ET    ET ET 
 
ET    ET  EUROOPA KOMISJON 
Brüssel 10.5.2010 
SEK(2010) 411 lõplik 
  
KOMISJONI TEATIS 
Suunised vertikaalsete piirangute kohta 
 
ET 2   ET KOMISJONI TEATIS 
Suunised vertikaalsete piirangute kohta 
(EMPs kohaldatav tekst) 
 
SISUKORD Punktid Lehe-
külg 
I. SISSEJUHATUS 1-7  
1. Suuniste otstarve 1-4  2. Artikli 101 kohaldatavus vertik aalsete kokkulepete suhtes 5-7  
II. VERTIKAALSED KOKKULEPPED, MIS JÄÄVAD 
ÜLDJUHUL ARTIKLI 101 LÕIKE 1 KOHALDAMISALAST VÄLJA 8-22  
1. Vähese tähtsusega kokkuleppe d ning väike- ja keskmise 
suurusega ettevõtjate vahelised kokkulepped 8-11  
2. Agendilepingud 12-21  
3. Alltöövõtulepingud 22  III. GRUPIERANDI MÄÄRUSE KOHALDAMINE 23-73  
1. Grupierandi määrusel põhinev õiguskindlus 23  
2. Grupierandi määruse kohaldamisala 24-46  3. Grupierandi määruse kohased ra skekujulised piirangud 47-59  
4. Müügi suhtes kohaldatavate raskekujuliste piirangute 
üksikjuhud, mis võivad j ääda artikli 101 lõike 1 
kohaldamisalast välja või va stata artikli 101 lõikes 3 
sätestatud tingimustele  60-64  
5. Grupierandi määruse kohaldamisal ast välja jäetud piirangud 65-69  
6. Vertikaalsete piirangute eraldatavus 70-71  7. Samas turustussüsteemis turustatav tootesortiment 72-73  IV. GRUPIERANDI TÜHISTAMINE JA GRUPIERANDI 
MÄÄRUSE KOHALDAMATA JÄTMINE 74-85  
1. Tühistamismenetlus 74-78  
 
ET 3   ET 2. Grupierandi määruse kohaldamata jätmine 79-85  
V. TURU MÄÄRATLUS JA TURUOSA ARVUTAMINE 86-95  1. Komisjoni teatis asjaomase turu määratluse kohta 86  2. Asjaomane turg grupierand i määruses sätestatud 30 % 
turuosa künnise arvutamisel 87-92  
3. Turuosa arvutamine grupierandi määruse kohaselt 93-95  
VI. KONKURENTSIEESKIRJADE KOHALDMINE 
ÜKSIKJUHTUDEL 96-229  
1. Analüüsiraamistik 96-127  
1.1. Vertikaalsete piirangute negatiivne mõju 100-105  
1.2. Vertikaalsete piirangute positiivne mõju 106-109  1.3. Analüüsimeetodid 110-127  1.3.1. Artikli 101 lõike 1 kohasel hindamisel arvestatavad tegurid 111-121  1.3.2. Artikli 101 lõike 3 kohasel hindamisel arvestatavad tegurid 122-127  2. Konkreetsete vertikaalsete piirangute analüüs 128-229  
2.1. Ühe tootemargi pealesurumine 129-150  2.2. Ainuõigusliku turustus 151-167  
2.3. Klientide ainuõiguslik jagamine 168-173  
2.4. Valikuline turustus 174-188  2.5. Frantsiisimine 189-191  2.6. Ainuõiguslik tarnimine 192-202  2.7. Ettemaksed juurdepääsu eest  203-208  2.8. Tooterühmapõhise haldussüsteemi kokkulepped  209-213  2.9. Seosmüük 214-222  2.10. Edasimüügihinna piirangud 223-229  
 
ET 4   ET I. SISSEJUHATUS 
1. Suuniste otstarve 
1) Käesolevates suunistes sätestatak se põhimõtted vertikaalsete kokkulepete 
hindamiseks vastavalt Euroopa Lii du toimimise lepingu artiklile 101∗ (edaspidi 
„artikkel 101”)1. Komisjoni 20. aprilli 2010. aasta  määruses (EÜ) nr 330/20102 
(Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki 
vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes ; edaspidi „grupierandi 
määrus”) artikli 2 lõikes 1 (vt punktid 24–46) on määratletud vertikaalne kokkulepe. 
Käesolevad suunised ei piira Euroopa Liid u toimimise lepingu artikli 102 (edaspidi 
„artikkel 102”) võimalikku paralleelset kohald amist vertikaalsete kokkulepete suhtes. 
Suuniste ülesehitus on järgmine: 
– II jaotises (punktid 8–22) kirjeldatakse vertikaalseid  kokkuleppeid, mis jäävad 
üldjuhul artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja, 
– III jaotises (punktid 23–73) selgitatakse grupierandi määruse kohaldamise 
tingimusi, 
– IV jaotises (punktid 74–85) kirjeldatakse grupierandi tühistam ise ja grupierandi 
määruse kohaldamata jätmise põhimõtteid, 
– V jaotises (punktid 86–95) an takse juhiseid asjaomase turu määratlemiseks ja 
turuosa arvutamiseks, 
– VI jaotises (punktid 96–229) kirjeldata kse analüüsimise üldraamistikku ning 
komisjoni poolset konkurentsieeskirjad e kohaldamist vertikaalsete kokkulepete 
üksikjuhtudel. 
2) Käesolevates suunistes ki rjeldatud analüüsimine hõlmab nii kaupu kui ka teenuseid, 
kuigi teatavaid vertikaalseid piiranguid kasutatakse peamiselt kaupade turustamisel. 
Samamoodi on vertikaalseid kokkuleppeid võ imalik sõlmida vahe- ja lõpptoodete 
ning vahe- ja lõppteenuste kohta. Kui ei ole sätestatud teisiti, hõl mavad käesolevates 
suunistes kirjeldatud analüüsid  ja esitatud väited kõiki ka uba- ja teenuseliike ning 
kaubandustasandeid. Seega hõlmab mõiste „tooted” nii kaupu kui ka teenuseid. 
Mõisteid „tarnija” ning „o stja” kasutatakse kõikidel kaubandustasanditel. Kuna 
artiklit 101 kohaldatakse ainul t ettevõtjate vaheliste kokkul epete suhtes, ei kohaldada 
grupierandi määrust ja suuniseid lõpptar bijatega sõlmitud kokkulepete suhtes, kui 
lõpptarbijad ei ole ettevõtjad. 
                                                 
∗ Alates 2009. aasta 1. detsembrist said EÜ asutam islepingu artiklitest 81 ja 82 Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artiklid 101 ja 102. Vastavad sätted on olemuselt identsed. Käesolevas määruses tuleb viiteid 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 101 vajaduse l lugeda viiteks EÜ asutamislepingu artiklile 81. 
Euroopa Liidu toimimise lepinguga muudeti ka t eatud termineid, näiteks asendati "Euroopa Ühendus" 
sõnadega "Euroopa Liit" ja "ühisturg" sõnaga "siseturg". Suunistes kasutatakse Euroopa Liidu 
toimimise lepingu termineid. 
1 Käesolevate suunistega asendatakse komisjoni teatis  „Suunised vertikaalpiirangute kohta” (EÜT C 291, 
13.10.2000, lk 1). 
2 ELT L 102, 23.4.2010, lk 1. 
 
ET 5   ET 3) Komisjon on käesolevad suunised koostanud selleks, et ettevõtjatel oleks võimalik 
ise hinnata oma vertikaalsete kokkulepet e vastavust ELi konkurentsieeskirjadele. 
Suunistes esitatud norme ei saa kohaldad a automaatselt, vaid neid tuleb iga 
juhtumiga seonduvate konkreetsete asjaol ude kohaselt hoolikalt kaaluda. Igat 
kohaldamisjuhtu tuleb hinnata selle le omaste faktide alusel.  
4) Käesolevad suunised ei  piira Euroopa Liidu Koht u ega Üldkohtu kohtupraktikat 
seoses artikli 101 kohaldamisega vertikaalse te kokkulepete suhtes . Komisjon jälgib 
grupierandi määruse ja suuniste toimimist, arvestades huvitatud is ikutelt ja riikide 
konkurentsiasutustelt laekunud turuteavet ni ng võib teatise edaspidiseid sündmuseid 
ja kogemusi arvestades läbi vaadata. 
2. Artikli 101 kohaldatavus vert ikaalsete kokkulepete suhtes 
5) Artiklit 101 kohaldatakse  vertikaalsete kokkulepete s uhtes, mis võivad mõjutada 
liikmesriikidevahelist kaubandust ning ta kistavad, piiravad või moonutavad 
konkurentsi (edaspidi „ver tikaalsed piirangud”)3. Vertikaalsete piirangute puhul 
moodustab hindamise asjakohase õigusliku ra amistiku artikkel 101,  milles võetakse 
arvesse erinevusi konkurentsivastase ja  konkurentsi soodustava mõju vahel. 
Artikli 101 lõikes 1 keelatakse need kokkulepped, mis oluliselt piiravad või 
moonutavad konkurentsi, samas artikli 101 lõ ikes 3 lubatakse erandina selliseid 
kokkuleppeid, millest tulenev kasu kaal ub üles nende konkurentsivastase mõju4. 
6) Enamik vertikaalseid piiranguid võib te kitada konkurentsiprobl eeme ainult siis, kui 
ühel või mitmel kaubandustasandil on konkurents li iga väike, st kui tarnijal või ostjal 
või mõlemal on olemas teatav turuvõim.  Vertikaalsed piirangud on üldjuhul vähem 
kahjulikud kui horisontaal sed piirangud ning võivad pakkuda olulisel määral 
kasutegureid.  
7) Artikli 101 eesmärk on tagada, et ette võtjad ei kasutaks kokkuleppeid – selles 
kontekstis vertikaalseid kokkuleppeid – konk urentsi piiramisek s turul tarbijate 
kahjuks. Vertikaalsete piirangute hindamine on oluline ka seoses laiema eesmärgiga 
saavutada integreeritud siseturg. Turu integreerimine tuge vdab konkurentsi Euroopa 
Liidus. Ettevõtjatele ei tohi ks anda võimalust luua l iikmesriikide vahele uuesti 
tõkkeid, kui riikide loodud tõkked on edukalt kaotatud. 
                                                 
3 Vt muu hulgas Euroopa Kohtu otsus liidetud kohtuasjades 56/64 ja 58/64: Grundig-Consten vs. 
komisjon  (EKL 1966, lk 299); otsus kohtuasjas 56/65:  Technique Mini čre vs. Maschinenbau Ulm  
(EKL 1966, lk 235) ning Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-77/92: Parker Pen vs. komisjon  
(EKL 1994, lk II-549). 
4 Vt komisjoni teatis „Suunised EÜ asutamislepingu artikli 81 lõik e 3 kohaldamise kohta” (ELT C 101, 
27.4.2004, lk 97), kus tutvustatakse komisjoni üldisi meetodeid ja tõlgendusi artikli 101 lõike 1 ja 
artikli 101 lõike 3 kohaldamise tingimuste kohta. 
 
ET 6   ET II. VERTIKAALSED  KOKKULEPPED,  MIS  JÄÄVAD  ÜLDJUHUL  
ARTIKLI 101  LÕIKE  1 KOHALDAMISALAST  VÄLJA 
1. Vähese tähtsusega kokkulepped ning väi ke- ja keskmise suurusega ettevõtjate 
vahelised kokkulepped 
8) Artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse ei kuulu kokkulepped, mis ei mõjuta oluliselt 
liikmesriikidevahelist kaubandust või mille eesmä rgiks või tagajärjeks ei ole oluliselt 
piirata konkurentsi. Grupierandi määr ust kohaldatakse üksnes nende kokkulepete 
suhtes, mis jäävad artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. Käesolevad suunised ei piira komisjoni teatise (vähetähtsate kokkulep ete kohta, mis ei piira märgatavalt 
konkurentsi Euroopa Ühenduse asutamislepi ngu artikli 81 lõike 1 kohaselt ( de 
minimis ))
5 ega võimalike tulevaste vähese tä htsusega kokkuleppeid käsitlevate 
teatiste kohaldamist. 
9) Vähese tähtsusega kokkuleppeid käsitlev as teatises on sätest atud karmide piirangute 
(edaspidi: raskekujuliste piirangute) ja  kumulatiivse mõju kohta tingimused, mille 
kohaselt ei kohaldata üldjuhul artikli 101 lõ iget 1 vertikaalsete kokkulepete suhtes, 
mille on sõlminud mittekonkureerivad ette võtjad, kelle individuaalne turuosa 
asjaomasel turul ei ületa 15 %6. Sellega ei eeldata, et ül e 15 % turuosaga ettevõtjate 
vahelised vertikaalsed kokkulepped rikuvad au tomaatselt artikli 101 lõiget 1. Üle 
15 % turuosaga ettevõtjate vahel sõlmitud kokk ulepetel ei pruugi ikkagi olla olulist 
mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele või need ei pruugi konkurentsi oluliselt piirata
7. Selliseid kokkuleppeid tuleb analüüsid a nii nende juriidilises kui ka 
majanduslikus kontekstis. Üksikkokkulepete hindamise kriteeriumid on esitatud 
punktides 96–229. 
10) Vähese tähtsusega kokkuleppeid käsitlevas teatises osutatud raskekujuliste piirangute 
korral võib artikli 101 lõiget 1 kohaldada ka alla 15 % turu osaga ettevõtjate vaheliste 
kokkulepete suhtes, kui need avaldavad liikmesriikidevahelisele kaubandusele ja konkurentsile olulist mõju. Sellega seoses tu leb võtta arvesse Euroopa Liidu Kohtu ja 
Euroopa Liidu Üldkohtu kohtulahendeid
8. Samuti osutatakse võimalikule vajadusele 
hinnata raskekujuliste piirangute positiiv seid ja negatiivseid mõjusid, nagu on 
kirjeldatud eelkõige suuniste punktis 47.  
11) Peale selle leiab komisjon, et kumulatiivse t mõju ja raskekuju lisi piiranguid silmas 
pidades suudavad komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse (mikro-, väike- ja keskmise 
suurusega ettevõtjate määratlusest)9 lisas määratletud väike- ja keskmise suurusega 
ettevõtjate vertikaalsed kokkulepped vaev alt liikmesriikidevahelist kaubandust 
oluliselt mõjutada või konkurentsi olulise lt piirata artikli 101 lõike 1 tähenduses, 
mistõttu need jäävad üldjuhul artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja. Kui aga 
                                                 
5 EÜT C 368, 22.12.2001, lk 13. 
6 Konkureerivate ettevõtjate vaheliste kokkulepete puhul on vähese tähtsusega turuosa künnis 10 % 
nende kollektiivsest turuosast igal asjaomasel mõjutatud turul. 
7 Vt Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-7/93: Langnese-Iglo vs. komisjon  (EKL 1995, lk II-1533, 
punkt 98). 
8 Vt Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas 5/69: Völk vs. Vervaecke  (EKL 1969, lk 295); kohtuasjas 1/71: 
Cadillon vs. Höss  (EKL 1971, lk 351) ning kohtuasjas C-306/96: Javico vs. Yves Saint Laurent  
(EKL 1998, lk I-1983, punktid 16 ja 17). 
9 ELT L 124, 20.5.2003, lk 36. 
 
ET 7   ET artikli 101 lõike 1 kohaldamise tingi mused on selliste kokkulepete puhul 
sellegipoolest täidetud, ei hakka komisjon harilikult Eu roopa Liidu piisava huvi 
puudumise tõttu menetlust algatama, välja ar vatud juhul, kui need ettevõtjad on kas 
koos või eraldi turgu valitsevas se isundis olulises osas siseturust. 
2. Agendilepingud 
2.1. Agendilepingute määratlus 12) Agent on juriidiline või füüsiline isik, kelle  teine isik (käsundiandja) volitab pidama 
läbirääkimisi ja/või sõlmima lepinguid te ma eest kas agendi enda või käsuandja 
nimel selleks, et: 
– osta käsundiandjale kaupu või teenuseid või 
– müüa käsundiandja tarnitavaid ka upu või osutatavaid teenuseid. 
13) Agendilepingu suhtes artikli 101 lõike 1 kohaldatavuse määravaks teguriks on selle 
finants- või kommertsriski suurus, mida agent kannab tegevuses, milles käsundiandja 
on teda ennast esindama nimetanud
10. Seejuures ei ole hindamisel tähtsust, kas agent 
esindab üht või mitut käsundiandjat. Samu ti ei ole hindamisel oluline, kuidas 
lepingupooled või riiklikud õigusaktid on neid kokkuleppeid liigitanud. 
14) On kolme liiki finants- ja kommertsriske, millel on artikli 101 lõike 1 rakendamisel 
agendilepingute määratluse seisukohast ol uline tähtsus. Esiteks on olemas lepingust 
tulenevad riskid, mis on otse seotud le pingutega, mida agent käsundiandja eest 
näiteks varude finantseerimiseks sõlmib ja/või mille üle ta läbi räägib. Teiseks on olemas turuspetsiifiliste i nvesteeringutega seotud riskid. Sellisel juhul on tegemist 
investeeringutega, mida on vaja konkreetselt selleks tegevuseks, milleks käsundiandja on agendi nimetanud, st investeer ingutega, mida on vaja selleks, et 
agent saaks sellist liiki lepingu sõlmida ja/või selle üle läbi rääkida. Seda laadi investeeringud on harilikult pöö rdumatud, mis tähendab, et neid  saab kasutada ainult 
ühes konkreetses tegevusvaldkonnas või edasi müüa üksnes märkimisväärse kahjuga. 
Kolmandaks on riskid, mis on seotud samal t ooteturul toimuva te gevusega niivõrd, 
kuivõrd käsundiandja nõuab agendilt sellise tegevuse teostamist, kuid mitte agendina 
käsundiandja nimel, vaid omal vastutusel. 
15) Artikli 101 lõike 1 kohaldamisel käsitleta kse lepingut agendilepinguna, kui agent ei 
võta mingit riski või võtab ainult ebaolu lise riski seoses käsundiandja eest 
sõlmitavate ja/või läbiräägitavate le pingutega, seoses turuspetsiifiliste 
investeeringutega selles tegevusvaldkonna s ning seoses muu tegevusega, mille 
teostamist käsundiandja nõuab samal tootet urul. Agenditeenuste osutamisega seotud 
üldriskidel, nagu näiteks ri sk, et agendi tulu sõltub tema tegevuse edukusest või 
näiteks tööruumidesse või tööjõusse teht ud üldinvesteeringute st, ei ole siiski 
määravat tähtsust selle hindamisel,  kas on tegemist on agendilepinguga. 
                                                
 
10 Vt 15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas T-325/01: Daimler Chrysler vs. komisjon (EKL 2005, 
lk II-3319), 14. detsembri 2006. aasta otsus kohtuasjas C-217/05: Confederación Espanola de 
Empresarios de Estaciones de Servicio vs. CEPSA  (EKL 2006, lk I-11987) ja 11. septembri 2008. aasta 
otsus kohtuasjas C-279/06: CEPSA Estaciones de Servicio SA vs. LV Tobar e Hijos SL (EKL 2008, 
lk I-6681). 
 
ET 8   ET 16) Seega käsitletakse lepingut  artikli 101 lõike 1 kohaldamis el agendilepinguna üldiselt 
juhul, kui selle esemeks olevate lepingujär gsete ostetavate või müüdavate kaupade 
omandiõigus ei kuulu agendile  või kui agent is e ei osuta lepingujärgseid teenuseid 
ning kui agent: 
a) ei osale lepingujärgsete kaupade või teenuste tarnimise/ostmisega seotud 
kuludes, sealhulgas kaupade veoga seot ud kuludes. See ei takista agendil 
veoteenust osutada, kui selle kulud kannab käsundiandja; 
b) ei hoia oma kulul ega riskil lepi ngujärgsete kaupade varusid, mis hõlmab 
varude finantseerimise ning nende kao katmise kulusid, ning võib müümata jäänud kaubad käsundiandjale tasuta tagasi anda, välja  arvatud juhul, kui agent 
on vastutav rikkumise eest (näiteks juhul, kui ta ei ole võtnud varude kaotamise 
vältimiseks põhjendatud turvameetmeid); 
c) ei võta müüdava toote põhjustatud kahj u eest kolmandate isikute ees vastutust 
(tootevastutus), välja arvat ud juhul, kui ta on kõnealus e kahju eest agendina ise 
süüdi; 
d) ei võta vastutus t (välja arvatud oma komisjonita su kaotamine) selle eest, kui 
kliendid ei täida lepingut, välja arvat ud juhul, kui ta on vastutav rikkumise eest 
(näiteks kui ta ei ole võtnud põhjendat ud turva- või varguskaitsemeetmeid või 
ei ole võtnud põhjendatud meetmeid, et teatada vargusest käsundiandjale või 
politseile või anda käsundiandjale kogu talle teadaolev teave kliendi rahalise usaldusväärsuse kohta); 
e) ei ole otseselt ega ka udselt kohustatud inve steerima müügiedendusse, näiteks 
eraldama vahendeid käsundiandja reklaamieelarvesse; 
f) ei tee turuspetsiifilisi investeer inguid seadmetesse, tööruumidesse või 
tööjõukoolitusse, näiteks ei investeeri kütusemahuti sse kütuse jaemüügi korral 
või eritarkvarasse kindlustusandja pool se kindlustuspoliis ide müügi korral, 
välja arvatud juhul, kui kä suandja kõnealused kulud täiel määral hüvitab; 
g) ei tegele samal tooteturul muude tegevustega, mille teostamist käsuandja 
nõuab, välja arvatud juhul, kui käsuandj a kõnealuse tegevuse täiel määral 
hüvitab. 
17) See loetelu ei ole ammendav. Kui ag ent puutub kokku vähemalt ühe punktides 14, 15 
ja 16 nimetatud riskiga või ta peab  kandma vähemalt ühte eespool nimetatud 
kuludest, ei käsitleta agendi ja käsundia ndja vahelist lepingut ag endilepinguna. Riski 
tuleb hinnata iga juhtumi puhul eral di ning arvestades pigem tegelikku 
majanduslikku olukorda kui õiguslikku vormi.  Praktilistel põhjustel võib 
riskianalüüsi alustada lepinguspetsiifilis te riskide hindamisega. Kui agent on kokku 
puutunud lepinguspetsiifiliste riskidega, piisab  sellest, et järeldada, et agent on 
sõltumatu turustaja. Samas kui agent ei ole kokku puutunud lepinguspetsiifiliste 
riskidega, tuleb analüüsi jätkata, hinnates turuspetsiifiliste inve steeringutega seotud 
riske. Kui agent ei ole kokku puutunud üheg i lepinguspetsiifil ise riskiga ega 
turuspetsiifiliste investee ringute riskiga, võib osut uda vajalikuks hinnata samal 
tooteturul muu nõutud tegevusega seotud riske. 
 
ET 9   ET 2.2. Artikli 101 lõike 1 kohaldamine agendilepingute suhtes 
18) Jaos 2.1 määratletud agendilepingute puhul moodustab agendi lepingujärgne ostu- 
või müügitegevus osa käsundiandja te gevusest. Et käsundiandja kannab 
lepingujärgsete kaupade ja teenuste ostu ja müügiga seotud kommerts- ja 
finantsriskid, jäävad artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja kõik kohustused, mis 
on agendile pandud seoses käsundiandja eest sõlmitavate ja/või läbi räägitavate 
lepingutega. Järgmisi agendi kohustusi peet akse agendilepingu lahutamatuks osaks, 
kuna kõik need võimaldavad käsundiandjal määrata kindlaks agendi lepingujärgsete 
kaupade või teenustega seonduva tegevus e ulatuse, mis on käsundiandja jaoks 
hädavajalik, kui ta peab võtma riske, ning mis seega võimaldavad tal määrata 
kindlaks asjakohase äristrateegia: 
a) piirangud seoses territooriumiga, kus agent võib kõnealuseid kaupu või 
teenuseid müüa; 
b) piirangud seoses klientidega, ke llele agent võib kõnealuseid kaupu või 
teenuseid müüa; 
c) hinnad ja tingimused, millega agent peab kõnealuseid kaupu või teenuseid 
müüma või ostma. 
19) Peale lepingujärgsete ka upade või teenuste käsundia ndja eest ostmise või müümise 
tingimuste sisaldavad agendilepingud sage li sätteid, mis regulee rivad agendi ja 
käsundiandja vahelisi suhteid. Eelkõige võivad agendilepingud sisaldada sätet, mis ei 
luba käsundiandjal määrata lepingus m ääratletud liiki te hingu, kliendi või 
territooriumi jaoks teisi agente (ainuesindusõi guse sätted), ja/või sätet, mis ei luba 
agendil tegutseda käsundiandj aga konkureerivate ettevõtjate  agendi või turustajana 
(ühe tootemargi pealesurumise sätted). Et agent on käsundia ndjast eraldiseisev 
ettevõtja, võivad agendi ja käsundiandja vahelist suhet käsitlevad sätted rikkuda artiklil 101 lõiget 1. Ainuesindusõiguse sätte d ei too üldjuhul kaasa konkurentsile 
kahjulikku mõju. Ühe tootemargi pealesurumis e sätted ja pärast lepingu kehtivusaja 
lõppu konkureerimist keelavad sätted, mis on seotud tootemarkidevahelise 
konkurentsiga, võivad rikkuda artikli 101 lõig et 1, kui need avaldavad vastavale 
turule, kus lepingujärgseid kaupu või teenus eid müüakse või ostetakse, turulepääsu 
piiravat (kumulatiivset) mõju või aitavad kaasa selle mõju tekkele (vt eelkõige VI jaotise alajaotis 2.1). Selliste sätete suhtes või dakse kohaldada grupierandi 
määrust, eelkõige juhul kui täidetud on määruse artiklis 5 sätestatud tingimused. 
Samas võivad need eraldivõetuna olla  põhjendatud artikli 101 lõike 3 kohaste 
kasuteguritega, nagu on näiteks  kirjeldatud punktides 144-148. 
20) Agendileping võib artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse kuuluda  isegi siis, kui 
käsundiandja kannab kõiki lepingust tulenevaid  finants- ja komm ertsriske, kuid see 
hõlbustab konkurentsivastast koostööd. Nii võib olla näiteks siis, kui mitu 
käsundiandjat kasutab samu agente, kuid ei lase ühiselt neid teis tel värvata, või kui 
nad kasutavad agente oma turustusstrat eegia kuritahtlikuks kooskõlastamiseks või 
tundliku turuteabe omavaheliseks vahetamiseks. 
21) Kui agent kannab vähemalt ühte punktis 16 ki rjeldatud lepingust tu lenevat riski, ei 
kujuta agendi ja käsundiandja vaheline leping endast agendilepingut artikli 101 
lõike 1 kohaldamisel. Sellises olukorras kä sitletakse agenti sõltumatu ettevõtjana 
 
ET 10   ET ning agendi ja käsundiandja va helise lepingu suhtes kohald atakse artikli 101 lõiget 1, 
nagu mis tahes teise vertikaalse kokkuleppe suhtes. 
3. Alltöövõtulepingud 
22) Alltöövõtuga on tegemist olukorras, kus töövõ tja pakub tehnoloogiat või seadmeid 
alltöövõtjale, kes kohustub neid kasutades tootma teatavaid tooteid (ainult) 
töövõtjale. Alltöövõttu käsitletakse komis joni 18. detsembri 1978. aasta teatises 
hinnangu andmise kohta teatavatele alltöövõtukokkulepetele vastavalt EMÜ 
asutamislepingu artikli 85 lõikele 111 (edaspidi "alltöövõt ukokkulepete teatis"). 
Vastavalt nimetatud teatisele, mis keh tib ka praegu, jäävad  alltöövõtulepingud, 
milles alltöövõtja kohustub tootma teatav aid tooteid ainult töövõtjale, üldiselt 
väljapoole artikli 101 lõike 1 kohaldamisala, tingimusel  et tehnoloogia või seadmed 
on vajalikud, et alltöövõtja  saaks kõnealuseid tooteid toota. Muud alltöövõtjale 
pandud piirangud, nagu keeld tegeleda om aenda teadus- ja arendustööga või 
kasutada selle tulemusi ning keeld toota kolmandatele isik utele, võivad siiski jääda 
artikli 101 kohaldamisalasse12. 
III. GRUPIERANDI  MÄÄRUSE  KOHALDAMINE 
1. Grupierandi määrusel põhinev õiguskindlus 
23) Enamik vertikaalseid piiranguid võib te kitada konkurentsiprobl eeme ainult siis, kui 
ühel või mitmel kaubandustasandil on konkurents li iga väike, st kui tarnijal või ostjal 
või mõlemal on olemas teatav turuvõim. Kui vertikaalsed piirangud ei sisalda 
raskekujulisi piiranguid, mis piiravad  konkurentsi juba olemuslikult, loob 
grupierandi määrus tarnija ja ostja tu ruosa suurusest sõltuva vertikaalsete 
kokkulepete õiguspärasuse eelduse. Vastav alt grupierandi määruse artiklile 3 
määravad grupierandi kohaldatavuse ta rnija turuosa turul, kus ta müüb 
lepingujärgseid kaupu või teenuseid, ja os tja turuosa turul, kus  ta lepingujärgseid 
kaupu või teenuseid ostab. Grupierandi kohald amiseks ei tohi ei tarnija ega ostja 
turuosa olla üle 30 %. Suuni ste V jaotises on esitatud  juhised asjaomase turu 
määratlemiseks ja turuosa arvutamiseks. Ku i turuosa ületab 30 % künnise, ei eeldata, 
et vertikaalne kokkulepe sat ub artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse või ei vasta 
artikli 101 lõike 3 tingimustele, kuid ei  eeldata ka, et artikli 101 lõike 1 
kohaldamisalasse kuuluvad vertikaalsed kokkul epped vastavad tava liselt artikli 101 
lõikes 3 sätestatud tingimustele. 
2. Grupierandi määruse kohaldamisala 
2.1. Vertikaalsete kokkulepete määratlus 24) Vertikaalsed kokkulepped on määratletud grupierandi määruse artikli 1 lõikes 1 
punktis a kui „kokkulepped või kooskõlastatud tegevus, mis on sõlmitud kahe või enama ettevõtja vahel, kes kõik tegutsev ad kokkuleppe või kooskõlastatud tegevuse 
täitmise eesmärgil tootmis- või turustusahela eri tasanditel, ja mis käsitlevad 
                                                
 
11 EÜT C 1, 3.1.1979, lk 2. 
12 Vt alltöövõttu käsitleva teatise punkt 3. 
 
ET 11   ET tingimusi, mille alusel osalised võivad teatavaid kaupu või teenuseid osta, müüa või 
edasi müüa”. 
25) Punktis 24 nimetatud vertikaalsete kokkulep ete määratluses on neli olulist elementi. 
a) Grupierandi määrust kohaldatakse  kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse 
suhtes. Grupierandi määrust ei kohald ata asjaomaste e ttevõtjate ühepoolse 
tegevuse suhtes. Selline ühepooln e tegevus võib kuuluda artikli 102 
kohaldamisalasse, milles keelatakse vali tseva seisundi kuritarvitamine. Selleks 
et tegemist oleks kokkuleppega artikli 101 tähenduses, piisab sellest, et pooled 
on väljendanud oma ühist kavatsust teguts eda turul teataval kindlal viisil. 
Nimetatud kavatsuse väljendamise vorm ei  ole oluline, kuni see kujutab endast 
poolte kavatsuse tõetru ud väljendust. Kui puudub selgesõnaline ühiseid 
kavatsusi väljendav kokkulepe, peab  komisjon tõendama, et ühe poole 
ühepoolne poliitika saab teise poole nõusoleku. Vertikaalsete kokkulepete 
puhul saab konkreetse ühepoolse poliitikag a nõustumise kindlaks teha kahel 
viisil. Esiteks võib nõustumise olemasolu järeldada eelnevalt koostatud üldkokkuleppega pooltele antud volitustest. Kui eelnevalt koostatud kokkuleppe sätetes nähakse ette, et üks pool võib pärast kokkuleppe sõlmimist 
ühepoolselt vastu võtta teis ele poolele siduva poliitika,  või volitatakse nende 
sätetega teda seda tegema, võib selle al usel järeldada, et teine pool nõustub 
selle poliitikaga
13. Teiseks, sellise selgesõnalise nõustumise puudumisel võib 
komisjon tõendada vaikimisi nõustumise olemasolu. Selleks peab näitama esiteks seda, et üks pool soovib selg esõnaliselt või kaud selt koostööd teise 
poolega oma ühepoolse poliitika rakendamisel, ning teiseks seda, et teine pool vastas sellele soovile, viies kõnealuse ühepoolse poliitika ellu
14. Näiteks, kui 
pärast tarnija teadet tarnete ühepoolse vähendamise kohta, mille eesmärk on ennetada paralleelset kaubandust, vähenda vad turustajad kohe oma tellimusi ja 
peatavad paralleelse kaubanduse, nõustuva d kõnealused turustajad vaikimisi 
tarnija ühepoolse polii tikaga. Seda aga ei saa järe ldada juhul, kui turustajad 
tegelevad jätkuvalt paralleelse kauba ndusega või üritavad leida uusi viise 
paralleelse kaubanduse korraldamiseks. Samamoodi võib vertikaalsete kokkulepete puhul järeldada vaikimisi nõusoleku olemasolu sunduse tasemest, mida üks pool rakendab seoses oma ühepoolse poliitika kehtestamisega 
kokkuleppe teisele poolele või teistele pooltele, ni ng sellest, kui palju on 
turustajaid, kes tegelikult rakendavad tarnija ühepoolset poliitikat. Näiteks 
osutab tarnija ühepoolse poliitikaga va ikivale nõustumisele järelevalve- ja 
sanktsioonide süsteem, mille tarnija on kehtestanud nende turustajate karistamiseks, kes ei järgi tema ühepoolset poliitikat, kui see süsteem võimaldab tarnijal oma poliitikat ellu viia. Käesolevas alapunktis kirjeldatud 
kahte nõustumise tuvastamise viisi võib kasutada koos. 
b) Kokkulepe või kooskõlastatud tegevus on sõlmitud kahe või enama ettevõtja 
vahel. Grupierandi määrus ei hõlma vertikaalseid kokkuleppeid lõpptarbijatega, kes ei tegutse ette võtjatena. Üldisemalt ei kuulu kokkulepped 
lõpptarbijatega artikli 101 lõike 1 koha ldamisalasse, kuna seda artiklit 
                                                
 
13 13. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-74/04 P:  komisjon vs. Volkswagen AG  (EKL 2006, lk I-6585). 
14 Esimese Astme Kohtu 26. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas T-41/96: Bayer AG vs. komisjon  
(EKL 2000, lk II-3383). 
 
