SELETUSKIRI

1. SOOVITUSE TAUST

Terrorism ning rasked ja organiseeritud kuriteod on tänapäeval üha dünaamilisemad, üleilmsemad ja keerukamad nähtused, millele Euroopa Liidu õiguskaitseasutused peavad kindlalt ja koordineeritult reageerima. Lisaks on terrorism ja rasked kuriteod oma olemuselt muutumas üha liikuvamaks, rahvusvahelisemaks ja piiriülesemaks. Seetõttu on vaja teha tihedamat ja tõhusamat koostööd selliste rahvusvaheliste organisatsioonidega nagu Interpol, mis võimaldavad ühendada ELi ja rahvusvahelised õiguskaitsekogukonnad.

ELi ja Interpoli koostöö kontekst

Rahvusvaheline Kriminaalpolitsei Organisatsioon (Interpol) on suurim ülemaailmne valitsustevaheline kriminaalpolitsei organisatsioon, millel on 194 liikmesriiki. See lihtsustab õiguskaitseasutuste koostööd, võimaldades näiteks jagada õiguskaitsealast teavet ja saada sellele juurdepääsu. Interpol on ühist huvi pakkuvates valdkondades sõlminud mitmeid koostöölepinguid paljude rahvusvaheliste organisatsioonidega. Kõik ELi liikmesriigid on Interpoli liikmed.

Pärast seda, kui Interpol võttis 1983. aastal vastu oma esimesed politseiteabe töötlemise eeskirjad, on ta oma menetlusi aastate jooksul ajakohastanud, lähtudes põhimõttest, et üksikisikute privaatsuse austamine on õiguskaitse kontekstis teabe jagamisel määrava tähtsusega. Interpoli kehtivaid isikuandmete töötlemise eeskirju ajakohastati hiljuti 2019. aastal.

EL ja Interpol on juba teinud pikka aega tihedat koostööd mitmesugustes õiguskaitsega seotud valdkondades. Interpol on ELi oluline partner sise- ja välisjulgeoleku valdkonnas, sh terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse ning integreeritud piirihalduse valdkonnas.

Näiteks kutsutakse liikmesriike nõukogu ühises seisukohas 2005/69/JSK üles võtma meetmeid, mis on vajalikud liikmesriikide pädevate õiguskaitseasutuste vahelise koostöö ning nende ja kolmandate riikide pädevate asutuste vahelise koostöö parandamiseks, vahetades Interpoliga passiandmeid, et ennetada rasket ja organiseeritud kuritegevust, kaasa arvatud terrorismi, ning võidelda selle vastu.

Interpol osaleb ka aktiivselt ELi poliitikatsükli / EMPACTi operatiivses rakendamises, toetades liikmesriikide operatiivmeetmeid koostöös ELi justiits- ja siseküsimustega tegelevate asutustega, mis teevad Interpoliga tihedat koostööd mitmete lepingute ja korralduste alusel. 2017. aastal Euroopa Prokuratuuri loomise ajal loodi piiriülese uurimise ja süüdistuste esitamise valdkonnas täiendav ELi organ. Kuna Euroopa Prokuratuur alustab peagi tegevust, tuleb suurendada ja reguleerida Euroopa Prokuratuuri ja Interpoli vahelist koostööd.

EL on üks Interpoli suurimaid rahastajaid. Need vahendid eraldatakse projektidele, mille viib ellu Interpol või mille puhul ta on projekti partner. Täpsemalt on need mõeldud teabevahetuseks, õiguskaitseks, sh piirihalduse valdkonnas tehtavaks koostööks ja suutlikkuse suurendamiseks ning projektidele ja programmidele mitmesugustes terrorismi ja raske kuritegevusega seotud valdkondades, keskendudes peamiselt Aafrikale, Aasiale ja Ladina-Ameerikale.

Vajadus ELi ja Interpoli vahelise koostöölepingu järele

ELi 2020. aasta julgeolekuliidu strateegias kutsutakse liikmesriike üles suurendama ELi ja Interpoli vahelist koostööd, kuna see on ülioluline teabevahetuse alase koostöö parandamiseks. Strateegias kinnitatakse, et Interpolil on ühe suurima valitsustevahelise kriminaalpolitsei organisatsioonina selles valdkonnas oluline roll. Komisjon uurib seega viise Interpoliga koostöö suurendamiseks, sh võimalusi Interpoli andmebaasidele juurdepääsu saamiseks ning operatiiv- ja strateegilise koostöö tugevdamiseks. ELi 2020. aasta terrorismivastase võitluse tegevuskavas kinnitatakse, et Interpol on terrorismivastases võitluses väga tähtis partner, seda näiteks tänu oma eksperditeadmistele terroristidest välisvõitlejate kohta, et on valdkondi, milles tuleks koostööd alustada või suurendada, ning et mitmel ELi organitel on operatiivne vajadus saada oma ülesannete täitmiseks juurdepääs Interpoli andmebaasidele.

