1. Sissejuhatus

Püsiv makromajanduslik tasakaalustamatus, mis kajastusid suurtes ja püsivates maksebilansi puudujääkides ja ülejääkides, konkurentsivõime järkjärgulises vähenemises ning võlakoormuse kasvamises, on oluliselt mõjutanud majanduskriisi ning nende praegune kõrvaldamine ja korrigeerimine kujundab majandusmaastikku. Need on asjaomastele liikmesriikidele jätkuvalt makromajanduslikuks probleemiks ja nende mõju võib teistesse riikidesse üle kanduda, mis suurendab riske euroalal. 2011. aasta detsembris jõustus kuuest õigusaktist koosnev pakett, kuhu kuulus ka kaks määrust, millega kehtestati makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlus[1]. Tasakaalustamatuse järelevalve makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse alusel moodustab osa nn Euroopa poolaastast, millega on ette nähtud integreeritud ja tulevikule keskenduv makromajanduslik järelevalve. Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust rakendati täies mahus esimest korda 2012. aastal. Komisjoni esimese häiremehhanismi aruande[2]. avaldamisega 14. veebruaril 2012 astuti esimesed sammud makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames. 30. mail 2012 avaldati 12 liikmesriigi kohta süvaanalüüsid[3] ja kinnitati makromajandusliku tasakaalustamatuse olemasolu analüüsitud 12 liikmesriigis. Riigipõhistele soovitustele, mille nõukogu avaldas juulis Euroopa poolaasta alusel[4], lisati poliitilised meetmed kindlakstehtud tasakaalustamatuste kõrvaldamiseks.

See on teine häiremehhanismi aruanne, millega käivitatakse 2013. aasta Euroopa poolaasta makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlus.

Häiremehhanismi aruanne on esmane analüüsivahend, mille abil komisjon teeb kindlaks liikmesriigid, kelle puhul oleks arengute põhjal vaja põhjalikult analüüsida, kas esineb tasakaalustamatust või on selle tekkimise oht. Täheldatud arengute põhjuseid[5] uuritakse põhjalikult järgnevates süvaanalüüsides, mitte häiremehhanismi aruannetes. Süvaanalüüside alusel teeb komisjon kindlaks, kas esineb tasakaalustamatus või ülemäärane tasakaalustamatus, ning esitab poliitilised soovitused. Käesolevas makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse teises ringis võetakse arvesse eelmise ringi leide ja seda, et üldised majandustingimused ei ole paranenud. Süvaanalüüsid on kavas avaldada kevadel enne Euroopa poolaasta maikuus esitatavat soovituste paketti.

Häiremehhanismi aruanne põhineb tulemustabelil. Hinnangut liikmesriikides tasakaalustamatuse olemasolule või selle tekkimise ohule ei saada tulemustabelit mehhaaniliselt rakendades. Tulemustabelile lisaks arvestatakse lisateabe ja -näitajatega ning võetakse arvesse riigipõhiseid asjaolusid ja asutusi ning kaalutakse ka 2012. aasta mai süvaanalüüside järeldusi. Tulemustabelis lisati algsele kümnele näitajale üks finantssektori näitaja, et täita nõukogu ja Euroopa Parlamendi soov võtta finantssektorit rohkem arvesse. 1. lisas on esitatud lisaselgitused ja taustteave selle aasta tulemustabeli kohta.

2. punktis käsitletakse tulemustabeli lugemisega seoses teatavaid horisontaalseid ja temaatilisi märguandeid. 3. punktis esitatakse tulemustabeli tulemused riikide kaupa. 4. punktis tehakse järeldused.

2. Edusammud tasakaalustamatuse vähendamisel ja kõrvaldamisel

ELi majandus on jätkuvalt silmitsi suurte väljakutsetega, et kõrvaldada enne kriisi tekkinud väline ja seesmine tasakaalustamatus. Mitu liikmesriiki kogevad survet vähendada finantsvõimenduse kasutamist avalikus ja erasektoris. See surve kajastab seoses kulude ja võla varasema jätkusuutmatu tasemega kuhjunud finantstasakaalustamatuse korrigeerimist.. Võla ja kulude samaaegne vähendamine takistab majanduskasvu, kuna piiratakse kulutamist ja tulu suunatakse võla tagasimaksmiseks, samas kui maksebilansi puudujäägi täielikuks ja jätkusuutlikuks kõrvaldamiseks on vaja veelgi parandada suhtelist konkurentsivõimet, sealhulgas vähendada kulusid ja tõsta tootlikkust. Selline kuhjunud seesmise ja välise tasakaalustamatuse kohandamine kujundab prognooside kohaselt majandust pikka aega ja mõjutab järelevalvet makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames. Praegused kasvutingimused, sealhulgas järgmise aasta prognoos, on palju kehvemad kui sel aastal eelmise häiremehhanismi aruande ajal prognoositi, kuid edusammud tasakaalu poole liikumisel avavad uued võimalused kasvule ja lähenemisele.

On positiivseid märke, et ELi majanduse tasakaalustamine edeneb, mida kinnitavad ka komisjoni hiljutised prognoosid. Reformid paistavad kandvat vilja, ja seda mitte ainult programmiriikides. Jooksevkontopuudujääk on suurima välise tasakaalustamatusega riikides vähenemas , mida toetab konkurentsivõime paranemine. Suure jooksevkontopuudujäägiga riikides peavad kohandused olema suured, mida tuleb toetada tootlikkust parandavate struktuurireformidega, milles on kokku lepitud majanduse kohandamise programmides ja riigipõhistes soovitustes. Tasakaalustamatust aitaks euroalal (ja ELis) vähendada elavam sisenõudlus ja palkade kasv ülejäägiga riikides.

Tulemustabeli eri valdkondade kohta võib teha järgmisi konkreetseid tähelepanekuid:

· Jooksevkontopositsioonid euroalal (ja ELis) on paremini tasakaalus. Seni on see olnud peamiselt haavatavate majanduste kohandamise tulemus, kuigi arengud suure jooksevkontoülejäägiga liikmesriikides aitavad euroalal (ja ELis) samuti tasakaalustamisele kaasa. Puudujäägiga riikides on tänu konkurentsivõime paranemisele eksport suurenenud ja vahendid on nihkunud ekspordile orienteeritud majandussektoritesse, samas on sisenõudlus ja import tunduvalt vähenenud. Kuigi tegemist on nii tsükliliste kui ka struktuursete arengutega, tundub, et enamikus riikides domineerib struktuurne paranemine. Suure jooksevkontopuudujäägiga riikide kohanduste kõrval näitab mitmes ülejäägiga riigis maksebilansi ülejääk vähenemise trendi, kuigi vähenemine on aeglane. Sisenõudluse üha kasvav tähtsus ülejäägiga riikide konjunktuuris ja suhteliselt suur palgakasv viitavad sellele, et ülejäägiga riigid võivad järgmistel aastatel anda veelgi suurema panuse tasakaalu poole liikumisel.

· Jooksevkontopuudujäägi väline kohandamine ei ole siiski veel piisav, et tagada jätkusuutlik ja nõuetele vastav välisvõla positsioon. Enamikus liikmesriikides ületavad (negatiivsed) rahvusvahelised netoinvesteerimispositsioonid soovituslikke künnisväärtusi. Kui palju rahvusvahelised netoinvesteerimispositsioonid künnisväärtust ületavad, erineb siiski riigiti, ulatudes mõõdukast hälbest (CZ, EE, LT, PL, SI ja SK ning RO) suure hälbeni (BG, ES, CY, LV ja HU, samuti IE, EL ja PT). Järelejõudvates riikides on netovälisvõlg üldiselt väiksem kui rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon, kajastades välismaiste otseinvesteeringute tähtsust ((BG, CZ, SK, LT ja LV). Mitmel juhul on negatiivsed positsioonid jätkanud suurenemist, või kui need on vähenenud, on see tulenenud peamiselt hindamise mõjust (ES ja CY, samuti EL ja PT), tingituna eelkõige välismaalastele kuuluvate kodumaiste väärtpaberite turuväärtuse langemisest.

· Ülemaailmse nõrgema nõudluse taustal on ekspordinäitajad veidi paranenud Jättes kõrvale järelejõudvad riigid (EE, MT, SK, BG, LV, LT, PL ja RO), on viimasel viiel aastal enamik liikmesriike kaotanud ekspordituruosa määral, mis selgelt ületab soovituslikku künnisväärtust. Pikema perioodi lõikes kajastab selline vähenemine osaliselt ELi suundumust ülemaailmses kontekstis ja seda tuleb vaadata maailmakaubanduse laienemise kontekstis. Turuosa kaotamise kiirus on eelmise aastaga võrreldes siiski vähenenud.

· Hindade ja muu konkurentsivõime paranemine on toetanud välise tasakaalustamatuse kõrvaldamist. Hindade ja muu konkurentsivõime taastumine on suure jooksevkontopuudujäägiga majanduste kohandamisprotsessi võtmeks. Mitu struktuurireformi on juba vastu võetud. Kuigi reformide täielikku mõju peamistele makromajanduse näitajatele on tavaliselt näha alles mõne aja pärast, on olulised tööturureformid mitmes liikmesriigis kaasa toonud konkurentsivõime märkimisväärse paranemise. Tööjõu suhtelise ühikukulu ja reaalse efektiivse vahetuskursi muutused annavad juba enamikus liikmesriikides tunnistust konkurentsivõime paranemisest. Tulemustabelis ületab tööjõu ühikukulu näitaja (nominaalne muutus 2009–2011) künnisväärtust ainult neljas liikmesriigis (BG, LU, RO, FI) (eelmises aruandes oli see kahekordne), kajastades viimase paari aasta allapoole survet palgakasvule.

· Seni paranes hindade konkurentsivõime peamiselt suure tasakaalustamatusega liikmesriikides, olles tingitud intensiivsest turusurvest. Alates 2010. aastast on nominaalse tööjõu ühikulu kasvumäär euroala äärealadel olnud väiksem kui olulisemates ülejäägiga riikides. Tööjõu ühikukulu vähenemine haavatavamates riikides võrreldes euroala põhiriikidega tuleneb tootlikkuse kasvust ja konkurentsisurvest, tööturu kahanemisest, mis nüüd vähendab viimastel aastatel levinud töötajate koondumisest hoidumise mõju, ning nominaalse töötasu vähenemisest mitmes sektoris.

· Mitmes liikmesriigis püsib erasektoris võlakoormuse vähendamise surve Erasektori, sealhulgas äriühingute ja kodumajapidamiste ülemäärase finantsvõimenduse vähendamine algas finantskriisi puhkemise järel. Enamikus liikmesriikides ületab erasektori võlakoormus soovituslikku künnisväärtust (160 % SKPst) (AT, BE, CY, DK, FI, FR, HU, LU, MT, NL, ES, SE ja UK, samuti IE ja PT). Sektorite kaupa vaadeldes on ettevõtete võlakoormus eriti suur mõnes liikmesriigis (120 % SKPst ületavad BE, BG, CY, MT, ES ja SE, samuti IE ja PT). Mõnel juhul, nt Sloveenias ja Hispaanias, on ehitusettevõtetel suures mahus mittefinantsettevõtete võlgu ja täiendav korrektsioon kinnisvaraturul võib suurendada halbade laenude hulka ja varade allahindamist ettevõtlussektoris. Kodumajapidamiste osas on finantsvõimenduse vähendamise surve märgatav mitmes liikmesriigis (CY, DK, NL, ES, SE ja UK, samuti IE ja PT), ning see on peamiselt seotud kriisieelse kinnisvarabuumiga. Kodumajapidamiste finantsseisundi ja tarbimise puhul on negatiivsed riskid seotud võimalike täiendavate korrektsioonidega kinnisvaraturul.

· Laenuandmine erasektorile jääb tagasihoidlikuks, erasektori krediidivoog on vähenenud. 2011. aastal olid krediidikasvunäitajad üldiselt alla künnisväärtuse, mida seletavad nii laenupakkumise kui ka -nõudluse tegurid. Ühelt poolt vähendasid pangad oma bilansse ja suurendasid oma reserve. Tõepoolest suurenesid finantssektori kohustised 2011. aastal kõigis sektorites ainult veidi. Finantssektori struktuursed ja likviidsusprobleemid mõjutasid krediidipakkumist samuti negatiivselt. Teiselt poolt halvemad kasvuprognoosid koos suure ebakindlusega on pidurdanud nõudlust, seda eriti suurima kohandamisvajadusega riikides.

· Keerukad seosed avaliku sektori, pangandussektori ja erasektori vahel sageli suurendavad tasakaalustamatust. Kuna finantssektor investeerib riigi võlakirjadesse, sõltuvad pangad võlakirjaportfelli omamise tõttu suuresti riigivõlakirjade turu arengutest. Peale selle võib võlakirjade suur tootlus pangandussektori kaudu mõjutada ettevõtteid, omades seega negatiivset mõju nende rahastamistingimustele. Seda arvesse võttes erinevad rahastamiskulud nii avalikus kui ka erasektoris liikmesriigiti üha enam, tingides finantsturu riigiti killustumise. Riigivõlakriis on käivitanud hoiuste väljavoolu teatavatest haavatavatest riikidest ja see on avaldanud nende erasektoris täiendavat survet rahastamisele ja likviidsusele. Eriti rängalt võib see mõjutada väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid, mis tuginevad suures osas pangakrediidile. Sellega seoses muutub erasektori finantsvõimenduse vähendamise surve veelgi suuremaks probleemiks, kui see esineb samal ajal avalikus sektoris käimasoleva ja vajaliku võlakoormuse vähendamisega (BE, ES, HU ja IT, samuti IE, EL ja PT).