ET 12   ET kohaldatakse üksnes ettevõtjatevaheliste  kokkulepete, ettevõtjate ühenduste 
otsuste ning ettevõtjate koos kõlastatud tegevuse suhtes. See ei piira artikli 102 
võimalikku kohaldamist. 
c) Kokkuleppe või kooskõlastatud tegevuse sõlmivad ettevõtjad, kes kõik 
tegutsevad kokkuleppe täitmise eesmärg il tootmis- või turustusahela eri 
tasanditel. See tähendab näiteks, et üks ettevõtja toodab toor ainet, mida teine 
kasutab tootmissisendina, või et üks on tootja, teine hulgi- ja kolmas jaemüüja. See ei takista ettevõtja tegutsemist tootmis- või turustusahela mitmel tasandil korraga. 
d) Kokkulepped või kooskõlastatud tegevus on seotud tingimustega, mille alusel 
kokkuleppe pooled, st tarnija ja ostja, „võivad teatavaid kaupu või teenuseid 
osta, müüa või edasi müüa“. See kaja stab grupierandi määruse eesmärki 
hõlmata ostu- ja turustuskokkuleppeid. Need on kokkulepped, mis käsitlevad 
tarnija tarnitavate kaupade või teenus te ostmise, müümise või edasimüümise 
tingimusi ja/või tingimusi, mille al usel ostja neid kaupu või teenuseid 
sisaldavaid kaupu või teenuseid müüb. Grupierandi määruse kohaldamisel 
käsitletakse lepingujärgsete kaupade või  teenustena nii neid kaupasid ja 
teenuseid, mida tarnib tarnija, kui ka ne ist valmistatud kaupasid ja teenuseid. 
Sel viisil on hõlmatud kõikide lõpp- ja  vahetoodete ning -teenustega seotud 
vertikaalsed kokkulepped. Ainsaks erandiks  jääb autotööstus seni, kuni selles 
sektoris kohaldatakse komisjoni 31. juuli 2002 määrusega (EÜ) nr 1400/2002 
asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki vertikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud tegevus e suhtes mootorsõidukisektoris
15 või 
seda asendava määrusega kehtestatud spet siifilist grupierandit. Tarnija tarnitud 
kaupu või teenuseid võib ostja edasi müüa või kasutada neid sisendina oma kaupade tootmisel või teenuste osutamisel. 
26) Grupierandi määrust kohaldatakse ka kol mandatele isikutele rentimiseks müüdavate 
või ostetavate kaupade suhtes . Määrus ei hõlma siiski re ndi- ja liisingulepinguid kui 
selliseid, kuna nende järgi ei müü tarnija os tjale ühtki kaupa ega teenust. Üldisemalt 
väljendades ei hõlma grupierandi määrus p iiranguid või kohustusi, mis ei ole seotud 
ostmise, müümise või edasimüümise tingimustega, näiteks kohustust, mis ei luba pooltel iseseisvalt tegelda teadus- ja ar endustööga, kuid mille pooled võivad olla 
lisanud kokkuleppesse, mis on muus osas käsitletav vertikaalse kokkuleppena. Peale 
selle on grupierandi määrus e artikli 2 lõigete 2–5 kohaselt teatavad vertikaalsed 
kokkulepped grupierandi määruse kohaldamis alast otse või kaudselt välja jäetud. 
2.2. Konkurentidevahelised vertikaalsed kokkulepped 
27) Grupierandi määruse artikli 2 lõikes  4 on selgesõnaliselt välistatud määruse 
kohaldamine „konkureerivate ettevõtjate va hel sõlmitud vertikaalsete kokkulepete” 
suhtes. Konkurentidevahelisi vert ikaalseid kokkuleppeid võimaliku 
konkurentsivastase koostöö taustal käsitl evad suunised EÜ lepingu artikli 81 
kohaldamise kohta horisontaalse  koostöö kokkulepete suhtes
16. Selliste kokkulepete 
vertikaalseid aspekte tuleb aga hinnata käesolevate suuniste järgi. Grupierandi 
                                                 
15 EÜT L 203, 1.8.2002, lk 30. 
16 EÜT C 3, 6.1.2001, lk 2. Kõnealuste suuniste läbivaatamine on kavas. 
 
ET 13   ET määruse artikli 1 lõike 1 punktis c on konkureer iv ettevõtja määra tletud kui „tegelik 
või võimalik konkurent”. Kahte ettevõtjat kä sitletakse tegelike konkurentidena juhul, 
kui nad tegutsevad samal asjakohasel turul.  Ettevõtjat käsitletakse teise ettevõtja 
võimaliku konkurendina, kui vertikaalse kokku leppe puudumise korral ja suhteliste 
hindade väikese, kuid püsiva tõusu korral teeks kõnealune ettevõtja suure tõenäosusega lühikese aja jooksul (m is on lühem kui üks aasta) vajalikke 
lisainvesteeringuid või muid vajalikke ülem inekukulutusi, et siseneda asjaomasele 
turule. See hinnang tuleb anda realistlikel alustel; pelgalt teoreetilisest võimalusest tulla turule ei piisa
17. Turustajat, kes annab tootjale spetsifikaadi teatavate kaupade 
tootmiseks turustaja tootemargi nime all,  ei loeta selliste tootemargiga toodete 
tootjaks. 
28) Üldise grupierandi määruse artikli 2 lõikes 4 on sätestatud konkurentidevaheliste 
vertikaalsete kokkulepete üldi sel grupierandi määruse koha ldamisalast väljajätmise 
kaks erandit. Need erandid on seotud mittevastastikuste kokkulepetega. Konkurentidevahelised mittevastasti kused kokkulepped kuuluvad grupierandi 
määruse kohaldamisalasse juhul, kui a) ta rnija on kaupade valmistaja ja turustaja 
ning ostja on ainult turustaja ja mitte  konkureeriv kaupu valmistav ettevõtja, või 
b) tarnija osutab teenusei d eri kaubandustasanditel ni ng ostja tegutseb jaemüügi 
tasandil ega ole konkureeriv  ettevõtja sellel kaub andustasandil, kus ta 
lepingujärgseid teenuseid ostab. Nendest er anditest esimene hõlmab topeltturustuse 
olukordi, st olukordi, kus teatav ate kaupade tootja tegutseb ühtlasi nende turustajana, 
konkureerides oma kaupade sõ ltumatute turustajatega.  Topeltturustuse korral 
leitakse, et üldiselt on võimalik mõju konkur entsisuhtele tootja ja jaemüüja vahel 
jaemüügi tasandil vähem oluline kui vertik aalse tarnekokkuleppe  võimalik mõju 
konkurentsile üldiselt tootmis- või jaemüügi  tasandil. Teine erand hõlmab samuti 
topeltturustuse olukordi, kuid seoses tee nustega, kui tarnija on ühtlasi kaupade 
pakkuja sellel jaemüügi tasa ndil, kus tegutseb ostja. 
2.3. Jaemüüjate ühendused 
29) Grupierandi määruse artikli 2 lõik e 2 kohaselt kuuluvad grupierandi määruse 
kohaldamisalasse teatavatele tingimustele vastavate ettevõtjate ühenduste sõlmitud 
vertikaalsed kokkulepped, jättes kõikide teiste ühenduste sõlmitud vertikaalsed 
kokkulepped määruse kohaldamisalast välja . Vertikaalsed kokkulepped, mis on 
sõlmitud ettevõtjate ühenduse ja selle liikmete  või ühenduse ja selle tarnijate vahel, 
kuuluvad grupierandi määruse kohaldamisal asse üksnes juhul, kui kõik ühenduse 
liikmed on kaupade (mitte teenuste) jaemüüjad  ja kui ühegi ühenduse liikme käive ei 
ületa 50 miljonit eurot. Jaemüüjad on turustajad, kes müüvad kaupu edasi lõpptarbijatele. Kui vaid mõnede ühenduse liikmete käive ületab 50 miljoni euro künnise ja kui kõnealused liikmed koos ei  moodusta rohkem kui 15 % kõikide 
liikmete ühisest käibest, ei mõjuta see harilikult artikli 101 alusel antavat hinnangut. 
30) Ettevõtjate ühendus võib sõlmida nii horisontaalseid kui ka vertikaalseid 
kokkuleppeid. Horisontaalseid kokkuleppeid tuleb hinnata kooskõlas põhimõtetega, 
mis on sätestatud suunistes EÜ lepingu artikli 81 kohaldamise kohta horisontaalse 
                                                
 
17 Vt komisjoni teatis asjakohase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses (EÜT C 372, 9.12.1997, 
lk 5) punktid 20–24; komisjoni kolmeteistkümnes konkurentsipoliitika aruanne, punkt 55, ning 
komisjoni otsus 90/410/EMÜ juhtumis nr IV/32.009: Elopak/Metal Box-Odin  (EÜT L 209, 8.8.1990, 
lk 15). 
 
ET 14   ET koostöö kokkulepete suhtes18. Kui hindamise tulemusel jõutakse järeldusele, et 
ettevõtjate koostöö ostu- või müügivaldkonna s on vastuvõetav, tuleb eraldi hinnata 
ettevõtjate ühenduse vertikaalseid kokkule ppeid oma tarnijate või üksikliikmetega. 
Sellisel juhul lähtutakse grupierandi määruses ja käesolevates suunistes sätestatud eeskirjadest. Näiteks ettevõtjate ühenduse liikmete vahel sõlmitud horisontaalseid kokkuleppeid või ettevõtjate ühenduse otsu seid, näiteks otsuseid, mis kohustavad 
liikmeid ostma kaupu või teenuseid ettevõt jate ühenduselt või annavad liikmetele 
teatavate territooriumide piires ainuõigus e, tuleb kõigepealt hinnata horisontaalsete 
kokkulepetena. Vaid siis, kui horisontaalse  kokkuleppe hindamisest järeldub, et see 
on aktsepteeritav, on vajali k ettevõtjate ühenduse ja selle üksikliikmete või 
ettevõtjate ühenduse ja tarnijate vaheliste  vertikaalsete kokkul epete hindamine.  
2.4. Intellektuaalomandi õigusi käsitlevaid sätte id sisaldavad vertikaalsed kokkulepped 
31) Grupierandi määruse artikli 2 lõik e 3 kohaselt kuuluvad grupierandi määruse 
kohaldamisalasse vertikaalsed kokkulepped,  mis sisaldavad teatavaid sätteid 
intellektuaalomandi õigust e ostjale loovutamise või os tja poolt kasutamise kohta, 
jättes kõik ülejäänud intellektuaalomandi  õigusi käsitlevaid sätteid sisaldavad 
vertikaalsed kokkulepped määruse kohaldamis alast välja. Grupierandi määrust 
kohaldatakse intellektuaalomandi õigusi käsi tlevaid sätteid sisald avate vertikaalsete 
kokkulepete suhtes juhul, kui on täidetud viis tingimust: 
a) intellektuaalomandi õigusi käsitl evad sätted peavad moodustama osa 
vertikaalsest kokkuleppest, st sellisest kokkuleppest, mis sisaldab tingimusi, 
mille kohaselt pooled võivad teatavaid kaupu või teenuseid osta, müüa või 
edasi müüa; 
b) intellektuaalomandi õigused peavad ol ema loovutatud ostj ale või antud talle 
kasutamiseks litsentsiga; 
c) intellektuaalomandi õigusi käsitlevad sä tted ei tohi olla kokkuleppe esmane 
eesmärk; 
d) intellektuaalomandi õigusi käsitlevad sätted peavad olema otseselt seotud 
kaupade või teenuste kasutamise, müümis e või edasimüümisega ostja või tema 
klientide poolt. Frantsiisimise puhul, kui  turustamine on intellektuaalomandi 
õiguste kasutamise eesmärgiks, turustab  kaupu või teenuseid põhifrantsiisivõtja 
või frantsiisivõtjad; 
e) intellektuaalomandi õigusi  käsitlevad sätted ei t ohi sisaldada lepingujärgsete 
kaupade või teenustega seonduvaid konkurentsipiiranguid, millel on sama eesmärk nagu vertikaalsetel piirangutel, millele grupierandi määruse järgi ei 
tehta erandit. 
32) Need tingimused tagavad, et grupierandi määrust kohaldatakse selliste vertikaalsete 
kokkulepete suhtes, mille korral kaupade või teenuste kasutamine, müük või 
edasimüük on tõhusam, kui intellektuaalomandi õigused ostjale loovutatakse või talle litsentsiga kasutada antakse. Teisiti öeldes võivad intellektuaalomandi õiguste loovutamise või kasutamiseks andmise piirangud kuuluda grupierandi määruse 
                                                
 
18 Vt punkt 27 
 
ET 15   ET kohaldamisalasse juhul, kui kokkuleppe pe aeesmärk on kaupade või teenuste 
ostmine või turustamine. 
33) Esimene tingimus näitab selgesti, et in tellektuaalomandi õigused on sätestatud 
kaupade või teenuste ostmise või turustam ise kokkulepete raames, mitte aga selliste 
kokkulepete raames, mis käsitlevad intellek tuaalomandi õiguste loovutamist või 
litsentsimist kaupade tootmiseks, ega ka puhtakujuliste litsentsilepingute raames. Grupierandi määrus ei hõlma näiteks: 
a) kokkuleppeid, mille järgi üks pool anna b teisele retsepti ning litsentsi selle 
retsepti järgi joogi tootmiseks; 
b) kokkuleppeid, mille järgi üks pool annab teisele malli või algkoopia ning 
sellest koopiate valmistamise ja nende turustamise litsentsi; 
c) puhtakujulisi lits entsilepinguid kaubamärgi või tä hise kasutamiseks puhtalt 
kauplemise eesmärgil; 
d) sponsorlepinguid, mis käsitlevad õi gust reklaamida end mõne sündmuse 
ametliku sponsorina; 
e) autoriõiguse lepinguid, näiteks ringh äälingulepinguid, mis käsitlevad õigust 
salvestada ja/või ringhäälingu sse anda teatavaid sündmusi. 
34) Teine tingimus näitab selgesti, et gr upierandi määrust ei kohaldata juhul, kui 
intellektuaalomandi õigused annab tarnij ale ostja, olenemata sellest, kas need 
õigused on seotud tootmis- või turustam isviisiga. Kokkuleppeid, mis on seotud 
intellektuaalomandi õiguste andmisega tarnijale ning võivad sisaldada tarnija 
müügitegevuse piiranguid, grupierandi määr us ei hõlma. See tähendab, et alltöövõtt, 
millega kaasneb oskusteabe edastamine alltöövõtjale
19, ei kuulu grupierandi määruse 
kohaldamisalasse (vt ka punkt 22). Määr use kohaldamisalasse kuuluvad siiski 
sellised vertikaalsed kokkulepped, mille järgi ostja annab tarnijale ainult tarnitavate 
toodete või teenuste spetsifikaadid. 
35) Kolmandast tingimusest ilmneb selgesti, et selleks, et kokkulep e jääks grupierandi 
määruse kohaldamisalasse, ei või tema es mane eesmärk olla intellektuaalomandi 
õiguste loovutamine või litsentsimine. Kokkuleppe esmane eesmärk peab olema 
kaupade või teenuste ostmine, müümine või  edasimüümine ning intellektuaalomandi 
õigusi käsitlevad sätted peavad üksnes aitama vertikaalset kokkulepet täita. 
36) Neljas tingimus nõuab, et intellektuaalom andi õigused peavad ostjal või selle 
klientidel hõlbustama kaupade või teenuste kasutamist, müümist või edasimüümist. Kasutamiseks või edasimüümiseks mõel dud kaupu või teenuseid tarnib harilikult 
litsentsiandja, kuid litsentsivõtja võib neid osta ka kolmandast isikust tarnijatelt. 
Intellektuaalomandi õigusi käsitlevad sätted on harilikult seotud kaupade või teenuste 
turustamisega. Nii on see näiteks frantsiisilepingu puhul, mille kohaselt 
frantsiisiandja müüb frantsiisivõtjale ed asimüümiseks kaupu ja annab talle ka 
litsentsi, mille alusel ta võib kasutada frantsiisiandja kaubamärki ja oskusteavet nende kaupade turustamiseks; määrus  hõlmab samuti sellist juhtumit, kus 
                                                
 
19 Vt teatis alltöövõtu kohta (viidatud lõikes 22). 
 
ET 16   ET kontsentreeritud ekstrakti tarnija annab ostja le litsentsi ekstrakti lahjendamise ja 
villimise kohta enne joogi müümist. 
37) Viies tingimus osutab eelkõ ige sellele, et intellektuaalomandi õigusi käsitlevatel 
sätetel ei tohiks olla sama eesmärki kui  grupierandi määruse artiklis 4 loetletud 
raskekujulistel piirangutel ega artikliga 5 grupierandi määruse kohaldamisalast välja 
jäetud piirangutel (vt käesol evate suuniste punktid 47–69). 
38) Intellektuaalomandi õigused, mille puhul  võib öelda, et need aitavad kaasa 
vertikaalsete kokkulepete täitmisele grupiera ndi määruse artikli 2 lõike 3 tähenduses, 
on üldjuhul seotud kolme peamise val dkonnaga: kaubamärgid, autoriõigus ja 
oskusteave. 
Kaubamärgid 
39) Turustajale antavat kaubamärgilitsentsi võib seostada litsentsiandja toodete 
turustamisega teataval terri tooriumil. Kui tegemist on ainulitsentsiga, on kokkulepe 
ainuõiguslik turustuskokkulepe. 
Autoriõigus 
40) Autoriõiguse omanik võib autoriõigusega kaitstud kaupade (raamatute, tarkvara jms) 
edasimüüjaid kohustada müüma tooteid edas i üksnes tingimusel, et ostja – olgu 
selleks siis mõni teine edasimüüja või lõppka sutaja – ei riku autoriõigust. Sellised 
edasimüüjatele pandavad kohustused on sel määral, kui need jä ävad artikli 101 
lõike 1 kohaldamisalasse, hõlmatud grupierandi määrusega. 
41) Kokkuleppeid, mille kohaselt tarkvara valmiskoopiaid tarnitakse edasimüümiseks ja 
mille puhul edasimüüja ei omanda litsentsi ühelegi tarkvaraga seotud õigusele peale õiguse edasi müüa selle valmiskoopiai d, käsitatakse grupierandi määruse 
kohaldamisel kokkulepetena kaupade tarnimiseks edasimüügi jaoks. Sellist tüüpi turustamise korral on litsentsisuhtega tegemist üksnes autoriõiguse omaniku ja 
tarkvara kasutaja vahel. Se lline litsentsisuhe võib tekki da ka nii, et lõppkasutaja 
loetakse pakendi avamisega nõustunuks sellega kaasas olevate tingimustega. 
42) Sellise riistvara ostu-müügi korral, mis si saldab autoriõigusega kaitstud tarkvara, 
võib tarkvara autoriõiguse omanik kohusta da ostjat mitte rikkuma autoriõigust, 
näiteks mitte kopeerima ega edasi müüma tarkvara või mitte kopeerima tarkvara ega kasutama seda koos muu riistvaraga. Se llised kasutuspiirangud on sel määral, mil 
need jäävad artikli 101 lõike 1 kohaldamis alasse, hõlmatud grupierandi määrusega. 
Oskusteave 
43) Frantsiisikokkulepped, välja arvatud tööstuslikud frantsiisikokkulepped, on kõige 
ilmsem näide lepingutest, millega ostjale edastatakse oskusteavet turustamise eesmärgil
20. Frantsiisilepingud sisaldavad kaubamä rkide või tähiste ja oskusteabega 
seotud intellektuaalomandi õi guste litsentse kaupade turustamiseks ja kasutamiseks 
või teenuste osutamiseks. Peale intell ektuaalomandi õiguste litsentsi annab 
                                                 
20 Punkte 43–45 kohaldatakse analoogia põhjal muude turustuskokkulepete suhtes, mis hõlmavad olulise 
oskusteabe üleminekut tarnijatelt ostjale. 
 
ET 17   ET frantsiisiandja frantsiisivõtjale lepingu kehtivus ajal tavaliselt äriala st või tehnilist abi, 
pakkudes näiteks hanketeenuseid, koolitust, kinnisvaranõuandeid, finantsplaneerimist jms. Litsents ja anta v abi moodustavad frantsiisitava ärimeetodi 
lahutamatu osa. 
44) Frantsiisilepingutes sisalduvad lits entsid kuuluvad grupierandi määruse 
kohaldamisalasse, kui kõik punktis 31 loet letud viis tingimust on täidetud. 
Tingimused on tavaliselt täidetud enam iku frantsiisilepingute (kaasa arvatud 
põhifrantsiisilepingute) puhul, kuna ne nde kohaselt pakub frantsiisiandja 
frantsiisivõtjale teatavaid kaupu ja/või teenuseid, eelkõig e ärialase või tehnilise abi 
teenuseid. Intellektuaalomandi õigused aitavad frantsiisivõtjal edasi müüa 
frantsiisiandja või tema poolt nimetatud tarn ija tarnitavaid tooteid või kasutada neid 
ja müüa selle tulemusel saadavaid tooteid või teenuseid. Kui frantsiisileping käsitleb 
ainult või põhiliselt intellektuaalomandi õigus te litsentsimist, jääb see grupierandi 
määruse kohaldamisalast välja, kuid komi sjon kohaldab selle suhtes üldreeglina 
kõnealuses grupierandi määruses ja käesol evates suunistes sä testatud põhimõtteid. 
45) Järgmisi frantsiisivõtjale  intellektuaalomandi õigustega  seoses pandavaid kohustusi 
peetakse üldjuhul vajalikuks, et kaitsta fran tsiisiandja intellektuaalomandi õigusi, ja 
kui need kuuluvad artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse, siis kohaldatakse nende 
suhtes ka grupierandi määrust: 
a) frantsiisivõtja kohustus mitte tegutseda  otse ega kaudselt samal tegevusalal; 
b) frantsiisivõtja kohustus mitte omanda da osalust konkureeri vate ettevõtjate 
kapitalis, mis annaks frantsiisivõtjale võimaluse mõjutada sellise ettevõtja majandustegevust; 
c) frantsiisivõtja kohustus mitte avaldada kolmandatele isikutele frantsiisiandja 
oskusteavet seni, kuni se e teave ei ole avalik; 
d) frantsiisivõtja kohustus teatada frant siisiandjale kõikidest frantsiisilepingu 
täitmisel saadud kogemustest ning anda ta lle ja teistele frantsiisivõtjatele 
lihtlitsents nendest kogemustes t tulenevale oskusteabele; 
e) frantsiisivõtja kohustus t eatada frantsiisiandjale litsen tsitud intellektuaalomandi 
õiguste rikkumistest, võtta rikkujate va stu õiguslikke meetmeid või aidata 
frantsiisivõtjal rikkujate vast u õiguslikke meetmeid võtta; 
f) frantsiisivõtja peab kasutama fran tsiisiandja litsentsitud oskusteavet üksnes 
frantsiisilepingu täitmiseks; 
g) frantsiisivõtja kohustus mitte anda talle frantsiisilepingust tulenevaid õigusi ja 
kohustusi edasi kolmandatele isikutel e ilma frantsiisiandja nõusolekuta. 
2.5. Seosed teiste grupieran dit käsitlevate määrustega 
46) Grupierandi määruse ar tikli 2 lõikes 5 on sätestatud, et „määrust ei kohaldata 
vertikaalsete kokkulepete suhtes, mis kuul uvad mõne muu grupierandit käsitleva 
määruse reguleerimisalasse, kui kõnealuses määr uses ei ole sätestatud teisiti”. Niisiis 
ei kohaldata grupierandi määrust vertik aalsete kokkulepete suhtes, mis kuuluvad 
järgmiste määruste kohaldamisalasse: Ko misjoni 27. aprilli 2004 aasta määrus (EÜ) 
 
ET 18   ET nr 772/2004, asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta tehnosiirde 
kokkulepete liikide suhtes21, määrus (EÜ) nr 1400/2002, asutamislepingu artikli 81 
lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki ve rtikaalsete kokkulepete ja kooskõlastatud 
tegevuse suhtes mootorsõidukisektoris22, või horisontaalsete kokkulepetega koos 
sõlmitavatele vertikaalsetel e kokkulepetele erandi tegemi st käsitlevad määrused: 
komisjoni 29. novembri 2000 aasta määr us (EÜ) nr 2658/2000, asutamislepingu 
artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta spet sialiseerumiskokkuleppe liikide suhtes23 ja 
komisjoni 29. novembri 2000 aasta määr us (EÜ) nr 2659/2000, asutamislepingu 
artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta uurimis - ja arenduskokkule ppe liikide suhtes24, 
või muud tulevased seda laadi määrused, kui  kõnealuses määruses ei ole sätestatud 
teisiti. 
3. Grupierandi määruse kohased raskekujulised piirangud 
47) Grupierandi määruse artiklis 4 on loetletud põhilised (edaspidi: raskekujulised) 
piirangud, mille olemasolu korral jääb vertikaalne kokkulepe kogu oma ulatuses 
grupierandi määruse kohaldamisalast välja25. Sellise raskekujulise piirangu lisamine 
kokkuleppesse annab põhjust eeldada, et  kokkulepe kuulub artikli 101 lõike 1 
kohaldamisalasse. Samuti annab see alust ee ldada, et kokkulepe ei vasta tõenäoliselt 
artikli 101 lõikes 3 esitatud tingimustele, mi stõttu grupierandit ei kohaldata. Siiski on 
ettevõtjatel üksikjuht udel võimalus näidata konkurentsi soodustavat mõju artikli 101 
lõike 3 alusel26. Kui ettevõtjad tõestavad, et ra skekujuliste piirangute lisamine 
kokkuleppesse toob tõenäoliselt kaasa tõhus use ning et üldiselt on kõik artikli 101 
lõike 3 tingimused täidetud, peab komisj on enne artikli 101 lõikes 3 esitatud 
tingimuste täitmise kohta lõpliku hinnangu an dmist ka tegelikult hindama tõenäolisi 
negatiivseid mõjusid konkurentsile27. 
48) Grupierandi määruse artikli 4 punktis a sätestatud raskekujuline piirang käsitleb 
edasimüügihindade kujundamist, st kokkuleppe id või kooskõlastatud tegevust, mille 
otsene või kaudne eesmärk on kindl aks määrata kindel või minimaalne 
edasimüügihind või kindel või minimaalne hinnatase, millest ostja peab kinni pidama. Lepingusätete või kooskõlastat ud tegevuse puhul, millega edasimüügihind 
otseselt kindlaks määratakse, on see piirang ilmne. Edasimüügihindu võib aga 
kujundada ka kaudselt. Selle näiteks on kokkulepped, millega määratakse kindlaks turustusmarginaal, maksimaalne allahindlus , mida turustaja või b kindlaksmääratud 
                                                
 
21 ELT L 123, 27.4.2004, lk 11. 
22 Vt lõige 25. 
23 EÜT L 304, 5.12.2000, lk 3. 
24 EÜT L 304, 5.12.2000, lk 7. 
25 Seda raskekujuliste piirangute loetelu kohaldataks e ühendusesisest kaubandust käsitlevate vertikaalsete 
kokkulepete puhul. Vertikaalsete kokkulepete koht a, mis käsitlevad eksportimist ühendusest välja või 
importi/reimporti ühendusse, vt otsus kohtuasjas C-306/96: Javico vs. Yves Saint Laurent  (EKL 1998, 
lk I-1983). Kõnealuse otsuse punktis 20 sätestas Euroopa Kohus, et „sellise kokkuleppe eesmärgiks, 
mille alusel edasimüüja annab tootjale lubaduse müüa lepingujärgseid tooteid ühendusest väljaspool asuval turul, ei saa pidada eesmärki mõjutada olu liselt konkurentsi ühisturul; samuti ei saa eeldada, et 
selline kokkulepe saaks mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust”. 
26 Vt eelkõige punktid 106–109, milles kirjeldatakse üldiselt vertikaalsete piirangutega seotud võimalikke 
kasutegureid, ning jaotise VI alajaotist 2.10 edasimüügihinna piirangute kohta. Üldised suunised selle 
kohta on antud komisjoni teatises "Suunised EÜ asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta" (ELT C 101, 27.4.2004, lk 97). 
27 Kuigi õiguslikus mõttes on tegemist kahe eraldiseis va sammuga, võib see praktikas olla pikem protsess, 
kus pooled ja komisjon vahetavad mitmes etapis korduvalt oma väiteid, neid tõhustades ja parandades. 
 
