Ettepanek Nõukogu määrus millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid /* KOM/2006/0822 lõplik - CNS 2006/0269 */





ET Brüssel 18.12.2006 KOM(2006) 822 lõplik 2006/0269 (CNS) Ettepanek NÕUKOGU MÄÄRUS millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (komisjoni esitatud) SELETUSKIRI 1. Taust · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid: lihtsam õigusraamistik ühisele põllumajanduspoliitikale – üks horisontaalne ühine turukorraldus 21 asemel Kavandatava määruse põhieesmärk on läbi vaadata konkreetsete sektorite turu ühist korraldust käsitlevad 21 olemasolevat määrust ja koondada need üheks kõikehõlmavaks määruseks, et ühtlustada ja lihtsustada õigusraamistikku ilma selle aluspõhimõtteid muutmata. Ettepanekus kavatsetakse seega esitada ühtsustatud eeskirjad, mis käsitlevad selliseid klassikalisi turupoliitika valdkondi nagu sekkumine, eraladustamine, impordi tariifikvoodid, eksporditoetused, kaitsemeetmed, riigiabi ja konkurentsieeskirjad ning andmete edastamine ja aruandlus. Neid küsimusi käsitlevad sektorite eeskirjad on vahendite või poliitikaküsimuste kaupa ümber korraldatud ning võimaluse korral ühendatud horisontaalseteks säteteks. Praeguste ühise turukorralduse sätete sünteesina nõukogu tasandil peaks kavandatav määrus kehtima kõikide põllumajandustoodete suhtes, mida praegu reguleerib ühine turukorraldus. · Üldine taust Käesolev ettepanek on oluline osa komisjoni kavast muuta ühine põllumajanduspoliitika ühtlasemaks ja lihtsamaks. Komisjoni lähenemisviisi põhiküsimused on esitatud komisjoni 2005. aasta teatises ühise põllumajanduspoliitika lihtsustamise ja parema õigusloome kohta (edaspidi teatis) [1]. Selles dokumendis rõhutas komisjon: „Muutes bürokraatia vähendamisega põllumajandussektoris eeskirju läbipaistvamaks, kergesti mõistetavaks ja vähem tülikaks, vähendatakse ettevõtete kulusid ning tagatakse Euroopa kodanikele kulutustele vastav tulu”. · Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Kehtiva ühise põllumajanduspoliitika õigusraamistiku oluline osa koosneb 21st ühisest turukorraldusest, mis on kehtestatud alates ühise põllumajanduspoliitika kasutuselevõtmisest (vt käesoleva dokumendi I lisa). Igat ühist turukorraldust reguleerib nõukogu eraldiseisev algmäärus, millele on sageli lisatud nõukogu täiendavad eeskirjad. Enamik algmäärusi järgib sama struktuuri ja neil on arvukalt ühiseid sätteid. Eriti kehtib see kolmandate riikidega toimuva kaubanduse eeskirjade ja üldsätete kohta, kuid teataval määral ka siseturuga seotud eeskirjade kohta. Lisaks sisaldavad algmäärused sageli eri lahendusi samadele või sarnastele probleemidele. Seetõttu märgitakse teatises ära ühise põllumajanduspoliitika 2003. aasta reform, mis „lihtsustas ühise põllumajanduspoliitika õiguskeskkonda, rajas kõikide otsetoetuste horisontaalse õigusliku raamistiku ning ühendas hulga toetussüsteeme ühtsesse otsemaksete kavasse”. Teatises väljendas komisjon kavatsust laiendada horisontaalset lähenemisviisi 21 ühise turukorralduse suhtes ning uurida sellega seoses, mil määral neid saab ühtlustada ja asendada valdkondlikud lähenemisviisid horisontaalsetega. · Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Käesolev põllumajandusvaldkonda käsitlev ettepanek on osa komisjoni lähenemisviisist paremale õiguslikule reguleerimisele ja lihtsustamisele, nagu see on väljendatud komisjoni 25. oktoobri 2005. aasta teatises „Ühenduse Lissaboni kava rakendamine – õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia” [2] ja heaks kiidetud 16. detsembril 2003. aastal sõlmitud paremat seadusloomet käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes. [3] 2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine · Konsulteerimine huvitatud isikutega Komisjoni kavatsusest koostada ühise turukorralduse kõikehõlmava määruse ettepanek teatati komisjoni 19. oktoobri 2005. aasta teatises. Pärast arutelu tegi nõukogu 2005. aasta detsembris järeldused, mis ei käsitlenud konkreetselt seda küsimust. Ettepanekuga seotud ettevalmistava töö käigus anti liikmesriikidele ja sidusrühmadele võimalus väljendada oma seisukohti eelnõu kohta. Liikmesriikidega konsulteeriti komisjoni lihtsustamisekspertide rühma 27. juunil 2006. aastal peetud koosolekul ja sidusrühmadega põllumajanduse nõuandva komitee 30. juuni 2006. aasta erakorralisel koosolekul; mõlemal juhul lähtuti kavandatavat ettepanekut käsitlevast kokkuvõtlikust teatisest. Liikmesriikide esindajad olid üldjoontes nõus, et selline lähenemisviis võib ühise põllumajanduspoliitika õigusraamistikku lihtsustada. Nad jätsid aga oma valitsustele võimaluse võtta seisukoht pärast üksikasjaliku seadusandliku ettepaneku esitamist. Ka sidusrühmade esindajad ei olnud altimad lähenemisviisi üksikasjalikumalt kommenteerima. Mitmed neist väljendasid valmidust kaaluda kõikehõlmava ühise turukorralduse määruse ettepanekut tingimusel, et see piirdub tehnilise toiminguga ega muuda olemasolevat poliitikat. Väljendati muret kõiki turusektoreid hõlmava ühe korralduskomitee loomise üle. · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Väliseksperte ei olnud vaja. · Mõju hindamine Ei kohaldata. Ettepaneku suhtes ei kohaldata mõju hindamise nõudeid, sest see ei kuulu komisjoni õigusloome- ja töökavasse. 3. Horisontaalse ühise turukorralduse õiguslik külg ja põhijooned · Õiguslik alus Asutamislepingu artiklid 36 ja 37. · Ettepaneku sisu Reguleeriva raamistiku lihtsustamine ilma poliitikat muutmata Sellise suurusjärgu seadusandlik projekt, mis seisneb olulise arvu eraldiseisvate õigusaktide koondamises üheks kõikehõlmavaks määruseks, on selgelt midagi enamat kui lihtsalt olemasolevate õigusaktide konsolideerimine. See nõuab paratamatult paljude sätete ümberkorraldamist ja -sõnastamist. Seda ei tohiks aga mõista kui katset muuta nõukogu poolt aastate jooksul ühise põllumajanduspoliitika küsimustes võetud ning kehtivates ühistes turukorraldustes kajastatud poliitilisi otsuseid. Kuigi lihtsustamisalgatuste universaalset ja kokkulepitud viisi ei ole olemas, on kavandatav määrus sisuliselt tehnilise lihtsustamise akt: nagu teatises öeldakse, tähendab see „õigusliku raamistiku, haldusmenetluste ja juhtimismehhanismide läbivaatamist, et saavutada ühtlust ja suuremat kulutasuvust ning jõuda käesoleva poliitika seatud eesmärkideni, muutmata aluspoliitikat”. Seega ei tehta ettepanekut olemasolevaid vahendeid kehtetuks tunnistada ega muuta, kui need ei ole aegunud ega üleliigseks muutunud või kui neid ei tuleks nende olemuse tõttu lahendada nõukogu tasandil. See tähendab ka, et käesoleva ettepanekuga ei tohiks laiendada ühiste turukorralduste kehtivat ulatust ega kasutusele võtta uusi vahendeid ega meetmeid. Kooskõlas nende kriteeriumidega kaldub kavandatav korraldus kehtivatest määrustest kõrvale vaid üksikutes punktides. See küsimus on eelkõige asjakohane mitmete sätete tõttu, mis annavad praegu nõukogule õiguse õigusakte vastu võtta ilma parlamendiga nõu pidamata (nn teise tasandi õigusaktid). Vastavalt asutamislepingu artikli 202 kolmandas taandes sätestatud institutsioonide tasakaalule tehakse ettepanek võtta sellised aktid vastu kas asutamislepingu artiklis 37 sätestatud korras, st pärast parlamendiga nõupidamist, või anda vastavad volitused komisjonile. Kuna praegu ei ole vaja asjaomaseid teise tasandi määrusi muuta või kehtetuks tunnistada, jäetakse ettepanekuga need sisuliselt kehtima, sätestades samas sõnaselgelt komisjoni õiguse neid akte korralduskomitee menetluse abil muuta või kehtetuks tunnistada, kui see peaks vajalikuks osutuma. Lisaks tuleb märkida, et teatavates küsimustes, mida nende eriti tehnilise olemuse tõttu ei sobi nõukogu algmääruses käsitleda, kavandatakse asjaomased volitused üle anda komisjonile. Ettepaneku reguleerimisala Kavandatava määruse reguleerimisala kajastab järkjärgulist lähenemisviisi, mis on juba esitatud teatises. Vastavalt sellele kavandatakse uut algmäärust kohaldada algusest peale kõigi põllumajandustoodete suhtes, mida praegu reguleerib ühine turukorraldus. Lisaks peaks uus algmäärus terviklikkuse ja järjepidevuse huvides hõlmama ka teatavaid muid põllumajandustooteid, nagu siidiussid, põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol ja mesindustooted, mille kohta praegu ei ole täielikult väljatöötatud ühist turukorraldust, vaid mida reguleeritakse põllumajandust käsitlevate erieeskirjadega, mis aga ei anna neile täielikku ühise turukorralduse staatust. Samas tuleb märkida, et käesolev ettepanek ei hõlma asutamislepingu I lisaga [4] hõlmamata ja seega eristaatuses olevat puuvilla. Sektorite puhul, mille poliitikat praegu või lähitulevikus läbi vaadatakse (värske ja töödeldud puu- ja köögivili, vein), näib olevat sobiv kaasata ettepanekusse vaid need sätted, mida läbivaatamine ei mõjuta. See hõlmab eelkõige horisontaalseid või ühiseid eeskirju, näiteks riigiabi ja konkurentsi käsitlevad sätted, komiteemenetlused ning liikmesriikide teatised komisjonile. Seega toimub iga läbivaatamine eraldi ettepaneku alusel. Kui läbivaatamise protsess lõpule viiakse, tuleb selle raames vastuvõetud õigusaktid teises etapis uude algmäärusesse kaasata. Selleks esitab komisjon nõukogule õigel ajal asjakohased ettepanekud. Kuni ettepanekute vastuvõtmiseni jätkatakse neid eeskirju reguleerivate olemasolevate määruste kohaldamist lisaks uuele algmäärusele. Kaasatud õigusaktid Lisaks punktis 1 osutatud nõukogu õigusaktidele tehakse ettepanek kaasata uude algmäärusesse veel täiendavaid nõukogu eeskirju, mis praegu ühist turukorraldust käsitlevate määruste hulka ei kuulu, ehkki neid kohaldatakse kehtivate ühiste turukorralduste ja nõukogu muude õigusaktidega hõlmatud põllumajandustoodete suhtes. Need on näiteks piimakvootide eeskirjad, eraladustamist ja riiklikku sekkumist käsitlevad erisätted [5] ning määruse nr 1184/2006 [6] sätted, mis käsitlevad põllumajandustoodete tootmisel ja nendega kauplemisel kohaldatavaid konkurentsi- ja riigiabi eeskirju. Käesoleva dokumendi II lisas on esitatud nende õigusaktide täielik loetelu. Struktuur Uue ühise turukorralduse struktuur peaks eelkõige järgima enamikus kehtivates algmäärustes kasutatud struktuuri. Konkurentsieeskirjade tähtsuse tõttu näib aga olevat sobiv sätestada need eraldi osas. Seega jaguneb kavandatava määruse tekst järgmiselt: – sissejuhatavad sätted (nt reguleerimisala, mõisted, turustusaastad); – siseturgu käsitlevad sätted (nt riiklik sekkumine, eraladustamine, sekkumise erimeetmed, kvoodid, abikavad); – kolmandate riikidega kauplemist käsitlevad sätted (nt litsentsid, imporditollimaksud, tariifikvoodid, erikaitse, eksporditoetused, kaitseklausel, sees- ja välistöötlemine); – konkurentsieeskirjad (monopolivastased eeskirjad, riigiabi); – üldsätted (nt häireklausel, teatised, korralduskomitee); – ülemineku- ja lõppsätted (nt muudatused, kehtetuks tunnistamised, üleminekuklausel, jõustumine). Lisaks sisaldab kavandatav määrus mitmeid lisasid, mis kajastavad peamiselt kehtivate ühise turukorralduse määruste lisasid. Komisjoni otsuste tegemine Nagu on kehtivate ühiste turukorraldustega ette nähtud, nõuab ettepanek komisjonilt enamiku küsimuste puhul tema otsustamisõiguse elluviimist nn korralduskomitee menetluse järgi. Et vältida igal üksikjuhul viitamist asjakohasele komiteemenetluse klauslile, sätestab ettepanek selle nõude horisontaalsel tasandil. Jõustumine ja kohaldamine Uus määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Kavandatava määruse sätete kohaldamise kuupäevad tuleks aga kindlaks määrata nii, et oleks tagatud sujuv üleminek uuele õigusraamistikule. See tähendab, et ühest küljest ei tohiks uusi sätteid kohaldama hakata turustamisaastate vältel, teisalt aga tuleks anda komisjonile piisav aeg vajalike rakendusaktide ettevalmistamiseks ja vastuvõtmiseks. Eeldusel et nõukogu võtab kavandatava määruse ametlikult vastu 2007. aasta sügisel, kohaldatakse selle sätteid: – sektorites, mille puhul on ette nähtud turustusaastad, alates asjaomase turustusaasta algusest 2008. aastal; – sektorites, mille puhul turustusaastat ei ole ette nähtud, alates 1. jaanuarist 2008. Kehtiva korra kohaseid suhkru- ja piimakvoote käsitlevaid sätteid ei tohiks kohaldada kauem kui 2014/2015. suhkru turustusaasta / piima kvoodiaasta lõpuni. · Subsidiaarsuse põhimõte Ettepaneku eesmärk on lihtsustada ühise turukorralduse õigusraamistikku ilma nende aluspõhimõtete poliitilist suundumust muutmata. · Õigusakti valik Kavandatud õigusaktid: määrus. Muudest vahenditest ei piisaks, sest ettepaneku eesmärk on kehtestada horisontaalne ühine turukorraldus, mida kohaldatakse otseselt kõikides liikmesriikides. 4. Mõju eelarvele Arvestades, et ettepanek ei muuda olemasolevaid ühise põllumajanduspoliitika meetmeid, ei mõjuta see eelarvet. 