· Kinnisvaraturg on jätkuvalt korrektsioonifaasis, millel on sõltuvalt ehitussektori dünaamikast erinev mõju. Tõepoolest, peaaegu kõik liikmesriigid kogesid 2011. aastal kinnisvara reaalhindade negatiivset kasvu, välja arvatud Balti riigid, kes taastusid eelmisest ülekuumenemise-languse perioodist. Seetõttu ei ületanud üheski riigis kinnisvarahindade kasv soovitatud künnisväärtust. Majandustingimuste järsu halvenemise tõttu kiirenes korrektsioon mõnes sellises riigis, kus kinnisvarahinnad olid kokkuvõttes juba oluliselt kukkunud (CY, ES and IE). Mõnel juhul viis see ehitussektori hädavajaliku kahanemiseni, kuid sellega kaasnes ka suurem töötus ja pankade bilansi halvenemine (SI, ES ja IE). Võttes arvesse rangemaid laenutingimusi ja majanduslikku ebakindlust, ei saa täiendavaid allapoole korrektsioone välistada (DK, NL, UK).

· Tasakaalustamatuste jätkuv kohandamine on vajalik, kuid see on lühiajalises perspektiivis kulukas ja sellega kaasneb suurem töötus. Korrektsioone on tehtud, kuid täieliku ja kestva tasakaalu saavutamiseni on pikk tee. Palgamääramismehhanismide reformid hakkavad tulemust andma ja parandavad kulude konkurentsivõimet. Mitmes liikmesriigis viitab suur või kasvav töötus väiksema kogunõudluse taustal tööturu kohandamise protsessile, mis ei ole veel lõpetatud. Nõrk konjunktuur ja mõnel juhul oluliste sektorite (nt ehitus) kahanemine (SI, ES ja IE) on osa kohandamisprotsessist, mille käigus vahendid liiguvad mittekaubeldavate kaupade sektorist kaubeldavate kaupade sektorisse ning mille käigus kulutatakse rohkem oma riigis toodetud kaupadele. Kulutuste suunamine nii, et taastada majanduskasv, töökohtade loomine ja väline kohandamine, sõltub tugevalt edust jätkusuutlike struktuurireformide elluviimisel nii töö- kui ka tooteturul, aga ka finantssektori rangemast reguleerimisest Võttes arvesse suurt survet sisemajanduse finantsvõimenduse vähendamiseks, on see veelgi olulisem.

3. Riigiomased märkused tulemustabeli näitajate kohta

Allpool esitatud märkused ei hõlma liikmesriike, mille suhtes kohaldatakse järelevalvet majanduslike kohandamisprogrammide alusel, mida toetab ametlik rahastamine. Sellised riigid on euroala riikidest Kreeka, Iirimaa ja Portugal ning euroalavälistest riikidest Rumeenia[6].

Belgia: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Belgias valitseb makromajanduslik tasakaalustamatus, mida põhjustavad ekspordi konkurentsivõime ja võlakoormuse muutused. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mitu näitajat soovituslikku künnisväärtust, nimelt ekspordi turuosa muutus, erasektori brutovõlg ja valitsemissektori võlg. Belgia kaotab jätkuvalt, kuid aeglasemas tempos ekspordi turuosa. Ekspordi turuosa jätkuv vähenemine on tingitud kaubandusbilansi halvenemisest alates 2003. aastast , mida osaliselt tasakaalustab teenuste bilansi kindel suurenemine. Jooksevkonto peaks järgmistel aastatel olema peaaegu tasakaalus. Oluline tegur, mis seletab ekspordi turuosa halvenemist, on kulude konkurentsivõime langus muu hulgas euroala keskmist ületava tööjõu ühikukulu suurenemise tõttu. See tendents peaks jätkuma. Mis puutub seesmisse tasakaalustamatusse, ületab erasektori võlanäitaja oluliselt künnisväärtust, kuigi see on suuremas osas tingitud ettevõttesisestest laenudest. Krediit kasvas 2011. aastal suhteliselt palju, kuid see on viimasel ajal vähenenud nii nõudluse vähenemise kui ka äriühingute krediiditingimuste karmistamise tõttu. Valitsemissektori võlg on suur ja see suureneb suure puudujäägi kuhjumise ja finantssektori sekkumiste tõttu viimastel aastatel. Kinnisvarahinnad kerkisid enne kriisi kiiresti ja korrektsiooni tõenäosust tuleb veel analüüsida, sealhulgas mõju, mis võib korrektsioonil olla kodumajapidamiste kinnisvaraga seotud võlakoormusele. 2011. aastal suurenes finantssektoris võla ja omakapitali suhe kahjumi tõttu sektoris.. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik vaadelda täiendavalt tasakaalustamatuse püsimist või selle korrigeerimist.

Bulgaaria: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Bulgaarias valitseb makromajanduslik tasakaalustamatus, mida põhjustavad eelkõige suur välisvõlg, ärisektori finantsvõimenduse vähendamine ja tööturu korrektsioon. Ajakohastatud tulemustabelis ületab mõni näitaja soovituslikku künnisväärtust, nimelt rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ja tööjõu ühikukulu, samas kui erasektori võla näitaja on nüüd alla künnisväärtuse. Ekspordi osas on jooksevkonto saldo paranenud kiiresti: see jõudis tasakaalu 2011. aastal ja prognooside kohaselt peaks kogu prognoosiperioodil jääma alla künnisväärtuse. Hoolimata paranemisest, mis peegeldab jooksevkonto järsku korrektsiooni, prognoositakse, et negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ületab oluliselt soovituslikku künnisväärtust ja on seega lähemas tulevikus ebakindluse riskiteguriks. Seda näitajat tuleks siiski vaadata koos välismaiste otseinvesteeringute väga suure mahuga, mis tähendab, et netovälisvõlg on tunduvalt väiksem. Esiteks jäi välismaiste otseinvesteeringute sissevool 2011. aastal tagasihoidlikuks ja nende hiljutine kasv jääb prognooside kohaselt tagasihoidlikuks isegi siis, kui välismaiste otseinvesteeringute maht on suur. Teiseks on Bulgaaria ekspordi turuosa suurema tootlikkuse ja reaalse efektiivse vahetuskursi languse ja hiljutise tagasihoidliku tööjõu ühikukulu suurenemise taustal suurenenud, kuigi näitaja ületab veel künnisväärtust ning palga- ja tööjõu ühikukulu kasv peaks tulevikus olema suhteliselt suur. Pärast kinnisvarahindade järsku kukkumist jätkub kinnisvaraturul korrektsioon allapoole. Laenutingimused jäävad stabiilseks ja võimaldavad laenuandmist laiendada, kuigi probleemsete laenude suur osakaal võib hakata laenamist pidurdama. Kuigi finantsvõimendust vähendatakse kiiresti (2011. aasta andmed osutavad mittefinantsettevõtetele antud lühiajaliste laenude kiirele vähenemisele), jääb erasektori võlakoormus järelejõudva majanduse kohta suhteliselt suureks, mis tuleneb piiriülestest ettevõtetevahelistest laenudest mittefinantsettevõtetele. Kuna välise tasakaalustamatuse kohandamine tulenes osalt sisenõudluse (sealhulgas investeeringud) kahanemisest, on oht takerduda majanduse madalasse kasvu, mis muudab võlataseme (sealhulgas rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon) vähendamise keerukamaks. Mure riigi pikaajalise majanduskasvu pärast tuleneb ka tööturu nõrkusest, mis kajastub tööturu negatiivse kasvuga arengus, kasvavates töötuse määrades ja suures struktuurses töötuses. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik vaadelda täiendavalt tasakaalustamatuse püsimist või selle korrigeerimist.

Tšehhi Vabariik: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Tšehhi Vabariigi puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületab rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon soovituslikku künnisväärtust. Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon on halvenenud pideva, kuigi tagasihoidliku jooksevkonto puudujäägi tõttu, mis viimasel kolmel aastal oli ligikaudu 3 % SKPst: puudujääk on peamiselt tingitud välismaistelt otseinvesteeringutelt makstavate dividendide väljavoolust. Üldiselt on välise ohu risk piiratud, kuna välisvõlakohustiste brutoväärtus on suhteliselt väike. Kaubandusbilanss oli 2011. aastal tugevalt ülejäägis, kuid ekspordi turuosa kasv on järk-järgult vähenemas välismaistes otseinvesteeringutes uute (nn green-field) projektide osakaalu vähenemise tõttu. Samal ajal prognoositakse ka impordikasvu aeglustumist. Kuna sisenõudlus jääb nõrgaks, prognoositakse, et jooksevkonto puudujääk järgmistel aastatel jätkuvalt väheneb ja see peaks aitama stabiliseerida rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni praeguse taseme lähedal. Vastupidiselt enne ülemaailmset finantskriisi täheldatud suundumusele on reaalne efektiivne vahetuskurss jäänud alates 2009. aastast üldjoontes stabiilseks. Samal ajal kapitalivooga Tšehhi Vabariiki kasvasid palgad kõigis majandussektorites märgatavalt, kuigi tootlikkus suurenes peamiselt kaubeldavate kaupade sektoris. Kuigi nominaalne tööjõu ühikulu kasv vähenes viimase kolme aasta jooksul 3 %ni ja ka lähemas tulevikus prognoositakse selle tagasihoidlikku arengut, võib tootlikkuse kumuleeruv lõhe mittekaubeldavate kaupade sektoris kahjustada majanduse konkurentsivõimet. Esiteks on see tingitud sellest, et mittekaubeldavad kaubad on teiste sektorite sisendiks ja mõjutavad seega otse viimaste konkurentsivõimet. Teiseks võib suurem palgakasv mittekaubeldavate kaupade sektoris takistada tööjõu liikumist ekspordile orienteeritud sektoritesse, kus oleks suurem tootlikkuse kasvu potentsiaal. Tänu kriisieelsetele suhteliselt lihtsatele laenusaamistingimustele õitsele puhkenud ehitus- ja kinnisvarasektoris on kinnisvarahinnad langemas ja käib kohandamisprotsess: pangalaenude osa kõnealuse sektori lisandväärtuses aastatel 2005–2008 kahekordistus. Peamiselt välisomanduses olev pangandussektor Tšehhi Vabariigis on osutunud vastupidavaks ning era- ja avaliku sektori mõõdukas võlakoormus on ära hoidnud negatiivse vastasmõju tekkimise. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Taani: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Taanis valitseb makromajanduslik tasakaalustamatus, mida põhjustavad eelkõige muutused ekspordi konkurentsivõimes ja majapidamiste võlakoormuses. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad teatavad näitajad, nimelt ekspordi turuosa muutus ja erasektori võlakoormus, soovituslikke künnisväärtusi. Ekspordi turuosa vähenemine ületab oluliselt künnisväärtust ja selle määr oli 2011. ja 2010. aastal sama. 2012. aasta mai süvaanalüüsis jõuti järeldusele, et Taani konkurentsivõime ja nõrk kaubaeksport oli seotud tööjõu ühikukulu suurenemisega võrreldes peamiste konkurentidega. Kulude konkurentsivõime, mõõdetuna nominaalse tööjõu ühikukulu protsentuaalse muutusena kolme aasta jooksul, on paranenud ja on alla künnisväärtuse. Järgmisteks aastateks prognoositakse tööjõu ühikulu jätkuvalt tagasihoidlikku muutumist. Samuti annab reaalse efektiivse vahetuskursi protsentuaalne muutus viimasel kolmel aastal tunnistust alates 2009. aastast kestvast odavnemisest, mille jätkumist prognoositakse ka järgmisteks aastateks. Turuosa jätkuv vähenemine hoolimata kulude konkurentsivõime paranemisest võib osutada sellele, et viimane ei ole veel piisav, et teha tasa konkurentsivõime langust viimase kümne aasta jooksul. Jooksevkontoülejääk on siiski jätkuvalt suurenenud, mis on eelkõige tingitud kaupade ja teenuste kaubandusbilansist, osalt tänu tõusvatele naftahindadele kasumlikumale nafta- ja gaasiekspordile, kuid on tingitud ka välismaale tehtud otseinvesteeringute suurenevast tulust. Kuna jooksevkonto saldo kajastab osaliselt ka erasektori suuri sääste, prognoositakse selle vähenemist järgmistel aastatel koos sisenõudluse järkjärgulise taastumisega. Erasektori võlasuhe ületab oluliselt künnisväärtust. See on küll teist aastat järjest vähenenud, mis osalt kajastab majapidamiste võlasuhte vähenemist, kuid on jätkuvalt üks kõrgemaid. Kinnisvaraturu areng on tõstnud eluasemelaenud üle jätkusuutliku taseme, mis võib suurendada riske finants- ja majandusstabiilsusele. Seejuures võib risk olla suurem majanduse stabiilsusele kui finantsstabiilsusele. Kinnisvarahindade ülemäärased kõikumised ja majapidamiste suur võlakoormus, mis on põhjustanud erasektori tarbimises suurt kõikumist, piiravad nüüd majanduse võimet taastuda, kuna majapidamistel püsib vajadus vähendada finantsvõimendust. Kinnisvara reaalhinnad langesid 2011. aastal uuesti pärast 2010. aasta stabiliseerumist. Kuigi hinnad peaksid nüüd olema pikaajalise suundumuse lähedal, jääb turg rangete laenutingimuste ja palkade väikese kasvu taustal ebakindlaks, nii et majandusprognoose silmas pidades ei ole jätkuvalt välistatud allapoole korrigeerimise risk. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik vaadelda täiendavalt tasakaalustamatuse püsimist või selle korrigeerimist.

