetakse arvesse ka Madalmaades asutatud ühenduse lennuettevõtjate huvid. Menetlus, mis jääb lennunduslepingu üle peetavate läbirääkimiste ja selle allkirjastamise vahele, peab ka riigiväliste ühenduse lennuettevõtjate suhtes olema läbipaistev ja mittediskrimineeriv.

Menetlus

Madalmaades asutatud ühenduse lennuettevõtjad peavad selleks, et kasutada saadud õigusi või saada juurdepääs teenuste pakkumiseks lennuliinidel, mida teised lennuettevõtjad enam ei kasuta, esitama asjaomase taotluse. Kui lennuettevõtja on kirjalikult esitanud taotluse liiniloa saamiseks, peab transpordi- ja lennundusamet eelkõige kaaluma, kas lennundussuhted võimaldavad taotluse rahuldamist kõnealuse liini suhtes.

Liiniloa taotluse menetlemise suhtes kohaldatakse üldise haldusõiguse seaduse (Algemene wet bestuursrecht, Awb) 3., 4., ja 6. osaga ettenähtud menetlusmäärusi. Vastavalt kõnealustele määrustele võetakse otsus vastu mõistliku 8- nädala pikkuse tähtaja jooksul alates taotluse saamisest. Vastavalt nendele määrustele, antakse näiteks taotlejale võimalus vajaduse korral oma taotlust täiendada. Taotlejat teavitatakse taotluse täielikust või osalisest tagasilükkamisest. Vastavalt üldisele haldusõiguse seadusele antakse ka huvitatud kolmandatele isikutele võimalus saada ärakuulatud, kui eeldatakse, et nad võivad olla taotluse rahuldamise vastu. Kui otsus on tehtud, võivad mitmed huvitatud isikud esitada otsuse suhtes apellatsiooni.

Uue süsteemi raames on liiniluba kehtiv 5 aastat. Erinevalt varem kasutatud süsteemidest ei ole seoses uue süsteemi kohaste lennuliinidega eraldi tähtaegu. Lennuliinid ja nendega seotud lendude arv on kaasatud tegelike lennuliinide nimekirja, mille määrab kindlaks minister. Vastavalt liinilubadele koostatav nimekiri kehtib sama kaua kui liiniload. Kõnealust nimekirja võib parandada vastavalt liiniloa alusel kehtestatud eeskirjadele ja piirangutele. Nii võib näiteks nimekirja parandada liiniloa artikli 3 kohaselt, juhul kui loa omaniku olemasolevate liiklusõiguste lubatud kasutamise meetodeid laiendatakse. Ka võib minister kõnealust nimekirja parandada, kui loa omanik ei paku ühe aasta või enama aja jooksul teenuseid lennuliinil, mille jaoks talle on antud luba vastavalt liiniloale („kasuta või kaota” põhimõte).

„Kasuta või kaota”

Liiniloa artikkel, mille kohaselt antakse võimalus nende liinide tühistamiseks, milledel ei ole teenuseid pakutud aasta või enama jooksul, jääb täielikult kehtima ja seda kohaldatakse sagedamini, võttes arvesse võimalikku taotluste arvu suurenemist nendes piirkondades, kus antavate õiguste arv on piiratud. Kõnealuse artikli sagedama kohaldamise eesmärgil on otsustatud, et liinilubade tühistamist ei saa rakendada enne ühe aasta möödumist alates parandatud otsuse tegemise kuupäevast, võttes eelkõige arvesse asjaolu, et kõnealune säte on viimaste aastate jooksul kaotanud oma mõtte.

Kui aasta pärast teatavatel liinidel teenuste pakkumiseks loa andmist ilmneb, et lennuettevõtja on pakkunud teenuseid vähem kui 80 % asjaomasel aastal lubatud lendudest, võib minister kõnealuse liini suhtes loa tühistada, eemaldades nimetatud liini tegelikult kasutatavate liinide nimekirjast. Selleks võetakse arvesse allpool kirjeldatud poliitika põhimõtteid.

Liinidel, mis on asjaomaseks aastaks kindlaks määratud liiniloal põhineva otsusega, võib loa omanik teenuseid pakkuda vaid 22. augusti 2004. aasta lennunduslepingutega kehtestatud õiguste piires.