5. Lihtsustamine Ettepaneku tulemusena oodatakse olemasolevate õigusaktide olulist lihtsustamist. Ettepanek: – vähendab oluliselt ühist põllumajanduspoliitikat reguleerivate õigusaktide ja sätete arvu; – ühtlustab ühise põllumajanduspoliitika vahendeid ja meetmeid; – suurendab ühise põllumajanduspoliitika õigusraamistiku läbipaistvust ning parandab põllumajandustootjate, ettevõtjate ja riikide haldusasutuste juurdepääsu sellele; – vähendab halduskulusid. Lõpptulemusena reguleerib suuremat osa ühisest põllumajanduspoliitikast ainult neli nõukogu määrust: – nõukogu määrus turgude ühise korralduse kohta; – nõukogu määrus (EÜ) nr 1782/2003 otsetoetuste kohta; – nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 maaelu arengu kohta ning – nõukogu määrus (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta. Seega annab ettepanek olulise panuse õigusaktide lihtsustamise protsessi. Ettepaneku panust ühise põllumajanduspoliitika lihtsustamisse ei tohiks aga hinnata isoleeritult, vaid komisjoni selle valdkonna jõupingutuste üldises kontekstis. Teatisest nähtub selgelt, et komisjoni tegevus parema õigusloome ja ühise põllumajanduspoliitika lihtsustamise valdkonnas koosneb mitmest tehnilistest ning poliitikaga seotud meetmetest ja algatustest, millest ettepanek moodustab vaid ühe olulise osa. Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmise tulemusena tunnistatakse kehtetuks 35 nõukogu määrust. I LISA Kavandatava horistontaalse ühise turukorraldusega hõlmatud turgude ühised korraldused | Määrus | Reguleerimisala | 1. | (EMÜ) nr 234/68 | Elustaimed ja lillekasvatustooted | 2. | (EMÜ) nr 827/68 | Ülejäänud tooted („solde“) (muude ühiste turukorraldustega hõlmamata toodete ühine turukorraldus) | 3. | (EMÜ) nr 2759/75 | Sealiha | 4. | (EMÜ) nr 2771/75 | Munad | 5. | (EMÜ) nr 2777/75 | Linnuliha | 6. | (EMÜ) nr 2075/92 | Toortubakas | 7. | (EÜ) nr 1254/1999 | Veise- ja vasikaliha | 8. | (EÜ) nr 1255/1999 | Piim ja piimatooted | 9. | (EÜ) nr 1673/2000 | Lina ja kanep | 10. | (EÜ) nr 2529/2001 | Lamba- ja kitseliha | 11. | (EÜ) nr 1784/2003 | Teravili | 12. | (EÜ) nr 1785/2003 | Riis | 13. | (EÜ) nr 1786/2003 | Kuivsööt | 14. | (EÜ) nr 865/2004 | Oliiviõli | 15. | (EÜ) nr 1947/2005 | Seemned | 16. | (EÜ) nr 1952/2005 | Humal | 17. | (EÜ) nr 318/2006 | Suhkur | 18. | (EMÜ) nr 404/93 | Banaanid | 19. | (EÜ) nr 2200/96 | Värske puu- ja köögivili | 20. | (EÜ) nr 2201/96 | Töödeldud puu- ja köögivili | 21. | (EÜ) nr 1493/1999 | Vein | II LISA Kavandatava horisontaalse ühise turukorraldusega hõlmatud muud õigusaktid kui ühise turukorralduse algmääruste Ühise turukorraldusega hõlmamata tooted Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 845/72 | Siidiussid | (EMÜ) nr 707/76 | Siidiusside tootjarühmad | (EÜ) nr 670/2003 | Põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol | (EÜ) nr 797/2004 | Mesindustooted | Horisontaalsed sätted Määrus | Reguleerimisala | (EÜ) nr 1184/2006 | Nõukogu määrus, millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandustoodete ja saaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes (= endine määrus nr 26) | (EMÜ) nr 1055/77 | Nõukogu määrus sekkumisametite poolt kokkuostetud toodete ladustamise ja liikumise kohta | (EMÜ) nr 2931/79 | Nõukogu määrus eksporditoetuse andmise kohta põllumajandustoodetele, mis võivad kolmandas riigis kasutada impordi erirežiimi | (EMÜ) nr 386/90 | Nõukogu määrus toetust või muid summasid saavate põllumajandustoodete ekspordi ajal teostatava kontrolli kohta | Suhkrusektor Otsus | Reguleerimisala | 74/583/EMÜ | Nõukogu 20. novembri 1974. aasta otsus suhkru liikumise järelevalve kohta | Puu- ja köögiviljasektor Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 2517/69 | Nõukogu määrus, milles sätestatakse teatavad meetmed ühenduse puuviljatootmise ümberkorraldamiseks | Sealihasektor Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 2763/75 | Nõukogu määrus sealihasektoris eraladustusabi andmise üldeeskirja kohta | Piimasektor Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 1898/87 | Nõukogu määrus piima ja piimatoodete turustamisel kasutatavate nimetuste kaitse kohta | (EMÜ) nr 2204/90 | Nõukogu määrus, millega sätestatakse piima- ja piimatooteturu ühise korralduse täiendavad üldised eeskirjad juustu osas (eelneva loa ja halduskontrolli süsteemid) | (EÜ) nr 2991/94 | Nõukogu määrus, millega kehtestatakse võiderasvade standardid | (EÜ) nr 2597/97 | Nõukogu määrus, millega sätestatakse täiendavad eeskirjad piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta joogipiima osas | (EÜ) nr 2250/1999 | Nõukogu määrus Uus-Meremaalt pärit või tariifikvoodi kohta | (EÜ) nr 1788/2003 | Nõukogu määrus, millega kehtestatakse tasu piima- ja piimatootesektoris | Munasektorid Määrus | Reguleerimisala | (EÜ) nr 1028/2006 | Nõukogu määrus munade turustusnormide kohta (= endine määrus nr 1907/90) | Linnulihasektor Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 1906/90 | Nõukogu määrus kodulindude turustusnormide kohta | Lillekasvatuse sektor Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 4088/87 | Nõukogu määrus, milles määratakse kindlaks teatavate Küproselt, Iisraelist ja Jordaaniast pärit lillede impordi soodustollimaksude kohaldamise tingimused | Tubakasektor Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 2077/92 | Nõukogu määrus, mis käsitleb tubakasektori kutsealadevahelisi organisatsioone ja majandusharusiseseid kokkuleppeid | Rümpade liigitus Määrus | Reguleerimisala | (EMÜ) nr 1358/80 | Nõukogu määrus, millega fikseeritakse täiskasvanud veiste soovitus- ja sekkumishind 1980/81. turustusaastaks ning kehtestatakse ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala | (EÜ) nr 1183/2006 | Nõukogu määrus ühenduse täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaala kohta (= endine määrus nr 1208/81) | (EMÜ) nr 3220/84 | Nõukogu määrus, millega määratakse kindlaks ühenduse searümpade liigitusskaala | (EMÜ) nr 1186/90 | Nõukogu määrus, millega laiendatakse ühenduses kehtiva täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala reguleerimisala | (EMÜ) nr 2137/92 | Nõukogu määrus, mis käsitleb lambarümpade ühenduse liigitusskaalat ja määratleb ühenduse värskete või külmutatud lambarümpade standardkvaliteedi ning laiendab määrust (EMÜ) nr 338/91 | 2006/0269 (CNS) Ettepanek NÕUKOGU MÄÄRUS millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [7] SISUKORD I OSA SISSEJUHTAVAD SÄTTED (...)33 II OSA SISETURG (...)36 I JAGU TURUSEKKUMINE (...)36 I peatükk Riiklik sekkumine ja eraladustus (...)36 I JAOTIS ÜLDSÄTTED (...)36 II JAOTIS RIIKLIK SEKKUMINE (...)38 I alajaotis Üldsätted (...)38 II alajaotis Kokkuostu väljakuulutamine ja peatamine (...)39 III alajaotis Sekkumishind (...)40 IV alajaotis Sekkumisvarude müük (...)41 III JAOTIS ERALADUSTUS (...)43 I alajaotis Kohustuslik abi (...)43 II alajaotis Valikuline abi (...)44 IV JAOTIS ÜHISSÄTTED (...)46 II peatükk Sekkumise erimeetmed (...)49 I JAOTIS ERANDLIKUD TURUTOETUSMEETMED (...)49 II JAOTIS TERAVILJA- JA RIISISEKTORI MEETMED (...)50 III JAOTIS SUHKRUSEKTORI MEETMED (...)50 IV JAOTIS PAKKUMISE KOHANDAMINE (...)53 III peatükk tootmise piiramise süsteemid (...)53 I JAOTIS ÜLDSÄTTED (...)53 II JAOTIS SUHKUR (...)54 I alajaotis Kvootide määramine ja haldamine (...)54 II alajaotis Kvootide ületamine (...)56 III JAOTIS PIIM (...)58 I alajaotis Üldsätted (...)58 II alajaotis Kvootide määramine ja haldamine (...)59 III alajaotis Kvootide ületamine (...)64 IV JAOTIS MENETLUSSÄTTED (...)66 IV peatükk toetuskavad (...)67 I JAOTIS TÖÖTLEMISTOETUS (...)67 I alajaotis kuivsööt (...)67 II alajaotis Kiu tootmiseks kasvatatud lina ja kanep (...)69 II JAOTIS TOOTMISTOETUS (...)71 III JAOTIS PIIMA- JA PIIMATOOTESEKTORI TOETUSED (...)71 IV JAOTIS OLIIVISEKTORI TOETUSED (...)73 V JAOTIS ÜHENDUSE TUBAKAALASE UURIMISTÖÖ JA TEABELEVI FOND (...)74 VI JAOTIS MESINDUSE ERISÄTTED (...)75 VII JAOTIS SIIDIUSSISEKTORI TOETUSED (...)76 II JAGU TURUSTAMIST JA TOOTMIST KÄSITLEVAD EESKIRJAD (...)77 I peatükk Turustusnormid ja tootmistingimused (...)77 I JAOTIS TURUSTUSNORMID (...)77 II JAOTIS TOOTMISTINGIMUSED (...)79 III JAOTIS MENETLUSEESKIRJAD (...)79 II peatükk Tootjate organisatsioonid, tootmisharudevahelised organisatsioonid, ettevõtjate organisatsioonid (...)80 I JAOTIS ÜLDPÕHIMÕTTED (...)80 II JAOTIS TUBAKASEKTORI TOOTMISHARUDEVAHELISI ORGANISATSIOONE KÄSITLEVAD EESKIRJAD (...)81 III JAOTIS MENETLUSEESKIRJAD (...)82 III OSA KOLMANDATE RIIKIDEGA KAUPLEMINE (...)83 I peatükk Üldsätted (...)83 II peatükk Import (...)83 I JAOTIS IMPORDILITSENTSID (...)83 II JAOTIS IMPORDITOLLIMAKSUD (...)85 III JAOTIS IMPORDIKVOOTIDE HALDAMINE (...)87 IV JAOTIS TEATAVAID TOOTEID KÄSITLEVAD ERISÄTTED (...)89 I alajaotis Teravilja- ja riisisektori impordi erisätted (...)89 II alajaotis Suhkru impordi sooduskord (...)90 III alajaotis Kanepi impordi erisätted (...)91 IV alajaotis Humala impordi erisätted (...)92 V JAOTIS KAITSE JA SEESTÖÖTLEMINE (...)92 III peatükk Eksport (...)93 I JAOTIS EKSPORDILITSENTSID (...)93 II JAOTIS EKSPORDITOETUSED (...)94 III JAOTIS PIIMA- JA PIIMATOOTESEKTORI EKSPORDIKVOOTIDE HALDAMINE (...)98 IV JAOTIS KOLMANDA RIIGI IMPORDI ERIREŽIIM (...)99 V JAOTIS ELUSTAIMEDE ERISÄTTED (...)99 VI JAOTIS VÄLISTÖÖTLEMINE (...)99 IV OSA KONKURENTSIEESKIRJAD (...)100 I peatükk Ettevõtjate suhtes kohaldatavad eeskirjad (...)100 II peatükk Riigiabieeskirjad (...)102 V OSA SEKTORITE ERISÄTTED (...)104 VI OSA Üldsätted (...)107 VII OSA RAKENDUS-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED (...)109 I peatükk Rakendussätted (...)109 II peatükk Ülemineku- ja lõppsätted (...)110 ning arvestades järgmist: (1) Põllumajandustoodete ühisturu toimimise ja arenguga peab kaasnema sellise ühise põllumajanduspoliitika (edaspidi „ÜPP”) väljatöötamine, mis sisaldab eelkõige põllumajandusturgude ühist korraldust (edaspidi „ÜTK”), mille vorm võib asutamislepingu artikli 34 kohaselt olla tooteti erinev. (2) Alates ÜPP kasutuselevõtust on nõukogu vastu võtnud 21 ühist turukorraldust iga toote või tooterühma kohta, millest igaühte reguleeritakse eraldiseisva nõukogu algmäärusega: – nõukogu 27. veebruari 1968. aasta määrus (EMÜ) nr 234/68 elustaimede ja lillekasvatustoodete turu ühise korralduse kehtestamise kohta [8]; – nõukogu 28. juuni 1968. aasta määrus (EMÜ) nr 827/68 teatavate asutamislepingu II lisas loetletud toodete turu ühise korralduse kohta [9]; – nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2759/75 sealihaturu ühise korralduse kohta [10]; – nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2771/75 munaturu ühise korralduse kohta [11]; – nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2777/75 linnulihaturu ühise korralduse kohta [12]; – nõukogu 30. juuni 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2075/92 toortubakaturu ühise korralduse kohta [13]; – nõukogu 13. veebruari 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 404/93 banaanituru ühise korralduse kohta [14]; – nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta [15]; – nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 2201/96 töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste turu ühise korralduse kohta [16]; – nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1254/1999 veiseliha- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta [17]; – nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1255/1999 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta [18]; – nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1493/1999 veinituru ühise korralduse kohta [19]; – nõukogu 27. juuli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1673/2000 kiu tootmiseks kasvatatava lina ja kanepi turu ühise korralduse kohta [20]; – nõukogu 19. