ET    ET ET 
ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 26.11.2008 
SEK(2008) 2893  
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Lisatud dokumendile: 
 
Ettepanek:  
 
NÕUKOGU DIREKTIIV (Euratom), 
 
millega luuakse ühenduse tuumaohutuse raamistik 
 
MÕJUHINDAMISE KOKKUVÕTE  
{KOM(2008) 790 lõplik} 
{SEK(2008) 2892} 
ET 2   ET 1. KONSULTEERIMINE JA EKSPERDIARVAMUSED  
Mõju hindamine on seotud tegevuskava punktiga 2008/TREN/003 – „Läbivaadatud 
seadusandlik ettepanek tuumaohutuse kohta”.  See on lisatud ühenduse tuumaohutuse 
raamistiku loomist käsitleva direktiivi muude tud eelnõule, mille eesmärk on taaskäivitada 
Euroopa Liidu ühtse tuumaohutuse raamistiku loomise protsess ja millega asendatakse 
varasem, 2003. aastal komisjoni esitatud direktiivieelnõu, millega kehtestatakse tuumaseadmetega seotud põhikohus tused ja ohutuse üldpõhimõtted
1.  
Uus eelnõu on laiaulatusliku ja pideva konsulteerim ise tulemus, mida alustati 2004. aastal, kui 
nõukogu eesistujariik oli Iirimaa. Sellealas t tööd jätkasid nõukogu tuumaohutuse töörühm 
(WPNS), tuumaohutuse ja tuumajäätmete kä itlemise kõrgetasemeline Euroopa töörühm 
(HLG) ja Euroopa tuumaenergia foorum. 
2004. aastal alanud konsultatsiooniprotsessi tu lemusel on põhjalikult läbi vaadatud 2004. 
aasta eelnõus kasutatud lähenemisviis ohutusdirektiivile, millele tol ajal oli vastu liikmesriikide blokeeriv vähemus. Peamis ed argumendid eelnõu vastu olid siduvate 
õigusaktide liiga üksikasjalikud ettekirjutused  ja kahtlused, kas eelnõu vastab täielikult 
subsidiaarsuse põhimõttele.  
Tuumaohutust käsitlev läbivaadatud seadusa ndlik ettepanek tugineb: a) tuumaohutust 
reguleerivate Lääne-Euroopa as utuste ühenduse (WENRA) tehnilise le tööle, mis viidi kõigi 
Euroopas tuumaohutust reguleerivate asutuste osavõtul olemasolevate tuumaseadmete puhul 
lõpule 2006. aastal; b) põhimõttele , et ainult tugevad ja sõltu matud reguleerivad asutused 
suudavad tagada tuumaelektrijaamade jätkuvalt ohut u töö ELis, ja c) peamiste olemasolevate 
rahvusvaheliste õigusaktide, na gu tuumaohutuse konventsiooni
2 ning Rahvusvahelise 
Aatomienergiaagentuuri (IAEA) tehtud ohut usalase töö, eelkõige IAEA ohutuse 
aluspõhimõtete3 võtmisele ühenduse õigusesse. Lisaks andis erinevate tuumaohutusalaste 
küsimustega tegelevate eksperdirühmade töö tulemuste põhjal koostatud tehniline taust toetuspinna tuumaohutuse raamistiku loomist käsitleva direktiivi muudetud eelnõu peamistele 
põhimõtetele.  
Euroopa Parlament on järjekindlalt toetan ud Euroopa tuumaohutusalaste õigusaktide 
kehtestamist, kus oleksid sätest atud võrdlustasemed, mida tõenda vad aastate jooksul esitatud 
parlamendi aruanded
4. Nagu nähtub Euroopa 2. tuumaenergi afoorumi järeldustest, toetab 
nüüd lisaks ka tööstus kindlalt ELi tuumaohutusalaseid õigusakte.  
Mõjuhindamise lõpuleviimiseks moodustati juhtgrupp, kuhu kuuluvad kom isjoni kõikide 
huvitatud talituste esindajad. 