Hoolimata juba praegu Interpoliga tehtavast koostööst on valdkondi, milles koostööd saaks ja tuleks suurendada, ning isegi uusi koostöövaldkondi, mis aitaksid rahuldada mitmeid üliolulisi operatiivvajadusi ning rakendada kehtivaid õigusakte, et toetada liikmesriike paremini terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse ennetamisel ja nendevastases võitluses. Nende operatiivvajaduste täitmiseks on vaja sõlmida Interpoliga koostööleping.

Järgmistes lõikudes on neid vajadusi üksikasjalikult kirjeldatud.

Esiteks on vaja Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) ja Interpoli vahelist uut koostöölepingut. Europolil on Interpoliga isikuandmete vahetamist käsitlev koostööleping. See sõlmiti 2001. aastal ehk juba tükk aega enne Europoli määruse kohaldamise algust 1. mail 2017. Kuid see leping ei anna Europolile otsest ega kaudset juurdepääsu teabele ega Interpoli andmebaasidele, eelkõige selle teadetele, mis sisaldavad teavet terroristide kohta. Samuti vahetab Europol Interpoliga teavet ja kasutab Interpoli andmebaase Europoli ülesannete täitmiseks ainult Europolis tegutseva Interpoli kontaktametniku või Interpolis tegutseva Europoli kontaktametniku kaudu. Seega on vaja uut lepingut, mis reguleerib Europoli ja Interpoli vahelisi suhteid, et võtta arvesse viimaseid suundumusi võitluses terrorismi ning piiriülese ja rahvusvahelise raske organiseeritud kuritegevuse vastu ning hallata praeguseid operatiivvajadusi, Europoli volitusi ning ELi uusimat andmekaitsekorda.

Teiseks on vaja tagada koostalitlusvõime. EL ja Interpol on pidanud ettevalmistavaid läbirääkimisi vajaduse kohta sõlmida koostööleping pärast seda, kui võeti vastu määrused, mis käsitlevad ELi infosüsteemide koostalitlusvõime raamistikku piiride ja viisade valdkonnas ning politsei- ja õiguskoostöö, varjupaiga ja rände valdkonnas, ning määrus Euroopa reisiinfo ja -lubade süsteemi (ETIAS) kohta.

Koostalitlusvõimet ning Euroopa reisiinfo ja -lubade süsteemi käsitlevate määrustega antakse ELi liikmesriigile või ELi asutusele õigus saada Euroopa otsinguportaali kaudu kontrollitud juurdepääs kahele Interpoli andmebaasile. Need kaks Interpoli andmebaasi on varastatud ja kaotatud reisidokumentide andmebaas (SLTD) ning hoiatusteadetega seotud reisidokumentide andmebaas (TDAWN). Need andmebaasid sisaldavad suures koguses andmeid kolmandate riikide kodanike reisidokumentide kohta. Nende andmebaaside kasutamise teel on võimalik minimeerida teabelünkasid, maksimeerida päringutabamuste arvu ning parandada seeläbi Euroopa reisiinfo ja -lubade süsteemi tegevustulemusi.

Eespool nimetatud kahe määruse kohaselt tuleb Interpoli andmebaasides teha päringuid nii, et Interpoli hoiatusteate omanikule mingit teavet ei avalikustata. Interpoliga sõlmitavas koostöölepingus sätestatakse nõutav õiguslik alus, sh kohaldatavad andmekaitsemeetmed ja -tagatised, ning antakse Euroopa otsinguportaalile õigus luua ühendus Interpoli andmebaasidega. Koostöölepingus kehtestatakse ka võimalus luua Euroopa otsinguportaali ja Euroopa reisiinfo ja -lubade süsteemi ning Interpoli IT-taristu vahel turvaline ühendus, mis võimaldab juurdepääsu Interpoli andmebaasidele. Eesmärk on aidata ennetada ja uurida terroriakte.

Samas kontekstis tegi komisjoni 2018. aastal ettepaneku vaadata läbi viisainfosüsteemi määrus, mis lubab sarnaselt Euroopa reisiinfo ja -lubade süsteemiga teha automaatseid päringuid ELi piirihalduse ja julgeoleku süsteemides ning Interpoli andmebaasides. 2020. aasta septembris saavutasid Euroopa Parlament ja nõukogu ettepaneku asjus poliitilise kokkuleppe; ettepanek võetakse ametlikult vastu lähikuudel. Poliitiline kokkulepe sisaldab Euroopa reisiinfo ja -lubade süsteemi määruse sättega sarnast sätet. Seega tuleks Interpoliga koostöölepingu sõlmimise alastes läbirääkimistes võtta arvesse ka viisainfosüsteemi määruse muutmist. See aitab samuti ennetada ja uurida terroriakte.