EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOON (EL) 2020/1903,

14. mai 2020,

tähelepanekutega, mis on Euroopa Liidu 2018. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitleva otsuse lahutamatu osa, X jagu – Euroopa välisteenistus

EUROOPA PARLAMENT,

— võttes arvesse oma otsust Euroopa Liidu 2018. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta, X jagu – Euroopa välisteenistus,

— võttes arvesse kodukorra artiklit 100 ja V lisa,

— võttes arvesse väliskomisjoni arvamust,

— võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni raportit (A9-0043/2020),

A. arvestades, et välispoliitika eesmärkide saavutamiseks, geopoliitiliste probleemide lahendamiseks ja liidu kui üleilmse osaleja rolli tugevdamiseks tuleb järgida peamisi juhtpõhimõtteid, mis puudutavad juhtimissüsteemide tulemuslikkust ja tõhusust ning vahendite kasutamist peakorteris ja liidu delegatsioonides;

B. arvestades, et Euroopa välisteenistuses tuleb edendada ühist juhtimiskultuuri ning selleks tuleb suurendada diplomaatiliste töötajate euroopalikku olemust ja ühtekuuluvustunnet;

C. arvestades, et eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse raames soovib eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutav institutsioon rõhutada, et liidu institutsioonide demokraatlikku legitiimsust on oluline veelgi tugevdada ning selleks tuleb suurendada läbipaistvust ja parandada aruandekohustuse täitmist ning rakendada tulemuspõhise eelarvestamise põhimõtet ja personalijuhtimise head tava;

1. peab üldise tähelepanekuna kahetsusväärseks, et kontrollikoja koostatud institutsiooni eelarveaasta 2018 raamatupidamise aastaaruande (edaspidi „kontrollikoja aruanne“) 10. peatükk „Haldus“ ja selles esitatud järeldused on üsna piiratud, hoolimata asjaolust, et mitmeaastase finantsraamistiku rubriiki 5 „Haldus“ peetakse väikese riskiga rubriigiks;

2. on seisukohal, et kontrollikoja aruande 10. peatüki raames tehtav audititöö peaks olema liidu institutsioonide vahel paremini tasakaalustatud ja hõlmama muudki kui ainult vastavusnõudeid;

3. on seisukohal, et rohkem tuleks auditeerida tegevuskulusid või valdkondi, mis on Euroopa välisteenistuse jaoks muutumas väga tähtsaks või isegi ülioluliseks, nagu näiteks strateegilise kommunikatsiooni suutlikkus ja infotehnoloogia (nt küberturvalisus), delegatsioonide üldise julgeolekupaketi tulemuslikkus ning missioonide toetamise platvormi finantsjuhtimine ja haldustugi ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika tsiviiltegevuses;

4. märgib samuti, et kontrollikoda ei andnud teist aastat järjest teada ühestki konkreetsest Euroopa välisteenistusega seotud probleemist;

5. märgib rahuloluga, et teist aastat järjest ei tuvastanud kontrollikoda Euroopa välisteenistuse iga-aastases tegevusaruandes ega juhtimiskorras olulisi vigu;

6. märgib, et Euroopa välisteenistuse 2018. aasta kogueelarve oli 678,5 miljonit eurot (s.o 2,8 % suurem kui 2017. aastal), kulukohustuste täitmise määr oli aasta lõpu seisuga 99,9 % ja maksete täitmise määr 84,8 % (veidi madalam kui 2017. aasta 86,7 %) ning komisjon eraldas lisasummad, et katta liidu delegatsioonidesse lähetatud komisjoni töötajatega seotud halduskulusid; märgib, et praegu jaguneb eelarve nii, et 249,7 miljonit eurot on mõeldud Euroopa välisteenistuse peakorterile ja 428,8 miljonit eurot delegatsioonidele;

7. märgib, et 2018. aastal saadi 58,5 miljoni euro suurune toetus ka Euroopa Arengufondist ja usaldusfondidest (2017. aastal oli see 55 miljonit eurot);

8. julgustab Euroopa välisteenistust võimaluse korral praegust eelarve liigendust lihtsustama, et Euroopa välisteenistust oleks lihtsam ja tõhusam hallata, ning hakkama selleks järk-järgult ühtlustama 35 eelarverida, mida kasutatakse komisjoni personali tegevuse rahastamiseks delegatsioonides, ning võtma arvesse geograafilisi ja eri arenguvahendeid;

9. võtab rahuloluga teadmiseks, et eelarve haldamist on lihtsustatud, sest kõikide delegatsioonide (sealhulgas Euroopa Arengufondi delegatsioonid) büroodega seotud ühised üldkulud (üür, turvalisus, koristamine ja muud üldkulud) kaeti 2018. aastal kolmandat aastat järjest tervenisti Euroopa välisteenistuse eelarveridadelt; toetab Euroopa välisteenistuse jõupingutusi oma halduse ajakohastamiseks ja lihtsustamiseks projekti „Innovatiivne 2019“ kaudu, mis hõlmab 20 läbivaatamisel olevat ettepanekut; palub Euroopa välisteenistusel läbivaatamisel olevate ettepanekute kohta eelarvekontrollikomisjonile aru anda;

