ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON  
Brüssel, 7.4.2004 
KOM(2004) 238 lõplik 
  
KOMISJONI SOOVITUS  
liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliit ika üldsuuniste ajak ohastamise kohta 2004. 
aastal 
(ajavahemikuks 2003–2005) 
(esitatakse vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu arti kli 99 lõikele 2) 
 
ET 2   ET SISUKORD  
I. Majanduspoliitilised üldsuunised................................................................................. 3 
1. Olemasolev strateegia jääb kehtima............................................................................. 3 2. Parem majanduslik olukord ......................................................................................... 3 3. Kümne uue liikmesriigi kaasamine 2003.–2005. aasta majanduspoliitika 
üldsuunistesse............................................................................................................... 4 
3.1 Kasvule ja stabiilsusele orie nteeritud makromajanduspoliitika................................... 5 
3.2 Euroopa kasvupotentsiaali suurendami st võimaldavad majandusreformid ................. 7 
3.3 Jätkusuutlikkuse toetamine .......................................................................................... 8 II. Majanduspoliitika üldsu unised riikide kaupa............................................................. 10 
1. Belgia ...................................................................................................................... ... 10 
2. Taani....................................................................................................................... .... 10 
3. Saksamaa.................................................................................................................... 10 
4. Kreeka ...................................................................................................................... .. 11 
5. Hispaania................................................................................................................... . 11 
6. Prantsusmaa ............................................................................................................... 11  
7. Iirimaa ..................................................................................................................... ... 12 
8. Itaalia..................................................................................................................... ..... 12 
9. Luxembourg ............................................................................................................... 13 10. Holland.................................................................................................................... ... 13 
11. Austria.................................................................................................................... .... 13 
12. Portugal ................................................................................................................... ... 14 
13. Soome...................................................................................................................... ... 14 
14. Rootsi ..................................................................................................................... .... 14 
15. Ühendkuningriik ........................................................................................................ 14 16. Küpros..................................................................................................................... ... 16 
17. Tšehhi Vabariik.......................................................................................................... 19  
18. Eesti...................................................................................................................... ...... 23 
19. Ungari..................................................................................................................... .... 26 
20. Läti ....................................................................................................................... ...... 30 
21. Leedu...................................................................................................................... .... 33 
22. Malta ...................................................................................................................... .... 37 
23. Poola...................................................................................................................... ..... 40 
24. Slovakkia.................................................................................................................. .. 44 
25. Sloveenia.................................................................................................................. .. 48 
 
ET 3   ET I. M AJANDUSPOLIITILISED ÜLDSUUNISED  
1. O LEMASOLEV STRATEEGIA JÄÄB KEHTIMA  
Nõukogu võttis 26. juunil 2003. aastal vastu soov ituse liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitiliste 
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2003–2005.1 Majanduspoliitika üldsuuni sed moodustavad Euroopa 
Liidu keskmise tähtajaga majanduspoliitilise strate egia. Majanduspoliitika ül dsuunistes käsitletakse 
peamiselt seda, kuidas saab tegevuspõhimõtete rakendamisega majanduse  valdkonnas aidata kaasa 
Lissabonis üles seatud strateegilise eesmärgi saavutamisele. Üldsuunistes käsitletakse:  
• kasvule ja stabiilsusele orie nteeritud makromajanduspoliitikat, 
• Euroopa kasvupotentsiaali suurendami st võimaldavaid majandusreforme ja 
• jätkusuutlikkuse tugevdamist. 
Võttes arvesse 2003–2005 majanduspol iitika üldsuuniste esitamise jä rgse tegevuse esimese hinnangu 
tulemusi, mis on esitatud rakendusaruandes,2 ja 2004. aasta kevadel toimunud Euroopa Ülemkogu 
juhiseid, ajakohastab ja täiendab käesolev s oovitus olemasolevat strateegiat. Kehtivaid 
tegevuspõhimõtteid ei ole vaja nii suurel määral kohandada, et see tooks kaasa muudatusi 
üldsuunistes. Käesoleva ajakohastamise kesk mes on kümne uue liikmesriigi lõimimine 
olemasolevasse majanduspoliitika koordineerimise raamistikku.  
Käesoleva dokumendi I osa käsitleb kaalutlusi, mis on olulised 2003.–2005. aasta üldsuuniste kohaldamisel uute liikmesriikide suhtes. Olemasoleva d üldsuunised jäävad kõik muutumatul kujul 
kehtima. Neid kohaldatakse kõigis liikmesriik ides ja ühenduses. Täiendamaks olemasolevat 
strateegiat, on II osas riikide kaupa ära toodud er isoovitused kümnele uuele liikmesriigile. Samuti on 
ära toodud ajakohastatud märkused Saksamaa, Kreeka , Prantsusmaa, Itaalia, Madalmaade, Portugali ja 
Ühendkuningriigi kohta, et võimaldada tegevus põhimõtete kohandamist eelarvepoliitika valdkonnas.
 
2. P AREM MAJANDUSLIK OLUKORD  
Euroopa Liidu majandus on haka nud lõpuks taastuma tänu oluko rra üldisele paranemisele 
rahvusvahelisel areenil. SKT kasv on pärast ma janduspoliitika üldsuuniste vastuvõtmist 2003. aasta 
suvel järk-järgult suurenenud, kusjuures taastumi se algperioodil oli euro tugevnemisest hoolimata 
põhiliseks teguriks eksport. Samuti on loodud tingi mused sisenõudluse parandamiseks: ettevõtete ja 
tarbijate kindlustunne on hakanud suurenema, intres simäärad on langenud eriti madalale tasemele ja 
aktsiakursid on tõusmas. Seda kõike arvesse võ ttes nähakse 2004. aasta ke vade majandusprognoosis 
ette jätkuvat taastumist ning ennustatakse, et k asv saavutab 2004. aasta lõpupoole oma potentsiaalse 
taseme. Neid esimesi kasvu taastumise tunnuseid är a kasutades tuleb edasisele tugev aluspõhi panna. 
2003. aasta detsembris kiitis Euroopa Ülemkogu heak s jätkusuutliku kasvu soodustamisele suunatud 
sihtmeetmete algatuse.  
                                                 
1 Nõukogu 26. juuni 2003. aasta soovitus liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitiliste üldsuuniste 
kohta (ajavahemikuks 2003-2005), 2003/555/EÜ, avaldatud Euroopa Liidu Teatajas nr L 195/1, 1. 
august 2003. 
2 Komisjoni teatis „Esimene aruanne 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise 
kohta“ KOM(2004)20 lõplik, 21. jaanuar 2004. 
 
ET 4   ET Prognoositakse, et inflatsioon langeb 2004. aasta jooks ul alla 2 protsendi ja väheneb 2005. aastal 
veelgi. Kuigi 2004. aastal tõstab üldist hinnataset administratiivse te hindade ja kaudsete maksude 
suurenemine, avaldab mõningate toiduainete va rasemate hinnatõusude ajutise mõju lahtumine 
vastupidist mõju. Samuti pidurdab hinnatõusu ka eu ro väärtuse suurenemine. See on muuhulgas suurel 
määral tasakaalustanud näiteks naft a hinna tõusu dollarites. Lisaks sellele eeldatakse, et palkade 
reguleerimine keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul jätkub ning ühiku nominaalsete töökulude kasv võib tööviljakuse tsüklilise taastumise käigus märkimisväärselt pidurduda, aidates seega kaasa 
hindade stabiilsuse saavutamisele.
 
Tööturul kajastuvad majandussuundumused tavaliselt teatava nihkega. Prognoositakse, et pärast 2003. 
aasta paigalseisu suureneb tööhõive tänu eelmi se aasta teisel poolel majandustegevuses toimunud 
üldisele pöördele ja kosumisele. Ku id arvestades, et taastumine to imub järk-järgult, oodatakse, et 
tööhõive suureneb sel aastal pisut ja paraneb suuremal määral järgmisel aastal.  
Üldiselt vastavad majandussuundumused kesk mise tähtajaga majanduspoliitilise strateegia 
vastuvõtmisel arvesse võetud põhiprognoosidele: majandus on taastumas, kuigi mõõdukas tempos, 
ning 2004.–2005. aastal ei ole ette näha selliseid tasakaalunihkeid makromajanduses, mille tõttu tuleks 
tegevuspõhimõtteid muuta. Samal ajal tuuakse prognoos is välja see, et Euroopa Liidu majandus ei ole 
endiselt eriti paindlik ning selle kasvupotentsiaali ta se on madal. Seetõttu on väga oluline paranevaid 
majandustingimusi täielikult ära kasutada saavutam aks edu kavandatud ja tegelikult vastu võetud 
struktuurireformi meetmete vahelis te erinevuste vähendamisel. Prae gust majandusolukorra paranemist 
tuleks kinnistada tugeva ma kromajanduspoliitika ja 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuunistes 
esitatud kasvule suunatud majandusrefo rmide kindlameelse elluviimise kaudu.  
3. K ÜMNE UUE LIIKMESRIIGI KAASAMINE 2003.–2005.  AASTA MAJANDUSPOLIITIKA 
ÜLDSUUNISTESSE  
Küprose, Tšehhi Vabariigi, Eesti, Ungari, Lä ti, Leedu, Malta, Poola, Slovakkia ja Sloveenia 
ühinemine Euroopa Liiduga 1. mail 2004 on olulise tähtsusega sündmus EL-i ajaloos. 
Laienemine soodustab uue, vastastikku tugevd ava mõjuga majandusdünaamika teket. Uute 
liikmesriikide kasvupotentsiaali hinnatakse umbes 4 protsendile aastas, võttes muuhulgas arvesse 
nende tõsiseid edusamme struktuuri- ja instituts iooniliste reformide vallas viimastel aastatel. 
Laienenud siseturg hakkab hõlmama 455 miljonit kodanikku. Hoolimat a sellest, et uued liikmesriigid 
on viimasel ajal majanduse edendamises märkimisväär set edu saavutanud, tuleb siiski arvestada, et 
nende lähtepositsioon on halvem ning nad toodavad esialgu ai nult 5 protsenti EL-i SKT-st. Kuna 
ühinevates riikides on sissetulekute tase keskmiselt poole madalam kui EL-i senises 15 liikmesriigis 
(vt graafik nr 1), on nende jaoks tõeline väljakutse tagada tegelik lähenemine  pikemas perspektiivis, 
saavutades samal ajal nominaalse lähenemise lühema ja keskpika perioodi jooksul. 
 
ET 5   ET Graafik nr 1:  SKT inimese kohta 2003. aastal (EL-15=100)  
0102030405060708090
CY SI MT CZ HU SK AC10 PL EE LT LV 
Allikas:  Komisjoni talitused (Eurosta t, struktuurinäitajad).  
Uute liikmesriikide ees seisvad struktuuriprobleemi d ei erine põhimõtteliselt vanade liikmesriikide 
omadest, kuigi mõned probleemid on keerulisemad kui teised.3 Olemasolev majanduspoliitiline 
strateegia tundub seega üldjoontes asjakohane olevat . Võttes arvesse uute liikm esriikide ees seisvate 
väljakutsete ulatust, on ülioluline saavutada tasakaal erinevate põhimõtteliste vajaduste vahel. Näiteks 
arvestades seda, et struktuuriline nihe kaasaegse teenustele orientee ritud turumajanduse suunas ei ole 
veel lõpule jõudnud, peab enamik ühinevaid r iike rakendama tegelikku lä henemist soodustavaid 
tegevuspõhimõtteid. Euroopa Liit annab olulise panuse tegeliku lähenemise saavutamisele, tehes 
mahajäänud piirkondadesse investeeringuid ühtekuul uvusfondi ja struktuurifondide ning Euroopa 
Investeerimispanga kaudu. Lisaks tuleb ka ri ikide eelarvetes siiski arvesse võtta olulisi 
rahastamisnõudeid, mis on seotud vajadusega aja kohastada ainelist ja inimkapitali, ning 
rahanduspoliitika peab vastu seisma üleminekureformi de lõpuleviimisest tulenevate kulude survele, 
tagades samal ajal eelarvedistsipliini. Võttes ar vesse esialgset keskmist eelarvepuudujääki, mille 
suurus on umbes 6% SKT-st, on väga oluline ta gada makromajanduse stabiilsusele tugeva aluse 
panemiseks vajalike riiklike vahendite olemasolu.  
Järgmistes punktides käsitletakse olemasolevat majandus poliitilist strateegiat ja tuuakse välja need 
üldsuunised ja tegevusvaldkonnad, mille puhul tuleks kohanemisaega pikendada, tulenevalt olukorrast 
enamikus ühinevates riikides. Tuleb rõhutada, et ka  ühinevates riikides on olukord väga erinev. Võttes 
arvesse erinevusi nende majanduslikus suutlikkuses, väljavaadetes, struktuurides ja institutsioonides, 
sisaldab käesoleva dokumendi II osa erisoov itusi igale uuele liikmesriigile eraldi.  
3.1 Kasvule ja stabiilsusele orie nteeritud makromajanduspoliitika 
Tugeval makromajanduspoliitikal on  majanduskasvu ja tööhõive to etamises ning hindade stabiilsuse 
säilitamises suur osatähtsus. Nii uute kui ka vanade liikmesriikide eesmärk peaks olema 
tasakaalustatud majanduskasvu saavutamine, mis kasvupotentsiaali täielikult ära kasutab. Lisaks 
sellele peab makromajanduspoliitika enamuse uute liikmesriikide puhul suutma toetada lõplikku 
üleminekut teenustele orienteeritud majandusele.  
                                                 
3 European Economy, Occasional Paper nr 4 ‘Key st ructural challenges in th e acceding countries: the 
integration of acceding countries into the Community’s economic po licy co-ordination processes’, 
majanduspoliitika komitee, juuli 2003. 
 
ET 6   ET Uued liikmesriigid peavad saavutama vajalike st ruktuurireformide ja stabiilsust tugevdava 
makromajanduspoliitika jõulise koostoime. Vahe tuskursisüsteemid on üldise majandus- ja 
rahanduspoliitilise raamistiku oluline osa ning need peaksid olema suunatud te geliku ja jätkusuutliku 
nominaalse lähenemise saavutamisele. ERM II-s osalemine mingis ühinemisjärgses etapis peaks nendele püüdlustele kaasa aitama. Usaldusväärne raha poliitika viib pikaajaliste  intressmäärade edasise 
langemiseni, mis omakorda loob soodsad tingimu sed suuremahulisteks investeeringuteks ja 
majandusliku olukorra parandamiseks.
 
Seoses vajadusega „saavutada või säilitada püsiv eelar veseisund“ tuleb leida sobiv ajakava, mis võtaks 
arvesse nii vajalike eelarvevahendite tagamise te mpot kui ka üleminekut toetavaid sobivaid 
rahanduspoliitilisi põhimõtteid. Uute liikmesriikid e eelarvealane järelevalve algab nende 
lähenemisprogrammide läbivaatamisega. Erilist tähelepanu pööratakse eriolukorrale igas riigis, 
eelkõige eelarveseisundile ühinemise hetkel, jätkuv atele struktuurilistele nihetele majanduses ning 
jooksevkonto defitsiidist ja olu liselt suurenenud laenamisest tulenevatele võimalikele riskidele. 
Mõningatel juhtudel tuleks maja nduslikel põhjustel ette näha mi tmeaastane kohanemisperiood rohkem 
kui 3 protsendi suuruse puudujäägi korrigeerimiseks.  See annaks uutele liikmesriikidele võimaluse 
tugevdada oma rahandust jä tkusuutlikult ning viia samal ajal lõpule majanduse ümberkorraldamine. 
Üldiselt on riiklikke kulutusi võimalik märkimisv äärselt tõhustada, muuhulgas ka riiklike kulutuste 
suunamisega ainelisse ja inimkapitali ning teadus uuringutesse ja uuendustegevusse tehtavatesse kasvu 
suurendavatesse ja majanduslikult tasuvatesse inv esteeringutesse. Samuti võivad tulude laekumise 
tagamiseks teostatav töötulu maksustamise maksubaasi laienda mine ja maksude sissenõudmise 
tõhustamine aidata kaasa palgatöö ga seotud maksumäärade (sh kõrgete 
sotsiaalkindlustusmaksemäärade) alandamisele.  
Tabel 1:  Uute ja seniste liikmesriikide makromajandusnäitajad 
2003. aastal  
 10 ÜR  15 liikmesriiki  
SKT kasv (tegelik, % aastas)  3.6 0.8 
Inflatsioon (%) aastas)  2.1 2.0 
Jooksevkonto (% SKT-st)  -3,7 0.2 
   Tööpuudus (%)
 14,3 8.0 
Valitsemissektori bilanss (% 
SKT-st)  -5.7 -2.6 
10 ÜR = kümme ühinevat riiki 
Allikas:  Komisjoni talitused (sh Eurostat, struktuurinäitajad).  
2003. aastal ulatus jooksevkonto puudujääk uutes liikmesriikides keskmiselt umbes 4,5 protsendini 
SKT-st, kajastades mahajäämuse tasategemist ja mä rkimisväärset ebavõrdsust siseriiklike säästude ja 
investeeringute vahel. Seetõttu on üheks s uuremaks makromajandusli kuks väljakutseks mõnede 
ühinevate riikide jaoks suhtelise lt suure jooksevkonto defitsiidi säilita mine tasemel, mille jaoks on 
võimalik tagada kindel välisfinantseerimine. Se oses sellega on piirava rahanduspoliitika rakendamine 
ja tsükliennetuslikku poliitikat vältimine väga olu lised jooksevkonto defits iidi vähendamiseks, kuna 
selle rahastamine võib pärast erastamisp rotsessi lõpuleviimist raskeks osutuda.  
Stabiilse makromajandusliku keskkonna säilitamiseks  on vajalikud nominaalsed palgatõusud, mis 
vastavad nii hindade stabiilsusele kui ka tootlik kuse suurenemisele. Samuti on ühinevates riikides 
palkade kujunemise seisukohast ol uline toetada majanduse ümberko rraldamist, kajastades palkades 
paremini erinevaid kohalikke tööturutingimusi eri ettevõtetes, sektorites, piirkondades ja kutsealadel. 
Lisaks sellele peab palkade tegelik areng toet ama uutes liikmesriikides välist konkurentsivõimet, 
arvestades vajadust välismaiste otseinvesteeringute järele.  
 
ET 7   ET 3.2 Euroopa kasvupotentsiaali suurendami st võimaldavad majandusreformid 
Sissetulekute mahajäämuse tasategemine on pikaajaline protsess. On ülimalt oluline vähendada 
erinevust ühinevate riikide ja ELi senise 15 liikm esriigi tööhõive ja tootlikkuse tasemete vahel. 
Praeguseid suuniseid, mis seavad eesmärgiks luua  „rohkem ja paremaid töökohti“ ning „tõsta 
tootlikkust ja suurendada ettevõtluse dünaamikat “, on kõige õigem rakendada terviklikult ja 
koordineeritult.  
Tööhõivepoliitika võimalik panus kajastub ka keh tivates suunistes, mis keskenduvad „töötegemise 
tasuvusele“ ning töötajate, eriti vähekvalifitseeritud või vaesemates piirkondades elavate inimeste tööotsimismotivatsiooni tõstmisele palkade abil. Olukord ühinevate riikide tööturul on oluliselt 
kehvem: tööhõive määrad püsivad samal tasemel või langevad, töötuse määr aga on kõrge (lisaks on 
tavaliselt tegemist pikaajalise ja  valdavalt noorte hulgas levinud tööt usega), mittetöötavaid inimesi on 
väga palju ja mitteametlik töötamine on laialt le vinud. Seetõttu on väga tähtis, et tööhõivepoliitika 
keskenduks väikesele arvule prioriteetsetele suundadele , mille mõju tööturu näitajatele on tõenäoliselt 
kõige suurem: tagada, et töötasu tegelik areng kajastaks tootlikkuse tõusu; parandada töötamise 
rahalisi stiimuleid maksude- ja toetustesüst eemi reformimise abil; parandada investeeringuid 
inimkapitali; algatada asjakohaseid reforme töötur gu käsitlevates õigusnormides. Tööhõivepoliitika 
peab toetama suurte struktuuriliste muudatuste protsessi jätkumist majandusharude ja piirkondade 
vahelises tööhõivejaotuses.
 
Graafik nr 2:  Tööhõive ja tootlikkus ELi liikmesr iikides ja ühinevat es riikides (2002)   
AC-10ATBE
DEDKESFIFR
ELIE
ITLU
NL
PTSEUKCY
CZ
EEHU
LTLVMT
PLSI
SKEU 15
30405060708090100110120130140
50 55 60 65 70 75 80
Employment rate as % of working age populationLabour productivity per person employed
 EU-15 = 100 (2002)
Lisbon target
 Allikas: Komisjoni talitused (Eurosta t, struktuurinäitajad).  
Uutes liikmesriikides on oluline tõst a tööhõivemäärasid ja kiirendada samal ajal tootlikkuse kasvu (vt 
graafik nr 2). Nende riikide üldiselt madala t tootlikkusetaset saab tõsta majanduse jätkuva 
ümberstruktureerimise abil. Üleminekul seni valdav atelt vähese lisaväärtusega või tööjõu vähese 
maksumusega tegevusaladelt suuremat lisaväärtust a ndvatele tegevusaladele tuleks arvesse võtta iga 
riigi olemasolevaid suhtelisi eeliseid. Parem majandus lik integratsioon siseturuga ja sellega kaasnevad 
meetmed majanduse konkurentsivõime tõstmiseks p eaksid kiirendama ümberstruktureerimist uutes 
liikmesriikides. Suurema konkurentsivõime saavutamiseks on vaja kiiremini edasi minna erastamisega, vähem kasutada administratiivsei d hindu, vähendada bü rokraatlikke takistusi 
ettevõtluses ja ettevõtlust rohkem toetada. Sellega  seoses tuleb tugevdada kesk- ja kohalike asutuste 
 
ET 8   ET suutlikkust õigusakte rakendada; ja eriti puudutab  see äriühingute turuletulekut ning sealt lahkumist 
käsitlevaid õigusakte.  
Tabel 2. Uute ja seniste liikmes riikide majandusnäitajad 2003. 
aastal  
 10 ÜR  15 liikmesriiki  
SKT elaniku kohta1 48.7 100 
Tootlikkus töötava inimese kohta2 53.6 100 
Tööhõive määr (2002. a)3 55.9 64.3 
   Investeeringud ettevõtlusse (% SKTst)
4 17.9 17.2 
Otsesed välisinvesteeringud (% 
SKTst)5 5.0 4.4 
Kulutused teadus- ja arendustööle (% 
SKTst)6 0.83 1.98 
1 ostujõu standardina, 15-liikmelise ELi tase =100. 2 SKT ostujõu standardina ühe 
töötava inimese kohta, 15-liikmelise ELi tase =100. 
3 Üldine tööhõive: 15–64- aastaste töötavat e inimeste osakaal samasse vanusegruppi 
kuuluvate elanike koguarvust. 4 Erasektori brutoinvestee ringud põhivarasse, 10 ühineva 
riigi puhul 2001. a ja 15 liikmesriigi puhul 2002. a. 5 2002. a. 6 Riigisisesed 
kogukulutused teadus- ja arendustööle 2001. a.  
Allikas:  Komisjoni talitused (sealh. Eurostat, struktuurinäitajad). 
Edaspidi kiirendab tootlikkuse kasvu uute liikmesriiki de üleminek teadmistepõhisele majandusele, mis 
on Euroopa Liidu Lissaboni strateegia keskne põhimõte. Euroopa kasvu algatuses rõhutatakse võrkudesse ja teadusuuringutesse investeerimise tähtsu st; see kujutab endast otsustavat sammu nii 
kasvu kiirendamises, laienenud Euroopa parem as integreerumises kui ka tootlikkuse ja 
konkurentsivõime parandamises. Uute liikmesriikide puhul on teadus- ja arendustöö levik ja 
tehnoloogia siirdamine sama tähtsad kui investeeri ngud teadus- ja arendustöö sse, mis annavad vahendi 
suuremat lisaväärtust andvatele tegevusaladele üleminekuks. Välisinvesteeringute kõrge taseme 
säilitamisel on selle püüdluse seisukohast suur tähtsus, kuid sama tähtis on haridus- ja 
koolitussüsteemide reageerimisvõi me parandamine vastuseks muut uvatele tööturutingimustele. 
Haridus- ja koolitussüsteemide reformid, nagu ka  investeeringud keskkonnatehnoloogiasse aitaksid 
ühtlasi liikuda uuenduslikumate ja enam  teadmistepõhiste tegevuste suunas.
 