Saksamaa: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Saksamaa puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad teatavad näitajad, nimelt ekspordi turuosa ja valitsemissektori võlg, soovituslikke künnisväärtusi. Ekspordi turuosa vähenemine ületab jätkuvalt soovituslikku künnisväärtust, milles kajastub 2010. aasta vähenemine, mis jätkub väiksemas mahus 2011. aastal. Kokkuvõttes tundub selline vähenemine olevat mõõdukas ja kooskõlas jooksevkonto ülejäägi jätkuva vähenemisega. Nagu ka viimases häiremehhanismi aruandes, on jooksevkonto ülejäägi näitaja 2011. aastal veidi alla künnisväärtuse. Viimastel aastatel on jooksevkonto ülejäägi vähenemist, mis on osa tasakaalustamisprotsessist, mõjutanud peamiselt kaubavahetusbilansi ülejäägi vähenemine võrreldes ülejäänud euroalaga. Tulevikus peaks jooksevkonto ülejääk viimaste prognooside kohaselt vähenema 2012–2014 mõõdukalt, kuna eratarbimine ja investeeringud hakkavad kasvama. Samuti on viimastel aastatel kasvanud tööjõu ühikulu ja selle kasv peaks järgmistel aastatel ikka veel tugeva tööturu taustal ületama euroala keskmist. Hoolimata suurenevatest tööjõukuludest langeb reaalne efektiivne vahetuskurss jätkuvalt, kuna ettevõtted ei saa suuremat palgakulu täies mahus tarbijatele üle kanda. Sisemajanduse poole peal prognoositakse valitsemissektori võla vähenemist alates 2013. aastast ning Saksamaa teeb edusamme, et võlg väheneks vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktiga ette nähtud kontrollväärtusele. Erasektori võlakoormus ja laenutegevus jäävad mõõdukaks. Kinnisvarahinnad on veidi tõusnud (teatavates linnapiirkondades on tõus olnud ka suurem). Tulevikus peaks kinnisvarainvesteeringud kiiresti kasvama. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Eesti: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Eesti puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ja töötus, soovituslikke künnisväärtusi. Kolmas näitaja, erasektori võlg, on nüüd nihkunud tunduvalt alla künnisväärtuse (133 % SKPst 2011. aastal). Viidi suures osas lõpule aastatel 2005–2007 kuhjunud suure välise tasakaalustamatuse väga järsk kohandamine. 2011. aastal oli jooksevkonto jätkuvalt märgatavas ülejäägis ja see peaks jääma keskpikas perspektiivis tasakaalulähedasele positsioonile, mida toetab ekspordi turuosa suurenemine. Kuigi rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ületab selgelt künnisväärtust, paraneb see kiiresti, kajastades püsivat jooksevkonto ülejääki ja nominaalse SKP püsiva kasvu mõju. Peale selle moodustavad poole netoväliskohustustest välismaised otseinvesteeringud, mis aitab piirata väliseid likviidsusriske; netovälisvõlg on ainult 6 % SKPst. Kuigi erasektori võlakoormus on jätkuvalt suur, vähenes see 2010–2011 oluliselt, mida toetas jätkuv finantsvõimenduse vähendamine ja SKP kasv. Selle tulemusena ja kuigi erasektoris võib finantsvõimenduse vähendamine varsti peatuda, prognoositakse 2012. aastaks erasektoris täiendavat võlakoormuse vähenemist. Suhteliselt suur erasektori võlakoormus võib keskpikas perspektiivis siiski pidurdada majanduskasvu. Töötuse määr jõudis 2010. aasta esimeses kvartalis peaaegu 20 %ni, kuid langes 2012. aasta teises kvartalis kiiresti 10,2 %ni. See peaks veelgi vähenema, kuigi aeglasemalt, peegeldades oskuste nõudlusele mittevastamise probleemi taasilmnemist ja mõõdukamat majanduskasvu. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Hispaania: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Hispaanias valitseb väga tõsine tasakaalustamatus, mida põhjustavad eelkõige muutused välispositsioonis, erasektori võlakoormuses ja finantssektoris. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mitmed näitajad, nimelt jooksevkontopuudujääk, ekspordi turuosa, rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon, erasektori võlg, valitsemissektori võlg ja töötus, soovituslikke künnisväärtusi. Välismajanduse poolel on jooksevkontopuudujääk paranenud tänu eksporditegevuse taastumisele ja vähenevale sisenõudlusele. Näitaja küll ületab künnisväärtust, kuid järgmisteks aastateks prognoositakse jooksevkonto lähenemist tasakaaluseisundile. Tööjõu ühikukulu vähenemine ja reaalse efektiivse vahetuskursi teatav langemine aitavad korvata konkurentsivõime buumi ajal kuhjunud langust. See on aidanud vähendada ekspordi turuosa kaotust, kuigi see näitaja ületab veel künnisväärtust. Tööjõu ühikulu peaks sel aastal veelgi vähenema ja majanduskasv olema järgmistel aastatel tagasihoidlik. Kuigi kapitalivoogude kohandamine käib, jääb väliskohustuste osakaal jätkuvalt märkimisväärseks, mis peegeldub suures negatiivses rahvusvahelises netoinvesteerimispositsioonis ja netovälisvõlas. Selline olukord annab eriti põhjust muretsemiseks, kuna Hispaania majandus on avatud likviidsusriskile. Erasektori suure võlakoormuse ja valitsemissektori kasvava võla tõttu valitseb suur surve finantsvõimenduse vähendamiseks. Erasektoris algas finantsvõimenduse vähendamine 2011. aastal ja peaks jätkuma, mis piiratud sisenõudluse tõttu pidurdab seega majanduse elavnemist. Pangandussektor jääb pärast kinnisvara- ja ehitussektori mulli lõhkemist ning riigi rahandusega tekkinud negatiivse vastasmõju tõttu haavatavaks. Pangandussektori probleeme lahendatakse finantssektori kohandamisprogrammi raames, mille alusel rahastatakse ametlikult Hispaania pankade restruktureerimist ja rekapitaliseerimist. Hoolimata tööjõu ühikukulu vähenemisest on tööturu olukord halvenenud nii, et töötuse määr on rekordiliselt kõrgel tasemel ja suureneb veelgi, ületades oluliselt künnisväärtust, ning töökohtade arv väheneb jätkuvalt. See kujutab endast finantsvõimenduse vähendamise mõju tõttu lisaohtu jätkuvale kohandamisele ja mõjutab ka negatiivselt eelarvekonsolideerimisel tehtavaid jõupingutusi. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud väga tõsise tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik asjaomaseid riske ja tasakaalustamatuse korrigeerimisel tehtud edusamme vaadelda täiendavalt süvaanalüüsis.

Prantsusmaa: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Prantsusmaal valitseb tõsine makromajanduslik tasakaalustamatus, mida põhjustavad eksporditegevuse ja selle konkurentsivõime muutused. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mitu näitajat, nimelt ekspordi turuosa, valitsemissektori koguvõlg ja sel aastal ka erasektori võlakoormus, soovituslikke künnisväärtusi. Prantsusmaa kaotab jätkuvalt, kuigi aeglasemas tempos, turuosa ning näitaja ületab märgatavalt künnisväärtust. Selline vähenemine tulevikus jätkub, kui ei võeta otsustavaid poliitikameetmeid. Kõnealune vähenemine kajastub kaubandusbilansi järgjärgulises halvenemises, samuti praeguses jooksevkontos ja negatiivses rahvusvahelises netoinvesteerimispositsioonis, kuigi kaks viimast on praegu endiselt alla soovitusliku künnisväärtuse. Selline muutus on seotud nii hinnapõhise kui ka muu konkurentsivõime püsiva halvenemisega. Tööjõu ühikulu näitaja on alla künnisväärtuse, kuid hoolimata hiljuti võetud meetmetest tööjõuga seotud maksude vähendamiseks peaks tööjõu ühikukulu kasv olema lähemal ajal euroala keskmisega sarnasel tasemel, osutades sellele, et lähemas tulevikus ei ole suhtelist edu loota. Prantsuse ettevõtete kasumlikkuse vähenemine, mis jõudis ajalooliselt madalale tasemele 2011. aastal, kahjustab nende investeerimis- ja innovatsioonivõimet ning seega hindadega mitteseotud konkurentsivõimet. Ettevõtete madal kasumlikkus kahjustab peale selle nende võimet vähendada finantsvõimendust ja seega suurendab erasektori võlakoormust tervikuna, mis nüüd ületab soovituslikku künnisväärtust. Töötuse määr on suurenenud ja järgmisteks aastateks prognoositakse, et see ületab künnisväärtuse. Majapidamiste võlakoormus jääb suhteliselt väikeseks, kuid kinnisvarahinnad tõusid enne kriisi ja ka 2011. aastal; kinnisvaraturu korrektsiooni võimalikkust ja mõju tuleb veel uurida. Erasektori võla suurenemine teeb eriti muret seoses ikka veel suureneva valitsemissektori võlakoormusega, mis on nüüd ligikaudu 90 % SKPst. Komisjon leiab , et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tõsise tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik asjaomaseid riske ja tasakaalustamatuse korrigeerimisel tehtud edusamme vaadelda täiendavalt süvaanalüüsis.

Itaalia: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Itaalias valitseb tõsine tasakaalustamatus, mida põhjustavad eelkõige eksporditegevuse ja konkurentsivõime muutused ning valitsemissektori suur võlg. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt ekspordi turuosa ja valitsemissektori võlg, soovituslikke künnisväärtusi. Pärast euro kasutuselevõttu on eelkõige suurenenud kulupõhise ja muu konkurentsivõime kaotus, mis kajastub ekspordi turuosa märkimisväärses vähenemises, mis ületab oluliselt künnisväärtust. Itaalia jooksevkonto puudujääk siiski väheneb ja kaubandusbilanss peaks olema 2012. aastal ülejäägis. Seda seletab eelkõige impordi järsk vähenemine sisenõudluse vähenemise tõttu praeguse majandussurutise ajal, kuid ka positiivne eksporditegevus, eriti ELi mittekuuluvate partneritega. Tootlikkuse nõrk areng jääb peamiseks takistuseks Itaalia konkurentsivõime kestval parandamisel ja majanduskasvu väljavaatel. Hiljuti vastuvõetud struktuurireformid, mille eesmärk on edendada turukonkurentsi, kõrvaldada tööturu killustumine, muuta maksusüsteem majanduskasvu toetavamaks ja parandada ärikeskkonda, peaksid keskpikas perspektiivis aitama taastada tootlikkuse kasvu. Seni ei vasta palgad piisavalt tootlikkuse arengule. Järgmisteks aastateks prognoositakse nominaalse tööjõu ühikulu suurenemist euroala keskmisele lähedasel tasemel. Valitsemissektori suur võlakoormus jääb peamiseks koormaks Itaalia majandusele, eriti võttes arvesse aeglase majanduskasvu väljavaateid. Kuigi madal kasvumäär muudab raskemaks suure esmase ülejäägi saavutamise ja selle hoidmise, mida on vaja, et edaspidi püsivalt vähendada valitsemissektori võla suhet SKPsse, takistab praegune ja prognoositud suur maksukoormus, mida on vaja suure võla teenindamiseks, sisenõudlust ja majandustegevust. Riigiti killustunud finantsturgude taustal mõjutavad suhteliselt kõrged intressimäärad, mis on seotud valitsemissektori võla riskitasemega, erasektori rahastamistingimusi ja teravdavad sisemaise pangandussektori rahastamisprobleeme. Positiivne on, et erasektori võlakoormus jääb Itaalias suhteliselt tagasihoidlikuks. Eriti just Itaalia majapidamiste finantspositsioon on suhteliselt tugev, isegi kui nende säästude osakaal on kahel aastakümnel vähenenud. Komisjon leiab , et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tõsise tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik asjaomaseid riske ja tasakaalustamatuse korrigeerimisel tehtud edusamme vaadelda täiendavalt süvaanalüüsis.

Küpros: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Küprosel valitseb väga tõsine tasakaalustamatus, mille taga on eelkõige välispositsiooni, riigi rahanduse ja finantssektori muutused. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mitu näitajat, nimelt jooksevkonto puudujääk, rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon, ekspordi turuosa, erasektori krediidivoog, erasektori võlg ja valitsemissektori võlg, soovituslikke künnisväärtusi. Jooksevkonto saldo näitaja ületab jätkuvalt negatiivset künnisväärtust, kuigi import on viimasel ajal sisenõudluse kahanemise tõttu oluliselt vähenenud. Ekspordi turuosa vähenemist selgitab eelkõige vähenev kaubavahetusbilanss, samas kui teenustebilanss on Küprosel ülejäägis. Kokkuvõttes prognoositakse järgmisteks aastateks jooksevkontopuudujäägi vähenemist. Hinna ja kulude konkurentsivõime kaotus on viimasel ajal vähenenud, avalikus sektoris palkade külmutamine aitas piirata palku erasektoris ja ekspordile suunatud sektorites. Kahjuks ei viidud konkurentsivõime parandamise kestmiseks ellu struktuurireforme. Samal ajal halveneb negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon kiiresti, mis tõstatab riigi välispositsiooni jätkusuutlikkuse küsimuse. Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon on halvenenud jooksevkonto puudujäägi, aga ka kahju tõttu pankade välisvara ümberhindamisel. Sisemajanduses jätkab suure finantsvõimendusega erasektor suure võlakoormuse vähendamist. Seda kajastab ka erasektori krediidivoo näitaja märkimisväärne langemine võrreldes eelmise aastaga. See, et krediidinäitaja ületab künnisväärtust, on eeskätt seotud laenude ümberstruktureerimise protsessiga, kuna neid käsitatakse uue krediidivoona, mitte aga uue krediidi andmisena. Majapidamiste puhul kompenseerib võlakoormust varade suurus, kuid seda mõjutab kinnisvara reaal- ja nominaalhindade pidev langus. Riigivõlg ületab samuti aluslepingutel põhinevat kontrollväärtust ja see peaks järsult tõusma. Paralleelselt on Küprosel töötus järsult tõusnud ja suureneb tõenäoliselt veelgi, mis tähendab seda, et lisaks tsüklilistele teguritele on tööturul ka struktuurseid probleeme. Küprose pangandussektori riskipositsioon Kreekas ja majandustegevuse vähenemine võib suurendada riske ja muuta struktuurse kohandamise raskemaks. Olukorda halvendab kinnisvara- ja finantssektori ning riigi rahanduse negatiivne vastasmõju. Küprose finantssektori finantsvõimendus on üks ELi suuremaid. Pärast ametliku rahastamistaotluse esitamist 25. juunil 2012 käivad Küprosel praegu läbirääkimised majanduspoliitika programmi üle, et lahendada struktuursed, finants- ja fiskaalprobleemid. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tõsise tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik asjaomaseid riske ja tasakaalustamatuse korrigeerimisel tehtud edusamme vaadelda täiendavalt süvaanalüüsis.