10. märgib, et peakorteri eelarve oli 249,7 miljonit eurot, millest 162,4 miljonit eurot (st 65,5 %) oli seotud koosseisuliste ja koosseisuväliste töötajate palkade ja muude hüvitiste maksmisega, 30,8 miljonit eurot (st 12 %) hoonete ja seotud kuludega ning 34,9 miljonit eurot (st 14 %) IT, arvutisüsteemide, seadmete ja mööbliga;

11. märgib, et delegatsioonide 428,8 miljoni euro suurune eelarve jagunes nii, et 118,4 miljonit eurot (27,6 %) kulus koosseisuliste töötajate palkadele, 168 miljonit eurot (39,2 %) hoonetele ja nendega seotud kulutustele, 72,1 miljonit eurot (16,8 %) koosseisuvälistele töötajatele ja väljasttellitavatele teenustele, 27,6 miljonit eurot (6,4 %) muudele personaliga seotud kulutustele ja 42,7 miljonit eurot (10 %) muudele halduskuludele; märgib samuti, et 196,4 miljonit eurot (2016. aastal 185,6 miljonit eurot ja 2015. aastal 204,7 miljonit eurot) saadi komisjonilt liidu delegatsioonidesse lähetatud komisjoni töötajate halduskulude katteks ning see jagunes komisjoni V rubriigi (47,2 miljonit eurot), rakenduskavade haldustoe eelarveridade (93,2 miljonit eurot) ning Euroopa Arengufondi ja usaldusfondide (58,5 miljonit eurot) (2017. aastal 55 miljonit eurot ja 2016. aastal 45,4 miljonit eurot) vahel;

12. märgib, et hoonete haldamise poliitika on Euroopa välisteenistuse missiooni silmas pidades keeruline; rõhutab, et Euroopa välisteenistus peab hoonete ostmisel, rentimisel ja haldamisel esitama oma hoonete haldamise poliitika kohta piisavalt selgitusi; kutsub Euroopa välisteenistust üles säilitama oma hoonete haldamise poliitika suhtes pideva valvsuse ning eelkõige tagama, et kõiki pettuse- või korruptsioonikahtlusi, mis võivad hoonete ostmisel, rentimisel või haldamisel tekkida, uuritakse viivitamata; palub Euroopa välisteenistusel esitada oma hankemenetluste ja hoonete kulude kohta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse raames piisavad selgitused;

13. rõhutab, et hoonetega seotud dokumentide haldamiseks ja läbivaatamiseks on oluline parlamendi ja Euroopa välisteenistuse hea koostöö; soovitab tungivalt, et Euroopa välisteenistus esitaks hoonetega seotud dokumendid heakskiitmiseks õigeaegselt, et anda aega põhjalikuks läbivaatamiseks ja järelmeetmetega seotud küsimusteks; kordab, et kui eelarvepädevatele institutsioonidele esitatakse dokumendid alles vahetult enne tähtpäeva saabumist, tekitatakse tarbetuid ajalisi piiranguid ja eelarvepädevad institutsioonid on sunnitud andma heakskiidu, ilma et neil oleks võimalik läbivaatamisperioodi pikendada;

14. kutsub Euroopa välisteenistust üles võtma endale kohustuse saata järgmiste eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluste jaoks eelarvekontrollikomisjonile jätkuvalt Euroopa välisteenistuse kinnisvarapoliitikaga seotud töödokumendid, sealhulgas teavet selle kohta, millega on kinnisvarakulud seotud ja mida nendest kaetakse; võtab teadmiseks täieliku ja üksikasjaliku teabe, mis esitati Euroopa välisteenistuse kinnisvarapoliitika kohta kirjalike küsimustike kaudu;

15. märgib, et Euroopa välisteenistus paigutas ümber 30,8 miljonit eurot, millest suurimat osa kasutati Washingtonis hoone ostmiseks, ja mille tõttu vähenes peakorteri lõplik eelarve 239 miljoni euroni, kuid delegatsioonide eelarve suurenes 10,7 miljoni euro võrra;

16. märgib, et liit peab toime tulema üha keerulisemas rahvusvahelises keskkonnas ja seetõttu on senisest rohkem vaja, et liit täidaks rahvusvahelisel areenil juhtrolli; rõhutab, et Euroopa välisteenistusel on keskne osa liidu välispoliitika elluviimisel komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja juhtimisel; märgib, et kuigi Euroopa välisteenistusele on antud suurem roll, ei ole selle töötajate arvu samavõrra suurendatud; nõuab, et välisteenistuse käsutusse antaks piisavad inimressursid, et liidu tõhusat tegutsemist üleilmsel areenil mitte ohtu seada;

17. märgib, et Euroopa välisteenistusel on liidu välispoliitika sidususe tagamisel tähtis osa; rõhutab samuti, et ELi tõhusa ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika tulemuslikuks elluviimiseks tuleb eraldada vajalikud vahendid;

18. mõistab Euroopa välisteenistuse keerulist tegevusvaldkonda, milles liidu delegatsioonid töötavad, sest poliitilised ja sotsiaal-majanduslikud olud on sageli keerulised, ebastabiilsed ja seotud kõrgete riskidega, millel võib töötajate ja taristu turvalisuse tõttu olla eelarvele ja kuludele suur mõju;