Olulist osa säästude eraldamis es ja suunamises tulutoovatesse investeeringutesse ning investorite 
usalduse võitmises mängivad sujuvalt toimivad ja hästiarenenud kapitaliturud. Kuigi ühinevate maade 
kapitaliturud on 90. aastate algusest saadik kasvanud nii ulatuse kui tehingute väärtuse osas, on need 
üldiselt (välja arvatud Maltal ja Küprosel) vähe m arenenud kui praeguste liikmesriikide turud. Et 
toetada tugeva ja hästi kapitaliseeritud finantssekto ri arengut ja säilitada finantsasutuste ühetaolisi 
tegutsemistingimusi laienenud ELis, on kõige tähtsam  kiire integreerumine ühtse finantsteenusteturuga 
kogu sellealase ühenduse õigustiku kiire ülevõtmise ja rakendamise teel. Peale selle iseloomustab enamikus uutes liikmesriikides kapitaliturge pa ngavahenduse kõrge tase (üldjuhul üle 80% kogu 
finantspõhivarast Kesk-Euroopas ja Balti riikides) ja välispankade suur omandiosa (välja arvatud 
Küprose ja Sloveenia puhul), samal ajal kui mõne des riikides (nt Poolas) arenevad kiiresti muud 
finantsvahendusettevõtted, nagu nä iteks pensionifondid. Selles olukorras on uute liikmesriikide jaoks 
eriti tähtis tugevdada veelgi oma finantsjärel evalve korda ja parandada piiriülest koostööd 
finantsjärelevalve ja finantskriiside reguleerimise alal.
 
3.3 Jätkusuutlikkuse toetamine 
Majanduspoliitika üldsuunistes pannakse märkimisvä ärset rõhku ELi jätkusuutliku kasvu tagamisele 
majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase jä tkusuutlikkuse integreerimisega majanduspoliitilisse 
strateegiasse.  
 
ET 9   ET Elanikkonna vananemine toob uutes liikmesriikid es kaasa samasugused maja nduse jätkusuutlikkuse 
probleemid nagu ELi senises 15 liikmesriigis. Kuigi nende lähtepositsioonid on üldiselt paremad 
(riigivõlg enamasti väiksem), on nende praeguste demograafiliste perspektiivide majanduslikud (ja 
sotsiaalsed) tagajärjed tõenäoliselt ulatuslikumad.  
Tabel 3. Uute ja seniste liikmesriikide jätkusuutlikkuse 
näitajad  
 10 ÜR  15 
liikmesriiki  
Riigivõlg 2003. a (% SKTst)  42.2 64.0 
Vanemaealiste töötajate tööhõive  30.4 40.1 
Pikaajalise töötuse määr1 8.1 3.0 
 
Kasvuhoonegaaside heitmed2 69 98 
Energiakäive3 709 194 
1 2002. a andmed. 2 2001. a suhtandmed: 1990. aasta väärtus=100. 3 
energiatarbimine 2001. a jagatuna pü sivhindade alusel arvutatud SKTga, 
naftakilogrammides 1000 euro kohta  
Allikas:  Komisjoni talitused (sh Eurostat, struktuurinäitajad).  
Kokkuvõttes annab kindel majanduspoliitika sotsiaal sesse jätkusuutlikkusse olulise panuse, kuna 
töökohtadel on määrav osa inimeste väljaaitamisel vaesusest ja sotsiaals est tõrjutusest. Uutes 
liikmesriikides tuleb lisaks rõhku panna sotsiaalkaitses üsteemide ajakohastamisel e ja töötajate oskuste 
parandamisele, pidades silmas osaluse kasvu ja liik uvuse suurendamist. Sell ega seoses nõuavad erilist 
tähelepanu nii noorte kui vane maealiste töötajate madalad tö öhõivemäärad. Tuleb tegelda 
väljakujunenud piirkondlike erine vustega, eelkõige tagades tõhusad investeeringud ja asjakohase 
palgasüsteemi, mis kajastab erinevusi tootlikku ses. Lisaks on vaja parandada ettevõtluskeskkonda, 
eriti avaliku halduse sektori suutlikkuse suurendamise  meetmetega. See peaks ühtlasi suurendama ELi 
struktuuri- ja ühtekuuluvusfondi de kasutamise tõhusust. 
Olulised investeeringud energia- ja transpordiin frastruktuuri, mida vajatakse enamikus uutest 
liikmesriikidest, püüavad vähendada nende sektorite keskkonnamõju ni ng suurendada energiatõhusust. 
Niisugused investeeringud on võtmetähtsusega, sest uute liikmesriikide energia tarbimise intensiivsus 
ületab praeguste liikmesriikide oma peaaegu neljakord selt (vt tabel 3) ja seda vaatamata sellele, et 
viimase kümne aasta jooksul on olukord paranenud iga aastaga kuni 6% võrra. Eriti oluline on investeerimisotsuste puhul täies mahus arvestada ke skkonnakahjudega seotud kulutusi, sh vähendades 
energiatoetusi, kehtestades asjaomaseid makse ja lõiv e, näiteks energia tarbimise ja/või transpordi 
kasutamise eest. 
 
ET 10   ET II. M AJANDUSPOLIITIKA ÜLDSUUNISED RIIKIDE KAUPA  
Teises osas on ajakohastatud suunised Saksamaa, Kr eeka, Prantsusmaa, Itaalia, Hollandi, Portugali ja 
Ühendkuningriigi jaoks. Samuti esitatakse suuniseid kümnele uuele liikmesriigile. 
Nõukogu võttis vastu praeguste liikmesriikide majanduspoliitika üldsuunised ajavahemikuks 2003–05 
26. juunil 2003. Enamjaolt kehtivad üldsuuniste soovitused eri riikidele ka praegu, kuigi mõningaid 
soovitusi tuleb uuendada, et võimaldada te gevuspõhimõtete kohaldamist eelarvepoliitikas. 
Siinkohal on oluline märkida, et isegi juhul, kui on võetud meetmeid, mis on osaliselt või isegi 
täielikult vastavuses ühe või teise konkreetse soovitu sega, ei ajakohastata seda soovitust enne, kui 
nende meetmete mõjule on antud terviklik hinn ang. Rakendamise aastaaruandes vaadeldakse 
soovituste täitmise kulgu ning olemust. 
1. Belgia 
Ei ole ajakohastatud. 
2. Taani 
Ei ole ajakohastatud. 
3. Saksamaa  
Üks Saksamaa ees seisvatest väljakutsetest on “k iiresti vähendada valitsemissektori eelarvepuudujääki 
tasemeni, mis jääb alla kolme protsenti SKT-st, ja  jätkata riigi rahanduse konsolideerimist”. Nimetatud 
eesmärkide saavutamiseks sisaldasid 2003. aast a majanduspoliitika üldsuunised Saksamaa jaoks 
järgmisi soovitusi:  
• pidada rangelt kinni eelarve täitmisest ja viia ellu juba teatatud või tasakaalustavaid meetmed 2003. 
aasta jaoks, mis ulatuvad ühe protsendini SKT-st; hiljemalt 2004. aastaks likvideerida ülemäärane 
eelarvepuudujääk (soovitus 6) ja 
• alandada tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujääk i vähemalt ühe protsendipunkti võrra SKP-st 
2003. aasta lõpu ja 2005. aasta va helisel perioodil (soovitus 7). 
Need kaks soovitust olid sarnased nendega, mis nõukogu esitas Saksamaale vastavalt Euroopa 
Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 21. jaanuaril 2003. aastal. 18. novembril 2003 esitas 
komisjon vastavalt artikli 104 lõigetele 8 ja 9 kaks s oovitust nõukogule otsustamiseks: (1) et Saksamaa 
poolt võetud meetmed ei ole piisavad ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimiseks ja (2) teatada Saksamaale, et tal tuleb võtta  vajalikud meetmed selleks, et  alandada valitsemissektori 
eelarvepuudujääk hiljemalt aastaks 2005 tasemeni, mis jääb alla kolme protsenti SKT-st. Nõukogu ei võtnud 25. novembril 2003 neid kom isjoni soovitusi vastu. Selle asemel võttis nõukogu vastu rea 
järeldusi, mis muu hulgas kinnitasid ka Saksamaa  antud lubadust alanda da tsükliliselt kohandatud 
eelarvepuudujääki 2004. aastal 0,6 protsendi võrra SKT-st ja 2005. aastal 0,5 või enama protsendi 
võrra SKT-st, et garanteerida valitsemissektori eel arvepuudujäägi langemine tasemeni, mis jääb alla 
kolme protsenti SKT-st 2005. aastal. Komisjon kinn itas neid järeldusi oma arvamuses Saksamaa 
stabiilsusprogrammi 2003. aasta ajakohastatud versiooni kohta
4. 
                                                 
4 ELT C68, 18.3.2004. 
 
ET 11   ET Arvestades eelmainitud arenguid ning pidades silm as asjaolu, et 2005. aastale järgnevate perioodide 
eelarvekavad koostatakse suures osas ajal, mil kehtivad käesolevad majanduspoliitika üldsuunised 
(muu hulgas mitmeaastased stabiilsusprogrammid), a sendatakse soovitused 6 ja 7 alljärgnevatega: 
“6. alandada tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujääk i 2004. aastal 0,6 protsendi võrra SKT-st 
ja 2005. aastal vähemalt 0,5 või enama pr otsendi võrra SKT-st, et garanteerida 
valitsemissektori eelarvepuudujäägi langemine tase meni, mis jääb alla kolme protsenti SKT-
st 2005. aastal (üldised suunised 1); 
7. kui majandustegevus peaks ela vnema oodatust kiiremini, tuleb kõik oodatust suuremad tulud 
kasutada puudujäägi vähendamiseks ja kiire ndada tsükliliselt koha ndatud eelarvepuudujäägi 
vähendamist;  
7bis tagada eelarve konsolideerimine ka pärast  2005. aastat, vähendades selleks pidevalt 
tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujääki vähema lt 0,5 protsendipunkti võrra SKT-st aastas 
või enam, kui see on vajalik tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseisundi saavutamiseks keskmises perspektiivis, ja vä hendada riigivõlga (üldised suunised 1).”
 
4. Kreeka  
Üks Kreeka ees seisvatest ülesannetest on “riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamine pikas 
perspektiivis, arvestades elanikkon na vananemist, eriti aga valitsemis sektori suurt võlga”. Nimetatud 
eesmärkide saavutamiseks sisaldasid 2003. aast a majanduspoliitika üldsuunised Kreeka jaoks 
muuhulgas järgmist soovitust:  
• tagada tõhus kontroll valitsuse jooksvate esm aste kulude üle, lahendades selleks jäikade 
kuluelementide (näiteks palgakulud) pr obleemi resoluutsel viisil (soovitus 2). 
2003. aasta eelarveandmed näitavad, et valitsemi ssektori eelarvepuudujääk jäi vaid pisut allapoole 
SKT kontrollväärtuse kolmest protsendist. Võrreldes  2002. aastaga, on puudujääk oluliselt kasvanud, 
vaatamata positiivsele toodangumahu tühikule , mis peegeldab Kreeka eelarvepoliitika 
tsükliennetuslikku, kasvu hoogustava t olemust. 2004. aasta puhul eksisteerib selge oht, et ületatakse 
puudujäägi kontrollväärtus. Kreeka on eemaldum as tasakaalulähedasest või ülejäägilisest 
eelarveseisundist.  
Arvestades eelmainitud arenguid, ase ndatakse soovitus 2 alljärgnevaga: 
“2. kuni tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseisundi saavutamiseni keskmises 
perspektiivis tagada tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu parandamine vähemalt 0,5 
protsendipunkti võrra SKT-st aastas, rakenda des selle saavutamiseks tõhusat kontrolli 
valitsuse jooksvate esmaste kulude üle ja olles valmis täiendavate meetmete 
tarvituselevõtuks, et vältida ülemäärase eelarve puudujäägi tekkimist (üldised suunised 1).” 
5. Hispaania  
Ei ole ajakohastatud. 
6. Prantsusmaa 
Üks Prantsusmaa ees seisvatest väljakutsetest  on “kiiresti vähendada valitsemissektori 
eelarvepuudujääki tasemeni, mis jääb alla kolme protsendi SKT-st, ja jätkata riigi rahanduse 
konsolideerimist”. Nimetatud eesmärkide saavutamiseks sisaldasid 2003. aasta majanduspoliitika 
üldsuunised Prantsusmaa jaoks järgmisi soovitusi:  
 
ET 12   ET • 2003. aastal alandada plaanitust märgatavalt enam tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujääki 
(soovitus 1); 
• rakendada meetmeid, mis taga ksid tsükliliselt kohandatud eel arvepuudujäägi vähendamise 2004. 
aastal 0,5 või enama protsendi võrra SKT- st nõnda, et 2003.-2004. aasta edasiminek oleks 
kokkuvõttes küllaldane nominaalse puudujäägi viimi seks allapoole kolme protsenti hiljemalt 2004. 
aastal (soovitus 2), ja 
• 2003. aastal piirata valitsussektori koguvõl a kasvu suhtena SKT-sse (soovitus 3). 
Need kolm soovitust sarnanesid nendele, mis nõukogu esitas Prantsusmaale vastavalt Euroopa 
Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 3. juunil 2003. aastal. Vastavalt 8. ja 21. 
oktoobril 2003 esitas komisjon artikli 104 lõiget e 8 ja 9 kohaselt kaks soovitust nõukogule 
otsustamiseks: 1) et Prantsusmaa ei ole 3. juuni  soovitusele vastuseks kasutanud tõhusaid meetmeid ja 
2) teatada Prantsusmaale, et tal tuleb võtta  vajalikud meetmed selleks, et valitsemissektori 
eelarvepuudujääk langeks hiljemalt aastaks 2005 taseme ni, mis jääb alla kolme protsenti SKT-st. 
Nõukogu ei võtnud 25. novembril 200 3 neid kahte komisjoni soovitust vastu. Selle asemel võttis 
nõukogu vastu rea järeldusi, mis muuhulgas kinnitasi d ka Prantsusmaa lubadus t alandada tsükliliselt 
kohandatud eelarvepuudujääki 2004. aastal 0,8 protsendi võrra SKT-st ja 2005. aastal 0,6 või enama 
protsendi võrra SKT-st, et garanteerida valitsemis sektori eelarvepuudujäägi langemine tasemeni, mis 
jääb alla kolme protsenti SKT-st 2005. aastal. Ko misjon kinnitas ja täpsustas neid järeldusi oma 
arvamuses Prantsusmaa stabiilsusprogrammi 2003. aasta ajakohastatud versiooni kohta5. 
Arvestades eelmainitud arenguid ning pidades silm as asjaolu, et 2005. aastale järgnevate perioodide 
eelarvekavad koostatakse suures osas ajal, mil kehtivad käesolevad majanduspoliitika üldsuunised 
(muuhulgas mitmeaastaste stabiilsusprogrammid), ase ndatakse soovitused 1, 2 ja 3 alljärgnevatega: 
“1. alandada tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujääk i 2004. aastal 0,8 protsendi võrra SKT-st 
ja 2005. aastal vähemalt 0,6 või enama pr otsendi võrra SKT-st, et garanteerida 
valitsemissektori eelarvepuudujäägi langemine tase meni, mis jääb alla kolme protsenti SKT-
st 2005. aastal (üldised suunised 1); 
2. kui majandustegevus peaks ela vnema oodatust kiiremini, tuleb kõik oodatust suuremad tulud 
kasutada puudujäägi vähendamiseks ja kiire ndada tsükliliselt koha ndatud eelarvepuudujäägi 
vähendamist täiendavate meet metega. Lisaks tuleb eelarves kulude plaanitust aeglasema 
kasvust tulenevaid ülejääke kasutada puudujäägi vähendamiseks; 
3. tagada eelarve konsolideerumise jätkumin e ka pärast 2005. aastat, vähendades selleks 
pidevalt tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujääk i vähemalt 0,5 protsendipunkti võrra SKT-
st aastas või enam, kui see on vajalik t asakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseisundi 
saavutamiseks keskmises perspektiivis, ja vä hendada riigivõlga (üldised suunised 1).”  
7. Iirimaa  
Ei ole ajakohastatud. 
8. Itaalia 
Üks Itaalia ees seisvatest väljakutsetest on “riig i rahanduse kiire konsolideerimine”. Nimetatud 
eesmärgi saavutamiseks sisaldasid 2003. aasta maja nduspoliitika üldsuunised Itaalia jaoks muuhulgas 
järgmist soovitust:  
                                                 
5 ELT C 43, 19.2.2004. 
 
ET 13   ET • Kuni tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarvesei sundi saavutamiseni keskmises perspektiivis 
tagada tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujäägi vähe ndamine vähemalt 0,5 protsendipunkti võrra 
SKT-st aastas, asendades ühekordsed meetmed püsivamate meetmetega (soovitus 1).  
2003. aasta eelarveandmed näitavad, et valitsemisse ktori eelarvepuudujääk on 2,4 protsenti SKT-st, 
seega pole 2002. aastaga võrreldes (2,3%) erilis i muutusi toimunud. Vähese majanduskasvu 
tingimustes on ametiasutused puudujäägi ohjelda miseks jätkuvalt kasutanud ajutisi meetmeid. 
Arvestuste kohaselt parandasid need meetmed ee larve täitmise tulemust pisut enam kui kahe 
protsendipuntki võrra SKT-st (2002. aastal ca 1,5 protsendipunkti võrra). Võrreldes eelmise aastaga, 
oli intressikulu märgatavalt väiksem ning see ait as ära hoida puudujäägi olulist suurenemist. 2004. 
aasta puhul aga eksisteerib selge oht, et ületatakse puudujäägi kontrollväärtus 3%, kui ühekordseid meetmeid vähendatakse poole võrra. Kuna toodangum ahu tühik on praktiliselt samaks jäänud, kulgeb 
ka tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu aren g ebasoodsas suunas. Tsükliliselt kohandatud 
tasakaalulähedase eelarveseisundi saavutamine lükkub veelgi edasi.  
Arvestades eelmainitud arenguid, ase ndatakse soovitus 1 alljärgnevaga: 
“1. Kuni tasakaalulähedase või ülejäägili se eelarveseisundi saavutamiseni keskmises 
perspektiivis tagada tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu parandamine vähemalt 0,5 
protsendipunkti võrra SKT-st aastas, asendades ühekordsed meetmed püsivamate meetmetega ning olles valmis täiendavate meet mete tarvituselevõtuks, et vältida ülemäärase 
eelarvepuudujäägi tekkimist (üldised suunised 1).” 
9. Luxembourg 
Ei ole ajakohastatud. 
10. Holland  
Üks Hollandi ees seisvatest ülesannetest on “eelarve kohandamine lähiaastatel madalama kasvupotentsiaali tingimustes ja vananemisega se onduvate eelarvekulude kontrollimine”. Nimetatud 
eesmärkide saavutamiseks sisaldasid 2003. aasta majanduspoliitika üldsuunised Hollandi jaoks 
järgmist soovitust:  
• Jätkuvalt hoida valitsemissektori tegelikud kul ud selgesti määratletud piires kooskõlas 
tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseisundiga (soovitus 1). 
2003. aasta eelarveandmed näitavad, et valitsemi ssektori eelarvepuudujääk jäi vaid pisut allapoole 
SKT kontrollväärtuse kolmest protsendist. See on seotud järsu majanduslangusega, mis tekitas oodatust suurema puudujäägi, vaatamata märkimis väärsele eelarvekokkuhoi u meetmete paketile. 
2004. aasta puhul aga eksisteerib oht, et ületatakse puudujäägi kontrollväärtus (3 %). Kuid arvestades 
toodangumahu tühiku suurenemist, kulgeb tsüklili selt kohandatud eelarvetasak aalu areng soodsamas 
suunas. Juba mõnda aega ollakse teel tsüklili selt kohandatud tasakaalulähedase eelarveseisundi 
saavutamise poole.  
Arvestades eelmainitud arenguid asendatakse soovitus 1 alljärgnevaga: “1. Jätkuvalt hoida valitsemissektori tegelikud kulud selgesti määratletud piires kooskõlas 
tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseis undiga ja olla valmis täiendavateks 
meetmeteks, et vältida ülemäärase eelarvepuudujäägi tekkimist (üldised suunised 1 ja 14).” 
11. Austria 
Ei ole ajakohastatud. 
 