Läti: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Läti puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ja töötuse tase, soovituslikke künnisväärtusi. Pärast 2008.–2009. aastal välise tasakaalustamatuse kuhjumist ja järsku maandumist paranes väline konkurentsivõime oluliselt tänu seesmisele kohandamisele, mis hõlmas palga- ja tööjõukärpeid, eelarve konsolideerimist, erasektoris finantsvõimenduse vähendamist ja majanduskasvu soodustavaid laiaulatuslikke struktuurireforme. 2011.–2012. aastal olid majanduskasvu näitajad kõrged ja jooksevkonto saldo on jälle väikeses puudujäägis, mis prognooside kohaselt jääb ka tulevasteks aastateks nii. Riigi netokohustised, mõõdetuna rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooniga, vähenevad jätkuvalt, kuigi algpositsioon oli suhteliselt kõrge. Suur negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon on seletatav välismaiste neto-otseinvesteeringutega (moodustavad ligikaudu poole rahvusvahelisest netoinvesteerimispositsioonist), samas kui välisvõlakomponent väheneb kiiresti. Pärast 2012. aasta alguses lõppenud maksebilansiabi programmi edukat lõpetamist on kasum riigivõlakirjadelt pidevalt vähenenud, mis vähendab riski riigi välispositsioonile. Sisemajanduse näitajate osas on riigivõlg stabiliseerunud tasemel veidi üle 40 % SKPst, kinnisvarahinnad ja krediidikasv on taastumas kriisiaegsest järsust korrektsioonist. Hoolimata taastumisest on kinnisvarahinnad tublisti alla kriisieelse 2005.–2007. aasta taseme ning märkimisväärset paranemist on märgata ainult uusehitiste sektoris. Finantssektoris on uute laenude andmine majapidamiste sektoris stabiliseerunud ja kergelt suurenemas ärisegmendis. Erasektori võla suhe SKPsse langes 2011. aastal jätkuvalt 125 %ni SKPst, kuid erainvesteeringud tänu ettevõtete suurele kasumile siiski suurenesid kiiresti. Töötusemäär ületab jätkuvalt ELi keskmist ja soovituslikku künnisväärtust, kuid väheneb nüüd järk-järgult, mis peaks järgmistel aastatel jätkuma ning mida toetavad majanduse taastamise ja aktiivse tööturu poliitika. Madal vabade töökohtade määr ei anna märku olulistest struktuursetest puudustest tööturul, sest nii tööhõivemäär kui ka tööturul osalejate arv on suurenemas. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Leedu: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Leedu puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ja töötuse tase, soovituslikke künnisväärtusi. Leedu on reaalse efektiivse vahetuskursi langedes ja oluliselt madalamate palgakulude mõjul jätkuvalt suurendanud ekspordi turuosa. Tööjõu ühikukulu vähenes, kuid lähiaastateks prognoositakse selle aeglast kasvu. Jooksevkonto näitaja on nulli lähedal, kuid tugev sisenõudlus elavdas importi ja negatiivne kaubandusbilanss põhjustas 2011. aastal jooksevkonto puudujäägi peaaegu 4 % ulatuses SKPst, mis kaeti peamiselt ELi eelarveülekannetest ja välismaistest otseinvesteeringutest. Andmed kuni 2012. aasta septembrini näitavad, et jooksevkonto puudujääk on vähenenud ja stabiliseerunud. Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon on paranenud, kuid jääb siiski negatiivseks ning ületab soovituslikku künnisväärtust. Netovälisvõlg, mille puhul võetakse arvesse välismaistel otseinvesteeringutel põhineva rahastamise stabiilsust, on palju väiksem. Peale selle on avaliku sektori võlg mõõdukas ning erasektoris on finantsvõimendust jätkuvalt vähendatud; kodumaiste laenude kasv on olnud kodumajapidamiste sektoris negatiivne, mittefinantsettevõtete ja valitsemissektoris on see muutunud kergelt positiivseks. Pärast varasemate aastate suurt korrektsiooni on reaalsed kinnisvarahinnad stabiliseerunud. Töötuse tase annab siiski jätkuvalt põhjust muretsemiseks ning töötuse määra näitaja jääb tõenäoliselt ka lähiaastatel kahekohaliseks, ehkki see on alates 2011. aastast langenud ning langeb tõenäoliselt veelgi. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Luksemburg: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Luksemburgi puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt jooksevkonto ülejääk, nominaalne tööjõu ühikukulu, erasektori võlg ja seekord ka ekspordi turuosa näitaja, soovituslikke künnisväärtusi. Suurena püsinud ja soovituslikku künnisväärtust ületav jooksevkonto ülejääk peaks lähiaastatel vähenema. Ülejääk ei tundu olevat põhjustatud ülemäära tagasihoidlikust sisenõudlusest, vaid peamiselt majandustegevuse, esmajoones finantssektori majandustegevuse tihedast koondumisest Luksemburgi, kus üldine majanduskeskkond (sealhulgas maksusüsteem) on soodne. Ehkki jooksevkonto ülejääk ei kujuta endast tõenäoliselt ohtu Luksemburgi ega tema partnerite majanduse tasakaalule, varjab see kaupade kaubandusbilansi pidevat puudujääki, mis näitab ekspordi üldise turuosa vähenemist. Teenuste ekspordi turuosa aga suureneb samas pidevalt. Kaubavahetuse puudujäägi taga on tõenäoliselt nominaalse tööjõu ühikukulu kasv, mis on olnud alates 2000. aastast oluliselt kiirem euroala keskmisest ning üle viie korra kiirem kui Saksamaal. Kuigi valitsus võttis hiljuti palgameetmeid, prognoositakse lähiaastateks euroala keskmisest kiiremat nominaalse tööjõu ühikukulu kasvu.. Erasektori võla kõrget taset saab selgitada peamiselt rahvusvaheliste mittefinantsettevõtete siseste suurte laenutehingutega, mitte erasektori ülemäära suure võlakoormusega. Kodumajapidamiste võla tase on üsna mõõdukas ning seotud peamiselt kinnisvaralaenudega. Kinnisvarahinnad on viimase kümne aasta jooksul kumulatiivselt kiiresti kasvanud, kuid nüüd on kasv aeglustunud ning peegeldab peamiselt suure nõudluse ja piiratud pakkumise suhet. Finantssektor püsib küll üldiselt tugevana, kuid finantskriis on siiski vähendanud selle kasvupotentsiaali. Pidades silmas selle sektori suurt osakaalu majanduses, tekib küsimus, millist mõju avaldab vähemdünaamiline finantssektor tööhõivele ja riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Ungari: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Ungaris valitseb tõsine tasakaalustamatus, mida põhjustavad eelkõige rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni muutused ja suur valitsemissektori võlg. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mitu näitajat − sarnaselt eelmise aastaga rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ja valitsemissektori võlg − soovituslikke künniväärtusi ning sel aastal on ka töötuse määr ja erasektori võla tase soovituslikest näitajatest veidi kõrgemad. Väline tasakaalustamatus on vähenenud, kuna jooksevkonto on juba kolmandat aastat ülejäägis, ning rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon paraneb pidevalt, ehkki see on künnisväärtusest tunduvalt suurem. Selle arengu jätkumist prognoositakse ka paariks järgnevaks aastaks. Jooksevkonto ülejääk tuleneb peamiselt sisenõudluse vähenemisest; ekspordi konkurentsivõime ei ole oluliselt muutunud. Pärast märkimisväärset langust 2009. aasta majanduslanguse ajal on teguritulu puudujääk hakanud jälle suurenema, ehkki see jääb alla kriisieelse taseme. Mõlemad arengud näitavad, et välise tasakaalustamatuse vähenemine on osaliselt tsükliline. Erasektori finantsvõimendust tuleb vähendada, et korrigeerida tasakaalustamatust eelkõige kodumajapidamiste sektoris. Seda on küll tehtud, kuid äriühingute laenuvõtmise kiire vähenemine poliitilise ebakindluse ja finantssektori lisakoormuse taustal on toonud kaasa investeeringute ajalooliselt madala taseme, mis on omakorda vähendanud riigi kasvupotentsiaali. 2012. aastaks prognoositakse investeeringute edasist vähenemist; investeeringud peaksid stabiliseeruma alles järgnevatel aastatel. Veidi vähenenud, kuid siiski suur valitsemissektori võlg koos ärikeskkonda negatiivselt mõjutava poliitikaga suurendavad haavatavust, mis peegeldub ka nii avaliku kui ka erasektori suhteliselt suurtes rahastamiskuludes. Töötuse määra kasv ei tarvitse olla nii tõsine probleem, kui andmetest nähtub, võttes arvesse, et see kajastab peamiselt kõrgemat tööturul osalemise määra, kuna tööhõive on jõudnud kriisieelsele tasemele. 2011. aasta novembris palus valitsus ametlikult läbirääkimiste alustamist ennetava finantsabi saamiseks. Läbirääkimised ei ole siiski eriti edenenud. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tõsise tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik asjaomaseid riske ja tasakaalustamatuse korrigeerimisel tehtud edusamme vaadelda täiendavalt süvaanalüüsis.

Malta: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Malta puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt erasektori võlg, jooksevkonto näitaja ja valitsemissektori võlg, soovituslikke künnisväärtusi. Erasektori võlakoormus ületab 200% SKPst, mis peegeldab peamiselt mittefinantsettevõtetele antud laenude kiiret kasvu buumiaastatel. Erasektori finantsvõimendus ei tundu aga ülemäära kõrgena, arvestades, et nii kodumajapidamistel kui ka äriühingutel on palju finantsvara ning võla tähtajaline struktuur on üsna soodne: ligikaudu kaks kolmandikku laenudest on pikaajalised. Jooksevkonto on viimase kümne aasta jooksul olnud märkimisväärses puudujäägis, kuid tänu suurematele säästudele ja tööjõu ühikukulude tagasihoidlikumale kasvule on puudujääk vähenemas, mis peegeldub ka ekspordi turuosa suurenemises. Lähiaastatel püsib prognooside kohaselt jooksevkonto väike ülejääk ning tööjõu ühikukulud kasvavad euroala keskmisele lähedases tempos. Malta positsioon välislaenude netovõlausaldajana ja positiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon suurendavad Malta välispositsiooni jätkusuutlikkust. Pidades silmas aktsiate suurt osakaalu, tuleb siiski tähelepanelikult jälgida investeerimispositsiooni haavatavust ebasoodsate arengusuundade korral. Finantssektor on sisemajandusega võrreldes väga suur ning selle kohustused ulatusid 2011. aastal kokku ligikaudu 900 %ni SKPst. Finantskohustuste kasvumäär on ületanud viimase kümne aasta jooksul soovituslikku künnist mitu korda ning selle tagajärjel ületab kogukasv 2011. aastal märkimisväärselt euroala keskmist. Negatiivsete vastasmõjude oht on piiratud tänu asjaolule, et suur osa kõnealusest vahendite sissevoolust on suunatud rahvusvaheliselt tegutsevatele pankadele, mida sisemajanduse riskid ohustavad väga vähe. Praeguses halvenevas majandusolukorras on siiski vaja riigi pangandussüsteemi tähelepanelikult jälgida, võttes arvesse suuri riske seoses kinnisvaraturuga, kus viimase aastakümne väga kiirele hinnatõusule järgnes suhteliselt piiratud langus, ning laenukahjude katmise reservide madalat taset. Komisjon leiab, et on kasulik vaadelda asjaomaseid riske täiendavalt süvaanalüüsis, eesmärgiga teha kindlaks, kas tasakaalustamatus on olemas.