Kindlaksmääratud liinide puhul sätestatakse haldussüsteemis hindamise eesmärgil lubatud lendude arv. Selleks koostatakse koostöös Madalmaades asutatud ühenduse lennuettevõtjatega loetelu, mis sisaldab muu hulgas ka määratud liinidega seotud lendude sagedust.

Kui lennuettevõtja on ainus lennunduslepingu alusel määratud lennuettevõtja ning teisi lennuettevõtjaid ei saa määrata (ühekordne määramine), võidakse tühistatada luba kogu kõnealusel liinil lubatud lendude arvu osas. Kui on määratud või võib määrata mitmeid lennuettevõtjaid (mitmekordne määramine), kaalutakse loa tühistamist lubatud lendude kasutamata jäänud osa ulatuses. Juhul kui piiratuma tegevuse vorm ei ole kooskõlas eesmärkidega, mis on seotud allpool nimetatud poliitika põhimõtetega, mida kasutatakse piiratud liiklusõiguste määramisel, võib mitmekordse määramise puhul kaaluda määratud lendude tühistamist ja ümberjaotamist.

Minister ei tühista siiski luba kui lennuettevõtja on suuteline tõendama, et tema suutmatus osutada teenuseid lubatud lendude täismahus on erandlike asjaolude tulemus, mida ei oleks saanud ära hoida isegi siis, kui oleks võetud kõik mõistlikud meetmed. Siinkohal peetakse silmas eelkõige selliseid olukordi nagu terrorirünnakud või SARSi epideemia ja piiranguid, mis tulenevad taktikaliste läbirääkimistega seotud kaalutlustest või muudest lennunduspoliitikaga seotud küsimustest. Siia võivad kuuluda ka olukorrad, mille puhul piiravad kokkulepped seavad olulisi piiranguid jagatud koodiga lendude toimimisele.

Kõik Madalmaades asutatud ühenduse lennuettevõtjad ja seega ka lennuettevõtja, kel oli õigus pakkuda teenuseid teatavatel liinidel kuni vastava loa tühistamiseni, võivad osaleda ümberjaotamismenetluses. Selleks peavad lennuettevõtjad aegsasti väljendama oma huvi teataval liinil teenuste pakkumiseks, esitades kirjaliku taotluse (mitte hiljem kui 3 kuud enne hooaega, mil lennuettevõtja soovib oma lendudega alustada, juhul kui liinid/sagedused on vabanenud). Transpordi- ja lennundusamet teeb seejärel taotluse ja olemasolevate õiguste põhjal otsuse kooskõlas kehtivate haldusnormidega.

Minister võib siiski otsustada liini mitte tühistada vaatamata lubatud lendude arvu täies mahus kasutamata jätmisele näiteks juhul, kui lennuettevõtja, kellele on antud luba teatab aegsasti, et ta suurendab lendude arvu järgneval aastal selliselt, et lubatud lendude arv kasutatakse ära täies mahus ja juhul, kui ükski teine lennuettevõtja ei ole väljendanud huvi kõnealustel lendudel teenuste pakkumiseks.

Poliitika põhimõtted

Liiklusõiguste taotluse rahuldamise hindamisel transpordi- ja lennundusameti kohaldatavad poliitika põhimõtted on kaasatud osaliselt nii litsentsimispoliitika memorandumisse, transpordi, riiklike ehitustööde ja veemajanduse ministeeriumi üldisesse poliitikasse ning eelarve teksti vastavalt eelarve metoodikale „Van Beleidsbegroting Tot Beleidsverantwoording” (VBTB, „Eelarvest bilansini”) (5). Selguse huvides määratletakse allpool veelkord lühidalt poliitika põhimõtted. Transpordi ja lennundusamet kaalub iga taotlust vastavalt poliitika põhimõtetele ja võttes arvesse allpool osutatud Euroopa Kohtu otsuste poliitilisi tagajärgi. Kuna lennunduslepingud erinevad suurel määral, erineb ka erinevate põhimõtete kaalumine.

Lennunduspoliitika

Üheks transpordi, riiklike ehitustööde ja veemajanduse ministeeriumi üldise poliitika eesmärgiks on „pakkuda tõhusalt toimivat lennundussüsteemi, panustades hästi toimiva lennundusturu arendamisse ja stabiilsusesse” (6). Selles suhtes panustavad Madalmaad avatud ja vaba transpordituru arendamisse. Lennunduslepinguid käsitlevate läbirääkimiste eesmärk on seega tagada, et need oleksid nii liberaalsed kui võimalik. Lisaks peab selle eesmärgi saavutamiseks liiklusõigusi ja nende jaotamist käsitlevatel läbirääkimistel võtma arvesse taktikalisi lennunduspoliitika kaalutlusi.