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 2529/2001 lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta [21]; – nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1784/2003 teraviljaturu ühise korralduse kohta [22]; – nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1785/2003 riisituru ühise korralduse kohta [23]; – nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1786/2003 kuivsöödaturu ühise korralduse kohta [24]; – nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 865/2004, mis käsitleb oliiviõli- ja lauaoliivide turu ühist korraldust ja millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 827/68 [25]; – nõukogu 23. novembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1947/2005, mis käsitleb seemneturu ühist korraldust ning millega muudetakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2358/71 ja (EMÜ) nr 1674/72 [26]; – nõukogu 23. novembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1952/2005, mis käsitleb humalaturu ühist korraldust ja millega tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 1696/71, (EMÜ) nr 1037/72, (EMÜ) nr 879/73 ja (EMÜ) nr 1981/82 [27]; – nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 318/2006 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta [28]. (3) Lisaks sellele on nõukogu vastu võtnud veel kolm määrust, mis sisaldavad teatavaid tooteid käsitlevaid erieeskirju, kehtestamata aga nende toodete turgude ühist korraldust: – nõukogu 8. aprilli 2003. aasta määrus (EÜ) nr 670/2003, milles sätestatakse põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turgu käsitlevad erimeetmed [29]; – nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 797/2004 mesindustoodete tootmise ja turustamise üldtingimuste parandamiseks võetavate meetmete kohta [30]; – nõukogu 5. oktoobri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1544/2006, milles sätestatakse erimeetmed siidiusside kasvatamise edendamiseks [31]. (4) Eespool nimetatud määrustega (edaspidi „algmäärused”) kaasnevad sageli täiendavad nõukogu määrused. Enamik algmäärusi on sama struktuuriga ja sisaldab arvukalt ühiseid sätteid. Eriti kehtib see kolmandate riikidega kauplemise eeskirjade ning üldsätete kohta, kuid teataval määral ka siseturuga seotud eeskirjade kohta. Algmäärused sisaldavad sageli erinevaid lahendusi samadele või sarnastele probleemidele. (5) Ühendus on mõnda aega püüdnud ÜPP reguleerivat keskkonda lihtsustada. Seega kehtestati nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) [32] kõikide otsetoetuste horisontaalne õigusraamistik, mis koondab rea toetussüsteeme ühtseks pindalatoetuseks. Seda lähenemisviisi tuleks laiendada algmäärustele. Antud kontekstis tuleks algmäärustes sisalduvad eeskirjad koondada ühtseks õiguslikuks raamistikuks ning sektoriviisiline lähenemine asendada võimaluse korral horisontaalsega. (6) Lihtsustamine ei tohiks kahtluse alla seada ÜPPs aastate jooksul tehtud poliitilisi otsuseid. Seepärast peaks käesolevas määruses piirduma tehnilise lihtsustamisega, See ei tohiks tühistada ega muuta olemasolevaid vahendeid, kui need ei ole vananenud, üleliigseks osutunud või kui neid ei saa nende eripära tõttu nõukogu tasandil lahendada, ega tingida uute vahendite või meetmete kasutuselevõttu. (7) Sellest tulenevalt ei tohiks käesolev määrus kasutusele võtta ÜTK neid osi, mille suhtes kohaldatakse poliitika läbivaatamist. Antud juhul tähendab see puu- ja köögivilja-, banaani- ja veinisektori teatavaid osi. Määrustes (EMÜ) nr 404/93, (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 1493/1999 sisalduvad eeskirjad tuleb seetõttu kaasata käesolevasse määrusese üksnes ulatuses, mil nende suhtes ei toimu poliitilisi reforme. (8) Eespool mainitud kaalutlusi arvesse võttes tuleks algmäärused kehtetuks tunnistada ja asendada ühe määrusega. (9) Teravilja-, riisi-, suhkru-, kuivsööda-, seemne-, oliivi-, lina- ja kanepi-, banaani-, veini-, piima- ja piimatoodete ning siidiusside turgude ühises korralduses nähakse ette turustusaastad, mis on peamiselt kohandatud nende toodete vastavatele bioloogilistele tootmistsüklitele. Puu- ja köögiviljaturu ning töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste turu ühises korralduses on komisjonil õigus turustusaastat kindlaks määrata asjaolu tõttu, et nende toodete tootmistsüklid on väga erinevad ning mõnel juhul ei ole turustusaasta kindlaksmääramine vajalik. Seetõttu tuleks käesolevasse määrusesse kaasata kõnealustes sektorites kindlaks määratud turustusaastad ning komisjoni volitused määrata kindlaks turustusaastad puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste sektoris. (10) Turgude stabiliseerimiseks ja põllumajandusega tegelevale rahvastikuosale rahuldava elatustaseme tagamiseks on otsetoetuskavade kasutuselevõtmisega paralleelselt eri sektorites välja töötatud hinnatoetussüsteemide diferentseeritud süsteem, milles võetakse ühest küljest arvesse iga sektori vajadusi, teisalt aga eri sektorite omavahelist sõltuvust. Neid meetmeid rakendatakse riikliku sekkumise või teravilja-, riisi-, suhkru-, oliivi-, veiseliha- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoodete-, sealiha- ning lamba- ja kitselihasektori toodete eraladustuse toetamise vormis. Käesoleva määruse eesmärke arvestades on seega vaja säilitada varem väljatöötatud vahenditega ettenähtud hinnatoetusmeetmed, tegemata neisse olulisi muudatusi võrreldes varasema õigusliku olukorraga. (11) Selguse ja läbipaistvuse huvides tuleks neid meetmeid reguleerivad sätted allutada ühisele struktuurile, säilitades samas igas sektoris järgitava poliitika. Selleks on sobiv eristada võrdlus- ja sekkumishindu. (12) Teravilja-, veiseliha- ja vasikalihaturu ning piimaturu ja piimatoodete turu ühine korraldus sisaldab sätteid, mille kohaselt nõukogu võib hinnatasemeid muuta, tegutsedes asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 sätestatud korras. Arvestades hinnasüsteemide tundlikkust, tuleks sellele võimalusele osutamine säilitada. Et see võimalus ei kehti mitte ainult eespool mainitud sektorite kohta, tuleks seda laiendada kõikidele käesoleva määrusega hõlmatud sektoritele. (13) Ühenduse turu suhkruhindade kohta usaldusväärse teabe saamiseks tuleks suhkruturu ühises korralduses sisaldunud hinnaaruandluse süsteem kaasata käesolevasse määrusesse lähtuvalt sellest, mille alusel valge suhkru turuhinnatasemed tuleks kindlaks määrata. (14) Et vältida teravilja, riisi, või ja lõssipulbri sekkumissüsteemi muutumist omaette turustusvõimaluseks, tuleks säilitada võimalus näha riikliku sekkumise alustamine ette vaid aasta teatavatel perioodidel. Veise- ja vasikalihatoodete ning või puhul peaks riikliku sekkumise alustamine ja lõpetamine sõltuma teatava perioodi turuhinnatasemetest. Riisi- ja suhkrusektoris tuleks säilitada nende koguste piirang, mille ulatuses on kokkuost riikliku sekkumise raames lubatud. Või ja lõssipulbri puhul on vaja säilitada komisjoni õigus peatada tavapärane kokkuost teatava koguse saavutamisel või asendada see pakkumismenetluse alusel toimuva kokkuostuga. (15) Minevikus vähendas teravilja- ja riisi- ning veise- ja vasikalihaturu ühine korraldus riiklikul sekkumisel rakendatavat hinnataset („sekkumishind”) ning määras selle kindlaks otsetoetuskavade kasutuselevõtuga nendes sektorites. Seega on nende toetuskavade raames antav abi ja sekkumishinnad omavahel tihedalt seotud. Piima- ja piimatoodete sektori toodete sekkumishind oli kindlaks määratud, et edendada selle sektori toodete tarbimist ja parandada nende konkurentsivõimet. Riisi- ja suhkrusektoris olid hinnad kindlaks määratud, et aidata kaasa turu stabiliseerimisele olukordades, kus turustusaasta turuhind langeb järgmiseks turustusaastaks kindlaksmääratud võrdlushinnast madalamale. Need nõukogu poliitilised otsused jäävad endiselt jõusse. (16) Seni on riisi- ja suhkrusektori hinnatasemed kindlaks määratud komisjoni määratletud standardkvaliteediga toodete jaoks. Arvestades selle arusaama väga tehnilist iseloomu, on sobiv delegeerida standardkvaliteedi määratlemine komisjonile. Selle arusaama määratlemisel peaks komisjon eelkõige lähtuma asjaomaste toodete turust ja kauplemiskeskkonnast. (17) Nagu ka varasemates ÜTKdes, tuleks käesolevas määruses sätestada riikliku sekkumise käigus ostetud toodete müümise võimaluse. Sellised meetmed tuleb võtta viisil, mis väldib turuhäireid ning tagab võrdse juurdepääsu kaupadele ja ostjate võrdse kohtlemise. (18) Mitmete põllumajandustoodete sekkumisvarude tõttu on ühendusel potentsiaalne võimalus oluliselt kaasa aidata oma enim puudust kannatavate kodanike heaolule. Ühenduse huve silmas pidades tuleb seda võimalust asjakohaseid meetmeid rakendades ka edaspidi kasutada, kuni kõnealuseid varusid on vähendatud normaalkoguseni. Neid kaalutlusi arvesse võttes on toidu jaotamist heategevusorganisatsioonide poolt seni reguleeritud nõukogu 10. detsembri 1987. aasta määrusega (EMÜ) nr 3730/87, millega kehtestatakse sekkumisvarudest pärit ja ühenduses enim puudust kannatavatele isikutele jaotamiseks mõeldud toiduainete kindlaksmääratud organisatsioonidele tarnimise üldeeskirjad [33]. See oluline sotsiaalne meede, mis võib kasusaajatele olla arvestatava väärtusega, tuleks säilitada ja kaasata käesoleva määruse raamistikku. (19) Piimaturu tasakaalustamiseks ning turuhindade stabiliseerimiseks on piima- ja piimatoodete turu ühises korralduses ette nähtud teatavate või- ja juustutoodete eraladustuse toetamine. Lisaks sellele on komisjonile antud õigus otsustada teatavate muude juustutoodete, samuti valge suhkru, teatavate oliiviõliliikide ning teatavate veise- ja vasikalihatoodete, lõssipulbri, sealiha ning lamba- ja kitseliha eraladustuse toetamise üle. Käesoleva määruse eesmärki arvestades tuleks need meetmed säilitada ja määrusesse kaasata. (20) Veise- ja vasikaliha-, sealiha- ning lamba- ja kitselihasektori algmääruste alusel on kehtestatud ühenduse skaala rümpade liigitamiseks. Need kavad on veise-, vasika- ja sealihasektoris hindade registreerimiseks ja sekkumiskorra kohaldamiseks hädavajalikud. Lisaks sellele järgivad nad turu läbipaistvuse parandamise eesmärki. Need rümpade liigitamise kavad tuleks säilitada. Et need on oma iseloomult peamiselt tehnilised, näib olevat sobilik anda komisjonile vajalikud õigused asjaomaste eeskirjade vastuvõtmiseks, lähtudes olemasolevate kavade kriteeriumidest. (21) Loomahaiguste leviku tõkestamiseks kavandatud meetmete kohaldamisest tulenevad vaba ringluse piirangud võivad ühe või mitme liikmesriigi teatavate toodete turul põhjustada raskusi. Kogemused näitavad, et tõsised turuhäired, näiteks tarbimise või hindade oluline vähenemine, võivad olla seotud tarbijate usalduse kaotusega rahvatervise või loomade tervishoiu ohtude tõttu. (22) Seetõttu tuleks veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoodete-, sealiha-, muna- ja linnulihaturu ühises korralduses sätestatud erakorralised turutoetusmeetmed, mille eesmärk on selliseid olukordi heastada, kaasata käesolevasse määrusesse samadel tingimustel, nagu neid on siiani kohaldatud. Neid erakorralisi turutoetusmeetmeid peaks võtma komisjon ja need peaksid olema otseselt seotud haiguste leviku tõkestamiseks vastuvõetud tervishoiu- ja veterinaarmeetmetega või neile järgnema. Neid meetmeid tuleks võtta liikmesriikide palvel, et vältida tõsiseid häireid asjaomastel turgudel. (23) Käesolev määrus peaks toetama komisjoni võimalust võtta vastu teravilja- ja riisituru ühises korralduses sätestatud erisekkumismeetmed, kui see on vajalik tõhusaks ja tulemuslikuks reageerimiseks teraviljasektori turuhäirete ohule ning ulatusliku riikliku sekkumise vältimiseks ühenduse teatavate piirkondade riisisektoris või koorimata riisi puudujääkide kompenseerimiseks pärast loodusõnnetusi. (24) Selleks et tagada ühenduse suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatajatele rahuldav elatustase, tuleks kindlaks määrata kvoodikohase ja standardkvaliteedile vastava suhkrupeedi miinimumhind ning määratleda kõnealune standardkvaliteet. Kvoodikohase suhkrupeedi standardkvaliteet on seni määratletud määruse (EÜ) nr 318/2006 I lisas. Arvestades nende sätete väga tehnilist iseloomu, peetakse asjakohasemaks lahendada need küsimused komisjoni tasandil. (25) Suhkruettevõtjate ja suhkrupeedikasvatajate õiguste ja kohustuste õiglase tasakaalu tagamiseks on vaja erivahendeid. Seetõttu tuleks käesolevasse määrusesse üle kanda suhkruturu ühises korralduses seni sisaldunud standardsätted, et reguleerida suhkrupeedi ostjate ja müüjate vahelisi lepingulisi suhteid. Üksikasjalikud tingimused on seni olnud suhkruturu ühise korralduse üheks osaks ja sätestatud määruse (EÜ) nr 318/2006 II lisas. Arvestades nende tingimuste väga tehnilist iseloomu, peetakse asjakohasemaks lahendada need küsimused komisjoni tasandil. (26) Erinevad looduslikud, majanduslikud ja tehnilised tingimused muudavad raskeks suhkrupeedi ostutingimuste ühtlustamise ühenduses. Suhkrupeedikasvatajate ühenduste ja suhkruettevõtjate ühenduste vahel on juba sõlmitud majandusharusisesed kokkulepped. Raameeskirjadega peaks seepärast määratlema üksnes suhkrupeedikasvatajatelt ja suhkrutootjatelt nõutavad miinimumtagatised, et kindlustada suhkruturu nõuetekohane toimimine, ja teatud eeskirjadest erandite tegemine peaks olema võimalik majandusharusiseste kokkulepetega. (27) Tuleks kohaldada tootmismaksu, et katta suhkrusektori turgude ühise korraldusega seotud kulusid. (28) Et säilitada suhkruturgudel tasakaalu võrdlushinna lähedasel tasemel, peaks komisjonil olema võimalik võtta vastu otsus kõrvaldada