ET 19   ET hinnatasemelt anda, tagatakse reklaamikul ude mahahindlus või hüvitamine tarnija 
poolt, kui teatavast hinnata semest kinni peetakse, se otakse kindlaksmääratud 
edasimüügihind konkurentide omaga, või kokku lepped, mis sisaldavad ähvardusi, 
hoiatusi, trahve, tarnete viivitamise või p eatamise või lepingu lõpetamise võimalust 
seoses teatavast hinnatasemest kinni pidamisega. Hindade kindlaksmääramise 
saavutamiseks kasutatavaid otseseid või  kaudseid vahendeid on võimalik tõhustada, 
kui ühendada need madalaid hindu pakkuva te turustajate leidmise meetmetega, 
näiteks hinnavaatlussüsteemi rakendamis ega või jaemüüjate kohustusega teatada 
turustusvõrgu teistest liikmetest, kes kalduvad standardhinnatasemest kõrvale. 
Samuti võib hindade otsest või kaudset  kindlaksmääramist tõhustada, kui 
kombineerida see meetmetega, mis võivad vähendada ostja soovi edasimüügihinda 
alandada, näiteks kui tarn ija trükib tootele edasimüügi  soovitushinna või kohustab 
ostjat kohaldama mõnda enamsoodustustingi must. Samade kaudsete vahendite ja 
„tugimeetmete” abil saab maksimum- või soovitushindadega kujundada ka 
edasimüügihindu. Kui tarnija kasutab konkreets et tugimeedet võ i esitab ostjale 
soovitus- või maksimumhindade loetelu,  ei loeta seda siiski iseenesest 
edasimüügihindade kujundamiseks. 
49) Agendilepingute korral määrab müügihi nna kindlaks harilikult käsundiandja, kuna 
kaupade omandiõigus jääb talle. Kui aga se llist lepingut ei s aa liigitada artikli 101 
lõike 1 kohaldamisalasse kuuluvaks agendilepinguks (vt punktid 12–21), on kohustus, mis keelab või piirab agendil om a komisjonitasu – kindlat või muutuvat – 
jagamist kliendiga, raskekujuline piira ng grupierandi määruse artikli 4 punkti a 
tähenduses. Selleks et vältida sellise ra skekujulise piirangu lisamist lepingusse, 
tuleks agendile seega anda vabadus alanda da kliendi makstavat tegelikku hinda, ilma 
et sellega väheneks käsundiandja saadav tulu
28. 
50) Grupierandi määruse artikli 4 punktis b sätestatud raskekujulin e piirang käsitleb 
kokkuleppeid või kooskõlastatud tegevust, mille otsene või kaudne eesmärk on 
piirata kokkuleppe pooleks oleva ostja või tema klientide kauba- või teenusemüüki, 
sidudes selle teatava territooriumi või teatav ate klientidega, kus või kellele ostja või 
tema kliendid võivad lepinguj ärgseid kaupu või teenuseid müüa. Selle raskekujulise 
piirangu puhul on tegemist turu jaotamisega territooriumideks või kliendirühmadeks. 
Turu jaotamine võib tuleneda otsestest kohustustest, näiteks kohustusest mitte müüa teatavatele klientidele või teatavatel te rritooriumidel asuvatele klientidele või 
kohustusest suunata selliste k lientide tellimused teistele  turustajatele. Samuti võib 
see tuleneda kaudsetest meetmetest, mille eesmärk on mõjutada turustajat sellistele klientidele mitte müüma; selliste meetme te näiteks on keeldumine soodustuste või 
allahindluste lubamisest või nende vähenda mine, tarnete lõpetamine, tarnemahtude 
vähendamine või nende piiramine turust aja jaoks eraldatud territooriumil või 
kliendirühmas valitseva nõudluseni, lepingu lõpetamisega ähvardamine, nõudes 
kõrgemat hinda eksporditavatele toodetel e, või kasumi äraandmise kohustused. See 
võib tuleneda ka sellest, et tarnija ei anna kogu Euroopa Liidus kehtivat garantiid, 
mis harilikult kohustab kõiki turustajaid osutama garantiiteenust, mille tarnija neile 
                                                
 
28 Vt näiteks komisjoni otsus 91/562/EMÜ menetluses nr IV/32.737: Eirpage , EÜT L 306, 7.11.1991, 
lk 22, eelkõige põhjendus 6. 
 
ET 20   ET hüvitab isegi toodete puhul, mille teised turustajad on müünud oma territooriumil29. 
Et seda laadi tegevust käsitletakse os tja müügitegevuse piiramisena, on veelgi 
tõenäolisem siis, kui tarnija seab sellega paralleelselt sisse mõne järelevalvesüsteemi, et kontrollida tema tarnitud kaupade tege likku sihtkohta, kasutades selleks näiteks 
eristavaid etikette või s eerianumbreid. Kuid edasimüüj a kohustust näidata tarnija 
tootemargi nime ei peeta raskekujulisek s piiranguks. Et artikli 4 punkt b käsitleb 
ainult piiranguid ostja või te ma klientide müügile, tähendab see seda, et tarnija 
müügi piirangud ei ole raskekujulised  piirangud, pidades silmas punktis 59 
varuosade müügi kohta grupierandi määruse artikli 4 punkti e kontekstis esitatut. 
Artikli 4 punkti b kohaldamine ei piir a ostja tegevuskohaga seotud piirangu 
kohaldamist. Seega ei tühistata grupiera ndi määruse kohaldamisest saadavat eelist 
juhul, kui lepitakse kokku, et ostja rajab oma otsemüügikohti ja ladusid vaid teataval aadressil, kohas või territooriumil. 
(51) Grupierandi määruse artikli 4 punktis b sätestatud raskekujulisel piirangul on neli 
erandit. Artikli 4 punkti b al apunktis i sätestatud esimene erand lubab tarnijal piirata 
kokkuleppe pooleks oleva ostja aktiivset müüki  territooriumile või kliendirühmale, 
mille puhul tarnija on jätnud endale ainuõi guse või loovutanud selle teisele ostjale. 
Territoorium või kliendirühm on ainuõi guslikult eraldatud, kui tarnija nõustub 
müüma oma tooteid ühel teatav al territooriumil või ühele  teatavale kliendirühmale 
turustamise jaoks üksnes ühele turustajal e ning ainuõiguslik turustaja on kaitstud 
tarnija ja tema teiste Euroopa Liidus asuvate ostjate aktiivse müügi eest talle 
eraldatud territooriumile või kliendirühmale, olenemata ta rnija müügist. Tarnijal on 
lubatud kombineerida ainuõigusliku territ ooriumi ja ainuõi gusliku kliendirühma 
eraldamist näiteks sel viisil, et ta määrab teatavale kliendirühmale teataval territooriumil ainuõigusliku turustaja. Ainuõi guslikult eraldatud territooriumide või 
kliendirühmade kaitse ei tohi aga takistad a passiivset müüki nendel territooriumidel 
või nendele kliendirühmadele. Grupierandi  määruse artikli 4 punkti b kohaldamisel 
tõlgendab komisjon aktiivset ja passiivset müüki järgmiselt: 
– aktiivne müük – aktiivne lähenemine üksikklientidele, näiteks otsepostituse 
(sealhulgas omaalgatuslike e-kirjade saat mise) või külastuse teel; või aktiivne 
lähenemine mõnele kliendirühmale või üksikklientidele mõnel territooriumil ajakirjandus- või muu reklaami kaudu või Interneti kaudu, mis on konkreetselt 
suunatud sellele kliendirühmale või sellel  territooriumil asuvatele klientidele. 
Reklaami või müügiedendust, mis on ostja  seisukohast ligitõ mbav ainult juhul, 
kui see jõuab (ka) kindla kliendirühmani  või klientideni kindlal territooriumil, 
peetakse aktiivseks müügiks kõnealus ele kliendirühmale või klientidele 
kõnealusel territooriumil. 
– passiivne müük – üksikklientide omaalga tuslikele taotlustele vastamine koos 
kaupade või teenuste tarnimisega neile.  Üldine reklaam või müügiedendus, mis 
jõuab teistele turustajatele (ainuõigusli kult) eraldatud terr itooriumidel asuvate 
klientide või neile (ainuõiguslikult) eraldatud kliendirühmadeni, kuid mis on 
                                                
 
29 Juhul kui tarnija otsustab jätta turustajatele hüvitamata nende kogu Euroopa Liitu hõlmava garantii 
alusel osutatud teenused, võib kõnealuste turustajatega kokku leppida, et turustaja, kes müüb tooteid 
väljaspool talle eraldatud territooriumi, peab maks ma sihtterritooriumi turustajale tasu vastavalt 
osutatud (osutatavate) teenuste kuludele koos mõistliku kasumimarginaaliga. Sellist korda ei tohi 
pidada turustajate müügi piiramiseks väljaspool nende territooriumi (vt 13. jaanuari 2004. aasta otsus 
kohtuasjas T-67/01: JCB Service vs. komisjon ), (EKL 2004, lk II-49), punktid 136 – 145. 
 
ET 21   ET õigustatud, kuna see on mõistlik viis vä ljaspool kõnealuseid territooriume või 
kliendirühmi, näiteks omaenda territooriumil asuvate klientideni jõudmiseks, on passiivne müük. Üldist reklaami või müügiedendust loetakse mõistlikuks viisiks selliste klientid eni jõudmiseks, kui ostjal oleks kasulik teha need 
investeeringud ka siis, kui need ei jõuaks klientideni teiste turustajate (ainuõiguslikel) territooriumitel või  (ainuõiguslikes) kliendirühmades. 
52) Internet on mõjuvõimas vahend, et jõuda  rohkemate ja erin evamate klientideni 
võrreldes olukorraga, kui kasutatakse va id traditsioonilisemai d müügimeetodeid, 
ning seetõttu käsitletakse Interneti kasuta mise teatavaid piiranguid (edasi)müümise 
piirangutena. Põhimõtteliselt peab igal turu stajal olema õigus kasutada Internetti oma 
toodete müümiseks. Üldjuhul peetakse toodete müügiks veebisaidi omamist 
passiivseks müügiks, sest see on mõistlik vi is klientidel turustajani jõudmiseks. 
Veebisaidi kasutamisel võib olla oma territooriumilt või kliendirühmast kaugemale ulatuv mõju, mis tuleneb selle tehnoloogia er ipärast, kergest ligip ääsust igalt poolt. 
Kui klient külastab turustaja veebisaiti ning võtab turustajaga ühendust ja kui sellele 
järgneb müügitehingu sõlmimine, sealhulgas  kauba või teenuse tarnimine, siis 
peetakse seda passiivseks müügiks. Sama kehtib ka juhul, kui klient nõustub, et 
turustaja teda (automaatselt ) teavitab, ja nõustu mine viib müügitehingu sõlmimiseni. 
Veebisaidil või kliendi ja turustaja vaheli ses suhtluses kasutatavaid keeli peetakse 
osaks passiivsest müügist. Komisjon käsitleb  seega passiivse müügi raskekujuliste 
piirangutena näiteks järgmisi olukordi, sest  need piirangud võivad piirata turustajal 
jõuda rohkemate ja er inevamate klientideni: 
a) kokkulepe, et (ainuõiguslik) turustaj a takistab teisel  (ainuõiguslikul) 
territooriumil asuval kliendil vaadata tema veebisaiti, või et turustaja suunaks kliendid oma veebisaidilt automaatselt üm ber tootja või teis te (ainuõiguslike) 
turustajate veebisaitidele. See ei välis ta kokkulepet, et turustaja veebisait pakub 
lisaks mitmeid linke teiste turustaj ate ja/või tarnija veebisaitidele; 
b) kokkulepe, et (ainuõiguslik) turustaja lõpe taks tarbijate Intern eti teel tehtavad 
tehingud, kui nende krediitkaardi andmetest ilmneb aadress, mis ei asu turustaja (ainuõigusliku) territooriumi piirides; 
c) kokkulepe, et turustaja piiraks In terneti vahendusel toimuva kogumüügi 
osakaalu. See ei takista tarnijal nõuda, ilma et ta seejuures piiraks turustaja Interneti vahendusel to imuvat müüki, et ostja müüks vähemalt teatud 
kogumahu (esitatuna väärtuse või kogusen a) ulatuses tooteid muul viisil kui 
Interneti vahendusel, et tagada tema füüs ilise kaupluse tõhus toimimine; samuti 
ei takista see tarnijal tagada, et turustaja Internetis toimuv tegevus oleks kooskõlas tarnija turustusmudeliga (vt punkt id 54 ja 56). See muul viisil kui 
Interneti vahendusel toim uva müügi puhul nõutav absoluutmaht võib kõikide 
ostjate puhul olla sama või olla ig a ostja puhul eraldi kindlaks määratud 
vastavalt objektiivsetele kriteeriumitele, nagu ostja suurus võrgustikus või tema 
geograafiline asukoht; 
d) kokkulepe, et turustaja maksaks nende kaupade eest, mida ta kavatseb edasi 
müüa Interneti vahendusel, kõrgemat hinda  kui kaupade eest, mida ta kavatseb 
müüa edasi muul viisil kui Interneti va hendusel. See ei takista tarnijal pakkuda 
ostjale kindlaksmääratud tasu (st mitte muutuvat tasu, mille summa suureneb 
 
ET 22   ET vastavalt kaupluses teenitud käib ele, sest see oleks kaudselt 
kaksikhinnakujundus), et toetada tema müügitegevust kaupluse s või Internetis. 
(53) Interneti kasutamise piirang kokkuleppe pooleks olevat e turustajate suhtes sobib 
grupierandi määrusega kokku sel määral, mil Interneti vahendusel toimuv müük või 
Interneti kasutamine paneks aluse aktiivsele müügile näiteks teiste turustajate ainuõiguslikel territooriumidel või kliend irühmades. Komisjon peab konkreetselt 
teatavatele klientidele suunatud Internetis avaldatud reklaami neile klientide mõeldud 
aktiivse müügi vormiks. Näiteks on te rritooriumipõhised bännerid kolmanda poole 
veebisaidil aktiivse müügi vorm territ ooriumil, kus kõnealuseid bännereid 
näidatakse. Üldiselt peetak se jõupingutusi olla konkreets elt kättesaadav teataval 
territooriumil või teatav ale kliendirühmale aktiiv seks müügiks kõnealusel 
territooriumil või kõnealuse kliendirühma seisukohast. Näiteks on otsingumootorile 
või Internetis reklaamipakkujale maksmine selleks, et ettevõtja paigutaks reklaami 
konkreetsetele kasutajatele kindlal terri tooriumil, aktiivne müük kõnealusel 
territooriumil. 
(54) Siiski võib tarnija grupierandi kohase lt nõuda, et veebisait, mille vahendusel tema 
kaupu müüakse, vastaks teatavatele kvaliteedinõuetele, nagu ta võib nõuda 
kvaliteedinõuete täitmist kauplustelt või kataloogimüügilt või reklaamimisel või 
müügiedenduses üldse. See võib asjakohane olla eelkõige valikturustuse korral. 
Grupierandi määruse kohaselt võib tarnija näiteks nõuda oma turustajatelt füüsilise 
kaupluse või müügisalongi olemasolu kui tingimust oma turustussüsteemi liikmeks saamiseks. Grupierandi määruse kohaselt on sellise tingimuse hilisemad muudatused 
võimalikud, välja arvatud juhul, kui sellist e muudatuste eesmärk on otseselt või 
kaudselt piirata turustajate müüki Inte rnetis. Sarnaselt võib tarnija nõuda, et 
turustajad kasutavad kolmanda poole platvorme lepingujä rgsete toodete 
turustamiseks ainult kooskõlas normide ja tingimustega, milles tarnija ja turustaja 
vahel on kokku lepitud Interneti kasutamiseks. Näiteks juhul, kui turustaja veebisaidi 
hostimisega tegeleb kolmanda poole plat vorm, võib tarnija nõuda, et kliendid 
siseneksid turustajate veebisaidile v eebilehe kaudu, mis ei kanna kolmanda poole 
platvormi nime ega logo. 
55) Grupierandi määruse artikli 4 punktis b sä testatud raskekujulisel piirangul on veel 
kolm erandit. Kõigi kolme järgi on lubatud nii aktiivse kui ka passiivse müügi piiramine. Esimese erandi kohaselt on lubatud piirata hulgimüüjatel müüa 
lõppkasutajatele, mis võimaldab tarnijal hoida hulgimüügitasandit ja jaemüügitasandit eraldi. Siiski ei välista see erand hulgimüüja jaoks võimalust müüa 
ka teatavatele lõppkasutajatele, näiteks s uurematele lõppkasutajatele, samal ajal kui 
(kõikidele) muudele lõppkasutajatele mü ümine ei ole lubatud. Teine erand 
võimaldab tarnijal piirata määratud turustaj al valikulises turust ussüsteemis müüa mis 
tahes kaubandustasandil volituseta turustajat ele territooriumidel, kus sellist süsteemi 
kasutatakse või kus tarnija ei müü veel le pingujärgseid tooteid (artikli 4 lõike b 
alapunktis iii) nimetatakse sellist territo oriumi „territoorium, mille tarnija on 
reserveerinud sellise süsteemi kohaldamisek s”). Kolmas erand võimaldab tarnijal 
piirata ostjatel müüa neile teiste toodet e valmistamiseks tarnitud komponente tarnija 
konkurentidele. Komponent hõlmab kõiki vahe tooteid ning valmistamine tähendab 
mis tahes sisendite kasutamist kaupade valmistamiseks. 
56) Grupierandi määruse artikli 4 punktis c sätestatud raskekujulin e piirang ei hõlma 
valikulise turustusvõrgu liikmete aktiivse või passiivse müügi piirangut 
 
ET 23   ET lõppkasutajatele, olgu nendeks  kutselised lõppkasutajad või lõpptarbijad, ilma et see 
piiraks võimalust keelata võrgu liikmete l tegutseda tegevuskohas, milleks neil 
puudub luba. Nii ei tohi grupierandi m ääruse artikli 1 punktis e määratletud 
valikturustussüsteemi kuuluvatele turustajatel e dikteerida, millistele kasutajatele või 
nende eest tegutsevatele ostuagentidel e nad võivad müüa, välja arvatud mujal 
toimiva ainuõigusliku turustussüsteemi kaitseks (vt punkt 51 ees pool). Valikulisse 
turustussüsteemi kuuluvatel turu stajatel peaks olema võimalu s müüa nii aktiivselt kui 
ka passiivselt kõikidele lõppkasutajatele ni ng seda ka Interneti vahendusel. Seepärast 
peab komisjon raskekujuliseks piira nguks mis tahes kohustust, mis mõjutab 
määratud turustajaid mitte kasutama rohkemate ja erinevate klientideni jõudmiseks Internetti, kehtestades selle kaudu toimuva müügi suhtes kriteeriumid, mis ei ole 
üldiselt võrdsed kaupluses toimuva müügi s uhtes kehtestatud krite eriumitega. See ei 
tähenda, et Interneti kaudu toimuva müügi suhtes kehtestatud kriteeriumid peaksid 
olema samasugused muul viisil kui Inte rneti vahendusel toimuva müügi suhtes 
kehtestatud kriteeriumitega, va id pigem seda, et neil peaks olema sama eesmärk ja 
nendega peaks olema võimalik saavutada võrre ldavaid tulemusi ning et kriteeriumite 
vahelised erinevused peavad olema põhje ndatud nende kahe tu rustusviisi erineva 
laadiga. Näiteks selleks et ära hoida m üüki volitamata turustaj atele, võib tarnija 
nõuda oma valitud turustajate lt, et nad ei müüks üksikut ele lõpptarbijatele rohkem 
kui teatud koguse lepingujärgs eid tooteid. Kõnealune nõue võ ib olla rangem Interneti 
vahendusel toimuva müügi puhul, kui volitam ata turustajal on lihtsam kõnealuseid 
tooteid Interneti vahendusel omandada. Sarnaselt võib see nõue olla rangem muul 
viisil kui Interneti vahendus el toimuva müügi puhul juhul,  kui kõnealuseid tooteid on 
lihtsam kauplusest omandada. Selleks et tagada lepingujärgsete toodete õigeaegne 
tarne, võib tarnija muul viisil kui In terneti vahendusel toimuva müügi puhul näha 
ette, et tooted tarnitakse  viivitamatult. Kuna sama sugust nõuet ei saa kohaldada 
Interneti vahendusel toimuva m üügi puhul, võib tarnija täpsus tada teatavad  tarneajad, 
mida sellise müügi puhul rakendatakse. In terneti vahendusel toimuva müügi korral 
võib olla vaja sõnastada konkreetsed nõuded Interneti va hendusel toimuva 
müügijärgse tugiteenuse pakkumise kohta,  kulude kohta, mis on seotud toodete 
tagastamisega klientide poolt, ja turva liste maksesüsteemide kohaldamise kohta. 
57) Territooriumil, kus tarnij a kasutab valikulist turustust,  ei tohi sellist süsteemi 
kombineerida ainuõigusliku turustusega, kui se e tooks kaasa turustajate aktiivse või 
passiivse müügi grupierandi määruse artikl i 4 punkti c kohase pi iramise; erandina 
võib piirata turustaja õigust määrata om a äritegevuseks kasutatavate ruumide 
asukoht. Valitud turustajatel võidakse keelat a juhtida oma äritegevust mujal asuvast 
tegevuskohast või avada uus kauplus teises kohas. Seoses sellega ei saa turustaja 
poolt oma veebisaidi kasutamist võrrelda uue kaupluse avamisega uues asukohas. Kui turustaja kauplus on liikuv (kauplusau to), võidakse kindlak s määrata piirkond, 
millest väljaspool kauplust ei või kasuta da. Lisaks võib tarnija võtta endale 
kohustuse varustada üksnes üht või piiratud hul ka turustajaid territooriumi teataval 
osal, kus kasutatakse valikulist turustussüsteemi. 
58) Grupierandi määruse artikli 4 punktis d sätestatud raskekujulin e piirang käsitleb 
valikulisse turustussüsteem i kuuluvate turustajate vahe list risttarnimist. See 
tähendab, et kokkuleppe või kooskõlastatu d tegevuse otseseks ega kaudseks 
eesmärgiks ei tohi olla valikulisse tu rustussüsteemi kuuluvate turustajate vahel 
toimuva lepingujärgsete toode te aktiivse või passiivse  müügi takistamine ega 
piiramine. Valikulisse turustussüsteem i kuuluvatele turustaj atele peab jääma 
 
ET 24   ET võimalus osta lepingujärgseid tooteid teistelt süsteemis samal või teisel 
kaubandustasandil tegutsevatelt turustajatelt. Niisiis ei  või valikulist turustust 
ühendada vertikaalsete piirangutega, mille  eesmärk on sundida turustajaid ostma 
lepingujärgseid tooteid ainult teatavast allikast. Järelikult ei tohi valikulise turustusvõrgu sees mingil moel piirata võr ku kuuluvate hulgimüüj ate poolset toodete 
müüki võrku kuuluvatele jaemüüjatele. 
59) Grupierandi määruse artikli 4 punktis e sätestatud raskekujuline piirang käsitleb 
kokkuleppeid, millega takistatakse või piir atakse lõppkasutajate ning sõltumatute 
parandus- ja hooldustöökodade võimalusi osta  varuosi otse toot jalt. Kokkuleppega, 
mille sõlmivad varuosade tootja ning ostja, kes kasutab neid oma toodete valmistamisel (originaalseadmete valmistaja), ei tohi otse ega kaudselt takistada ega piirata tootjat müümast neid varuosi lõppka sutajatele või sõltumatutele parandus- või 
hooldustöökodadele. Kaudsed piirangud võivad eelkõige tekkida siis, kui varuosade 
tarnijat piiratakse tehnilise teabe andmisel ning eriseadmetega varustamisel, mida on nende osade kasutajatel või para ndus- või hooldustöökodadel vaja nende 
kasutamiseks. Kokkuleppega võib aga piirat a varuosade tarnimis t nendele parandus- 
või hooldustöökodadele, millele originaalseadmete valmistaja on usaldanud oma 
kaupade parandus- või hooldusteenuse osutamise. Teisiti öeldes võib 
originaalseadmete valmistaja nõuda oma pa randus- ja hooldust öökodadelt, et need 
ostaksid varuosi temalt. 
4. Müügi suhtes kohaldatavate raskekujulis te piirangute üksikjuhud, mis võivad 
jääda artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja või vastata artikli 101 lõikes 3 
sätestatud tingimustele  
60) Raskekujulised piirangud võivad üksikjuhtud el siiski osutuda obj ektiivselt vajalikeks 
teatavat liiki või laadi kokkuleppe jaoks
30 ning jääda artikli 101 lõike 1 
kohaldamisalast välja. Näiteks juhul, kui on vaja kehtestada avalik keeld müüa 
ohtlikke aineid teatavatele klientidele ohut use või tervisekaitsega seotud põhjustel. 
Lisaks sellele võib ettevõ tja kasutada üksikjuhtudel tõhususel põhinevat kaitset 
artikli 101 lõike 3 alusel. Käesolevas  jaotises on es itatud mõned näited 
(edasi)müümise piirangutest, kuid ed asimüügihindade kujundamist käsitletakse 
VI jaotise alajaotises 2.10. 
61) Turustajal, kes hakkab esimesena müüm a uut tootemarki või esimesena müüma 
olemasolevat tootemarki uuel turul, taga des seega tegeliku sisenemise asjaomasele 
turule, võib olla vajalik teha olulisi i nvesteeringuid uue turu käivitamiseks või 
arendamiseks, kui sel turul puudus varem üldise lt nõudlus sellist liiki toote järele või 
selle tootja sellist liiki t oote järele. Sellised kulud võivad sageli olla pöördumatud 
ning sellistes olukordades võib juhtuda, et tu rustaja ei sõlmiks turustuslepingut, kui 
ta ei saaks teatavaks ajavah emikuks kaitset teiste turust ajate (aktiivse ja) passiivse 
müügi eest tema territooriumil või tema k liendirühmades. Näiteks juhul, kui tootja, 
kes tegutseb kindlal riiklikul turul, siseneb teisele riiklikule turule ja tutvustab oma 
tooteid ainuõigusliku turustaja abil ni ng kõnealune turustaja peab tegema 
investeeringuid, et viia tootemark sellele uuele turule ja kinnistada see turul. Kui uue turu käivitamiseks ja/või arendamiseks on vaja turustajapoolseid märkimisväärseid 
                                                
 
30 Vt komisjoni teatise „Suunised EÜ asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta“ (ELT C 101, 
27.4.2004, lk 97) punkt 18.  
 
ET 25   ET investeeringuid, jäävad teiste turustajate poolt sellel territooriumil või sellises 
kliendirühmas toimuva passi ivse müügi piirangud, mis on vajalikud selleks, et 
turustajad saaksid oma investeeringud taga si, seepärast üldiselt artikli 101 lõike 1 
kohaldamisalast välja kahe esimese aasta jooksul, millal kõnealune turustaja müüb 
lepingujärgseid kaupu või teenuseid sellel te rritooriumil või selle le kliendirühmale, 
isegi vaatamata sellele, et tavapäraselt eeld atakse, et sellised raskekujulised piirangud 
kuuluvad artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. 
62) Kui mõnda uut toodet katsetatakse piir atud territooriumil või kliendirühmas ning 
tullakse uue tootega järk-jär gult turule, võidakse seda uut  toodet katsetataval turul 
müüma määratud või järkjärgulise turuletulemise esimeses etapis osalevatel turustajatel keelata kuni üheks aastaks ak tiivne müük väljaspool katsetatavat turgu 
või turgu, kus tootega esimes ena turule tullakse, ilma et  see keeld jääks artikli 101 
lõike 1 kohaldamisalasse toote katsetam ise või turuletulemise ajavahemikul. 
63) Valikulise turustussüsteemi korral p eab valikulise turustussüsteemi kuuluvate 
turustajate vaheline risttarnimine olema ta valiselt lubatud (vt punkt 58). Kuid juhul, 
kui valikulise turustussüsteemi kuuluvad hulgimüüjad eri territooriumidel on 
investeerinud müügiedendustegevusse „omal”  territooriumil, et toetada valikulise 
turustussüsteemi kuuluvate jaemüüjate müügite gevust, ja ei ole praktiline sõlmida 
lepingut tõhusa müügiedenduse nõuete koh ta, võivad hulgimüüjate piirangud 
aktiivsele müügile valiku lise turustussüsteemi kuuluvate jaemüüjate puhul seoses 
muude hulgimüüjate territooriumidega, et la hendada võimaliku parasiitlusega seotud 
probleeme, vastata artikli 101 lõike 3 tingimustele. 
64) Põhimõtteliselt on kokkulep e, et turustaja maksaks ne nde kaupade eest, mida ta 
kavatseb edasi müüa Interneti vahendusel, kõrgemat hinda kui kaupade eest, mida ta 
kavatseb müüa edasi muul viisil kui Interneti vahendusel, raskekujuline piirang 
(vt punkt 52 eespool). Kuid konkreetsel juhul võib kokkulepe va stata artikli 101 
lõike 3 tingimustele. Tingimused võivad olla olemas juhul, kui tootja lepib 
turustajatega kokku sellises kaksikhinnakujundus es, küsides suuremat  tasu Interneti 
vahendusel tehtud müügi eest , sest Interneti vahendusel  tehtud müügiga kaasnevad 
tootja jaoks oluliselt suuremad kulud kui muul viisil toim unud müügiga. Näiteks 
kaupluses toimunud müük sisald ab tavaliselt turustaja po olt koju paigaldamist ja 
Interneti kaudu toimunud müük seda ei si salda, mistõttu toob see kaasa rohkem 
klientide kaebusi ja garantiinõudeid toot jale. Sellisel juhul uurib komisjon ka, 
millises ulatuses piirang tõenäoliselt piirab Interneti vahendusel toimuvat müüki ja takistab turustajal j õuda rohkemate ja erinev amate klientideni.  
5. Grupierandi määruse kohaldamis alast välja jäetud piirangud 
65) Grupierandi määruse artikli 5 kohaselt jääv ad teatavad vertikaa lsetes kokkulepetes 
sisalduvad kohustused grupierandi määruse kohaldamisalast välja isegi juhul, kui 
turuosa künnist ei ole ület atud. Määrust kohaldatakse siis ki ülejäänud vertikaalse 
kokkuleppe suhtes, kui seda on võimalik eraldada kohustustest, millele erandit ei ole antud. 
66) Esimene välja jäetud piirang on sätestat ud grupierandi määruse artikli 5 lõike 1 
punktis a ja käsitleb kohustust mitte konkureerida. Kohustus mitte konkureerida viib 
selleni, et ostja ostab tarnijalt või tarnija määratud ettevõtjalt ül e 80 % kõikidest ostja 
eelnenud kalendriaastal ostetud lepingujärgsetest kaupadest või teenustest ja nende 
 