Võttes arvesse käesolevas memorandumis eespool nimetatud väiteid seoses riikkondsuse sätetega, peab DGTL konsulteerides oma kahepoolse partneriga püüdma kõnealust klauslit parandada erinevates lennunduslepingutes selliselt, et ka teised ühenduse lennuettevõtjad saaksid taotleda liiklusõigusi, mida antakse kehtiva riikliku korra alusel, eeldusel et nimetatud lennuettevõtjad on asutatud Madalmaades. Kui lennunduspoliitika partner jääb riikkondsusega seotud klausli juurde, on iga juhtumi puhul eraldi vaja uurida, kuidas seda käsitleda ja millised on selle mõjud liiklusõigustele ning nendega seotud asjaomaseid liine käsitlevatele otsustele.

Lennunduspoliitikat käsitlevate tulevaste läbirääkimiste seisukohalt on vaja parandada töömeetodit, et tagada menetluse läbipaistvus ja võrdne juurdepääs omandavatele õigustele. Menetlus tuleb läbi viia järgides eeskirju, mis on sätestatud määruses lennuliikluse lepingute läbirääkimise ja rakendamise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel (määrus (EÜ) nr 847/2004) (7). Läbirääkimisi peetakse ühenduse lennuettevõtjate nimel. Läbirääkimiste lõppemise järel saadetakse teatis kõigile Madalmaades asutatud lennuettevõtjatele, kes võivad seejärel esitada taotluse, et kasutada saadud õigusi.

Seoses kaubaveoga püüab DGTL oma kahepoolse partneriga kehtestada eraldi kaubaveo korra, et tagada lennuettevõtjate huvide kaitsmine nii palju kui võimalik. Juhul kui ei ole võimalik kehtestada eraldi kaubaveo korda, hindab DGTL käesolevas memorandumis esitatud poliitika põhimõtete ja litsentsimispoliitika memorandumi alusel iga juhtumi puhul eraldi, kuidas jaotada saadud õigusi reisijate ning kaubaveo vedajate vahel.

Menetluses, mis kestab lennunduspoliitikat käsitlevatest läbirääkimistest saadud õiguste kasutamiseni, kohaldatakse kehtivaid riiklikke ja Euroopa konkurentsieeskirju ning asjaomast pretsedendiõigust. Koodi jagamise puhul on põhimõtteliselt vajalik vaid, et valitsus määraks õhutransporditeenuseid pakkuva lennuettevõtja lendudeks, mille lähte-, siht- ja läbimispunktiks on Madalmaad. Mõned riigid on lisaks kehtestanud nõude ka turustava lennuettevõtja määramiseks vastavalt lennunduslepingule ning mõnel juhul on nõutav luba lendudel teenuste pakkumiseks. Ühekordne määramine võib tähendada, et ei ole võimalik määrata teist Madalmaades asutatud lennuettevõtjat. Mitmekordne määramine võib tähendada, et turustava lennuettevõtja nimel pakutavate lendude arv võib viia lennunduslepingu kohaselt järele jääva lendude arvu piiramiseni. Turustava lennuettevõtja taotlusel uuritakse sellisel juhul, kas oleks alust ministri poolt välja antava määramise ja/või loa saamiseks vastavalt liiniloale.

Olemasolevate jagatud koodiga lendude puhul, mis on lennunduslepingute alusel loa saanud, jäävad lennuettevõtjatele nende õigused, kuid seejuures tuleb täita liiniloa alusel sätestatud tingimusi ja täiendavaid eritingimusi.

Kui lennuettevõtjale on antud luba lendudeks teatavatel liinidel ja ta kavatseb muuta kõnealusel liinil otseteenuse pakkumise kaudseks teenuseks koodi jagamise kaudu, peab ta sellisest kavatsusest teatama DGTLile. Kui osutub vajalikuks pidada läbirääkimisi lennunduspoliitika üle, et viia sisse eespool nimetatud muudatus teenuse laadi või uute jagatud koodiga lendude tõttu, ning kõnealuste läbirääkimiste tulemusel muudetakse õiguste kogumit, hindab DGTL ümber õiguste jagamise viisi vastavalt poliitika põhimõtetele.