suhkur turult ajavahemikuks, mil tasakaal turul taastub. (29) Elustaimede, veise-, vasika-, sea-, lamba- ja kitseliha-, muna- ja linnulihaturu ühises korralduses sätestatakse teatavate meetmete vastuvõtmise võimalus pakkumise kohandamiseks turu nõuetele. Niisugused meetmed võivad kaasa aidata turgude stabiliseerimisele ja põllumajandusega tegeleva asjaomase rahvastikuosa rahuldava elatustaseme tagamisele. Käesoleva määruse eesmärke arvestades tuleks see võimalus säilitada. Nende sätete kohaselt võib nõukogu asutamislepingu artiklis 37 sätestatud korras vastu võtta selliseid meetmeid käsitlevad üldeeskirjad. Selliste meetmetega taotletavad eesmärgid on selgelt piiratud ning need omakorda piiritlevad vastuvõetavate meetmete laadi. Seepärast ei pea nõukogu täiendavaid üldeeskirju vastu võtma ja neid ei ole vaja sätestada. (30) Suhkru- ning piima- ja piimatoodete sektoris on määruses (EÜ) nr 318/2006 ja nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1788/2003 (millega kehtestatakse tasu piima- ja piimatootesektoris) [34] sätestatud koguseline tootmispiirang olnud mitme aasta vältel oluline turupoliitika instrument. Põhjused, miks ühendus varem mõlemas sektoris tootmiskvootide süsteemi kasutusele võttis, kehtivad siiani. Kui suhkrukvoodisüsteem on otseselt kinnistatud määruses (EÜ) nr 318/2006 [35], siis piimasektori vastavat süsteemi on seni reguleeritud eraldiseisva õigusaktiga, milleks on määrus (EÜ) nr 1788/2003. Arvestades nende kavade otsustavat tähtsust ning käesoleva määruse eesmärke, on sobiv kaasata asjaomased sätted käesolevasse määrusesse, tegemata kavadesse ja nende toimimisviisidesse olulisi muudatusi võrreldes varasema õigusliku olukorraga. (31) Käesolevas määruses sätestatav suhkrukvoodisüsteem peaks seega kajastama määruses (EÜ) nr 318/2006 sätestatud korda ning eelkõige säilitama kvootide õigusliku seisundi, kuna vastavalt Euroopa Kohtu praktikale on kvoodisüsteem suhkrusektori turu reguleerimise mehhanism, mille eesmärk on tagada üldistes huvides olevate eesmärkide saavutamine. (32) Käesolev määrus peaks seetõttu võimaldama komisjonil kohandada kvoote püsivale tasemele pärast nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 320/2006 (millega luuakse ajutine kava suhkrutööstuse ümberkorraldamiseks ühenduses) [36] kehtestatud ümberkorraldusfondi tegevuse lõppemist aastal 2010. (33) Arvestades vajadust võimaldada teatavat riiklikku paindlikkust töötleva tööstuse ning suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatuse struktuurilise kohanduse tõttu kvootide kohaldamise perioodil, tuleks liikmesriikidel lubada ettevõtjate kvoote teatavates piirides muuta, piiramata seejuures ümberkorraldusfondi kui vahendi toimimist. (34) Et vältida suhkru ülejääkidest tulenevaid suhkruturu moonutusi, peaks võimaldama komisjonil teatavatest kriteeriumidest lähtudes ette näha kvoodikohases tootmises töödeldava suhkru, isoglükoosi või inuliinisiirupi ülejääkide ülekandmise järgmisse turustusaastasse. Lisaks sellele, kui kehtivaid tingimusi teatavate koguste osas ei täideta, tuleks ülejäägile kehtestada tasu, et vältida nende turuolukorda ohustavate koguste kuhjumist. (35) Käesoleva määruse eesmärgi põhjal tuleks piimakvoodistruktuur ühtlustada suhkrukvoodisätete struktuuriga. Seega ei peaks piimaeeskirjade lähtepunktiks enam olema kohustus maksta riikliku individuaalse kvoodi ületamisel lisatasu, vaid riiklike kvootide määramine, mille ületamisel nõutakse lisatasu. (36) Sisuliselt tuleks piimakvoodisüsteem kujundada määruse (EÜ) nr 1788/2003 järgi. Eelkõige tuleks säilitada tarnete ja otseturustamise eristamine ning süsteemi tuleks kohaldada individuaalsete tegelike rasvasisalduste ja piima siseriikliku baasrasvasisalduse alusel. Põllumajandustootjatel peaks teatavatel tingimustel olema lubatud oma individuaalset kvooti ajutiselt üle kanda. Ehkki tuleks säilitada põhimõte, mille kohaselt põllumajandusettevõtte müümisel, rentimisel või pärandina ülekandmisel läheb vastav kvoot koos asjaomase maaga üle ostjale, rentnikule või pärijale, tuleks teha mõningad erandid individuaalsete kvootide põllumajandusettevõttega sidumise põhimõttele, et jätkata piimatootmise ümberkorraldamist ja parandada keskkonda. Kooskõlas individuaalsete kvootide mitut liiki ülekandmiste ja objektiivsete kriteeriumide kasutamisega tuleks liikmesriikidele anda õigus suunata osa ülekantavaid kvoote riigi varudesse. (37) Ülejäägitasu tuleks kehtestada hoiataval tasemel ning liikmesriik peab seda maksma kohe, kui riiklikku kvooti on ületatud. Seejärel peaks asjaomane liikmesriik jagama maksekohustuse ületurustanud tootjate vahel. Kõnealused tootjad peaksid kohustuma maksma liikmesriigile oma osa tasust üksnes asjaolu tõttu, et nad on ületanud neile eraldatud kvoote. Liikmesriigid maksavad Euroopa Põllumajanduse ja Tagatisfondi (EAGF) tagatisrahastule nende siseriiklikku võrdlussummat ületavale osale vastavat tasu, mida vähendatakse 1% suuruse summa võrra, et võtta arvesse pankrotijuhte või teatavate tootjate lõplikku suutmatust maksta oma osa kõnealusest tasust. (38) Nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta [37] artikli 34 lõike 1 punktis b liigitatakse piimasektori lisatasu kohaldamisest saadavad summad sihtotstarbelisteks tuludeks, mis tuleb maksta ühenduse eelarvesse ja mida taaskasutamise korral võib kasutada ainult Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) või Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) kulude rahastamiseks. Seetõttu on määruse (EÜ) nr 1788/2003 artikkel 22, mille kohaselt tasu käsitatakse sekkumisena põllumajandusturgude stabiliseerimiseks ja seda tuleb kasutada piimasektori kulude katmiseks, vananenud ning seda ei ole käesolevasse määrusesse üle võetud. (39) Mitmes ÜTKs on sätestatud erinevad toetuskavad. (40) Kuivsööda- ning lina- ja kanepituru ühises korralduses võeti nende sektorite siseturu korraldamise vahendina kasutusele töötlemistoetused. (41) Arvestades teravilja- ja kartulitärkliseturu erilist olukorda, sisaldas teraviljaturu ühine korraldus sätteid, mis võimaldasid anda tootmistoetust, kui see osutus vajalikuks. Tootmistoetus peab oma olemuselt olema selline, et asjaomases tööstuses kasutatavad põhitooted on sellele tööstusele kättesaadavad madalama hinnaga kui ühiste hindade kohaldamisest tulenev hind. Suhkruturu ühises korralduses kehtestati tootmistoetuse andmise võimalus juhtudeks, kui teatavate tööstus-, keemia- või farmaatsiatoodete tootmisel tekib vajadus meetmete järele, mille eesmärk on muuta kättesaadavaks teatavad suhkrutooted. (42) Selleks et ergutada tunnustatud ettevõtjate organisatsioone koostama töökavasid oliiviõli ja lauaoliivide tootmiskvaliteedi parandamiseks, on vaja ühenduse rahastamist, mis koosneb otsetoetuse sellest osast, mille liikmesriigid võivad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 110i lõike 4 alusel kinni pidada. Selles kontekstis sätestati oliiviõli ja lauaoliivide ÜTKs ühenduse toetuse andmine vastavalt kõnealuste töökavade raames sooritatavatele tegevustele antud prioriteetidele. (43) Piimaturu tasakaalustamiseks ning piima ja piimatoodete turuhindade stabiliseerimiseks on vaja meetmeid piimatoodete müügivõimaluste suurendamiseks. Piima ja piimatoodete ÜTKga nähti seetõttu ette toetus teatavate piimatoodete turustamisele konkreetseteks kasutusotstarveteks ja konkreetsetesse sihtkohtadesse. Lisaks sellele nähti ÜTKga ette, et noorte hulgas piima tarbimise ergutamiseks peaks ühendus katma osa kooliõpilaste piimaga varustamise toetuskuludest. (44) Määruse (EMÜ) nr 2075/92 alusel asutati ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fond, mida rahastatakse selle sektori abikavade teatavatest mahaarvestustest, et viia selles sektoris ellu mitmeid meetmeid. Aasta 2007 on viimane aasta, mil ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fondi rahastatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise peatükis 10c sätestatud toetuskavast tehtavatest mahaarvestustest. Ehkki fondi rahastamine lõpeb enne käesoleva määruse jõustumist, tuleks määruse (EMÜ) nr 2075/92 artikli 13 sätted siiski säilitada ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fondist rahastatavate mitmeaastaste programmide õigusliku alusena. (45) Mesinduse kui põllumajandussektori eripäraks on tootmistingimuste ja saagikuse suured erinevused ja ettevõtjate hajutatus ning mitmekesisus nii tootmis- kui ka turustusetapis. Lisaks sellele, arvestades varroatoosi levikut mitmes liikmesriigis viimastel aastatel ja probleeme, mida see haigus mee tootmises tekitab, on ühenduse abinõud jätkuvalt vajalikud, sest varroatoosi ei ole võimalik täielikult kaotada ning seda tuleb ravida selleks kinnitatud toodetega. Neid asjaolusid arvestades ning eesmärgiga parandada mesindustoodete tootmist ja turustamist ühenduses, tuleks iga kolme aasta järel koostada riiklik programm, mis hõlmab tehnilist abi, varroatoositõrjet, mesilaste rändpidamise ratsionaliseerimist, ühenduse mesitarude arvukuse suurendamise juhtimist ning koostööd mesindust ja mesindustooteid käsitlevates uurimisprogrammides, et parandada mesindustoodete üldisi tootmis- ja turustustingimusi. Seda riiklikku programmi peaks osaliselt rahastama ühendus. (46) Määrus (EÜ) nr 1544/2006 asendas kõik riiklikud siidiussitoetused ühenduse siidiusside kasvatamise toetuskavaga, mida antakse kindlaksmääratud summana kasutatud siidiussimunade kasti kohta. (47) Kuna poliitilised kaalutlused, mis tõid kaasa eespool nimetatud kavade kehtestamise, endiselt püsivad, tuleks kõik need toetuskavad kaasata käesoleva määruse raamistikku. (48) Põllumajandustoodete turustamisstandardite kohaldamine võib kaasa aidata nende toodete majanduslike tootmis- ja turustustingimuste, samuti nende kvaliteedi parandamisele. Seetõttu on niisuguste standardite kohaldamine tootjate, kauplejate ja tarbijate huvides. Seega kehtestati banaani-, oliivi-, elustaime-, muna- ja linnulihaturu ühises korralduses turustusstandardid, mis on eelkõige seotud kvaliteedi, sortimise, kaalu, suuruse järgi jaotamise, pakendamise, ümbriste, ladustamise, transpordi, esitluse, turustamise ja tähistamisega. Seepärast on asjakohane see lähenemisviis käesolevas määruses säilitada. (49) Oliiviõli ja lauaoliivide ning banaanide ÜTKde kohaselt on turustusstandardite sätete vastuvõtmine seni usaldatud komisjonile. Arvestades nende üksikasjalikku tehnilist eripära ning vajadust nende tõhusust pidevalt parandada ja neid arenevatele kaubandustavadele kohandada, näib olevat sobiv laiendada seda lähenemisviisi teistele asjaomastele sektoritele, sätestades kriteeriumid, mida komisjon peab asjaomaste eeskirjade koostamisel arvesse võtma. Lisaks sellele võib osutuda vajalikuks erimeetmete, eelkõige tänapäevaste analüüsimeetodite ja asjaomaste standardite tunnuste kindlaksmääramise muude meetmete vastuvõtmine, et vältida kuritarvitusi tarbijaile esitletud toodete kvaliteedi ja ehtsuse osas ning asjaomaste turgude olulisi häireid. (50) Piima, piimatoodete ja muude rasvade turustamise ja nimetuste reguleerimiseks on kehtestatud mitmeid õigusakte. Nende eesmärk on ühest küljest parandada piima ja piimatoodete positsiooni turul ning teisest küljest tagada piimast ja muust kui piimast valmistatud võiderasvade vaheline aus konkurents, mis on kasuks nii tootjaile kui ka tarbijaile. Nõukogu 2. juuli 1987. aasta määruses (EMÜ) nr 1898/87 piima ja piimatoodete turustamisel kasutatavate nimetuste kaitse kohta [38] sisalduvate eeskirjade eesmärk on tarbija kaitsmine ning piimatoodete ja konkureerivate toodete vahel tootenimetuste, märgistamise ja reklaami alal konkurentsitingimuste kehtestamine, et vältida igasuguseid moonutusi. Nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määruses (EÜ) nr 2597/97 (millega sätestatakse täiendavad eeskirjad piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta joogipiima osas) [39] sätestatakse eeskirjad, mille eesmärk on tagada joogipiima kõrge kvaliteet ning tarbijate soovidele ja vajadustele vastavad tooted, stabiliseerides sel moel asjaomast turgu ja tagades tarbijale kvaliteetse joogipiima. Nõukogu 5. detsembri 1994. aasta määruses (EÜ) nr 2991/94 (millega kehtestatakse võiderasvade standardid) [40] kehtestatakse piima ja teiste põllumajandustoodete turustamisstandardid koos selge ja ühemõttelise liigitusega ning eeskirjadega nimetuste kohta. Kooskõlas käesoleva määruse eesmärkidega tuleks need eeskirjad ilma muudatusteta säilitada. (51) Nagu seni on sätestatud humalaturu ühises korralduses, tuleks kogu ühenduses järgida kvaliteedipoliitikat, rakendades sertifitseerimist käsitlevaid sätteid koos eeskirjadega, mis üldjuhul keelavad ilma sertifikaadita toodete või importtoodete