SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Võitlus maksustamise vältimise ja maksudest kõrvalehoidumise vastu on üks Euroopa Liidu poliitilisi prioriteete, mille eesmärk on luua süvendatud ja õiglasem ühtne turg. Komisjon on viimastel aastatel esitanud mitu algatust, et edendada õiglasemat maksusüsteemi. Läbipaistvuse suurendamine on Euroopa Komisjoni maksustamise vältimise ja maksudest kõrvalehoidmise vastu võitlemise strateegia üks põhiline alus. Teabevahetus maksuasutuste vahel on otsustava tähtsusega, et anda neile vajalikku teavet oma kohustuste tõhusaks täitmiseks.

Liikmesriikidel on üha raskem kaitsta oma riigi maksubaasi, kuna maksuplaneerimise struktuurid muutuvad üha keerukamaks ning kasutavad ära kapitali ja isikute suurenenud liikuvust siseturul. Turu nõuetekohast toimimist kahjustavad seega moonutused ja õigluse puudumine. Üldiselt koosnevad need kahjulikud struktuurid skeemidest, mis toimivad eri jurisdiktsioonides ning millega liigutatakse maksustatav tulu soodsamasse maksukeskkonda või vähendatakse üldist maksukoormust. Selle tulemusena väheneb sageli oluliselt liikmesriikide maksutulu, mis takistab neil majanduskasvu soodustava maksupoliitika kohaldamist.

Hiljuti lekkinud info, sealhulgas Panama dokumendid, on näidanud, et teatavad vahendajad on aktiivselt aidanud oma klientidel kasutada agressiivset maksuplaneerimist, et vähendada maksukoormust ja varjata raha välismaal. Kuigi osa keerulistest tehingutest ja organisatsioonilistest struktuuridest võivad täita täiesti õiguspärast eesmärki, on selge ka see, et teatud tegevused, sealhulgas off-shore-skeemid, ei pruugi olla õiguspärased ja mõnedel juhtudel võivad olla isegi ebaseaduslikud. Kasutatakse erinevaid ja keerukaid struktuure, mis sageli on seotud äriühingutega, mis asuvad madalate maksudega ja vähese läbipaistvusega jurisdiktsioonides, et suurendada distantsi tegelike tulusaajate ja nende varade vahel, eesmärgiga tagada madalad maksud või maksude puudumine ja/või kuritegelikul teel saadud tulu pesemine. Teatavad maksumaksjad kasutavad maksu- või pangasaladuseparadiisides registreeritud varifirmasid, millele nimetatakse varidirektor, et peita oma vara ja sissetulekut, mis sageli pärineb ebaseaduslikust tegevusest, ning varjata ettevõtte tegelike omanike (tegelike tulusaajate) identiteeti.

ELis kehtib ka ühine aruandlusstandard väliskontode kohta, mis sätestati nõukogu 9. detsembri 2014. aasta määruses (EL) 2014/107 ja mida kohaldatakse seoses maksustamisperioodidega alates 1. jaanuarist 2016. Seetõttu on oluline, et teave, mis võib kõnealuse direktiivi kohaldamisalast välja jääda, saadaks vahendajatelt, kellele pannakse kohustus anda aru võimalike agressiivse maksuplaneerimise skeemide kohta.

Õigusakti ettepanek täiendab muid eeskirju ja algatusi, näiteks neljandat rahapesuvastast direktiivi ja selle praegust läbivaatamist, mille eesmärk on suurendada läbipaistvust ja vähendada ebaselgust tegelike tulusaajate puhul. Eesmärk on suurendada läbipaistvust ja juurdepääsu õigele teabele varases etapis, kuna see peaks võimaldama ametiasutustel parandada oma riskianalüüsi kiirust ja õigsust ning selle põhjal teha õigeaegseid ja teadlikke otsuseid oma maksutulude kaitsmise kohta. Kui maksuhaldurid saavad teavet võimaliku agressiivse maksuplaneerimise kohta enne, kui seda rakendatakse, peaks neil olema võimalik skeeme jälgida ja reageerida maksudega seotud ohtudele, võttes asjakohased meetmed probleemide lahendamiseks. Selleks tuleks teave saada ideaaljuhul eelnevalt, st enne kui skeemi rakendatakse ja/või kasutatakse. See võimaldaks asutustel õigeaegselt selliseid skeeme hinnata ja vajaduse korral reageerida, sulgedes õiguslikud lüngad ja hoides ära maksutulu saamata jäämise. Lõppeesmärk on luua mehhanism, millel on hoiatav mõju; st mehhanism, mille abil takistada vahendajatel selliste skeemide väljatöötamist ja turustamist.