Võrgustike kvaliteet

Nagu on ette nähtud litsentsimispoliitika memorandumis on lennuvõrgustikel, mille lähte, siht- ja läbimispunktiks on Madalmaad, tähtis osa hindamisel, kas lennuettevõtjale võib anda loa teenuste pakkumiseks Euroopa Ühenduse välisel liinil. Näiteks on kõnealuses memorandumis kehtestatud, et lennuettevõtjad ei tohiks anda luba lendudeks liinidel, mis tõenäoliselt mõjutavad olemasoleva ülemaailmse lennuvõrgustiku esmaseid liine, mis läbivad Madalmaid. Selle klausli abil saab rakendada Madalmaid läbiva lennuvõrgustiku tugevdamise poliitikat. Dokumendi VBTB 2002-2006 tähenduses võib poliitika eesmärgi kokku võtta järgmiselt: „avatud ja konkurentsile rajatud transpordituru kontekstis on vaja säilitada ja tugevdada ühendust Madalmaade ja ülemaailmse lennundusvõrgustiku vahel” (8). Selles suhtes on seatud eesmärk, et Schiphol oleks võrgustiku kvaliteedi seisukohast ka edaspidi üheks neljast kõige paremast loode-Euroopa lennujaamast.

Panust võrgustiku kvaliteeti hinnatakse muu hulgas nii pardale minevate ja sealt lahkuvate reisijate kui ka transiitreisijate (9) seiskohast. Pardale minevate ja sealt lahkuvate reisijate puhul hinnatakse Madalmaadele õhutranspordi kaudu juurdepääsu kvaliteeti (antud juhul Schiphol). Transiitreisijate puhul hinnatakse transiidi kvaliteeti, võimalusi ühenduslendudeks Madalmaade kaudu (antud juhul Schiphol).

Kriteeriumid, mida kasutatakse võrgustiku kvaliteedi hindamisel, keskenduvad pakutavate lennuteenuste laadile ja kvaliteedile. DGTL kasutab selleks järgmist teavet:

— lennuteenuse kirjeldus (näiteks kavandatud liin);

— lennuteenuste sagedus ja veomaht;

— õhusõiduki tüüp ja konfiguratsioon;

— otse- või ühenduslennud;

— lennuteenuse algusaeg;

— lennuteenuse järjepidevus;

— teenuse laad (reisijate, kaubavedu vm);

— lennuteenuste kättesaadavus kasutajatele;

— lendude toimimine;

— konkurentsi tase asjaomasel liinil.

Ohutus

DGTLi üldpoliitika on „edendada lennunduses liikluse ja transpordi turvalisust” (10). Selle raames peavad lennuettevõtjad omama kehtivat lennuettevõtja sertifikaati. Lendudel võib teenuseid pakkuda vaid kõnealuse lennuettevõtja sertifikaadi piires ja pidades silmas kehtivaid riiklikke ja rahvusvahelisi ohutusnõudeid.

Liiniloa ja tšarterloa puhul nõutava lennutegevusloa andmine ja selle kehtivus igal ajal sõltub alati kehtiva lennuettevõtja sertifikaadi omamisest, mis piiritleb lennutegevusloaga hõlmatud tegevusi (määruse (EMÜ) nr 2407/92 artikkel 9).

Keskkond

Üldine kriteerium keskkonna valdkonna puhul on „kehtestada ja säilitada lennunduse säästev areng” (11). Asjaomasel liinil kasutatava õhusõiduki müra ja heidete tasemel võib selles osas olla väga tähtis osa.

Ettevõtluse asukoht

EÜ asutamislepingu artikli 43 kohaselt ei ole lubatud kehtestada piiranguid kodanike asutamisvabadusele (või ettevõtjatele, vt EÜ asutamislepingu artikkel 48) ega ka piiranguid ametite, filiaalide või tütarettevõtjate asutamisele liikmesriigi kodanike poolt.

Artikkel 43 võimaldab liikmesriigi kodanikel ja ettevõtjatel arendada tegevust muus liikmesriigis kooskõlas oma riigi õigusaktidega. Euroopa Kohus leiab, et liikmesriigis asutatud lennuettevõtjat tuleb kohelda võrdselt asjaomases liikmesriigis asutatud riiklike lennuettevõtjatega. Lennunduslepingutest tulev riikliku omandi ja kontrolli nõue on asutamisõiguse rikkumine.