19. kutsub Euroopa välisteenistust üles looma ametikohad kohalikele töötajatele, kes vastutaksid õigusloomealase aruandluse eest strateegilist huvi pakkuvates riikides, eelkõige läbirääkijariikides ja idapartnerluse riikides, et liit mõistaks oma naaberriike paremini ja need lähendaksid oma õigusakte liidu õigustikule; kutsub Euroopa välisteenistust üles võtma midagi ette, et lahendada probleemid, mille tagajärjel tuvastati hangetes vead, ja hoidma ära asjaomaste reeglite edaspidise rikkumise;

20. märgib, et idanaabruse strateegilise kommunikatsiooni töörühmale anti 2018. aastal 1,1 miljonit eurot Venemaa väärinfoga võitlemiseks ning et 2019. aastal suurenes eelarve 3 miljoni euroni; nõuab selle eelarve märkimisväärset suurendamist, et liit saaks Venemaa infosõjale edukalt vastu astuda; nõuab rohkem teavituskampaaniaid, mis selgitaksid paremini liidu poliitikat idapartnerlusriikides;

21. märgib sellega seoses, et Euroopa välisteenistuse teatavate kulude (nt taristukulud) struktuuri võib olla raske hallata, sest vahetuskurss kõigub või kohalikul turul valitsevad eritingimused, mille tõttu on kulusid delegatsioonide tasandil keerulisem hallata ja kavandada;

22. märgib, et finantsmääruse artiklis 60 on delegatsioonide eelarve täitmise volituste täitmiseks ette nähtud uus kord: toimepidevuse tagamiseks võib edasivolitatud eelarvevahendite käsutajana tegutseda ja komisjoni tegevuseelarvet täita ka delegatsiooni juhi asetäitja;

23. tunneb sellega seoses heameelt selle üle, et Euroopa välisteenistus on oma sise-eeskirja sellega vastavusse viinud, kuid palub välisteenistusel sellest hoolimata uute sätete rakendamist, eriti väikestes delegatsioonides, hoolikalt jälgida; palub Euroopa välisteenistusel pöörata oma sisekontrolliraamistikus asjaomastele riskidele eritähelepanu sellega, et hakkab tehingutega seotud rahavoogude korrektsust täpsemini kaugkontrollima ja/või pakub ajutiselt rohkem tuge, teeb vajaduse korral järelevalvet ja annab nendest perioodidest aru; tuletab meelde, et toimepidevust käsitlev sisekontrolli standard oli paljude aastate jooksul Euroopa välisteenistuse, eriti delegatsioonide sisekontrollisüsteemi nõrgim element;

24. peab kiiduväärseks, et loodud on riskide hindamise ja haldamise vahend, milles on registreeritud peakorteri ja delegatsioonidega seotud riskid, ning et vastu on võetud uus sisekontrolliraamistik; kutsub aga Euroopa välisteenistust üles mitte pelgalt riskidest teadlik olema, vaid tagama, et riskileevendusmeetmeid rakendataks tõhusalt ja vaadataks pidevalt läbi;

25. võtab teadmiseks määra, kui palju kõrvalekaldeid kulukohustuste ja maksete eelkontrollimisel leiti (1041 kulukohustustega seotud toimingust oli kõrvalekaldeid 209 juhul ja 1841 maksest vastavalt 258 juhul); peab kahetsusväärseks, et tuvastatud vead on korduvad, s.o peamiselt puuduvad tõendavad dokumendid, kui finantstoimingud esitatakse eelnevaks finantskontrolliks; palub Euroopa välisteenistusel ühtlasi jätkata spetsiaalse abi andmist igasuguse maksumusega avalike hangete puhul, mis delegatsioonides korraldatakse; tunneb heameelt, et peakorteris rakendati 2019. aasta lõpuks finantsalaseid e-töövoogusid, mille eesmärk on aidata kaasa vigade üldise taseme vähendamisele;

26. tunneb heameelt selle üle, et järjelkontrollimeetod viidi 2018. aastal kooskõlla kontrollikoja meetodiga ning veamäär on võimalik esitada peamiste kuluvaldkondade (personali-, taristu-, turvalisuse ja IT-/telekommunikatsioonikulud) kaupa ja toimingute kihtvaliku põhjal; on seisukohal, et tänu sellele positiivsele arengule saab juhtkond ja volitatud eelarvevahendite käsutaja parema ülevaate, kui suur risk on seotud toimingute ja üldiste rahasummadega, sest ammendavalt on hõlmatud rohkem finantstoiminguid; rõhutab, et selle meetodiga on võimalik objektiivsemalt põhjendada, miks on vaja koostada leevendusmeetmete või võimalike reservatsioonidega tegevuskava;

27. kordab, et delegatsioonidele tuleb anda igas valdkonnas tulemusi tähtsustavat tuge, eelkõige hanketuge; on seisukohal, et 27 delegatsiooni hõlmanud Euroopa piirkondliku keskuse kogemusi, koostööd ja tulemusi tuleks hoolikalt hinnata, eelkõige suurema kindluse saamiseks, ning vajaduse korral tuleks kaaluda muid sama mõjusaid vahendeid;

28. kutsub Euroopa välisteenistust üles oma kindluse tagamise ahelat kooskõlas uute sisekontrollistandarditega järk-järgult tugevdama ning pöörama selleks suuremat tähelepanu kontrollijate individuaalsele pädevusele ja vastutusele (nagu on märgitud ka sisekontrolli põhimõtete rakendamist käsitlevas 2018. aasta küsimustikus, eriti puudutab see tehnoloogiakontrolli valdkonda, millele on antud veidi kehvem hinnang) ning pettuseohule;