ET 26   ET asenduskaupadest või -teenustest (nagu m ääratletud grupierandi määruse artikli 1 
lõike 1 punktis d), hoides nii ära seda, et  ostja saab osta konkureerivaid kaupu või 
teenuseid, või piirates seda 20 %-ga kõikide st ostudest. Kui esimese aasta jooksul 
pärast kokkuleppe sõlmimist ei ole kokkul eppe sõlmimisel asjakohaseid andmeid 
ostja eelnenud aasta ostude kohta, võib al useks võtta ostja enda ostuvajaduse 
aastaprognoosi. Sellised kohustused mitte konkureerida ei kuulu grupierandi määruse 
kohaldamisalasse, kui nende kehtivusaeg on m ääramata või ületab viis aastat. Samuti 
jäävad määruse kohaldamisalast välja sellised kohustused mitte konkureerida, mis viie aasta möödudes vaikimisi pikenevad. (vt ar tikli 5 lõike 1 teine lõik). Üldiselt on 
grupierandi määruse alusel vabastatud sellised kohustused mitte konkureerida, mis 
kehtivad kuni viis aastat ning mille puhul m itte miski ei takista ostjat kõnealuse viie 
aasta möödudes lõpetamast kokkulepet, mis sisaldab kohustust mitte konkureerida. Kui näiteks kokkuleppega on ette nähtud v iie aastane kohustus mitte konkureerida 
ning tarnija annab ostjale kokkuleppe raames laenu, ei tohi selle laenu 
tagasimaksmine takistada ostjat kohustu st mitte konkureerida viie aasta pärast 
lõpetamast. Samamoodi peaks ostjale jääm a sel juhul, kui tarn ija on andnud talle 
kokkuleppeväliselt seadmeid, võimalus need turuväärtusega ära osta mitte 
konkureerimise kohustust sisaldav a kokkuleppe lõppemisel. 
67) Kõnealune viieaastase kehtivusaja piira ng ei kehti siis, kui ostja müüb kaupu või 
teenuseid edasi „ruumides või  territooriumil, mis kuuluvad tarnijale või mida tarnija 
üürib kolmandatelt isikutelt, kes ei ole ostjaga seotud”. Sellisel juhul võib mitte 
konkureerimise kohustuse kehtivusaeg olla sama pikk kui aeg, mil ostja müügikohta 
kasutab (grupierandi määruse artikli 5 lõ ige 2). See erand tuleneb asjaolust, et 
harilikult on põhjendamatu eeldada, et ta rnija lubab ilma oma loata müüa talle 
kuuluvates ruumides või territoorium il konkureerivaid toot eid. Analoogselt 
kohaldatakse sama põhimõtet juhul, kui  ostja tegutseb liikuvas kaupluses 
(kauplusauto), mille omanik on tarnija või mida tarnija on rentinud kolmandatele isikutele, kes ei ole ostjaga seotud. See er and ei kehti kunstlike omandisuhtevormide 
suhtes, näiteks turustaja maa ja ruumide va raliste õiguste ülekandmine tarnijale ainult 
piiratud ajavahemikuks, millega üritatakse vältida viieaastase kehtivusaja piirangut. 
68) Teine välja jäetud piirang on sätestat ud grupierandi määrus e artikli 5 lõike 1 
punktis b ja käsitleb pärast kehtivusaja lõppu ostja suhtes keh tima jäävaid kohustusi 
mitte konkureerida. Harilikult kuulub seda  laadi kohustus grupierandi määruse 
kohaldamisalasse üksnes juhul, kui kohustus on hädavajalik, et kaitsta tarnijalt 
ostjale edastatud oskusteavet, kui see on seotud üksnes selle müügikohaga, kus ostja 
lepingu kehtivusajal tegutses, ning selle  maksimaalne kehtivusaeg on üks aasta 
(vt grupierandi määruse artikli 5 lõige 3) . Grupierandi määruse artikli 1 lõike 1 
punktis g esitatud määratluse  kohaselt peab oskusteave olema „oluline“, mis 
tähendab, et „oskusteave on ostja seisukoha st oluline ja kasu lik lepingujärgsete 
kaupade või teenuste kasutamiseks, müümiseks või edasimüümiseks“. 
69) Kolmas grupierandi kohaldamisalast välja jäetud piirang on ette nähtud grupierandi 
määruse artikli 5 lõike 1 punktis c ni ng käsitleb konkureerivate kaupade müüki 
valikulise turustussüsteemi raames. Grupi erandi määrus lubab ühendada valikulise 
turustuse sellise kohustusega mitte konkureerida , mis keelab üldiselt turustajatel 
müüa konkureerivaid tootemarke. Kui aga tarn ija ei luba kas otse või kaudselt oma 
määratud turustajatel osta edasimüümi seks tooteid konkreetsetelt konkureerivatelt 
tarnijatelt, siis selle keel u suhtes grupierandi määrusest tulenevat erandit ei 
kohaldata. Selle keelu suhtes grupierandi  kohaldamata jätmise eesmärk on hoida ära 
 
ET 27   ET olukordi, kus teatav hulk samu valikulise tu rustuse müügikohti kasutavaid tarnijaid 
takistavad ühel või mitmel konkreetsel konkurendil kasutada neid müügikohti oma toodete turustamiseks (konkureeriva tarn ija turulepääsu piiramine, mis on 
kollektiivse boikoti vorm)
31. 
6. Vertikaalsete piirangute eraldatavus 
70) Grupierandi määrus annab vertikaalsete le kokkulepetele erandi tingimusel, et 
kokkulepe ei sisalda ega selle al usel ei rakendata ühtki gr upierandi määruse artiklis 4 
sätestatud raskekujulist piirangut. Kui kokkul epe sisaldab üht või mitut raskekujulist 
piirangut, kaotab kogu vertikaalne kokkulepe gr upierandi määrusest tuleneva eelise. 
Raskekujulisi piiranguid ei ole võ imalik eraldada ülejäänud kokkuleppest. 
71) Eraldatavuse reegel kehtib  siiski grupierandi määrus e artiklis 5 sätestatud välja 
jäetud piirangute suhtes. Seepärast kaotab grupierandi määrusest tuleneva eelise 
üksnes see vertikaalse kokkuleppe osa, mis ei  vasta artiklis 5 sätestatud tingimustele. 
7. Samas turustussüsteemis turustatav tootesortiment 
72) Kui tarnija turustab ühe turustuskokkuleppe alusel mitu t toodet või teenust, võivad 
mõned nendest toodetest või  teenustest turuosa künnist  silmas pidades kuuluda 
grupierandi määruse kohaldamisalasse, mõne d aga mitte. Sellisel juhul kohaldatakse 
grupierandi määrust nende kaupade ja teenuste suhtes, mille puhul on erandi 
kohaldamise tingimused täidetud. 
73) Nende kaupade või teenuste puhul, mille suhtes grupierandi määrust ei kohaldata, 
kehtivad tavalised konkurentsieeskirjad, mis tähendab järgmist: 
a) grupierandit ei anta, kuid samuti ei eeldata lepingu õigusvastasust; 
b) kui artikli 101 lõiget 1 on rikutud viisil, mille puhul erandi tegemine on 
välistatud, võidakse kaaluda, kas olemasolevas turustussüsteemis on asjakohaseid vahendeid selle konku rentsiprobleemi lahendamiseks; 
c) kui sellised vahendid puuduvad, peab tarnija turustamise teisiti korraldama. 
Selline olukord võib tekkida ka juhul, kui artiklit 102 kohaldatakse mõnede toodete 
puhul, teiste puhul aga mitte. 
IV. GRUPIERANDI
 TÜHISTAMINE  JA GRUPIERANDI  MÄÄRUSE  
KOHALDAMATA  JÄTMINE 
1. Tühistamismenetlus 
74) Grupierandi määruses sä testatud õiguspärasuse eelda misest võidakse loobuda, kui 
vertikaalne kokkulepe kuulub kas eraldivõ etuna või koosmõjus konkureerivate 
tarnijate või ostjat e järgitavate samalaadsete kokkul epetega vaadates artikli 101 
                                                 
31 Näite kaudsete meetmete kohta, millel on selline väljatõrjuv mõju, võib leida komisjoni 
otsusest 92/428/EMÜ juhtumis nr IV/33.542: Parfum Givenchy  (EÜT L 236, 19.8.1992, lk 11). 
 
ET 28   ET lõike 1 kohaldamisalasse ning ei vasta kõigile sama artikli lõikes 3 sätestatud 
tingimustele.  
75) Artikli 101 lõike 3 tingimused võiva d täitmata jääda ee lkõige juhul, kui 
konkureerivate tarnijate või ostjate rakend atavate samalaadsete vertikaalsete 
kokkulepete paralleelsete võrgustike kumulatiivne  mõju piirab oluliselt juurdepääsu 
vastavale turule või seal toimuva t konkurentsi. Vertikaalsete kokkulepete 
paralleelseid võrgustikke loetakse samal aadseks, kui neis sisalduvad piiranguid 
avaldavad turule samalaadset mõju. Sellin e olukord võib tekkida näiteks juhul, kui 
teataval turul kasutavad ühed tarnijad üksnes kvalitatiivset, teised aga üksnes 
kvantitatiivset valikulist turust ust. Selline olukord võib tekki da ka juhul, kui teataval 
turul välistab kvalitatiivse te kriteeriumide kumulatiivne kasutamine tõhusamad 
turustajad. Sellisel juhul tuleb kokkuleppe  mõju hindamisel võtta arvesse igast 
kokkulepete võrgustikust tulenevat konkurents ivastast mõju. Vajaduse korral võib 
erandi tühistamine seonduda üksnes konkree tse kvalitatiivse kriteeriumiga või 
volitatud turustajate arvule seat ud kvantitatiivse piiranguga.  
76) Vastutuse konkurentsivastase  kumulatiivse mõju eest saab  omistada üksnes nendele 
ettevõtjatele, kes sellele oluliselt kaasa aitavad. K okkulepete suhtes, mille on 
sõlminud ettevõtjad, kelle osa kumulatiivses mõjus on ebaoluline, ei kohaldata 
artikli 101 lõikes 1 ettenähtud keeldu32 ning seepärast tühistamismehhanismi nende 
suhtes ei kohaldata. Ettevõtjate osa konkurentsivastases kumulatiivses mõjus 
hinnatakse punktides 128–229 es itatud kriteeriumide põhjal. 
77) Tühistamismenetluse kohaldamisel p eab komisjon tõestama, et kokkulepe kuulub 
artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse ning ei vasta ühele või mitmele artikli 101 
lõikes 3 sätestatud tingimusele. Tühistam isotsusel ei ole taga siulatuvat mõju, mis 
tähendab, et asjaomastele kokkulepetel e antud erand keh tib niikaua, kui 
tühistamisotsus on jõustunud. 
78) Grupierandi määruse põhjenduse 14 jä rgi võib liikmesriig i konkurentsiasutus 
määruse kohaldamisest saadava eelise tühi stada selliste vert ikaalsete kokkulepete 
puhul, millest tulenevat konkurentsivastas t mõju on tunda se lle liikmesriigi 
territooriumil või osal sellest, ja kui sellise territooriumi näol on tegemist selgepiirilise geograafilise turuga. Komi sjon on ainuõiguslikult volitatud tühistama 
grupierandi määruse kohaldamisest saadav a eelise nende vertikaalsete kokkulepete 
puhul, mis piiravad konkurentsi sellisel asja omasel geograafilisel turul, mis on ühe 
liikmesriigi territooriumist suurem. Kui as jaomase geograafilise turu moodustab ühe 
liikmesriigi territoorium või selle osa, on tühistamiseks pädev nii kõnealune liikmesriik kui ka komisjon.  
2. Grupierandi määruse kohaldamata jätmine 
79) Grupierandi määruse artikkel 6 annab kom isjonile võimaluse võtta vastu määrus, 
millega välistatakse grupierandi määruse kohaldamine samalaadsete vertikaalsete piirangute paralleelsete võrgustike suht es, mis hõlmavad üle 50 % asjaomasest 
turust. See meede ei ole suunatud üksikutel e, vaid kõikidele e ttevõtjatele, kelle 
                                                
 
32 Euroopa Kohtu 28. veebruari 1991. aasta otsus kohtuasjas C-234/89: Stergios Delimitis vs. Henninger 
Bräu A (EKL 1991, lk I-935). 
 
ET 29   ET kokkulepped on määratletud määruses, mille ga teatatakse grupierandi määruse 
kohaldamata jätmisest. 
80) Kui grupierandi määruse kohaldamisest s aadava eelise tühistam ine määruse alusel 
tähendab otsuse vastuvõtmist selle kohta, et üksik ettevõtja on  rikkunud artiklit 101, 
siis artikli 6 kohaselt vastuvõetavast määruses t tuleneb aga üksnes see, et grupierandi 
määruse kohaldamisest saadav eelis võetaks e ära seoses asjaomaste piirangute ja 
turgudega ning taastatakse artik li 101 lõigete 1 ja 3 täielik kohaldamine. Pärast seda, 
kui määrus, millega grupierandi määrus teataval turul teatavate vertikaalsete piirangute suhtes mittekohaldatavaks kuul utatakse, on vastu võetud, juhindutakse 
artikli 101 kohaldamisel üksikkokkulepete s uhtes kriteeriumidest, mis on sätestatud 
Euroopa Kohtu ja Euroopa Liidu Ül dkohtu asjaomastes kohtulahendites ning 
komisjoni teatistes ja varasemates ot sustes. Vajaduse korral teeb komisjon 
üksikjuhtumi kohta otsuse, millest kõik asjaom asel turul tegutsevad ettevõtjad saavad 
juhinduda. 
81) Eespool osutatud 50 % turuhõlmavuse arvutamisel tuleb arvesse võtta iga 
vertikaalsetest kokkulep etest koosnevat võrgustikku, mis si saldab turule samalaadset 
mõju avaldavaid piiranguid või nende  kombinatsioone. Gr upierandi määruse 
artiklis 6 ei ole sätestatud komisj oni kohustust võtta meetmeid, kui 50 % 
turuhõlmavuse piir on ületatud. Üldj uhul on määruse kohaldamata jätmine 
asjakohane, kui on tõenäoline,  et pääs asjaomasele tu rule või konkurents sellel on 
oluliselt raskendatud. Seda võib eelkõige esineda juhul, kui valikulise 
turustussüsteemi paralleelsed võrgustikud, mis hõlmavad turu st üle 50 %, piiravad 
turulepääsu, kasutades valikukriteeriume, mi da asjaomaste kaupade laadi arvestades 
ei ole vaja või mis on diskrimineerivad teat avate teiste turustusviiside suhtes, mille 
abil selliseid kaupu saab müüa. 
82) Grupierandi määruse artikli 6 kohaldam ise vajaduse määramiseks kaalub komisjon 
kõigepealt, kas oleks asjakohasem erandi tühistamine üksikjuhtumi puhul. See võib 
eelkõige sõltuda sellest,  kui palju on neid konkureer ivaid ettevõtjaid, kes 
konkurentsile avalduvale kumulatiivsele mõjule kaasa aitavad, või neid geograafilisi turge Euroopa Liidus, millele see mõju avaldab. 
83) Igas grupierandi määruse artiklis 6 nime tatud määruses tuleb selgesõnaliselt määrata 
kindlaks selle kohaldamisala. Esiteks peab komisjon määratlema asjaomase tooteturu 
ja geograafilise turu ning teiseks määrama kindlaks vertikaalse piirangu liigi, mille 
suhtes grupierandi määrust enam ei kohald ata. Mis puutub viim asesse, siis võib 
komisjon viia vastuvõetava määruse kohaldamisala kooskõlla 
konkurentsiküsimusega, mida ta käsitleda ka vatseb. Näiteks, kuigi komisjon arvestab 
50 % turuhõlmavuse kontrollimisel kõiki ühe tootemargi pealesurumise tüüpi kokkulepete paralleelseid võrgustikke, või b ta grupierandi määruse kohaldamata 
jätmise määruse kehtestada sellegipoolest üksnes teatavat kehtivusaega ületavatele 
konkurentsivastastele kohustustele. Seega võib komisjon jätta tühistamismääruse 
kohaldamisalast välja lühema kehtivus ajaga kokkulepped või konkurentsi vähem 
piiravad kokkulepped, arvestades nendest  tulenevate piirangute väiksemat 
turulepääsu piiravat mõju. Samamoodi võib komisjon juhul, kui teataval turul 
kasutatakse valikulist turust ust kombineerituna täiendava te konkurentsipiirangutega, 
näiteks ostjale pandud mitte konkureerimise kohustuse või kogusekohustusega, võtta grupierandi määruse kohaldamata jätmise määr use vastu üksnes selliste täiendavate 
piirangute kohta. Vajaduse korral võib kom isjon samuti anda selgitusi, täpsustades, 
 
ET 30   ET kui suurt turuosa võib asjaomase turu kontek stis pidada liiga väikeseks, et üks 
ettevõtja saaks konkurentsile avalduvale kumulatiivsele mõjule olulisel määral kaasa aidata. 
84) Nõukogu 2. märtsi 1965. aasta määruse nr  19/65/EMÜ, asutamislepingu artikli 85 
lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse 
suhtes
33 kohaselt peab komisjon kehtestama vähemalt kuuekuulise 
üleminekuperioodi, enne kui grupierand i määruse kohaldamata jätmise määrust 
kohaldama hakatakse. See peaks võimaldama asjaomastel ettevõtjatel viia oma kokkulepped määrusega vastavusse. 
85) Grupierandi määruse kohaldamata jätmis e määrus hakkab asjaomaste erandiga 
kokkulepete staatust mõjutama alles al ates selle kohaldamise kuupäevast. 
V. TURU
 MÄÄRATLUS  JA TURUOSA  ARVUTAMINE 
1. Komisjoni teatis asjaomas e turu määratluse kohta 
86) Komisjoni teatises asjaomase tu ru mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses34 on 
esitatud suunised eeskirjade, kriteeriumide ja tõendite kohta, mida komisjon kasutab 
turu määratlusega seotud küsimuste arutamisel. Kõnealust teatist käesolevates suunistes küll rohkem ei selgit ata, kuid sellest tu leks juhinduda turu määratlusega 
seotud küsimustes. Käesolevates suunist es käsitletakse üksnes vertikaalsete 
piirangutega seonduvaid eriküsimusi, mida  kõnealuses üldises turu määratluse 
teatises ei käsitleta. 
2. Asjaomane turg grupierandi määrus es sätestatud 30 % turuosa künnise 
arvutamisel 
87) Grupierandi määruse ar tikli 3 kohaselt on grupierandi  kohaldatavuse määramisel 
olulise tähtsusega nii tarnija kui ka  ostja turuosa. Grupierandi määruse 
kohaldamiseks peab nii tarnija turuosa turu l, kus ta müüb lepingujärgseid tooteid 
ostjale, kui ka ostja turuosa turul, kus ta ostab lepingujärgseid tooteid, olema 30 % 
või vähem. Väikeste ja keskmise suurus ega ettevõtjate vahelis te kokkulepete puhul ei 
ole üldiselt vaja tur uosa arvutada (vt punkt 11). 
88) Ettevõtja turuosa arvutamiseks on olulin e kindlaks määrata asjaomane turg, kus 
nimetatud ettevõtja lepinguj ärgseid tooteid müüb või osta b. Selleks tuleb määratleda 
asjaomane tooteturg ning asjaomane geograaf iline turg. Asjaomane tooteturg hõlmab 
kõiki kaupu või teenuseid, mida ostjad  peavad nende omaduste, hindade ja 
kasutusotstarbe tõttu vastastikku asendatava ks. Asjaomane geograaf iline turg hõlmab 
ala, kus asjaomased ettevõtjad tegelevad kaupade ja teenuste pakkumisega, kus konkurentsitingimused on küllalt sarnased ja  mida saab naaberaladest eristada 
eelkõige märgatavalt erinevate konkurentsitingimuste tõttu. 
89) Tooteturu määratlus sõltub asendatavusest ostjate vaatenurgast. Kui tarnitavat toodet 
kasutatakse teiste toodete valmistamisel si sendina ning see ei ole lõpptootes üldjuhul 
                                                
 
33 EÜT 36, 6.3.1965, lk 533/65, eestikeelne eriväljaanne: peatükk 08 köide 01 lk 11. 
34 EÜT C 372, 9.12.1997, lk 5. 
 
ET 31   ET äratuntav, määravad tooteturu ära tavalisel t otseostja eelistused. Ostjate klientidel 
tavaliselt suuri eelistusi ostjate kasutatavate sisendite osas ei ole. Sisendi tarnija ja ostja vahel kokku lepitud vertikaalsed  piirangud on harilikult seotud üksnes 
vahetoote ostu-müügiga, mitte sisendi abil  valmistatava toote müügiga. Lõpptoodete 
turustamisel mõjutavad või määravad harilik ult lõpptarbijate eelistused selle, millised 
tooted on otseostjate seisukohast vastastikku asendatavad ja millised mitte. Edasimüüjana ei saa turustaja lõpptooteid ostes eirata lõpptarbijate eelistusi. Peale selle ei käsitle vertikaalsed piirangud turustamistasandil harilikult mitte ainult 
toodete ostu-müüki tarnija ja  ostja vahel, vaid ka ne nde edasimüümist. Kuna eri 
turustusviisid konkureerivad harilikult omavah el, siis ei määratleta turge üldiselt 
kasutatava turustusviisi alusel. Kui tarn ijad müüvad üldjuhul tootesortimenti, võib 
tooteturu ära määrata terve sortiment, kui  ostjad peavad vastastikku asendatavaks 
sortimente, mitte üksiktooteid. Kuna turustajad on professionaalsed ostjad, on geograafiline hulgimüügiturg harilikult suurem kui jaemüügiturg, millel toodet lõpptarbijatele edasi müüakse. Sellest riiklike või suuremate hulgimüügiturgude 
määratlemine sageli tulenebki. Kuid ka ja emüügiturud võivad olla suuremad kui 
lõpptarbija otsinguala ühesuguste turu tingimuste ning kattuvate kohalike või 
piirkondlike kliendibaaside puhul. 
90) Kui vertikaalsel kokkuleppel on kolm poolt, kellest igaüks tegutseb eri 
kaubandustasandil, siis peab  grupierandi kohaldamisek s iga poole turuosa olema 
30 % või vähem. Grupierandi määruse artikl i 3 lõikes 2 on sätestatud, et kui mitme 
osalisega kokkuleppe korral et tevõtja ostab lepingujärgsei d kaupu või teenuseid ühelt 
lepingus osalevalt ettevõtjalt ja müüb kõneal used lepingujärgsed kaubad või teenused 
teisele kokkuleppes osaleval e ettevõtjale, kohaldatakse grupierandi määrust juhul, 
kui kõnealuse ettevõtja ei ületa turuosa 30 % künnist nii ostja kui ka tarnijana. Kui 
näiteks tootja, hulgimüüja (või jaem üüjate ühendus) ja jaemüüja sõlmivad 
kokkuleppe, mis sisaldab kohustust mitte konkureerida, siis ei tohi ei tootja, hulgimüüja (või jaemüüjate ühenduse) turu osa olla nende vastavatel järgnevatel 
turgudel üle 30% ning hulgimüüja (või jaem üüjate ühenduse) ja jaemüüja turuosa 
nende vastavatel järgnevatel turgudel ei  tohi ületada 30 %, et kokkuleppe suhtes 
kohaldataks grupierandit. 
91) Kui tarnija toodab nii originaalseadmeid kui  ka nende varuosi, on ta sageli ka nende 
ainus või peamine tarnija järelturul. Sama võib kehtida siis, kui tarnija 
(originaalseadmete tarnija) annab varuos ade tootmise alltöövõtjale. Grupierandi 
määruse kohaldamisel võib asjaomaseks turuks olla originaalseadmete turg, mis hõlmab ka varuosi, või eraldi turg origin aalseadmetele ja nende järelturg, olenevalt 
juhtumi asjaoludest, näiteks olemasolevate piirangute mõjust, seadmete kasutuseast 
ning remondikulude suurusest
35. Tegelikkuses tuleb otsustada, kas märkimisväärne 
osa ostjatest teeb otsuse, arvestades toot e kasutuseaga seotud kulusid. Kui jah, näitab 
see, et originaalseadmete tu rg ja varuosade turg on üks. 
                                                 
35 Vt nt Pelikan/Kyocera XXV konkurentsipoliitika aruande punktis 87 (avaldamata), komisjoni 
otsus 91/595/EMÜ juhtumis nr IV/M.12: Varta/Bosch  (EÜT L 320, 22.11.1991, lk 26), komisjoni otsus 
juhtumis nr IV/M.1094: Caterpillar/Perkins Engines  (EÜT C 94, 28.3.1998, lk 23) ja komisjoni otsus 
juhtumis nr IV/M.768: Lucas/Varity  (EÜT C 266, 13.9.1996, lk 6). Vt ka komisjoni teatis asjaomase 
turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses, punkt 56 (vt punkt 86). 
 
ET 32   ET 92) Kui vertikaalne kokkulepe sisaldab peale lepingujärgsete kaupade tarnimise 
kohustuse ka sätteid intellekt uaalomandi õiguste kohta – näiteks tarnija kaubamärgi 
kasutamise kohta –, mis on ostjale abiks kaupade turustamisel, on grupierandi 
määruse kohaldatavuse kindlaksmääramisel olu line tähtsus tarnija tu ruosal turul, kus 
ta lepingujärgseid kaupu müüb. Kui frantsiisiandja ei tarn i edasimüümiseks mõeldud 
kaupu, vaid pakub teenuste- ja kaubavalikut  koos intellektuaalomandi õigustega, mis 
koos moodustavad frantsiisitava ärimeetodi, peab frantsiisiandja võtma arvesse oma 
turuosa selle ärimeetodi tarnijana. Selleks  peab frantsiisiandja arvutama välja oma 
turuosa turul, kus tema ärimeetodit kasutatakse ja milleks on see turg, kus frantsiisivõtjad kasutavad seda meet odit kaupade või teenuste tarnimiseks 
lõppkasutajatele. Frantsiisiandja peab oma turuosa arvutamise aluseks võtma sellel turul oma frantsiisivõtjate tarnitavate kaupa de või teenuste väärtuse. Sellisel turul 
võivad konkurentideks olla teiste frantsii sitavate ärimeetodite pakkujad, aga ka 
selliste asenduskaupade või -teenuste tarn ijad, mida ei frantsiisita. Sellise turu 
määratluse kohaldamist piiramata peaks näitek s kiirtoitlustusteenus te turul tegutsev 
frantsiisiandja arvutama oma turuosa sellel turul tegutsevate frantsiisivõtjate asjaomaste müüginumbrite põhjal.  
3. Turuosa arvutamine grupi erandi määruse kohaselt 
93) Turuosa arvutamisel tuleb põhimõttelis elt lähtuda müügiväärtuse arvudest. Kui 
andmed müügiväärtuse kohta ei ole kätt esaadavad, võib nende asemel kasutada 
põhjendatud hinnanguid. Selliseid hinnanguid võ ib teha muude usal dusväärsete turgu 
käsitlevate andmete, näiteks müügimahtude  põhjal (vt grupiera ndi määruse artikli 7 
punkt a). 
94) Konkurentsi analüüsimisel võib väga olul ine olla ettevõttesisene tootmine, st 
vahetoodete tootmine oma tarbeks, kui as jaolu, mis piirab konkurentsi või rõhutab 
ettevõtja seisundit turul. Vahetoodete ja -teenuste turu määratlemisel ja turuosa arvutamisel oma tarbeks tootmi st siiski arvesse ei võeta. 
95) Lõpptoodete topeltturustuse korral, s.o oluko rras, kus lõpptoodete tootja on ühtlasi ka 
nende toodete turustaja turul,  tuleb turu määratlemisel ja  turuosa arvutamisel võtta 
arvesse tootjate poolset enda valmis tatud toodete müüki oma vertikaalselt 
integreeritud turustajate ja agentide kaudu (vt grupierandi määruse artikli 7 punkt c). 
Integreeritud turustajateks on grupierandi määruse artikli 1 lõikes 2 määratletud 
seotud ettevõtjad
36. 
VI. KONKURENTSIEESKIRJADE  KOHALDAMINE  ÜKSIKJUHTUDEL 
1. Analüüsiraamistik 
96) Väljaspool grupierandi kohaldamisala on  asjakohane uurida, kas kokkulepe kuulub 
konkreetsel juhul artikli 101 lõike 1 kohaldamis alasse ning kui see nii on, siis kas 
artikli 101 lõike 3 tingimused on täidet ud. Kui kokkulepped ei sisalda eesmärgina 
konkurentsipiiranguid ja eelkõige raskekuju lisi konkurentsipiiranguid, ei eeldata, et 
grupierandi kohaldamisalast turuosa künnise ül etamise tõttu välja jäävad vertikaalsed 
                                                 
36 Sellise turu määratlemise ja turuosade arvutamise juures ei oma tähtsust, kas integreeritud turustaja 
müüb lisaks ka konkurentide tooteid. 
 
ET 33   ET kokkulepped jäävad artikli 101 lõike 1 kohald amisalasse või ei vasta artikli 101 
lõike 3 tingimustele. Iga kokkuleppe tõenäolist  mõju tuleb eraldi hinnata. Ettevõtjatel 
soovitatakse neid ise hinnata. Kokkule pped, mis ei piira konkurentsi artikli 101 
lõike 1 tähenduses või mis täidavad arti kli 101 lõike 3 tingimused, on õiguslikult 
kehtivad ja kuuluvad täitmisele. Nõukogu 16. detsembri 2002 aasta määruse (EÜ) 
nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja  82 sätestatud konkurentsieeskirjade 
rakendamise kohta37 artikli 1 lõike 2 kohaselt ei ole artikli 101 lõike 3 kohase 
üksikerandi saamiseks vajalik eraldi tea tis. Kui asja uurib komisjon, peab komisjon 
tõendama, et asjaomane kokkulepe rikub artikli 101 lõiget 1. Ettevõtjad, kes väidavad, et nad kasutavad artikli 101 lõike 3 kohast ee list, peavad tõendama, et 
nimetatud lõike tingimused on täidetud. Kui tõendatakse, et kokkuleppel on konkurentsile tõenäoliselt ka hjulik mõju, võivad et tevõtjad põhjendada seda 
tõhususega ning selgitada, miks teatav tu rustusviis on hädavajalik tarbijatele 
tõenäolise kasu toomiseks konkurentsi kõrva ldamata, enne kui komisjon otsustab, 
kas kokkulepe vastab artikli 101 lõike 3 tingimustele.
 