Mõjuhindamise eelnõu esitati hindamiseks mõjuhi ndamiskomiteele, kelle esialgne arvamus 
uuesti esitatud läbivaadatud dokumendi kohta teh ti teatavaks 9. septembril 2008 ja kes esitas 
oma lõpliku arvamuse 14. oktoobril 2008. Kõik mõjuhindamiskomitee lõppmärkused on täielikult arvesse võetud.  
                                                
 
1 Komisjoni 2003. aasta esialgne eelnõu (viitedokument KOM 2003/32 (l õplik)) ja 2004. aasta muudetud 
versioon (viitedokument KOM (2004)526 (lõplik)). 
2 IAEA INFCIRC 449, 5.7.1994. 
3 IAEA Safety Fundamentals: Fun damental safety principles  (IAEA ohutuse põhialused: ohutuse 
aluspõhimõtted) IAEA Safety Standard Series  No. SF-1 (2006). 
4 Viimased olid Euratomi asutamislepingu 50 . aastapäeva puhul esitatud Maldeikise aruanne 
(viitedokument A6-0129/2007) ja Reuli aruanne traditsiooniliste energiate kohta (viitedokument A6-
0348/2007). 
ET 3   ET 2. PROBLEEMI MÄÄRATLEMINE  
Kuna paljud liikmesriigid on taas väljendanud oma huvi tuumaenergia vastu, väljavaatega 
pikendada mitmete tuumajaamade tegutsemisaega ja ehitada uusi tuumajaamu, siis on käesoleva muudetud ettepaneku ajastus eriti asjakohane. On ilmne, et kiirgusega seotud 
ohtlike juhtumite mõju levib üle riigipiiride ni ng sellel võivad olla rasked tagajärjed nii 
töötajate kui ka elanikkonna tervisele, kuid samas võib s ee avaldada kaugeleulatuvat 
majanduslikku mõju ka energiatööstusele. Kuna ELi kodanike kaitse on üks ELi tähtsamaid 
poliitikaeesmärke, annaksid õiguslik raamistik, mis on suunatud tuumaohutuse saavutamisele, 
säilitamisele ja pidevale täiustamisele ning ohutuse reguleerimisele ühenduses, samuti 
liikmesriikide reguleerivate asutuste osa su urendamisele, täiendava ohutustagatise ELi 
elanikkonnale.  
Ühiskonna heakskiit on tuumaen ergia edasise arendamise eeltingimus ja ühendus on kuni 
käesoleva ajani tegelenud järjekindlalt ja ak tiivselt tuumaohutuse edendamisega, ometi ei ole 
seni olemas ühenduse õigusraamistikku, mis keht estaks kõikide ELi uute ja olemasolevate 
tuumarajatiste jaoks ühised ohutusnormid. Ühendus el tuleb siiski asjakohaselt tegeleda ka 
Euroopa kodanike murega tuumarajatiste ohu tuse pärast. 2007. aasta tuumaohutusuuringu
5 
üks peamisi järeldusi oli, et kuigi eurooplaste teadmised tu umaküsimuste kohta on keskmiselt 
küllaltki head, kusjuures eriti hä sti ollakse kursis tuumajaamade olemasoluga oma riigis, siis 
tuumaohutuse valdkonda siiski ei  tunta (56–90 % vastanutest). 