ET 14   ET 12. Portugal 
Üks Portugali ees seisvatest väljakutsetest on “rii gi rahanduse konsolideerimise kiirendamine ja 
valitsemissektori kiirelt kasvavate kulude ohjamin e”. Nimetatud eesmärgi saavutamiseks sisaldasid 
2003. aasta majanduspoliitika üldsuunised Portuga li jaoks muu hulgas järgmist soovitust:  
• Tagada, et valitsemissektori eelarvepuudujääki vähenda taks 2003. aastal vastavalt plaanitule veelgi 
ja et seejärel vähendataks tsükliliselt koha ndatud eelarvepuudujääki vähemalt 0,5 protsendipunkti 
võrra SKT-st aastas, et saavutada tasakaa lulähedane eelarveseisund (soovitus 1).  
2003. aasta eelarveandmed näitavad, et valitsemisse ktori eelarvepuudujääk oli 2,8 protsenti SKT-st, 
mis põhjendab 5. novembril 2001. aastal vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 
lõikele 7 nõukogu poolt Portugalile esitatud soovitust, m illes taotleti, et Portugal viiks hiljemalt 2003. 
aastaks valitsemissektori eelarvepuudujäägi allapoole kontrollväärtust (3% SKT-st). 2003. aasta majanduslangusega seonduv negatiivse toodangumahu tühiku suurenemine takistas oluliselt eelarve 
konsolideerumisprotsessi, kuna 2003. aasta jooksul l aekus prognoositust väga palju vähem maksutulu 
(v.a ühekordne meede, mis seisnes maksu- ja sotsiaalkindlustusmaksete võlgade müügis). Kuigi 
valitsus on üldiselt olnud kulude kavandatud piirami sel edukas (s.t esmaste jooksvate kulude kasv 
vähenes 2001. aastal 8,9%, 2002. aastal 7,8% ja 2003.  aastal 4,3%), on ta majanduslangusest tingitud 
maksutulude puudujäägi tõttu pidanud juba teist aasta t järjest tuginema suurel määral ühekordsetele 
meetmetele (mis moodustasid 2002. aastal 1,5% ja  2003. aastal 2,1% SKT-st). 2004. aasta puhul aga 
eksisteerib selges oht, et puudujäägi kontrollväärtu s ületatakse järjekordselt, arvestades aeglast 
majanduskasvu ja seda, et 2003. aastal võetud ul atuslikke ühekordseid meetmeid on praegu plaanis 
ainult osaliselt asendada. 
Arvestades eelmainitud arenguid asendatakse soovitus 1 alljärgnevaga: “1. Kuni tasakaalulähedase või ülejäägili se eelarveseisundi saavutamiseni keskmises 
perspektiivis tagada tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu parandamine vähemalt 0,5 
protsendipunkti võrra SKT-st aastas, asendades ühekordsed meetmed püsivamate meetmetega ning olles valmis  täiendavate meetmete tarvituselevõtuks, et eelarvepuudujääk 
ei ületaks taas SKT kontrollväärtuse kolme protsenti (üldised suunised 1).” 
13. Soome 
Ei ole ajakohastatud. 
14. Rootsi  
Ei ole ajakohastatud. 
15. Ühendkuningriik  
2003. aasta eelarveandmed näitavad, et valitsemisse ktori eelarvepuudujääk oli 3,2 protsenti SKT-st, 
ületades nõnda SKT kontrollväärtuse kolme protsenti.  Eelarveseisund plaanitust suurem halvenemise 
peamine põhjus 2003. aastal oli oodatust väik sema otseste maksude laekumine. Keskpikas 
perspektiivis oodatakse nii nominaalse eelarvepuudujäägi kui tsükliliselt kohandatud 
eelarvepuudujäägi langemist allapoole kahte protsenti SKT-st, arvestades seej uures varasema avaliku 
sektori alainvesteerituse ja avaliku sektori teenus te vähese osutamise kompenseerimiseks kavandatud 
kulude kasvu. Kavandatud puudujäägi juurde ei ole aga arvestatud piisavat ohutusvaru, vältimaks SKT 
kontrollväärtuse kolme protsendi ületamist tavaliste  makromajanduslike kõikumiste korral. Peale selle 
on eelarveprognoosid seotud ohtudega, mis tulenevad tulude määra iseenesliku tõusu eeldamisest.  
Arvestades eelmainitud arenguid, seisab Ühendku ningriigi ees veel täiendav väljekutse võrreldes 
2003. aasta majanduspoliitika üldsuu nistega; nimelt on vaja:  
 
ET 15   ET Tugevdada eelarveseisundit selleks, et tagada riigi rahanduse usaldusväärsus  
Eelarveseisundi tugevdamiseks, et tagada r iigi rahanduse usaldusväärsus, soovitatakse 
Ühendkuningriigil: 
“6. parandada tsükliliselt kohandatud eelarv eseisundit, et konsolideerida riigi rahandust 
kooskõlas tasakaalulähedase või ülejäägilise eelarveseisundi saavutamisega keskpikas perioodis ning olla valmis tä iendavate meetmete tarvitusele võtuks, et vältida ülemäärase 
eelarvepuudujäägi tekkimist (üldised suunised 1).” 
 
ET 16   ET 16. Küpros  
See väike, peamiselt turismile tuginev majand us on pidanult küllalt hästi vastu keerukale 
rahvusvahelisele olukorrale. Varem,  aastatel 1997–2001, oli SKT tegelik kasv stabiilne ja tugev, 
keskmiselt 4,2 protsenti aastas. Kasvu allikaks oli sisenõudlus ning üha suurenev turistide arv. Kuid 
pärast 11. septembrit 2001 tõid rahvusvahelised sündmu sed: terrorikartus, Afganistani ja Iraagi sõda ja 
SARS – kaasa majanduslanguse, mis jätkus ka 2003 . aastal. Seetõttu aeglustus kasvutempo rohkem 
kui poole võrra, ulatudes 2002. ja 2003. aastal mõõduka sisenõudluse toel  siiski kahe protsendini. See 
näitaja jääb aga alla riigi kasvupotentsiaalile. 
Suhteliselt head kasvutempot toetas turumajandu se põhimõtetele ehitatud majandus, kus domineerib 
erasektor, kus on muuhulgas väga hästi arenenud fina nts- ja õigussüsteem, üldiselt usaldusväärne 
majanduspoliitika ja paindlik tööt urg. Tööhõive on olnud peaaegu täielik, osalusmäärad kõrged; 
tööpuudus 3–5 protsendi vahel. Seega ei ole tö öpuudus Küprosel tegelikult probleemiks. Kuid 
(massi)turismi kriis osutab majanduse kasvavale sõ ltuvusele sellest sektorist ajal, mil traditsioonilise 
ekspordi tuluallikate (eriti töötlev tööstus) strukt uur nõrgeneb. Seetõttu või ks Küpros olla huvitatud 
tegevuse mitmekesistamisest kõrgemat lisandväärtu st võimaldavate tegevusalade suunas. Selleks 
peaks Küpros kiirendama üleminekut teadmus põhisele majandusele, jätkates samas ärikeskkonna 
lihtsustamist. 
1999. aastal koostati eelarve konsolideerimise plaan, mida  järgnevatel aastatel läbi vaadati ja laiendati. 
Kuid 2002. ja 2003. aastal ebaõnnestus taas eelarve  konsolideerimine, mistõttu sellest loobuti ning 
eelarvepuudujääk tõusis vastavalt 4,6%-le ja 6, 3%-le SKT-st. Kasvu hoogustava eelarvekäitumise 
tulemuseks oli sisenõudluse kasv ja 2003. aasta j ooksevkonto puudujäägiks pr ognoositi 4,4% SKT-st. 
Valitsus plaanib taas käesoleval ja järgnevatel aastatel eelarvepuudujääki vähendada, töötades selleks 
välja soodsama poliitiliste meetme te paketi ja toetades jookse vkonto puudujäägi vähendamist. 
Küpros peaks ajama poliitikat, mis aitaks saavut ada püsiva lähenemise kõrge taseme, eriti riigi 
rahanduse konsolideerimise osas. Nii riigi rahanduse edasist konsolideerimist kui ka kasvava turismist 
sõltuvuse ohjamist peab toetama poliitika, mis tugevdaks  riigi kasvupotentsiaali ka keskpikas ja pikas 
perspektiivis. Selleks on vaja er iti tugevdada kasvu- ja tööjõu baasi ning Küpros peaks jätkama 
teadmuspõhisele majandusele ülemineku protsessi . Eelöelduga seoses seisab Küprose ees kaks 
peamist ülesannet: 
• Tagada valitsemissektori eelar vepuudujäägi püsiv vähenemine,  
• Mitmekesistada majandust kõrgemat lisa ndväärtust andvate tegevusalade abil.  
Tagada valitsemissektori eelarvepuudujäägi püsiv vähenemine  
Eelarve konsolideerimise eesmärkidest kalduti 2002. ja  2003. aastal üha enam kõrvale. Esialgne, 1999. 
aastal koostatud eelarve konsolideerimise kava vaadati 2001. ja 2002 aastal uuesti läbi. Eesmärgiks oli 
vähendada puudujääk aastaks 2002 kahe le protsendile SKT-st ning saavutada aastaks 2005 tasakaalus 
eelarve. 2002. aastal vähenenud kasv tõstis ag a eelarvepuudujääki hoopis 4,6 protsendini SKT-st 
esialgu plaanitud 2,6 protsendi asemel. 2003. aastal anti veelgi järele, põhjuseks taas tagasihoidlik kasv, aga ka maksumaksmisest kõrvalehoidmine, mi s viis maksutulude märgatavale alalaekumisele. 
Samas kasvasid kulud, mille põhjuseks olid suurem ad kaitseotstarbelised väljaminekud ja soikunud 
välisnõudluse kompenseerimiseks kasutuselevõetud k asvu hoogustavad meetmed. Selle tulemusena 
loobuti konsolideerimise kavast ja valitsemissektori  eelarvepuudujääk saavutas 2003. aastal taseme 6,3 
protsenti SKT-st. Kasvu hoogustav eelarvepoliitika a ndis tõuke sisenõudluse kasvule ning suurendas 
ka jooksevkonto puudujääki, mille  prognoos 2003. aastaks oli 4,4 protsenti SKT-st. Valitsus plaanib 
taas eelarve puudujääki vähendada, töötades selleks  välja soodsama poliitiliste  meetmete paketi ja 
toetades jooksevkonto puudujäägi vähendamist. Selleks , et saavutada taas eelarve konsolideerimine, 
on tarvis rakendada tõsiseid pa randusmeetmeid. Riigi rahanduse kvalit eet peaks paranema üleüldise 
 
ET 17   ET eelarvereformi tulemusena, mis peaks lõpule jõud ma 2004. aasta lõpuks. Need reformid on suunatud 
puudujäägi täiendavale vähendamisele ja jooksevkont o puudujäägi hoidmisele püsival tasemel juhuks, 
kui erasektori netosäästude olukord peaksid jälle halvenema. 
Mitmekesistada majandust kõr gemat lisandväärtust andvate tegevusalade abil  
Kuigi turismi arvele langeb umbes 15–20% SKT-st ja  töökohtadest, on majandus pidanud küllalt hästi 
vastu keerulisele rahvusvahelisele olukorrale. Kuid pikaajalises perspektiivis oleks Küprose huvides 
oma turismimajandust kaasajastada  ning laieneda oma tegevust m uudele suuremat lisandväärtust 
pakkuvatele aladele. Seetõttu on Küprose valitsus algatanud rea reforme, mille eesmärgiks on muuta 
sujuvamaks üleminek teadmuspõhisele majandusele.  Siin võivad aga jätkuvalt takistuseks saada 
vähesed kulutused uurimis- ja arendustegevusele, er iti ärisektoris, ja infotehnoloogiliste oskustega 
inimeste vähesus. Samuti on e-kaubanduse tase ja internetiühendusega majapidamiste protsent üsna 
madal.  
Parem ärikeskkond on esmatähtis ka tooteturgu de tõhususe parandamisel. Esiteks domineerivad 
Küprose majanduses väikesed perefirmad, mille te gevuse laiendamisele võivad osaliselt piire seada 
rahastamisraskused. Teiseks on konkurents võrgutöös tustes endiselt piiratud. Näiteks pole elektriturul 
ikka veel tekitatud eraldi juurdepääsu võima lust ülekandesüsteemile. Novembris 2003 andis 
telekommunikatsiooni- ja postiteenuste sektori sea dusandja välja kaks määrust, mis viisid küll 
kliendiliinile eraldi juurdepääsu võimaldamise protsessi edasi, kuid siiski mitte lõpule. Peale selle on õhutranspordis alles turulepääsu takistavad tõkke d ja merenduse alal pole ühenduse õigustiku täies 
mahus veel rakendatud. 
 
ET 18   ET Erisoovitused Küprosele  
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Tagamaks valitsemissektori eelarve puudujäägi püsivat vähendamist, s oovitatakse Küprosel:  
1. vähendada valitsemissektori eelarve puudujääk i mitmeaastases perspe ktiivis usaldusväärsel 
ja püsival viisil kooskõlas nõukogus eelseisva eel arve täitmise raames vastu võetavate 
otsustega (üldsuunis 1). 
Selleks, et mitmekesistada majandust kõrgema t lisandväärtust andvate tegevusalade abil,  soovitatakse 
Küprosel:  
2. suurendada jõupingutusi kva lifitseeritud inimressursside arendamiseks, edendada uurimis- ja 
arendustegevust ja innovats iooni, eriti ärisektoris, ning parandada tingimusi, mis 
hõlbustaksid informatsiooni ja kommunikatsioonitehnoloogiate levikut (üldsuunised 9 ja 13). 
3. jätkata äri- ja maksukeskkonna  lihtsustamist (üldsuunis 11). 
 
ET 19   ET 17. Tšehhi Vabariik  
Pärast 1997.–1998. aasta majanduslangust hakkas Tšehhi Vabariigi tegelik SKT kasvama keskmiselt 
umbes kolm protsenti aastas. Erandiks oli 2002. aasta, mil riik kannatas suurte üleujutuste all ja SKP 
kasv küündis vaid kahe protsendini. Inflatsioon ta rbijahindade harmoneeritud indeksi järgi oli väga 
madal (1,4% 2002. aastal ja –0,1% 2003. aastal ) ning väiksem rahandusasutuste prognoositust. 
Restruktureerimisele suunatud jõupingutused toet asid kasvu, kuid toodang ei ole veel siiski 
saavutanud potentsiaalset taset. Peamised ümberko rraldused toimusid panganduses. Pangandussektori 
restruktureerimisega kaasnes oluline koormus riigieel arvele, kuna riik võttis pankade bilanssidest üle 
halvad laenud. Lisaks ei ole riigi eelarvepoliitika seni olnud eriti range, mistõttu valitsemissektori 
eelarvepuudujääk on järsult kasvanud. Kasvu hoogustav  hoiak eelarveküsimus tes tekitas sisenõudluse 
buumi ning kasvava tarbimise tõttu kasvas ka jooksevkonto puudujääk, ulatudes enam kui kuue protsendini SKT-st. 
Tšehhi Vabariik peaks oma poliitikas seadma ees märgiks püsiva lähenemise kõrge taseme 
saavutamise, eriti riigi rahanduse konsolideerimise osas. Võrreldes teiste uute liikmesriikidega, on 
majanduse kasv olnud suhteliselt aeglane. Seetõ ttu peab riigi rahanduse edasist konsolideerimist 
toetama selliste poliitikatega, mis aitavad kaasa head e kasvunäitajate saavutamisele keskpikas ja pikas 
perspektiivis. Selleks on tarvis  erilist tähelepanu pöörata jä relejäänud struktuursete puuduste 
kõrvaldamisele, sh tööturul ja ärikeskkonnas,  ning kiirendada üleminekut teadmuspõhisele 
majandusele. Eelöeldut silmas pidades seisab Tšehhi Vabariigi ees neli peamist ülesannet:  
• Tagada kiiresti valitsemissekto ri eelarvepuudujäägi püsiv vähe ndamine ning riigi rahanduse 
jätkusuutlikkus pikaajalises perspektiivis,  
• Jätkuvalt tegelda struktuursete probleemide lahendamisega tööturul,  
• Parandada tingimusi, mis kiirendaksid tootlikkuse kasvu, 
• Edendada ettevõtlust ja väikeste ja k eskmise suurusega ettevõtete tegevust.  
Tagada kiiresti valitsemissektori eelarvepuu dujäägi püsiv vähendamine ning riigi 
rahanduse jätkusuutlikkus pikaajalises perspektiivis  
Valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2002. aastal  6,4% SKT-st, ning see oli kasvanud 12,9 
protsendini aastaks 20036, mis omakorda andis tõuke jooksevkonto puudujäägi edasisele kasvule. 
2003. aastal võttis valitsus vastu eelarve konsolideeri mise programmi, mille eesmärgiks on alandada 
valitsemissektori eelarvepuudujääki nelja protsendini  SKT-st aastaks 2006. Eelarve konsolideerimine 
on suunatud puudujäägi täiendavale  vähendamisele ja jooksevkonto puudujäägi hoidmisele püsival 
tasemel juhuks, kui erasektori netosäästude  olukord peaksid jälle halvenema.  
Siiski sõltub riigi rahanduse kvaliteedi paranemine  suurel määral eelarvereformi elluviimisest. 
Eelarvereformi väga tähtsaks osaks on institu tsionaalse raamistiku üm berkujundamine, kulude 
kavandamine keskpikas perspektiiv is ja tegevuspõhise eelarvestamise kasutuselevõtt. Eriti peaks 
kuluraamide kehtestamine vähendama keskvalitsuse poolt antavaid riigigarantiisid, mis on eelarvele 
jätkuvalt suureks ohuallikaks. Peale selle on tuleviku s tugeva eelarveseisundi saavutamise puhul ohuks 
ka käimasolev avaliku halduse detsentraliseerimin e ning eelarvereeglite puudumine piirkondlikul ja 
kohaliku omavalitsuse tasemel. Positiivsena väärib  märkimist asjaolu, et valitsuse ei näe oma 
lähiaastate reformiplaanides ette riiklike investeeringute vähendamist protsendina SKT-st.  
                                                 
6 Osaliselt langes see puudujääk üheainsa riig i poolt antud garantii arvele, mis moodustas ca 6,3 protsenti 
SKT-st. 
 
ET 20   ET Arvestades riigi rahanduse jätkusuutlikkust pikaaj alises perspektiivis, tekitavad tõsist muret 
eelarvevälised kulutused ning sotsiaalkindlustuse ja tervishoiukulude kiire kasv. Kuigi praegune 
valitsemissektori võlg pole eriti suur, kergitasid ee spool mainitud arengud viimastel aastatel seda 
kiiresti (25,2 protsendilt SKT-st 2001. aastal 37,6 protsendini SKT-st 2003. aastal).  
Jätkuvalt tegelda struktuursete prob leemide lahendamisega tööturul  
Perioodil 1990–2002 toimusid Tšehhi tööturu str uktuuris dramaatilised muutused. Primaarsektoris 
hõivatute osakaal langes 12,4 protsendilt 4,8 protsendile, sekundaarsektoris 45,1 protsendilt 
39,6 protsendile ning tertsiaarsektoris kasvas 42,5 protsendilt 55,6 protsendile. 2002. aasta lõpul oli 
tööpuuduse tase 7,3 protsenti ja 2003. aasta neljand as kvartalis oli see juba 8,1 protsenti. Lisaks 
restruktureerimisele suurendab tööpuudust tõenäo liselt ka avaliku sektori reform, mille kohaselt 
aastatel 2004–2006 kaotatakse avalikus sektoris kaks  protsenti töökohtadest aastas. Ametiühingute roll 
palgakujunduses on väike. Palgaläb irääkimised toimuvad detsentra liseeritult; palkade osas lepitakse 
enamasti kokku ettevõte tasandil. Ettevõtte- ja sektoriüleseid kollektiivläbirääkimisi on vähe. 
Vaatamata kõrgele tööhõive määrale (65,5 % aastal 2002)  ja sellele, et tööpuudus jääb Euroopa Liidu 
keskmise tasemele, esineb Tšehhi tööturul rida struktuurseid vajakajäämisi.  Esiteks on piirkondlikud 
vahed väga suured. Tööpuuduse tase on struktuurili selt mahajäänud piirkondad es enam kui neli korda 
kõrgem kui Prahas ja mõnes piirkonnas üle 25 protsendi. Teiseks on pikaajaliste (üle aasta) töötute osakaal väga kõrge, jõudes 2003. aasta lõpuks 40,3 pr otsendini. Peale selle pikeneb tööhõiveametites 
keskmine registreerituse periood. Kolmandaks on tööpuudus noorte (alla 25-aastaste) hulgas väga 
suur. Keskmiselt oli noorte osa töötute hulgas 23 protsenti ning seejuures esines märgatavaid 
piirkondlikke kõikumisi. 
Tööjõu pakkumise poolelt vaadatuna lähtuvad pikaajaline töötus ja tööturu vähe ne paindlikkus maksu- 
ja sotsiaaltoetuste süsteemi sisseehitatud takist ustest, elukestva õppe programmide vähesusest ja 
haridus- ja koolitussüsteemide puudustest. Viimane ei  valmista ette piisavalt tööturu nõudlusele 
vastavate oskustega töötajaid, eriti suured puudujäägid on teadmuspõhise majanduse vajaduste 
täitmise osas. Tšehhi tööturu struktuursed vaja kajäämised peegeldavad ka vähest geograafilist 
liikuvust, millel on eelkõige kaks peapõhjust: elu asemehindade reguleerimine ei soosi eluasemeturu 
arengut piirkondades, kus luuakse töökohti. Tei seks muudab nõrk transpordi infrastruktuur kaugemalt 
tööle- ja töölt koju sõidu kulukaks ning tekitab ta kistusi investeerimisele ja uute ettevõtete loomisele 
struktuurselt nõrkades piirkondades.  
Tööjõu nõudluse poolel võivad negatiivset mõju  avaldada kõrged haiguskindlustuse ja 
sotsiaalkindlustuse maksed, mis kokku moodustavad brutopalgast juba 47,5% ja millest umbes 
veerandi peavad tasuma töötajad ja umbes kolmveerandi tööandjad.  
Parandada tingimusi, mis kiiren daksid tootlikkuse kasvu  
Tootlikkuse kasv on Tšehhi Vabariigis olnud suhteliselt aeglane. Pe rioodil 1996–2002 kasvas 
tööviljakus aastas 2,1 protsendi võrra, asetades Tše hhi Vabariigi viimasele kohale uute liikmesriikide 
hulgas. Veel enam – võrreldes Euroopa Liiduga on tootlikkuse tase ikka veel väga madal 
(moodustades ca 55% 15-liikmelise Euroopa Liidu keskmisest aastal 2003). Niisuguse olukorrani 
võisid viia sellised tegurid nagu haridussüsteemi vä hene paindlikkus, uurimis-  ja arendustegevuse ja 
innovatsiooni ebaefektiivsus ning informatsiooni - ja kommunikatsioonitehnoloogiate piiratud 
kasutamine. Haridus- ja koolitussüsteemi vähene pa indlikkus, reageerimaks muutuvatele nõudmistele 
oskuste osas väljendub kvalifikatsi oonide pakkumise ja nõudluse erinevas jaotumises tööturul. 
Haridusalased saavutused on väga kõrgel tase mel (92% 20–24 aastastest omab vähemalt 
gümnaasiumiharidust), samas on kolmanda taseme ha riduse omandanute osakaal üks madalamatest 
Euroopa Liidus. Kuigi uurimis- ja arendustegevu sele kulutatakse teiste uute liikmesriikidega võrreldes 
küllaltki palju, ei ole uuendustegevus eriti aktiivne , mõõdetuna saadud patentide arvuga, ja seetõttu 
pole uurimis- ja arendustegevusele kulutatud  summade kasutamine efektiivne. Koostöö 
uurimisasutuste (näiteks ülikoolide ja Tšehhi Teadus te Akadeemia) ja erasek tori vahel näib olevat 
piiratud. Mööndes nende probleemide olemasolu, on valitsus võtnud vastu riikliku uurimis- ja 
 