29. väljendab heameelt selle üle, et Euroopa välisteenistus püüab suurendada äsja ametisse nimetatud delegatsioonijuhtide vastutustunnet, et nad tagaksid peale poliitiliste volituste täitmise ka nende vastutusalasse kuuluvate liidu vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise; on seisukohal, et see puudutab ka kõiki välisasjadega seotud isikuid, nagu ELi eriesindajad, ELi erisaadikud, sõjaliste operatsioonide juhid ja tsiviilmissioonide juhid;

30. tuletab meelde, et reservatsioonide esitamine on vastutuse võtmiseks väga tähtis ning seetõttu tagab see Euroopa välisteenistuse kindluse tagamise ahelas ennetuse ja läbipaistvuse, sest reservatsioonides tuuakse esile püsivad probleemid ning kõrvaldamata jäänud või korduvad puudused, millega delegatsioonide juhid kokku puutuvad;

31. märgib, et põhjendatud reservatsioone esitasid ainult kaks delegatsiooni, st delegatsioon Süürias, kes tegi seda ka 2017. aastal, ja delegatsioon Euroopa Nõukogus Strasbourgis, ja need olid seotud sellega, et täidetud lepingud ei vastanud hankereeglitele; ergutab Euroopa välisteenistust jätkama kõigi lepingute täielikku läbivaatamist, et tagada finantseeskirjade järgimine;

32. märgib, et 2018. aasta lõpus moodustas liikmesriikide diplomaatide arv administraatorite koguarvust 33,76 %, mis on peaaegu sama mis 2014. aastal (33,8 %); võtab teadmiseks, et aastatel 2014–2018 see osakaal veidi kõikus: 2017. aasta lõpus oli see 32,83 %, 2016. aasta lõpus 31,7 % ja 2015. aastal 32,9 %; kutsub Euroopa välisteenistust üles täitma otsuses 2010/427/EL (1) sätestatud töötajaskonna koosseisu nõuet, mille kohaselt peab kolmandik töötajatest olema pärit liikmesriikidest ja kaks kolmandikku liidu institutsioonidest;

33. on aga mures, et kodakondsuse mõttes ei ole Euroopa välisteenistuse töötajaskond endiselt tasakaalus; märgib, et 2017. aasta lõpus moodustasid liikmesriikide diplomaadid Euroopa välisteenistuse administraatorite koguarvust 32,83 % (st 307 inimest) ning 2016. aasta lõpus pärines Euroopa välisteenistuse töötajatest liikmesriikidest 31,7 %, (2015. aastal 32,9 % ja 2014. aastal 33,8 %);

34. rõhutab, et vaatamata korduvatele üleskutsetele ei vasta Euroopa välisteenistuse töötajaskond endiselt geograafilise tasakaalu nõuetele ja on väga ebaproportsionaalne, sest delegatsioonijuhid on pärit Belgiast (9), Saksamaalt (15), Prantsusmaalt (16), Itaaliast (21), Poolast (5) ja Tšehhi Vabariigist (2); märgib eelkõige, et viimase kahe aasta jooksul on suurenenud Itaaliast pärit delegatsioonijuhtide arv;

35. nõuab, et Euroopa välisteenistuses parandataks geograafilist tasakaalu; kordab, kui oluline on kõikide liikmesriikide kodanike asjakohane ja sisuline kohalolek; rõhutab, et Euroopa välisteenistus peab tagama, et kõik liikmesriigid on piisavalt esindatud ning et seejuures võetakse arvesse kandidaatide pädevust ja teeneid; ergutab seetõttu Euroopa välisteenistust jätkama suhtlust liikmesriikidega, et edendada oma ametikohti riiklikes diplomaatilistes võrgustikes;

36. kutsub Euroopa välisteenistust üles rakendama kõikides avaliku sektori kulutustes sooteadlikku eelarvestamist;

37. tuletab meelde, et soolise võrdõiguslikkuse peavoolustamine tähendab poliitikakujundamise (ümber)korraldamist, parandamist, arendamist ja hindamist, nii et poliitikakujunduses osalejad võtaksid soolist võrdõiguslikkust arvesse kõikides poliitikavaldkondades kõigil tasanditel ja kõigis etappides;

38. märgib rahuloluga, et ametikohtade koguarvus saavutati peaaegu üldine arvuline sooline tasakaal, sest ametikohtadest 47,4 %-l töötavad naised; kutsub aga Euroopa välisteenistust üles olemasolevat kvalitatiivset tasakaalustamatust kõigil tasanditel, kõigis ülesannetes ja eri kategooriates veel rohkem vähendama, seda eriti administraatorite ametikohtadel, kus praegu on naiste osakaal 34,92 %; ergutab Euroopa välisteenistust jätkama tööd mitmesuguste meetmetega, mida võetakse soolise tasakaalu toetamiseks ja mitmekesisuse suurendamiseks, näiteks madalama astme juhi ametikohal töötavate naiste võrgustik ning spetsiaalsed koolitused juhtival ametikohal töötavatele ja selle poole püüdlevatele naistele;