3. EUROOPA LIIDU ÕIGUS TEGUTSEDA  
Ühenduse pädevus põhiliste ohutusnormide keht estamiseks ELi tasemel on selgesõnaliselt 
reguleeritud Euratomi asutamislepingus. Asut amislepingu artikli 2 punktis b on sätestatud: 
„Et seda ülesannet täita, peab ühendus käes oleva lepingu kohaselt … kehtestama ühtsed 
ohutusnormid töötajate ja kogu elanikkonna kait seks ja tagama, et neid järgitaks.”  II jaotise 3. 
peatükis „Tervisekaitse ja ohutus“ on esitatud  mitmed Euratomi asutamislepingu artikli 2 
punktis b osutatud põhistandardite koostamist, jõustamist ja kohaldamist käsitlevad 
üksikasjalikud sätted. Euratomi asutamislepingu 3. peatükki kasutati peam iselt kiirguskaitsega 
seotud eesmärkidel selle ajani, kuni Euroopa Kohus tunnistas kiirguskaitse ja tuumaohutuse 
vahelise olemusliku seose olemasolu ni ng ühenduse pädevust tuumaohutuse valdkonnas 
(kohtuasjas C-29/99 tehtud otsuses6 märkis kohus: „ühenduse pädevuse määratlemisel ei ole 
asjakohane kunstlikult eraldada kogu elanikkonna tervisekaitset ioniseeriva kiirguse allikate 
ohutusest.“). Seega tunnistatakse nimetatud kohtuotsuses, et kehtivaid ohutusnorme, mille 
eesmärk on kaitsta töötajate ja kogu elanikkonna terv ist ioniseerivast k iirgusest tulenevate 
ohtude eest, tuleb täiendada t uumarajatistele kehtestatava te ohutusnormidega. Ohutusega 
tegelevate riiklike järe levalveasutuste tehniline pädevus ei  kaota vajadust ühenduse sellealaste 
õigusaktide järele. 
4. MÕJUHINDAMISE ALLIKAD  
Kõnealuse mõjuhindamisega ajakohastatakse tuumaohutust käsitleva eelnõuga seotud 2003. 
aasta mõjuhindamine7 ja selle tehnilise tausta moodustavad nõukogu tuumaohutuse töörühma 
lõpparuandes esitatud järeldused ja soovitused,8 mis nõukogu tuumaküsimuste töörühm 13. 
                                                 
5 Eurobaromeetri eriuuring nr 271 „Eurooplased ja tuumaohutus“, välitöö oktoober-november 2006, 
avaldatud veebruaris 2007 aadressil http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_271_en.pdf. 
6 Euroopa Ühenduste Komisjon versus Euroopa Liidu Nõukogu (kohtuasi C-29/99). 
7 Sisaldub dokumendis KOM 2003/32 (lõplik). 
8 Dokument 15475/2/06 REV2 (http://register. consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-
re02.en06.pdf). 
ET 4   ET detsembril 2006. aastal heaks kiit is ja mida on täiendatud tu umaohutuse töörühma alarühmade 
aruannetega9.  
Selles kontekstis tuleks eriti rõhutada tuumaküsimust reguleeri vate Lääne-Euroopa asutuste 
ühenduse (WENRA) raames tehtud tööd (W ENRA on organisatsioon, mis koosneb 17 
Euroopa riigi10 tuumavaldkonda reguleerivat e asutuste juhtid est ja kõrgematest ametnikest); 
WENRA liikmed on määratlenud hulga ühiseid t uumareaktorite ohutuse võrdlustasemeid 
eesmärgiga viia riikide nõuded kooskõlla aastaks 2010. 
Teiseks põhineb mõju hindamine Rahvusvahe lise Aatomienergiaagentuuri tuumaohutuse 
konventsiooniga määratud kohustustel ja n õuetel, mis on tuumaohutuse arendamise 
rahvusvaheliselt tunnustatud platvorm, samu ti IAEA ohutuse aluspõhimõtetel. Kuigi 
konventsioon ei sisalda üksikasjalikke tehnilisi eeskirju, loob see täpse õigusraamistiku, mille 
eesmärk on tuumaohutuse pidev täiustamine. Euratom ja kõik EL i liikmesriigid on 
tuumaohutuse konventsiooni osalised. Ra hvusvahelise Aatomienergiaagentuuri 
aluspõhimõtted moodustavad heade tavade raamistiku, millel põhinevad riikide ohutusnõuded ning mille parandamisse on liikmesriigid andnud olulise panuse. 