korral samaväärsetele kvaliteeditunnustele mittevastavate toodete turustamise. (52) Oliiviõli kirjeldused ja määratlused ning nimed on oluline osa turu korraldusest, sest nendega kehtestatakse kvaliteedistandardid ning antakse tarbijatele toote kohta piisavat teavet. (53) Üks eespool nimetatud toetuskavasid, mis aitab kaasa piima- ja piimatooteturu tasakaalustamisele ning seega selle sektori turuhindade stabiliseerimisele, seisneb lõssipulbri kaseiiniks ja kaseinaatideks töötlemise toetamises, nagu see seni on sisaldunud määruse (EÜ) nr 1255/1999 artiklis 12. Nõukogu 24. juuli 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 2204/90 (millega sätestatakse piima- ja piimatooteturu ühise korralduse täiendavad üldised eeskirjad juustu osas) [41] võeti kasutusele eeskirjad kaseiini ja kaseinaatide kasutamise kohta juustu tootmisel, et heastada selle toetuskava võimalikke ebasoodsaid mõjusid, võttes arvesse ohtu juustule, mis kaasneb kaseiini ja kaseinaatidega asendamisega, ja püüdes sel moel turgu stabiliseerida. Need eeskirjad tuleb kaasata käesolevasse määrusesse. (54) Teatava põllumajandustoorme töötlemine etüülalkoholiks on tihedalt seotud selle toorme majandusliku tähtsusega. See võib suurel määral kaasa aidata kõnealuse toorme väärtuse suurenemisele ning olla olulise majandusliku ja sotsiaalse tähtsusega ühenduse teatavate piirkondade majandusele või oluliseks sissetulekuallikaks asjaomase toorme tootjaile. Samuti võimaldab see kõrvaldada turult ebarahuldava kvaliteediga tooted ja lühiajalised ülejäägid, mis võiksid põhjustada ajutisi probleeme teatavates sektorites. (55) Humala-, oliivi-, tubaka- ja siidiussisektoris viiakse ellu teatavaid poliitikavahendeid, koondades jõupingutused eri liiki organisatsioonidele, seda eelkõige asjaomaste toodete turgude stabiliseerimiseks ning nende kvaliteedi parandamiseks ja tagamiseks ühismeetmete kaudu. Seda organisatsioonide süsteemi seni reguleerinud sätted põhinevad liikmesriikide tunnustatud organisatsioonidel või teatavatel tingimustel komisjoni tunnustatud organisatsioonidel vastavalt komisjonis vastuvõetavatele sätetele. See süsteem tuleks säilitada ning seni kehtinud sätted ühtlustada. (56) Et toetada tootmisharudevaheliste organisatsioonide teatavat tegevust, mis pakub erilist huvi, arvestades tubakaturu ühtse korralduse kehtivaid eeskirju, tuleks ette näha tootmisharudevahelise organisatsiooni poolt tema liikmete jaoks vastuvõetud eeskirjade laiendamine teatavatel tingimustel kõikidele ühe või mitme piirkonna tootjatele ja rühmadele, kes organisatsiooni ei kuulu. Sama tuleks kohaldada ka tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide muu tegevuse suhtes, mis pakuvad tubakasektori seisukohalt üldmajanduslikku või tehnilist huvi ja mis seega tulevad kasuks kõikidele kõnealustes tootmisharudes tegutsevatele isikutele. Liikmesriigid ja komisjon peaksid omavahel tihedat koostööd tegema. Komisjonil peaksid olema püsivad järelevalvevolitused, eriti nende organisatsioonide kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuste tõttu. (57) Ühenduse ühtse turu loomisega kaasneb kauplemissüsteemi kasutuselevõtt ühenduse välispiiridel. Kauplemissüsteem peaks hõlmama imporditollimakse ja eksporditoetusi ning peaks põhimõtteliselt ühenduse turgu stabiliseerima. Kauplemissüsteem peaks põhinema mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus võetud kohustustel. (58) Kolmandate riikidega toimuva põllumajandustoodetega kauplemise mahu järelevalvet teravilja-, riisi-, suhkru-, seemne-, oliivi-, lina- ja kanepi-, veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sea-, lamba- ja kitseliha-, muna-, linnuliha-, elustaime- ning etüülalkoholituru ühises korralduses on seni nii impordi kui ka ekspordi osas rakendatud kas kohutuslike litsentside süsteemi või süsteeme, milles komisjonil oli õigus kehtestada litsentsinõudeid. (59) Kaubavoogude järelevalve on eelkõige haldusküsimus, mis tuleb lahendada paindlikult. Sellel taustal ning arvestades nendest ÜTKdest saadud kogemusi, kus litsentside haldamine on juba komisjoni pädevusse antud, näib olevat sobiv laiendada nimetatud lähenemisviisi kõikidele sektoritele, kus kasutatakse impordi- ja ekspordilitsentse. Litsentsinõuete kehtestamise otsuse peaks tegema komisjon, võttes arvesse impordilitsentside vajalikkust asjaomaste turgude korraldamise ning eelkõige kõnealuste toodete impordi järelevalve seisukohalt. (60) Põllumajandustoodetele Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) lepingute kohaselt kehtivad tollimaksud on suures osas sätestatud ühises tollitariifistikus. Osa teravilja- ja riisisektori toodete kohta on aga lisamehhanismide kasutuselevõtu tõttu vaja ette näha erandite tegemise võimalus. (61) Selleks et vältida või kõrvaldada kahjulikke mõjusid ühenduse turul, mis võivad tuleneda teatavate põllumajandustoodete impordist, tuleks selliste toodete impordi puhul kohaldada täiendavat tollimaksu, juhul kui teatavad tingimused on täidetud.. (62) Teatavatel tingimustel on asjakohane volitada komisjoni avama ja haldama tariifikvoote, mis tulenevad kooskõlas asutamislepinguga sõlmitud rahvusvahelistest kokkulepetest või mõnest muust nõukogu õigusaktist. (63) Nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määruse nr 2729/75 teravilja-, riisi- ja purustatud riisi segude impordimaksude kohta [42] eesmärk on tagada teravilja, riisi ja purustatud riisi segude importimisel kohaldatava maksusüsteemi ladus toimimine. Need eeskirjad tuleks kaasata käesolevasse määrusesse. (64) Ühendus on sõlminud mitu turule sooduspääsu käsitlevat kokkulepet kolmandate riikidega ja sellest lähtuvalt on neil riikidel võimalik roosuhkrut ühendusse eksportida soodsatel tingimustel. Seetõttu on vaja hinnata rafineerimistehaste suhkruvajadust ning teatavatel tingimustel reserveerida impordilitsentsid oluliste imporditud toor-roosuhkru koguste spetsialiseerunud kasutajatele, keda loetakse ühenduses täiskoormusega rafineerimistehasteks. (65) Et keelatud kultuurid ei saaks häirida kiu tootmiseks kasvatatava kanepi turu ühist korraldust, tuleks ette näha imporditud kanepi ja kanepiseemnete kontroll, tagamaks et kõnealused saadused pakuvad tetrahüdrokannabinooli sisalduse suhtes teatavaid garantiisid. Lisaks tuleb muul otstarbel kui külvamiseks imporditud kanepiseemnete kohta kehtestada kontrollsüsteem, mis näeb ette asjaomaste importijate heakskiitmise süsteemi. (66) Humalasektori toodete puhul järgitakse kogu ühenduses kvaliteedipoliitikat. Importtoodete puhul tuleb kehtestada sätted, millega tagatakse ainult samaväärsetele kvaliteedi miinimumtunnustele vastavate toodete importimine. (67) Tollimaksusüsteem võimaldab loobuda kõikidest muudest kaitsemeetmetest ühenduse välispiiril. Erandlikel asjaoludel võib siseturu- ja tollimaksumehhanism osutuda ebapiisavaks. Selleks et mitte jätta ühenduse turgu kaitseta sellest tingitud häirete vastu, peaks ühendus saama võtta viivitamata kõiki vajalikke meetmeid. Kõnealused meetmed peaksid olema kooskõlas ühenduse rahvusvaheliste kohustustega. (68) Turgude ühise korralduse nõuetekohase toimimise tagamiseks ja eelkõige turuhäirete vältimiseks nähakse paljude toodete ÜTKdega ette võimalus keelata sees- ja välistöötlemise korra kasutamine. See võimalus tuleks säilitada. Lisaks sellele näitavad kogemused, et seda turukorraldusvahendit tuleb tavaliselt kohaldada ilma suurema viivituseta, et see täidaks oma eesmärgid. Seepärast anti komisjonile teatavates sektorites vastavad õigused. On asjakohane laiendada seda lähenemisviisi ka teistele asjaomastele sektoritele. (69) Kolmandatele riikidele selliste eksporditoetuste määramine, mis põhinevad ühenduse ja maailmaturu hinnavahel ning mille puhul piirdutakse ühenduse WTO kohustustega, peaks kaitsma ühenduse osalemist käesoleva määruse kohaldamisalasse jäävate teatavate toodete rahvusvahelises kaubanduses. Subsideeritud ekspordi suhtes tuleks rakendada väärtuselisi ja koguselisi piiranguid. (70) Väärtuspiirangute järgimine tuleks tagada toetuste määramise ajal, kontrollides makseid EAGFi eeskirjade alusel. Järelevalvet võib hõlbustada eksporditoetuste kohustuslik eelkinnitamine, lubades diferentseeritud toetuste puhul võimalust muuta ettenähtud sihtkohta geograafilises piirkonnas, mille suhtes kehtib ühtne eksporditoetuse määr. Sihtkoha muutmise korral tuleks maksta tegeliku sihtkoha suhtes kehtivat toetust, mis ei või olla suurem kui alguses ettenähtud sihtkoha suhtes kohaldatav summa. (71) Kogusepiirangute järgimise tagamine eeldab usaldusväärse ja tõhusa järelevalvesüsteemi loomist. Selleks tuleks eksporditoetuse andmiseks nõuda ekspordilitsentsi. Eksporditoetust tuleks anda kasutatavate piirnormide ulatuses iga kõnealuse toote konkreetse olukorra põhjal. Sellest reeglist võib erandeid lubada üksnes asutamislepingu I lisas loetlemata töödeldud toodete puhul, mille suhtes kogusepiirangud ei kehti. Tuleks sätestada erandid halduseeskirjadest kõrvalekaldumise puhuks, kui eksporditoetustega kaetud eksport ei ületa tõenäoliselt ette nähtud koguseid. (72) Elusveiste ekspordi korral tuleks eksporditoetuste andmine ja väljamaksmine ette näha üksnes juhul, kui järgitakse loomade heaolu, eelkõige loomade kaitset transportimisel käsitlevate ühenduse õigusaktide sätteid. (73) Kui põllumajandustooted vastavad teatavatele spetsifikatsioonidele ja/või hinnatingimustele, võivad need kolmandas riigis kuuluda impordi erirežiimi alla. Sellise süsteemi nõuetekohase kohaldamise tagamiseks on vajalik halduskoostöö importiva kolmanda riigi ja ühenduse asutuste vahel. Selleks peaks toodetele olema lisatud ühenduses väljaantud sertifikaat. (74) Lillesibulate eksport kolmandatesse riikidesse on ühendusele märkimisväärse majandusliku tähtsusega. Sellise ekspordi jätkamist ja arendamist võib tagada hindade stabiliseerimisega kõnealuses kaubanduses. Selleks tuleks kõnealuste toodete jaoks sätestada ekspordi miinimumhinnad. (75) Asutamislepingu artikli 36 kohaselt kohaldatakse asutamislepingu konkurentsieeskirju käsitleva peatüki sätteid põllumajandussaaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult selles ulatuses, nagu nõukogu artikli 37 lõigete 2 ja 3 põhjal ning nendes ettenähtud menetluse kohaselt määrab. Erinevates ÜTKdes kuulutati riigiabisätted suures osas kohaldatavaks. Ettevõtjatele kehtivate, asutamislepingust tulenevate eeskirjade konkreetne kohaldamine on lisaks määratletud nõukogu 24. juuli 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1184/2006, millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandustoodete ja -saaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes [43]. Kooskõlas eesmärgiga luua üks kõikehõlmav turupoliitika eeskirjade kogumik on asjakohane kaasata kõik asjaomased sätted käesolevasse määrusesse. (76) Asutamislepingu artiklis 81 osutatud kokkulepete, otsuste ja tegevuse kohta käivaid, samuti turgu valitseva seisundi kuritarvitamisega seotud konkurentsieeskirju tuleks põllumajandussaaduste ja -toodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes kohaldada sel määral, et nende kohaldamine ei takistaks põllumajandusturgude siseriikliku korralduse toimimist ega ohustaks ÜPP eesmärkide saavutamist. (77) Erilist tähelepanu pälvivad sellised põllumajandustootjate ühendused, kelle esmane eesmärk on põllumajandussaaduste ja -toodete ühistootmine või -turustamine või ühiste seadmete kasutamine, välja arvatud siis, kui selline ühistegevus välistab konkurentsi või ohustab asutamislepingu artikli 33 eesmärkide saavutamist. (78) ÜPP arengu ohustamise vältimiseks ning selleks, et tagada kõnealuste ettevõtete mittediskrimineeriv kohtlemine ja õiguskindlus, peaks ainult komisjon, kelle otsuseid on pädev läbi vaatama Euroopa Kohus, olema volitatud otsustama, kas asutamislepingu artiklis 81 osutatud kokkulepped, otsused ja tegevus on ÜPP eesmärkidega kooskõlas. (79) Riikliku abi andmine kahjustaks ühistel hindadel põhineva ühtse turu nõuetekohast toimimist. Seepärast tuleks käesoleva määrusega hõlmatud toodete suhtes kohaldada asutamislepingu riigiabi käsitlevaid sätteid. Teatavates olukordades tuleks lubada erandeid. Selliste erandite kohaldamiseks peaks aga komisjon koostama olemasolevate, uute või kavatsetavate riiklike toetuste nimekirja, andma liikmesriikidele asjakohast nõu ja pakkuma välja neile sobivaid meetmeid. (80) Soome ja Rootsi võivad põhjapõtrade ja põhjapõdratoodete tootmises ja turustamises valitseva erilise majandusliku olukorra tõttu neid tegevusi alates ühinemisest toetada. Lisaks sellele võib Soome oma eriliste kliimatingimuste tõttu anda komisjoni loal toetust teatavate koguste ainult Soomes toodetavate seemnete ja teraviljaseemnete tootmiseks. Need erandid