ET 21   ET arendustegevuse poliitika aastateks 2004–2008, et  uurimis- ja arendustegevusele hoogu anda. 
Tulemused sõltuvad aga suurel määr al poliitika täielikust elluviimisest. 
Edendada ettevõtlust ja väikeste ja kesk mise suurusega ettevõtete tegevust  
Vaatamata edukale ja hästi toimivale konkurentsir aamistikule ja seadusandliku keskkonna pidevale 
kujundamisele, näib Tšehhi Vabariig is ettevõtluse ees olevat siiski mä rkimisväärseid takistusi. Sellele 
osutab muu hulgas ka väikeste ja keskmise suurus ega ettevõtete vähene panus SKT-sse (alla 40%). 
Ettevõtete sündimus kokku, väljendatuna protsendi na kõikidest ettevõtetest, on teiste uute 
liikmesriikidega võrreldes suhteliselt madal.  
Selle olukorra tekkimisele kaasa aidanud tegureiks näivad olevat ettevõtluskeskkonna kitsaskohad, 
mis avaldavad ebaproportsionaalselt suuremat mõju  väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, 
näiteks seadusandluse ja seaduste täitmise tagamise, liigse halduskoorma ja väheste 
rahastamisvõimaluste osas. Uue ettevõtte asutami se protsess on aeglane ja keerukas. Ettevõtjad 
kritiseerivad tihti äriregistrit ebaefektiivsuse ja mitte al ati läbipaistva tegevuse pärast. Ka ei võimalda 
pankrotiseadusandlus turult lihtsalt lahkuda ega raskus tes olevaid ettevõtteid restruktureerida. Mõnede 
nende probleemide lahendamiseks on tehtud rida  seadusandlikke algatusi, kuid edasiminek on 
osutunud aeglaseks. Vaatamata kohtunike kvalifikatsi ooni tõusule, on õigusemõistmise kvaliteet ja 
aeglus endiselt suureks probleemiks. Lisaks on uutel ettevõtetel erakordselt raske leida välisfinantseerimist.  
Erisoovitused Tšehhi Vabariigile  
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Selleks, et tagada kiiresti valitsemissektori eelar vepuudujäägi püsiv vähendamine  ning riigi rahanduse 
jätkusuutlikkus pikaajalises perspek tiivis, soovitatakse Tšehhi Vabariigil: 
1. vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki mitmeaastases perspek tiivis usaldusväärsel 
ja püsival moel kooskõlas nõukogus eelseisva eelarve täitmise raames vastu võetavate 
otsustega (üldsuunis 1). 
2. reformida tervishoiu- ja pensionisüsteeme, et tagada nende rahaline jätkusuutlikkus, eriti aga 
võtta meetmeid vanaduspensioni saajate osakaal u eeldatava tõusu vastu ning et alandada 
eelarveriske, mis tekivad kasvavast hulgast  tingimuslikest kohustustest; luua töötamist 
soodustavaid stiimuleid ning al andada kõrgeid sotsiaalkindlus tuse makseid (üldsuunised 4, 
14 ja 16). 
Selleks, et jätkuvalt tegelda struktuursete probleemi de lahendamisega tööturul, soovitatakse Tšehhi 
Vabariigil:  
3. suurendada tööjõu pakkumist, reformides selle ks maksusoodustuste süsteemi, et kaotada 
töötamist mittesoosivad tegurid; ning tõst a tööjõu tööalast ja geograafilist liikuvust 
kvalifikatsioonide pakkumise ja nõudluse vahelis te erinevuste vähenda mise teel, tagades 
samal ajal ümberõppe ja teiste aktiivsete t ööturumeetmete tõhususe; loobudes eluasemeturu 
hindade reguleerimisest ja parandades transpordi infrastruktuuri (üldsuunised 4, 7, 8 ja 13).  
Selleks, et parandada tingimusi, mi s kiirendaksid tootlikkuse kasvu, soovitatakse Tšehhi Vabariigil:  
4. parandada haridus- ja koolitussüsteemide t õhusust ja kvaliteeti ning kohanemisvõimet 
muutuvate nõudmiste suhtes kvalifikatsioonide osas (üldsuunis 13). 
 
ET 22   ET 5. muuta uurimis- ja arendustege vus ja innovatsioonialane te gevus efektiivsemaks, ergutada 
teadmiste üleandmist välismaiste otseinvest eeringutega ja toetada teadmiste levikut 
(üldsuunis 13). 
Selleks, et edendada ettevõtlust ja väikeste ja keskmise suurusega ettevõtet e tegevust, soovitatakse 
Tšehhi Vabariigil:  
6. parandada ettevõtluskliimat, kaotades liigse hal duskoorma, tõhustades seadusandlust ja selle 
rakendamist ning parandades selliste ettevõtete juurdepääsu finantseerimisallikatele (üldsuunised 11 ja 12). 
 
ET 23   ET 18. Eesti 
Arvestades nõrka välisnõudlust, olid Eesti ma kromajanduslikud tulemused 2003. aastal tugevad, 
samas suurenes jooksevkonto defits iit 13,7 protsendini SKTst. SKT 4,8 protsendine kasv tugines 
suurenenud investeeringutele ja eratarbimise tõus ule. Viimast soodustas oluliselt suurenenud 
laenamine, palkade tõus ja tööhõive mõõdukas k asv. Eurotsooni pikaleveninud investeerimisloiduse 
foonil kasvasid kapitalikulud Eestis hoogsalt üle 11 protsendi tänu suurtele otsestele 
välisinvesteeringutele ja madalatele intressimääradel e. Inflatsioon, mis 2001. aasta keskel oli kasvanud 
peaaegu 7 protsendini, langes 2003. aastal 1,3 prot sendini. Valitsuskulude üldülejääk tõusis 2002. 
aastal 1,8 protsendini SKTst ning 2003. aastal 2,6 protsendini tänu suurele aktiivsusele ning paranenud 
maksukogumisele ning hoolimata parlamendi poolt kinnitatud lisakulutustest. Mõned kohalikud 
omavalitsused on jätkuvalt aval danud survet riigieelarvele  
Eesti tegevuse eesmärk peab olema püsiva lähe nemise kõrge taseme saavutamine ning jooksevkonto 
puudujäägi vähendamine. Fiskaalpoliitika saab avaldada  märgatavat mõju jooksevkontole, eelkõige 
tootlikkuse parandamisele ja konkurentsivõime t õusule suunatud struktuuripoliitika saab tõsta 
majanduse kasvupotentsiaali ning omakorda jätkuva lt parandada säästude ja investeeringute tasakaalu 
ning jooksevkonto olukorda. Iseseisvumise järel ma janduse restruktureerinud valitsusasutuste tähtsaks 
väljakutseks jääb tööturu olukord ja kõrge tööpuuduse tase. Seda arvestades seisab Eesti silmitsi nelja olulise väljakutsega:  
• Jooksevkonto suure puudujäägi vähendami ne asjakohase fiskaalpoliitika abil, 
• Tööturu strukturaalsete probleemide lahendamine, 
• Tingimuste parandamine tootlikkuse tõstmiseks, 
• Tõhusa konkurentsi arendamine võrguettevõtetes. 
Jooksevkonto suure puudujäägi vähendamine asjakohase fiskaalpoliitika abil  
Sise- ja välisnõudluse mittevastavus väljendus impordi  järsus suurenemises (7,9%) ning ekspordi 
suhteliselt nõrgas kasvus (4,2%), mis viis jook sevkonto puudujäägi tõusu 13,7 protsendini SKTst 
aastal 2003. Puudujäägi suure osa hõlmasid unikaalseid kaubaartikleid, mis sisaldasid peamiselt imporditud põhivaratooteid ning kaubavahetu se tasakaalu puudujääk moodustas puudujäägi olulise 
osa, samal ajal kui kapitalikonto oli tänu suurte otseste välisinvesteeringute sissevoolule ülejäägis. Valitsussektori võla madal tase (ligikaudu 5% SK Tst) ning riigi positiivne krediidireiting aitavad 
leevendada jooksevkonto puudujäägi kohese stabilis eerimise nõuet. Lisaks selle on valitsus loonud 
stabiliseerimisreservi, mis küünib 9 protsendini SKTst ning mida on rahastatud alates 1997. aastast eelarve ülejääkide ja erastamistulude kaudu. 
Eesti majanduse keskpikas perspektiivis olulis ima makromajandusliku tasakaalutuse vähendamiseks 
on otsustava tähtsusega struktuuripoliitikate rakenda mine, mis edendavad Ees ti kaupade ja teenuste 
välist konkurentsivõimet, esmajoones infrastruktuur ide kiire parandamise kaudu ning inimkapitali 
investeerimise läbi, võttes erilise tähelepanu alla r iigi ebasoodsad piirkonnad, mis on oluliselt tähtis 
Eesti majanduse makomajandusliku tasakaalutu se vähendamisel keskpikas perspektiivis. 
Aruka fiskaalpoliitika jätkamine on olulise tähtsu sega praeguse jooksevkonto puudujäägi käsitlemisel. 
Kui valitsuskulude üldülejääk tõusis 2002. aastal 1, 8 protsendilt 2002 2,6 protsendini 2003. aastal, 
jätkasid mõned omavalitsused surve avaldamist r iigieelarvele oma eelarvete puudujääkidega nii 2002. 
kui 2003. aastal. Vaatamata viimaste aastate fiskaalülejääkidele ja riigivõla madalale tasemele 
avaldavad edasiste lisakulutuste kavad ning maks ukärped ühes ELiga liitumisega seotud kohustustega 
lähemas tulevikus eelarvele suuremat survet. See võib vähendada rahvuslikku säästu ning avaldada 
seega halba mõju erinevatele poliitik atele üldisemalt, eriti praegust vä ga kõrget jooksevkonto defitsiiti 
 
ET 24   ET arvestades. Tervikuna peaks Eesti valitsemissektori eelarve lähiaastatel jääma tasakaalu või tekkima 
ülejääk, isegi teatavaid fiskaalseid leevendusi arvesse võttes. Fiskaalpoliitika leevendamine ELi 
liikmelisuse esimestel aastatel langeb arvatavalt kokku majandustõusuga. Välista da ei saa kavandatava 
fiskaalpoliitika tsükliennetuslikku mõju. Seega vajab keskpika fiskaalpoliitika programmi 
rakendamine Eestis arukat ja  paindlikku lähenemist. 
Tööturu strukturaalsete probleemide lahendamine  
Riigi iseseisvumise järel on tööturu olukord Eestis järk-järgult halvenenud. Majanduse 
restruktureerimine ning sellega kaasnenud ebakõlad näivad olevat põhilised tegurid, mis on tõstnud 
2000. aastate keskpaigaks töötuse määra 14,5 protsendini (ILO määratluse alusel). Tööhõive määr, mis 
oli langenud 65 protsendilt 1997. aastal 60,6 prot sendini 2000. aastal, näitas 2002. aastal riigi 
iseseisvuse ajast peale esimest tõusu, kasvades 61, 1 protsendini ning kasvatas tööturu mahtu, mis 
langetas töötusemäära 2002. aastal 10,3 protsendini. Samas peegeldasid need näitajad vaid mõõdukaid 
edusamme tööturul ning majanduslikult aktiivse el anikkonna olulist vähenemist tööhõive kasvas 
aastatel 1997 2000 umbes 2 protsenti, samal ajal  kui majanduslikult aktiivne elanikkond vähenes 
peaaegu 2,5 protsenti. 
Aastatel 1997 2002 kasvanud töötuse m ääraga kaasnes pikaajaliste töötute ja heitunute määra püsiv 
kasv ning ühtlasi strukturaalse tööpuuduse tõus. Sam as vähenes nende määr, kes olid töötud üle aasta 
2002. aastal 41 protsendini töötute koguhulgast, elik  peaaegu samale tasemele kui aastal 1997, olles 
vahepeal kasvanud 60 protsendini. Samas on pikaaja liste töötute arv endiselt eriti kõrge, millest võib 
järeldada, et suurel hulgal töötutel ei ole vajalikke  oskusi, et edukalt taaslõimuda tööturule. Jätkuvalt 
püsivad piirkondlikud erisused ning töötuse määr on märgatavalt kõrgem Kirde-Eestis (ligikaudu 19% 
tööjõust) võrrelduna Lõuna-Eestiga (8,5–9%).  
Tingimuste parandamine t ootlikkuse tõstmiseks  
Eestis on tootlikkuse tase endiselt väga madal võrreldes ELi keskmisega (42% ELi keskmisest 
tasemest aastal 2002). Ehkki tööviljakuse tõus oli aastatel 1997 2000 märgatav, on see alates 2000. aastast kahanenud. Tootlikkuse taseme edasisel tõus ul võivad tagasilöögi anda kaks olulist tegurit 
tööjõu madal kvalifikatsioon ning t eadus- ja arendustegevuse ja innova tsiooni madal tase. Need kaks 
tegurit selgitavad ka, miks otsesed välisinvest eeringud on koondunud valdkondadesse, mis ei eelda 
olulist teadus- ja arendustegevuse taset. 
Tööjõu madal kvalifikatsioon tuleneb haridussüstee mi ebatõhususest, ehkki kulutused haridusele on 
küllaltki suured (6,7% SKTst aastal 2000). Iseäranis mu rettekitav on tõsiasi, et haridussüsteem ei vasta 
piisavalt tööturu nõuetele, tekitades ebakõla. 
Hästi kujundatud teadus- ja arendus tegevus võib etendada olulist o sa tootlikkuse tõstmisel. Praegu on 
Eesti kulutused teadus- ja arendustegevusele suht eliselt madalad, see on madalam Euroopa riikide 
keskmisest (0,8% SKTst aastal 2001) ning madalaim  näitaja ärialase teadus- ja arendustegevuse puhul 
uute liikmesriikide seas. Osaliselt on see tingitud tea dus- ja äriringkondade nõr kadest omavahelistest 
sidemetest. Selles valdkonnas on heaks kiidetud uus  strateegia, mis näeb ette kulutuste olulist 
suurendamist teadus- ja are ndustegevusele aastatel 2002 2006. 
Tõhusa konkurentsi arendamine võrguettevõtetes  
Ehkki võrguettevõtete liberaliseerimine on Eestis al anud, on konkurents elektriturul siiski väga 
piiratud. Eesti on kokkuleppinud pika  üleminekuperioodi selle sektori liberaliseerimiseks, põhjusel, et 
energiatootmine sõltub põlevkivist. Põlevkivisekto ri restruktureerimine on alanud, ent edusammud 
turu kavandatud liberaliseerimisel on piiratud . Elektriturul domineerib riigi omanduses olev 
vertikaalselt integreeritud ettevõte, kes on nii varust aja, tootja kui monopoolne edastaja ja jaotaja. 
Turu lubatud kümneprotsendine avamine on vä iksem kui enamike uute liikmesriikide puhul. Üks 
kõige olulisemaid takistusi elektrituru avamisel e on riigipoolsete rangete impordilitsentsireeglite 
 
ET 25   ET rakendamine. Energiasektori reguleerija sõltumatuse ki ndlustamine on samuti oluline, arvestades riigi 
praegust omanikuseisust elektriturul. 
Gaasi ja telekommunikatsiooni alal ei ole probleem id nii akuutsed. Gaasiturg on erastatud ja avatud 
ning turul tegutseb üks suur tarnija. Ka telekomm unikatsiooniturg on libera liseeritud. Siiski võib 
tekkida probleeme seetõttu, et võrgu omanik on tegev ka turustajana.  
Erisoovitused Eestile  
Ülalloetletud väljakutsed tingivad laialdaste st ruktuurireformide vajaduse, mis on sätestatud 
majanduspoliitiliste üldsuuniste I osas üldsuunistes..  
Saamaks jagu suurest jooksevkonto puudujäägist, millele peab andma oma panuse asjakohane 
fiskaalpoliitika, soovitatakse Eestil: 
1. Rakendada fiskaalpoliitikat, mis on vastavuses nõuko gu tehtavate otsustega eelseisva eelarve 
täitmise ülesande kontekstis (üldsuunis 1), ni ng mis on vastavuses eesmärgiga välistada 
tsüklieelsed poliitikad, mis võivad teravdada vä list tasakaalustamatust (üldsuunis 2). 
Saamaks jagu struktuursetest probleemidest tööturul, soovitatakse Eestil: 
2. Rakendada abinõud, mis on suuna tud eeskätt pikaajaliste töötute taaslõimimisele, eeskätt 
piirkondades, mis on enim kannatanud majandu se restruktureerimise läbi edendades 
kutseharidust ning elukestvat õpet ning luues t õhusa institutsionaalse võrgustiku, mis toetab 
töökohtade loomist (üldsuunised 4, 6 ja 8). 
3. Innustada sotsiaalpartnereid kindlustamaks, et palkade areng, sealhulgas miinimumpalka 
käsitleva seadustiku muutmine ei takista t ööhõive kasvu ning toetab tööturu taastumist 
(üldsuunised 3 ja 5). 
Parandamaks tootlikkuse tõstmise  tingimusi, soovitatakse Eestil: 
4. Parandada haridussüsteemi ja kutsehariduse tõhusust ja kvaliteeti, vähendamaks ebakõla 
tööturul (üldsuunis 13). 
5. Viia ellu 2001. aastal heaks kiidetud teadus- ja arengustrateegia ning edendada iseäranis 
ärisektori suuremat osalust teadus- ja ar endustegevuse kulude katmisel (üldsuunis 13). 
Tõhusa konkurentsi arendamiseks võrgutööstustes, soovitatakse Eestil: 6. Jätkata elektrituru liberaliseerimist, tugevdada  turureguleerija sõltumatust ja tagada tõhus 
konkurents telekommunikatsiooni valdkonnas (üldsuunis 9). 
 
ET 26   ET 19. Ungari 
2002. aastal oli SKT tegelik kasv suhteliselt kõrge  (3,5%), kuid 2003. aastal jäi see alla kolme 
protsendi. Kuigi tööpuudus on üks madalamaid liituvate riikide hulg as, on osalusmäär Euroopa Liidu 
keskmisega võrreldes väga madal. Tõsised struktuurilised puudused tööturul muudavad edasise hõive 
kasvu raskeks, eriti tuleks märkida geograafilise liikuvuse puudumist, kvalifikatsioonide pakkumise ja 
nõudluse erinevat jaotumist ning hõivet mittesoosivat sotsiaaltoetuste süsteemi . Selleks, et saavutada 
püsiva lähenemise kõrge tase, on vaja taastada konkurentsivõime ning hoida seda püsivalt kõrgel 
tasemel. Reaalpalga tagasiviimine mõistlikule tasemele ning investeeringuid soosivama keskkonna 
loomine näib seetõttu olevat võtmeküsimus tasakaalustatud kasvu saavutamisel keskpikas 
perspektiivis.  
Pärast seda, kui eelarvepuudujääk tõusis 2002. aastal 9,3 protsendini SKT-st, pöörduti 2003. aastal 
taas tagasi range eelarvepoliitika juurde. Siiski oli valitsemissektori eelarvepuudujääk 5,9% SKT-st. 
Kavandatud eelarvepuudujäägi oluline ületamine kahel vi imasel aastal kasvatas ka tarbimisest tingitud 
jooksevkonto puudujääki, nii et see ületas 5,5% SKT-st. Kaasnesid ka muud 
makromajanduspoliitilised probleemid (näiteks kõrge reaalpalga kasv ja väga kõrged reaalintressi 
määrad) ning vahetuskursi suur kõikuvus, mis on üldiselt vähendanud finantsturgude usaldust ning 
riigi üldist konkurentsivõimet. 
Ungari peaks oma poliitikas seadma eesmärgiks püsiv a lähenemise kõrge taseme saavutamise, eriti 
riigi rahanduse konsolideerimises. Ungari on viinud ellu mitmeid struktuurireforme ja oluliselt 
Euroopa Liidule järele jõudnud. S iiski on ka lahendamata ülesandeid . Ungari peaks võtma meetmed, 
et tõhustada oma haridussüsteemi, ning toetam a tootlikkuse tõstmise eesmärgil uurimis- ja 
arengustegevust. Tuleb täienda valt edendada konkurentsi võrgut ööstustes ja tugevdada turgu 
reguleerivate asutuste sõltumatust. Eelnevat silmas pidades seisab Ungari ees viis peamist ülesannet: 
• Tagada valitsemissektori eelarvepuuduj äägi edasine püsiv vähenemine,  
• Tõsta tööhõive määra ning lahendada struktuuriprobleemid tööturul, 
• Suurendada kulude osas konkurentsi võimet konservatiivse palgapoliitika abil, 
• Luua paremad tingimused tootlikkuse tõstmiseks, 
• Tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes.  
 
ET 27   ET Tagada valitsemissektori eelarvepuudujäägi edasine püsiv vähenemine   
2002. aasta suur 9,3-protsendiline puudujääk SKT-st surus 2003. aastal eelarvepoliitika rangetesse 
raamidesse. Siiski oli valitsemissektori eelar vepuudujääk 2003. aastal 5,9% SKT-st. Kuigi 2004. 
aastaks nähakse ette puudujäägi edasist vähenemist , näib, et sellise stardipositsiooniga saab 2004. 
aastaks kavandatud puudujäägi vähendamise saavutamine olema üsna raske. Kuigi esialgne plaan nägi 
ette riigi rahanduse üleüldist reformimist, ei ole 2004. aasta eelarves siiski lahendatud mitmete 
kuluartiklite küsimust ning neid ei ole seni võe tud konsolideerimiskavasse. Samas loodetakse 
kokkuhoidu saavutada peamiselt jooksvate ja tege vuskulude kärpimise arvelt. Varasem kasvu 
hoogustav eelarvekujundamine koos reaalpalga suure kasvuga tõs tis sisenõudlust ning jooksevkonto 
puudujääk kasvas samuti põhiliselt tarbimise arvelt ligi 5,5 protsendini SKT-st. Valitsemissektor peab 
ilmtingimata vähendama ka laenamist, et para ndada jooksevkonto tasakaalu. Ei saa loota, et 
kodumajapidamiste säästudest piisaks erainvesteerin gute kasvu finantseerimiseks (sh Euroopa Liiduga 
liitumisega seotud investeeringute finantseerimiseks) . Siit nähakse täiendavat survet jooksevkontole. 
Isegi jooksevkonto puudujäägi praegusel tasemel hoidmiseks on tarvis täiendavaid eelarve 
kokkuhoiumeetmeid, et investeerimine võiks jätkuda . Ungari tagasipöördumine jätkusuutliku poliitika 
juurde peab põhinema riigi rahanduse konsolideerimisel.  
Tõsta tööhõive määra ning lahendada struktuuriprobleeme tööturul  
Ungari tööpuuduse tase on liituvate riikide hulg as üks madalamaid (5,8% 2003. aastal). Sellele 
vaatamata kaasneb sellega tööjõu jäikus ning ma dal osalusmäär (2002. aastal oli vanuserühmas 15–64 
tööhõive 59,7%), võrreldes Euroopa Liidu keskmisega . Järelikult ei peegelda madal tööpuuduse tase 
tööturult eemalviibijate suurt arvu ja mitteaktiivsust , eriti pensionieale läheneva tööealise elanikkonna 
hulgas.  
Tööturgu iseloomustavad ka struktuuriprobleemid . Piirkondlikud erinevused väljenduvad eelkõige 
linnastumise kasvus ning lääne-ida teljel, kusjuur es riigi idaosas on infrastruktuur vähem arenenud ja 
tööpuudus kõrgem. Riigisisene liikuvus on teiste r iikidega võrreldes väike; siin on peamisteks 
takistusteks eluaseme- ja transpordiküsimused. Peale selle moodustavad suure osa töötutest noored 
täiskasvanud (noorte tö öpuuduse tase on 11,4%).  
Suurendada kulude osas konkurentsivõimet  konservatiivse palgapoliitika abil  
Kuigi 2003. aasta algusest on täheldatud konkurentsi võime teatud paranemist kulude osas, langes see 
2000–2002. aastal oluliselt. Üheks konkurentsivõime allakäigu põhjuseks kulude osas oli palkade kiire 
tõus. Kolme viimase aasta jooksul ületas reaalpa lga kasv tootlikkuse kasvu, põhjuseks alampalga 
tõstmine, avaliku sektori palgatõusud ja ärisekto ri aeglane kohanemine uue, madala inflatsiooniga 
keskkonnaga. Kuigi 2003. aasta lõpuks hakkas r eaalpalga kasvutempo aeglustuma, oli aastane 
reaalapalga tõus siiski 9,2 protsenti (ärisektoris 7,3% ja avalikus sektoris 12,7%). Need tegurid 
mõjusid negatiivselt konkurentsivõimele kulude o sas ning põhjustasid tööhõive vähenemise mõnedes 
tööturu osades, kus vajatakse vähekvalifit seeritud tööjõudu. Kuigi see protsess soodustas 
tootmisstruktuuri nihet kvalifitseeritud tööjõu s uunas, vähendasid kasvavad ühiku tööjõukulud kogu 
riigi üldist konkurentsivõimet, mitte ainu lt töömahukate sektor ite konkurentsivõimet.  
Luua paremad tingimused t ootlikkuse tõstmiseks  
Alates 2000. aastast on tootlikkuse kasv langenud, j äädes siiski pisut kõrgemale uute liikmesriikide 
keskmisest tasemest. Tööviljakus kasvas 2000. aastal  4,2 protsendi võrra, 2003. aastaks aga langes 
kasv 2,4 protsendini. Tootlikkuse kasvutempot aeglust asid suhteliselt väikesed kulutused uurimis- ja 
arendustegevusele (0,95% SKT-st 2001. aastal), haridussüsteemi ebaefektiivsus ja ärikeskkonna 
ebastabiilsus.  
 