5.
 VÕIMALIKUD STRATEEGIAD  
Mõju hindamisel kaaluti nelja poliitikavalikut :  
– poliitikavalik 0  tähendab kehtiva olukorra muutmata jätmist; 
– poliitikavalikuga 1  nähakse ette ühenduse õigusaktide väljatöötamine, millega 
kehtestatakse olemasolevate tuumaraj atiste jaoks ühised ohutusnormid;  
– poliitikavalik 2  käsitleb üksnes sell ise ühise raamistikuga  hõlmatud õigusaktide 
kehtestamist, mille eesmärk on saavutada laialdaselt tunnustatud tuumaohutusalaste põhimõtete alusel tuumaohutuse kõrge tase ning seda säilitada kogu ühenduses, kusjuures 
edaspidised rakendusmeetmed töötab  välja kõrgetasemeline töörühm; 
– poliitikavalik 3  põhineb nagu eelmine poliitikavalikki rahvusvaheliselt tunnustatud 
tuumaohutuse põhimõtetel, mida on täiendatud uu te reaktorite puhul koh aldatavate ohutuse 
lisanõuetega, mida liikmesriike innustatakse välja töötama vastavalt tuumaohutuse pideva 
täiustamise põhimõttele, toetudes WENRA välja töötatud ohutustasanditele ja tihedas 
koostöös kõrgetasemelise töörühmaga,
11 mis koosneb kõikide ELi liikmesriikide 
reguleerivate ja ohutusasutuste kõ rgetasemelistest esindajatest. 
6. TEGEVUSVÕIMALUSTE VÕRDLUS – KAVANDATAV ELI MEEDE  
Valikuvariantide hindamine näitas, et kõige  tõhusama lahenduse ühenduse tuumaohutust 
käsitleva raamistiku loomisele pakub poliitikavalik 3 . Seega on käesoleva läbivaadatud 
direktiivi ettepaneku põhiline lähenemisviis järgmine: ühendus kehtestab tuumaohutuse valdkonnas ainult rea üldpõhimõtteid, mis on esitatud juba IAEA tuumaohutuse 
konventsioonis (liikmesriikides re guleerijate osa suurendamine, esmavastutus ohutuse eest on 
loaomanikel, kes tegutsevad reguleeriva asutuse kontrolli all, reguleeriva  asutuse sõltumatuse 
suurendamine, tuumaseadmete ohutusega seotud küsimustes läbipaistvuse kõrge taseme 
                                                
 
9 Dokument 15475/2/06 REV 2 ADD 1( http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-
re02ad01.en06.pdf ), dokument 15475/2/06 REV 2 ADD 2 
(http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-re02ad02.en06.pdf ), dokument 15475/2/06 
REV 2 ADD 3 ( http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-re02ad03.en06.pdf ). 
10 Belgia, Bulgaaria, Hispaania, Itaalia, Leedu, Ma dalmaad, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, 
Slovakkia, Sloveenia, Soome, Šveits ja Tšeh hi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik. 
11 Moodustatud komisjoni  otsusega 2007/530/Euratom, 17. 7.2007 (ELT L 19 5 , 27.7.2007). 
ET 5   ET tagamine, juhtimissüsteemide rakendamine, korrapärased ohutusülevaatused, tuumaohutuse 
alaste oskuste kättesaadavus, ohutuse esmatähtsus), millele lisanduvad täiendavad ohutusnõuded uute tuumaenergiareaktorite puhul, mida liikmesriikidel on soovitatud välja 
töötada, lähtudes ohutuse pideva suure ndamise põhimõttest ja tuginedes WENRA 
väljatöötatud tuumaohutuse võrdlustasemete le ning tehes tihedat koostööd kõrgetasemelise 
töörühmaga. Töörühm tugineb enda poolt va stuvõetud kümnele põhimõttele tuumaohutuse 
reguleerimise kohta ja hakkab olema liikme sriikides tuumaohutuse eest vastutavate 
reguleerivate asutuste koost ööd suunav keskus ning aita ma kaasa ELi tuumaohutuse 
raamistiku väljatöötamisele. 