Madalmaad: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Madalmaade puhul tasakaalustamatust. Sestsaadik on aga komisjoni viimaste prognooside kohaselt kasvuväljavaated sisenõudluse tõttu halvenenud. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad teatavad näitajad, nimelt jooksevkonto ülejääk, ekspordi turuosa, erasektori ja valitsemissektori võlg, soovituslikke künnisväärtusi. Püsivalt suur ja soovituslikku künnisväärtust tunduvalt ületav jooksevkonto ülejääk tuleneb peamiselt kaubandusbilansist, sealhulgas gaasi positiivsest netoekspordist. Ülejääki mõjutab üha enam ka teenuskaubanduse bilansi suurenev ülejääk ja kasvav tulu välisriikidesse tehtud otseinvesteeringutest, ehkki Madalmaade ekspordi turuosa on langenud alla soovitusliku künnisväärtuse. See peegeldab eelkõige välismaalt saadud tulu kasvu, mis suurendab mittefinantsettevõtete sääste. Nende suundumuste tõttu on Madalmaade rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon viimastel aastatel oluliselt paranenud. Prognoositakse jooksevkonto ülejäägi edasist suurenemist kuni peaaegu 10 %ni SKPst. Kodumaiste kaupade ja teenuste konkurentsivõime mõõdukat vähenemist kompenseerib üldiselt reekspordi kiire areng. Ekspordi turuosa ei ole eriti vähenenud. Tööjõu ühikukulu jääb künnisele alla ja lähemaks ajaks prognoositakse selle näitaja suurenemist euroala keskmises tempos. Madalmaade majandust ohustavad riskid on seotud peamiselt kinnisvaraturuga ning kodumajapidamiste suure võlakoormusega, mille tagajärjel on erasektori võla näitaja soovituslikust künnisest oluliselt suurem. Ehkki kodumajapidamiste finantsvarade netopositsioon on tugev, suureneb võla suhe varadesse jätkuvalt, mis ohustab kodumajapidamiste bilanssi. Kodumajapidamiste kasutatava tuluga võrreldes suure hüpoteeklaenukoormuse taga on suuresti maksusoodustused, millega on mitu aastat õhutatud kodumajapidamisi suuri laene võtma, ning finantsuuendused, mis võimaldavad neile hõlpsamat juurdepääsu laenurahale. See on põhjustanud kinnisvarahindade tõusu. Pärast majanduskriisi on kinnisvarahinnad siiski langenud. Langus oli eriti järsk möödunud aastal ning jätkub tõenäoliselt veel mõnda aega. Ehkki ametisseasuv valitsus on kokku leppinud reformimeetmetes, jäävad kinnisvaraturu väljavaated siiski ebasoodsaks niikaua, kui majandusprognoos on pessimistlik. See toob kaasa jõukuse ja usalduse vähenemise, mis mõjutab reaalmajandust ning kaudselt ka finantssektorit ja mille tõttu tuleb asjaomaseid riske tähelepanelikult jälgida. Komisjon leiab, et on kasulik vaadelda asjaomaseid riske täiendavalt süvaanalüüsis, eesmärgiga teha kindlaks, kas tasakaalustamatus on olemas.

Austria: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Austria puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad teatavad näitajad, nimelt ekspordi turuosa muutus, erasektori ja valitsemissektori võlg, soovituslikke künnisväärtusi. Austria turuosa ülemaailmsel eksporditurul vähenes ajavahemikul 2006−2011 11,5 %, kuid 2011. aastal on turuosa vähenemine peatunud. Reaalse efektiivse vahetuskursi ja tööjõu ühikukulu näitajad ei osuta hinna ja kulude konkurentsivõime probleemidele; tööjõu ühikukulu kasv jääb prognooside kohaselt ajavahemikul 2012−2014 märkimisväärselt alla soovitusliku künnise. Absoluutne tootlikkus (SKP ostujõu standardis töötaja kohta) ja eksport töötaja kohta on Austrias heal tasemel. Jooksevkonto ülejääk vähenes aastatel 2010−2011 siiski üsna järsult, kuna eksport jäi kriisieelsele tasemele. See ei luba praegust olukorda ülemäära soodsalt hinnata ning võib anda märku vajadusest suurendada Austria majanduse innovatiivsust ja mitmekesisust. Edaspidiseks prognoositakse jooksevkonto kindlat ülejääki, kuna netoeksport kosub järk-järgult. Valitsemissektori võlg on suurenenud 72,3%ni SKPst. Ehkki riik liigub kavakohaselt ülemäärase puudujäägi korrigeerimise suunas, ei hakka võlasuhe tõenäoliselt enne 2014. aastat vähenema ning nõuab pidevat eelarvepoliitilist tööd. Riigistatud pankade restruktureerimise protsess on küll piiranud valitsemis- ja finantssektori vahel negatiivsete vastasmõjude tekkimise ohtu, kuid selle õigeaegne lõpuleviimine on endiselt teataval määral ohus. Erasektori võlakoormus ületas 2010. aastal pisut soovituslikku künnisväärtust, kuna äriühingute kohustised olid mitme aasta jooksul pidevalt suurenenud. 2011. aastal kasvasid nii kodumajapidamiste kui ka äriühingute finantskohustised SKPst aeglasemalt. Erasektori laenukoormuse kasv aeglustus 2011. ja 2012. aastal äriühingute ja kodumajapidamiste tagasihoidlikuma laenuvõtmise tõttu. Ühelt poolt on äriühingud kogunud piisavalt omavahendeid, teiselt poolt on aeglustunud investeerimistegevus ja vähenenud tarbijanõudlus. Selle tagajärjel ületas võla suhe 2011. aastal soovituslikku künnisväärtust ainult pisut, jäädes tasemele 160,7 % SKPst ning väheneb tõenäoliselt veelgi, kuna laenunõudlus on endiselt väike. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Poola: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Poola puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt jooksevkonto tasakaal ja rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon, soovituslikke künnisväärtusi. Jooksevkonto puudujääki, mis on soovituslikust künnisväärtusest veidi suurem, on rahastatud peamiselt üsna stabiilsest välismaiste otseinvesteeringute ja ELi vahendite sissevoolust, millega toetatakse ekspordisuunitlusega tootmise laiendamist ning ajakohastatud transpordiinfrastruktuuri võrgustiku väljaarendamist. Peale selle peaks jooksevkonto puudujääk lähitulevikus järk-järgult vähenema piiratud sisenõudluse tagajärjel, mis vähendab importi ja parandab kulude konkurentsivõimet. Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon on küll künnisväärtusest suurem, aga netovälisvõlg on mõõdukam, ehkki valitsemissektori suurenev sõltuvus välismaistest laenuandjatest võib anda põhjust muretsemiseks. Hindade konkurentsivõime vähenes pisut ajavahemikul 2006−2008 nominaalse vahetuskursi tõustes, kuid alates 2009. aastast on olukord teataval määral muutunud, kuna ülemaailmne riskikartlikkus suurendas volatiilsust ja tõi kaasa kohaliku vääringu odavnemise. Hindade konkurentsivõime vähenemisele vaatamata suurenes Poola ekspordi turuosa jõudsalt (kasv on küll vähenemas) ning Poola suutis piirata nominaalse tööjõu ühikukulu kasvu, mis edaspidi tööturu olukorra halvenedes väheneb tõenäoliselt veelgi. Peale selle jääb vaatamata suurele laenukasvule aastatel 2006−2009 erasektori võla osakaal SKPs mõõdukaks.. Varem oli märkimisväärne osa uutest laenudest, eriti hüpoteeklaenudest, välisvaluutas, mis suurendas pangandus- ja kodumajapidamiste sektori stabiilsusega seotud riske, eriti hiljutise suurenenud volatiilsuse ja vääringu odavnemise perioodil. Üldine laenukasv on aga oluliselt aeglustunud ning uute välisvaluutas laenude andmine vähenes aastatel 2010−2012 järsult. Kinnisvarahinnad on alates 2008. aastast pidevalt langenud, ehkki mõõdukas tempos, ning selle mõju finantssektorile on olnud kontrolli all; probleemsed laenud on peamiselt ettevõtlus- ja tarbijalaenud. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Sloveenia: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Sloveenias valitseb tõsine makromajanduslik tasakaalustamatus, mille taga on eelkõige ettevõtlussektori finantsvõimenduse vähendamise, pankade stabiilsuse ja teataval määral ka välise konkurentsivõimega seotud probleemid. Sestsaadik on Sloveenias tehtud teatavaid edusamme pankade rekapitaliseerimisel ja eelarve konsolideerimisel, kuid olukord on endiselt ebakindel. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ja sel aastal ka ekspordi turuosa muutus, soovituslikke künnisväärtusi. Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon küll ületab soovituslikku künnisväärtust, kuid ainult pisut. Kui ei esine suuri ümberhindlusi, võiks jooksevkonto ülejäägi prognoositav suurenemine tasakaalustamatust vähendada. Nominaalpalga stabiilsuse ja tööviljakuse jätkuva kasvu mõjul ei ületa tööjõu ühikukulu näitaja enam soovituslikku künnisväärtust ning prognoositakse selle suundumuse jätkumist. Ekspordi turuosa vähenemise näitaja on samas künnisväärtuse pisut ületanud. Sloveenia majanduse olukord on siiski ebakindlam, kui võiks nende näitajate põhjal järeldada, seda pangandussüsteemist tulenevate märkimisväärsete riskide ja finantsvõimenduse jätkuva vähendamisega kaasnevate probleemide tõttu, mida uue finantssektori kohustiste näitaja tagasihoidlik langus täielikult ei peegelda. Ehitussektori maht moodustab ainult murdosa kriisieelse aja mahust, kuid kinnisvara kõrged hinnad ja väike tehingumaht osutavad sellele, et kinnisvaraturu probleemid ei ole veel lahenemas. See võib kaasa tuua võimalikku kohandamist ka edaspidi, eelkõige seoses tagatiste hindamisega. Mittefinantsettevõtete finantsvõimendus on jätkuvalt liiga suur ja selle sektori probleemsed laenud avaldavad jätkuvalt pangandussektorile negatiivset mõju. Olukorras, kus valitsemissektoril on üha raskem leida rahastamisvõimalusi, põhjustavad pidevat ebakindlust reformide tegeliku elluviimisega seotud probleemid. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tõsise tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik asjaomaseid riske ja tasakaalustamatuse korrigeerimisel tehtud edusamme vaadelda täiendavalt süvaanalüüsis.

Slovakkia: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis ei leitud Slovakkia puhul tasakaalustamatust. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ja töötuse tase, soovituslikke künnisväärtusi. Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon paranes pisut 2011. aastal, kuid enamik väliskohustusi tuleneb investeeringutest muudesse instrumentidesse kui võlainstrumendid (eelkõige välismaised otseinvesteeringud, mis on suunatud peamiselt ekspordisuunitlusega sektoritesse). Kaupade ja teenuste bilansi olukorra paranemine ja suurenev tulu väljavool on aidanud jooksevkonto bilanssi 2009. aastast alates stabiliseerida. Tänu tööstustoodangu ekspordi jõudsale kasvule prognoositakse kaubandusbilansi ja jooksevkonto seisu paranemist alates 2012. aastast. Reaalse efektiivse vahetuskursi ja tööjõu ühikukulu näitajad on praegu soovituslikust künnisest madalamad, kuna euro kasutuselevõtule eelneva kiire nominaalkasvu ja majanduslangusest tingitud tootlikkuse languse (2009. aastal) mõju on kadumas. Kuna töötus jääb lähiaastatel tõenäoliselt kriisieelsest tasemest oluliselt suuremaks, püsib palgasurve prognooside kohaselt kontrolli all. Konkurentsivõime näitajate suhteliselt soodne areng peegeldub ka tööviljakuse ja ekspordi turuosa jätkuvas kasvus. Peamiselt välisomandis olev pangandussektor suutis vältida laenutegevuse kiiret kasvu, mis päästis Slovakkia ülemäärasest laenukasvust ja aitas hoida avaliku ja erasektori võla suhteliselt tagasihoidlikul tasemel. Avaliku sektori võla suhe on viimastel aastatel siiski oluliselt kasvanud. Sisemajanduse üks kõige teravam struktuurne probleem on töötuse määr, mis on künnisväärtusest oluliselt kõrgem. Pidevalt suur töötus näitab, et tööturu olukord ei ole kriisi algusest saadik paranenud ning majanduskasvus ja tööhõives püsivad suured piirkondlikud erinevused. Komisjon ei algata praegu täiendavat süvaanalüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

Soome: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Soomes valitseb makromajanduslik tasakaalustamatus, mille taga on eelkõige konkurentsivõimega seotud probleemid. Tulemustabelis ületavad mõned näitajad, nimelt ekspordi turuosa muutus, nominaalse tööjõu ühikukulu, erasektori võlg ja finantssektori kohustiste kasvumäär, soovituslikke künnisväärtusi. Ekspordi konkurentsivõime on endiselt probleem: Soome ekspordi turuosa on jätkuvalt oluliselt vähenenud, ehkki 2009.−2010. aasta järsu langusega võrreldes veidi aeglasemas tempos. Enne 2009. aastat iseloomustas Soome eksporti iga-aastaselt turuosa väike vähenemine; vahel turuosa ka suurenes veidi. Ajavahemikul 2009−2010 aga vähenes turuosa oluliselt ning see protsess jätkus ka 2011. aastal, ehkki aeglasemas tempos. Soome ekspordi turuosa langus peegeldab osaliselt ka hindadega mitteseotud konkurentsivõime probleeme ning elektroonikasektori vähenevat ekspordimahtu. Selle suundumusega on kaasnenud nominaalse tööjõu ühikukulu kasv ning jooksevkonto ülejäägi järkjärguline muutumine väikseks puudujäägiks 2011. aastal. Tööjõu ühikukulu suureneb prognooside kohaselt jätkuvalt euroala keskmisest kiiremini ning ka praegune jooksevkonto puudujääk jääb ilmselt püsima ning suureneb veelgi. Sisemajandus tundub olevat tasakaalustatum kui möödunud aastal; erasektori (mittefinantsettevõtete) võlakoormus küll väheneb, kuid ületab siiski jätkuvalt soovituslikku künnisväärtust. Mittefinantsettevõtete sektor on hakanud finantsvõimendust vähendama, kodumajapidamiste sektoris prognoositakse finantsvõimenduse mõningast vähendamist 2013. aastal. 2010. aastal soovituslikku künnisväärtust ületanud reaalsed kinnisvarahinnad aga langesid 2011. aastal veidi, mis kinnitab varasemas süvaanalüüsis esitatud hinnangut kinnisvaraturu teatava ülekuumenemisohu kohta. Finantssektor on endiselt tugeva maksevõimega, ehkki likviidsust võiks parandada. Finantssektori finantskohustused on jõudsalt kasvanud, kuid suur osa sellest kasvust tuleneb ühe finantseerimisasutuse otsusest koondada oma tuletisinstrumendid Soome tütarettevõttesse. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik vaadelda täiendavalt tasakaalustamatuse püsimist või selle korrigeerimist.