tuleb säilitada. (81) Liikmesriikides, kus suhkrukvoote on oluliselt vähendatud, esineb suhkrupeedikasvatajatel tõsiseid kohandamisprobleeme. Sellistel juhtudel ei ole suhkrupeedikasvatajatele antav ühenduse üleminekutoetus piisav suhkrupeedikasvatajate raskuste täielikuks lahendamiseks [sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise peatükis 10f]. Seetõttu tuleks liikmesriikidel, kes on oma kvoote vähendanud rohkem kui 50%, lubada anda suhkrupeedikasvatajatele ühenduse üleminekuabi kohaldamise perioodil riigiabi. Et liikmesriigid ei annaks riigiabi ulatuses, mis ületab nende suhkrupeedikasvatajate vajadusi, tuleks asjaomase riigiabi kogusumma määrata komisjoni heakskiitmisel, välja arvatud Itaalia puhul, kus toetuse maksimumvajadust kõige tootlikuma suhkrupeedi osas reformijärgsete turutingimustega kohanemiseks võib hinnata 11 eurole ühe tonni toodetud suhkrupeedi kohta. Lisaks sellele tuleks eeldatavate Itaalias tekkivate eriprobleemide tõttu sätestada kord, mis võimaldaks suhkrupeedikasvatajatel saada otsest või kaudset riigiabi. (82) Soomes sõltub suhkrupeedikasvatus erilistest geograafilistest ja kliimatingimustest, mis mõjutavad suhkrupeedikasvatust ebasoodsalt lisaks suhkrureformi üldistele mõjudele. Seetõttu tuleks ette näha sätted, mis lubaksid sellel liikmesriigil anda oma suhkrupeedikasvatajatele püsivat riigiabi piisavas summas. (83) Arvestades Saksamaa eriolukorda, kus praegu antakse riiklikku abi suurele hulgale väiketootjaile, kes toodavad kõnealust alkoholi Saksamaa alkoholimonopoli eritingimuste alusel, on vaja piiratud ajavahemiku jooksul lubada kõnealuse abi andmist jätkata. Samuti tuleb ette näha aruande esitamine selle erisuse toimimise kohta nimetatud perioodi lõpus koos asjakohaste ettepanekutega. (84) Kui liikmesriik soovib oma territooriumil toetada meetmeid piima ja piimatoodete tarbimise edendamiseks ühenduses, tuleks piimatootjatele ette näha selliste meetmete rahastamisvõimalus riigi tasandil kehtiva müügiedendustasu kaudu. (85) Kuivsööda tootmise võimalikku arengut arvesse võttes peaks komisjon enne 30. septembrit 2008 esitama nõukogule seda sektorit käsitleva aruande, mille aluseks on kuivsöödaturu ühise korralduse hindamine. Aruandele tuleks vajaduse korral lisada asjakohased ettepanekud. Lisaks sellele peaks komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule korrapäraselt aru anda mesindussektori suhtes kohaldatava abikava kohta. (86) Ühenduse turgude praeguse olukorra ja arenguväljavaadete kohta oleks vaja piisavalt teavet. Seetõttu tuleks ette näha kõikide ühenduses kasvatatud humala tarne lepingute registreerimine. (87) On asjakohane näha teatavatel tingimustel ja teatavate toodete osas ette meetmed juhtudeks, kus siseturuhindade olulise muutumise või maailmaturu noteeringute või hindade tõttu on tekkinud või võivad tekkida häired. (88) On vaja võtta kasutusele põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi käsitlevate erimeetmete raamistik, mis võimaldaks turujärelevalve eesmärgil koguda majandusandmeid ja analüüsida statistilist teavet. Kuivõrd põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turg on seotud üldise alkoholituruga, tuleb kättesaadavaks teha ka muu kui põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turgu käsitlev teave. (89) Käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustuste täitmisest liikmesriikidele tekkinud kulutused peaks rahastama ühendus vastavalt määrusele (EÜ) nr 1290/2005. (90) Komisjonile tuleks anda volitused võtta vajalikud meetmed, et lahendada eriomaseid praktilisi küsimusi eriolukorras. (91) Kuna põllumajandustoodete ühisturud arenevad pidevalt, peaksid liikmesriigid ja komisjon üksteist oluliste arengutega kursis hoidma. (92) Selleks et vältida käesolevas määruses ettenähtud soodustuste kuritarvitamist, ei tohiks neid soodustusi anda või tuleks nende andmine lõpetada, kui leitakse, et soodustuste saamise tingimused on loodud kunstlikult ja on vastuolus käesoleva määruse eesmärkidega. (93) Käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmise tagamiseks on vaja kohaldada kontrolli ja karistusi, kui neid kohustusi rikutakse. Seetõttu tuleks komisjonile anda õigus koostada vastavad eeskirjad, sealhulgas eeskirjad, mis käsitlevad alusetute maksete tagasinõudmist ning liikmesriikide aruandluskohustusi. (94) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks üldjuhul vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused [44]. Teatavate käesolevast määrusest tulenevate õiguste puhul, mis käsitlevad komisjoni tõelist pädevust, nõuavad kiiret tegutsemist või on oma olemuselt puhtalt halduslikud, tuleks aga komisjoni volitada tegutsema omal vastutusel. (95) Käesoleva määrusega antakse komisjonile volitused, mis olid varem antud nõukogule vastuvõtmiseks vastavalt asutamislepingu artiklis 37 sätestatud hääletamise korrale. Need nõukogu õigusaktid peavad jääma jõusse, kuni komisjon talle käesoleva määrusega antud volituste alusel võtab vastu asjaomased sätted. Et vältida olukorda, kus niisugustel juhtudel kehtivad paralleelselt nõukogu vastuvõetud sätted ja komisjoni sätted, peaks komisjonil olema õigus nõukogu sellised õigusaktid kehtetuks tunnistada. (96) Veinituru ning värskete ja töödeldud puu- ja köögiviljade turu ühise korralduse mitmete aspektide kaasamise tõttu tuleb neisse ÜTKdesse teha teatavad muudatused. (97) Käesolev määrus sisaldab asutamislepingust tulenevate konkurentsieeskirjade kohaldamist käsitlevaid sätteid. Seni on neid sätteid käsitlenud nõukogu määrus (EÜ) nr 1184/2006. Seda määrust on vaja muuta, selgitamaks, et selle sätted kehtivad asutamislepingu I lisas loetletud toodete suhtes, mida käesolev määrus ei hõlma. (98) Käesolev määrus sisaldab põhjendustes 2 ja 3 loetletud määrustes sisalduvaid aspekte, välja arvatud need, mis sisalduvad määrustes (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 1493/1999. Lisaks sellele sisaldab käesolev määrus järgmiste määruste aspekte: – määrus (EMÜ) nr 2729/75; – nõukogu 25. märtsi 1976. aasta määrus (EMÜ) nr 707/76 siidiussikasvatajate tootjarühmade tunnustamise kohta [45]; – nõukogu 17. mai 1977. aasta määrus (EMÜ) nr 1055/77 sekkumisametite poolt kokkuostetud toodete ladustamise ja liikumise kohta [46]; – nõukogu 20. detsembri 1979. aasta määrus (EMÜ) nr 2931/79 eksporditoetuse andmise kohta põllumajandustoodetele, mis võivad kolmandas riigis kasutada impordi erirežiimi [47]; – määrus (EMÜ) nr 1898/87; – määrus (EMÜ) nr 3730/87; – nõukogu 12. veebruari 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 386/90 toetust või muid summasid saavate põllumajandustoodete ekspordi ajal teostatava kontrolli kohta [48]; – nõukogu 7. mai 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 1186/90 millega laiendatakse ühenduses kehtiva täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala reguleerimisala [49]; – määrus (EMÜ) nr 2204/90; – nõukogu 30. juuni 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2077/92, mis käsitleb tubakasektori kutsealadevahelisi organisatsioone ja majandusharusiseseid kokkuleppeid [50]; – määrus (EÜ) nr 2991/94; – määrus (EÜ) nr 2597/97; – nõukogu 22. oktoobri 1999. aasta määrus (EÜ) nr 2250/1999 Uus-Meremaalt pärit või tariifikvoodi kohta [51]; – määrus (EÜ) nr 1788/2003; – nõukogu 24. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1183/2006 ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala kohta [52]. (99) Seetõttu tuleb need määrused kehtetuks tunnistada. Tuleb aga ette näha, et kõnealuste toodete üleminek olemasolevatelt ÜTKdelt käesolevale määrusele kehtib alles turustusaasta algusest. Seetõttu tuleks jätkata vastavate määruste kohaldamist kuni vastava turustusaasta 2007/2008 lõpuni. Kui turustusaastat ei ole kehtestatud, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2008 ning kuni selle ajani tuleks seega jätkata olemasolevate ÜTKde vastavate määruste kohaldamist. Seoses määrustega (EMÜ) nr 386/90, (EMÜ) nr 1186/90 ja (EÜ) nr 1183/2006 antakse nendes määrustes käsitletud teemade vastuvõtmise pädevus käesoleva määrusega üle komisjonile. Komisjonile tuleks asjakohaste eeskirjade kehtestamiseks anda lisaaega. Nende kohaldamist tuleks seetõttu jätkata 31. detsembrini 2008. (100) Järgmised nõukogu õigusaktid on muutunud tarbetuks ja need tuleks kehtetuks tunnistada: – nõukogu 9. detsembri 1969. aasta määrus (EMÜ) nr 2517/69, millega sätestatakse teatavad meetmed ühenduse puuviljatoomise ümberkorraldamiseks [53]; – nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrus (EMÜ) nr 2728/75 tärklise valmistamiseks ettenähtud kartulite ja kartulitärklise tootmis- ja turustamistoetuste kohta [54]; – nõukogu 5. juuni 1980. aasta määrus (EMÜ) nr 1358/80, millega fikseeritakse täiskasvanud veiste soovitus- ja sekkumishind 1980/81. turustusaastaks ning kehtestatakse ühenduse täiskasvanud veiste rümpade liigitusskaala [55]; – nõukogu 21. detsembri 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 4088/87 milles määratakse kindlaks teatavate Küproselt, Iisraelist ja Jordaaniast pärit lillede impordi soodustollimaksude kohaldamise tingimused [56]; – nõukogu 20. novembri 1974. aasta otsus 74/583/EMÜ suhkru liikumise järelevalve kohta [57]. (101) Üleminek praeguselt korralduselt, mis on ette nähtud nendes sätetes ja määrustes, mille käesolev määrus asendab, võib põhjustada raskusi, mida käesoleva direktiiviga ei lahendata. Selliste raskuste lahendamiseks peaks komisjonil olema võimalik võtta vastu üleminekumeetmeid. (102) Käesolevat määrust tuleks üldjuhul kohaldada alates 1. jaanuarist 2008. Selleks et vältida uute sätete vastuolu sel ajal käimasolevate turustusaastatega, tuleks siiski ette näha mõned erandid käesoleva määruse teatavate toodete suhtes kohaldamise kuupäeva kohta; ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I OSA SISSEJUHTAVAD SÄTTED Artikkel 1 Reguleerimisala 1. Käesoleva määrusega kehtestatakse järgmiste sektorite, nagu täpsemalt sätestatud I lisas, toodete turgude ühine korraldus: a) teravili, I lisa I osa (edaspidi „teraviljasektor”); b) riis, I lisa II osa (edaspidi „riisisektor”); c) suhkur, I lisa III osa (edaspidi „suhkrusektor”); d) kuivsööt, I lisa IV osa (edaspidi „kuivsöödasektor”); e) seemned, I lisa V osa (edaspidi „seemnesektor”); f) humal, I lisa VI osa (edaspidi „humalasektor”); g) oliiviõli ja lauaoliivid, I lisa VII osa (edaspidi „oliivisektor”); h) lina ja kanep, I lisa VIII osa (edaspidi „lina- ja kanepisektor”); i) puu- ja köögiviljad, I lisa IX osa (edaspidi „puu- ja köögiviljasektor”); j) töödeldud puu- ja köögiviljad, I lisa X osa (edaspidi „töödeldud puu- ja köögiviljade sektor”); k) banaanid, I lisa XI osa (edaspidi „banaanisektor”); l) vein, I lisa XII osa (edaspidi „veinisektor”); m) elustaimed, I lisa XIII osa (edaspidi „elustaimesektor”); n) toortubakas, I lisa XIV osa (edaspidi „toortubakasektor”); o) veise- ja vasikaliha, I lisa XV osa (edaspidi „veise- ja vasikalihasektor”); p) piim ja piimatooted, I lisa XVI osa (edaspidi „piima- ja piimatoodete sektor”); q) sealiha, I lisa XVII osa (edaspidi „sealihasektor”); r) lamba- ja kitseliha, I lisa XVIII osa (edaspidi „lamba- ja kitselihasektor”); s) munad, I lisa XIX osa (edaspidi „munasektor”); t) linnuliha, I lisa XX osa (edaspidi „linnulihasektor”); u) muud tooted, I lisa XXI osa. 2. Puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja köögiviljade ning veinisektori suhtes kohaldatakse üksnes käesoleva määruse järgmisi sätteid: a) artiklid 3 ja 4; b) IV osa; c) artikkel 183; d) artikkel 184; e) artikkel 185; f) artikkel 188 ja artikli 189 esimene lõik; g) artikli 195 punkt a. 3. Käesoleva määrusega kehtestatakse erimeetmed järgmiste sektorite suhtes, mis on loetletud ja mõnel juhul täiendavalt määratletud II lisas: a) põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol, II lisa I osa (edaspidi „etüülalkoholisektor”); b) mesindustooted, II lisa II osa (edaspidi „mesindussektor”); c) siidiussid, II lisa III osa (edaspidi „siidiussisektor”). Artikkel 2 Mõisted 1. Käesolevas määruses kasutatakse teatavate sektorite puhul III lisas sätestatud mõisteid. 2. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid: a) põllumajandustootja – põllumajandustootja vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 2 punkti a määratlusele; b) makseasutus – liikmesriigi poolt määruse (EÜ) nr 1290/2005 alusel määratud asutus või asutused. Artikkel 3 Turustusaastad 1. Kehtestatakse järgmised turustusaastad: a) banaanisektori puhul jooksva aasta 1. jaanuarist 31. detsembrini; b) järgmise aasta 1. aprillist 31. märtsini järgmiste sektorite puhul: i) kuivsöödasektor; ii) siidiussisektor; c) järgmise aasta 1. juulist 30. juunini järgmiste sektorite puhul: i) teraviljasektor; ii) seemnesektor; iii) oliivisektor; iv) lina- ja kanepisektor; v) piima- ja piimatoodete sektor; d) veinisektori puhul järgmise aasta 1. augustist 31. juulini; e) riisisektori puhul järgmise aasta 1. septembrist 31. augustini; f) suhkrusektori puhul järgmise aasta 1. oktoobrist 30. septembrini. 