IAEA ohutuse põhialused, samuti tuumaohutuse konventsioonis esitatud kohustused ja 
nõuded on liikmesriikide jaoks siduvad. 
7.
 LISANDVÄÄRTUS  
Kuna nii Euroopas kui ka mujal on taas tekki nud huvi tuumaenergia vastu, on oluline säilitada 
kõrge tuumaohutuse tase ELis, kehtestades siduvad reeglid ja ELi ühtsed ohutusnormid. 
Hiljutised teated uute tuumael ektrijaamade ehitamise kohta ELis suurendavad veelgi vajadust 
ühtlustavate eeskirjade järele Euroopa Liidu tasandil, et toetada liikmesriikide püüdlusi 
tuumaohutusalaste tavade ühtlustamisel. Kuigi t uumarajatiste käitamine tekitab piiriüleseid 
ohtusid, ei ole varem eri riikide ohutusstanda rdite ühtlustamisega kuigi palju tegeldud.  
Kõnealuses raamistikus annab valitud poliitikavariandile peamise lisandväärtuse  see, et 
tuumarajatiste ohutuse põhinõuded ja üldise d põhimõtted, mis on sätestatud ELi siduvas 
õigusraamistikus, aitavad saavutada ELi ühist eesmärki, milleks on tuumaohutuse tagamine, säilitamine ja pidev täiustamine, kusjuures üksnes riigi tasandil ei ole võimalik seda tulemust sama tõhusalt saavutada. Selle lähenemisviisi selge eelis on ka suurem reguleerimiskindlus 
ühenduse tasandil. Seega on Euratomi asutam islepingu institutsioonilistes sätetes 
mehhanismid, millega tagatakse liikmesriikide si seriiklike seaduste ja direktiivi sätete 
kooskõla ning võimaldatakse Euratomil toimida ühenduse õigustiku nõuetekohase 
kohaldamise kaitsjana. Lisaks tuleks rõhutada, et ELi õigusaktidega ei kehtestata õigusi ja 
kohustusi üksnes liikmesriikide ametiasutustel e, vaid ka üksikisikut ele ja ettevõtetele. 
Liikmesriikide ametiasutustel on kohustus ELi  õigusaktid oma siser iiklikku õigusesse üle 
võtta ja nõuetekohaselt jõustada , ühtlasi peavad nad tagama koda nike õiguste kaitse vastavalt 
nendele seadustele.  
ELi õigusraamistiku puudumisel võivad liikmesriigid kohaldada Rahvusvahelise 
Aatomienergiaagentuuri tuumaohutuse konventsiooni. Kuid Rahvusvahelise 
Aatomienergiaagentuuri tuumaohutuse konventsi oonis osalemine on vabatahtlik, sest see on 
vaid stimuleeriv vahend, ning seega ei saa se lle täitmata jätmise korra l kasutada sanktsioone. 
Konventsioon ei ole ette nä htud poolte kohustuste täitmi se tagamiseks kontrolli ja 
sanktsioonide abil, see põhineb hoopis ühisel huv il tõsta ohutuse taset, mille arendamise ja 
edendamisega tegeldakse poolte korrapära selt toimuvatel kohtumistel. Konventsioonis 
osalemisest tulenevad kaks peamist kohustust iga lepingosalise jaoks: koostada ja muuta hindamise jaoks kättesaadavaks oma riigi ar uanne ja saada muudelt konventsiooniosalistelt 
eksperthinnang oma riigi aruandele.  
ELi õigusakti väljatöötamisega tuumaohutuse konve ntsiooni põhimõtete al usel ja IAEA poolt 
ohutuse põhialuste kindlaksmääramisel seni te htud ohutusealase töö tä ieliku ärakasutamisega 
tunnistatakse tuumaohutuse valdkonnas toimunud rahvusvahelise arengu väärtust ja antakse 
Euroopa kodanikuühiskonnale võimalus rohke m osaleda kõnealuses valdkonnas.  