97) Vertikaalse kokkuleppe konkurentsi piirava mõju hindamisel võrreldakse omavahel 
tegelikku või tõenäolist tulevast olukorda asjaomastel turgudel, arvestades praegu 
kehtivaid vertikaalseid piiranguid, ning seda olukorda, mis valitseks kokkuleppes 
sisalduvate vertikaalsete piirangute puudumisel. Üksikj uhtude hindamisel võtab 
komisjon vastavalt vajadusele arvesse nii tegelikke kui ka tõenäolisi mõjusid. Et 
vertikaalsed kokkulepped oleksid mõjult konkurentsi piirava d, peavad need 
mõjutama tegelikku või potentsiaalset konkurents i sellisel määral, et asjaomasel turul 
võib piisava tõenäosusega oodata negati ivset mõju hindadele, tootmismahule, 
innovatsioonile või kaupade ja  teenuste mitmekesisusele või kvaliteedile . Tõenäoline 
negatiivne mõju konkurentsile peab olema oluline38. Oluline konkurentsivastane 
mõju võib tekkida juhul, kui vähemalt ühel poolel on mingi turuvõim või ta omandab 
selle ning kokkulepe aitab kaasa selle turu võimu loomisele, säilitamisele või 
tugevdamisele või võimaldab pooltel seda turuvõimu oma huvides ära kasutada. Turuvõim on võime hoida olulise ajavah emiku jooksul hindu konkurentsivõimelisest 
tasemest kõrgemal või tootmist konkuren tsivõimelisest tasemest madalamal kas 
toodete koguse, kvaliteedi ja tooteva liku või uuenduslikkuse tä henduses. Turuvõimu 
tase, mida on tavaliselt vaja artikli 101 lõikega 1 vastuolu tuvastamiseks, on 
madalam tasemest, mida on vaja turgu va litseva seisundi tuva stamiseks artikli 102 
tähenduses. 
98) Vertikaalsed piirangud on üldjuhul vähe m kahjulikud kui horisontaalsed piirangud. 
Peamine põhjus, miks tähelepanu pööratakse eelkõige horisontaalse tele piirangutele, 
seisneb selles, et horisontaalsed p iirangud võivad olla seotud kokkuleppega 
konkurentide vahel, kes toodavad samu ka upu või teenuseid või asenduskaupu või -
teenuseid. Selliste horisontaalsete suhete korral võib ühe ettevõtja kasutatav turuvõim (oma toote eest kõrgema hinna nõudmine) tulla kasuks selle ettevõtja 
konkurentidele. See võib ajendada konkurente  õhutama üksteist konkurentsivastaselt 
käituma. Vertikaalsete suhete puhul on ühe ettevõtja toode teise ettevõtja 
tootmissisend, teisiti öeldes täiendavad kokkuleppe poolte tegevus ed teineteist. Kui 
üks ettevõtja kasutab oma turuvõimu kas eel neval või järgneval turul, vähendab see 
                                                
 
37 EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1. 
38 Vt jaotise II punkt 1. 
 
ET 34   ET harilikult nõudlust teise ettevõtja toote järele. Seepärast on omavahel kokkuleppe 
sõlminud ettevõtjatel põhjust takistada te ist ettevõtjat oma turuvõimu kasutamast. 
99) Seda iseennast piiravat mõju ei tohiks  aga üle hinnata. Kui e ttevõtjal turuvõimu ei 
ole, ei jää tal oma kasumi suurendami seks muud üle, kui püüda optimeerida oma 
tootmist ja turustamist, tehes seda vertikaalsete piirangute abil või ilma nendeta. Vertikaalse kokkuleppe poolte te ineteist täiendav a rolli tõttu toot e turuleviimisel 
võivad vertikaalsed piirangud üldiselt pakkuda olulisel määral kasutegureid. Kui 
ettevõtjal aga on tur uvõim, võib ta samuti püüda suurendada kasumit oma otseste 
konkurentide arvelt, tekitades neile rohkem kulusid, ning oma ostjate ja lõpuks ka 
tarbijate arvelt, püüdes osa nende kasumist endale saada. Nii võib juhtuda olukorras, 
kus eri tasanditel tegutsevad ettevõtjad jagavad lisakasumi omavahel või kus üks 
neist, kasutades selleks vertikaalseid piiranguid, selle terv enisti endale võtab. 
1.1. Vertikaalsete piirangute negatiivne mõju 
100) Negatiivne mõju turule, mis võib tulene da vertikaalsetest piirangutest ja mida 
püütakse EL konkurentsiõiguse abil tõkestada, seisneb järgmises: 
a) teiste tarnijate või ostjate turulepä äsu konkurentsivastane piiramine, seades 
tõkkeid turule sisenemisele või laienemisele; 
b) konkurentsi vähendamine tarnijate ja tema konkurentide vahel ja/või 
kõnealuste tarnijate vahelise konkurentsiv astase koostöö hõlbustamine, millele 
sageli viidatakse kui tootemarki devahelise konkurentsi vähendamisele
39;  
c) konkurentsi vähendamine ostja ja te ma konkurentide vahel ja/või kõnealuste 
konkurentide vahelise konkurentsivastase  koostöö hõlbustamine, millele sageli 
viidatakse kui tootemargisisese kon kurentsi vähendamisele, kui see seondub 
selliste turustajate konkuren tsiga, kes turustavad sa ma tootemarki või sama 
tarnija tooteid; 
d) tõkete seadmine turu in tegratsioonile, sealhulgas eelkõige tõkked, mis piiravad 
tarbijate võimalusi osta kaupu või teenuseid enda valitud liikmesriigist. 
101) Turupääsu piiramine, konkurentsi vähendami ne ja konkurentsivastane koostöö tootja 
tasandil võib kahjustada ta rbijaid, tõstes eelkõige t oodete hulgimüügihindu, piirates 
tootevalikut, alandades nende kvaliteet i või vähendades toot earenduse taset. 
Turulepääsu piiramine, konkurentsi vähe ndamine ja konkurentsivastane koostöö 
turustajate tasandil võib kahjustada tarbijaid, eelkõ ige suurendades toodete 
jaemüügihindu, piirates hinna-teenuse kombin atsioonide ja turustusviiside valikut, 
vähendades jaemüügiteenuste kättesaadavust ja kvaliteeti ning vä hendades turustuse 
arendamise taset.  
102) Turul, kus üksikud turustajad turustavad ainult ühe tarnija toot emarki (tootemarke), 
toob konkurentsi vähenemine sama tootemargi turustajate vahel kaasa tootemargisisese konkurentsi vähenemise nende  turustajate vahel, kuid sel ei pruugi 
olla üldist negatiivset mõju turustaj ate vahelisele konkurentsile. Kui sellises 
                                                
 
39 Konkurentsivastase koostöö all mõeldakse nii tead likku kui ka vaikivat konkurentsivastast koostööd 
(teadlikku paralleelset käitumist). 
 
ET 35   ET olukorras on tootemarkidevaheline konkurents  tugev, siis on ebatõenäoline, et 
tootemargisisese konkurentsi vähenemisel oleks tarbijatele negatiivne mõju. 
103) Ainuõiguslikel kokkulepetel  on üldjuhul suurem konkur entsivastane mõju kui 
mitteainuõiguslikel kokkulepetel. Ainuõigus liku turustuse korral on ühel pooltest 
teisega ainuõiguslik või peaaegu ainuõiguslik leping, kas seetõttu, et nii on lepingus 
selgesõnaliselt sätestatud või see on lepingu tegelik tagajärg. Näiteks kohustuse mitte 
konkureerida korral ostab ostja ainult üht tootemarki. K ogusekohustuse korral on aga 
ostjal mõningane võimalus osta ka konkureerivaid kaupu. Seepärast võivad kogusekohustuse piirangud avaldada tu rulepääsule vähem piiravat mõju. 
104) Vertikaalsed piirangud, mis lepitaks e kokku kaubamärgita kaupade ja teenuste 
suhtes, on üldjuhul vähem kahjulikud kui  piirangud, mis mõjutavad kaubamärgiga 
kaupade ja teenuste turustamist. Kaupade ja teenuste kaubamärgiga kaitsmine kipub 
suurendama toodete eristumist turul ning vähendama nende asendatavust, mis omakorda piirab nõudluse elastsust ni ng suurendab hinnatõusu võimalikkust. 
Kaubamärgiga ja -märgita toodete või  teenuste eristus langeb sageli kokku 
vahetoodete ja -teenuste ning lõppt oodete ja -teenus te eristusega. 
105) Vertikaalsete piirangute kombineerimine suurendab üldjuhul nende individuaalset 
negatiivset mõju. Teatavad vertikaalsete pi irangute kombinatsioonid avaldavad siiski 
konkurentsile vähem halba mõju kui siis, kui igaüht neist kohaldat aks eraldi. Näiteks 
ainuõiguslikus turustussüsteemis võib turust ajal olukorras, kus tootemargisisene 
konkurents on vähenenud, tekkida kiusatus tõsta nende toodete hinda. Koguse või 
maksimaalse edasimüügihinna kindlaksmäär amise teel võib sellist hinnatõstmise 
võimalust piirata. Vertikaalse te piirangute võimalik negatiivne mõju suureneb, kui 
mitu tarnijat ja nende os tjad korraldavad oma kauplemist ühtmoodi, mis toob kaasa 
nn kumulatiivse mõju.  
1.2. Vertikaalsete piirangu te positiivne mõju 
106) On oluline mõista, et vertikaalsetel piir angutel võib olla positiivne mõju eelkõige 
seetõttu, et need edendavad hinnaväl ist konkurentsi ning te enuste kvaliteedi 
parandamist. Kui ettevõtjal ei ole turuvõim u, võib ta oma kasumit suurendada üksnes 
tootmis- või turustusprotsessi optimeer imise teel. Paljudes olukordades võivad 
vertikaalsed piirangud kasulikuks  osutuda, kuna tarnija ja ostja tavapärasel viisil 
mitteseotud pooltena sõlmitud tehingud,  milles määratakse kindlaks ainult 
konkreetse tehingu hind ja kogus, võivad põhjustada in vesteeringute ja müügi 
jäämise allapoole optimaalset taset. 
107) Kuigi käesolevates suunistes püütakse a nda õiglane ülevaade mitmest olukorrast, kus 
vertikaalsed piirangud on õigustatud, ei pret endeeri esitatav loetelu täielikkusele. 
Teatavate vertikaalsete p iirangute kohaldamine võib olla õigustatud järgmistel 
põhjustel. 
a) Nn parasiitluse probleemi lahendamine. Turustajad võivad teiste turustajate 
reklaamimeetmete arvel põhjendamatult kasu saada. Seda tüüpi probleem on 
kõige rohkem levinud hulgi- ja jaekauba nduse tasandil. Selle vältimiseks võib 
abi olla ainuõiguslikust tu rustusest või muudest sama laadsetest piirangutest. 
Parasiitlust võib esineda ka  tarnijate vahel, näiteks kui üks investeerib reklaami 
tegemisse ostja ruumides – üldjuhul jaemüügi tasandil –, mis võib ligi 
 
ET 36   ET meelitada ka konkurentide kliente. Selle probleemi lahendamiseks võib abi olla 
mitte konkureerimise kohustust sisaldavatest piirangutest40. 
Selleks et probleem tekiks, peab ol ema tegemist tegeliku parasiitluse 
küsimusega. Ostjate vahel võib parasiitlus esineda ainult müügieelse teeninduse ja muu müügiedendustege vuse puhul, kuid mitte müügijärgse 
teeninduse korral, kus turustaja saab ig alt tarbijalt eraldi tasu nõuda. Selleks 
peab toode olema harilikult suhtelise lt uus või tehniliselt keerukas või peab 
toote maine olema äärmisel otsustav tema nõudluse puhul, muidu võib klient oma varasemate ostude põhjal väga hästi teada, mida ta tahab. Samuti peab see 
toode olema küllalt väärtuslik, sest mui du leiaks klient, et tal ei ole mõtet 
hankida teavet ühest kauplusest ja os ta toode teisest kauplusest. Lõpuks 
eeldatakse, et tarnija  seisukohast ei ole praktiline  sõlmida iga ostjaga eraldi 
lepingut tõhusa müügiedenduse või teenuse nõuete kohta. 
Ka tarnijate vahel esineb parasiitlust üksnes teatavates olukordades, täpsemalt 
siis, kui müügiedendust tehakse ostja ruumides ja tegemist on üldise, mitte aga ühe konkreetse tootemargi reklaamiga. 
b) Uute turgude avamine või  nendele tulek. Kui toot ja tahab siseneda uuele 
geograafilisele turule, näiteks kui ta hakkab eksportima teis e riiki teatavat 
tootemarki, võivad sellega turustaja jaoks kaasneda esmainvesteeringud 
tootemargi kinnistamiseks turul. Selleks et veenda kohalikku tu rustajat selliste 
investeeringute vajalikkuses, võib juhtuda , et talle tuleb tagada territoriaalne 
kaitse, et ta saaks need  investeeringud hindade ajut ise tõstmise kaudu tagasi. 
Teistel turgudel tegutsevatel turustajatel  tuleks sellisel juhul piiratud ajaks 
keelata müüa sellel uuel turul (vt ka III jaotise alajaotise 4 punkt 61). Siin on 
tegemist eespool alapunktis a kirjeldat ud parasiitluse probleemi erijuhtumiga. 
c) Võõra kvaliteedimärgi kasutamisega seonduv parasiitlus. Mõnes sektoris on 
teatavate jaemüüjate kohta üldlevi nud arvamus, et nad müüvad ainult 
kvaliteettooteid. Sellisel juhul võib olla äärmiselt oluline, et uue tootega 
tuldaks turule just selliste jaemüüj ate kaudu. Kui tootjal ei õnnestu alguses 
müüa ainult sellistele kvaliteetkauplust ele, võib juhtuda, et ta kustutatakse 
nimekirjast ning tootega uuele turule tu lek ebaõnnestub. See tähendab, et mõne 
sellise piirangu nagu ainuõigusliku või valikulise turustuse piiratud ajaks 
lubamine võib olla põhjendatud. Sellest  peab piisama, et tagada uue toote 
turuletoomine, kuid piirang ei tohi keh tida niikaua, et hakkab takistama toote 
ulatuslikumat levitamist. Seda laadi kasu võib tõenäoliselt saada pigem 
kogemusi eeldavate või keeruliste kaupa de puhul, mis tähendav ad lõpptarbijale 
suhteliselt suurt väljaminekut. 
d) Investeeringute kinnihoidmise probl eem. Mõnikord peab tarnija või ostja 
tegema kliendispetsiifilisi investeeringuid näiteks eriseadmetesse või koolitusse. Selle näiteks on komponenditootja, kes peab ühe oma kliendi erinõudmiste rahuldamiseks valmistama uusi masinaid ja tööriistu. Investor 
                                                
 
40 See, kas tarbijad tegelikult saavad kasu täiendavast müügiedendustegevusest, sõltub sellest, kas 
täiendava müügiedenduse raames teavitatakse ja veendakse paljusid uusi kliente ja seega tuuakse neile 
kasu, või jõutakse reklaamiga peamiselt klientideni, kes juba teavad, mida nad soovivad osta, ning kelle 
jaoks täiendav müügiedendus toob kaasa ainult või peamiselt hinnatõusu. 
 
ET 37   ET võib seejuures mitte nõustuda investeeringute tegemiseks kohustust võtma 
enne seda, kui tarnetes on kokku lepitud. 
Nagu eespool kirjeldatud parasiitluse nä idetegi puhul, on ka sellisel juhul mitu 
tingimust, mis peavad olema täidetud enne, kui alainvesteerimise oht on 
reaalne või oluline. Esiteks peavad investeeringud olema suhtespetsiifilised. Tarnija investeeringut loetakse suhtes petsiifiliseks, kui tarnija ei saa 
investeeringut pärast lepingu lõppemist ka sutada teistele k lientidele tarnimise 
juures ning saab seda müüa üks nes märkimisväärse kahjuga. Ostja 
investeeringut loetakse suhtespetsiifilis eks, kui ostja ei saa investeeringut 
pärast lepingu lõppemist kasutada teis te tarnijate poolt tarnitavate toodete 
ostmiseks ja/või kasutamiseks ning s aab seda müüa üksnes märkimisväärse 
kahjuga. Seega on investeering suhtespetsii filine sellepärast, et seda saab 
kasutada näiteks ainult ühe tootemargi  komponendi tootmiseks või ainult ühe 
tootemargi hoidmiseks laos ning seega mitte alternatiivsete toodete kasumlikuks tootmiseks või edasimüümiseks. Teiseks peab olema tegemist pikaajalise investeeringuga, mida ei ole võimalik lühikese ajaga tagasi saada. 
Kolmandaks peab olema tegemist asümmeetrilise investeeringuga, st 
olukorraga, kus üks lepingu pool invest eerib teisest rohkem. Kui need 
tingimused on täidetud, on harilikult vertikaalset piirangut kohaldamine 
põhjendatud kuni investeeringu amortisee rumiseni. Tarnija investeeringute 
puhul on sobiv vertikaalne piirang mitte konkureerimise kohustuse või kogusekohustuse tüüpi ning ostja i nvesteeringute puhul ainuõigusliku 
turustuse, klientide ai nuõigusliku jagamise või ainuõigusliku tarnimise 
kohustuse tüüpi. 
e) Olulise oskusteabe siirde korral tekkida võiv oskusteabe kinnihoidmise 
probleem. Kui oskusteave on kord edastatud, ei ole võimalik seda tagasi võtta 
ning teabe edastaja ei pruugi tahta, et tema teavet kasutataks tema konkurentide 
poolt või kasuks. Kui oskusteave ei ole ostjale hõlpsalt kättesaadav ning on 
oluline ja kokkuleppe täitmiseks hädavaja lik, võib selle edastamise korral olla 
õigustatud mitte konkureerimise kohustu se tüüpi piirangu rakendamine, 
harilikult jääks see piirang artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja. 
f) Vertikaalse välismõju küsimus. Jaem üüja ei pruugi saada ise kogu kasu müügi 
parandamiseks võetud meetmetest; os a sellest võib minna tootjale. Iga 
lisaühiku eest, mille jaemüüja müüb om a edasimüügihinda alandades või oma 
müügitegevust suurendades, saab tootja  kasu siis, kui tema hulgimüügihind on 
kõrgem tootmise piirkulust. Seega või vad jaemüüja sellised meetmed tuua 
tootjale kaasa positiivse välismõju ning tootja seisukohast võib jaemüüja 
küsida liiga kõrget hinda ja/või teha liiga vähe müügiedendust. Jaemüüja liiga 
kõrgete hindade negatiivset välis mõju nimetatakse mõnikord ka 
topeltmarginaali lisamise probleemiks ning seda saab vältida jaemüüjale maksimaalse edasimüügihinna kehtestamise abil. Jaemüüja müügitegevuse suurendamiseks võib abiks olla valikulin e turustus, ainuõiguslik turustus või 
samalaadsed piirangud
41. 
                                                 
41 Vt ka eelmist joonealust märkust. 
 
ET 38   ET g) Turustamisel saavutatav mastaabisääst . Mastaabisäästu ja seega ka oma tootele 
madalama jaemüügihinna saavutamiseks võib tootjal olla soov müüa oma tooteid üksnes piiratud hulgale turust ajatele. Selleks võib ta kasutada 
ainuõiguslikku turustust, kogusekohustust  minimaalse ostukoguse tingimuse 
näol, valikulist turustust sellise nõudega või ainuõiguslikku ostmist. 
h) Kapitaliturgude puudused. Kapitali tavapärastel pakkujatel (pangad, 
aktsiaturud) võib olla raske kapita li optimaalselt pakkuda, kui neil ei ole 
küllaldaselt teavet laenuvõtja krediidivõi me kohta või laenu tagamise alused ei 
ole küllaldased. Ostjal või tarnijal võib teineteise koht a olla rohkem teavet ja 
võimalus saada oma investeeringule  ainuõigusliku suhte kaudu täiendav 
tagatis. Kui tarnija annab laenu ostjale, võib sellega ostjale kaasneda kohustus 
mitte konkureerida või kogusekohustus. Kui ostja annab laenu tarnijale, võib 
sellest tarnijale tuleneda ainuõiguslik tarn ekohustus või kogusekohustus. 
i) Ühtsuse ja kvaliteedi tagamine. Vert ikaalsed piirangud võivad turustajatele 
teatavate ühtsuse- ja kvaliteedinormide kehtestamise abil aidata luua tootemargi kuvandit, suurendades seega to ote atraktiivsust lõpptarbija jaoks ja 
suurendades selle müüki. Seda esineb  näiteks valikulise turustuse ja 
frantsiisimise korral. 
108) Punktis 107 loetletud üheksa olukorda näitavad, et vertikaalsed piirangud võivad 
teatavatel tingimustel aidata lisada kasu tegureid ning siseneda uutele turgudele, mis 
võib üles kaaluda nende võimaliku negati ivse mõju. See kehtib üldjuhul kõige 
rohkem nende piiratud kestusega vertikaalse te piirangute kohta, mis aitavad tuua 
turule uusi keerukaid tooteid või millega ka itstakse suhtespetsiif ilisi investeeringuid. 
Mõnikord on vertikaalset piirangut vaja se lleks ajaks, kui tarnija müüb oma toodet 
ostjale (vt eelkõige punkti 107 alapunktides a, e, f, g ja  i kirjeldatud olukorrad). 
109) Eri vertikaalsed piirangud on suurel määr al omavahel asendatavad. Nii saab sama 
ebatõhususe probleemi lahendada eri ver tikaalsete piirangute abil. Näiteks 
turustamisel võib mastaabisäästu saavut ada ainuõigusliku turustuse, valikulise 
turustuse, kogusekohustuse või ainuõigus liku ostmise teel. Siiski võib eri 
vertikaalsete piirangute nega tiivne mõju konkurentsile ol la erinev; see on oluline 
hädavajalikkuse puhul, mida käsitletakse artikli 101 lõikes 3. 
1.3. Analüüsimeetodid 
110) Vertikaalseid piiranguid hi nnatakse üldjuhul neljas järgus
42. 
a) Kõigepealt peavad asja omased ettevõtjad kindlaks määrama tarbija ja ostja 
turuosad turgudel, kus nad vastavalt m üüvad (edasi) ja osta vad lepingujärgseid 
tooteid. 
b) Kui nii tarnija kui ka ostja turuos a ei ületa 30 % künnist , kuulub vertikaalne 
piirang grupierandi määruse kohaldami salasse, kui see ei hõlma nimetatud 
määruses sätestatud raskekujulisi piir anguid ja kohaldamisalast välja jäetud 
piiranguid. 
                                                 
42 Need järgud ei kujuta endast õiguslikku arutluskäiku, mida komisjon peaks otsuse vastuvõtmiseks selles 
järjekorras järgima. 
 
ET 39   ET c) Kui tarnija ja/või ostja turuosa ületab 30 % künnise, tuleb hinnata, kas 
vertikaalne piirang kuulub või ei kuulu artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. 
d) Kui vertikaalne piirang kuulub arti kli 101 lõike 1 kohaldamisalasse, tuleb 
uurida, kas see vastab artikli 101 lõ ikes 3 sätestatud erandi andmise 
tingimustele. 
1.3.1. Artikli 101 lõike 1 kohasel hindamisel arvestatavad tegurid 111) Vertikaalsete piirangute puhul, mis on se otud 30 % künnist ület avate turuosadega, 
teeb komisjon täieliku konkurents ianalüüsi. Selleks et selg itada välja, kas vertikaalse 
piiranguga kaasneb artikli 101 lõike 1 kohane oluline konkurentsi piiramine, on 
eelkõige oluline arvestada järgmisi tegureid: 
a) kokkuleppe olemus; b) poolte turuseisund; c) konkurentide turuseisund; d) lepingujärgsete tood ete ostjate turuseisund; 
e) turutõkked; f) turu küpsus; g) kaubandustasand; 
h) toote laad; 
i) muud tegurid. 
112) Mõnede tegurite tähtsu s võib eri olukordades olla er inev ning sõltub ülejäänud 
teguritest. Näiteks on poolte suur turuos a turuvõimu hea näitaja, kuid madalate 
turuletuleku tõkete korral ei pruugi see tu ruvõimu näidata. Seet õttu ei ole võimalik 
üksiktegurite tähtsuse kohta ki ndlaid eeskirju ette näha.  
113) Vertikaalsed kokkulepped võivad olla mitmel eri kujul. Seepärast on oluline 
analüüsida kokkuleppe laadi se lles sisalduvate piirangu te, nende kehtivusaja ja 
piirangutest mõjutatud turu l aset leidva kogumüügi pr otsendi seisukohast. Võib 
osutuda vajalikuks minna kaugemale lepingu täpsetest tingimustest. Otseselt väljendamata piirangute olemasolu võib jä reldada sellest, kuidas pooled lepingut 
kohaldavad ning mis neid motiveerib. 
114) Poolte turuseisund annab märku tarnij a, ostja või mõlema võimaliku turuvõimu 
määrast. Mida suurem on turuosa, seda suurem on tõenäoliselt nende turuvõim. See kehtib eriti juhul, kui turuosa peeg eldab väiksemaid kulusid või muid 
konkurentsieeliseid konkurentide ees. Need  konkurentsieelised võivad näiteks 
tuleneda tema kui esimese turuletulija eelisest (koos parima tarnekohaga vms), sellest, et tal on olulised patendid, pare m tehnoloogia, juhtiv kaubamärk või parem 
kaubavalik. 
 
ET 40   ET 115) Konkurentide turuseisundi hindamiseks ka sutatakse samu näitajaid, st turuosa ja 
võimalikke konkurentsieeliseid. Mida t ugevamad on konkurendid ning mida rohkem 
neid on, seda väiksem on oht, et pooled suudaksid turgu üksikult valitseda ning piirata turulepääsu või vähendada konkuren tsi. Samuti on olulin e kaaluda, kas on 
olemas tõhusad ja õigeaegsed vastustr ateegiad, mida konkurendid tõenäoliselt 
võiksid kasutada. Kui aga konkurente on vähe ja nende turuseisund (suurus, kulud, teadus- ja arendustöö võimalused jms) peaaegu ühesugune, võib suureneda konkurentsivastase koostöö oht. Turuos ade kõikumine või kiire vaheldumine 
viitavad üldjuhul tihedale konkurentsile. 
116) Poolte klientide turuseisund annab mä rku sellest, kas ühel või mitmel neist 
klientidest on ostujõud. Ostujõule viitab eelk õige kliendi turuosa ostuturul. See osa 
peegeldab tema nõudmise ol ulisust võimalike tarnijate seisukohast. Muud märgid 
keskenduvad kliendi seisundile edasimüügiturul, hõlmates selliseid tunnusjooni nagu tema müügikohtade lai geograafiline haare,  oma tootemargid, sealhulgas jaemüüja 
kaubamärgid, ning tema tootemargi kuvand lõpptarbijate hulgas.  Mõnes olukorras 
võib ostujõud takistada pooltel turgu valitseda ning lahendab sellega 
konkurentsiprobleemi, mis vastasel juhul tekkinud oleks. See on eriti tõene, kui 
tugevatel klientidel on võimu ja stiimulei d tuua suhteliste hindade aeglase, kuid 
pideva tõusu korral turule uusi tarneallika id. Kui tugevad ostjad pressivad tarnijalt 
vaid soodsaid tingimusi välja või suunavad kõik hinnatõusud edasi oma tarbijaile, ei 
aita nende seisund ära hoida seda , et pooled turgu valitsevad. 
117) Turuletuleku tõkkeid mõõdetakse selleg a, kui palju võivad turul juba tegutsevad 
ettevõtjad ilma uustulnukaid turule meelitamata suurendada hinda üle 
konkurentsivõimelise taseme. Turuletuleku tõkete puudumisel muudaks kerge ja 
kiire turuletulek hinna suurendamise kasu tuks. Kui ühe või kahe  aasta jooksul võib 
tõenäoliselt toimuda tulemuslik turuletu lek, turu valitsemise takistamine või 
vähendamine, võib üldreeglina väita, et  turuletuleku tõkked on madalad. 
Turuletuleku tõkked võivad tuleneda erin evatest teguritest, nagu mastaabi- või 
mitmekülgsussääst, valitsuse määrused, eriti kui valitsus kehtestab ainuõigusi, 
riigiabi, impordimaksud, intellektuaaloma ndiõigused, ressursside omamine, kui 
varustamine on piiratud näiteks looduslike piirangute tõttu
43, olulised 
tootmisrajatised, esimese turuletulija eelis ed ja pika aja jooksul reklaamimisega 
loodud tarbijate ustavus tootemargile. Turu lepääsu võivad takistada ka vertikaalsed 
piirangud ja vertikaalne integratsioon, tehes turulepääsu raskemaks ja sulgedes turu 
(potentsiaalsetele) konkurentidele. Turut õkkeid võib esineda kas ainult tarnija või 
ainult ostja või mõlemal tasandil. Kas mõ nda neist teguritest tuleks kirjeldada 
turuletuleku tõkkena, sõltub sellest, kas nendega kaasneb pöördumatuid kulusid. 
Pöördumatud kulud on sellised, mida tuleb teha, et turule siseneda või sellel 
tegutseda, kuid mis kaotatakse, kui turult  lahkutakse. Tarbijate usalduse võitmiseks 
tehtava reklaami kulud on harilikult pöördumat ud, välja arvatud juhul, kui turult 
lahkuv ettevõtja saab oma kaubamärgi nime maha müüa või kasutada seda mujal kahjumita. Mida rohkem kulusid on pöör dumatud, seda rohkem peavad võimalikud 
turuletulijad kaaluma sellega seotud ohte ning seda usutavamalt võivad seda turgu 
valitsevad ettevõtjad ähvardada, et va stavad uue ettevõtja konkurentsile, sest 
pöördumatute kulude tõttu on neil kulukas tu rult lahkuda. Kui näiteks turustajad on 
mitte konkureerimise kohustuse kaudu seotud mõne tootjaga, on turulepääsu piirav 
                                                
 
43 Vt komisjoni otsus 97/26/EÜ (menetluses nr IV/M.619: Gencor/Lonrho ; EÜT L 11, 14.1.1997, lk 30). 
 
ET 41   ET mõju palju olulisem, kui oma turustaj ate võrgu loomisest tuleneb võimalikule 
turuletulijale pöördumatuid kulusid. Üldj uhul kaasnevad turule tulekuga pöördumatud 
kulud, mõnikord suuremad, teinekord väik semad. Seetõttu on tegelik konkurents 
üldiselt tõhusam hindamisvahend ning sel on  juhtumi hindamisel suurem kaal kui 
potentsiaalsel konkurentsil. 
118) Küps turg on selline, mis on püsinud juba mõnda aega, kus kasutatav tehnoloogia on 
hästi tuntud ja levinud ni ng ei muutu palju, kus ei esine palju tootemarkide 
uuenemist ning nõudlus püsib suhteliselt st abiilne või langeb. Sellistel turgudel on 
vertikaalsete piirangute  negatiivne mõju konkuren tsile tõenäolisem kui 
dünaamilisematel turgudel. 
119) Kaubandustasand on tegurina seotud vahet oodete ja -teenuste ning lõpptoodete ja 
-teenuste vahelise erinevusega.  Vahetooteid ja -teenuseid mü üakse ettevõtjatele teiste 
toodete või teenuste sisendi ks ning üldjuhul ei ole neid  lõpptoodetes või -teenustes 
võimalik ära tunda. Vahetoodete ostjad on ha rilikult hästi informeeritud kliendid, kes 
on võimelised hindama toodete kvaliteeti ni ng sõltuvad seepärast kaubamärgist ja 
mainest vähem. Lõpptooteid müüakse otse  või kaudselt lõpptar bijatele, kes on 
kaubamärgist ja mainest sageli suuremas sõltuvuses. Kuna turustajad (jaemüüjad, 
hulgimüüjad) peavad reageerima lõpptar bijate nõudlusele, kahjustab konkurentsi 
rohkem see, kui neil ei lasta müüa üht või mitut tootemarki, kui see, et vahetoodete 
ostjatel ei lubata konkureerivaid tootei d hankida teatavatest allikatest.  
120) Toote laad on oluline eelkõige lõppt oodete puhul nii võimaliku negatiivse kui ka 
võimaliku positiivse mõju hindamisel. Võ imaliku negatiivse mõju hindamisel on 
oluline, kas turul olevad tooted on ühesugused või erinevad, kas toode on kallis ja nõuab tarbija eelarvest suurt osa või on s ee odav ning kas toodet ostetakse vaid üks 
kord või korduvalt. Üldjuhul avaldab vertikaalne piirang negatiivset mõju 
tõenäolisemalt juhul, kui toode on erinevat  laadi, mitte väga kallis ning pigem 
ühekordne ost. 
121) Konkreetsete piirangute hindamisel võib arvesse võtta muidki tegureid. Nende hulka 
võib kuuluda kumulatiivne mõju, st turgude  katmine teiste poolte samalaadsete 
kokkulepetega, see, kas tegemist on s unni (piirangud või kohustused kehtivad 
valdavalt ühe poole kohta) või ehtsa kokkuleppega (piirangud ja kohustused on 
mõlemal poolel), kehtiv korraldus ja teguviisid, mi s võivad viidata 
konkurentsivastasele koostööl e või hõlbustada seda, näit eks hinnaliidriks olek, 
hinnamuutustest etteteatamine ning arut elud „õige“ hinna üle, tootmismahtude 
ülejääkidest tulenev hindade jäikus, disk rimineeriv hinnapoliitika ning minevikus 
esinenud konkurentsivastane koostöö. 
1.3.2. Artikli 101 lõike 3 kohasel hindamisel arvestatavad tegurid 122) Piiravatel vertikaalsetel kokkulepetel  võib olla ka konkurentsi soodustav mõju 
tõhususe suurenemise näol, mis võib üles kaaluda nende konkuren tsivastase mõju. 
See hindamine leiab aset artikli 101 lõike 3 raames, mis sisaldab erandit artikli 101 
lõikes 1 sätestatud keelust. Et seda er andit kohaldada, peab vertikaalne kokkulepe 
pakkuma objektiivseid majanduslikke ee liseid, konkurentsipiirang peab olema 
hädavajalik tõhususe suurendamiseks, tarbijad peavad saama õiglase osa 
 