39. märgib, et sooline ja geograafiline tasakaal tuleks tagada ka ELi eriesindajate hulgas, ning et praegu on kaheksast ELi eriesindajast kaks naised; on samuti seisukohal, et võimalike huvide konfliktide vältimiseks tuleb arvesse võtta eetikanorme; toetab Euroopa välisteenistuse ettevalmistusi eetikasuuniste koostamiseks, võttes arvesse delegatsioonide töö eripära;

40. rõhutab, et sama olukord valitses juhtivatel ametikohtadel töötavate inimeste üldises soolises jaotuses, kuigi 2018. aastal olukord veidi paranes ja osakaal suurenes 27,1 %-ni (2017. aastal oli see 24,5 %), mis tähendas 71 naist, nimelt 60 naist (28,4 % osakaal, mis 2017. aastal oli 26 %) keskastme juhi ametikohal, mida oli kokku 211, ja 11 naist (21,57 % osakaal, mis 2017. aastal oli 18 %) kõrgema astme juhi ametikohal, mida oli kokku 51;

41. nõuab, et tasakaalu saavutamiseks võetaks lisameetmeid; kutsub Euroopa välisteenistust üles oma soolise võrdõiguslikkuse ja võrdsete võimaluste strateegiat ajakohastama, et lisada sinna konkreetsed eesmärgid, mis puudutavad naiste esindatust juhtivatel ametikohtadel; rõhutab, et kui geograafiline ja sooline tasakaal Euroopa välisteenistuses paraneb, aitab see suurendada liidu vastutust välistegevuse eest;

42. märgib, et 135 delegatsioonijuhi ametikohast töötasid 34-l naised; peab ühtlasi kahetsusväärseks, et delegatsioonide iga-aastase rotatsiooni käigus juhtivatele ametikohtadele kandideerivate naiste osakaal on endiselt väike (ainult 18 %); julgustab Euroopa välisteenistust jätkama koostööd liikmesriikidega, et kandideeriks rohkem naisi;

43. märgib, et liikmesriikidest lähetatud riiklike ekspertide arv stabiliseerus 449 juures, mida on sama palju kui 2017. aastal, ning see arv on alates 2011. aastast pidevalt suurenenud; märgib, et 87,31 % riikide lähetatud ekspertidest on lähetatud Euroopa välisteenistuse peakorterisse seetõttu, et nad vastavad Euroopa välisteenistuse struktuuri väga spetsiifilistele vajadustele; kutsub Euroopa välisteenistust ühtlasi üles pöörama lähetatud riiklike ekspertide töölevõtmise poliitikas eritähelepanu võimalikule huvide konfliktile;

44. tuletab meelde ooteaja tähtsust ametnike jaoks, kes varem töötasid liidu institutsioonides või ametites, kuna lahendamata huvide konfliktid võivad ohustada kõrgete eetiliste standardite jõustamist kogu liidu halduses; rõhutab, et personalieeskirjade artikkel 16 võimaldab liidu institutsioonidel ja ametitel, sealhulgas Euroopa välisteenistusel, endise ametniku teatavale tööle asumise taotluse tagasi lükata, kui piirangud ei ole institutsioonide õigustatud huvide kaitsmiseks piisavad; peab murettekitavaks, et tihti ei ole endiste avaliku sektori töötajate edasisele tegevusele kehtestatud piiranguid võimalik rakendada; ergutab seetõttu Euroopa välisteenistust ning kõiki teisi ameteid ja liidu institutsioone kaaluma kõiki personalieeskirjade artikli 16 alusel kättesaadavaks tehtud vahendeid, eelkõige juhul, kui neid teavitatakse üleviimisest läbipaistvusregistris registreeritud organisatsiooni või ettevõttesse, eesmärgiga välistada oht, et endised ametnikud teevad liidu institutsioonides lobitööd kahe aasta jooksul pärast teenistusest lahkumist; kutsub lisaks kõiki liidu institutsioone ja ameteid, sealhulgas Euroopa välisteenistust, üles avaldama rangelt kõikide juhtude hinnangud, nagu on nõutud personalieeskirjade artiklis 16;

45. on seisukohal, et personalieeskirjade artikli 16 ja sellega seotud eetikanormide jõustamise ja järelevalve alaste kogemuste täiendav koondamine on vajalik kõigi liidu institutsioonide puhul; väljendab heameelt komisjoni presidendi Ursula von der Leyeni võetud kohustuse üle luua liidu institutsioonidele ühine liidu eetikaküsimustega tegelev organ;

46. märgib, et ühispaiknemisprojektide arv ja nende vastu tuntav huvi on tänu nende kulutõhususele ja koostoimele järk-järgult suurenenud ning neis on olemas mehhanism ühispaiknemiskulude täielikuks katmiseks;

47. tunneb heameelt selle üle, et liidu delegatsioonid on liikmesriikidega sõlminud ühispaiknemiseks rohkem lepinguid, sest 2018. aastal allkirjastati 22 uut ühispaiknemislepingut, mis puudutasid 65 delegatsiooni ja suurendasid ühispaiknemisprojekti arvu 114-ni; võtab samuti teadmiseks, et Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametiga ning komisjoni Euroopa elanikkonnakaitse ja humanitaarabioperatsioonide peadirektoraadiga sõlmiti kaks teenustaseme kokkulepet, ning väljendab heameelt selle üle, et teenustaseme kokkuleppe sõlmimiseks peetakse praegu läbirääkimisi ka Euroopa Investeerimispanga, Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ning Euroopa Liidu Lennundusohutusametiga;