2. Puu- ja köögivilja- ning töödeldud puu- ja köögiviljade sektori toodete turustusaastad määrab vajaduse korral kindlaks komisjon. Artikkel 4 Rakenduseeskirjad Komisjon võib artiklite 2 ja 3 kohaldamiseks võtta vastu üksikasjalikud eeskirjad, eelkõige seoses töötlemise eri etappidel oleva riisi ümberarvestusmäära, töötluskulude ja kõrvalsaaduste väärtuse kindlaksmääramisega. Komisjon võib muuta III lisa I osas sätestatud riisiga seotud mõisteid ja selle lisa II osa punktis 2 sätestatud mõistet „AKV/India suhkur“. II OSA SISETURG I JAGU TURUSEKKUMINE I peatükk Riiklik sekkumine ja eraladustus I JAOTIS ÜLDSÄTTED Artikkel 5 Reguleerimisala 1. Käesolevas peatükis sätestatakse eeskirjad, mis käsitlevad vajaduse korral riikliku sekkumise korras toimuvat kokkuostu ning eraladustusele antavaid toetusi järgmistes sektorites: a) teravili, b) riis, c) suhkur, d) oliivid, e) veise- ja vasikaliha, f) piim ja piimatooted, g) sealiha, h) lamba- ja kitseliha. 2. Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) teravili – ühenduses koristatud teravili, b) piim – ühenduses toodetud lehmapiim, c) lõss – lõss, mis on saadud otseselt ja ainult ühenduses toodetud lehmapiimast, d) koor – otseselt ja ainult piimast saadud koor. Artikkel 6 Ühenduse päritolu Ilma et see piiraks artikli 5 lõike 2 kohaldamist, ostetakse riikliku sekkumise korras kokku ainult ühenduse päritolu tooteid ning eraladustuse toetust antakse ainult ühenduse päritolu toodetele. Artikkel 7 Võrdlushinnad 1. Toodetele, mille suhtes kohaldatakse artikli 5 lõikes 1 osutatud sekkumismeetmeid, määratakse kindlaks järgmised võrdlushinnad: a) teraviljasektor: 101,31 eurot tonni kohta, mida suurendatakse igal kuul järgmiselt: – november: 0,46 euro võrra tonni kohta; – detsember: 0,92 euro võrra tonni kohta; – jaanuar: 1,38 euro võrra tonni kohta; – veebruar: 1,84 euro võrra tonni kohta; – märts: 2,30 euro võrra tonni kohta; – aprill: 2,76 euro võrra tonni kohta; – mai: 3,22 euro võrra tonni kohta; – juuni: 3,22 euro võrra tonni kohta. Maisi ja terasorgo juuni hind jääb kehtima ka sama aasta juulis, augustis ja septembris; b) koorimata riis: 150 eurot tonni kohta standardkvaliteedi korral, mille komisjon on määratlenud, võttes arvesse turgu ja kaubanduskeskkonda ning selle asjakohaseid arenguid, eelkõige turustuskvaliteeti ja saagise näitajaid ning niiskusesisaldust; c) suhkur: i) valge suhkur: – 541,5 eurot tonni kohta turustusaastal 2008/2009, – 404,4 eurot tonni kohta turustusaastal 2009/2010; ii) toorsuhkur: – 448,8 eurot tonni kohta turustusaastal 2008/2009, – 335,2 eurot tonni kohta turustusaastal 2009/2010. Punktides i ja ii osutatud võrdlushinnad kehtivad tehasest hangitud, pakendamata ja standardkvaliteediga suhkru puhul, mille komisjon on määratlenud, võttes eelkõige arvesse turgu ja kaubanduskeskkonda ning selle asjakohaseid arenguid, eelkõige valge suhkru turustuskvaliteedi näitajaid ning toorsuhkru saagist valges suhkrus väljendatuna; d) veise- ja vasikalihasektor: 2224 eurot isasveiste rümba tonni kohta standardkvaliteedi korral, mille komisjoni on määratlenud ühenduse rümpade liigitusskaalas artikli 39 lõike 1 punkti a alusel; e) piimasektor ja piimatoodete sektor: i) 246,39 eurot 100 kg või kohta, ii) 174,69 eurot 100 kg lõssipulbri kohta; f) sealihasektor: 1509,39 eurot searümba tonni kohta standardkvaliteedi korral, mille komisjon on määratlenud ühenduse rümpade liigutusskaalas artikli 39 lõike 1 punkti b alusel. 2. Nõukogu võib asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 sätestatud korras muuta käesoleva artikli lõikes 1 kindlaksmääratud võrdlushindu, võttes arvesse tootmise ja turgude arengut. Artikkel 8 Hinnaaruandlus suhkruturul Komisjon loob suhkruturu hindade kohta teabesüsteemi, mis sisaldab suhkruturu hinnatasemete avaldamise süsteemi. Süsteem põhineb valget suhkrut tootvate ettevõtjate või teiste suhkrukaubandusega seotud käitlejate esitatud teabel. Seda teavet käsitletakse konfidentsiaalsena. Komisjon tagab, et avaldatud teave ei võimalda identifitseerida üksikute ettevõtjate või käitajate hindu. II JAOTIS RIIKLIK SEKKUMINE I alajaotis Üldsätted Artikkel 9 Riikliku sekkumise tingimustele vastavad tooted Lähtudes käesolevas jaotises sätestatud tingimustest ning lisanõuetest ja -tingimustest, mille komisjon määrab kindlaks artikli 40 kohaselt, kohaldatakse riiklikku sekkumist järgmistele toodetele: a) pehme nisu, kõva nisu, oder, mais ja sorgo; b) koorimata riis; c) valge või toorsuhkur tingimusel, et suhkur on toodetud kvoodi piires ja valmistatud ühenduses koristatud peedist või suhkruroost; d) veise- ja vasikalihasektori värske või jahutatud liha, mis kuulub CN-koodide 0201 10 00 ja 0201 20 20 – 0201 20 50 alla; e) või, mis on valmistatud ühenduse tunnustatud ettevõttes otseselt ja ainult pastöriseeritud koorest ning mille piimarasvasisaldus on vähemalt 82% massist ja veesisaldus kõige enam 16% massist; f) kõrgeima kvaliteediga lõssipulber, mis on valmistatud pihustusmenetlusel ja saadud ühenduses tunnustatud ettevõttes otse üksnes lõssist, mille valgusisaldus on vähemalt 35,6% rasvata kuivekstrakti massist. II alajaotis Kokkuostu väljakuulutamine ja peatamine Artikkel 10 Teravili 1. Teraviljatoodete osas toimub riiklik sekkumine: a) Kreekas, Hispaanias, Itaalias ja Portugalis 1. augustist 30. aprillini; b) Rootsis 1. detsembrist 30. juunini; c) teistes liikmesriikides 1. novembrist 31. maini. 2. Kui Rootsi sekkumisperiood tingib nende teraviljatoodete viimise teistest liikmesriikidest Rootsi selle sekkumisperioodi eeliste kasutamiseks, võtab komisjon vastu meetmed olukorra heastamiseks. Artikkel 11 Riis Koorimata riisi puhul toimub riiklik sekkumine 1. aprillist 31. juulini. Riikliku sekkumise ajal ostetakse aga perioodi jooksul kokku ainult 75 000 tonni riisi. Artikkel 12 Suhkur 1. Suhkru puhul toimub riiklik sekkumine turustusaastatel 2008/2009 ja 2009/2010. Riiklik sekkumine piirdub siiski ainult 600 000 tonni valge suhkruga turustusaasta kohta. 2. Turustusaastal lõike 1 sätete kohaselt ladustatud suhkru suhtes ei tohi kasutada muid artiklite 29, 49 või 60 kohaseid ladustamismeetmeid. Artikkel 13 Veise- ja vasikaliha 1. Komisjon algatab veise- ja vasikaliha suhtes riikliku sekkumise, kui liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna keskmine turuhind, mis on registreeritud artikli 39 lõike 1 punkti a kohaselt vastuvõetud ühenduse skaala alusel, langeb kaheks järjestikuseks nädalaks alla 1560 euro tonni kohta. 2. Komisjon lõpetab riikliku sekkumise, kui lõikes 1 osutatud tingimus ei ole vähemalt ühe nädala jooksul enam täidetud. Artikkel 14 Või 1. Kui või turuhind ühes või mitmes liikmesriigis on kahel järjestikusel nädalal madalam kui 92% võrdlushinnast, algatab komisjon asjaomases liikmesriigis või asjaomastes liikmesriikides või suhtes riikliku sekkumise mis tahes aasta 1. märtsist 31. augustini. 2. Kui või turuhind asjaomases liikmesriigis või asjaomastes liikmesriikides on kahe järjestikuse nädala jooksul vähemalt 92% võrdlushinnast, peatab komisjon riikliku sekkumise korras kokkuostu. Lisaks sellele võib komisjon riikliku sekkumise korras kokkuostu peatada, kui sekkumise ajal pakutud kogused ületavad esimeses lõigus osutatud perioodil 30 000 tonni piiri. Sel juhul võidakse kokku osta pakkumismenetluse alusel komisjoni kindlaks määratud spetsifikatsioonide kohaselt. 3. Komisjon sätestab või turuhinna kehtestamise üksikasjalikud eeskirjad. Artikkel 15 Lõssipulber Lõssipulbri puhul toimub riiklik sekkumine 1. märtsist 31. augustini. Komisjon võib siiski riikliku sekkumise peatada kohe, kui sel perioodil sekkumiseks pakutavad kogused ületavad 109 000 tonni. Sel juhul võidakse kokku osta pakkumismenetluse alusel komisjoni kindlaksmääratud spetsifikatsioonide kohaselt. III alajaotis Sekkumishind Artikkel 16 Teravili Teravilja sekkumishind kokkuostul on võrdne võrdlushinnaga. Kui aga makseasutusele pakutavate toodete kvaliteet erineb standardkvaliteedist, kohandatakse sekkumishinda seda suurendades või vähendades. Artikkel 17 Riis Riisi sekkumishind kokkuostul on võrdne võrdlushinnaga. Kui aga makseasutusele pakutavate toodete kvaliteet erineb standardkvaliteedist, kohandatakse sekkumishinda seda suurendades või vähendades. Lisaks sellele võib komisjon kindlaks määrata hinna suurendamisi ja vähendamisi, et tagada tootmise suunatus teatavatele sortidele. Artikkel 18 Suhkur Suhkrut ostetakse kokku hinnaga, mis on 80% pakkumise esitamise aastale järgnevaks turustusaastaks kindlaksmääratud võrdlushinnast. Kui aga makseasutusele pakutava suhkru kvaliteet erineb artikli 7 lõike 1 punktis c osutatud standardkvaliteedist, mille kohta on võrdlushind kindlaks määratud, siis sekkumishinda vastavalt kas tõstetakse või alandatakse. Artikkel 19 Veise- ja vasikaliha 1. Komisjon määrab veise- ja vasikaliha sekkumishinnad ning sekkumise raames vastuvõetavad kogused kindlaks pakkumismenetluste teel. Eriolukordades võib need kindlaks määrata liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna kohta registreeritud keskmiste turuhindade alusel. 2. Vastu võtta võib ainult pakkumisi, mis on võrdsed liikmesriigis või liikmesriigi piirkonnas registreeritud keskmise turuhinnaga või sellest väiksemad ning mida on suurendatud summa võrra, mille komisjon määrab kindlaks objektiivsete kriteeriumide alusel. Artikkel 20 Või Ilma et see piiraks sekkumishinna kindlaksmääramist pakkumismenetluse teel artikli 14 lõike 2 teises lõigus osutatud juhul, ostetakse võid kokku hinnaga, mis on 90% võrdlushinnast. Artikkel 21 Lõssipulber Ilma et see piiraks sekkumishinna kindlaksmääramist pakkumismenetluse teel artikli 15 teises lõigus osutatud juhul, on lõssipulbri sekkumishind kokkuostul võrdne võrdlushinnaga. Kui aga tegelik valgusisaldus on väiksem kui artikli 9 punktis f kindlaksmääratud valgu miinimumsisaldus 35,6%, kuid vähemalt 31,4% rasvata kuivekstraktist, on sekkumishind võrdne võrdlushinnaga, millest on lahutatud 1,75% protsendipunkti kohta, mille võrra valgusisaldus on väiksem kui 35,6%. IV alajaotis Sekkumisvarude müük Artikkel 22 Üldpõhimõtted Riiklikesse sekkumisladudesse ostetud toodete müük toimub viisil, millega välditakse turuhäireid ning tagatakse ostjate võrdne ligipääs kaupadele ja võrdne kohtlemine. Artikkel 23 Suhkru müük Riikliku sekkumise korras kokkuostetud suhkrut võivad makseasutused müüa ainult hinnaga, mis on kõrgem selleks turustusaastaks kindlaksmääratud võrdlushinnast, mil müük toimub. Komisjon võib siiski otsustada, järgides asutamislepingu artikli 300 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevaid kohustusi, et makseasutused: a) võivad müüa suhkrut esimeses lõigus osutatud võrdlushinnaga võrdse või sellest madalama hinnaga, kui suhkrut kasutatakse: i) loomasöödaks või ii) ekspordiks kas lisatöötluseta või asutamislepingu I lisas loetletud toodeteks või käesoleva määruse XVII lisa III osas loetletud toodeteks töödelduna; b) peavad andma nende käes hoitava töötlemata suhkru ühenduse siseturul inimestele tarbimiseks või heategevusorganisatsioonidele, keda liikmesriik või komisjon (juhul kui liikmesriik ei ole organisatsiooni tunnustanud) on tunnustanud, hinnaga, mis on kehtivast võrdlushinnast madalam või tasuta jagamiseks konkreetsete hädaabioperatsioonide raames. Artikkel 24 Ühenduses enim puudust kannatavate isikutele jaotamine 1. Sekkumisvarudes hoitavad tooted tehakse kättesaadavaks teatavatele kindlaksmääratud organisatsioonidele, et võimaldada toidu jaotamist ühenduses enim puudust kannatavatele isikutele kooskõlas iga-aastase kavaga. Jaotatakse: a) tasuta või b) hinnaga, mis ei ole mitte ühelgi juhul kõrgem meedet rakendava määratud organisatsiooni kantud kuludega põhjendatud hinnast. 2. Toodet võib ühenduse turul mobiliseerida, kui: a) seda lõikes 1 osutatud iga-aastase kava rakendamise ajal ühenduse sekkumisvarudes ei leidu ning seda võib mobiliseerida kava ühes või mitmes liikmesriigis rakendamiseks vajalikus ulatuses; b) kava rakendamine tooks kaasa mõnes muus liikmesriigis kui toodet vajavas liikmesriigis sekkumises olevate toodete väikeste koguste ülekandmise liikmesriikide vahel. 3. Asjaomased liikmesriigid nimetavad lõikes 1 osutatud organisatsioonid ja teatavad komisjonile igal aastal õigel ajal, kas nad soovivad seda kava kohaldada. 