ET 42   ET tõhusussäästust ning leping ei tohi võim aldada pooltel kõrvaldada konkurentsi seoses 
olulise osa asjaomaste toodetega44. 
123) Konkurentsi piiravate kokkulepete mõju hi nnatakse artikli 101 lõike 3 alusel selles 
kontekstis, kus see tegelikult avaldub45, ja faktide alusel, mis on konkreetsel hetkel 
kättesaadavad. Kui olukorras to imub olulisi muutusi, avaldab see mõju ka hindamise 
tulemusele. Artikli 101 lõikes 3 esitatud erandi reegel kehtib kokkuleppe kohta nii 
kaua, kui kokkulepe vastab kõigile neljale  tingimusele ja selle kehtivus lakkab 
hetkest, mil mõni tingimus enam täidetud ei ole46. Artikli 101 lõike 3 kohaldamisel 
nende põhimõtete kohaselt tuleb arvesse võtta  iga poole investeeringuid ning aega ja 
piiranguid, mida on vaja tõhusust suurenda va investeeringu sidumiseks ja tasuvaks 
muutmiseks.  
124) Artikli 101 lõike 3 esimene tingimus nõuab, et hinnataks, millised on objektiivsed 
eelised lepingust tuleneva tõhususe suurenemise seisukohast. Seoses sellega võivad vertikaalsed kokkulepped sageli aidata s aavutada eeliseid va stavalt jaos 1.2 
selgitatule, parandades seda, kuidas pool ed teostavad oma täiendavaid tegevusi. 
125) Artikli 101 lõikes 3 sisalduva hädavaja likkustesti kohaldamisel uurib komisjon eriti, 
kas üksikpiirangud võimaldavad lepingujärgseid toodeteid toot a, osta ja/või (edasi) 
müüa tõhusamalt kui asjaomase piirangu puudumisel. Nimetatud hindamise juures 
tuleb arvesse võtta turul valitsevaid ti ngimusi ja tegelikku olukorda, milles pooled 
tegutsema peavad. Ettevõtjad, kes soovivad, et nende suhtes kohaldataks artikli 101 
lõikes 3 sätestatud erandit, ei pea otsima oma kokkuleppele hüpoteetilisi ja 
teoreetilisi alternatiive. Nad peavad ag a selgitama ja näitama, miks pealtnäha 
realistlikud ja oluliselt vähem piiravad al ternatiivid oleksid ol uliselt vähem tõhusad. 
Kui äriliselt realist liku ja vähem piiravana näiva a lternatiivi rakendamine toob kaasa 
tõhususe olulise languse, vaadeldakse kõnealust piirangut kui hädavajalikku. 
126) Tingimus, et tarbijad peavad saama õi glase osa eelistest, tähendab, et vertikaalse 
kokkuleppe alusel ostetud ja/või (edasi ) müüdud toodete tarbijad peavad saama 
vähemalt kompensatsiooni lepingu negatiivsete mõjude eest
47. See tähendab, et 
tõhususe suurenemine peab täielikult korvama  tõenäolise negatiivse mõju hindadele, 
tootmismahule või muudele lepingust tulenevatele olu listele teguritele. 
127) Artikli 101 lõike 3 viimane tingimus, mille  kohaselt leping ei tohi anda võimalust 
kõrvaldada konkurentsi olulise osa asjaomaste toodete suhtes, eeldab, et analüüsitaks 
turule jäävat konkurentsisurvet ja mõ ju, mida leping avaldab sellistele 
konkurentsiallikatele. Artikli 101 lõike 3 viim ase tingimuse kohaldamisel tuleb võtta 
arvesse artikli 101 lõike 3 ja artikli 102 suhet.  Vastavalt väljakujunenud 
pretsedendiõigusele ei saa artikli 101 lõike 3 kohaldamin e takistada artikli 102 
                                                 
44 Vt komisjoni teatis „Suunised EÜ asutamislepingu artikli 81 lõik e 3 kohaldamise kohta” (ELT C 101, 
27.4.2004, lk 97). 
45 Vt liidetud kohtuasjad 25/84 ja 26/84: Ford  (EKL 1985, lk 2725). 
46 Vt selle kohta näiteks komisjoni otsust 1999/242/EÜ (juhtum nr IV/36.237: TPS) (EÜT L 90, 2.4.1999, 
lk 6). Samamoodi kehtib artikli 101 lõike 1 keeld ainult kokkulepete kohta, mille eesmärgiks või tagajärjeks on konkurentsi piiramine. 
47 Vt komisjoni teatis „Suunised EÜ asutamislepingu artikli 81 lõik e 3 kohaldamise kohta” (ELT C 101, 
27.4.2004, lk 97) punkt 85. 
 
ET 43   ET kohaldamist48. Kuna nii artikli 101 kui ka artik li 102 eesmärk on tõhusa konkurentsi 
alalhoidmine turul, peab artikli 101 lõiget 3 järjepidevuse huvides tõlgendama nii, et 
oleks välistatud erandi kohaldamine tur gu valitsevat seisundit kuritarvitavate, 
konkurentsi piiravate kokkulepete suhtes49. Vertikaalne kokkulepe ei tohi kõrvaldada 
tõhusat konkurentsi, kõrvaldades kõik või enamiku tegelikest või võimalikest 
konkurentsiallikatest. Ettevõtjate vahe line konkurents on oluline majandusliku 
tõhususe, sealhulgas uuendusena esin eva dünaamilise tõhususe suurenemise 
mõjutaja. Selle puudumisel ei ole turgu valits eval ettevõtjal piisav aid ajendeid jätkata 
tõhususe suurenemisest tuleneva kasu loom ist ja edasiandmist. Kui konkurentsi ja 
turuletuleku prognoositavat ohtu enam pol e, siis konkurentsikaitse ja konkurents 
kaaluvad üles võimaliku tõhususe suurenemis est tuleneva kasu. Piiravat kokkulepet, 
millega säilitatakse, tekitatakse või tugevdatakse turuseisundit, mis hakkab 
sarnanema monopoliga, ei saa harilikult põhjendada sellega, et see suurendab ka 
tõhusust. 
2. Konkreetsete vertikaalse te piirangute analüüs 
128) Suuniste ülejäänud osas analüüsitakse kõige  levinumaid vertikaalseid piiranguid ja 
nende kombinatsioone punktides 96–127 esit atud analüüsiraamistiku alusel. On 
olemas muidki piiranguid ja nende kombin atsioone, mida käesolevad suunised otse 
ei käsitle. Neid hinnatakse aga samadel põhimõtetel ja juhindudes samamoodi turule avalduvast mõjust. 
2.1. Ühe tootemargi pealesurumine 
129) Sellesse rühma kuuluvad kokkulepped, millele on iseloomulik, et ostja on kohustatud 
või teda ajendatakse tellima ühelt tarnijal t valdavalt üht tüüpi toodet. See piirang 
võib muu hulgas esineda ostja kohustuses mitte konkureerida või kogusekohustuses. Kohustus mitte konkureerida põhineb kohustusel või stimuleerimiskaval, mille tõttu 
ostab ostja enam kui 80 % vajatavast koguses t mingil turul üksnes ühe tarnija käest. 
See ei tähenda, et ostja võib osta ainult otse selle tarnija käest, vaid et ostja ei osta 
ega müü edasi konkureerivaid kaupu või tee nuseid ega kasutada neid oma kaupade 
või teenuste valmistamiseks. Kogusekohustus on kohustuse mitte konkureerida nõrgem vorm, mille puhul tarnija ja ostja lepivad kokku kohustustes ja soodustustes, mis sunnivad viimast tegema oma oste va ldavalt ühe tarnija käest. Kogusekohustus 
võib avalduda näiteks ostukoguste alam määrades, varude kogumise nõuetes või 
mittelineaarses hinnakujunduses, nagu näiteks tingimuslikes mahahindlussüsteemides või kaheosalistes ta riifides (püsitasu pluss ühikuhind). Nn 
Inglise klausli puhul, mis kohustab ostjat teatama igast paremast pakkumisest ja 
lubab tal seda vastu võtta üksnes juhul, kui tarnijal ei ole sama head pakkumist, võib 
oletada, et sellel on sama mõju kui ühe tootemargi pealesurumisega seotud 
kohustusel, eriti kui ostja peab avaldama parema pakkumise tegija.  
                                                
 
48 Vt otsus liidetud kohtuasjades C-395/96 P ja C-396/96 P: Compagnie Maritime Belge , (EKL 2000, 
lk I-1365) punkt 130. Samuti ei välista artikli 101 lõike 3 kohaldamine lepingus sätestatud kaupade, 
teenuste, isikute ja kapitali vaba liikumise põhimõtte kohaldamist. Need kehtivad mõnel juhul 
kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuste kohta artikli 101 lõike 1 tähenduses, millega seoses vt 
otsus kohtuasjas C-309/99: Wouters  (EKL 2002, lk I-1577), punkt 120. 
49 Vt selle kohta otsus kohtuasjas T-51/89: Tetra Pak  (I) (EKL 1990, lk II-309). Vt ka komisjoni teatis 
„Suunised EÜ asutamislepingu artikli 81 lõike 3 k ohaldamise kohta” (ELT C 101, 27.4.2004, lk 97), 
punkt 106. 
 
ET 44   ET 130) Ühe tootemargi pealesurumisega kaasnevad võimalikud ohud konkurentsile on 
turulepääsu piiramine konkureerivatele ja  võimalikele tarnijatele, konkurentsi 
nõrgenemine ning tarnijate konkurentsiva stase koostöö hõlbus tamine piirangute 
kasutamise kumulatiivsel mõjul ning müügikohtades tootemarkidevahelise konkurentsi kadumine, kui ostja on lõpptarbi jatele müüv edasimüüja. Kõik need 
piirangud mõjutavad otse tootem arkidevahelist konkurentsi. 
131) Ühe tootemargi pealesurumisega seot ud piirangule antakse grupierandi määruse 
kohaselt erand siis, kui nii tarnija kui ka  ostja turuosa ei ole üle 30 % ning kohustus 
mitte konkureerida ei kehti üle viie aasta. Kui tarbija turuosa ületab nimetatud künnist või kohustus mitte konkureerida kehtib üle viie aasta, tuleb üksikpiirangute 
hindamisel järgida järgmisi juhiseid. 
132) See, et ühe konkreetse ta rnija ühe tootemargi pealesurumine võib tuua kaasa 
konkurentsivastase turulepääsu piiramise, ilmneb eelkõige siis, kui ilma kohustusteta 
kasutatakse olulist konkurents ist tingitud piirangut konkuren tide vastu, kes kas ei ole 
veel turul sel ajal, ku i kohustused sõlmitakse, või kes ei suuda konkureerida 
klientidele täielikul tarnimisel. Konkurendi d ei pruugi olla suutelised konkureerima 
ühe kliendi kogunõudluse puhul, kuna kõnealune tarnija on vältimatu 
kaubanduspartner vähemalt osa nõudluse puhul turul, näiteks seetõttu, et tema 
kaubamärk on nii-öelda kohustuslik laoartikke l, mida paljud lõpptarbijad eelistavad, 
või kuna teiste tarnijate suutlikkusp iirangud on sellised, et osa kõnealusest 
nõudlusest suudab täita üksnes kõnealune tarnija
50. Ühe tootemargi pealesurumisega 
seotud kohustuste võimaliku konkurentsiv astase mõju hindamisel on tarnija 
turuseisund seega kõige tähtsam tegur.  
133) Kui konkurendid suudavad konkureerida võrds etel tingimustel iga üksiku kliendi 
kogunõudluse puhul, siis ühe konkr eetse tarnija ühe tootemargi pealesurumisega 
seotud kohustused tõenäoliselt üldiselt ei ka hjusta tõhusat konkuren tsi, välja arvatud 
juhul, kui tarnija vahetamine kliendi poo lt on muudetud keeruliseks ühe tootemargi 
pealesurumisega seotud kohustuste kestuse ja turuhõlmavuse tõttu. Mida suurem on 
tarnija seotud turuos a, st see osa toodetest, mi da müüakse ühe tootemargi 
müügikohustuse alusel, seda suurem on turu lepääsu piiramise tõenäosus. Samuti on 
turulepääsu piiramise tõenäosus seda suurem, mida pikem on ühe tootemargi 
pealesurumisega seotud kohustuse kehtivus aeg. Alla üheaastaseid ühe tootemargi 
pealesurumisega seotud kohustusi, mille on om avahel sõlminud ettevõtjad, kellel ei 
ole turgu valitsevat seisundit, ei loeta ül djuhul sellisteks, millest tuleneks oluline 
konkurentsivastane või negatiivne netomõj u. Muude kui turgu valitseva seisundiga 
ettevõtjate vahel sõlmitud ühe- kuni vii eaastaste ühe tootemargi pealesurumisega 
seotud kohustuste puhul on harilikult va ja selle konkurentsi soodustavat ja 
kahjustavat mõju tasakaalustada ning ühe tootemargi pealesurumisega seotud 
kohustusi, mis kehtivad üle viie aasta, ei loeta enamiku investeeringute puhul 
hädavajalikuks, et saavutada väidetavaid kasutegureid, või neid kasutegureid ei ole 
piisavalt, et kaaluda üles kohustustega k aasnevat turulepääsu piiravat mõju. Ühe 
tootemargi pealesurumisega seotud kohus tused toovad tõenäolisemalt kaasa turu 
sulgemise konkurentsile, kui sellele sise nevad turgu valitsevad ettevõtjad. 
                                                 
50 Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-65/98: Van den Bergh Foods  vs. komisjon  (EKL 2003, 
lk II-4653), punktid 104 ja 156. 
 
ET 45   ET 134) Tarnija turuvõimu suuruse hindamis el tuleb arvestada tema konkurentide 
turuseisundit. Kui konkurente on piisavalt ja  nad on küllalt tugevad, ei ole olulist 
konkurentsivastast mõju oodata. Konkurentide väljatõrjumine turult ei ole kuigi 
tõenäoline, kui neil on samaväärne turu seisund ja nad võivad pakkuda samaväärselt 
ligitõmbavaid kaupu. Sellises olukorras või dakse aga turg sulgeda võimalikele uutele 
tulijatele, kui palju tarnijaid sõlmib asjaomasel turul ühe tootemargi pealesurumisega seotud lepingud olulise hulga os tjatega (kumulatiivne mõju). Ühtlasi võib selline ühe 
tootemargi pealesurumisega seotud kokkulep ete suhtes valitsev  olukord hõlbustada 
konkureerivate tarnijate konkuren tsivastast koostööd. Kui ne ndel tarnijatel on eraldi 
võttes grupierandi määruse kohaselt õigus erandile, võib erandi tühistamine olla 
vajalik sellise negatiivse kumulatiivse mõju tasakaalustamiseks. Alla 5 % seotud turuosa ei loeta üldjuhul turulepääsu p iiravale mõjule oluliselt kaasaaitavaks. 
135) Kui turu suurima tarnija turuosa on alla  30 % ja viie suurima tarnija turuosa kokku 
on alla 50 %, ei teki tõenäoliselt konkuren tsivastast üksik- või kumulatiivset mõju. 
Kui võimalik turuletulija ei saavuta piis avat turuosa, on see tõenäoliselt tingitud 
muudest asjaoludest kui ühe tootemargi pealesurumisega seotud kohustusest, näiteks 
tarbija eelistustest.  
136) Konkurentsivastase turulepääsu piiramise kindlakstegemisel on oluline võtta arvesse 
turutõkkeid. Kui konkureerivatel  tarnijatel on suhteliselt lihtne leida oma toodetele 
uusi või teisi ostjaid, ei ole turulepääsu piiramine tõenäoliselt tõeliseks probleemiks. Sageli siiski on turutõkkeid nii t ootmis- kui ka turustustasandil. 
137) Asjakohane on tasakaalustav turuvõim, kuna ostuvõimelised ostjad ei lase end 
konkureerivate kaupade või teenuste ostmise või malusest kergesti ära lõigata. Selleks 
et veenda kliente nõustuma ühe tootemargi pealesurumisega, peab tarnija neile täies 
mahus või osaliselt hüvitama ainuõiguslikkus est tuleneva konkurentsi kadumise. Kui 
sellist hüvitist makstakse, siis võib s ee olla kliendi isik likes huvides sõlmida 
tarnijaga kokkulepe, mis sisaldab ühe t ootemargi pealesurumisega seotud kohustust. 
Kuid oleks vale sellest kohe järeldada, et kõik ühe tootemargi pealesurumisega 
seotud kohustused on üldjuhul kasulikud selle turu tarbijatele ja  lõpptarbijatele. 
Eelkõige ei ole tõenäoline, et  tarbijad tervikuna saaksid ka su, kui tarbijaid on palju ja 
ühe tootemargi pealesurumisega seot ud kohustused tervikuna takistavad 
konkureerivate ettevõtja te turule sisenemist või seal laienemist.  
138) Viimaks on asjakohane arvestada kaubandus tasandit. Konkurentsiv astast turulepääsu 
piiramist võib vähem esineda vahetoodete puhu l. Kui vahetoote tarnija ei ole turgu 
valitsevas seisundis, jääb konkureerivatele tarnijatele veel oluline osa „vabast“ 
nõudlusest. Turgu valitseva seisundita võib kumulatiivse mõju korral avalduda siiski 
konkurentsivastane turulepääsu piirav mõj u. Konkurentsivastast kumulatiivset mõju 
ei teki tõenäoliselt, kui a lla 50 % turust on seotud.  
139) Kui kokkulepe on sõlmitud mõne lõpptoot e tarnimise kohta hulgimüügi tasandil, 
sõltub konkurentsiprobleemi tõenäosus suurel määral hulgimüügi laadist ja turutõketest hulgimüügi tasandil. Reaalse t ohtu konkurentsivastaseks turulepääsu 
piiramiseks ei ole, kui konkureerivatel  tootjatel on lih tne alustada oma 
hulgimüügitegevust. Turutõkete olulisus sõlt ub osaliselt hulgimüügi laadist, st kas 
hulgimüüjad saavad või ei saa lepingujärgs e tootega (näiteks jäätisega) kaubelda 
tulusalt või oleks ne il tulusam kaubelda paljude eri toodetega (näiteks külmutatud 
toiduainetega). Viimasel juhul tähendab see,  et ainult üht toodet müüval tootjal ei ole 
 
ET 46   ET kasulik ise hulgimüügiga tegelda. Sellis el juhul võib esineda konkurentsivastast 
mõju. Kumulatiivset mõju ja sellest tule nevaid probleeme võib esineda ka juhul, kui 
mitu tarnijat seob endaga enamiku turul tegutsevatest hulgimüüjatest. 
140) Lõpptoodete puhul on turulepääsu piiramin e tõenäolisem jaemüügi tasandil, võttes 
arvesse enamikule tootjatest seatud ol ulisi turutõkked, mis ei lase neil avada 
jaemüügikohti oma toodete müümiseks. Peale selle põhjustavad ühe tootemargi pealesurumisega seotud kokkulepped ju st jaemüügi tasandil müügikohtades 
tootemarkidevahelise konkurentsi vähene mist. Seepärast ja muid asjakohaseid 
tegureid arvesse võttes võib lõpptoodete puhul jaemüügi tasandil tekkida oluline 
konkurentsivastane mõju, kui tarnija, kes ei ole turgu valitsevas seisundis, seob 30 % või rohkem asjaomasest turust. Turgu va litseva ettevõtja puhul võib ka kõige 
väiksem seotud turuosa avaldada olulist konkurentsi vastast mõju. 
141) Jaemüügi tasandil võib esineda ka kumula tiivne turulepääsu piirav mõju. Kui ühegi 
tarnija turuosa ei ole üle 30 %, on konkurentsivastane kumulatiivne turulepääsu piirav mõju ebatõenäoline, kui seotud turuosa on alla 40 % ning grupierandi 
tühistamine seepärast ebatõenäoline. See arv võib olla ka suurem, võttes arvesse 
muid tegureid, nagu konkurentide arv, turu tõkked jms. Kui kõikide ettevõtjate 
turuosa ei jää grupierandi määruses säte statud künnisest allapoole, kuid mitte ükski 
ettevõtja ei ole turgu valitsevas se isundis, on konkurentsivastane kumulatiivne 
turulepääsu piirav mõju ebatõenäolin e, kui seotud turuosa on alla 30 %. 
142) Kui ostja tegutseb tarnija ruumides ja maal  või ruumides ja maal, mida tarnija rendib 
kolmandatelt isikutelt, kes ei ole ostja ga seotud, on võimalused võtta meetmeid 
võimaliku turulepääsu piirava mõju vast u piiratud. Sellises olukorras komisjon 
tõenäoliselt ei sekku, kui tarnija ei ole turgu valitsevas seisundis. 
143) Teatavates sektorites võib rohkem kui ühe tootemargi ühesainsas kohas müümine 
olla raskendatud; sellis es olukorras on turulepääs u piiramise probleemi parem 
lahendada lepingute kehtivusaja lühendamisega. 
144) Kui tuvastatakse oluline konkurentsivasta ne mõju, tekib artikli 101 lõike 3 alusel 
erandi andmise küsimus. Mitte konkureerimise kohustuste puhul võivad eriti olulised olla punkti 107 alapunktides a (parasiitlus ), d, e (investeeri ngute või oskusteabe 
kinnihoidmine) ja h (kapitaliturgude  puudused) kirjeldatud kasutegurid. 
145) Punkti 107 alapunktides a, d ja h kirjeldatud kasuteguri vähem piiravaks 
alternatiiviks või ks olla ostja koguse kohustus. Punkti 107 ala punktis e (oskusteabe 
kinnihoidmine) kirjeldatud kasuteguri s aavutamise ainsaks vahendiks võib olla 
kohustus mitte konkureerida. 
146) Tarnija tehtavate suhtespe tsiifiliste investeeringute korral (vt punkti 107 alapunkt d) 
vastab kokkulepe ostjaga, mis sisa ldab kohustust m itte konkureerida või 
kogusekohustust ja mis on sõlmitud invest eeringu amortiseerimise ajaks, üldjuhul 
artikli 101 lõike 3 tingimustele. Suurte suht espetsiifiliste invest eeringute korral võib 
üle viieaastase tähtajaga kohustus m itte konkureerida olla põhjendatud. 
Suhtespetsiifiline investeering võib olla nä iteks, kui tarnija paigaldab seadmed või 
kohandab neid ja neid seadmeid saab seej ärel komponentide tootmiseks kasutada 
üksnes teatav ostja. Üldised või turuspet siifilised investeeringud, mis on (eriti) 
mahukad, ei ole harilikult suhtespetsiifilised  investeeringud. Kui tarnija siiski loob 
 
ET 47   ET teatava ostja tegevusega seoses uue toot misvõimsuse, näiteks plekkpurke tootva 
ettevõtja, mis tekitab mõne toiduainetoo tja ruumides või nende läheduses uue 
purkide tootmise võimsuse, saab see uus tootmisvõimsus olla majanduslikult 
elujõuline ainult kõnealusele kl iendile tootes, ning sel j uhul loetakse investeeringut 
suhtespetsiifiliseks. 
147) Kui tarnija annab ostjale laenu või seadmeid muidu kui nende omavahelisest suhtest 
tulenevalt, ei piisa hari likult sellest üksi, et põhj endada konkurentsivastasele 
turulepääsu piiravale mõjule erandi te gemist. Kapitaliturgude puuduste puhul võib 
panga asemel toote tarnija le olla soodsam anda la enu (vt punkti 107 alapunkt h). 
Kuid sellisel juhul tuleks  laenu anda ainult vähimate  piirangutega ning ostjat ei 
tohiks seega üldjuhul takistada lõpetama st kohustust sisaldavat kokkulepet ning 
laenujääki trahvikohustuseta millal tahes tagasi maksmast.  
148) Näiteks frantsiisimise puhul harilikult piisab olulis e oskusteabe edastamisest 
(punkti 107 alapunkt e), et põhjendada kohustust mitte konkureerida, mis kehtib 
niikaua kui tarnekokkulepe. 
149) Näide kohustusest mitte konkureerida 
Turuliidrist ettevõtja, kelle turuosa on 40 % riiklikul impulssostu tarbekauba turul, 
müüb enamiku (90 %) oma toodangust seotud jaemüüjate kaudu (seotud 
turuosa 6 %). Sõlmitud kokkulepped kohustava d jaemüüjaid vähemalt neli aastat 
ostma ainult turuliidrilt. Turuliider on er iti tugevalt esindatud tihedalt asustatud 
aladel, nagu pealinnas. Te ma kümnel konkurendil, kelle st mõned tegutsevad ainult 
kohalikul tasandil, on palju väiksemad turuosad, millest  suurim on 12 %. Need 
kümme konkurenti üheskoos varustavad seotud müügikohtade kaudu 10 % turust. 
Turul on tugev tootemarkide ja toodete  eristumine. Turuliider müüb kõige 
tugevamaid tootemarke. Ta on ainus, ke s korraldab korrapäraselt üleriigilisi 
reklaamikampaaniaid. Ta annab oma seot ud jaemüüjatele toote jaoks spetsiaalsed 
hoiukapid. 
Sellest järeldub, et kokku 46 % (36 % + 10 %) turust on võimalikele uutele ja 
olemasolevatele, kuid seotud müügikohtad eta konkurentidele suletud. Võimalikel 
konkurentidel on veelgi raskem turule tulla tihedalt asustatud aladel, kus turulepääs on veel piiratum ja kus nad just eelistaksid turule tulla. Tugeva tootemargi ja toodete 
eristumise ning toote hinnaga võrreldes kõr gete teabehankimis kulude tõttu põhjustab 
tootemarkidevahelise konkurentsi puudumi ne müügikohtades tarbijate heaolu 
vähenemist. Võimalikud seotud müügikohtade ka sutegurid, mis turuliidri väitel on 
saavutatavad väiksemate veokulude ning hoiukappidest tuleneva võimaliku 
oskusteabe kinnihoidmise probleemi lahe ndamisega, on piiratud ega kaalu üles 
negatiivset mõju konkurentsile. Kasute gureid on vähe, sest veokulud on seotud 
koguste, mitte ainuõigusega ning hoiukapid ei hõlma erioskusteavet ega ole tootemargispetsiifilised. Sellest tuleneva lt ei ole artikli 101 lõike 3 tingimused 
tõenäoliselt täidetud. 
150) Kogusekohustuse näide 
Tootja X, kellel on 40 % turuosa, müüb 80 % oma toodetest lepingute alusel, mis 
kohustavad edasimüüjaid ostma vähema lt 75 % vajalikest kõnealustest 
toodetest X-lt. X omakorda pakub edasimüüjat ele soodsalt finantseerimisvõimalusi ja 
 
ET 48   ET seadmeid. Lepingud on sõlmitud viieks aastaks, mille jooksul laen tuleb võrdsete 
osade kaupa tagasi maksta. Ostjatel on kahe l esimesel aastal siiski võimalus lõpetada 
leping kuuekuulise etteteatamisaj aga, kui nad tagasimaksmata laenu ära maksavad ja 
seadmed nende turuväärtusega välja ostavad. Viie aasta pärast sa ab seadmetest ostja 
vara. Enamik Xi 12 konkurendist on väikesed, suurima turuosa on 20 % ning kõigil neil on samaväärsed eri pikkusega lepingud. Too tjatel, kelle turuosa on alla 10 %, on 
sageli pikema kehtivusajaga lepingud, mille  lõpetamistingimused ei ole nii soodsad. 
Tootja Xi lepingud võimaldavad 25 % nõudl usest vabalt tarnida konkurentidel. 
Viimasel kolmel aastal on turule tulnud kaks uut tootjat, kes koos on hõlmanud 
umbes 8 % turuosa osaliselt seetõttu , et nad vastutasuks lepingute eest 
edasimüüjatega on võtnud üle neist mitme laenud. 
Tootja Xi seotud turuosa on 24 % (0,75 × 0,80 × 40 %). Teiste  tootjate seotud 
turuosa on ligikaudu 25 %. Seega on kokku lig i 49 % turust uutele ja seotud 
müügikohtadeta olemasolevatele konkurenti dele vähemalt kaheks esimeseks 
tarnelepinguaastaks suletud. Turukogemus nä itab, et edasimüüjatel on sageli raske 
pankadelt laenu saada ja üldjuhul on nad li iga väikesed, et kapitali muul viisil, 
näiteks aktsiaemissiooni teel saada. Peale selle suudab too tja X näidata, et kui ta 
müüb valdavalt üksnes teatavale hulgale edas imüüjatele, võib ta oma müüki paremini 
kavandada ja veokulusid kokku hoida. Pidade s silmas ühelt poolt kasutegureid ning 
teiselt poolt 25 % Xi lepingutega sidumata osa, lepingute ennetähtaegse lõpetamise 
tegelikku võimalust, uute tootjate hiljutist turule sisenemist ning asjaolu, et ligi pooled edasimüüjatest ei ole seotud, on tõ enäoline, et Xi 75 % kogusenõue vastab 
artikli 101 lõikes 3 sätestatud tingimustele. 
2.2. Ainuõigusliku turustus 
151) Ainuõigusliku turustuskokkuleppe kohaselt  nõustub tarnija müüma oma tooteid 
ainult ühele turustajale edasimüümiseks teat aval territooriumil. Samal ajal harilikult 
piiratakse turustaja võimalusi müüa aktiivselt teistel ainuõigusega hõlmatud 
territooriumidel. Võimalikud ohud konkurentsile on peamiselt tootemargisisese konkurentsi vähenemine ning turu jaga mine, mis võib eelkõige hõlbustada 
diskrimineerivat hinnapo liitikat. Kui enamik või kõik tarnijad kasutavad 
ainuõiguslikku turustust, võib see nõr gendada konkurentsi ja hõlbustada 
konkurentsivastast koostööd nii tarnijate kui ka  turustajate tasandil. Lõpetuseks võib 
ainuõiguslik turustus kaasa tuua turu sulgem ise teistele turustaj atele ning vähendada 
seeläbi konkurents i sel tasandil. 
152) Ainuõiguslikule turustusele antakse grupier andi määruse kohaselt erand juhul, kui nii 
tarnija kui ka ostja turuosa ei ole üle 30 % isegi seoses nõrgemate vertikaalsete 
piirangutega, nagu kuni viieaastane kohus tus mitte konkureerida, kogusekohustus või 
ainuõigusliku ostmise kohustus. Ainuõigusli kule turustusele koos valikulise 
turustusega antakse grupierandi määruse kohaselt erand juhul, kui  aktiivset müüki 
teistel territooriumidel ei piirata. Käesol eva jao ülejäänud osas antakse suunised 
ainuõigusliku turustuse üksikjuhtude hindami seks, kui turuosa ületab 30 % künnise. 
153) Suur tähtsus on tarnija ja tema konkurentide turuseis undil, kuna tootemargisisese 
konkurentsi kadumine kujuneb probleemiks ainult siis, kui tootemarkidevaheline konkurents on väike. Mida tugevam on tarnija turuseisund, seda tõsisem on 
tootemargisisese konkurentsi kadumine. Ku i turuosa ületab 30 % künnise, võib olla 
oht, et tootemargisisene konkurents vähene b märkimisväärselt. Artikli 101 lõike 3 
 
ET 49   ET tingimuste täitmiseks peavad tootemargisi sese konkurentsi kadumist tasakaalustama 
reaalsed kasutegurid. 
154) Konkurentide turuseisundil võib olla ka hesugune tähendus. Tugevate konkurentide 
olemasolu tähendab üldjuhul, et toot emargisisese konkurentsi vähenemist 
tasakaalustatakse piisava tootemarkideva helise konkurentsiga. Kui konkurentide hulk 
on vähenenud suhteliselt väikeseks ja ne nde turuseisund on turuosa, võimsuse ja 
turustusvõrgu poolest peaaegu ühesugune, tekib konkurentsivastase koostöö ja/või konkurentsi nõrgenemise oht. Tootemargi sisese konkurentsi kadumine võib seda 
ohtu suureneda, eriti kui m itu tarnijat kasutab ühesugus t turustussüsteemi. Mitme 
toote ainuõiguslik vahendamine, st kui eri tarnijad määravad teatavale territooriumile 
sama ainuõigusliku turustaja, võib veel s uurendada konkurentsivastase koostöö ja/või 
konkurentsi nõrgenemise ohtu. Kui turustajale antakse ainuõigus tu rustada kaht või 
enamat olulist ja konkureerivat toodet samal territoorium il, võib kõnealuste 
tootemarkide vaheline konkurents olulis elt väheneda. Mida suurem on mitme 
tootemargi ainuturustaja vahendatavate t ootemarkide kumulatii vne turuosa, seda 
suurem on konkurentsivastase koostöö ja/või  konkurentsi nõrgenemise oht ning seda 
rohkem väheneb tootemarkidevaheline konkurents. Kui jaemüüja on mitme 
tootemargi ainuõiguslik turustaja, võib tekkida olukord, et kui üks tootja oma 
tootemargi hulgimüügihinda alandab, ei kipu ainuõiguslik jaemüüja tegema 
hinnaalandust lõpptarb ijatele, sest see vähendaks tema  muude tootemarkide müüki ja 
kasumit. Seega võrreldes olukorraga, kus puudub mitme tootemargi ainuõiguslik 
turustus, ei ole tootjad üksteisega hi nnakonkurentsi astumise st eriti huvitatud. 
Sellised kumulatiivse mõjuga olukorrad võiv ad anda põhjust tühistada grupierandi 
määruse järgne erand, kui tarn ijate ja ostjate turuosad j äävad määruses sätestatud 
künnisest allapoole. 
155) Turutõkked, mis võivad tarnija id uute või teiste turustajate leidmisel takistada, ei ole 
ainuõigusliku turustuse võimali ku konkurentsivastase mõju hindamisel nii olulised. 
Turgu ei suleta teistele tarnijatele niikaua, kui turustust ei ole ühendatud ühe tootemargi pealesurumisega. 
156) Turu sulgemine teistele turustajatele ei  ole probleemiks, kui ainuõiguslikku turustust 
kasutav tarnija määrab samale turule palju  ainuõigusega turustajaid ega keela neil 
müüa teistele turustajatele, kellele ta rnija ei ole ainuõigust andnud. Turu sulgemine 
teistele turustajatele võib  tekitada probleemi juhul, kui järgnevatel turgudel on 
olemas ostujõud ja turuvõim, eriti suurte territooriumide korral, kui ainuõiguslikust turustajast saab terve turu ainuõiguslik os tja. Sellise olukorra näiteks on selvehallide 
kett, millest saab juhtiva t ootemargi ainuturustaja riig i toidukaupade jaemüügiturul. 
Mitme tootemargi ainuõigusliku vahenduse ko rral võib turu su lgemine teistele 
turustajatele veel suureneda.  
157) Ostujõud võib samuti suurendada os tjate konkurentsivasta se koostöö ohtu, kui 
ainuõigusliku turustuse korraldust ühe või mi tme tarnija suhtes kasutavad olulised 
ostjad, kes võivad asuda eri territooriumidel. 
158) Oluline on turu küpsus, sest t ootemargisisese konkurentsi kadumine ja 
diskrimineeriv hinnapoliitika võivad olla suureks probleemiks küpsel turul, vähem olulised aga kasvava nõudlus e, areneva tehnoloogia ja os aliste muutuva seisundiga 
turul. 
 