48. märgib rahuloluga, et tänu ühispaiknemisele tekkis Euroopa välisteenistusel uus märkimisväärse tulu (52,1 miljonit eurot) allikas, mis annab võimaluse töötada välja kinnisvaraostu poliitika; märgib, et Euroopa välisteenistusele kuulus 34 büroohoonet ja ta rentis 143 hoonet;

49. nõuab, et Euroopa välisteenistus tagaks, et nende ruumides paikneksid Euroopa välisteenistusega võrdsetel tingimustel ka kõik huvitatud liidu institutsioonid ja organid, nagu Euroopa Parlament ja Euroopa Investeerimispank; rõhutab ühispaiknemise majanduslikku kasu, kuna vähenevad hooldus- ja tegevus- ning turvakulud; kordab lisaks, et Euroopa välisteenistus peab tagama, et tema delegatsioonidele kinnisvara rentimise või ostmise kulude puhul peetakse kinni samast hinnavahemikust, mida peavad järgima liikmesriikide esindused; rõhutab, et Euroopa välisteenistus peab lisama oma arvutustesse asjakohased turvakulude hinnangud, et vältida hiljem lisarahastamise taotlemist;

50. väljendab heameelt edusammude üle, mida on tehtud, et vähendada selliste delegatsioonide arvu, kus maksimaalne pind inimese kohta on rohkem kui 35 m2, tulenevalt kontrollikoja soovitusest kasutada Euroopa välisteenistuse ruume parimal viisil ja vältida tarbetuid kulutusi;

51. toetab alalist iga-aastast läbivaatamismehhanismi, sest see on tõhus tööjõu haldamise vahend, millega saab paremini prioriteete seada ja tagada delegatsioonide võrgustikus Euroopa välisteenistuse inimressursside pideva kohandamise muutuvate geopoliitiliste prioriteetide ja projektiportfellide suurusega (nt Ühendkuningriigi delegatsiooni loomise ettevalmistamine, Saalomoni Saarte delegatsiooni sulgemine, Panama delegatsiooni uuendamine ja Mongoolia delegatsiooni loomine); märgib, et 2018. aastal paigutati personali ratsionaliseerimiseks kõigepealt delegatsioonide vahel ümber kaheksa ametikohta;

52. kordab, et liit astus sammu lähemale, et kõik liidu institutsioonides töötavad inimesed saaksid õiglast tasu; rõhutab, et Euroopa välisteenistus peaks tagama, et tema peakorteris ja delegatsioonides tegutsevad praktikandid saavad inimväärset tasu, olenemata praktikaliigist (Blue Book, Brugge jt); väljendab heameelt, et Euroopa ombudsmani soovitustest lähtudes on delegatsioonides hakatud rakendama tasustatavat praktikat ja tasustamata praktika pakkumine on lõpetatud; märgib, et praktikantide arv delegatsioonides on enam kui neljakordistunud – 2017. aastal oli neid 26, 2018. aastal aga 109; peab siiski kahetsusväärseks, et 2018. aastal oli Euroopa välisteenistuses pakutud 404 praktikakohast 126 tasustamata, sest need olid osa üliõpilaste kohustuslikust koolitusest; kutsub Euroopa välisteenistust üles tagama kõikidele Euroopa välisteenistuse praktikantidele asjakohase toetuse, et vältida majandusliku diskrimineerimise põlistamist;

53. on seisukohal, et töökoormuse haldamise vahendeid oleks hea parandada ning koostada inimeste ligimeelitamiseks ja tööl hoidmiseks tegevuskava, milles võetakse arvesse eri kutsevajadusi, kogemusi ja kodakondsust; väljendab heameelt inimressursside aruande üle, kutsub Euroopa välisteenistust üles selgelt esile tooma oma institutsioonilised vajadused (või uued vajalikud eksperditeadmised) ja tegema kindlaks, millised on institsiooni tasandil töötajatega seotud riskid, mis võivad takistada Euroopa välisteenistusel poliitiliste eesmärkide saavutamist; toetab Euroopa välisteenistuse võetud meetmeid, et tulla toime personalikärbetest tuleneva kasvava töökoormusega;

54. võtab murega teadmiseks, et 2018. aastal käsitleti delegatsioonide ja peakorteriga seoses 135 vahendusjuhtumit, mis puudutasid kas õiguste ja kohustustega seotud lahendamata erimeelsusi või eri liiki konflikte töökohal, sealhulgas väidetavat psühholoogilist ja seksuaalset ahistamist; palub Euroopa välisteenistusel ja eelkõige vahendusteenistusel, kes annab nüüd aru otse peasekretariaadile, pidada seda küsimust ressursside haldamisel ka edaspidi esmatähtsaks; kordab, et ahistamise suhtes tuleb kujundada täisleppimatus ning teatatud juhtumitega tuleb tähelepanelikult tegeleda; väljendab heameelt Euroopa välisteenistuse peasekretäri 2018. aastal käivitatud ahistamisvastase teadlikkuse suurendamise algatuse üle, mille eesmärk on anda rohkem teavet Euroopa välisteenistuse ahistamisvastase poliitika kohta;