Lõpuks võib öelda, et ettepaneku eesmärk on ka pigem riigi reguleerivate asutuste seisundi 
tugevdamine ja nende sõltumatuse suurendamine , tuginedes nende pädevusele, kui esialgses 
ET 6   ET tuumaohutust käsitlevas eelnõus kasutatud ülal t-alla-lähenemisviisi loomine. Ettepanekuga 
suurendatakse ka riiklike asutuste osatähtsus t kokkulepitud meetmete rakendamises ja selline 
lahendus on subsidiaarsuse põhi mõttega täielikult kooskõlas.  
8. SUBSIDIAARSUS  
Liikmesriigid on juba rakendanud meetmeid, mis võimaldavad neil saavutada tuumaohutuse 
kõrge taseme ELis. Kuid kuna ajalooline taust,  õigusraamistikud, reaktori te arv ja tüüp ning 
reguleerimisel kasutatavad lähenemisviisid on eri liikmesriikides erinevad, ei ole tuumaohutuse valdkonnas siiani kehtestatud kogu ELi hõlmavaid ühisreegleid, kuigi need 
aitaksid tuumaohutust veelgi parandada, mida üksnes siseriiklikul tasa ndil tegutsedes ei ole 
võimalik saavutada.  
Uue ettepanekuga pööratakse 2003.-2004. aasta ette paneku ülevalt-alla-lähenemisviis ümber, 
kuna liikmesriike innustat akse seoses uute reaktorite ohutus ega arendama välja täiendavaid 
ohutusnõudeid, lähtudes ohutuse pideva suuren damise põhimõttest ja tuginedes WENRA 
väljaarendatud tuumaohutuse võrdlustasemete le ning tehes tihedat koostööd kõrgetasemelise 
töörühmaga. Lisaks jääb liikmesriikidele õigus kehtestada oma territooriumil karmimad ohutusmeetmed kui on ette nähtud ühenduse õigusraamistikus. 
Teiseks, soovitatavate põhimõtete tasandil on muudetud direktiivi põhimõtteliseks aluseks 
liikmesriikide reguleerivate asutuste pädevus ning tuumaohutuse konventsiooni rahvusvaheliselt tunnustatud põhimõtted ning IAEA ohutuse põhialused ja seega ei tekita see 
liikmesriikide asutustele täiendavat koormust.  
ELi siduvad õigusaktid loovad ka õigus kindluse, pakkudes kodanikele Euroopa 
institutsioonide poole pöördumise võimalust juhul , kui neil tekivad kahtlused tuumaseadmete 
ohutuse suhtes. 
Lisaks on uues eelnõus täie likult arvesse võetud ka aastat el 2003/2004 koostatud paketi 
läbivaatamisel liikmesriikidelt saadud seis ukohad, milles käsitletakse tuumajäätmete ohutuse 
ja finantsküsimuste eraldamist üksteisest ni ng loobumist ühenduse taseme ohutusinspektorite 
asutuse loomise ideest, nüüd on tuumaohutuse järelevalve jäetud üksnes liikmesriikide 
reguleerivate asutuste ülesandeks. 
9.
 SEIRE JA HINDAMINE  
Eesmärkide saavutamise mõõtmiseks kasutata vad näitajaid rakendatakse liikmesriikide 
tasandil. 
10. JÄRELDUS  
Eespool esitatud kaalutluste raames näib va litud poliitikavõimalus olevat eelistatud 
lähenemisviis, kuna see on kõige kasulikum tehnilis est, majanduslikust ja turvalisuse aspektist 
ning sellega minnakse kaugemale põhimõtete ta sandist; tegelikult innustatakse sellega 
liikmesriike määrama kindlaks täiendavaid ohutusnõudeid.