ET 50   ET 159) Oluline on kaubandustasand, sest hulgi-  ja jaemüügi tasandil võib ainuõigusliku 
turustuse negatiivne mõju avalduda erin evalt. Ainuõiguslikku tu rustust kasutatakse 
peamiselt lõpptoodete ja -t eenuste turustamisel. T ootemargisisese konkurentsi 
kadumise oht on eriti suur jaemüügi tasand il, kui jaemüügiterritooriumid on suured, 
sest sellisel juhul võib lõpptar bijatele jääda olulise tootemargi turustamisel võimalus 
valida vaid kahe turustaj a vahel, kellest üks pa kub toodet kõrge hinna- ja 
teenindustasemega, teine madala hinna- ja teenindustasemega. 
160) Tootja, kes valib oma ainuõiguslikuks turu stajaks hulgimüüja, teeb seda harilikult 
suure territooriumi, näit eks kogu liikmesriigi kohta. Kui hulgimüüja võib tooteid 
müüa piiranguteta järgnevate  turgude jaemüüjatele, ei teki tõenäoliselt olulist 
konkurentsivastast mõju. Võimalikku toot emargisisese konkurentsi vähenemist 
hulgimüügi tasandil on lihtne ta sakaalustada logi stikast, reklaamis t jms saadavate 
kasuteguritega, eriti kui t ootja asub teises riigis. Mitme tootemargi ainuõigusliku 
turustuse ohud tootemarkidevahelisele konkur entsile on siiski hulgimüügi tasandil 
suuremad kui jaemüügi tasandil. Kui üks hulgimüüja saab märkimisväärse arvu 
tarnijate ainuõiguslikuks turustajaks, võib see vähendada konkurentsi nende 
tootemarkide vahel, aga ka tuua k aasa turu sulgemise kaubanduse hulgimüügi 
tasandil. 
161) Nagu punktis 155 öeldud, ei suleta turg u teistele tarnijatele niikaua, kui 
ainuõiguslikku turustust ei ole ühendatud ühe  tootemargi pealesurumisega. Kuid 
isegi juhul, kui ainuõiguslik turustus on ühendatud ühe toot emargi pealesurumisega, 
on konkurentsivastane turu sulgem ine teistele tarnijatele eb atõenäoline, välja arvatud 
ehk siis, kui ühe tootemargi pealesurumis t kasutatakse väikeste territooriumitega 
ainuõiguslike turustajate tiheda võrgustikuga või kumulatiivse mõju korral. Sellises 
olukorras võib tekkida vajadus kohaldada põhi mõtteid, mis on sätestatud jaos 2.1 ühe 
tootemargi pealesurumise kohta. Kui ühenda mine ei põhjusta olulisel määral 
turulepääsu piiramist, võib ainuõigusliku turustuse ühendamine ühe tootemargi pealesurumisega mõjuda konkurentsile soodsalt, motiveerides ainuõiguslikku 
turustajat keskenduma teatavale tootemarg ile. Seepärast võib turulepääsu piiramise 
mõju puudumise korral ainuõigusliku turustuse kombineerimisega mitte konkureerimise kohustusega tä ita artikli 101 lõike 3 tingimused kogu kokkuleppe 
kehtivusajaks eriti hulgimüügi tasandil. 
162) Ainuõigusliku turustuse ühendamine  ainuõigusliku ostmisega suurendab 
tootemargisisese konkurentsi vähenemise  ja turu jagamisega seotud ohte 
konkurentsile, mis võib hõlbustada diskri mineerivat hinnapoliitikat. Ainuõiguslik 
turustus piirab juba klientide valikuvõimalu si, sest see piirab turustajate hulka ja 
harilikult ka turustajate va badust aktiivselt müüa. Ainuõiguslik ostmine, mille puhul 
ainuõiguslikud turustajad on kohustatud ostma teatavat tootemarki  otse tootjalt, 
kaotab ka ainuõiguslike turust ajate valikuvõimaluse, taki stades neil osta teistelt 
süsteemi kuuluvatelt turustaj atelt. See suurendab ta rnija võimalusi piirata 
tootemargisisest konkurentsi, kasutades er inevaid müügitingimusi tarbijate kahjuks, 
välja arvatud juhul, kui kombinatsioon võima ldab kasutegurite loomist, mis toovad 
kaasa hindade alanemise kõiki de lõpptarbijate jaoks.  
163) Toote laad ei ole ai nuõigusliku turustuse võimali ku konkurentsivastase mõju 
hindamisel kuigi oluline. Oluline on selle ga arvestada aga siis, kui hinnatakse 
võimalikke kasutegureid, st pärast ku i on tuvastatud konkurentsivastane mõju. 
 
ET 51   ET 164) Ainuõigusliku turustuse puhul võib tekkida kasutegureid eriti juhul, kui turustajad 
peavad tegema investeeringuid, et kaits ta või kujundada toot emargi kuvandit. 
Üldjuhul on kasutegurid kõige suuremad uute toodete, komplekst oodete või selliste 
toodete puhul, mille omadusi on enne tarb imist raske hinnata (nn kogemustooted) või 
mille omadusi on isegi pärast tarbimist rask e hinnata (nn usaldustooted). Peale selle 
võib ainuõiguslik turustus veonduses ja turu stuses saavutatava mastaabisäästu tõttu 
kokku hoida logistikakulusid. 
165) Ainuõigusliku turustuse näide hulgimüügi tasandil 
Kestustarbekaupade turul on A turuliider. A müüb oma toodet ainuõigust omavate 
hulgimüüjate kaudu. Väiksema liik mesriigi puhul on hulgimüüja 
müügiterritooriumiks terve riik, suur ema puhul mõni suurem piirkond. Need 
ainuõigusega turustajad müüva d kõikidele oma territooriumi jaemüüjatele. Nad ei 
müü lõpptarbijatele. Hulgimüüjad on kohusta tud tegema oma turgudel reklaami, mis 
hõlmab kohalike ürituste ja sündmust e spondeerimist, kuid ka uute toodete 
tutvustamist ja reklaamimist oma te rritooriumi jaemüüjatele. Tehnoloogia ja 
tootearendus arenevad sellel turul küllalt ki iresti ning jaemüüjatele ja lõpptarbijatele 
suunatud müügieelsel reklaamil on oluline tähtsus. Hulgimüüjad ei pea ostma 
tarnija A tootemarki ainult tootjalt ja  ka hulgimüüjatel või jaemüüjatel on 
valikuvõimalus olemas, sest veokulud on to ote väärtusega võrre ldes suhteliselt 
madalad. Hulgimüüjatele ei ole pandud kohustust mitte konkureerida. Jaemüüjad müüvad ka mitme konkureeriva tarnija toot emarke ning jaemüügi tasandil ei ole 
ainuõiguslikke või valikulis e turustuse kokkuleppeid. Euroopa Liidu hulgimüüjate 
müügiturul on A turuosa umbes 50 %. Eri riikide jaemüügiturgudel on tema turuosa 40–60 %. Igal siseriiklikul turul on A-l kuus kuni kümme konkurenti: 
suurimad neist on B, C ja D, kes tegutseva d samuti igal siseriiklikul turul ja nende 
turuosad on 5-20 %. Ülejäänud on riiklikud t ootjad, kelle turuosad on väiksemad. B, 
C ja D kasutavad samalaadseid turustus võrke, kohalikud tootjad püüavad müüa oma 
tooteid otse jaemüüjatele. 
Näites kirjeldatud hulgimüüg iturul on tootemargisisese konkurentsi vähenemise ja 
diskrimineeriva hinnapoliitika oht väik e. Valikuvõimalusi ei takistata ning 
tootemargisisese konkurentsi puudumisel hulg imüügi tasandil ei ole suurt tähtsust. 
Jaemüügi tasandil ei ole tootemargisisene  ega ka tootemarkidevaheline konkurents 
takistatud. Peale selle ei mõjuta ainuõi guslikud kokkulepped tootemarkidevahelist 
konkurentsi hulgimüügi tasandil. Seepärast on tõenäoline, et iseg i konkurentsivastase 
mõju korral on täidetud ka ar tikli 101 lõike 3 tingimused. 
166) Mitme tootemargi ainuõigusliku turustuse näide oligopoolsel turul 
Ühe lõpptoote riiklikul tu rul on neli turuliidrit, ke llest igaühe turuosa on 
umbes 20 %. Need neli turuliidrit müüvad oma toodet jaemüügi tasandil ainuõiguslike turustajate kaudu. Igal e jaemüüjale on antud ainuõiguslik 
müügiterritoorium, mis vastab jaemüüja as ukohajärgsele linnale või linnaosale, kui 
tegemist on suurte linnadega. Enamikul territooriumidel on neli turuliidrit andnud ainumüügiõiguse samale jaemüüjale (mitme t ootemargi ainuõiguslik  turustus), kes 
sageli asub keskuses ja on spetsialiseerunud tootele. Ülej äänud 20 % riik likust turust 
koosneb kohalikest väiketootjatest, kellest suurima turuosa on 5 %. Need kohalikud 
tootjad müüvad oma tooteid üldiselt teiste  jaemüüjate kaudu erit i seetõttu, et nelja 
turuliidri ainuõiguslikud turu stajad ei ole üldiselt vähem tuntud ja odavamate 
 
ET 52   ET tootemarkide müümisest eriti huvitatud. Tu rul on tugev tootemarkide ja toodete 
eristumine. Neli turuliidrit teevad suuri ül eriigilisi reklaamikampaaniaid ja neil on 
tugevad tootekuvandid, väiketootjad aga ei re klaami oma tooteid r iigi tasandil. Turg 
on peaaegu küps, nõudlus stabiilne ning toodete  ja tehnoloogia suuremat uuendamist 
ei esine. Toode on suhteliselt lihtne. 
Sellisel oligopoolsel turul on oht, et neli turuliidrit hakkavad omavahel 
konkurentsivastast koostööd tegema. Seda  ohtu suurendab mitme tootemargi 
ainuõigusliku turustuse kasutamine. Ainuõi guslikud müügiterritoor iumid piiravad 
tootemargisisest konkurentsi. Nelja juhtiv a tootemargi vaheli st konkurentsi on 
vähendatud jaemüügi tasandil, sest üks j aemüüja määrab oma territooriumil kõigi 
nelja tootemargi hinnad. Mitme tootemargi ainuõiguslik turustus tähendab, et kui üks 
tootja oma tootemargi hinda  alandab, ei kipu selle t ootemargi jaemüüja tegema 
hinnaalandust lõpptarb ijatele, sest see vähendaks tema  muude tootemarkide müüki ja 
kasumit. Seega ei ole tootjad üksteisega hinnakonkurentsi astumise st eriti huvitatud. 
Tootemarkidevahelist konkurentsi esineb peamiselt väiketootjate vähem tuntud 
tootekuvandiga kaupade vahel. Põhjendus ed (ühinenud) ainuõiguslike turustajate 
kasutamisest tulenevate kasutegurite kohta on nõrgad, sest toode on suhteliselt lihtne, 
jaemüügi korraldamiseks ei ole vaja eril isi investeeringuid ega koolitust ning 
reklaami teevad peamiselt tootjad. 
Isegi kui iga turuliid ri turuosa jääb künnisest allapool e, ei pruugi artikli 101 lõike 3 
tingimused olla täidetud ning grupierand i tühistamine võib olla vajalik nende 
kokkulepete puhul, mis on sõlmitud turustajat ega, kelle turuosa hanketurul on 
alla 30 %. 
167) Näide ainuõiguslikust turustus est koos ainuõigusliku ostmisega 
Tootja A on suuremahulise kestustarbekauba turuliider Euroopas ja tema turuosa 
on 40–60 % enamikul riiklikest jaemüügiturgudes t. Liikmesriikides, kus tal on suur 
turuosa, on tal vähem konkurente, kelle turuosa on palju vä iksem. Konkurendid 
tegutsevad ainult ühel või kahel riiklikul tu rul. A pikaajaline poliitika on müüa oma 
toodet riiklike tütarette võtjate kaudu jaemüügi tasa ndil edasimüügi ainuõigusega 
turustajatele, kellel ei ole lubatud akt iivselt müüa üksteise territooriumile. Need 
turustajad on seega stimuleeritud rekl aamima toodet ja pakkuma müügieelseid 
teenuseid. Hiljuti pandi nendele jaemüüjatel e lisakohustus osta A tooteid ainult oma 
riigis tegutseva A tütarettevõtja k äest. A toodet müüvad jaemüüjad on oma 
territooriumil seda tüüpi toote põhilised edasimüüjad. Nad müüvad ka teisi tootemarke, kuid vahelduva edu ja huviga. Alates ainuõigusliku ostmise 
rakendamisest kohaldab A hinnaerinevus i vahemikus 10–15 % kõrgete hindadega 
turgude ja väiksema konkurentsiga turgude  vahel. Turud on nõudluse ja pakkumise 
poolest suhteliselt stabiilsed ning suur emaid tehnoloogilisi uuendusi ei esine. 
Kõrge hinnaga turgudel on tootemar gisisese konkurentsi kadumine tingitud 
territoriaalsest ainuõiguslikkuses t jaemüügi tasandil, seda ol ukorda raskendab veelgi 
jaemüüjatele pandud ainuõiguslik ostukohustu s. Ainuõiguslik ostukohustus aitab 
turge ja territooriume üksteisest lahus hoida, kõrvaldades ainuõiguslike jaemüüjate, 
seda liiki toote peamiste edasimüüjate valikuvõimalused. Samuti ei saa jaemüüjad 
aktiivselt müüa üksteise territooriumile ja püüavad ka praktikas vältida tarnimist 
väljapoole oma territooriumi. See on teinud võimalikuks diskrimineeriva 
hinnapoliitika, toomata kaasa märkimis väärset kogumüügi kasvu. Tarbijate või 
 
ET 53   ET sõltumatute kauplejate valikuvõimalused on toote suuremahulisuse tõttu samuti 
väikesed. 
Kui väited ainuõiguslike turustajate määram isest tulenevate võimalike kasutegurite 
kohta võivad olla veenvad, eelkõige jaemüüjat e stimuleerimise tõttu, siis väited 
ainuõigusliku turustuse ja ainuõigusliku os tmise kombineerimisest tulenevate 
võimalike kasutegurite kohta ning eelkõige väited ainuõiguslikust ostmisest tulenevate võimalike kasutegurite kohta, mis on seotud peamiselt transpordi mastaabisäästust, ei kaalu üles disk rimineeriva hinnapoliitika ja vähendatud 
tootemargisisese konkurentsi negatiivset mõj u. Sellest tulenevalt ei ole artikli 101 
lõike 3 tingimused tõenäoliselt täidetud. 
2.3. Klientide ainuõiguslik jagamine 
168) Klientide ainuõigusliku jagamise kokkuleppe puhul nõustub tarnija müüma oma 
tooteid ainult ühele turustajale edasimüümis eks teatavale kliendirühmale. Samal ajal 
piiratakse harilikult turustaja õigust ak tiivselt müüa teiste le (ainuõiguslikult 
määratud) kliendirühmadele.  Grupierandi määrus ei piira seda, kuidas kliente 
ainuõiguslikult jagatakse – tegemist võib nä iteks olla konkreetset tüüpi klientidega 
vastavalt nende tegevusalale, kuid sellek s võib olla ka nimekiri konkreetsetest 
klientidest, kes on valitud ühe või mitme objektiivse kriteeriumi alusel. Võimalikud 
ohud konkurentsile on peamiselt tootemargisisese konkurentsi vähenemine ning turu 
jagamine, mis võib eelkõige hõlbustada diskrimineerivat hinnapoliitikat. Kui 
klientide jagamist kasutavad kõik või peaaegu kõik tarnijad, võib see nõrgendada 
konkurentsi ja hõlbustada konkurentsivastast ko ostööd nii tarnijate kui ka turustajate 
tasandil. Lõpetuseks võib k lientide ainuõiguslik jagamine kaasa tuua turu sulgemise 
teistele turustajatele ning vähenda da seeläbi konkuren tsi sel tasandil. 
169) Klientide ainuõiguslikule jagamisele an takse grupierandi määruse kohaselt erand 
juhul, kui nii tarnija kui ka ostja turuosa ei ole üle 30 % isegi koos muude nõrgemate 
vertikaalsete piirangutega, nagu kohus tus mitte konkureerida, kogusekohustus või 
ainuõiguslik ostmine. Klien tide ainuõiguslik jagamine koos valikulise turustusega 
kujutab endast harilikult raskekujulist konkurentsipiirangut, sest sellega võetakse 
määratud turustajatelt vabadus aktiivselt m üüa lõppkasutajatele. Kui tarnija turuosa 
ületab 30 % künnise, tuleb klientide ainuõi gusliku jagamise hindamisel lähtuda ka 
punktides 151–167 esitatud juhistest, võttes ar vesse jaotise ülejää nud osas esitatud 
erimärkusi. 
170) Klientide jagamine raskendab harilikult klientide valikuvõimalus i. Pealegi kui igal 
määratud turustajal on oma kliendirühm, siis võib turustajat el, kellele ei ole 
edasimüügi ainuõigust antud ja kes rühma ei kuulu, olla raske toodet hankida. See 
võib vähendada ainuõiguseta tu rustajate valikuvõimalusi.  
171) Klientide ainuõiguslikku jagamist kasu tatakse peamiselt vahetoodete puhul ja 
hulgimüügi tasandil lõpptoodete puhul, kui on võimalik eristada tootele erinõudmisi 
esitavaid kliendirühmi. 
172) Klientide ainuõiguslik jagamine võib anda kasutegureid ee lkõige juhul, kui 
turustajalt nõutakse invest eeringute tegemist näiteks er iseadmetesse, -oskustesse või 
oskusteabesse, et kohaneda oma kliendir ühma nõudmistega. Klientide ainuõigusliku 
jagamise süsteemi kasutamine on põhjendatud niikaua, kui sellis te investeeringute 
 
ET 54   ET amortiseerimiseks kulub aega. Üldjuhul kehtib  see kõige rohkem uut e ja keeruliste 
toodete kohta, samuti toodete kohta, mida tuleb kohandada üksikkliendi vajadustele. 
Selgelt eristatavaid vajadusi on tõenäolis em välja selgitada vahetoodete puhul, st 
toodete puhul, mida müüakse eri liiki pr ofessionaalsetele ostja tele. Lõpptarbijate 
jagamine ei anna tõenäoliselt mingit kasutegurit. 
173) Klientide ainuõigusliku jagamise näide 
Ettevõtja on loonud moodsa sprinklerseadme . Ettevõtja turuosa sprinklerseadmete 
turul on sel ajal 40 %. Enne kõnealust uut toodet oli tema turuosa vana toote puhul 20 %. Uue sprinklerseadme paigaldamine sõltub hoonest, kuhu see paigaldatakse, ja 
hoone kasutusotstarbest (kontor, keemiatehas,  haigla jne). Ettevõtja on määranud 
oma seadet müüma ja paigaldama mitu turustajat. Iga turustaja on pidanud andma 
oma töötajatele koolitust sprinklerseadme pa igaldamise üld- ja erinõuete kohta eri 
kliendirühmade korral. Turustajate spetsial iseerumise tagamiseks määras ettevõtja 
igaühele neist müügi ainuõigusega kliendirühm a ning keelas ära aktiivse müügi teiste 
turustajate kliendirühmadele. Viie aasta pä rast võivad kõik ainuõ igusega turustajad 
aktiivselt müüa kõikidele kliendirühmadele, kui klie ntide ainuõiguslik jagamine 
lõpeb. Pärast seda võib ka tarnija haka ta oma toodet müüma uutele turustajatele. 
Turg on suhteliselt dünaamiline; hiljuti on sellele tulnud kaks uut konkurenti ning 
seal on toimunud tugev tehnoloogiline areng. Konkurendid, kelle turuosad on 5-25 % 
turust, täiustavad oma tooteid. 
Kuna ainuõiguse kehtivusaeg on piiratud ning aitab kindlusta da, et turustajad saaksid 
oma investeeringud tagasi ja keskenduks id esialgu teatavale kliendirühmale 
kogemuste omandamiseks müügitegevuses, ning kuna tundub, et dünaamilisel turul on konkurentsivastane mõju väike, on artik li 101 lõike 3 tingimused tõenäoliselt 
täidetud. 
2.4. Valikuline turustus 
174) Valikulise turustuse kokkulepped, na gu ka ainuõiguslikud turustuskokkulepped 
piiravad ühelt poolt volitatud turustajate hul ka ja teiselt poolt edasimüügivõimalusi. 
Valikuline turustus erineb ainuõiguslikust turustusest selle poolest, et turustajate 
hulga piirang ei sõltu territooriumide ar vust, vaid valikukriteeriumidest, mis on 
seotud eelkõige toote laadiga. Teine erin evus ainuõiguslikust turustust on see, et 
edasimüügi piiramine ei tähenda aktiiv se müügi piiramist vaid teatava 
territooriumiga, vaid müügi piiramist volita mata turustajatele, mistõttu ainsateks 
võimalikeks ostjateks jäävad määratud va hendajad ja lõpptar bijad. Valikulist 
turustust kasutatakse peaaegu alati, kui lõpptooted on kaubamärgiga. 
175) Võimalikud ohud konkurentsile on tootemargi sisese konkurentsi vähenemine ja eriti 
kumulatiivse mõju korral, turu sulgemine teatavat liiki turustajatele, konkurentsi 
nõrgenemine ning tarnijate või ostjate omavahelise konkurentsivastase koostöö 
hõlbustamine. Et hinnata valikulise turu stuse võimalikku konkurentsivastast mõju 
artikli 101 lõike 1 kohaselt, tuleb teha vahet puhtkvalitatiivsel vali kulisel turustusel 
ja kvantitatiivsel valikulisel turustusel. Puhtkvalitatiivse valikulise turustuse korral 
valitakse turustajaid üksnes toote laadist tingitu d objektiivsete kriteeriumide põhjal, 
nagu müügipersonali koolitamine, müügikohas pakutav teenindus, müüdav 
 
ET 55   ET tootevalik jms51. Nende kriteeriumide kohaldamine ei  piira otse turu stajate hulka. 
Puhtkvalitatiivne valikuline turustus jääb  üldjuhul artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast 
konkurentsivastase mõju puudumise tõttu välja, kui on täidetud kolm tingimust. 
Esiteks peab valikuline turustus olema tingit ud toote laadist selles mõttes, et selline 
turustussüsteem peab kujutama endast toote laadi arvesse võttes õiguspärast vajadust 
selle toote kvaliteedi hoidmiseks ja se lle nõuetekohase kasutamise tagamiseks. 
Teiseks tuleb edasimüüjad valida kvalitati ivset laadi objektiivsete kriteeriumide 
põhjal, mis on sätestatud üht moodi kõigi potentsiaalset e edasimüüjate kohta ja mis 
on kõigile potentsiaalsetele edasimüüjat ele tehtud kättesaadavaks ning mida ei 
kohaldata diskrimineerivalt. Kolmandaks p eavad need kriteeriu mid käsitlema üksnes 
vajalikku52. Kvantitatiivse valikulise turustuse korral on rohkem neid 
valimiskriteeriume, mis otsesemalt piiravad võimalike turustajate hulka, näiteks kehtestades läbimüügi ülem- või alammäära, määrates kindlaks turustajate hulga jms. 
176) Grupierandi määruse järgne  erand antakse nii valikulis ele kvalitatiivsele kui ka 
kvantitatiivsele turustusele juhul, kui tarn ija ega ostja turuosa ei ületa 30 % künnist, 
kuigi seda laadi turustus toimub koos m uude nõrgemate vertikaalsete piirangutega 
nagu kohustusega mitte konkureerida või ainuõi gusliku turustusega, kuid tingimusel, 
et volitatud turustajate õigust müüa aktiivselt üksteisele ja lõppkasutajatele ei piirata. 
Grupierandi määrusega antakse erand valikulisele turustusele toote ja 
valikukriteeriumide laadist olenemata. Kui toote laadi
53 arvestades ei oleks 
valikturustamist siiski vaja või puudub va jadus kohaldada kriteeriume, näiteks nõuet 
turustajatele füüsilise kaupluse olemasolu või  teatud teenuste osutamise kohta, ei 
kaasne sellega üldjuhul ka piisavalt tõhusust suurendava t mõju, mis tasakaalustaks 
tootemargisisese konkurentsi olulist vähene mist. Kui valikulise turustusega kaasneb 
konkurentsile märgatav kahju, grupierandi määruse järgne soodustus tõenäoliselt 
tühistatakse. Jaotise ülejäänud osas esitakse juhiseid valikulise turustuse hindamiseks 
üksikjuhtudel, mis ei kuulu grupierandi määruse kohaldamis alasse, või juhul, kui on 
tegemist valikulise turustuse parallee lsete võrgustike kumulatiivse mõjuga. 
177) Valikulisest turustusest konkurentsile tu leneva võimaliku kahju hindamisel on 
kesksel kohal tarnija ja tema konkurentide  turuseisund, sest tootemargisisese 
konkurentsi kadumine võib olla probleemiks ainult juhul, kui tootemarkidevaheline konkurents on väike. Mida tugevam on tarn ija turuseisund, seda problemaatilisem on 
tootemargisisese konkurentsi kadumine. Ol uline tegur on ka samal turul olevate 
valikuliste turustusvõrkude hulk. Kui valikulist turustust kasutab turul ainult üks 
tarnija, ei avalda kvantitatiivne valikuline turustus harilikult negatiivset netomõju, 
kui lepingujärgseid kaupu tuleb nende laadi arvestades müüa valikulise turustuse teel 
ning tingimusel, et kasutatavaid valikuk riteeriume on vaja asjaomaste kaupade 
                                                
 
51 Vt näiteks Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-88/92: Groupement d'achat Édouard Leclerc vs. 
komisjon (EKL 1996, lk II-1961). 
52 Vt Euroopa Kohtu otsused kohtuasjas 31/80: L'Oréal vs. PVBA  (EKL 1980, lk 3775), punktid 15 ja 16; 
kohtusjas 26/76: Metro I  (EKL 1977, lk 1875), punktid 20 ja 21; kohtusjas 107/82: AEG  (EKL 1983, 
lk 3151), punkt 35; ja Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-19/91: Vichy vs. komisjon  (EKL 1992, 
lk II-415), punkt 65. 
53 Vt näiteks Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-19/92 Groupement d'achat Édouard Leclerc vs. 
komisjon  (EKL 1996, lk II-1851), punktid 112-123, kohtuasjas T-88/92: Groupement d'achat Édouard 
Leclerc vs. komisjon  (EKL 1996, lk II-1961), punktid 106-117 ja eelnevas joonealuses märkuses 
viidatud kohtupraktika 
 
ET 56   ET tõhusa turustamise kindlustamiseks. Tegelikkuses aga näib nii, et ühel turul kasutab 
valikulist turustust sageli mitu tarnijat. 
178) Konkurentide turuseisundil võib valikulise turustuse hi ndamisel olla kahesugune 
tähendus ning eelkõige on see oluline ku mulatiivse mõju korral. Tugevate 
konkurentide olemasolu tähendab üldjuhu l, et tootemargisisese konkurentsi 
vähenemist on lihtne tasakaalustada piis ava tootemarkidevahe lise konkurentsiga. Kui 
valikulist turustust kasutab enamik põh itarnijaid, väheneb tootemargisisene 
konkurents oluliselt ning turg võidakse sulg eda teatavatele turu stajatele, samuti 
kasvab põhitarnijate omavahelise konkurents ivastase koostöö oht. Oht, et turg 
suletakse tõhusamatele turustajatele, on va likulise turustuse puhul alati suurem kui 
ainuõigusliku turustuse korral, sest valik ulise turustuse puhul piiratakse müüki 
volitamata turustajatele. Selle piiranguga ka vatsetakse teha valikulisest turustusest 
kinnine süsteem, mis muudab volitamata tu rustajatel tarnete saamise võimatuks. 
Seega aitab valikuline turustus  hästi vältida survet, mida  (Interneti kaudu või muul 
viisil) soodushindadega müüvad turustajad  avaldavad tootja ja ka volitatud 
turustajate kasumimarginaalidele. Selliste tu rustusviiside piiramine, tulenegu see siis 
valikulise turustamise kumulatiivsest kohaldamisest või 30 % ületava turuosaga 
üksiktarnija poolsest kohaldamisest, vähe ndab tarbijate võimalust saada kasu 
konkreetsetest eelistest, mida sellised viisid pakuvad, näiteks madalamad hinnad, suurem läbipaistvus ja laialdasem juurdepääs.  
179) Kui grupierandi määrust kohaldatakse üks ikute valikuliste turu stusvõrkude suhtes, 
võidakse kumulatiivse mõju korral kaaluda grupierandi tühistamist või grupierandi määruse kohaldamata jätmist. Kumulatiivse mõ ju probleemi tõenäoli selt ei teki, kui 
valikulise turustusega kaetud turuosa on alla 50 %. Probleemi ei teki tõenäoliselt ka siis, kui võrk hõlmab turust üle 50 %, kuid viie suurima tarnija turuosade summa on 
alla 50 %. Kui nii viie suurima tarnija tu ruosade summa kui ka valikulise turustusega 
kaetud turuosa on üle 50 %, võib valikulis e turustuse mõju hinnang varieeruda 
olenevalt sellest, kas kõik viis suurimat tarnijat kasutavad või ei kasuta valikulist turustust. Mida tugevam on nende konkurenti de seisund, kes ei kasuta valikulist 
turustust, seda ebatõenäolisem  on, et turg suletakse teiste le turustajatele. Kui kõik 
viis suurimat tarnijat kasutavad valiku list turustust, võiva d konkurentsiprobleemid 
tekkida eelkõige nende kokkulepete puhul , mis kasutavad kvantitatiivseid 
valikukriteeriume, piirates otse volitat ud turustajate hulka, või nende puhul, mis 
kasutavad kvalitatiivseid kriteeriume, nagu nõue omada füüsilist kauplust või osatada 
teatud teenuseid, mis välistab teatavad turu stusviisid. Üldjuhul on ebatõenäoline, et 
artikli 101 lõike 3 tingimused on täidetud,  kui hinnatav valikuline turustussüsteem 
takistab turuletulekut uutel turustajatel , kes suudaksid kõnealuseid tooteid sama 
tõhusalt tarbijatele müüa, er iti soodushindadega või pa kkudes Internetis madalamat 
hinda, mille tõttu selline süsteem piirab tu rustamist teatavate olemasolevate kanalite 
kasuks ja lõpptarbijate kahjuks. Kvantita tiivse valikulise turustuse kaudsemate 
vormide puhul, mis seisnevad näiteks p uhtkvalitatiivsete valikukriteeriumide 
ühendamises turustajatele pandud kohustusega  osta aastas teatava miinimumsumma 
eest, on vähem tõenäoline oodata puhtnegat iivset mõju, kui see summa ei moodusta 
olulist osa seda tüüpi toode tega turustaja saavutatavas t kogukäibest ega ole suurem, 
kui tarnijal on vaja, et oma suhtespetsiifiline investeering tagasi saada ja/või realiseerida turustamisel mastaabisääst. Tarn ijat, kelle turuosa on alla 5 %, ei loeta 
üldjuhul kumulatiivse mõju oluliseks suurendajaks. 
 