ET 28   ET Kuigi haridussüsteemi paindlikkuse suurendamise ks ja tööturu muutuvate  nõudmistele paremaks 
vastamiseks on juba teatud meetmeid võetud, on tööturul siiski puudu keskmise ja kõrge 
kvalifikatsiooniga töölistest. Doktorantuuris õppi vate üliõpilaste arv kasvab, kuid paljud neist 
lahkuvad kraadi saamata. Kokku on ü likoolilõpetajate arv täppistea duste ja tehnoloogia alal 1000 
elaniku kohta (vanuserühmas 20–29) viimastel aastatel langenud: 2001. aastal oli see 3,7, mis on üks madalamaid Euroopa Liidus. Uurimis- ja arendustegevuse alal valitseb mahajäämus 
rakendusuuringutes. Siin on osaliselt põhjuseks ärisektori vähene osalemine uurimis- ja 
arendustegevuse kulude rahastamisel ning ärisektori ja uurimisasutuste vahelise kostöö piiratus. Ka 
riigi kulutused uurimis- ja arendustegevusele on suhte liselt väikesed, mitte ainult suhtena SKT-st, vaid 
ka suhtena valitsemissektori kogukuludest (2001. aastal moodustasid uurimis- ja arendustegevuse 
kulud 0,9% valitsemissektori kogu kuludest). Tootlikkuse kasvu võib takistada ka sagedasti muutuv 
poliitiline keskkond. Viimase kümne aasta jooksul on va litsus eeskirju ja strateegiaid tihti muudetud, 
vähendades nõnda nende prognoositavus t ja üldist usaldust valits use vastu ning raskendades 
pikaajalist planeerimist. 
Tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes  
Kuigi enamikes võrgutööstustes on turu avanemine alanud, on toimiva konkurentsini ikka veel pikk 
tee. Enim avatud on telekommunikatsiooniturg. Kuid siiski on sellelgi turul konkurents piiratud, sest 
tavatelefoniturul on tugev turguvalitsev seisnud en disel riigile kuulunud ettevõttel ning mobiilside 
turul valitseb duopolilaadne olukord. Elektri- ja gaasiturg on suurklientide puhul avatud. Kuid 
elektriturul takistavad konkurentsi arengut pikaaj alised ostulepingud ja vähesed sidumisvõimalused. 
Lisaks on riik mõnes neist sektoritest jätnud en esele õiguse sekkuda võrgutööstuse turgu reguleerivate 
asutuste tegevusse. See kehtib el ektri- ja gaasituru puhul, kus riigil on võimalik mõjutada hindu. 
Erisoovitused Ungarile 
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Selleks, et tagada valitsemissektori eelarvepuudu jäägi edasine püsiv vähenemine, soovitatakse 
Ungaril: 
1. vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki mitmeaastases perspek tiivis usaldusväärsel 
ja püsival moel kooskõlas nõukogus eelseisva eelarve täitmise raames vastu võetavate 
otsustega (üldsuunis 1). 
Selleks, et tõsta tööhõive määra ning lahendada st ruktuuriprobleemid tööturul, soovitatakse Ungaril: 
2. parandada tööjõu pakkumist, ka otades piirkondlikku liikuvust tõkestavad tegurid, võttes 
asjakohased meetmed eluaseme- ja transpor dipoliitikas ja ergutades vähem soodsates 
tingimustes olevate elanikkonna rühmade (e tnilised vähemused, puuetega inimesed ja 
kodutud) (tagasi)tulekut tööturule (üldsuunised 7 ja 8). 
3. tagada, et maksu- ja sotsiaaltoetuste süsteem soosiks töötamist ja ergutaks inimesi tööturule 
tulema ja seal püsima (töö tasuvuse põhimõte ) –töötasu suurt maksukoormat tuleb veelgi 
kergendada (üldsuunis 4). 
Selleks, et suurendada kulude osas konkurentsivõi met konservatiivse palgapoliitika abil, soovitatakse 
Ungaril: 
4. viia läbi palgakujunduse reform, mille tule musel oleksid palgad tootlikkusega paremini 
seotud. Ergutada tööturu osapooli sõlmima mi tmeaastasi palgakokkuleppeid, et reaalpalk 
kujuneks samas tempos tootlikkuse kasvuga (üldsuunis 5). 
 
ET 29   ET Selleks, et luua paremad tingimused too tlikkuse tõstmiseks, soovitatakse Ungaril: 
5. kaasata erasektorit rohkem uurimis- ja ar endus- ning innovatsioonialasesse tegevusse, 
tugevdada sidemeid äriringkondade ja uurimis asutuste vahel, tagada piisavad vahendid 
uurimistegevuse kvaliteedi parandamiseks ning toetada teadmiste üleandmist välismaiste 
otseinvesteeringute kaudu (üldsuunis 13). 
6. parandada haridussüsteemi efektiivsust, suure ndada selle paindlikkus t ja parandada selle 
kaudu omandatavate oskuste vastavust töötur u nõudmistele; tagada piisavad vahendid 
kutseõppeks ja -koolituseks (üldsuunis 13). 
7. tagada seadusandluse ja valitsuse poliitika suurem  stabiilsus, mis aitaks luua ettevõtlust 
enam soosivat ärikeskkonda (üldsuunis 11). 
Selleks, et tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes, soovitatakse Ungaril:  
8. jätkata võrgutööstusturgude liberaliseerimist,  parandada konkurentsi toimivust ja tagada 
võrgutööstusturgu reguleerivate asutuste sõltumatus (üldsuunis 9). 
 
ET 30   ET 20. Läti 
Vaatamata ebasoodsatele välisteguritele, on Läti ma jandus teinud paaril viimasel aastal läbi suure 
arengu. Eeldatavasti jätkub SKT kasv keskpikas pe rspektiivis endiselt 5-6 protsendilisena aastas. Eriti 
head on olnud eratarbimise ja põhivarasse tehtud ka pitali kogumahutuse näitajad, mis on kasvu tagant 
tõuganud. Kuigi eratarbimine kasvas üsna palju , jäi inflatsioonitase madalaks. Väliskaubandus on 
kiiresti arenenud ning kuna import ületab ekspor ti, suurenes jooksevkonto puudujääk 2003. aastaks 9,3 
protsendini ja jääb keskpikas perspektiivis eeldatavasti sama kõrgele tasemele. Läti edu 
struktuurireformide elluviimisel on olnud märkim isväärne, kuid siiski on ülesandeid, mis vajavad 
täielikku lahendamist, et mitte takistada Läti kiiret kasvu. 
Tööpuuduse tase langes tasapisi, kuid piirkonniti esine b siiski olulisi erine vusi. Tööturu sujuvat 
toimimist takistab rida struktuuriprobleeme , sh ebapiisav haridus- ja koolitussüsteem, 
kvalifikatsioonide pakkumise ja nõudluse erinev jaotumine ja väike geograafiline liikuvus. Läti 
tooteturgudel ergutas konkurentsi suurema osa riig ile kuulunud äriühingute erastamine ning riigiabi 
tase on Euroopa Liidu keskmisest madalam. Vä hesed allesjäänud konkuren tsiga seonduvad puudused 
on peamiselt seotud võrgutööstustega. Kuigi Läti s on tööjõukulud ja maksud madalad, tekitab 
märkimisväärset muret tööviljakuse madal tase. 
Valitsemissektori eelarvepuudujäägi langus peatus 2002. aastal, kui see tõusis pärast 2001. aasta 1,6 
protsenti SKT-st kolme protsendini SKT-st. 2003. aastal õnnestus valitsemissektori eelarvepuudujääki vähendada 1,8 protsendini SKT-st  tänu oodatust paremale maksutul u laekumisele ning kulude hoolsale 
jälgimisele valitsuse poolt. 2004. aastaks kavandat ud puudujäägi tase on 2 protsenti SKT-st. Kuid Läti 
eelarveseisund sõltub sellest, kui rangelt peetakse kinni eelarvedistsipliinist; sellest tulenevalt 
iseloomustab Läti eelarvepoliitikat tsükliennetuslik  lähenemine. Samas on valitsemissektori võlg 
suhteliselt madal, 15,6% SKT-st. 
Läti poliitika eesmärgiks peaks olema püsiva lähene mise kõrge taseme saavutamine, eriti riigi 
rahanduse konsolideerimise osas. Nii riigi raha nduse täiendavat konsolideerimist kui ka Läti 
inimressursside alakasutami sest tulenevate probleemide lahendami st peab toetama poliitika, mis aitab 
kaasa tugeva majanduskasvu säilimisele keskpikas ja  pikas perspektiivis. Se lleks tuleb kasvu- ja 
tööhõivebaasi tugevdamiseks ja mitmekesistamiseks parandada ettevõtluskliimat. Peale selle on tarvis 
tõsta tootlikkust ning Läti peab valmistuma l õplikuks üleminekuks teadmistepõhisele majandusele. 
Eelnevat silmas pidades seisab Läti ees neli peamist ülesannet:  
• Vähendada suurt jooksevkonto pu udujääki, aidates sellele kaasa asjaomaste eelarvepoliitiliste 
meetmetega, 
• Luua paremad tingimused tootlikkuse tõstmiseks, 
• Lahendada struktuuriprobleemid tööturul, 
• Tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes. 
Vähendada suurt jooksevkonto puudujääki , aidates sellele kaasa asjaomaste 
eelarvepoliitiliste meetmetega  
Läti sisenõudlus imporditud kaupade järele on suurem kui välisnõudlus  Läti toodete järele, mille 
tulemusena jooksevkonto puudujääk kasvas 2003. aastaks 9,3 protsendini SKT-st. Vaatamata majanduslangusele välismaal, kasvas Läti eksport 2002. ja 2003. tugevasti. Import kasvas siiski veelgi 
kiiremini kui eksport. Lähiaastatel prognoositakse kaubandusbilansi seisu edasist halvenemist, sest 
majanduse arenemise ja restruktureerimise käigus suurenevad investeerimisvajadused veelgi. See 
omakorda suurendab veelgi jooksevkonto puudujää ki. Kuigi 2003. aastal kasvasid ekspordihinnad 
 
ET 31   ET impordihindadest kiiremini, ei ole viimaste aastate kaubandustingimused olnud ühtlaselt soodsad ning 
see tekitab ebakindlust võimaliku tu levase surve tõttu jooksevkontole. 
Tagasihoidlikus tempos kulgenud eelarve konsolid eerumine peatus 2002. aastal, kui eelarvepuudujääk 
järsult kasvas, vaatamata heale majanduskasvule.  Valitsemissektori eelarvepuudujääk oli seega 2002. 
aastal 3 protsenti SKT-st. Kuigi Läti valitsus on lubanud eelarve keskpikas perspektiivis tasakaalustada, panevad praegune tsükliennetuslik lähenemine eelarvele ja valitsuse piiratud 
võimalused kiire majanduskasvu tingimustes maks utulusid suurendada Läti raskesse olukorda 
kohustuste täitmisel, mis tulenevad liitumisest Euroopa Liidu ja NATO-ga. Kõnealused 
kulukohustused muudavad tõenäoliselt ka jooksevko nto olukorda halvemaks. Nõrga välisnõudluse ja 
juba niigi kõrge sisenõudluse taustal teevad muret 2002. aasta lõpul hoogustunud kulutamine, 
krediidivõimaluste laienemine, 2003. aasta algul toimunud oluline maksumäärade vähendamine ja 
eelarvedistsipliini nõrgenemine. Põhiline majandus poliitiline väljakutse seisneb selles, kuidas vältida 
tsükliennetuslikke stiimuleid eelarvele, mille tõttu  võib tekkida ülekuumenemine sisenõudluse osas 
ning jooksevkonto puudujääk veelgi suureneda. 
Luua paremad tingimused t ootlikkuse tõstmiseks  
Läti tööviljakus on Euroopa Liidus kõige ma dalam (moodustades vähem kui 40% 15-liikmelise 
Euroopa Liidu keskmisest). Perioodil 1995–2003 on  see küll Euroopa Liidu keskmisega võrreldes 
kasvanud, kuid viimastel aastatel on kasvutempo aeg lustunud. Läti tootlikkust mõ jutab rida tegureid. 
Esiteks, kuigi on algatatud haridussüsteemi reformid, on selles valdkonnas endiselt probleeme 
ebaefektiivsuse, puuduliku sisu ja välispartne ritega ning puudulikult on arenenud sidemed 
kõrgharidussüsteemi ja majandussektorite vahel. Tei seks teeb muret uurimis- ja arendustegevus, eriti 
ärisektori vähene osalemine uurimis- ja arendus tegevuses ja innovatsioonis. Põhjused on kahetised: 
rahapuudus ja enamike Läti firmade liigne väiksus t eadusuuringute läbiviimis eks. Tootlikkuse kasvu 
pärsib ka vähene ettevõtlusaktiivsus, mida takistav ad keerulised kohaliku taseme õigusaktid, raskused 
rahastamisallikate leidmisel ja alles arenemis järgus ettevõtluskultuur. Tootlikkuse kasv pole 
äriinvesteeringute kõrgele tasemele järele jõudnud,  kuna parendusinvesteeringute määr on madal ning 
füüsiline infrastruktuur endiselt suhteliselt vähear enenud. See seletab muuhulgas, miks Läti on ikka 
veel spetsialiseerunud üsna lihtsat tehnoloogiat nõu dvatele tegevustele ning transiidile, millega ei 
kaasne erilist lisandväärtust.  
Lahendada struktuuriprobleemid tööturul  
Läti tööturul on rida struktuurilisi puudusi, ol ulisimaks on suured piirkondlikud erinevused 
tööpuuduse tasemes ja pikaajaliselt töötute ja noo rte töötute suur osakaal. 2002. aastal ulatus 
osalusmäär 68,8 protsendini ja tööhõive määr 60,5 protsendini. Tööpuuduse tase oli 2002. aasta lõpul 12,1 protsenti ja 2003. aastal see langes. 
Tööturu sujuvat toimimist takistab rida struktuur iprobleeme. Esiteks, inimressursside alakasutamise 
põhjuseks on nõrk ettevõtluskeskkond. Lätis asutatak se kõige vähem ettevõtteid Euroopa Liidus, mis 
näitab, kuivõrd tähtis on kergendada ettevõtlusega te gelemist, arendada väikesi ja keskmise suurusega 
ettevõtteid ning seeläbi tugevdada ettevõtlusbaasi. Teiseks maksustab Läti palkasid väga kõrgelt ning 
seetõttu pole paljudel huvi ametlikult töötada. Ning kui võtta arvesse madalat palgataset, siis 
muudavad isegi tagasihoidliku suurusega sotsiaalto etused töötamise või tööturule tagasipöördumise 
otsused kulukaks ega soosi seega osalemist tööturul . Kolmandaks peegeldab kõrge tööpuuduse tase 
teataval määral ka kvalifikatsioonide pakkumise ja  nõudluse erinevat jaotumist tööturul. Lisaks ei 
suuda haridussüsteem pakkuda praegus tele nõuetele vastavat paindli kumat ja kaasaegsemat koolitust. 
Läti võimud esitasid hiljuti kava haridussüsteemi üleüldiseks reformimiseks, et seda paremini 
kohandada turumajanduse nõuetele. Se lle reformi rakendamine võib s iiski osutuda kulukaks ja 
aeganõudvaks. Peale selle põhjustab vähene geograaf iline liikuvus tööhõives ja töötuses piirkondlikke 
erinevusi. Siin saaks olukorda parandada tran spordi infrastruktuuri arendamise kaudu.  
Tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes 
 
ET 32   ET Võrgutööstuste turu liberaliseerimiseks on astut ud samme alles hiljuti: kõneside liberaliseeriti 
täielikult 2003. aastal, ülejäänud võrgutööstused libera liseeritakse järk-järgult, et viia need kooskõlla 
Euroopa Liidu õigustikuga. Kõikides võrgutööstustes dom ineerivad tänini turgu valitsevad operaatorid 
– mõned neist on osaliselt erastatud, neil on vähe tõ siseltvõetavaid konkurente ning neile on kasulik, et 
puudub tegelik valik eri tarnijate vahel. Tõsise k onkurentsi puudumist takistavad mitmed tegurid. 
Mõnel juhul ei lase konkurentsil tekkida tehnili sed ja praktilist laadi tõkked. Nõnda on see 
telekommunikatsioonisektoris, kus esineb mahaj äämus nii kliendiliinile eraldatud juurdepääsu 
tagamise, operaatori valiku ja numbri teisaldatavuse o sas. Mõnel teisel juhul, näiteks energiasektoris, 
ei ole veel täielikult välja töötatud õiguslikke  aluseid. Sidumisvõimaluste puudumine on veel üks 
konkurentsitakistus. Läti raudteeühendused naaberriik idega ega teiste Euroopa riikidega pole eriti 
hästi arenenud. Läti gaasituru varustamise alal do mineerib seni väike hulk importijaid ning turg sõltub 
de facto  Venemaapoolsest gaasitarnetest. Piiriülesed sidumisvõimalused elektriturul Balti riikide ja 
ülejäänud liikmesriikide vahel ei pruugi pikaaja lise nõudluse rahuldamiseks piisavad olla.  
Erisoovitused Lätile 
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Selleks, et vähendada suurt jooksevkonto puudujääki, aidates sellele kaasa asjaomaste 
eelarvepoliitiliste meetmete ga, soovitatakse Lätil: 
1. vähendada valitsemissektori eelarve puudujääk i mitmeaastases perspe ktiivis usaldusväärsel 
ja püsival moel kooskõlas nõukogus eelseisva eelarve täitmise raames vastu võetavate 
otsustega (üldsuunised 1 ja 2). 
Selleks, et luua paremad tingimused tootlikkuse tõstmiseks, soovitatakse Lätil: 2. suurendada haridus- ja koolitussüsteemide  tõhusust, kvaliteeti ja  kättesaadavust ning 
suurendada nende vastavust tööturu nõudmistele (üldsuunised 13 ja 14). 
3. ergutada uurimis- ja arenduste gevust ja innovatsiooni, eriti ärisek toris (üldsuunised 13 ja 14). 
4. parandada ettevõtluskultuuri (üldsuunis 11). 
Selleks, et lahendada struktuuripro bleemid tööturul, soovitatakse Lätil: 
5. vaadata läbi maksu- ja sotsiaaltoetuste süst eem, et muuta töö tasuvamaks, eriti suurendades 
sotsiaalkulude efektiivsust (üldsuunis 4). 
6. tugevdada tööjõu pakkumist, et pakutavad kvalifikatsioonid oleks paremini kooskõlas 
tööturu nõudlusega, ning kergendades tööjõu  liikumist, eriti transpordi infrastruktuuri 
arendamise kaudu (üldsuunised 7 ja 13). 
Selleks, et tekitada toimiv konkurents  võrgutööstustes, soovitatakse Lätil: 
7. võtta seadusandlikke meetmeid toimiva konkurentsi tekitamiseks võrgutööstustes ning 
tugevdada turgu reguleerivate asutuste tegevust (üldsuunis 9). 
8. luua juurde füüsilisi ühendusi te iste Euroopa võrkudega (üldsuunis 9). 
 
ET 33   ET 21. Leedu  
Vaatamata ebasoodsatele välisteguritele, oli Leedu makr omajanduslik areng kahel viimasel aastal väga 
tugev. SKT tegelik kasv kiirenes tunduvalt, ulatudes 2003. aastal 8,9 protsendini. Kasv toimus 
põhiliselt investeeringute ja eratarbimise toel, kuigi  ka eksport oli tugev. Liti väärtuse märgatav 
nominaalne tõus ühes palgainflatsiooni piira nud tootlikkuse kasvuga põhjustas hinnalanguse. 
Tarbijahindade harmoneeritud inde ksi järgi mõõdetud hinnalangus o li 2003. aastal 1,1 protsenti. 
Tugev majanduskasv peegeldus positiivselt ka tööt urul, kuigi Leedu majandust nõrgestavaks teguriks 
on endiselt kõrge tööpuuduse tase.  
2000. aastal alanud valitsemissektori eelarve puudujäägi langus katkes 2003. aastal, kui puudujääk 
hakkas taas veidi kasvama, tõustes 2002. aasta 1,4 pr otsendiga võrreldes 1,7 protsendini SKT-st. 2004. 
aasta eelarves on ette nähtud nii jooksvate kulude kui investeeringukulude märgatav kasv, mis on 
osaliselt seotud liitumisega Euroopa Liiduga. Selle tulemusel on oodata ka eelarvepuudujäägi edasist 
kasvu. Eelarve konsolideerimine peaks taas al gama aastal 2005. Eelmiste aastate mõõdukad 
eelarvepuudujäägid on aidanud jo oksevkonto puudujääki kontrolli a ll hoida, suures osas tänu 
välismaiste otseinvesteeringute teel saadud rahast amisele. Valuutakomitee kehtestatud kord on 
toiminud rahanduspoliitikas edukalt nominaalväärtuse stabiilsuse nurgakivina, andes oma panuse 
makromajandusliku stabiilsuse hoidmisele ning taga des ajalooliselt madalad inflatsioonimäärad. 
Kasvav makromajanduslik stabiilsus on viimasel paaril aastal toetanud intressimäärade langust, 
mistõttu on avardunud sisekrediidivõimalused, k asvatades omakorda kiiresti investeeringuid ja 
tarbimist.  
Leedu poliitika peaks olema suunatud püsiva lähenemi se kõrge taseme saavutamisele. Muret teeb 
tööturu olukord. Keskpikas perspektiivis makrom ajandusliku stabiilsuse tugevdamiseks on esmatähtis 
alandada tööpuuduse taset ja konsolideerida v eelgi riigi rahandust. Leedu konkurentsivõime 
säilitamine on hädavajalik selleks, et saavutada kiir e ja püsiv lähenemine Euroopa Liidu riikide 
majandustele. Praeguse tootlikkuse k asvutendentsi säilimiseks on tarvis  täiendavaid struktuurimuutusi, 
mis võimaldaksid kaotada suure vahe Leedu ja Eu roopa Liidu keskmise tootlikkuse taseme vahel. 
Selleks tuleb kohandada haridussüsteem töötur u vajadustele ning tuge vdada uurimis- ja 
arendustegevust ning innovatsiooni . Seda on tarvis hädavajalikuks  üleminekuks teadmistepõhisele 
majandusele. Eelnevat silmas pidades seisab Leedu ees neli peamist ülesannet:  
• Lahendada struktuuriprobleemid tööturul, 
• Säilitada valitsemissektori eelarvepuudujäägi madal tase, 
• Luua paremad tingimused tootlikkuse tõstmiseks, 
• Tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes. 
 