55. kutsub Euroopa välisteenistust sellega seoses üles praegu kuuest inimesest koosnevat usaldusnõunike võrgustikku eelkõige delegatsioonide võrgustikus laiendama ning suurendama selleks vajaduse korral delegatsioonides tegutsevate vabatahtlike koolitatud nõustajate arvu; innustab Euroopa välisteenistust edendama sotsiaaldialoogi, olenemata töötajate päritolust ja nende eri staatusest;

56. märgib, et pärast 2017. aastat, mil Euroopa välisteenistus ajakohastas Euroopa Pettustevastase Ametiga sõlmitud halduskokkulepet ning tihendas pettuseküsimustes koostööd välispoliitikas tegutsevate peadirektoraatidega, s.o välispoliitika vahendite talitus, naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraat ning rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat, jätkas ta pettustevastase strateegia täiustamist; rõhutab, et Euroopa Pettustevastase Ameti ja komisjoniga (välispoliitikas tegutsevad peadirektoraadid, s.o välispoliitika vahendite talitus, naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraat ning rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat) tuleks koostööd tegema hakata ka muudes valdkondades; võtab rahuloluga teadmiseks, et rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi ning naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraadiga kokkuleppel suurendati pettuste ennetamist käsitleva sisekontrollipõhimõtte alusel delegatsioonijuhtide teadmisi pettuste ennetamisest ja pettustest teatamisest; väljendab heameelt asjaolu üle, et Euroopa välisteenistus on Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juhitava pettuste ennetamise ja avastamise võrgustiku liige;

57. palub Euroopa välisteenistusel esitada oma iga-aastases tegevusaruandes andmed selle kohta, kui palju juhtumeid on OLAFile edastatud ja kui palju on OLAFis pooleli juurdlusi, mis puudutavad võimalikku huvide konflikti Euroopa välisteenistuses;

58. märgib, et 2018. aastal registreeriti üks rikkumisest teatamise juhtum, mille puhul väline isik paljastas liidu delegatsiooni kuuluva komisjoni töötaja väidetava rikkumise; palub Euroopa välisteenistusel anda parlamendile teavet poliitika ja menetluste kohta, mida rakendatakse, eriti delegatsioonides, rikkumisest teatamise juhtumi korral;

59. toetab Euroopa välisteenistuse jõupingutusi läbipaistvuse parandamiseks, mistõttu edendatakse ja täiustatakse Euroopa välisteenistuse e-registrit, mille kaudu kodanikud saavad taotleda juurdepääsu dokumentidele; märgib rahuloluga, et kodanikud kasutasid Euroopa välisteenistuse e-registrit sagedamini kui 2017. aastal; palub Euroopa välisteenistusel tagada kodanike taotlustele kiire vastus;

60. tunneb heameelt kohalike töötajate töötingimusi, tervisekindlustust ja pensionifondi käsitleva kolme ühisotsuse jõustumise üle 2020. aastal, misläbi kehtestatakse delegatsioonide kohalikele töötajatele uus reeglite raamistik, et ajakohastada ja parandada sotsiaalkindlustussüsteeme; väljendab heameelt Euroopa välisteenistuse ja komisjoni esimese ühise personaliuuringu üle, mis tehti delegatsioonides 2018. aastal; on selle poolt, et hakata koostama siseauditit kohalike töötajate töölevõtmise ja juhtimise kohta, et kõrvaldada teatavad puudused, mille kontrollikoda tegi kindlaks delegatsioonide kohalike töötajate töölevõtmise menetlustes (st läbipaistvuse puudumine menetluse teatavates etappides);

61. võtab teadmiseks, et siseauditi talitus koostas auditi Euroopa Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vahelise koordineerimise kohta, ning võtab rahuloluga teadmiseks auditis esitatud järelduse, et komisjoni talituste (rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat, naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraat ning välispoliitika vahendite talitus) ja Euroopa välisteenistuse vaheline koordineerimine on üldiselt tulemuslik ja tõhus; märgib aga, et asjaomasele riigile antavast üldisest liidu välisabist tuleb kujundada ühtne arusaam ning koostöös rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi ning naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraadiga tuleb parandada riskihindamist ja juhtimist, töötades ebakindluse ja leevendamisstrateegiate kohta välja ühise seisukoha;

62. juhib tähelepanu kontrollikoja eriaruandes nr 15/2018 „Nigeri ja Mali sisejulgeolekujõudude tugevdamine: edusammud on napid ja aeglased“ esitatud järeldustele ja soovitustele; kutsub Euroopa välisteenistust üles i) võtma meetmeid, millega muuta missioonide tegevus tõhusmaks sellega, et neile antakse piisavaid praktilisi suuniseid ja piisavat tuge, ii) parandama missioonide ametikohtade täituvust, iii) kehtestama volitused ja eraldama eelarvevahendid, et viia tegevus vastavusse, ning töötama välja ühise tervikliku väljumisstrateegia, milles määratakse selgelt kindlaks ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika missioonide lõpetamisega seotud ülesanded ja kohustused, iv) pöörama rohkem tähelepanu kestlikkusaspektidele ning v) parandama tulemusnäitajaid ja Euroopa välisteenistuse mõjuhinnanguid, et ülesannete täitmist saaks hoolikalt jälgida ja hinnata;