Rootsi: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Rootsis valitseb makromajanduslik tasakaalustamatus, mille taga on eelkõige erasektori võlaga ja kinnisvaraturuga seotud probleemid. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad teatavad näitajad, nimelt jooksevkonto ülejääk, ekspordi turuosa muutus ja erasektori võlg, soovituslikke künnisväärtusi. Jooksevkonto ülejääk on alates 2007. aastast vähenenud ning väheneb keskpika prognoosi kohaselt veelgi. Suur ülejääk on põhjustatud pigem rangetest eelarve-eeskirjadest ja kodumajapidamiste suurtest pensionisäästudest kui sisenõudlust kunstlikult piiravatest poliitikameetmetest. Ekspordi turuosa kiire vähenemine 2005.−2009. aastal aeglustus 2010.−2011. aastal märkimisväärselt. Turuosa vähenemist ei ole põhjustanud omamaiste hindade ja kulude ebasoodne areng, kuna hinnad ja tööjõu ühikukulu on kasvanud aeglasemalt kui Rootsi peamistel kaubanduspartneritel; sarnaselt teiste liikmesriikidega peegeldab turuosa langus pigem kiiresti kasvava majandusega riikide integreerumist maailmaturul. Prognoosid osutavad tööjõu ühikukulu mõõdukale kasvule. Tähelepanu tuleb pöörata erasektori võlakoormusele, mis on künnisväärtusest märkimisväärselt suurem. Ettevõtete võlakoormus vähenes veidi ajavahemikul 2009−2011, kuid on siiski suur, isegi kui äriühingutevahelised laenud kõrvale jätta. Teatavatele leevendavatele teguritele vaatamata ohustab kodumajapidamiste võla tase makromajanduslikku stabiilsust, kuna see muudab kodumajapidamiste bilansid negatiivsete vapustuste suhtes tundlikumaks. Ehkki kinnisvarahinnad stabiliseerusid 2011. aastal ja 2012. aasta süvaanalüüsis ei leitud kinnisvarahindades olulisi hälbeid, kutsub varasem hinnatõus siiski ettevaatusele. Kinnisvaraturu tasakaalustatud arengut ohustab hinnatõusu ja kodumajapidamiste võlakoormuse suurenemist toetav poliitika. Erasektori suurele võlakoormusele vaatamata on pankade riskid piiratud tänu pankade suurele kapitaliseeritusele ja likviidsuspuhvritele, äriühingute ja kodumajapidamiste heale laenuteenindusvõimele ning pikka aega väga madalal püsinud makseviivituse määradele. Samas suurendab erasektori võla kõrge tase Rootsi pankade tundlikkust investorite usalduse võimaliku vähenemise suhtes kinnisvarahindade järsema languse korral. Lühikeses kuni keskpikas perspektiivis jäävad erasektori võla suhe SKPsse ja nominaalsed kinnisvarahinnad tõenäoliselt üldjoontes stabiilseks, võttes arvesse hiljuti eluasemeturul võetud poliitikameetmeid ja asjaolu, et laenuandmine kodumajapidamistele ja ettevõtetele aeglustub. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik vaadelda täiendavalt tasakaalustamatuse püsimist või selle korrigeerimist.

Ühendkuningriik: 2012. aasta mais leidis komisjon, et Ühendkuningriigis valitseb makromajanduslik tasakaalustamatus, mille taga on eelkõige kodumajapidamiste laenukoormuse, kinnisvaraturuga ja teataval määral ka välise konkurentsivõimega seotud probleemid. Ajakohastatud tulemustabelis ületavad teatavad näitajad, nimelt ekspordi turuosa muutus ning valitsemissektori ja erasektori võlakoormus, soovituslikke künnisväärtusi. Ekspordi turuosa vähenes aastatel 2007−2008 tunduvalt, mistõttu vastav näitaja ületas oluliselt künnisväärtust, kuid 2011. aastal oli turuosa üldjoontes stabiilne. Jooksevkonto puudujääk oli 2011. aastal 1,9 % SKPst, mis jääb alla piirväärtuse. Tõenäoliselt aga jooksevkonto seis halveneb 2012. aastal eeldatust kehvemate netokaubanduse tulemuste tõttu, mida saab omakorda selgitada väikese välisnõudluse ja üllatavalt aktiivse imporditegevusega. Lähiaastateks prognoositakse siiski puudujäägi vähenemist, kuna majandus liigub aegamisi tagasi netoekspordi suunas, ehkki kaubandusbilansi märkimisväärne puudujääk veel püsib. Ühendkuningriigil tuleb jätkuvalt lahendada suuri struktuurseid probleeme, et parandada oma kaubandustulemusi. Selleks tuleb suurendada tootmissektori tootlikkust ja hinnavälist konkurentsivõimet, taastada teenuste ekspordi kriisieelne kiire areng ning jätkata ekspordi ümbersuunamist kiiresti kasvavatele turgudele. Ühendkuningriigi netovälispositsioon on kergelt negatiivne, kuid jätkusuutlik; 2011. aastal rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon paranes. Kodumajapidamiste finantsvõimendus vähenes järk-järgult, kuna kinnisvaraturg oli endiselt madalseisus ja laenuandmine erasektorile jäi tagasihoidlikuks. Erasektori võlakoormus on siiski soovituslikust künnisväärtusest tunduvalt kõrgem. Majanduse elavnedes võib finantsvõimenduse vähenemine aeglustuda, kuna piiratud pakkumine kinnisvaraturul tähendab, et kinnisvarahinnad jäävad keskpikas perspektiivis tõenäoliselt kõrgeks ning laenutingimuste paranedes võib hüpoteeklaenude võtmine jälle suureneda. Kui aga kinnisvarahinnad peaksid järsult langema, võib see tõsiselt mõjutada tarbimist ja ohustada laenuandjaid. Probleemiks on endiselt valitsemissektori suur ja veelgi suurenev võlakoormus; ehkki valitsemissektori eelarvepuudujääk peaks prognoosi kohaselt aegamööda vähenema, on eelarve konsolideerimine piiratud majanduskasvu tingimustes aeglustunud. Jätkuv bilansi parandamine finantssektoris, mille finantsvõimendus on üks Euroopa suurimaid, tähendab, et pankade kohustised ei tohiks kiiresti suureneda, ehkki laenuvõimaluste vähesus takistab majanduskasvu ja seega ka eelarve konsolideerimise edenemist. Komisjon leiab, et võttes arvesse ka maikuus kindlaks tehtud tasakaalustamatuse olemasolu, on kasulik vaadelda täiendavalt tasakaalustamatuse püsimist või selle korrigeerimist.

4. Kokkuvõte

Makromajanduslik tasakaalustamatus − maksebilansi suured ja püsivad puudu- ja ülejäägid, konkurentsivõime vähenemine ja erasektori ning avaliku sektori võlakoormuse suurenemine − on kriisi süvendanud. Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse teistkordne rakendamine leiab aset jätkuvate finantspingete, ebakindluse ja tagasihoidlike kasvuväljavaadete taustal. Tasakaalustamatuse kõrvaldamine mängib majandusmaastiku kujundamises suurt osa. Liikmesriigid kohanevad jätkuvalt kriisi mõjuga, kuigi nende individuaalsete probleemide ning nende mõju ülekandumise ulatus ja tõsidus on erinevad. Nagu selgitatakse komisjoni iga-aastases majanduskasvu analüüsis,[7] tegelevad EL ja liikmesriigid lisaks eelmistel aastatel tekkinud oluliste tasakaalustamatuste korrigeerimisele ka aeglase majanduskasvu ja suure töötuse vastu võitlemise, riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamise ning finantssüsteemi stabiilsuse taastamisega. Ka hästitoimiv ühtne turg aitab parandada kasvupotentsiaali ja korrigeerida tasakaalustamatust[8].

Mitmes liikmesriigis on käimas makromajandusliku tasakaalustamatuse kohandamise protsess ning seda eelkõige neis riikides, kus on olnud suur maksebilansi puudujääk ning suur tasakaalustamatus kodumajapidamiste ja/või ettevõtete bilansis ja avalikus sektoris. Protsess on ikka veel käimas ning mitmes liikmesriigis on kohandamisega kaasnenud märkimisväärne töötuse taseme kasv ning majandustegevuse vähenemine lühiajalises perspektiivis.

Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eelmises ringis leidis komisjon, et 12 liikmesriigi puhul tuleb läbi viia süvaanalüüs,[9] ning kõigil juhtudel leidis tasakaalustamatus menetluse ennetava osa kohaselt kinnitust. Laiaulatuslik lähenemisviis kajastab asjaolu, et selle menetluse alusel kohaldati möödunud aastal järelevalvet esimest korda ning seepärast pidi see hõlmama ka varem kuhjunud tasakaalustamatuse kohandamist. Mõne liikmesriigi puhul on kuhjunud nii välimine kui ka seesmine tasakaalustamatus, mis vajab korrigeerimist. Neil on vaja vähendada üldist kõrget võlataset ning taastada konkurentsivõime, et parandada kasvuväljavaateid ja eksporditegevust. Süvaanalüüs aitab hinnata tootlikkuse, konkurentsivõime ja kaubandusarengu tegureid ning kogunenud võlataseme mõju ja sellega seotud tasakaalustamatuse suurust mitmes liikmesriigis. Mõnes liikmesriigis toimub kiire kohanemine osaliselt järelejõudmisest tuleneva mõju tõttu ja seda arengut võib samuti olla vaja lähemalt analüüsida.

Pidades silmas 2012. aasta mais tehtud järeldusi makromajandusliku tasakaalustamatuse olemasolu kohta ning ajakohastatud tulemustabelit, peab komisjon vajalikuks analüüsida põhjalikumalt tasakaalustamatuse tekke ja vähendamise arengut ja sellega seotud riske 14 liikmesriigis: Belgia, Bulgaaria, Taani, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Küpros, Ungari, Malta, Madalmaad, Sloveenia, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik. Kuna riigid, mis praegu rakendavad komisjoniga läbi räägitud reformikava ning mida toetatakse rahalise välisabiga, on juba tugevdatud majandusjärelevalve all, ei analüüsita nende majanduslikku olukorda ja poliitikat makromajandusliku tasakaalustamise menetluse raames. See puudutab Kreekat, Iirimaad, Portugali ja Rumeeniat.

14 liikmesriigil, mille olukorda komisjon kavatseb põhjalikult analüüsida, on erinevad probleemid ja võimalikud riskid, sealhulgas ülekanduv mõju. Süvaanalüüs aitab hinnata võimalikke riske ja seda, millistes nendest liikmesriikidest on tasakaalustamatus või ülemäärane tasakaalustamatus, ning milliseid edusamme on tehtud tasakaalustamatuse korrigeerimisel.

Mitmepoolse järelevalve raames ning kooskõlas määruse artikli 3 lõikega 5 kutsub komisjon nõukogu ja eurorühma üles arutlema käesoleva aruande üle. Komisjon ootab tagasisidet ka Euroopa Parlamendilt ja muudelt sidusrühmadelt. Nende arutelude alusel hakkab komisjon ette valmistama asjaomaste liikmesriikide süvaanalüüsi.

1. lisa. Häiremehhanismi tulemustabeli määratlused ja muudatused

Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse tulemustabeli on koostanud ja avaldanud komisjon kooskõlas määruse (EL) nr 1176/2011 artikliga 4. 2012. aasta veebruari häiremehhanismi aruandes koosnes tulemustabel kümnest näitajast, mis hõlmasid järelevalvet kooskõlas määruse artikli 4 lõikega 3[10]. Nagu varem kokku lepitud, lisati sel aastal tulemustabelisse finantssektori kohustiste kasvumäära kirjeldav üheteistkümnes näitaja[11]. Varasema kümne näitaja määratlused on jäänud samaks.

Ehkki juba tulemustabeli esimene versioon hõlmas mitut finantsküsimust (erasektori krediidivoog, erasektori võla tase, avaliku sektori võla tase), toetasid Euroopa Parlament[12] ja nõukogu[13] komisjoni kavatsust lisada tulemustabelisse täiendav näitaja, mis kätkeks paremini reaalmajanduse ja finantssektori vastastikuseid seoseid[14]. Ka Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu esitas märkused ja oma arvamuse esialgse tulemustabeli kohta ja ka kavandatava täiendava finantssektori näitaja kohta[15].

Tulemustabeli eesmärk on tasakaalustamatuse varajane kindlakstegemine. Seepärast keskendutakse näitajate valikul välise ja seesmise tasakaalustamatuse kõige olulisematele aspektidele: tulemustabel hõlmab andmeid jooksevkonto, rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni, reaalse efektiivse vahetuskursi, ekspordi turuosa ning samuti varade, sealhulgas kinnisvarahindade, avaliku ja erasektori võlakoormuse, laenukasvu ja töötuse kohta. Soovituslikud künnisväärtused on kehtestatud ettevaatlikul tasemel, et vältida liigseid „valehäireid”, kuid samas ei ole need kehtestatud nii rangelt, et nad osutaksid probleemidele alles siis, kui need on juba juurdunud[16].