ET 34   ET Lahendada struktuuriprobleemid tööturul  
Vaatamata tööturu nähtavale edasiminekule viimase kahe aasta jooksul, püsib tööpuuduse tase kõrgel 
(12,7% 2003. aastal) ja endiselt esineb olulisi strukt uurilisi puudusi. Piirkondlike erinevuste suurus on 
ilmne, kusjuures mõnes piirkonnas on tööpuuduse tase 20 protsendi ringis. Noorte tööpuuduse tase oli 
2002. aastal väga kõrge (23%), samas kui pikaaja liselt töötuid oli 7%. Ligi 17 protsenti on hõivatud 
vähetootlikus põllumajandussektoris, kus on lähiaas tatel oodata olulist töökohtade vähenemist, mis 
tõenäoliselt kasvatab tööpuudust.  
Põhilised struktuuripuudused tööturul on seotud tööjõu piiratud liikuvusega nii piirkondade kui ka 
ametikohtade vahel, kvalifikatsioonide pakkumise ja nõudluse erineva jaotumisega ja haridussüsteemi 
puudustega. Vaatamata suure hulga kõrghariduse om andajate suurele osakaalule, puudub neil tihti 
praeguse tööturu nõudmistele vastav kvalifikat sioon. Tööjõu puudust esineb infotehnoloogia, 
juhtimise ja mitmetel inseneriteaduse aladel. T ugevamad sidemed haridusasutuste ning äriringkondade 
vahel aitaksid kutsealast koolitust ning kolmanda taseme haridust paremini kohandada tänapäeva 
vajadustele. Samas on teiste liituvate  riikidega võrreldes elukestva õppega alal toimuv tegevus Leedus 
üsna madalal tasemel, kuigi just see on vajalik, et  tööjõudu tuleviku nõuete  jaoks paremini ette 
valmistada. Kutseõppe kvaliteedi ja  kättesaadavuse parandamiseks, er iti vähim arenenud piirkondades, 
tuleks võtta täiendavaid meetmeid . Madala kvalifikatsiooniga töötajate suur osakaal töötute hulgas 
nõuab erilise tähelepanu pööramist selle rühma koolitamisele. Hariduse infrastruktuuri parandamine, 
eriti vaesemates piirkondades, aitaks luua paremaid tingimusi investorite h uvi tekitamiseks ning 
suurendada töötajate võimalusi ja valm isolekut liikuda. Täiendavad jõupingutused 
ettevõtluskeskkonna parandamiseks aitaksid l uua töökohti nendele, kes tööstusliku ja 
põllumajandusliku restruktureerimise käigus on ka otanud töö. Töötu abirahade süsteem tuleb 
ühtlustada, kuna toetuste suurused ei ole prae gu seotud varem teenitud palga suurusega, seaduses pole 
kindlustuskate täpselt määratletud ning seosed t öötuskindlustustoetuste ja kindlustussummade vahel 
on ähmased.  
Säilitada valitsemissektori eelarvepuudujäägi madal tase  
Valitsus on jäänud oma eelarvekonsolideerimise ka vadele truuks. Nii langeski valitsemissektori 
eelarvepuudujääk 1999. aasta 5,7 protsendi tasemelt SKT-st 1,4 protsendini 2002. aastal. Kahjuks 
hakkas puudujääk taas veidi kasvama, tõustes 2003. aastaks 1,7 protsendini SKT-st. Kuna 2003. aasta esimesel poolel olid maksutulu laekumised prognoosit ust suuremad, otsustas va litsus teha täiendavaid 
kulutusi ning võttis selleks juulis 2003 vastu li saeelarve. Tulemuseks oli märgatav jooksvate kulude 
kasv, mis ei võimaldanud 2003. aastal eelarvepuudujääg i edasist vähenemist. Kõnealused muudatused 
suurendasid kulusid, peamiselt kaotatud rubl ahoiuste hüvitamise (umbes 0,4% SKT-st)
7 ja 
põllumajandustoetuste tõttu (0,2% SKT-st). 2004. aasta eelarves on ette nähtud puudujäägi täiendav 
suurendamine, mis on peamiselt seotud riiklike investeeringute hoogustumisega, suuremate kuludega 
sotsiaalkindlustussüsteemile ja avaliku sektori palkadele ning märkimisväärsete pensionireformi 
üleminekuperioodi kuludega. Keskpik as perspektiivis kujutab riigi rahanduse konsolideerimisele ohtu 
surve kulude tõstmiseks, mis tuleneb suurtest inv esteerimisvajadustest, eelar velistest kohustustest ning 
tingimuslikest kohustustest. 
Vaatamata maksusüsteemi parandamiseks tehtud jõup ingutustele, on kasvuruumi veel küllaga, eriti 
maksukogumise tõhususe osas. Valitsemissektori tul ud suhtena SKT-st on alanenud 1998. aasta 38,1 
protsendilt 33,8 protsendini 2002. aastal, sama s kui kulude tase on jäänud üldiselt stabiilseks. 
Sagedasti tuleb ette täiendavate kulude eraldamist aasta teisel poolel, mis aeglustab edasiminekut riigi 
rahanduse konsolideerimisel. Tsükliennetuslik eelar vepoliitika võib tuua kaasa mõningaid riske, kuna 
surve täiendavate kulutuste tegemiseks kasvab. Kuigi viimastel aastatel on väike eelarvepuudujääk 
                                                 
7 Üleminekuperioodi algaastatel andis valitsus lubadu se hüvitada kodanikele rublahoiuste kaotuse ning 
taastada omandiõiguse nõukogude ajal konfiskeer itud kinnisvarale või maksta selle eest rahalist 
hüvitist. 2003. aasta lõpul moodustasid vastavad  valitsuse kohustused 6,7 protsenti SKT-st.  
 
ET 35   ET aidanud vähendada survet jooksevko ntole, võib juhtuda, et eelarve poliitika abil on tarvis leevendada 
säästmise ja investeerimise tasakaalu võimalikku ha lvenemist erasektoris praegu kiirelt avarduvate 
krediidivõimaluste tõttu.  
Luua paremad tingimused t ootlikkuse tõstmiseks  
Pärast 1999. aasta kriisi Venemaal on Leedus tootli kkus märgatavalt kasvanud, kuid see jääb siiski 
üsna madalaks, moodustades 15-liikmelise Euroopa L iidu keskmisest vaid 42%. Samuti näib hiljutine 
suur tootlikkuse kasv olevat osaliselt põhjusta tud ühekordsetest meetmetest seoses olemasolevate 
tootmisvahendite võimsuse paremast rakendamise st. Arvestades, et SK T inimese kohta moodustas 
2002. aastal 39% 15-liikmelise Euroopa Liidu keskmise st, on selle vahe vähendamiseks tarvis kõrget 
ja püsivat tootlikkuse kasvu. Seejuures on haridu ssüsteemi puudused ning uurimis- ja arendustegevuse 
ja innovatsiooni madal tase olulisteks takistusteks.  
Esiteks esineb riigi suurtele hariduskuludele ning kõrgharidusega in imeste suurele hulgale vaatamata 
haridus- ja kutseõppesüsteemide poolt pakutavat e ja äriringkondades nõutavate kvalifikatsioonide 
vahel ebakõlasid, nagu on märgitud ka esim ese põhilise väljakutse puhul. Valitsus koostab aastani 
2012 ulatuva haridusstrateegia rake nduskava. Siiski on tarvis täie ndavaid meetmeid selleks, et 
kohandada haridus- ja kutseõppesüsteeme vaja dustega sedamööda, kuidas majandusstruktuurid 
tulevikus arenevad. Teiseks on suur osa praegu sest majandusstruktuurist üles ehitatud vähest 
tehnoloogilist taset nõudvatele tegevustele. Struktuurimuutused  nõuavad rohkem uurimis- ja 
arendustegevust ja innovatsiooni, kuid prae gu on see Leedus uute liikmesriikide hulgas üks 
madalamaid. Välismaiste otseinvesteeringute kõrge  taseme säilitamine või ks toimida teadmiste 
üleandmise teel katalüsaatorina ning nõnda k iirendada majanduse struktuurimuutusi suuremat 
lisandväärtust võimaldava tegevuse ja kõrgema t ootlikkuse suunas. Füüsilise infrastruktuuri edasine 
arendamine võib samuti aidata hoida tootlikkuse kõrget kasvutempot. Kuigi infotehnoloogiakulud on 
esialgse väga madala tasemega võrreldes veid i suurenenud, tootlikkuse kasvu võib takistada 
infotehnoloogia vähene läbimurre.  
Tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes  
Vaatamata enamiku võrgutööstuste turu liberali seerimisele, puudub neis kõigis tegelikult toimiv 
konkurents, välja arvatud mobiilsides ja maanteetrans pordis. Tavatelefoniturg liberaliseeriti täielikult 
jaanuaris 2003, kuid turgu valitsev operaator on sen i ainus teenusepakkuja turul. Telefoniturgu 
reguleerivatel asutustel näivad jätkuvalt puuduvat vahendid, et tõhusalt toetada konkurentsi teket. 
Euroopa Liidu seadusandlust pole veel raudteeturu av amiseks täielikult rakendatud ning infrastruktuur 
on puudulik, eriti ühendusteed Poolaga.  
Energiaturgude avamisest on tarbijatele vähe käeg akatsutavat kasu olnud ning nii energiavarustuse kui 
-jaotuse alal püsib suur koond. Tarbijaskonnast veerandi moodustavatele suurklientidele avati 
elektriturg jaanuaris 2002. Turu edasine liberaliseer imine on ette nähtud etap iviisiliselt ning praegu on 
käimas jaotusvõrkude erastamine. Samas toode takse umbes 80% kogu elektrienergiast ühes 
tuumajaamas ning sidumisvõimaluste puudumine teiste  liituvate riikidega ei võimalda integreerumist 
Euroopa Liidu elektrituruga. Ka gaasiturg on libe raliseeritud suurklientide jaoks, kes moodustavad ca 
80% tarbimisest. Kuid turul on vähe sõltumatuid operaatoreid ning Lääne-Euroopa gaasivõrgustikuga 
puudub ühendus. 
Erisoovitused Leedule  
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Selleks, et lahendada struktuuriproblee mid tööturul, soovitatakse Leedul:  
 
ET 36   ET 1. suurendada piirkondlikku liikuvust, vähendada kvalifikat sioonide pakkumise ja nõudluse 
erinevat jaotumist, tagades samal ajal hariduse ning ümberõppe ning muude aktiivsete 
tööturumeetmete efektiivsuse (üldsuunised 4, 7 ja 8). 
2. parandada maksu- ja sots iaaltoetuste töötamist soosivat ühismõju (üldsuunis 4). 
Selleks, et säilitada valitsemis sektori eelarvepuudujäägi madal tase, soovitatakse Leedul:  
3. hoida valitsemissektori eel arve puudujääki madalal taseme l mitmeaastases perspektiivis 
usaldusväärsel ja püsival moel kooskõlas nõukog us eelseisva eelarve täitmise raames vastu 
võetavate otsustega (üldsuunis 1). 
4. vältida tsükliennetuslikku eelarvepoliitikat, mis takistab valitsemissektori eelarve puudujäägi 
edasist vähendamist, eriti aga vältides lisaeelarve te vastuvõtmist, millega  tehakse täiendavaid 
kulusid oodatust suuremate tu lude arvelt (üldsuunis 2). 
Selleks, et luua paremad tingimused too tlikkuse tõstmiseks, soovitatakse Leedul: 
5. tõsta haridus- ja kutseõppesüsteemide efektiivsu st ja kvaliteeti ning nende vastavust tööturu 
nõudmistele (üldsuunis 13). 
6. ergutada uurimis- ja arendustegevust ja inno vatsiooni, tugevdada si demeid uurimisasutuste 
ja äriringkondade vahel ning toetada teadmist e üleandmist välismaiste otseinvesteeringute ja 
infotehnoloogia läbimurde suure ndamise abil (üldsuunis 13). 
Selleks, et tekitada toimiv konkurents võrgutööstustes, soovitatakse Leedul: 
7. viia lõpule energia-, telekommunikatsiooni ja raudteeturgude liberalis eerimine ning tagada 
neil turgudel toimiv konkurents (üldsuunis 9). 
8. luua ja arendada võimalusi võrkude si dumiseks naaberliikmesriikidega (üldsuunis 9). 
 
ET 37   ET 22. Malta 
Majanduse kasvav avatus, sõltuvus turismist saadavat est tuludest ning riigi väiksus muudavad Malta 
üha enam haavatavaks välismajanduslike ning ge opoliitiliste tegurite poolt. Välismajanduse keeruline 
olukord viimasel kahel aastal ning avaliku sektori  ümberkujundamine ei võimaldanud enamat kui 
mõõdukas majanduskasv ning sedagi tõukas tagant suur avaliku sektori tarbimine. SKT tegelik kasv 
on hetkel oluliselt väiksem kui hinnanguline kasvupotentsiaal.  
Vaatamata aeglasele majanduskasvule, ei suurenen ud tööpuudus eelmise aasta jaanuarist oktoobrini 
olulisel määral (2003. aasta oktoobris oli tööpuuduse tase 5,7%). Järgnevatel kuudel on aga 
tööpuuduse kasvu siiski oodata seoses laevaehituse, toot mise ja turismisektorite  restruktureerimisega. 
Malta üldiste edusammudega Eu roopa Liidu õigustiku ülevõtmisel ei ole kaasnenud 2004. aasta 
maikuus toimuva liitumise ootuses tähtsate majandusreform ide elluviimist. Avaliku sektori kärpimine, 
riigiabi ja toetuste vähendamin e ning pensioni- ja tervishoiureformid on edasi lükatud ning see on 
mõjunud negatiivselt majanduskasvule, tööhõivele ning riigi rahandusele. Muret teeb endiselt 
suhteliselt madal tööhõive, eriti naiste hulgas.  Ebapiisavad jõupingutused riigi rahanduse 
konsolideerimisel koos oodatust aeglasema SKT kas vuga 2003. aastal ning kasvavate avaliku sektori 
kulutustega on suurendanud v eelgi valitsemissektori eelarvepuudujääki ning seadnud ohtu 
jooksevkonto tasakaalu. Malta peaks oma poliitikas seadma eesmärgiks püsi va lähenemise kõrge 
taseme saavutamise, eriti riigi rahanduse konsolid eerimises. Selle eesmärgi saavutamise nimel tuleb 
taas käima lükata pensioni- ja tervishoiusüst eemi ning avaliku sektori reformid. Vaatamata 
mõningasele edasiliikumisele, jätab konkurentsi tase mõnedel aladel ikka soovida, samuti tuleks 
hoogustada erastamisprotsessi. Eelnevat silmas pidades seisab Malta ees kolm peamist ülesannet:  
• Tagada valitsemissektori eelarvepuudujäägi püsiv vähenemine ning riigi rahanduse pikaajaline 
jätkusuutlikkus, 
• Tõsta tööhõive määra, eriti naiste hulgas, 
• Tekitada toimiv konkurents, arvestades riigi majanduse väiksusest tulenevaid eripärasid. 
Tagada valitsemissektori eelarvepuudujäägi pü siv vähenemine ning riigi rahanduse 
pikaajaline jätkusuutlikkus  
Selleks, et valitsemissektori suurt eelarvepuudujääki kont rolli alla saada, kavatseb valitsus rakendada 
tervet hulka meetmeid ning para ndada maksude sissenõudmist tul ude suurendamiseks. Huvitav on 
märkida, et mittemaksulisi tulusid oodatakse k asvavat kiiremini kui maksutulusid. See tuleneb 
esmajärjekorras välisfirmade registreerimise ar velt ning Kopenhaageni meet mete raames Euroopa 
Liidult saadavatest eelarvehüvitistest. Otseste ma ksude tulusid aga oodatakse pisut vähenevat 
tulumaksu puhul viieastmelise maksuvahemiku kehtestamise (senise kolme asemel) ning maksuvaba miinimumi tõstmise tõttu. 
Kulude poolel ähvardavad riigi rahandusse jätkus uutlikkust suured avaliku sektori palgakulud, 
pensioni- ja tervishoiukulud. J ooksvate kulude puhul oleks tarvis  rakendada tugevamat kontrolli 
sotsiaaltoetuste ja muude abiprogrammide üle ni ng vähendada toetusi. Kuid pideva vajaduse tõttu 
infrastruktuuri kaasajastada ja uusi infrastruktuuri ob jekte rajada võivad kap italikulud üldk ulude taset 
kõrgel hoida (umbes 50 protsenti SKT-st), kui gi 2006. aastal on ette nähtud kapitalikulude 
vähenemine (46,6 protsendini SKT-st). 
Vananev rahvastik kujutab riigi rahanduse pikaajalis ele jätkusuutlikkusele märkimisväärset riski, eriti 
suhteliselt suure riigivõla tõttu. Perioodil 2000–2 050 oodatav vanaduspensioni saajate osakaalu kiire 
kasv (18 protsendilt 38,6 protsendini) hakkab tulevi kus riigi rahandusele eelarve kaudu olulist survet 
avaldama. Kuigi kavandatakse pensioni esimese samba re formi, ei ole selge, millal see ellu viiakse.  
 
ET 38   ET Kehtivate riigigarantiide suurus (22 protsenti SK T-st) seab ohtu valitsuse eelarveseisundi. Valitsus 
plaanib tulevikus riigigarantiide väljastamist vähe ndada (2006. aastaks on plaanitud on riigigarantiide 
osakaalu vähendamine 15 protsendini SKT-st), hakates selle saavutamiseks riigigarantiisid 
reguleerivate eeskirjade täitmist rangemini jälgima. See peaks aitama kaasa keskpikas perspektiivis 
tingimuslike kohustuste vähendamisele ning leeve ndama riske, mis juba võetud kohustustest 
(garantiikirjadest ja krediidiinstrumentidest) tulenevad.  
Tõsta tööhõive määra, eriti naiste hulgas  
Malta tööturg paistab olevat piisavalt paindlik  majandusprobleemidega toimetulemiseks, ilma et 
sellest tekiks pikaajalist kõrget tööpuudust. Kuid  siiski oli septembris 2003 tööhõive määr Euroopa 
Liidu keskmisega võrreldes madal (53,7%). Suhteli selt madala tööhõive põhj useks on naiste vähene 
hõivatus (33,1%), samas kui vastav  näitaja meeste osas oli Euroopa Liidu keskmisest kõrgem (74,2%). 
Nii üldise kui naiste tööhõive tõus on esmatähtis sots iaaltoetuste maksebaasi la iendamiseks, arvestades 
rahvastiku vananemist. Viimasel ajal on võetud teat avaid meetmeid, et ergutada naisi töötama, kuid 
naiste vähene osalemine tööturul on teatud määral  seotud kultuuriliste tegu ritega, millest tuleks 
arvatavasti kaugemas perspektiivis üle saada. 
Valitsus on teadlik naiste tööhõi ve suurendamise tähtsusest, arvestades vähenevat sündimust ning 
rahvastiku vananemist. Seetõttu on 2002. aasta de tsembrikuus jõustunud tööhõive ja töösuhete 
seaduses rida naiste tööhõivet soosivaid meetme id. Selle seaduse juurde kuulub kaheksa õigus-
märkust, millest üks reguleerib vanema puhku sehüvitist. Ülejäänud algatused samas vallas on 
lastehoiu kava, soolise võrdõigus likkuse tegevuskava ning soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamine 
avalikus teenistuses. Peale selle võiks erastamise lõpuleviimine ja avaliku sektori kärpimine aidata 
kaasa vahendite tõhusamale suunamisele erasek torisse ning hoogustada majanduse efektiivsuse ja 
tööhõive kasvu. 
Kõrged maksud moonutavad nii tööjõu nõudlust kui pakkumist ning selle arve lt võidab mitteametlik 
sektor. Alampalga ja töötu abiraha vahe on väga vä ike, eriti suuremate perede puhul, ning see ei erguta 
inimesi töötama. Ennetähtaegse vanaduspensi oni kasutamist avaliku sektori üksuste 
ümberkujundamise meetmena tuleks samuti piirat a, suunates need pingutused pigem ümberõppele. 
Tööhõive ja töösuhete seadusega reguleeritakse ka osa lise tööajaga töötamist ning tähtajalisi teenuste 
osutamise lepinguid, eesmärgiga suurendada tööturu paindlikkust. Alates 2001. aastast, mil asutati 
Malta College for Arts, Science and Technology , on edenema hakanud kutsekoolitus. Siiski tuleb veel 
teha pingutusi selle nimel, et keskhariduse oma ndajate arv kasvaks ning kooli pooleli jätnute arv 
väheneks. 2003. aastal avati kolm uut instituuti: inse neriteaduste, põllumajanduse ja sotsiaaltöö alal. 
Märkida tuleb erakordselt suurt põhikooli lõpetajate arvu, sam as kui gümnaasiumi lõpetajate ja 
kõrghariduse omandanute arv on väga madal. 
Tekitada toimiv konkurents, arves tades riigi majandus e väiksusest tulenevaid eripärasid  
Malta majanduse konkurentsivõime tõstmiseks on al gatatud suur hulk reforme. Võrgutööstusest on 
liberaliseeritud telekommunikatsiooniturg ning postiteenus te turg on just avanemas. Õhutranspordis on 
viidud läbi rahvusvaheline hange  ja kaotatud maapealsete käitlusteenuste monopol. Meretranspordi 
alal on tarvis veel lõpule viia Euroopa Liidu õi gustiku rakendamine. Konkuren ts on veel nõrk mõnes 
majandussektoris, näiteks nisujahu ja söödate ravilja tootmises ning laevaehituses, mille 
restruktureerimisprotsessi käigus vaja vähendada ka riigiabi.  
Erisoovitused Maltale  
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Selleks, et tagada valitsemissektori eelarvepuudu jäägi püsiv vähenemine ning riigi rahanduse 
pikaajaline jätkusuutlikkus, soovitatakse Maltal: 
 
ET 39   ET 1. alandada valitsemissektori eelarve puudujääki mitmeaastases perspektiiv is usaldusväärsel ja 
püsival moel kooskõlas nõukogus eelseisva eelar ve täitmise raames vastu võetavate 
otsustega (üldsuunis 1).  
Selleks, et tõsta tööhõive määra, er iti naiste hulgas, soovitatakse Maltal: 
2. süvalaiendada maksu- ja so tsiaaltoetuste süsteemi omavahelist toimimist eesmärgiga muuta 
töö tasuvaks ning vähenda da konkurentsivõime tõstmiseks selle maksustamist (üldsuunis 4). 
3. tõsta keskhariduse ja kutsealase koolituse kvaliteeti (üldsuunis 8). 4. parandada töötajate ümberõpet, et töötajad  leiaksid koondamiste puhul kergemini uut tööd, 
ning kergendada keskealiste naiste ta gasipöördumist tööle (üldsuunis 8). 
Selleks, et tekitada toimiv konkurents, võttes arvess e riigi majanduse väiksusest tulenevaid eripärasid, 
soovitatakse Maltal: 
5. jätkata teatavates sektorites (võrgutöö stused, toiduainetööstus, laevaehitus) 
konkurentsivõime suurendamisele s uunatud jõupingutusi (üldsuunis 9). 
 
