SELETUSKIRI

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmeid kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada käibemaksu kogumist või hoida ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidmist või maksustamise vältimist.

Kirjas, mille komisjon registreeris 13. märtsil 2020, taotles Rumeenia käibemaksudirektiivi artiklist 168 tehtud erandi pikendamist, et jätkata sisendkäibemaksu mahaarvamisõiguse piiramist teatavate mootorsõidukitega seotud kulude suhtes. Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teatas komisjon Rumeenia taotlusest teistele liikmesriikidele 2. aprilli 2020. aasta kirjaga. Komisjon teatas 3. aprilli 2020. aasta kirjas Rumeeniale, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käibemaksudirektiivi artiklis 168 on sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste ostude puhul tasutud käibemaks, mida tehakse maksustatavate tehingute tarbeks. Sama direktiivi artikli 26 lõike 1 punktiga a on ette nähtud, et ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupade kasutamist isiklikuks tarbeks tuleb käsitada tasu eest teenuste osutamisena, kui nendelt kaupadelt oli käibemaks mahaarvatav. Kõnealuse süsteemi kohaselt on lubatud isikliku kasutuse eest esialgselt mahaarvatud käibemaksu tagastamine.

Sõiduautode puhul on kõnealust süsteemi keeruline kohaldada peamiselt seetõttu, et raske on teha kindlaks sõiduki isiklikuks tarbeks ja ettevõtluse tarbeks kasutamise osakaalu. Aruannete koostamine ja kontrollimine on lisakoormus nii ettevõtjatele kui ka maksuhalduritele.

Rumeenial lubatakse praegu nõukogu rakendusotsuse 2012/232/EL alusel piirata teatavate maantee-mootorsõidukite ostmisel, ühendusesisesel omandamisel, impordil, liisimisel ja muude samalaadsete kokkulepete korral maha arvatavat käibemaksu 50 %ni. Kõnealusese piirangu kohaldamisalast jäeti eraldi välja teatud sõidukikategooriad, st üksnes päästeabis, julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas ning kullerteenusteks kasutatavad sõidukid, müügiesindajate või ostuagentide kasutatavad sõidukid, taksod, autokoolides õppesõiduks kasutatavad sõidukid, rentimiseks või liisimiseks kasutatavad sõidukid ning kauplemise eesmärgil kaubana kasutatavad sõidukid. Samal ajal on ettevõtjad sõidukite isiklikuks tarbeks kasutamist kajastavast arvepidamisest vabastatud. Nõukogu rakendusotsusega (EL) 2015/156 lubati Rumeenial jätkata erimeetme kohaldamist kuni 31. detsembrini 2017. Kõnealuse otsuse kohaldamisaega pikendati nõukogu 7. novembri 2017. aasta rakendusotsusega (EL) 2017/2012 kuni 31. detsembrini 2020.

Rumeenia on taotlenud luba pikendada piiramisõigust kindlaksmääratud protsendimäära kohta ja samas vabastada ettevõtjad isiklikuks tarbeks kasutamist kajastavast maksuarvestusest. Rumeenia on teavitanud komisjoni meetme pikendamise põhjustest, mis on suures osas samad, mida on kirjeldatud algses taotluses. Kooskõlas nõukogu rakendusotsuse 2012/232/EL artikli 4 lõikega 2 esitas Rumeenia aruande Rumeenias kohaldatava mahaarvamise ülempiiri kohta. Rumeenia väidab, et meede täidab oma rolli ja meetme pikendamata jätmine põhjustaks olukorra, kus enne meetme kehtestamist ilmnenud maksudest kõrvalehoidumine selles valdkonnas tõenäoliselt taastuks. Esitatud andmete kohaselt on väikeettevõtjate osakaal Rumeenias suur: 2017. aastal olid 99,7 % kõigist tööstus-, ehitus- või teenuste sektoris tegutsevatest ettevõtjatest väikesed või keskmise suurusega ettevõtjad; kõigist nendes sektorites tegutsevatest majandus- ja sotsiaalvaldkonna ettevõtjatest moodustasid kuni üheksa töötajaga ettevõtjad 89,4 %. Rumeenia väidab, et praktikas kasutatakse sellistele ettevõtjatele kuuluvat autot sageli nii äritegevuseks kui ka isiklikuks otstarbeks.

Samuti ilmneb Rumeenia esitatud teabest, et 50 % piirang kajastab endiselt üldist sõidukite äriotstarbelist ja eraviisilist kasutamist Rumeenia maksukohustuslaste poolt ning seetõttu tuleks seda piirangut pidada endiselt asjakohaseks.

Erandit tuleks kohaldada piiratud aja jooksul kuni 31. detsembrini 2023, et oleks võimalik hinnata, kas 50 % piirang kajastab endiselt õigesti sõiduautode ettevõtluseks ja isiklikuks tarbeks kasutamise üldist jaotust. Pikendamistaotlusele tuleks lisada kohaldatud protsendimäära läbivaatamise aruanne, mis tuleb koos taotlusega saata komisjonile 31. märtsiks 2023.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Sarnaseid erandeid seoses käibemaksu mahaarvamise õigusega on võimaldatud ka teistele liikmesriikidele.

Käibemaksudirektiivi artikliga 176 on ette nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei arvata. Kuni kõnealuste kulude kindlaksmääramiseni lubatakse liikmesriikidel jätkata 1. jaanuaril 1979 kehtinud erandite kohaldamist. Seepärast kehtivad mitmed senist olukorda säilitavad sätted, millega piiratakse õigust arvata maha sõiduautodega seotud käibemaksu.

Hoolimata varasematest algatustest kehtestada eeskirjad selle kohta, milliste kulukategooriate korral võib käibemaksu mahaarvamise õigust piirata, on selline erand asjakohane seni, kuni kõnealuseid eeskirju ELi tasandil ühtlustatakse.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Käibemaksudirektiivi artikkel 395.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)