Tulemustabeli näitajate määratlused on esitatud tabelis A1. Tabelis A2 on näidatud ajakohastatud tulemustabeli näitajate väärtused ning vastavad soovituslikud künnisväärtused. Varasemate aastate näitajate väärtused on esitatud statistilises lisas[17]. Hallid alad märgivad seda, et näitaja väärtus ületab soovituslikku künnisväärtust. Künnisväärtused on kõikide riikide puhul samad (välja arvatud reaalse efektiivse vahetuskursi ja tööjõu ühikukulu näitajad, mille puhul on eristatud euroala riike ja euroalaväliseid riike). Hindamisel on arvesse võetud nii kõige hilisemaid andmeid kui ka 7. novembril 2012 avaldatud komisjoni talituste sügisprognoosis esitatud majandusväljavaateid[18].

Tasakaalustamatuse hindamisel − või täpsemalt hindamisel, kas teatava liikmesriigi olukorda on vaja põhjalikumalt analüüsida − ei kohaldata tulemustabeli näitajaid ja nendega seotud künnisväärtusi mehaaniliselt. Komisjoni hinnang on tulemustabeli majandusliku tõlgendamise tulemus, mille puhul on lisaks arvesse võetud täiendavat teavet ja näitajaid, nõuetekohaselt arvestatud iga liikmesriigi eriomaseid asjaolusid ja institutsioone ning arvesse võetud ka 2012. aasta mais läbi viidud süvaanalüüsi põhjal tehtud järeldusi.

Määruse kohaselt on arvesse võetud ka täiendavaid näitajaid, mis on esitatud tabelis A3. Kõnealused täiendavad näitajad hõlmavad muu hulgas täiendavat teavet, mis on seotud üldise makromajandusliku olukorraga (sealhulgas majandustegevus ja investeeringud) ning nominaalse ja tegeliku lähenemisega euroalas ja sellest väljaspool, sealhulgas kaubandustegevuse täiendavad aspektid, ja üksikasjalikumaid andmeid väliskohustuste kohta, sealhulgas välismaised otseinvesteeringud ja netovälisvõlg. See kajastab ka tasakaalustamatuste väljakujunemise potentsiaali ning majanduse kohanemisvõimet (nt tootlikkus). Täiendavad näitajad hõlmavad nüüd ka näitajat, mis käsitleb finantssektori finantsvõimendust, mis peaks aitama tõlgendada uut finantssektori kohustiste kasvumäära näitajat.

Tulemustabel on ja peaks ka edaspidi olema lihtne ja selge vahend, mida kasutatakse filtrina, mis aitab makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse kohast järelevalvet sihipärastada. Selleks on vaja, et tulemustabel oleks stabiilne. Praegusel hetkel ei näe komisjon ette tulemustabelisse uute näitajate lisamist. Samas soovib komisjon tulemustabeli kvaliteeti parandada. Selleks jätkab komisjon tehnilisel tasandil koostööd liikmesriikide, Euroopa Keskpanga ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga, et tagada tulemustabeli ajakohasus. See võib kaasa tuua tulemustabeli muutujate määratluste tehnilist kohandamist. Komisjon (Eurostat) soovib tagada usaldusväärse ja õiguslikult siduva kvaliteedi tagamise korra tulemustabeli statistika ja muude makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlusega seotud andmete töötlemiseks[19].

Tabel A1. Tulemustabeli näitajad ja soovituslikud künnisväärtused

|| Väline tasakaalustamatus ja konkurentsivõime || Seesmine tasakaalustamatus

Näitaja || Jooksevkonto saldo kolme aasta keskmine % SKPst || Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon % SKPst || Reaalse efektiivse vahetuskursi muutuse % (kolme aasta alusel), 35 tööstusriigi THHI deflaatorid (a) || Ekspordi turuosa muutuse % (viie aasta alusel) || Nominaalse tööjõu ühikukulu muutuse % (kolme aasta alusel) (b) || Hinnaindeksiga korrigeeritud eluasemehindade muutuse % võrreldes eelneva aastaga (c) || Erasektori krediidivoog % SKPst (d), (e) || Töötuse määr kolme aasta keskmine || Erasektori võlg % SKPst (d), (e) || Valitsemissektori võlg % SKPst (f) || Finantssektori kogukohustuste muutuse % võrreldes eelneva aastaga, konsolideerimata andmed

Andmeallikas || Maksebilansi statistika, Eurostat || Maksebilansi statistika, Eurostat || Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi näitajate andmebaas hindade- ja kulude konkurentsivõime kohta || Maksebilansi statistika, Eurostat || Eurostat, rahvamajanduse arvepidamine || Eurostat || Eurostat, rahvamajanduse arvepidamine || Eurostat, tööjõu uuring || , Eurostat, rahvamajanduse arvepidamine || Eurostat, ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus (aluslepingu kohane määratlus) || , Eurostat, rahvamajanduse arvepidamine

Soovituslik künnisväärtus || -4/+6% alumine kvartiil (kasutatakse ka soovitusliku ülemise künnisväärtusena) || -35% alumine kvartiil || +/-5% euroalal; +/-11% väljaspool euroala. Alumine ja ülemine kvartiil euroalal +/- standardhälve euroalal || -6% alumine kvartiil || +9% euroalal; +12 % väljaspool euroala ülemine kvartiil euroalal +3% || +6% ülemine kvartiil || +15% ülemine kvartiil || +10% || 160% ülemine kvartiil || +60% || 16.5%

Künnisväärtuse arvutamise periood || 1970-2007 || Esimene kättesaadav aasta (1990ndate keskel)–2007 || 1995-2007 || 1995-2007 || 1995-2007 || Esimene kättesaadav aasta −2007 || 1995-2007 || 1994-2007 || 1994-2007 || || 1991-2007

Mõni täiendav näitaja, mida tuleb kasutada majanduslikul tõlgendamisel || Netolaenuandmine/-võtmine võrreldes muu maailmaga (kapitalikonto ja jooksevkonto saldod %-na SKPst) || Netovälisvõlg % SKPst || Reaalne efektiivne vahetuskurss võrreldes ülejäänud euroalaga || Ekspordi turuosa kaubamahu alusel; tööviljakus; täistootluse kasvu suundumus || Nominaalne tööjõu ühikukulu (muutus 1, 5, 10 aasta jooksul); Tegelik tööjõu ühikukulu võrreldes ülejäänud maailmaga || Eluasemete reaalhind (muutus 3 aasta jooksul); Nominaalse eluasemehinna indeks Lisandväärtus elamuehituses || Erasektori võla muutus || || Erasektori võlg konsolideeritud andmete alusel || || Võla ja omakapitali suhtarv

Märkused: (a) ELi kuuluvate kaubanduspartnerite puhul on kasutatud THHI, kuid ELi mittekuuluvate kaubanduspartnerite puhul põhineb deflaator tarbijahinnaindeksil, mis on sarnane THHI metoodikale; (b) indeks, mis väljendab töötaja kohta makstava nominaalse töötasu suhet reaalsesse SKPsse töötaja kohta; (c) kinnisvarahindade muutus Eurostati tarbimisdeflaatori suhtes; ( d ) erasektor on määratletud kui mittefinantsettevõtted, kodumajapidamised ja kodumajapidamisi teenindavad kasumitaotluseta organisatsioonid; (e) laenude, väärtpaberite (välja arvatud aktsiad ja osakud) ja konsolideerimata kohustuste summa; (f) riigi rahanduse jätkusuutlikkust ei hinnata makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames, sest see valdkond on hõlmatud juba stabiilsuse ja kasvu paktiga. See näitaja on siiski tulemustabeli osa, sest avaliku sektori võlg on osa riigi koguvõlast ja seepärast mõjutab riigi üldist haavatavust.

Tabel A2: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse tulemustabeli 2011. aasta väärtused

|| Väline tasakaalustamatus ja konkurentsivõime || Seesmine tasakaalustamatus

Aasta 2011 || Jooksevkonto saldo kolme aasta keskmine %-na SKPst || Rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon %-na SKPst || Reaalse efektiivse vahetuskursi + THHI deflaatorite muutuse % (kolme aasta alusel) || Ekspordi turuosa muutuse % (viie aasta alusel) || Nominaalse tööjõu ühikukulu muutuse % (kolme aasta alusel) || Hinnaindeksiga korrigeeritud eluasemehindade muutuse % võrreldes eelneva aastaga || Erasektori krediidivoog %-na SKPst || Erasektori võlg %-na SKPst || Valitsemissektori võlg %-na SKPst || Töötuse määr kolme aasta keskmine || Finantssektori kogukohustiste muutuse % võrreldes eelneva aastaga, konsolideerimata andmed

Künnisväärtused || -4/+6% || -35% || ±5% & ±11% || -6% || +9% & +12% || +6% || 15% || 160% || 60% || 10% || 16.5%

BE || -0,3 || 65,7 || -0,5 || -10,2 || 6,2 || -0,1 || 11,6 || 236 || 98 || 7,8 || 4,7

BG || -3,4 || -85,6 || 3,1 || 17,2 || 20,3 || -9,0 || -6,7 || 146 || 16 || 9,4 || 5,6

CZ || -3,0 || -49,3 || 0,3 || 8,4 || 3,3 || 0,0 || 2,5 || 78 || 41 || 6,9 || 3,8

DK || 5,0 || 24,5 || -1,7 || -16,9 || 4,7 || -4,9 || -2,2 || 238 || 47 || 7,0 || 4,7

DE || 5,9 || 32,6 || -3,9 || -8,4 || 5,9 || 1,4 || 4,8 || 128 || 81 || 6,9 || 2,1

EE || 2,8 || -57,8 || 0,8 || 11,1 || -6,2 || 3,3 || 6,8 || 133 || 6 || 14,4 || -4,4

IE || 0,0 || -96,0 || -9,1 || -12,2 || -12,8 || -15,2 || 4,0 || 310 || 106 || 13,3 || -0,6

EL || -10,4 || -86,1 || 3,1 || -18,7 || 4,1 || -5,1 || -5,5 || 125 || 171 || 13,2 || -3,4

ES || -4,3 || -91,7 || -1,3 || -7,6 || -2,1 || -10,0 || -4,1 || 218 || 69 || 19,9 || 3,7

FR || -1,6 || -15,9 || -3,2 || -11,2 || 6,0 || 3,8 || 4,0 || 160 || 86 || 9,6 || 7,3

IT || -2,9 || -20,6 || -2,1 || -18,4 || 4,4 || -2,0 || 2,6 || 129 || 121 || 8,2 || 3,8

CY || -8,4 || -71,3 || -0,9 || -16,4 || 8,8 || -8,5 || 16,1 || 288 || 71 || 6,6 || -0,2

LV || 3,1 || -73,3 || -0,6 || 23,6 || -15,0 || 4,9 || -2,5 || 125 || 42 || 18,1 || -4,5

LT || 0,0 || -52,6 || 3,6 || 25,2 || -8,4 || 2,4 || -0,8 || 70 || 39 || 15,6 || 8,9

LU || 7,5 || 107,8 || 0,8 || -10,1 || 12,5 || 1,5 || 2,5 || 326 || 18 || 4,8 || 11,3

HU || 0,6 || -105,9 || -3,3 || -2,8 || 3,7 || -4,1 || 6,4 || 167 || 81 || 10,7 || -2,6

MT || -4,3 || 5,7 || -3,0 || 11,7 || 5,8 || -2,3 || 2,2 || 210 || 71 || 6,8 || 1,4

NL || 7,5 || 35,5 || -1,6 || -8,2 || 5,8 || -4,0 || 0,7 || 225 || 66 || 4,2 || 7,2

AT || 2,2 || -2,3 || -1,0 || -12,7 || 5,9 || -8,0 || 4,1 || 161 || 72 || 4,4 || -0,3

PL || -4,6 || -63,5 || -10,9 || 12,8 || 4,3 || -5,7 || 7,1 || 80 || 56 || 9,2 || 4,4

PT || -9,1 || -105,0 || -1,9 || -9,5 || 0,9 || -3,6 || -3,2 || 249 || 108 || 11,9 || -0,7

RO || -4,3 || -62,5 || -2,4 || 22,8 || 12,9 || -18,9 || 1,8 || 72 || 33 || 7,2 || 4,3

SI || -0,4 || -41,2 || -0,3 || -6,1 || 8,3 || 1,0 || 1,9 || 128 || 47 || 7,1 || -1,3

SK || -2,1 || -64,4 || 4,3 || 20,9 || 4,4 || -5,6 || 3,3 || 76 || 43 || 13,4 || 1,2

FI || 0,6 || 13,1 || -1,3 || -22,9 || 9,1 || -0,3 || 4,6 || 179 || 49 || 8,1 || 30,8

SE || 6,6 || -8,3 || 3,9 || -11,6 || 1,2 || 1,0 || 6,3 || 232 || 38 || 8,1 || 3,6

UK || -2,2 || -17,3 || -7,1 || -24,2 || 8,1 || -5,4 || 1,0 || 205 || 85 || 7,8 || 8,5

Märkus: Andmed seisuga 1. november 2012.