ET 40   ET 23. Poola 
Pärast peaaegu kogu eelmise kümnendi kestnu d majanduskasvu toimus Poola majandus 2001-2002 
aastatel järsk langus. 2002. aasta lõpust alates on ma janduse olukord tasapisi paranema hakanud ning 
2003. aastal tõusis SKT tegelik k asv 3,7 protsendini. 2004. aastal oodatakse, et kasvutempo saavutab 
potentsiaalse taseme, mis on prognooside kohaselt umbes 4,5 protsenti.  
Vaatamata viimaste aastate märkimisväärsetele edusammudele on Poolal veel tõsiseid 
struktuuriprobleeme, mis võivad takistada tugevat arengut. 1999. aastast alates kiiresti kasvanud tööpuuduse tase on praegu juba 20 protsenti, olles liit uvatest riikidest kõrgeim. Samas on oluliselt 
langenud tööhõive määr, nõnda et p eaaegu pool tööealisest elanikkonnast on tööta. Tööturu tõhusat 
toimimist takistab rida struktuuriprobleeme, sh pa lga vähene vastavus töötingimustele, maksu- ja 
sotsiaaltoetuste süsteem, mis ei soosi töötamis t, kooskõla puudumine kvalifikatsioonide pakkumise ja 
nõudluse vahel ning madal geograafiline liikuvus. 
2000. aastast saadik on Poola eelarveseisund oluliselt halvenenud; põhjuseks on ühelt poolt tsüklilised 
tegurid ja teiselt poolt järeleandmised eelar vepoliitikas. Valitsemissektori eelarvepuudujääk kasvas 
2000. aasta 1,8 protsendilt SKT-st 2002. aastaks 3,6 protsendini. Kuni viimase ajani on ametiasutused 
üles näidanud teatud tõrksust eelarveprobleemide, sealhulgas kiiresti kasvava valitsemissektori võla 
suhte lahendamisel. Käesoleva aasta alguses vastu võetud riigi rahanduse reform näeb küll ette 
kulutuste olulist kärpimist, kui d hädavajalik eelarve kohandamiskava lükatakse edasi kuni 2005. 
aastani.  
Poola peaks ajama poliitikat, mis aitab saavutada püs iva lähenemise kõrge taseme, eriti riigi rahanduse 
konsolideerimise osas. Lisaks peavad stabiilsuse saavutamisele suunatud makromajanduspoliitikaga 
kaasnema Poola kasvupotentsiaali kasvatavad struktuu rireformid. Peale inimressursside alakasutamise 
piirab Poola tootmise tegeliku ja potentsiaalse k asvu võimalusi suhteliselt madal tootlikkuse tase. 
Olukorra lahendamiseks on vaja jä tkuvalt parandada haridus- ja koo litussüsteemi ning luua soodsad 
tingimused uurimis- ja arendustegevuseks ning teh nosiirdeks. Peale selle va jab majandus ning eriti 
põllumajandussektor täiendavat restruktureerimist ning ka ettevõtluskeskkon na parandamisel on 
kasvuruumi. Eelnevat silmas pidades seisavad Poola ees järgmised ülesanded: 
• Kiiresti lahendada struktuursed süvaprobleemid tööturul, 
• Tagada valitsemissektori eelarv epuudujäägi püsiv vähendamine ni ng riigi rahanduse pikaajaline 
jätkusuutlikkus, 
• Luua paremad tingimused tootlikkuse tõstmiseks, 
• Kiirendada majanduse restruktureerimis t ning tööstusettevõtete erastamist, 
• Parandada ettevõtluskeskkonda. 
Kiiresti lahendada struktuurse d süvaprobleemid tööturul  
Poolas on liituvatest riikidest kõrgeim tööpuuduse tase (19,8 protsenti 2002. aastal) ja madalaim 
tööhõive tase (51,5 protsenti). Tööhõi ve on eriti madal vanemate inimeste ja noorte hulgas. Peale selle 
iseloomustab Poola tööturgu alljärgnev: kõrge töö puuduse tase noorte hulg as, palju pikaajaliselt 
töötuid, märgatavad piirkondlikud erinevused ja töötute suur osakaal maapiirkondades. 
Tööturu sujuvat toimimist takistab rida strukt uuriprobleeme. Esiteks osutab tööpuuduse koondumine 
teatavatesse piirkondadesse ja elanikkonna rühmadesse osaliselt sellele, et palku ei ole kohandatud 
piirkondlike erinevustega tootlikkuses ja inimest e kvalifikatsioonitasemes. Palgakujunduses puudub 
paindlikkus ja seni on eriti raske olnud kehtestada palgadistsipliini riigile kuuluvates ettevõtetes ja 
valitsemissektoris. Lisaks on riiklikult kehtestatud alampalk paljude piirkondade keskmise suhtes 
kõrge ning seetõttu püsib noor te ja vähekvalifitseeritud tööt ajate hulgas kõrge tööpuudus. 
 
ET 41   ET Teiseks maksustatakse tööjõudu Pool as väga kõrgelt ning see ei soosi ametlikus sektoris töötamist. Ka 
ei soosi maksu- ja sotsiaaltoetuste süsteemi koosmõju töötamist ega tööle tagasipöördumist ning 
vähendab seega osalemist tööturul. Huvi tõstmisek s töötamise vastu tuleks esmajärjekorras muuta 
rangemaks invaliidsuspensioni saamise tingimused  ja kaotada järk-järgult ennetähtaegsed 
vanaduspensionid.  
Kolmandaks peegeldab tööpuuduse kõrge tase teatud osas ka pakutavate ja nõutavate 
kvalifikatsioonide erinevat jaotumist. Täiskasv anud elanikkonna haridust ase on suhteliselt madal. 
Poola ametiasutused alustasid hiljuti laiaulatuslikku haridusreformi, et muuta haridussüsteem paremini 
vastavaks turumajanduse nõuetele. Ning lõpuks on piirkondlikud erinevused tööhõives ja tööpuuduse 
tasemes põhjustatud madalast geograafilisest liikuvu sest. Viimase ergutamiseks oleks vaja reformida 
eluasemeturgu ning edendada transpordi infrastruktuuri. 
Tagada valitsemissektori eelarvepuudujäägi püsi v vähendamine ning riigi rahanduse 
pikaajaline jätkusuutlikkus  
2000. aastast saadik on Poola eelarveseisund oluli selt halvenenud, kusjuures põhjuseks on vaid 
osaliselt olnud tsüklilised tegurid. Valitsemissektori eelarvepuudujääk kasvas 2002. aastaks 3,6 
protsendini SKT-st, suurenedes 2003. aastal hinnangute l põhjal veelgi – 4,1 protsendini. Viimase kahe 
aasta eelarveprobleemide põhjuseks on suures osas järeleandmised eelarvepoliitikas. Eelarvepoliitika 
jääb 2004. aastal eeldatavasti tsükliennetuslikuks. Va litsus võttis hiljuti vastu riigi rahanduse reformi, 
mis näeb ette sotsiaal- ja halduskulutuste kärp imist aastatel 2004–2007. Siiski pole selge, kas 
parlament kogu eelarvereformi paketi ka heaks k iidab. Valitsemissektori eelarvepuudujäägi ohjamine 
on hädavajalik ka selleks, et hoida  jooksevkonto puudujääk püsival tasemel, eriti kui lähiaastatel peaks 
praegune erasektori säästude ja investeeri ngute positiivne suhe järsult vähenema.  
Eelarvetasakaalu halvenemine koos erastamise aeg lustumisega on alates 2001. aastast põhjustanud 
valitsemissektori võla suhte järsku kasvamist. Kuig i laenutase on rahvusvaheliste normidega võrreldes 
veel suhteliselt madal, kasvab see kiiresti ning  ligineb piirmääradele, mis käivitavad Poola 
põhiseaduses ja riigi rahanduse seaduses ettenähtud korrigeeriva mehhanismi. Arvestades valitsuse 
kasvavat laenuvajadust, kursiriske eelarvele ning tin gimuslikest kohustustest tulenevaid riske, annab 
laenudünaamika põhjust tõsiseks muretsemiseks.  
Tingimuslikud kohustused võivad riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tõsisesse ohtu seada. Hädasti 
restruktureerimist vajavates sektorites tegutsevad  riigiettevõtted on selliste kohustuste peamiseks 
allikaks. Kehtivate garantiide maht  kasvab kiiresti ning hakkab lähiaastatel riigi rahandusele tugevat 
survet avaldama.  
Poola demograafiline struktuur on endiselt soodne. Siiski viidi pensionisüsteemis 1999. aastal läbi 
suured reformid, et valmistuda muutusteks demo graafilises struktuuris ja t ööturul ning  ennetada 
prognoositava vanaduspensioni saajate osakaalu k asvu tagajärgi (2000. aasta 18 protsendilt 50 
protsendini aastaks 2050).  
Luua paremad tingimused t ootlikkuse tõstmiseks  
Kuigi tööjõu tootlikkus paranes märgatavalt peri oodil 1995–2002, oli see ühe töötaja kohta ikkagi 
enam kui poole väiksem 15-liikmelise Euroopa Liidu keskmisest aastal 2002 ja jäi alla ka uute 
liikmesriikide keskmisele. Seega pole järelejõudm ise protsess veel andnud rahuldavaid tulemusi. 
Suhteliselt madala tootlikkuse põhjused on järgmised.  
Esiteks on suur osa inimese hõivatud põllumajandu ses, kus tootlikkuse tase on eriti madal. Uute 
ettevõtjate kasvuraskused ning liikuvuse puudumin e ei lase töötajatel põllumajandusest muudesse 
sektoritesse üle minna. Teiseks on Poola investeeringud info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse 
ning uurimis- ja arendustegevusse madalamad ku i 15-liikmelise Euroopa Liidu keskmine. Eriti 
halvasti mõjub ärisektori vähene investeerimine uurimis- ja arendustegevusse (ettevõtjad katavad vaid 
 
ET 42   ET 30% uurimis- ja arendustegevuse kuludest). Põhju seks on ka ebapiisav koostöö uurimisasutuste ja 
äriringkondade vahel, kvalifitseeritud inimkapitali vähesus ning samuti asjaolu, et ettevõtjad peavad 
pikaajalistest huvidest olulisemaks lühiajalisi fi nantskaalutlusi. Tööjõu oskusi annaks tõsta ka 
kõrghariduse ning elukestva õppe propageerimis e teel. Madal tootlikkus tuleneb tööturu 
struktuuriprobleemidest, eriti kooskõla puudumisest haridussüsteemis omandatavate ja tööturul 
nõutavate oskuste vahel, ning vajadusest investeerida füüsilisse infrastruktuuri.  
Kiirendada majanduse restruktureerimist ning tööstusettevõtete erastamist  
Aeglasele algusperioodile järgnes erastamise ti ppaeg aastal 2000 (seda tõestavad rekordilised 
välismaised otseinvesteeringud, mis moodustasid 5,7 protsenti SKT-st ja millele andsid oma panuse 
mõned suured erastamistehingud). Sestsaadik on erastamise tempo taas aeglustunud, sest kõige 
ihaldusväärsemad varad said müüdud. Traditsioonilis ed sektorid on endiselt riigi omandis (muuhulgas 
mäetööstus, keemiatööstus, kaitsetööstus ja raudteed).  Neis sektoreis on Poola valitsus enne erastamist 
viinud läbi konsolideerimise, et luua “riigi parima id”, kes löövad läbi Euroopa Liidu turgudel. Soov 
vältida lühiajalises perspektiivis sotsiaalseid pr obleeme, vajadus põhjalikult konsulteerida tööturu 
osapooltega ja mitmete ministritega venitab erast amisprotsessi. See vähendab oluliselt erastatavate 
ettevõtete atraktiivsust ning peletab sageli eemale võim alikke investoreid. Siiski on tõendeid sellest, et 
välismaised otseinvesteeringud on aidanud restruktureerida tootmist ning parandanud ekspordivõimalusi ja jaotusvõrke. Siinkohal on oluliseks põhjuseks asjaolu , et erastamise järel 
investeerisid strateegilised investorid soetatud ettevõtetesse märkimisväärsel hulgal omakapitali ja 
oskusteavet, mille tulemuseks o li tootlikkuse hüppeline kasv.  
Alanud on elektri- ja gaasituru liberaliseerimin e. Telekommunikatsiooniturul liberaliseeriti kohalikud 
ja riigisiseseid teenused täielikult 2002. aasta j aanuaris ning rahvusvahelised teenused 2003. aasta 
jaanuaris. Siiski pole konkurentsi tase võrgutööstu stes veel rahuldav. Gaasiturul puudub praegu veel 
täielikult erafirmade juurdepääs. Telekommunika tsiooniturul domineerib endiselt turgu valitsev 
operaator. Rahvusvaheliste kõnede hinnad on ühed kõrgematest. Lisaks on konkurentsiamet mitmel 
korral tuvastanud, et nimetatud ettevõtja on konkurentide kahjustami seks oma valitsevat seisundit ära 
kasutanud.  
Riigiabi (maksu- ja sotsiaalkindlustusmaksete võl gade kujul) on jätkuvalt s uur ja riigifirmadel on 
suured võlgnevused teistele ettevõtete ees, mis kahjustab viimaste rahalist seisu. On tuvastatud 
puudusi päästmis- ja ümberkorraldamisabi ja uurimisek s ja arendamiseks antava riigiabi kasutamises.  
Parandada ettevõtluskeskkonda  
Tänu hiljutistele reformidele on Poolas tehtud su uri edusamme väikeste ja keskmise suurusega 
ettevõtete sektori rajamisel. Alates 1. jaanuarist tegutseb uus ettevõtteregister, kus firmade registreerimine toimub “kõik ühest kohast” põhimõ ttel. Alates 2004. aasta jaanuarist kohaldatakse 
ühtset ettevõtte tulumaksu määraga 19%. Samuti võeti 2003. aastal lõpuks vastu uus maksevõimet 
reguleeriv seadus, mille tulemusena vastab pankr otikorraldus nüüd kaasaegse turumajanduse nõuetele. 
Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete sektor is on hõivatud umbes kaks kolmandikku töötajaist 
ning see sektor annab umbes poole Poola SKT-st ja ekspordist. Siiski on väikeste ja keskmise suurusega ettevõtetel kasvuraskusi. Vaatamata hiljutis tele ettevõtluse toeks läbi viidud reformidele, on 
ettevõtted seni väikesed ja ette võtluskeskkonda on võimalik veelgi parandada. Siis on takistuseks 
inimkapitali puudus, tööjõu vähene  liikuvus, vähearenenud infrast ruktuur (eriti teedevõrk ja 
telekommunikatsioon), suur maksukoormus (er iti sotsiaalkindlustusmaksed) ning probleemid 
likviidsusega. Need asjaolud piirav ad ettevõtete loomist ja kasvu. Seega võivad just ülalloetletud 
probleemid vähendada välisinvestorite huvi Poola vastu.  
 
ET 43   ET Erisoovitused Poolale  
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes).  
Selleks, et kiiresti lahendada struktuursed süva probleemid tööturul, soovitatakse Poolal eriti:  
1. suurendada palgakuj undusprotsesside paindlikkust, et palgad paremini peegeldaksid oskuste, 
ettevõtjate ja piirkondade vahelisi erinevusi tootlikkuses (üldsuunis 5). 
2. alandada tööjõu maksukoormust , suurendades samas tööjõu maksubaasi ja muutes maksude 
kogumise ja sissenõudmise süsteemi efektiivsemaks, reformida maksu- ja sotsiaaltoetuste süsteemi, et muuta töö rahaliselt tasuvamaks, võideldes eriti abielupaaride tööturult 
väljalangemise vastu ja suurendades so tsiaalkulude efektiivsust (üldsuunis 4). 
3. tugevdada tööjõu pakkumist, kohandades tööt ajate kvalifikatsiooni tööturu nõudmistega ja 
kaotades piirkondadevahelist liikuvust takistavad  tõkked, eriti eluasemeturu reformide ja 
transpordi infrastruktuuri parandamise abil (üldsuunised 7 and 13). 
Selleks, et tagada valitsemis sektori eelarvepuudujäägi püsiv vä hendamine ning riigi rahanduse 
pikaajaline jätkusuutlikkus, soovitatakse Poolal: 
4. alandada valitsemissektori eelarve puudujääki mitmeaastases perspektiiv is usaldusväärsel ja 
püsival moel kooskõlas nõukogus eelseisva eelar ve täitmise raames vastu võetavate 
otsustega (üldsuunised 1 ja 2).  
5. jälgida pensionireformi kulgu, et olla valmis prognoositavaks vanaduspensioni saajate 
osakaalu kasvuks ning kasutada meetmeid üha kasvavatest tingimuslikest kohustustest 
tuleneva rahalise riski maandamiseks (üldsuunised 15 ja 16). 
Selleks, et luua paremad tingimused too tlikkuse tõstmiseks, soovitatakse Poolal: 
6. võtta uusi meetmeid ja jätkata olemasolevai d meetmeid selleks, et parandada haridus- ja 
koolitussüsteemi kvaliteeti ja efektiivsust ning omandatavate oskuste vastavust muutuvatele 
nõudmistele (üldsuunis 13). 
7. edendada uurimis- ja are ndustegevust ning innovatsiooni, eriti ärisektoris, ning toetada 
teadmiste üleandmist välismaiste otseinvesteeringute abil (üldsuunis 13).  
Selleks, et kiirendada majanduse restruktureerimis t ning tööstusettevõtete er astamist, soovitatakse 
Poolal: 
8. vähendada üldist riigiabi taset, suunates abi ümber horisontaalsete eesmärkide saavutamisele 
(üldsuunised 9 ja 14). 
9. ergutada turuletulekut ja toimivat konkurents i võrgutööstustes, luues siseriiklikel turgudel 
rohkem sidumisvõimalusi (üldsuunis 9).  
Selleks, et parandada ettevõtlu skeskkonda, soovitatakse Poolal: 
10. jätkata halduskoorma vähendamist, lihtsustada  õigusakte ning toetada väikeste ja keskmise 
suurusega ettevõtete kasvu, eriti nende raha stamisvõimaluste parandamise abil (üldsuunis 
11). 
 
ET 44   ET 24. Slovakkia 
Pärast stabiliseerimisest tingitud majanduskasvu aeglustumist 1998. aastal on Slovakkia SKT tegelik 
kasv aina hoogustunud, ületades 2003. aastal juba te ist aastat järjest 4 protsenti. Siiski pole toodang 
veel oma hinnangulist potentsiaali saavutanud. 
Kasvu aluseks on olnud intensiivsed struktuuri reformid. Parimaks näiteks on siinkohal 
pangandussektori ja mittefinantssektori restruktureerim ine ja erastamine. Kuid reformide eest tuli ka 
maksta – tööpuuduse tase suurenes 2001. aastaks hüppe liselt 19 protsendini ja püsib ka praegu 17 
protsendi ringis. Terve rida struktuuripuudus i (piirkondliku liikuvuse puudumine, töötamist 
mittesoodustav sotsiaaltoetuste sü steem, palkade paindumatus ning kvalifikatsioonide pakkumise ja 
nõudluse erinev jaotumine) on takistanud tööturul e tagasipöördumist ja alles nüüd on hakatud nende 
küsimustega tegelema. 
Riigi rahanduse reformimine on kuni viimase aj ani olnud väga aeglane ning valitsemissektori 
eelarvepuudujääk kerkis valimisaastal (2002) enam kui seitsme protsendini SKT-st. Kasvu hoogustav 
eelarvepoliitika tekitas sisenõudluse buumi ja ühe suureneva tarbimise tõttu ka jooksevkonto 
puudujäägi tõusu enam kui kaheksa protsendini SKT- st. 2002. aastast alates võimul olev valitsus on 
asunud tegelema eelarvepuudujäägi algpõhjustega, mis aitas kaasa oli jooksevkonto puudujäägi 
märgatavale vähenemisele 2003. aastal.  
Slovakkia peaks ajama poliitikat, mis aitab saavutad a püsiva lähenemise kõrge taseme, eriti riigi 
rahanduse konsolideerimise osas. Nii riigi rahanduse konsolideerimist kui ka Slovakkia 
inimressursside alakasutamise probl eemile lahenduse leidmist tuleb toetada poliitikaga, mis tagaks 
tugeva kasvutempo nii keskpikas kui pikas perspe ktiivis. Selleks on eelkõige  tarvis tugevdada ja 
mitmekesistada kasvu- ja tööhõi vebaasi ettevõtluskliima elavdami se teel, luues selleks parema 
seadusandliku raamistiku ning tõstes kohtusüsteemi ja haldussüsteemi suutlikkust. Lisaks tuleb tõsta 
tootlikkust ja Slovakkia peaks ennast ette valm istama täielikuks üleminekuks teadmistepõhisele 
majandusele. Eelnevat silmas pidades seisab Slovakkia ees neli peamist ülesannet:  
• Tagada valitsemissektori eelar vepuudujäägi püsiv vähendamine, 
• Jätkata struktuursete süvaprobleemide lahendamist tööturul,  
• Parandada ärikeskkonda ja toetada ettevõtlust, 
• Luua paremad tingimused tootlikkuse tõstmiseks.  
 