63. toetab poliitikakujunduse, avaliku diplomaatia ja strateegilise kommunikatsiooni seose tugevdamist; märgib sellega seoses, et 2018. aastal eraldati Euroopa välisteenistusele meetme „Strateegiline kommunikatsioon+“ tugevdamiseks 3 miljonit eurot (2017. aastal 1,1 miljonit eurot), et võidelda väärinfo ja hübriidohtude vastu ja suurendada välisele sekkumisele vastupanu võimet, ning võtab teadmiseks ettevõtlusteabeteenuste arendamise;

64. rõhutab, et tuleb võidelda propaganda vastu ning paljastada väärinfo ja halb välismõju; rõhutab Euroopa välisteenistuse strateegilise kommunikatsiooni rakkerühma töö tähtsust ning nõuab, et rühmale tagataks vajalikud rahalised ja inimressursid;

65. pooldab kiirhoiatussüsteemi loomist liidu institutsioonide ja liikmesriikide vahel, et hõlbustada väärinfo levitamise kampaaniatega seotud parimate tavade jagamist ja koordineerida reageerimist akadeemiliste ringkondade, faktikontrollijate, veebiplatvormide ja rahvusvaheliste partnerite esitatud avalikest allikatest pärineva teabe alusel; julgustab Euroopa välisteenistust töötama kiirhoiatussüsteemi jaoks välja pikaajalise visiooni ning edendama koordineerimist liikmesriikide ja teiste peamiste partneritega; lisaks julgustab Euroopa välisteenistust edendama veebisaiti EUvsDisinfo.eu, kus on käsitletud rohkem kui 5 000 väärinfo juhtumit, kuid millel oli 2018. aastal vaid 1,2 miljonit külastust;

66. Pooldab Euroopa välisteenistuse jõupingutusi, et tugevdada kõiki füüsilisi ja IT-turvalisuse küsimusi (alates töötajate ja hoonete turvalisusest ning uute turvaseadmete ostmisest kuni piirkondlike julgeolekuametnike koolitamiseni), et kaitsta Euroopa välisteenistuse julgeolekuhuve ja suurendada julgeolekualast oskusteavet, rakendades ametlikku julgeolekuriski juhtimise ja küberturvalisuse probleemile pühendunud poliitikat; tunneb erilist heameelt 2018. aasta personaliuuringul põhineva turvateadlikkuse programmi käivitamise üle, mille eesmärk on vähendada riske peakorteris, ning delegatsioonide turvariskide juhtimise süsteemi üle, mille eesmärk on standardida aruandlust kohalikest julgeolekuohtudest, sealhulgas tervise ja ohutusega seotud riskidest; soovitab Euroopa välisteenistusel jätkata teenuste digiteerimise poliitikat;

67. väljendab heameelt selle üle, et Euroopa välisteenistuse 2017. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitleva resolutsiooni esimene järelraport võeti vastu parlamendiliikmete enamusega, ning Euroopa välisteenistus kavatseb eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse käigus esitatud peamisi soovitusi ja tähelepanekuid arvesse võtta, et hallata liidu vahendeid veel paremini;

68. palub Euroopa välisteenistusel esitada eelarveaasta 2018 kohta järelaruande kooskõlas finantsmääruse artikliga 266;

69. peab kiiduväärseks uusi algatusi, mille eesmärk on liidu kodanikke paremini teavitada sellest, kui tähtis on avalik diplomaatia ja strateegiline kommunikatsioon, mis on liidu välissuhete lahutamatu osa; julgustab Euroopa välisteenistust investeerima digitaalsidesse sotsiaalmeedia ja oma veebisaitide kaudu; tunnustab Euroopa välisteenistust selle eest, et ta hakkab üleeuroopaliste avalikkuse teavitamise kampaaniate korraldamisse kaasama arvamusliidreid; innustab peale selle kasutama tasuta avatud lähtekoodiga isehallatavaid sotsiaalvõrgustiku platvorme, kus pööratakse erilist tähelepanu kasutajate andmete kaitsele;

70. peab kahetsusväärseks, et Euroopa välisteenistusel ei ole veel keskkonnajuhtimissüsteemi; märgib, et edendada püüti videokonverentsi kasutamist; palub siiski, et Euroopa välisteenistus koostaks oma peakorteri ja delegatsioonide keskkonnajalajälje vähendamiseks konkreetse tegevuskava;

71. peab kiiduväärseks Euroopa välisteenistuse ja parlamendi vahelist lühiajaliste lähetuste programmi; rõhutab, et see aitab mõlemal institutsioonil teineteise struktuure ja töömeetodeid paremini mõista ning parandada nii kahe institutsiooni koostööd; innustab Euroopa välisteenistust seda programmi oma töötajate hulgas aktiivsemalt tutvustama, et suurendada osalejate arvu; soovitab peale selle laiendada Euroopa välisteenistuse ja liikmesriikide diplomaatiliste teenistuste vahelist diplomaatide vahetuse ja lähetuse programmi, mille eesmärk on aidata arendada ühist diplomaatilist kultuuri;

72. rõhutab, et ELi Arktika-poliitika muutub järjest tähtsamaks ning liidu usaldusväärsust partnerite seas tuleb tugevdada sellega, et kindlustatakse ELi Arktika suursaadiku ametikoha stabiilsus.

(1) Nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsus 2010/427/EL, millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine (ELT L 201, 3.8.2010, lk 30).