Nii tavaõigus kui ka apellatsioonikohtu pretsedendiõigus näitavad, et ühenduse nõuded seoses asutamisega vastavad lennundusvaldkonnas tegelikule ja tõhusale tegevusele ka pikemas perspektiivis, mistõttu ei loeta ettevõtja õiguslikku vormi otsustavaks teguriks. Nii on sätestatud ka liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste lennuliikluslepingutega seotud läbirääkimisi ja nende rakendamist käsitleva määruse põhjenduses 10.

Kui ühenduse lennuettevõtja taotleb liiklusõigusi, mille Madalmaad on saanud kahepoolsete lepingute alusel, kontrollib DGTL, kas kõnealune lennuettevõtja on tegelikult Madalmaades asutatud. Aluskriteeriumidena kasutatakse selles suhtes Euroopa Kohtu pretsedendiõigusest tulenevaid kriteeriume, mis käsitlevad tõhusat integreerimist riiklikusse majandusse ja alalist kohalolekut Madalmaades. Lisaks peab ühenduse lennuettevõtja, kes soovib Madalmaades asutada oma registreeritud filiaali, täitma Madalmaade õigusaktides kehtestatud nõudeid, mida kohaldatakse Madalmaade lennuettevõtjate suhtes, sealhulgas nõuet loa omamise kohta lennundusseaduse artiklite 16, 16a ja 16b kohaselt, mis põhineb peamiselt määruse (EMÜ) nr 2407/92 nõuetele.

Üldjuhul ei kohaldata teiste liikmesriikide lennuettevõtjate suhtes lennuettevõtja sertifikaadi tingimuste kohaseid piiranguid, kuna lennuettevõtja päritoluriigi välja antud originaalluba peab olema tunnustatud määruse (EMÜ) nr 2407/92 ühtlustatud põhimõtete kohaselt. Siinkohal tuleb arvestada, et praegu kehtivaid ohutusnõudeid ei ole veel täielikult ühtlustatud. See võib viia ohutusnõuete ajutise kehtestamiseni riiklike õigusaktide alusel (12). Sel eesmärgil võetakse aluseks artikli 16a lõige 4, milles on sätestatud, et minister võib tühistada määruse (EMÜ) nr 2407/92 kohase loa põhjusel, et lendude toimimine on vastuolus sätetega, mis on kehtestatud kõnealuse seadusega või selle alusel, või seetõttu, et lennuettevõtja ei vasta loaga seotud sätetele.

Eespool nimetatud põhjenduses 10 nähakse ette, et lennuettevõtja, kellel on registreeritud filiaalid mitmes liikmesriigis, peab järgima riiklikust õigusest tulenevaid nõudeid, eeldusel et see on kooskõlas ühenduse õigusaktidega. Seetõttu on lisaks lennundusseadusest tulenevatele eeskirjadele kohaldatavad ka riiklikud eeskirjad näiteks tööõiguse ja tarbijakaitseõiguse valdkonnas, eeldusel et seda tehakse mittediskrimineerivalt.

Omand ja kontroll

Euroopa Kohus on leidnud, et kõik lennunduslepingute riikkondsusega seotud sätted, millega kehtestatakse, et mitte kõigil ühenduse lennuettevõtjatel, kes on asutatud asjaomases riigis ei ole õigus saadud liiklusõigustele, on käsitletavad asutamisõiguse rikkumisena.

Seetõttu muudetakse liiniloa alusel kehtestatud sätet, milles nõuti Madalmaade enamusosalust lennuettevõtjas ja tegelikku kontrolli tema üle. Nõukogu määruse (EMÜ) nr 2407/92 (13) artikli 4 lõike 2 alusel sõnastatakse nõue selliselt, et lennuettevõtja peab olema Madalmaades asutatud ühenduse lennuettevõtja. Määruse (EMÜ) nr 2407/92 alusel on ühenduse lennuettevõtjaks lennuettevõtja, kelle enamusotsustusõigus ja tegelik kontroll on ühe või enama Euroopa Liidu liikmesriigi ja/või liikmesriikide kodanike omanduses. Kooskõlas eespool nimetatud määrusega saab ühenduse lennuettevõtja staatust tõestada kehtiva tegevusloa omamisega. Lennuettevõtjatel peab seega olema tegevusluba vastavalt määrusele (EMÜ) nr 2407/92.