4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud tooted antakse määratud organisatsioonidele üle tasuta. Nende toodete arvestuslik väärtus on sekkumishind, mida kvaliteedierinevuste arvestamiseks kohandatakse vajaduse korral koefitsientidega. 5. Ilma et see piiraks artikli 183 kohaldamist, rahastatakse käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 alusel võimaldatavaid tooteid Euroopa ühenduste eelarve EAGFi asjakohase eelarverubriigi assigneeringutest. Samuti võib ette näha, et samal viisil võib rahastada nii toodete sekkumiskeskustest transportimise kulusid kui ka määratud organisatsioonide halduskulusid, mis kõnealuse kava rakendamisel tekivad välja arvatud lõigete 1 ja 2 rakendamisel abisaajatel tekkinud kulud. III JAOTIS ERALADUSTUS I alajaotis Kohustuslik abi Artikkel 25 Abikõlblikud tooted Lähtudes käesolevas jaotises sätestatud tingimustest ning lisanõuetest ja -tingimustest, mille komisjon võtab vastu vastavalt artiklile 40, antakse eraladustusabi järgmistele toodetele: a) või: i) koor; ii) ühenduse tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud mage või, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 82% massist ja veesisaldus kõige enam 16% massist,; iii) ühenduse tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud soolavõi, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 80% massist, veesisaldus kõige enam 16% massist ja soolasisaldus kõige enam 2% massist; b) juust: i) vähemalt üheksa kuud vana Grana Padano juust; ii) vähemalt 15 kuud vana Parmigiano Reggiano juust; iii) vähemalt kolm kuud vana Provolone juust. Artikkel 26 Võile kohaldatavad tingimused ja abimäär Või liigitatakse komisjoni poolt kindlaks määratavate siseriiklike kvaliteediklasside kohaselt ja märgistatakse vastavalt. Komisjon määrab kindlaks abi suuruse, võttes arvesse ladustamiskulusid ning värske või ja varudest pärineva või eeldatavaid hindu. Kui hoidlast väljaviimise ajaks on turul toimunud etteaimamatu muutus halvenemise suunas, võrreldes hoidlasse paneku ajaga, võib abi suurendada. Artikkel 27 Juustule kohaldatavad tingimused ja abimäär Juustusektoris makstava abi tingimused ja suuruse kehtestab komisjon. Abi suuruse kindlaksmääramisel võetakse arvesse ladustamiskulusid ja arvatavat turuhindade dünaamikat. Komisjoni poolt esimese lõigu järgi võetavad meetmed rakendab makseasutus, mille määrab liikmesriik, kelle territooriumil nimetatud juuste toodetakse ja kelle päritolumärgistust need kannavad. II alajaotis Valikuline abi Artikkel 28 Abikõlblikud tooted 1. Lähtudes käesolevas jaotises sätestatud tingimustest ning komisjoni poolt artikli 40 kohaselt vastuvõetavatest lisanõuetest ja -tingimustest, võib eraladustusabi anda järgmistele toodetele: a) valge suhkur; b) oliiviõli; c) artikli 39 lõike 1 punkti a kohaselt vastuvõetud ühenduse skaala alusel liigitatud täiskasvanud veiste värske või jahutatud liha, mis on esitatud rümpade, poolrümpade, komplekteeruvate ees- ja tagaveerandite, eesveerandite või tagaveerandite kujul; (d) kõrgeima kvaliteediga lõssipulber, mis on saadud ühenduses tunnustatud ettevõttes otse üksnes lõssist; e) kaua säilivad juustud ning lamba- ja/või kitsepiimast valmistatud juustud, mille valmimisaeg on vähemalt kuus kuud; f) sealiha; g) lamba- ja kitseliha. Komisjon võib muuta lõike 1 punktis c osutatud toodete nimekirja, kui turuolukord seda nõuab. 2. Komisjon määrab lõikes 1 osutatud eraladustusabi kindlaks eelnevalt või pakkumismenetluste teel. Artikkel 29 Valge suhkru jaoks abi andmise tingimused 1. Juhul kui ühenduse keskmine registreeritud valge suhkru hind on vaatlusperioodil võrdlushinnast madalam ning arvestades olukorda turul, on tõenäoline, et see jääb sellele tasemele, võib komisjon otsustada anda valge suhkru eraladustusabi ettevõtjatele, kellele on antud suhkrukvoot. 2. Turustusaastal lõike 1 kohaselt ladustatud suhkru suhtes ei tohi kasutada muid artiklite 12, 49 või 60 kohaseid ladustamismeetmeid. Artikkel 30 Oliiviõli jaoks abi andmise tingimused Komisjon võib otsustada lubada piisavaid tagatisi pakkuvatel ja liikmesriikide heakskiidetud asutustel sõlmida nende poolt turustatava oliiviõli kohta laolepinguid turu tõsise häirimise korral teatavates ühenduse piirkondades, muu hulgas juhul, kui vaatlusperioodil registreeritud keskmine turuhind on väiksem kui: a) 1779 eurot tonni kohta ekstra-neitsioliiviõli puhul või b) 1710 eurot tonni kohta neitsioliiviõli puhul või c) 1524 eurot tonni kohta lambiõli puhul, mille vabade rasvhapete määr on kaks; seda summat vähendatakse 36,70 euro võrra tonnilt iga happesuse lisaühiku kohta. Artikkel 31 Veise- ja vasikalihasektori toodete jaoks abi andmise tingimused Komisjon võib otsustada eraladustusabi anda, kui ühenduse keskmine turuhind, mis on registreeritud artikli 39 lõike 1 punkti a kohaselt vastuvõetud ühenduse skaala alusel, on madalam kui 103% võrdlushinnast ja on tõenäoline, et see sellel tasemel ka püsib. Artikkel 32 Lõssipulbri jaoks abi andmise tingimused Komisjon võib otsustada anda lõssipulbri eraladustusabi eelkõige juhul, kui toodete turuhindade dünaamika ja varud osutavad turu tõsisele tasakaalutusele, mida saaks hooajalise ladustamisega vältida või vähendada. Artikkel 33 Juustu jaoks abi andmise tingimused 1. Komisjon võib otsustada anda eraladustusabi, kui artikli 28 lõike 1 punktis e osutatud juustutoodete hindade areng ja varude olukord viitavad turu tõsisele tasakaalutusele, mida võib hooajalise ladustamisega kõrvaldada või vähendada. 2. Kui ladustamislepingu tähtaja lõpul on ladustatud juustude turuhind kõrgem kui enne lepingu sõlmimist, võib komisjon otsustada vastavalt reguleerida antava abi suurust. Artikkel 34 Sealiha jaoks abi andmise tingimused 1. Komisjon võib otsustada anda eraladustusabi, kui searümpade keskmine turuhind ühenduses, nagu see on kehtestatud igas liikmesriigis ühenduse tüüpilistel turgudel kindlaksmääratud hindu arvestades ja koefitsientide abil, mis kajastavad iga liikmesriigi suhtelist sigade arvu, on väiksem ja tõenäoliselt ka jääb väiksemaks kui 103% võrdlushinnast. 2. Komisjon kehtestab lõikes 1 osutatud tüüpiliste turgude nimekirja. Artikkel 35 Lamba- ja kitseliha jaoks abi andmise tingimused Komisjon võib otsustada anda eraladustusabi lamba- ja kitselihaturu eriti raske olukorra puhul ühes või mitmes järgmistest noteeringualadest: a) Suurbritannia; b) Põhja-Iirimaa; c) kõik ülejäänud liikmesriigid eraldi, välja arvatud Ühendkuningriik. IV JAOTIS ÜHISSÄTTED Artikkel 36 Ladustamiseeskirjad 1. Makseasutused ei või ladustada kokkuostetud tooteid väljaspool selle liikmesriigi territooriumi, kelle jurisdiktsiooni alla nad kuuluvad, kui nad ei ole selleks saanud komisjoni eelnevat luba. Käesoleva artikli tähenduses loetakse Belgia ja Luksemburgi territooriume üheks liikmesriigiks. 2. Luba antakse juhul, kui ladustamine on oluline, võttes arvesse järgmisi tegureid: a) ladustusvõimalused ja -nõuded liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla makseasutus kuulub, ning teistes liikmesriikides; b) liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla makseasutus kuulub, ladustamisest ja transpordist tulenevad lisakulud. 3. Kolmandas riigis ladustamiseks antakse luba üksnes juhul, kui lõikes 2 sätestatud kriteeriumide alusel osutub ladustamine teises liikmesriigis märkimisväärselt raskeks. 4. Lõike 2 punktis a osutatud teave koostatakse pärast kõikide liikmesriikidega nõupidamist. 5. Tollimakse ja muid ühise põllumajanduspoliitika raames makstavaid või sissenõutavaid summasid ei kohaldata: a) pärast lõigete 1, 2 ja 3 alusel antud loa andmist transporditavatele toodetele ega b) ühe makseasutuse poolt teisele üleantavatele toodetele. 6. Makseasutus, kes kasutab lõigete 1, 2 ja 3 alusel antud luba, vastutab toodete eest, mida ladustatakse väljaspool riiki, kelle jurisdiktsiooni alla ta kuulub. 7. Kui tooteid, mida makseasutus ladustab väljaspool selle liikmesriigi territooriumi, kelle jurisdiktsiooni alla ta kuulub, ei tooda sellesse liikmesriiki tagasi, müüakse need ladustamiskohas kehtivate või kehtestatavate hindadega ja tingimustel. Artikkel 37 Pakkumismenetluste eeskirjad Pakkumismenetlused peavad tagama kõikidele asjaomastele isikutele võrdse ligipääsu. Pakkumiste valikul eelistatakse ühendusele kõige soodsamaid pakkumisi. Pakkumismenetlusele ei pruugi järgneda lepingu sõlmimist. Artikkel 38 Sekkumiskeskused 1. Komisjon määrab sekkumiskeskused, kus võib ladustada riikliku sekkumise korras kokkuostetud teravilja- ja riisisektori tooteid, ning nende ladustamise tingimused. Teraviljasektori toodete osas võib komisjon määrata iga teravilja jaoks eraldi sekkumiskeskused. 2. Sekkumiskeskuste nimekirja koostamisel võtab komisjon eelkõige arvesse järgmisi tegureid: a) keskuste asukoht asjaomaste toodetega seotud ületootmise aladel; b) piisavate ruumide ja tehnilise varustuse olemasolu; c) soodne asukoht transpordi seisukohalt. Artikkel 39 Rümpade liigitamine 1. Komisjon kehtestab ühenduse rümpade liigitusskaala, sealhulgas liikmesriikide teatavate toodete hinnaaruandluse eeskirjad, järgmistele sektoritele: a) veise- ja vasikaliha täiskasvanud veiste osas; b) sealiha; c) lamba- ja kitseliha. 2. Lõikes 1 osutatud ühenduse skaala kehtestamisel lähtub komisjon eelkõige järgmistest kriteeriumidest: a) täiskasvanud veiste rümpade osas hõlmab skaala rümpade liigitamist kehaehituse ja rasvkatte ladestusmäära alusel, võimaldades rümpade klassidesse jagamist ning liigitatud rümpade identifitseerimist; b) searümpade osas hõlmab skaala rümpade liigitamist massi ja tailihasisalduse suhte alusel, mis toimib põhimõtte kohaselt, et tailihasisaldus tehakse kindlaks objektiivse mõõtmisega, ning rümpade jagamist klassidesse ja nende identifitseerimist; c) lamba- ja kitserümpade osas hõlmab skaala rümpade liigitamist kehaehituse ja rasvkatte ladestusmäära alusel, võimaldades rümpade klassidesse jagamist ning liigitatud rümpade identifitseerimist. Kergete tallede rümpade puhul võib kasutada muid kriteeriume, eelkõige massi, liha värvust ja rasva värvust. Artikkel 40 Rakenduseeskirjad Ilma et see piiraks käeoleva peatüki sätetega komisjonile antud eripädevuste kohaldamist, võtab komisjon vastu käesoleva peatüki rakendamise üksikasjalikud eeskirjad, mis võivad eelkõige seonduda järgmisega: a) nõuded ja tingimused, millele peavad vastama artiklis 9 osutatud riikliku sekkumise raames kokkuostetavad tooted või tooted, mille suhtes antakse artiklites 25 ja 28 osutatud eraladustusabi, eelkõige seoses kvaliteedi, kvaliteedigruppide, kvaliteediklasside, kategooriate, koguste, pakendi, sh märgistuse, maksimumvanuse ja säilitamisega, toodete etapiga, millega sekkumishind on seotud, ning eraladustuse kestusega; b) hinnasuurenduste ja -vähenduste ulatus, kui see on asjakohane; c) makseasutusepoolse ülevõtmise ning eraladustusabi andmise kord ja tingimused, eelkõige: i) seoses lepingute sõlmimise ja sisuga; ii) eraladustusperioodi kestusega ning lepingus sätestatud ladustusperioodi lühendamise või pikendamise tingimustega; iii) tingimustega, mille kohaselt võib otsustada, et eraladustuslepingute alusel ladustatud tooteid võib uuesti turustada või müüa; iv) liikmesriigiga, kus eraladustuspalve võib esitada; d) eeskirjad, mis käsitlevad riikliku sekkumise korras kokkuostetud toodete müügitingimusi, eelkõige müügihindu, laost väljaviimise tingimusi, kui see on asjakohane, väljaviidud toodete edasist kasutamist või sihtkohta, tehtavat kontrolli ning vajaduse korral kohaldatavat tagatissüsteemi; (e) artikli 21 lõikes 1 osutatud iga-aastase kava koostamine; f) artikli 24 lõikes 2 osutatud ühenduse turu mobiliseerimise tingimused; g) artiklis 36 osutatud lube käsitlevad esekirjad, sealhulgas kaubanduseeskirjade erandid ulatuses, mil need on rangelt vajalikud; h) pakkumismenetluste kasutamise korral järgitavat korda käsitlevad eeskirjad; i) artiklis 38 osutatud sekkumiskeskuste kindlaksmääramist käsitlevad eeskirjad. II peatükk Sekkumise erimeetmed I JAOTIS ERANDLIKUD TURUTOETUSMEETMED Artikkel 41 Loomahaigused 1. Komisjon võib rakendada mõjutatava turu suhtes erandlikke toetusmeetmeid, et võtta arvesse ühendusesisese kaubanduse või kolmandate riikidega toimuva kaubanduse piiranguid, mis võivad tuleneda loomahaiguste leviku tõkestamise meetmete kohaldamisest. Esimeses lõigus sätestatud meetmeid kohaldatakse järgmiste sektorite suhtes: a) veise- ja vasikaliha; b) piim ja piimasaadused; c) sealiha; d) lamba- ja kitseliha; e) munad; f) linnuliha. 2. Lõike 1 esimeses lõigus sätestatud meetmed võetakse asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide palvel. Selliseid meetmeid võib võtta üksnes juhul, kui asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid on võtnud loomahaiguste puhangute kiireks tõkestamiseks vajalik