ET 45   ET Tagada valitsemissektori eelarvepuu dujäägi püsiv vähendamine  
Valitsemissektori eelarvepuudujääk kahanes 2002. aast a 7,2 protsendilt 2003. aastaks hinnanguliselt 5 
protsendile SKT-st, mistõttu vähenes märgatavalt ka jooksevkonto puudujääk. Suurem osa üleüldisest 
riigi rahanduse reformist on juba heaks kiidetud. Reformid toetavad eelarvepuudujäägi vähendamist ja 
aitavad kaasa jooksevkonto puudujäägi hoidmisele pü sival tasemel juhuks, kui erasektori netosäästude 
olukord peaks jälle halvenema. Reformide ulatus ja kiirus on olnud märkimisväärsed. Samas on nad 
tekitanud ebakindluse nii 2004. aasta kui ka järgnevate  aastate eelarve täitmise suhtes, mida ei tohi 
tähelepanuta jätta. Riskid tulene vad esmajärjekorras maksusüsteem i aluste ümberkujundamisest, eriti 
aga ühtse, 19-protsendilise tulumaksu kehtestamisest n ii ettevõtetele kui füüsilistele isikutele. Nende 
reformide tulemusena ei ole maksutulude väga täpne prognoosimine võimalik. Ka kulude poolel 
puudub selgus – eriti seoses tervishoiureformi jätkum isega. Seejuures põhineb suurem osa kavandatud 
kulude kärbetest lootusel, et intressikulud vähe nevad tänu sujuvale nominaalsele lähenemisele. 
Jätkata struktuursete süvaproblee mide lahendamist tööturul  
Slovakkia tööhõive määr on üks madalamaid ( ca 57%) liituvate riikide seas ning tööpuuduse tase jääb 
alla vaid ühele liituvale riigile. Üle 55-aastaste  hulgas on tööhõive eriti madal. Tööpuuduse käes 
kannatavad enim alla 24-aastased noored ning vähe kvalifitseeritud töötajad. Piirkondlikud erinevused 
on suured. Tööturu probleemide juured peituvad mitmesugustes struktuurilistes puudustes ning alles 
nüüd on hakatud nende lahendamisele ot sustavalt tähelepanu pöörama.  
Töötamise ja ametlikule tööturule tulemise va stu püütakse tõsta huvi sotsiaaltoetuste ja 
pensionisüsteemi reformimise abil, sh pensioniea tõst mise abil (mis jääb siiski suhteliselt madalalale 
tasemele, olles 62 aastat). Piirkondlikku liikuvus t ergutatakse hüvitiste ja eluasemetoetuste 
maksmisega kaugele tööle sõitjatele, kuid liikuvus on s iiski väike, kuna transpordi infrastruktuuri ja 
eluasemeturu paranemine toimub järk-järgult. Kvalifikatsioonide pakkumise ja nõudluse erinev 
jaotumine takistab eriti pikaajaliste töötute tö öturule tagasipöördumist, kuigi intensiivistatakse 
ümberõpet. Noorte tööpuudust p õhjustab endiselt haridussüsteemi vähene vastavus turumajanduse 
nõuetele.  
Töökohtade loomisele aitavad kaasa hiljutised muut used tööseadustikus, mis lubavad paindlikumaid 
töösuhteid. Kuid palgakujunduse mehhanismid ei  ole veel piisavalt paindlikud ega arvesta 
konkreetsete ettevõtjate tingimusi. Eriti kahjuli kult mõjub võimalus laiendada palgaalaseid 
kollektiivleppeid halduslikult ka neile  ettevõtetele, kes palgaläbirääki mistest osa ei võtnud. Peale selle 
võib alampalk negatiivselt mõjutada  tööjõu nõudlust ega pruugi piisav alt peegeldada kohaliku tööturu 
tingimusi. 
Slovakkias 2004. algusest toimuv ulatuslik tulumaks ureform aitab kaasa töökohtade loomisele ja 
suurendab soovi töötada. Samas on tervise- ja sots iaalkindlustuse ühtset määra vaid pisut alandatud 
ning see moodustab hetkel 48% brutopalgast.  
Parandada ärikeskkonda ja toetada ettevõtlust  
Viimaste aastate jooksul on valitsus kehtesta nud terve rea meetmeid, mis on mõeldud ärikeskkonna 
parandamiseks. Ettevõtte asutamise protsess on oluliselt lihtsamaks ja kiiremaks muutunud. 
Ettevalmistamisel on uus pankrotiseadusandlus , mis vahetab välja praeguse süsteemi, kus 
pankrotimenetlus kestab liiga kaua ning raskus tesse sattunud firmadel pole praktiliselt mingeid 
restruktureerimise võimalusi. Ärikeskkonna para ndamisele aitas kaasa ka hindade kiirendatud 
vabastamine 2003. aastal ning uue tagatiste seaduse vastuvõtmine. 
Vaatamata neile edusammudele on Sl ovakkias ettevõtlusega tegelemisel siiski veel olulisi takistusi. 
Uute ettevõtete sündimusnäitaja on ikka veel suht eliselt madal. Uuringud näitavad, et õiguskindluse 
puudumine on jätkuvalt üheks põhiliseks nõrkuseks. Se lle allikaks on tihti puudulik ning ebastabiilne 
 
ET 46   ET õigusraamistik ja eriti puudused seaduste täitmise tagamisel, kus  sagedasti on puudu kvaliteedist ja 
läbipaistvusest ning õigeaegsest tegutsemisest.  
Luua paremad tingimused t ootlikkuse tõstmiseks  
Kuigi tööviljakuse kasv on suhteliselt kiire ol nud, jääb tootlikkuse tase siiski madalaks ( ca 58% 
Euroopa Liidu keskmisest aastal 2003). Se llise olukorra kujunemisele on kaasa aidanud 
haridussüsteemi vähene paindlikkus, haridusele tehtavate kulude vähesus ja puudulik uurimis- ja 
arendustegevus ning innovatsioon. 
Näib, et haridussüsteem ei reageeri piisav alt tööturu vajadustele. Eriti puudutab see 
keskharidussüsteemi, mille käigusomandatavad oskused on tihti aegunud. Lisaks on kõrghariduse 
saanute osakaal väga madal. Kutseõppe- ja koolitu sprogrammidele on täienda vaks väljakutseks suur 
pikaajaliselt töötute osakaal. Kulud haridusele on langenud niivõrd, et 2001. aastal olid need ühed 
madalaimatest uute liikmesriikide hulgas. Ni metatud probleeme tunnistades on valitsus asunud 
süsteemi ratsionaalsemaks ja  efektiivsemaks muutma ning selle rahastamist parandama.  
2002. aastal moodustasid uurimis- ja arendustegevuse kulud vaid 0,59 protsenti SKT-st, mida on 
vähem kui enamikus liituvatest riikidest. Uuendustegevus ei ole eriti arenenud, sest esitatud 
patenditaotluste arv on väga väik e. Valitsus on olukorra paranda miseks tarvitusele võtnud mõningaid 
meetmeid (näiteks uurimis- ja arendustegevus t reguleeriva seadusandluse osas) ning on lubanud 
suurendada uurimis- ja arendustegevuse ra hastamist avaliku sektori vahenditest.  
Erisoovitused Slovakkiale 
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Selleks, et tagada valitsemisse ktori eelarvepuudujäägi edasine püs iv vähendamine, soovitatakse 
Slovakkial:  
1. alandada valitsemissektori eelarve puudujääki mitmeaastases perspektiiv is usaldusväärsel ja 
püsival moel kooskõlas nõukogus eelseisva eelar ve täitmise raames vastu võetavate 
otsustega (üldsuunis 1). 
Selleks, et jätkata struktuursete süvaprobleemide  lahendamist tööturul, soovitatakse Slovakkial: 
2. tugevdada tööjõu pakkumist, kaotades p iirkondadevahelist liikuvust takistavad tõkked, 
kohandades töötajate kvalifikatsiooni tööturu nõudmistega, tagades seejuures ümberõppe ja 
muud aktiivsed tööturumeetmed (üldsuunised 4, 7 ja 8).  
3. tekitada täiendavat tööjõu  nõudlust, lubades enampaind likke palgakujundusmehhanisme 
(üldsuunised 5 ja 18).  
4. alandada väga kõrget tervise- ja sotsiaalkindlustust, pidades samal ajal silmas üldisi eelarve 
konsolideerimisest tulenevaid piiranguid, eriti täiendavate tervishoiureformi meetmete ja 
põlvkondadevahelise ümberjaotusskeemi alu sel toimiva pensionisamba täiendava 
kohandamise osas (sh pensioniea edasise tõst mise osas) (üldsuunised 4 ja 16). 
Selleks, et parandada ärikeskkonda ja toet ada ettevõtlust, soovitatakse Slovakkial: 
5. tugevdada ettevõtlust toetav at seadusraamistikku ja tõhustada järelevalvet nende seaduste 
täitmise üle, eelkõige uue pankrotiseaduse vastuvõtmise ning kohtusüsteemi suutlikkuse ja 
läbipaistvuse parandamise teel (üldsuunised 11 ja 12). 
 
ET 47   ET Selleks, et luua paremad tingimused too tlikkuse tõstmiseks, soovitatakse Slovakkial: 
6. parandada haridus- ja koolitussüsteemi efektiivsust ja kvaliteeti ning selle vastavust 
muutuvatele kvalifikatsiooni nõuetele (üldsuunis 13). 
7. ergutada uurimis- ja arendus tegevust ning innovatsiooni ning toetada teadmiste üleandmist 
välismaiste otseinvesteeringute kaudu (üldsuunis 13). 
 
ET 48   ET 25. Sloveenia 
Viimase kümne aasta jooksul on Sloveenia aren enud stabiilselt; tegelik SKT on alates 1993. aastast 
pidevalt kasvanud 3–5 protsenti aastas. Hiljutise kas vu aeglustumise järel oodatakse SKT kasvutempo 
taashoogustumist ja järk-järgulist lähenemist toodangu potentsiaalsele kasvutasemele, mis on 
hinnanguliselt nelja protsendi ringis.  
Vaatamata üldiselt tugevale majandusele ja kiiduväär setele saavutustele paljude l aladel, on siiski ka 
mõningaid puudusi. Kuigi inflatsioon on viimase kahe  aasta jooksul järsult langenud, tekitab selle 
suhteliselt kõrge tase (5,7% 2003. aastal) siiski  muret ning seda loetakse oluliseks probleemiks. 
Valitsus kujundas inflatsiooni püsivaks langetamiseks  sobiva poliitika, eesmärgiga luua tingimused 
edukaks liitumiseks Euroopa Liiduga. Valitsus on v iinud ellu struktuurireforme, et kergendada 
hindade liberaliseerimist. Praegu moodustavad jä igad hinnad 16% tarbija hinnaindeksist – see on 
madalaim tase kõigi liituvate riikide hulgas.  Kuid arvestades ebapiisavat konkurentsi 
kommunaalteenuste sektoris ja nii finantssektori kui t ööturu vähest paindlikkust,  tuleb siiski saavutada 
veel märgatav inflatsioonitaseme langus.  
Majanduse restruktureerimine on negatiivselt mõjuta nud tööturgu; tootmissektori tööhõive langes 
1996–2000 märgatavalt. Tööjõu siirdumine tootmi sest teenuste sektorisse aitas leevendada 
majanduslikke ja sotsiaalseid raskusi ning enneaeg sete vanaduspensionide ab il hoiti üldise tööpuuduse 
kasv kontrolli all. Kuigi Sloveenia tööturu ül dpilt on positiivne, esineb siiski ka struktuurseid 
probleeme. Pikaajaliselt töötute osakaal on kõrge, er iti vanemate, vähekvalifitseeritud töötajate hulgas. 
Murettegev on üle 55-aastaste tööliste hõivatuse m äär, eriti arvestades vananeva elanikkonnaga 
seonduvaid probleeme. 
Selleks, et luua vajalikke töökoh ti ja kergendada osalemist tööt urul, mis omakor da parandavad 
edaspidi majandustulemusi, on tarvis jätkuvalt t öötada ettevõtluse edenda mise nimel, toetada 
ärisektoris innovatsiooni ning tagada toimiv konkuren ts kõikides majandussektorites. Sloveenia peaks 
järgima poliitikat, mis aitab saavutada tugeva püsiv a lähenemise kõrge taseme. Eelnevat silmas 
pidades seisab Sloveenia ees neli peamist ülesannet:  
1. Alandada püsival v iisil inflatsiooni, 
2. Suurendada tööhõivet, eriti vanemate tööliste hulgas, 
3. Parandada jätkusuutliku tootlikkuse kasvu tingimusi, 
4. Tekitada toimiv konkurents kõikides majandussektorites, eriti võrgutööstustes. 
 
ET 49   ET Alandada püsival v iisil inflatsiooni 
Kuigi inflatsioonitase on langemas, on see siiski liiga kõrge. 2003. aastal oli inflatsioonitase 
5,7 protsenti, sellele eelnenud aastal 7,5 protsenti. Jätkuv langus on lootustandev, kuigi näib, et see on 
peamiselt tingitud konkreetsetest teguritest – näiteks  jäikadele hindadele ja kaudsetele maksudele 
ülempiiride kehtestamine ning nafta aktsiisimak sude sage korrigeerimine. Inflatsiooni kasvu 
soodustavad paljudes sektorites endiselt puuduv konkur ents, vähene tööturu paindlikkus ning ikka 
laialdaselt kasutusel olevad indekseerimise mehhani smid. On ka teisi tegureid, mis inflatsiooni 
püsimist toetavad; eriti soosib seda vastutulelik  rahapoliitika ja pidev, kuigi nüüdseks aeglustuma 
hakanud valuuta väärtuse langus.  
Euroopa Liiduga liitumise eel tegi valitsus infl atsioonipoliitika oma prioriteediks ning võttis 
inflatsiooni vastu võitlemiseks koordineeritud meetme id. Kehtestati üleüldin e hinnakontrollikava, 
mille kohaselt jäiku hindu ja maksumuudatusi hoitakse tasemel, mis ei ületa aastalõpus 
inflatsioonimäära. Indekseerimise lõpetamiseks  kogu majanduses tehti samm edasi 2003. aastal, mil 
kaotati ametlikult intressimäära indekseerimine (ba asintressimäär ehk TOM) ning sõlmiti sotsiaalne 
kokkulepe uue palgakujundusmeetodi kohta. Avali ku sektori palkadele on juba kehtestatud 
eelindekseerimine (jõustub juulis 2004), kuid sama süsteemi kehtestamiseks erasektoris on vaja veel 
läbirääkimisi pidada. Riigi rahanduse eelarvepoliitik at tuleb kohandada paindlikult. Samuti on 
inflatsiooni püsivaks vähendamiseks ja majandustu lemuste parandamiseks struktuurireforme vaja 
kiiremini ellu viia.  
Suurendada tööhõive määra, eriti vanemate tööliste hulgas 
Sloveenia tööhõive määr oli 2002. aastal 63,4%, mis on lähedal Euroopa Liidu keskmisele ning üks 
kõrgemaid liituvate riikide hulgas. Ka tööpuudu se tase on nende riikide seas üks madalamaid: olles 
pidevalt langenud alates 1998. aastast, oli see 2002. aastal 6,0 protsenti. Siiski on töötute hulgas 
suhteliselt suur pikaajaliselt töötute osakaal (u mbes 60%) ning need on põhiliselt vähekvalifitseeritud 
töölised, kes on vanemad kui 55 aastat. Tööturul on  ka muid struktuurilisi puudusi (noorte tööpuudus, 
puuetega inimeste tööpuudus, soolised erinevused tööpuuduses, töötute madal haridustase, suured 
piirkondlikud erinevused) ning va litsus on võtnud oma eriliseks prio riteediks vanemate inimeste 
tööhõive suurendamise. 2002. aastal oli tööpuudu se tase 55–64 aastaste vanuserühmas kolm protsenti, 
samas kui tööhõive selles vanuserühmas oli vaid 24,5 protsenti. Võrreldes Euroopa Liidu keskmisega 
(40,1%) on see väga madal. See on madala pens ioniea tagajärg – 2001. aastal jäädi pensionile 
keskmiselt 57 aasta vanuselt. Majanduse restruktur eerimine on sundinud inimesi suhteliselt noorelt 
pensionile (või töötuks) jääma. 2000. aastal käivitat ud pensionireformi järel on pensioniiga juba pisut 
kerkinud. Siiski avaldub selle refo rmi mõju vanemate inimeste tööhõive  tõstmisele üksnes järk-järgult. 
Eeldatavasti jääb erinevused vanemate inimeste ke skmise tööhõive osas Sloveenias ja Euroopa Liidus 
endiselt suureks. 
Tööhõivepoliitika keskendub seega põhiliselt vanemate  inimeste tööhõive probleemidele ning nende 
tööalase konkurentsivõime parandamisele. See on eriti oluline arvestades ebasoodsatest 
demograafilistest arengutest tule nevaid kasvavaid finantsalase jätkusuutmatusega seotud ohtusid. 
Arvestuste kohaselt võib vanaduspensioni saajate o sakaal tõusta 2000. aasta 20 protsendi tasemelt 38 
protsendile aastaks 2025 ja 66 protsendile aastaks 2050. Töö ja aktiivse tööelu propageerimine on 
vajalik eeltingimus võitluses vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega. 
Parandada jätkusuutliku tootlikkuse kasvu tingimusi  
Kuigi Sloveenia tootlikkuse tase on uute liikmesriikide hul gas teisel kohal, jääb see siiski oluliselt alla 
15-liikmelise Euroopa Liidu keskmi se (69,5% 2003. aastal). Tööv iljakus kasvas aastatel 1995–1999 
suhteliselt kiiresti, kusjuures aasta keskmine tõus oli 4,8%. Kuid seejärel t ööviljakuse kasv aeglustus 
(keskmiselt 2% aastatel 1999–2002), ning Sloveenia langes tööviljakuse poolest sel perioodil liituvate riikide seas nõrgimate hulka. Tootlikkuse kiir emat kasvu takistavad kaks tegurit:  
 
ET 50   ET Esiteks, on aktiivse elanikkonna ettevõtlusaktiivsus suhte liselt madal, eriti selle tõttu, et halduskoorem 
on endiselt suur nii ettevõtete asutamisel kui ol emasolevate ettevõtete jaoks. Asutamisprotsessi 
lihtsustamiseks on juba võetud meetmeid. Kuid äria last seadusandlust ning halduskeskkonda tuleks 
veelgi parandada, sest endiselt valitsevad bürokr aatlikud ja aeganõudvad menetlused, lisaks on raskusi 
tööstuslikuks otstarbeks maa ostmisel.  
Teiseks ei kasutata uurimis- ja arendustege vuse kulusid tõhusalt oskusteabe edasiandmiseks 
ärisektorile, patenteerimiseks ning toote- või pr otsessiuuenduseks. Uurimis- ja arendustegevuse kulude 
poolest (1,6% SKT-st 2001. aastal) on Sloveenia uut e liikmesriikide seas esikohal, kuid jääb siiski 
allapoole Euroopa Liidu keskmisest. Kuigi Sloveen ia on ka Euroopa Patendi ametisse esitatavate 
patenditaotluste arvu poolest uute liikmesriikide hulgas esikohal, on tulemused ka sel alal märgatavalt 
nõrgemad Euroopa Liidu keskmisest (41 patenditaotlust miljoni elaniku kohta aastal 2001). Erasektoris tegutsevate teadlaste arv on avaliku sek toriga võrreldes samuti väike (vastavalt üks 
kolmandik ja kaks kolmandikku). Uuendusalane tegevus  kõrgtehnoloogiasektoris ei näi samuti olevat 
eriti aktiivne.  
Tekitada toimiv konkurents kõikides maja ndussektorites, eriti võrgutööstustes 
Sloveenia on küll liikunud tooteturgude ja võrgu tööstuse liberaliseerimise suunas, kuid toimiv 
konkurents peab alles tekkima. Kuigi konkurents iametil on vajalikud volitused piiravate lepingute, 
valitseva seisundi kuritarvitamise ja liitumiste üle otsu stamiseks, jääb haldussuutlikkusest vajaka nii 
rahaliste vahendite kui inimressursside o sas. Lisaks ei võimalda kehtiv seadusandlus 
konkurentsiametil kasutada hoiatustrahve konk urentsi kahjustava käitumise korral. 
Viimastel aastatel on Sloveenia hakanud võrgutööstuste turge liberaliseerima. 
Telekommunikatsiooniturg avanes 2001. aastal ning 2002. aastal loodi sõltumatu turgu reguleeriv 
asutus. Siiski ei ole riiklike kõnede osastavatelef oniteenuste puhul toimivat konkurentsi veel tekkinud, 
sest varem turgu valitsenud operaatorile kuulub endi selt 100% turust. Kõrged sidumistasud võrkude 
vahel ning kohalike ja riigisisest e kaugekõnede kunstlikult madalal hoitud hinnad takistavad uute 
operaatorite turule tulemist. Energiasektoris saavad  elektri suurtarbijad (kes moodustavad Sloveenia 
tarbijaskonnast 66%) elektriga varustaja ise valida ning alates 2002. aastast tohivad suurimad neist 
elektrit otse välismaalt osta. Siiski on rahvusvaheli selt soetatava elektrienergia kogus piiratud 20 
protsendiga elektri kogutarbimisest. Ka gaasituru l saavad suurtarbijad (kes moodustavad Sloveenia 
gaasitarbijaskonnast 50%) alates 1. jaanuarist 2003 va rustaja ise valida. Kuid tegelikkuses ei võimalda 
seni turul valitsenud ettevõtjaga sõlmitud pikaajali sed lepingud kuni 2007. aast ani tarnijat vahetada.  
Erisoovitused Sloveeniale 
Eespool kirjeldatud ülesannete täit miseks on vaja läbi viia laiaul atuslikke struktuurireforme, nagu on 
kirjeldatud majanduspoliitika üldsuuniste esi meses osas esitatud üldistes suunistes.  
Selleks, et püsivalt alandada in flatsiooni, soovitatakse Sloveenial: 
1. kiirendada jäikade hindade vabastami sele suunatud struktuurireforme ning jätkata 
indekseerimise kaotamist, eriti palgakujunduses (üldsuunis 5). 
Selleks, et suurendada tööhõive määra, eriti vanemate tööliste hulgas, soovitatakse Sloveenial:  
2. läbi vaadata maksu- ja sotsiaaltoetuste  süsteemid, rõhuasetusega vanemate töötajate 
osalemisele tööturul, hinnata elukestva õppe põhimõtete järgi ümber aktiivset vananemist 
toetavad meetmed ning viia tasakaalu ajutise ja tähtajatu töötamise tingimused (üldsuunised 4 ja 8). 
Selleks, et parandada jätkus uutliku tootlikkuse kasvu tingimusi, soovitatakse Sloveenial: 
 
ET 51   ET 3. vähendada veelgi uue ettevõtte asutamisek s kuluvat aega ja kulut usi ning lihtsustada 
äritegevusega seotud haldus menetlusi (üldsuunis 11). 
4. ergutada uurimis- ja arendustegevust ja  innovatsiooni ärisektoris ning parandada 
kõrgharidussüsteemi kvaliteeti (üldsuunis 13). 
Selleks, et tekitada toimiv konkurents kõikides ma jandussektorites, eriti võrgutööstustes, soovitatakse 
Sloveenial: 
5. tugevdada konkurentsiameti haldussuutlikkust, kergendada uute konkurentide tulekut 
võrgutööstuste turule ning lihts ustada tööstuslikuks otstarbeks maa ostu protsessi 
(üldsuunis 9).