Tabel A3: Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse tulemustabeli majanduslikul tõlgendamisel kasutatavad täiendavad näitajad (2011)

|| Reaalse SKP kasv (%), võrreldes eelneva aastaga || Kapitali kogumahutus põhivarasse, % SKPst || Riigisisesed kogukulutused teadus- ja arendustegevusele, % SKPst || Jooksevkonto saldo, % SKPst, maksebilansi andmed || Netolaenuandmine/-võtmine, % SKPst, maksebilansi andmed || Netovälisvõlg %-na SKPst || Välismaiste otseinvesteeringute sissevoog, % SKPst || Energiatoodete netokaubandusbilanss, % SKPst || Reaalse efektiivse vahetuskursi muutus (%, kolme aasta alusel) vs. euroala (17) || Ekspordi turuosa muutus (%) võrreldes eelneva aastaga, mahud || Tööviljakuse kasv (%), võrreldes eelneva aastaga || Tööhõive kasv (%), võrreldes eelneva aastaga || Nominaalse tööjõu ühikukulu muutuse % (kümne aasta alusel) || Tegeliku tööjõu ühikukulu muutus (%, kümne aasta alusel) vs. euroala (17) || Nominaalsete eluasemehindade muutuse % (kolme aasta alusel) || Elamuehitus, % SKPst || Erasektori võlg %-na SKPst, konsolideeritud andmed || Finantssektori finantsvõimendus (võla ja omakapitali suhtarv)

Aasta || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011

BE || 1,8 || 20,7 || 2,0 || -1,4 || -1,7 || -127,6 || 20,1 || -3,7 || 1,4 || -1,6 || 0,4 || 1,3 || 20,3 || 3,7 || 5,1 || na || 143 || 641

BG || 1,7 || 20,9 || 0,6 || 0,3 || 1,6 || 33,9 || 4,5 || -0,6 || || 5,2 || 6,1 || -4,2 || 69,5 || || -32,4 || na || 136 || 414

CZ || 1,9 || 23,9 || 1,8 || -2,8 || -2,5 || 1,1 || 2,5 || -1,4 || 5,2 || 1,6 || 0,6 || 23,2 || -5,0 || 3,8 || 73 || 624

DK || 0,8 || 17,2 || 3,1 || 5,6 || 5,9 || 18,0 || 3,8 || 0,7 || 1,2 || 1,2 || -0,5 || 29,3 || -11,9 || 4,7 || 238 || 377

DE || 3,0 || 18,1 || 2,8 || 5,7 || 5,7 || -2,9 || 1,1 || -19,8 || -0,9 || 2,5 || 1,6 || 1,4 || 5,5 || -14,1 || 5,4 || 5,6 || 109 || 524

EE || 8,3 || 21,7 || 2,4 || 2,1 || 6,3 || 6,5 || 1,2 || na || 3,2 || 25,7 || 1,2 || 6,7 || 64,4 || 44,8 || -28,0 || 3,5 || 132 || 373

IE || 1,4 || 10,1 || 1,7 || 1,1 || 1,0 || -339,2 || 5,2 || na || -6,5 || -1,7 || 3,6 || -2,1 || 15,4 || 0,1 || -38,7 || 2,6 || 281 || 158

EL || -7,1 || 15,1 || na || -9,9 || -8,6 || -98,0 || 0,4 || -2,7 || 4,6 || -6,0 || -1,6 || -5,6 || 31,1 || 11,5 || -3,5 || 4,7 || 125 || 2728

ES || 0,4 || 21,1 || 1,3 || -3,5 || -3,0 || 93,5 || 2,0 || -8,5 || 0,4 || 3,2 || 2,2 || -1,6 || 25,3 || 4,3 || -15,3 || 6,4 || 204 || 941

FR || 1,7 || 20,1 || 2,3 || -2,0 || -2,0 || 36,1 || 1,5 || -12,7 || -0,4 || -0,8 || 1,2 || 0,5 || 22,3 || 5,1 || 3,5 || 6,1 || 139 || 461

IT || 0,4 || 19,6 || 1,3 || -3,1 || -3,0 || 49,0 || 1,6 || -13,9 || 0,9 || -0,2 || 0,3 || 0,3 || 28,3 || 11,1 || 0,4 || 5,5 || 126 || 1172

CY || 0,5 || 16,3 || 0,5 || -4,7 || -4,5 || 37,9 || 5,5 || na || 0,7 || -2,3 || 0,0 || 0,4 || 34,6 || 12,4 || -16,7 || 5,0 || 281 || 2539

LV || 5,5 || 21,3 || 0,7 || -2,2 || 0,0 || 46,4 || 5,1 || -0,2 || || 6,8 || 14,8 || -8,4 || 94,4 || || -38,7 || 1,5 || 118 || 704

LT || 5,9 || 17,8 || 0,9 || -3,7 || -1,3 || 32,3 || 3,4 || -0,5 || 7,9 || 3,8 || 2,0 || 33,6 || -30,8 || 1,8 || 67 || 633

LU || 1,7 || 19,0 || 1,4 || 7,1 || 6,8 || -3022,2 || 645,3 || na || 2,0 || -2,2 || -1,2 || 2,6 || 35,7 || 14,0 || 6,5 || 3,4 || 267 || 50

HU || 1,6 || 17,9 || 1,2 || 0,9 || 3,3 || 52,6 || 3,7 || -1,4 || || 2,7 || 1,2 || 0,8 || 44,3 || || -8,5 || 1,8 || 147 || 562

MT || 1,9 || 14,8 || 0,7 || -0,3 || 0,7 || -158,3 || 4,7 || 0,0 || 1,8 || -4,8 || -0,5 || 2,5 || 23,7 || 7,0 || -4,6 || 2,5 || 169 || 362

NL || 1,0 || 17,7 || 2,0 || 9,7 || 9,7 || 36,8 || 1,6 || -4,6 || 0,0 || -1,9 || 0,5 || 0,6 || 20,0 || 3,2 || -7,5 || 4,9 || 224 || 231

AT || 2,7 || 21,4 || 2,8 || 0,6 || 0,4 || 24,4 || 3,5 || -2,8 || 1,2 || 0,9 || 1,3 || 1,7 || 13,2 || -1,6 || -2,9 || 4,4 || 146 || 378

PL || 4,3 || 20,3 || 0,8 || -4,9 || -2,9 || 35,8 || 3,7 || na || || 1,5 || 3,3 || 1,1 || 5,7 || || -7,6 || 2,6 || 77 || 377

PT || -1,7 || 18,1 || na || -6,5 || -5,3 || 83,4 || 4,4 || na || -0,5 || 2,7 || -0,1 || -1,9 || 19,4 || 1,4 || 2,0 || 3,4 || 223 || 542

RO || 2,5 || 24,6 || 0,5 || -4,4 || -3,9 || 38,0 || 1,3 || -0,7 || || 4,1 || 2,0 || -1,3 || 154,9 || || -39,5 || na || 71 || 662

SI || 0,6 || 18,5 || 2,5 || 0,0 || -0,3 || 37,5 || 2,0 || -0,5 || 0,4 || 1,0 || 2,2 || -1,4 || 38,9 || 21,0 || -6,8 || 3,0 || 116 || 639

SK || 3,2 || 23,1 || 0,7 || 0,1 || 1,3 || 21,7 || 2,2 || -1,0 || 5,0 || 5,0 || 1,4 || 1,5 || 28,8 || 12,6 || -17,8 || 2,3 || 76 || 1079

FI || 2,7 || 19,6 || 3,8 || -1,6 || -1,5 || 30,9 || 1,0 || -1,4 || 2,2 || -6,6 || 1,6 || 1,1 || 21,9 || 3,8 || 11,1 || 6,8 || 153 || 616

SE || 3,9 || 18,4 || 3,4 || 6,4 || 6,3 || 62,4 || 2,7 || -1,6 || || 0,6 || 1,6 || 2,2 || 8,1 || || 13,8 || 3,7 || 216 || 305

UK || 0,9 || 14,2 || 1,8 || -1,9 || -1,7 || 45,2 || 2,3 || -2,2 || -1,2 || 0,4 || 0,5 || 26,2 || -2,0 || 3,2 || na || 1187

Märkus: Andmed seisuga 1. november 2012. Allikas: Eurostat, v.a andmed korrigeeritud eluasemehindade (Eurostati ja EKP andmed), ekspordi turuosade (IMFi maailmamajanduse väljavaated), reaalse efektiivse vahetuskursi ja THHI deflaatorite kohta (ECFIN).

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EL) nr 1176/2011 ja 1174/2011 (ELT L 306, 23.11.2011, vastavalt lk 25 ja 8).

[2] COM(2012) 68 final, 14.2.2012.

[3] Need liikmesriigid olid Belgia, Bulgaaria, Taani, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Küpros, Ungari, Sloveenia, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik (vt European Economy-Occasional Papers, 99–110, ja komisjoni teatis „Stabiilsus-, kasvu- ja tööhõivemeetmed” COM(2012) 299 final, 30.5.2012.

[4] Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012, (2012/C 219/01 kuni 27) (ELT C 219, 24.7.2012).

[5] Tasakaalustamatuste analüüsi raamistiku ja vahendite tugevdamiseks teevad tööd liikmesriigid ja komisjon Euroopa majanduspoliitika komitee raames. See hõlmab nt küsimusi, mis on seotud eluasemeturu, võlakoormuse ja välispositsioonide hindamisega.

[6] Lähenemisviis, millega välditakse menetlustest ja kohustustest aruandmise dubleerimist, on kooskõlas komisjoni määruse ettepanekuga, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet liikmesriikide üle, kellel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel euroalas – KOM(2011) 819 (lõplik), 23.11.2011, mis moodustab osa kahest õigusaktist koosnevast paketist. Üksikasjalikku arutelu majanduse olukorra ja edusammude üle makromajandusliku tasakaalustamatuse kõrvaldamisel vt viimane vastavusaruanne: European Economy­—Occasional Papers, 94 (Kreeka), 115 (Iirimaa), 116 (Rumeenia) ja 117 (Portugal). Selles aruandes käsitletakse ka Hispaaniat, kuigi Hispaanias toetatakse pankade rekapitaliseerimist ametliku rahastamisega; vt „The Financial Sector Adjustment Programme for Spain”, European Economy­—Occasional Papers, 118. Samuti käsitletakse Ungarit ja Küprost. 2011. aasta novembris palus Ungari ametlikult läbirääkimiste alustamist ennetava finantsabi saamiseks. Läbirääkimised ei ole siiski eriti edenenud. Küpros taotles ametlikku rahastamist 25. juunil 2012, läbirääkimised programmi üle on praegu pooleli.

[7] COM(2012) 750, 28.11.2012.

[8] See nõuab I ja II ühtse turu aktis sätestatud peamiste meetmete kiiret elluviimist ning tõhusamat reformitööd riikide tasandil, nagu on kirjeldatud teatises ühtse turu lõimimise iga-aastase aruande kohta (COM (2012) 752, 28. november 2012).

[9] Need liikmesriigid olid Belgia, Bulgaaria, Hispaania, Itaalia, Küpros, Prantsusmaa, Rootsi, Sloveenia, Soome, Taani, Ungari ja Ühendkuningriik.

[10] Vt ka „Scoreboard for the Surveillance of Macroeconomic Imbalances,” European Economy¬—Occasional Papers, 92.

[11] Vt lisatud töödokument „Completing the Scoreboard for the MIP: Financial Sector Indicator,” SWD (2012) 389.

[12] Euroopa Parlamendi 15. detsembri 2011. aasta resolutsiooni punkt 9: „Euroopa Parlament (…) võtab teadmiseks, et komisjon kavatseb esitada 2012. aasta lõpuks ja varakult enne järgmist Euroopa poolaastat finantssektori jaoks uue näitajate kogumi ja nendega seotud künnisväärtused”.

[13] Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu 8. novembri 2011. aasta järelduste punkt 9: „(…) Lisaks palutakse komisjonil enne 2012. aasta lõppu ja kooskõlas määrusega esitada ettepanekuid finantssektoriga seonduva näitaja kohta, et see oleks võimalik lisada 2013. aasta Euroopa poolaastasse.”

[14] Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 4 lõike 3 punktiga a nähakse ette, et tulemustabel hõlmab muu hulgas seesmist tasakaalustamatust, sealhulgas tasakaalustamatust, mis võib tekkida avaliku või erasektori suure võlgnevuse, finants- ja varade turu, sealhulgas kinnisvaraturu arengu (…) tõttu.

[15] „Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu arvamus kavandatud tulemustabeli näitajate kohta, mis on olulised finantsturu stabiilsuse seisukohast,” kättesaadav aadressil http://www.esrb.europa.eu/pub/html/index.en.html.

[16] Tulemustabeli künnisväärtuste tase on sama mis varasemas häiremehhanismi aruandes. Uue näitaja künnisväärtus on määratletud olemasoleva jaotuse kolmanda kvartiilina. Sama statistilist lähenemist on kasutatud ka teiste näitajate puhul (v.a avaliku sektori võla puhul).

[17] Vt lisatud töödokument „Häiremehhanismi aruande statistiline lisa,” SWD(2012) 412; vt ka Eurostati 28. novembri 2012. aasta pressiteade.

[18] European Economy, nr 8/2012.

[19] 2012. aastal on komisjon (Eurostat) jätkanud tööd mitme makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse esimeses ringis kindlaks tehtud statistilise probleemi lahendamiseks, eelkõige seoses erasektori võla ja krediidivoogude statistikaga. Seoses eriotstarbeliste majandusüksustega külastasid Eurostati esindajad mitut liikmesriiki, et koguda üksikasjalikke andmeid ja teavet kasutatud statistiliste allikate ja meetodite kohta. Äriühingutevaheliste laenude valdkonda uuris EKP erasektori võla alarühm. Kõnealuse töö käigus kogutud teave toetab tööd kahes töörühmas, mis on loodud selleks, et töötada välja konkreetsemad suunised valdusettevõtjate, peakontorite ja eriotstarbeliste majandusüksuste kohta ning konsolideerimata ja konsolideeritud andmete kohta. Kinnisvarahinna indeksite valdkonnas jätkub koostöö komisjoni (Eurostat), OECD, EKP ja Rahvusvaheliste Arvelduste Panga vahel, et saada varasemate perioodide kvartaliandmeid ning parandada metaandmeid. Mitme põhinäitaja suhtes kohaldatakse üksikasjalikku kvaliteedikontrolli raamistikku, kuid mõne põhinäitaja ja täiendava näitaja puhul on vaja sellist raamistikku ja parandusmeetmeid täpsustada.