ET 57   ET 180) Turutõkked pakuvad valikulise turustuse korral huvi peamise lt juhul, kui turg 
suletakse volitamata turustajatele. Üldjuhul  on turutõkked valiku lise turustuse korral 
märkimisväärsed, sest valikulist turustust kasutavad harilikult kaubamärgiga toodete tootjad. Valikulise turustuse süsteemis t väljajäetud jaemüüjatelt nõuab oma 
kaubamärkide turule toomin e või konkureerivate tarnete saamine mujalt üldjuhul 
palju aega ja märkimisv äärseid investeeringuid. 
181) Ostujõud võib suurendada turustajat e konkurentsivastase koostöö ohtu ning seega 
muuta valikulise turustuse võimaliku konkuren tsivastase mõju analüüsi tulemust. 
Turu sulgemist tõhusamatele jaemüüjatele võib esineda eriti siis, kui mõni tugev 
turustajate organisatsioon määrab tarnij ale valikukriteeriumid, millega püütakse 
piirata turustamist oma liikmete kasuks. 
182) Grupierandi määruse artikli 5 punktis c on sätestatud, et tarnij a ei või kehtestada 
otseseid ega kaudseid kohustusi, mille tõttu volitatud turustajad ei saa müüa teatavate 
konkureerivate tarnijate tootemarke. Selle tingimusega püütakse konkreetselt ära 
hoida horisontaalset konkurentsivastast  koostööd teatavate tootemarkide 
kõrvaletõrjumiseks, luues juhtivate tarnijate valitud tootemarkide klubi. Kui viie suurima tarnija turuosade summa on 50 % või rohkem, siis se da laadi kohustusele 
tõenäoliselt ei tehta era ndit, välja arvatud juhul, kui mitte ükski seda kohustust 
kasutavast tarnijast ei kuulu tu ru viie suurima tarnija hulka. 
183) Turu sulgemine teistele tarnijatele ei ole valikulise turu stuse puhul probleemiks 
harilikult niikaua, kui teiste l tarnijatel on võimalik kasu tada samu turustajaid, st 
niikaua, kui valikulist turustust ei ole ühendatud ühe tootemargi pealesurumisega. 
Volitatud turustajate tiheda võrgu või kumu latiivse mõju korral võib valikuline 
turustus koos kohustusega mitte konkureerida luua ohu, et turg suletakse teistele 
tarnijatele. Sellisel juhul kohaldatakse põhimõtteid, mis on sätestatud eespool ühe 
tootemargi pealesurumise kohta. Kui vali kulist turustust ei ole ühendatud kohutusega 
mitte konkureerida, võib turu sulgemine teistele tarnijatele olla sellegipoolest probleemiks, kui juhtivad tarnijad ei  kasuta ainult puhtkvalitatiivseid 
valikukriteeriume, vaid kehtestavad oma tu rustajatele veel teatavaid lisakohustusi, 
näiteks kohustuse reserveerida tarnija toodete le teatav hulk müügipinda või tagada, et 
turustaja saavutab tarnija  toodete müügiga teatava miinimumprotsendi oma 
kogukäibest. Sellist probleemi tõenäoliselt ei teki, kui valikulise turustusega kaetud turuosa on alla 50 % või kui see osa on suur em, siis juhul, kui viie suurima tarnija 
turuosa on alla 50 %. 
184) Turu küpsus on valikulise turustuse konkurentsimõju hindamisel oluline, sest 
kaubamärgisisese konkurentsi kadumine ja turu  sulgemine teistele tarnijatele võivad 
olla tõsiseks probleemiks küpsel turul, vähem olulised aga kasvava nõudluse, areneva tehnoloogia ja osaliste  muutuva seisundiga turul. 
185) Valikuline turustus võib ol la tõhus, kui sellest tulene valt on veonduses saavutatava 
mastaabisäästu tõttu võimalik logistikakul usid kokku hoida, mis võib juhtuda toote 
laadist olenemata (vt punkti 107 alapunkti g). Valikulistes turustussüsteemides on see 
harilikult siiski ainult marg inaalne kasutegur. Turustajat e vahelise parasiitluse 
probleemi lahendamiseks (vt punkti 107 alapunkt a) või tootemargi kuvandi 
loomiseks (punkti 107 alapunkt i) on väga oluline toote laad. Üldjuhul on see kõige 
olulisem uute toodete, komplekstoodete või selliste toodete puhul, mille omadusi on enne tarbimist raske hinnata (nn kogemust ooted) või mille omadusi on isegi pärast 
 
ET 58   ET tarbimist raske hinnata (nn usaldustoot ed). Valikulise turustuse ühendamine 
asukohasättega, mis kaitseb määratud turust ajat selle eest, et teised määratud 
turustajad avavad kaupluse tema läheduses , võib eelkõige täit a artikli 101 lõike 3 
tingimused, kui ühendamine on hädavajalik volitatud turustaja tehtud olulise ja 
suhtespetsiifilise investeeringu kaitsmiseks (punkti 107 alapunkt d). 
186) Selle tagamiseks, et valitakse konkur entsi kõige vähem kahjustav piirang, on 
asjakohane kaaluda, kas sama kasutegurit oleks võrreldavate kuludega võimalik 
saavutada näiteks üksnes teenindusnõuete abil. 
187) Kvantitatiivse valikulise turustuse näide 
Kestustarbekaupade turul müüb 35 % turuosaga turuliider oma toodet (tootemark A) 
lõpptarbijatele valikulise turustusvõrgu kaudu. Võrku pääsemiseks on kehtestatud 
mitu kriteeriumi: kauplus peab võtma tööle koolitatud tööt ajaid ja tegema 
müügieelset reklaami, seal peab olema eraldi ala toote ja samalaadsete 
kõrgtehnoloogiliste toodete müügiks ning kauplus peab müüm a paljusid tarnija 
mudeleid, ja need tuleb paigutada ligit õmbavalt. Peale selle on pääsu jaemüüjate 
võrku otse piiratud sellega, et on keht estatud maksimaalhulk jaemüüjaid iga 
piirkonna või linna elanike arvu kohta. Tootjal A on sellel turul kuus konkurenti. 
Suurimate konkurentide B, C ja D turuosa on vastavalt 25 %, 15 % ja 10 %, teiste 
tootjate turuosad on väiksemad. Valikulis t turustust kasutab ainult tootja A. 
Tootemargi A valikulised turustajad kaupl evad ka mõne konkureeriva tootemargiga. 
Neid aga müüakse palju ka kauplustes, mis ei kuulu A valikulisse turustusvõrku. 
Turustuskanalid on mitmesugused: näiteks t ootemarke B ja C müüakse enamikus A 
valikulise turustusvõrgu kaupl ustes, kuid ka teistes kõr gkvaliteetse teenindusega 
müügikohtades ja hiidselvehallides. T ootemarki D müüakse peamiselt kõrge 
teenindustasemega kauplustes. Tehnoloogia ar eneb sellel turul üpris kiiresti ning 
kõik suuremad tarnijad hoolitsevad rekl aami abil oma toote kõrge kvaliteedikuvandi 
püsimise eest. 
Valikulise turustuse võrk katab 35 % selles t turust. A valikuline turustussüsteem ei 
mõjuta otseselt tootemarkidevahelist konkurentsi. Tootemargisisene konkurents 
tootemargi A puhul võib väheneda, kuid tarb ijatel on juurdepääs tootemargiga A 
võrreldava kvaliteedikuvandiga tootemar kide B ja C madalama teenindus- ja 
hinnatasemega jaemüüjatele. Lisaks ei ol e juurdepääs teiste tootemarkide kõrge 
teenindustasemega jaemüüjatele suletud, kuna puuduvad piirangud valitud turustajate suutlikkusele müüa konkureerivat tootemar ki ning tootemargi A jaemüüjate arvu 
kvantitatiivne piirang jätab teistele kõrge  teenindustasemega jaemüüjatele võimaluse 
turustada konkureerivaid tootemarke. Sellis el juhul on teenindusnõudeid ja neist 
tõenäoliselt tulenevaid kasutegureid ning vähest mõju tootemargisisesele 
konkurentsile silmas pidades tõenäoline, et artikli 101 lõike 3 tingimused on 
tõenäoliselt täidetud. 
188) Kumulatiivse mõjuga valikulise turustuse näide 
Teatava spordikauba turul on seitse tootjat, kelle turuosad on va stavalt 25 %, 20 %, 
15 %, 15 %, 10 %, 8 % ja 7 %. Viis s uurimat tootjat turustavad oma tooteid 
kvantitatiivse valikulise turustuse teel, kaks väikseimat aga kasutavad eri turustusviise, millest tulenevalt katab valikuline turustus 85 % turust. Tootjate valikulistesse turustusvõrkudesse pääsem iseks on sätestatud tähelepanuväärselt 
 
ET 59   ET ühesugused kriteeriumid: tu rustajatelt nõutakse füüsilise kaupluse olemasolu, 
kõnealustes kauplustes peavad töötama koolitatud töötajad, kauplused peavad tegema müügieelset reklaami, neis peab kõnealuse kaubaartikli müügiks olema eraldi ala, 
mille miinimumsuurus on kindlaks määratud. Kõnealuse tootemargi valik kaupluses 
peab olema lai ning toode peab olema välja pandud ligitõmbavalt, kauplus peab asuma äritänaval ja seda tüüpi artikli käive peab moodustama vähemalt 30 % kaupluse kogukäibest. Üldiselt määratakse sama turustaja müüma kõiki viit tootemarki. Kaht tootemarki , mida ei müüda valikulis e turustuse teel, müüvad 
harilikult vähem spetsialiseer unud jaemüüjad, kelle teeni ndustase on madalam. Turg 
on nii nõudluse kui ka pakkumise poolest stabiilne, tootekuvandid ning toodete 
eristumine tugev. Viiel turuliidril on tugevad tootekuvandid, mille nad on loonud reklaami ja sponsorlusele abil; kahe väiksema tootja strateegia aga põhineb 
odavamatel toodetel, millel puudub tugev tootekuvand. 
Sellel turul ei anta viit j uhtivat tootemarki soodushindade ga müüjatele või Internetis 
müüvatele turustajatele. Nõue, et seda tüüpi kaubaartikli käive peab moodustama 
vähemalt 30 % turustaja kogukäibest ning kaupade esitlemise ja müügieelse reklaami tegemise nõuded jätavad juba enamiku soodushindadega ka uplejaid volitatud 
turustajate võrgust välja. Nõue füüsilise kaupluse olemasolu kohta jätab Internetis 
müüvad turustajad võrgust välja. Seetõttu ei  jäägi tarbijatel üle muud, kui osta viit 
juhtivat tootemarki kõrge teenindus- ja hinnatasemega kauplustest. See toob kaasa 
viie juhtiva tootemargi vahelise konkuren tsi vähenemise. Olukorda ei tasakaalusta 
seegi, et kaht väikseimat tootemarki on võimalik osta ma dala teenindus- ja 
hinnatasemega kauplustest, sest viie turuli idri tootekuvand on palju tugevam. Mitme 
tootemargi ainuõiguslik turu stamine piirab ka tootem arkidevahelist konkurentsi. 
Kuigi tootemargisisest konkurentsi mõnevõrra on ja jaemüüjate hulka otse ei piirata, 
on turustusvõrku pääsemise kriteeriumid ni i ranged, et viie juhtiva tootemargi 
jaemüüjaid jääb igale territooriumile vähe. 
Selliste kvantitatiivsete valikuliste turustussüsteemidega seotud kasutegurid on 
väikesed: toode ei ole väga  keeruline ega nõua ka eri ti kõrgetasemelist teenindust. 
Kui tootjad ei suuda tõestada, et nende valikulise turustusvõrguga on seotud väga 
selged kasutegurid, on tõenäoline, et grupierand tuleb tühistada kumulatiivse mõju tõttu, mis põhjustab tarbijate valikuvõi maluste vähenemist ja hinnatõusu. 
2.5. Frantsiisimine 
189) Frantsiisikokkulepped sisaldavad eel kõige kaubamärkide või tähistega ja 
oskusteabega seotud intellektua alomandi õiguste litsentse kaupade turustamiseks ja 
teenuste osutamiseks. Peale selle annab frantsiisiandja frantsiisivõtjale kokkuleppe 
kehtivusajal harilikult ka kaubanduslikku või tehnilist abi.  Litsents ja antav abi 
moodustavad frantsiisikokkuleppe järgse ärimeetodi lahutama tu osa. Frantsiisivõtja 
maksab vastava ärimeetodi kasutamise eest frantsiisiandjale üldj uhul frantsiisitasu. 
Frantsiisimise kaudu on frantsiisiandjal või malik väheste investeeringutega luua oma 
toodete turustamiseks ühtne võrk. Är iidee loovutamise kõrval sisaldavad 
frantsiisikokkulepped harilikult ka turu statavate toodetega seotud mitmesuguste 
vertikaalsete piirangute kombinatsioone, eelkõige valikulise turustuse ja/või 
kohustuse mitte konkureerida ja/või ainuõigusliku turustuse või nende nõrgemate vormide kombinatsiooni. 
 
ET 60   ET 190) Frantsiisikokkulepetes sisalduvate in tellektuaalomandi õiguste litsentsimise 
kuulumist grupierandi määruse kohaldam isalasse on käsitletud punktides 24–46. 
Frantsiisikokkuleppe järgsete kaupade ja teenuste ostmise, müümise ja 
edasimüümisega seotud selliste vertikaal sete piirangute suht es, nagu valikuline 
turustus, kohustus mitte konkureerida või ainuturustusõigus, kohaldatakse 
grupierandi määrust, kui turuosa ulatub 30 % künniseni54. Seda tüüpi piirangute 
kohta eespool esitatud juhiseid kohaldatakse ka frantsiisimise suhtes, kui järgmistest 
erimärkustest ei tulene teisiti. 
a) Mida tähtsam on oskusteabe edastami ne, seda tõenäolisem on, et piirangud 
toovad kaasa kasutegureid ja/või on hädavajalikud oskusteabe kaitsmiseks ning et vertikaalsed piirangud vastavad  artikli 101 lõike 3 tingimustele. 
b) Frantsiisivõtjale seoses ostetava te kaupade või teenustega pandud kohustus 
mitte konkureerida jääb artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja, kui seda kohustust on vaja selleks, et hoida frants iisivõrgu üldist iden titeeti ja mainet. 
Sellisel juhul ei ole artikli 101 lõike 1 kohaldamisel mitte konkureerimise kohustuse kehtivuseaeg oluline niikaua, kuni see ei ületa frantsiisikokkuleppe 
enda kehtivust. 
191) Frantsiisimise näide 
Tootja on välja arendanud uue kommimüügi viisi nn hea tuju poodides, kus komme 
värvitakse vastavalt tarbija soovile. Sa muti on kommide tootja välja töötanud 
kommivärvimismasinad. Ta toodab ka is e värvimisvedelikke. Nende kvaliteet ja 
värskus on heade kommide tootmisel esmatähtsad. Tootja kommimüüki oma jaemüügikohtades, mis kõik tegutsevad sama ärinime all ja kasutavad ühtset kuvandit (kaupluste sisekujundus, ühine  reklaam jms), on saatnud edu. Müügi laiendamiseks 
käivitas tootja frantsiisimissüsteemi . Frantsiisivõtjad peavad ostma kommid, 
värvimisvedelikud ja -masinaid tootja käes t, kasutama sama kuvandit ja ärinime, 
maksma frantsiisitasu, osalema ühisreklaam is ning hoidma saladuses frantsiisiandja 
koostatud kasutusjuhendit. Peale selle on frantsiisivõtjatel l ubatud müüa üksnes 
frantsiisiandjaga kooskõlastatud kohtades, üksnes lõppkasutajat ele või teistele 
frantsiisivõtjatele ja nad ei või müüa muid  komme. Frantsiisiandjal ei ole lubatud 
määrata lepingujärgsele territooriumile teis i frantsiisivõtjaid ega avada seal ise 
jaemüügikohta. Samuti on frantsiisiandja kohus tatud ajakohastama ja edasi arendama 
oma tooteid, äriperspektiive ja kasu tusjuhendit ning tegema muudatused 
kättesaadavaks kõikidele oma frantsiis ivõtjatele. Frantsiisikokkulepped on 
sõlmitakse kümneks aastaks. 
Kommi jaemüüjad ostavad oma kauba riiklikul t turult kas kodumaistelt tootjatelt, kes 
võtavad arvesse rahvuslikke maitseharjumusi , või hulgimüüjatelt, kes nii impordivad 
komme välistootjatelt kui ka müüvad kodumaiste tootjate komme. Sellel turul 
konkureerivad frantsiisiandja toot ed teiste tootemarkidega. Frantsiisiandja turuosa on 
30 % jaemüüjatele müüdavate kommide tu rul. Tema toodetele pakuvad konkurentsi 
mitmed kodumaised ja rahvusvahelised tootemargid, mille mõnigi kord on tootnud mitmekülgsed toidutööst use ettevõtjad. Komme võib müüa paljudes kohtades, 
                                                
 
54 Vt ka punktid 86–95, eriti punkt 92. 
 
ET 61   ET näiteks tubakakauplustes, tavalistes toidupoodides, kohvikutes ja kommipoodides. 
Toiduvärvimismasinate turul on frantsiisiandja turuosa alla 10 %. 
Enamikku frantsiisikokkulepetes sisalduvatest  kohustustest võib pidada vajalikuks, et 
kaitsta intellektuaalomandi õigusi või hoida  frantsiisivõrgu üldist identiteeti ja 
mainet, ning need jäävad artikli 101 lõik e 1 kohaldamisalast välja. Müügipiirangud 
(lepingujärgne müügiterritoorium ja valikuline turust us) innustavavad 
frantsiisivõtjaid investeerima värvimismasinasse ja frantsiisimisideesse ning kuigi neid selleks ehk otse vaja ei ole, aitava d need hoida üldist identiteeti ja seega 
tasakaalustada tootemargisisese konkuren tsi kadumist. Kohustus mitte konkureerida, 
millega kokkulepete kehtivusajaks tõrjutakse  kauplustest välja teised kommimargid, 
aitab frantsiisiandjal hoida oma müügikoh ti ühtsena ning takistada konkurentidel 
kasu saada oma kaubamärgist. See kohustus ei too kaasa tõsist turu sulgemist, 
arvestades, et turul on teiste kommitootja te käsutuses palju võimalikke müügikohti. 
Selle frantsiisiandja kokkulepped tõenäoliselt  vastavad artikli 101 lõike 3 järgsetele 
grupierandi andmise tingimustele, kui nendes kokkulepetes sisalduvad kohustused 
kuuluvad artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. 
2.6. Ainuõiguslik tarnimine 
192) Sellesse rühma kuuluvad piirangud, millele on iseloomulik, et tarnija on kohustatud 
või teda ajendatakse müüma lepingujärgseid tooteid ainult või peamiselt ühele ostjale üldiselt või konkreetseks kasutamiseks. P iirang võib esineda ainuõigusliku tarnimise 
kohustuse korras, lubades tarnijal müüa  ainult ühele ostjale edasimüümise või 
konkreetse kasutamise eesmärgil, kuid ka tarnijale kogusekohustamise kehtestamise 
korras, kus tarnija ja ostja lepivad kokku stiimulid, mis sunnivad tarnijat keskenduma oma müügitegevuses peamis elt ühele ostjale. Vaheka upade või -teenuste puhul 
nimetatakse ainuõigusliku tarnimise kohust ust sageli tööstusliku tarnimise 
kohustuseks. 
193) Ainuõiguslikule tarnimisele antakse grupi erandi määruse kohase lt erand juhul, kui 
tarnija ja ostja turuosa ei ole üle 30 % isegi k oos muude nõrgemate vertikaalsete 
piirangutega, nagu kohustus mitte konkureerida. Jaotise ülejäänud osas esitatakse suunised ainuõigusliku tarnimise kohustuse hindamiseks üksikjuhtudeks kui ostja 
turuosa ületab künnise. 
194) Peamine ainuõigusliku tarnimise kohus tusest konkurentsile tulenev oht on 
konkurentsivastane turu sulgemine teiste le ostjatele. On olemas sarnasused 
ainuõigusliku turustuse võimalike mõjude ga, eelkõige juhul , kui ainuõiguslik 
turustaja muutub ainuõiguslikuks ostjaks terv el turul (vt eespool jaos 2.2, eelkõige 
punkt 156). On ilmne, et eelneval turul te gutseva ostja turuos a on oluline, kui 
hinnatakse ostja võimalust „kehtestada“ ainuõigusliku tarnimise kohustus, mis 
tõkestaks teiste ostjate juurdepääsu tarnetel e. Ostja tähtsus järgneval turul on siiski 
tegur, mis määrab ära, kas konkurentsiprobl eemi tekib või ei. Kui ostjal ei ole 
järgneval turul võimu, ei ole ka tarbijatele märkimisväär set negatiivset mõju oodata. 
See võib aga tekkida, kui järgneval tarneturul ja samuti eelneval ostuturul on ostja turuosa üle 30 %. Kui eelneval turul ei ül eta ostja turuosa 30 %, võib turulepääsu 
piirav mõju olla märkimisväärne, eriti kui  ostja turuosa järgneval turul on üle 30 % 
ning ainuõiguslik tarnimine on seot ud lepingujärgsete toodete konkreetse 
kasutamisega. Kui järgneval turul on mõni ettevõtja turgu valitsevas seisundis, võib 
 
ET 62   ET kohustus tarnida tooteid ainult või valdaval t turgu valitsevas seisundis ostjale 
kergesti avaldada märkimisv äärset konkurentsivastast mõju. 
195) Ainuõigusliku tarnimise kohustuse konkurents imõju hindamisel ei ole oluline üksnes 
ostja seisund eelneval ja järgne val turul, vaid ka see, kui ulatuslikult ja kui kaua ta 
ainuõigusliku tarnimise kohustust  kohaldab. Mida suurem on seotud tarnete osa ja 
mida kauem ainuõigusliku tarnimise kohustus kehtib, seda märkimisväärsem turulepääsu piiramine ilmselt on. Muude kui  turgu valitsevate ettevõtjate vahel 
sõlmitud alla viieaastaste ainuõigusliku tarnimise kokkulepete puhul on harilikult vaja sellest tulenevat konkurentsi soodustavat ja konkurentsivastast mõju tasakaalustada, samas kui üle viieaa staseid kokkuleppeid ei loeta enamiku 
investeeringute puhul vajalikuks, et saavut ada väidetavaid kasutegureid, või pole see 
kasutegur nii suur, et kaaluda üles se lliste kokkulepetega ka asnevat turulepääsu 
piiravat mõju. 
196) Eelneval turul konkureer ivate ostjate turuseisund on ainuõigusliku tarnimise 
kohustuse hindamisel oluline, sest on tõenäoline, et turg suletakse konkurentidele konkurentsivastastel põhjustel, st selleks, et suurendada konkur entide kulusid, kui 
nad on turgu sulgevast ostjast märkimisväärselt väiksemad. Turgu ilmselt ei suleta 
konkureerivatele ostjatele, kui konkurentidel on samasugune ostujõud ja nad on 
võimelised pakkuma tarnijatele samasuguseid müügivõimalusi. Sellisel juhul võidakse turg sulgeda üksnes võimalikele turuletulijatele, kes ehk ei suuda tagada tarneid, kui teatav hulk suuri ostjaid sõlmib enamiku turul tegutsevate tarnijatega ainuõigusliku tarnimise lepingud. Selline kumulatiivne mõju võib kaasa tuua grupierandi määrusest tulene va erandi tühistamise. 
197) Tegeliku turulepääsu piiramise kindlakst egemiseks on oluline arvestada turutõkkeid 
tarnijate tasandil. Kui konkureerivad ostjad suudavad pakkuda kaupu või teenuseid ise vertikaalselt integreerudes eelneval tu rul, ei ole turulep ääsu piiramine ilmselt 
reaalne probleem. Sageli on turut õkked siiski märkimisväärsed. 
198) Ainuõigusliku tarnimise kohustuse hindamisel on oluline tarnijate tasakaalustav jõud, 
sest suured tarnijad ei lase end kergesti  alternatiivsetest ostjatest ära lõigata. 
Seepärast on turulepääsu piiramise oht peam iselt juhul, kui tarnijad on nõrgad ja 
ostjad tugevad. Tugevate ostjate puhul või b ainuõigusliku tarnimise kohustus esineda 
sageli koos kohustusega mitte konkureerida. Sidumine kohustusega mitte konkureerida toob endaga kaasa ühe tootemargi  pealesurumist käsitlevate eeskirjade 
kohaldamise. Kui mõlemad pooled teevad  suhtespetsiifilisi investeeringuid 
(investeeringute kinnihoidmine), on ai nuõigusliku tarnimise kohustuse ühendamine 
kohustusega mitte konkureerida, st vastastikune ainuõigus tööstusliku tarnimise kokkulepetes, sageli põhjendatud eelkõige turgu valitseva seisundi puudumisel. 
199) Turulepääsu piiramise hindamisel on oluline kaubandustasa nd ja toote laad. 
Konkurentsivastane turulepääsu piiramin e on vähem tõenäoline vahetoodete või 
ühesuguste toodete korral. Esimesel juhul tootja, kellele turg  on suletud ja kes 
kasutab teatavat sisendit, reageeri b harilikult oma klientide nõudmistele 
paindlikumalt kui hulgimüüja/jaemüüja, kes peab reageerima lõpptarbijate 
nõudlusele, milles tootemargid võivad olla tähtsal kohal. Teisel juhul mõjutab võimaliku tarneallika kaotus turult väljatõ rjutud ostjaid ühesuguste toodete puhul 
vähem kui eri liiki ja erineva kvaliteed iga toodete puhul. Kaubamärgiga lõpptoodete 
või eristuvate vahetoodete puhul, mille tu rulepääsule on tõkkeid, võib ainuõigusliku 
 
ET 63   ET tarnimise kohustusel olla ol uline konkurentsivastane mõ ju, kui konkureerivad ostjad 
on suhteliselt väikesed võrreldes turgu sulg eva ostjaga, isegi kui see ei ole järgneval 
turul valitsevas seisundis. 
200) Kasutegureid võib oodata investeeringut e või oskusteabe kinnihoidmise korral 
(punkti 107 alapunktid d ja e) ja tõenäolis emalt vahetoodete kui lõpptoodete puhul. 
Muud kasutegurid ei ole eriti tõenäolised. Turustamisel saavutatavast võimalikust 
mastaabisäästust (punkti 107 alapunkt g) tõen äoliselt ei piisa ainuõigusliku tarnimise 
kohustuse põhjendamiseks. 
201) Investeeringute või os kusteabe kinnihoidmise ja veelgi enam turustamisel 
saavutatava mastaabisäästu korral oleks väiksema piirava mõjuga alternatiiviks tarnijale näiteks tarn emahu alammäärana kehtestatav kogusekohustus. 
202) Ainuõigusliku tarnimise kohustuse näide 
Teatavat tüüpi osade turul (vahetoodete turul) lepib tarnija A ostjaga B kokku, et 
arendab oma oskusteabe ja B antud kirjel duste ning mahukate i nvesteeringute abil 
uutesse masinatesse välja tema tarnitava osa uue versiooni. B peab selle uue osa 
kasutamiseks oma toodangus tegema s uuri investeeringuid. Lepitakse kokku, et 
A tarnib uut toodet ainult B-le viie aasta j ooksul alates selle turu letulekust. B on viie 
aasta jooksul kohustatud ostma uut toodet ainult A käest. A võib jätkata sama osa 
varasemate versioonide müüki mujale ja B nende ostmist mujalt. Ostja B turuosa 
eelneval komponentide turul ja  järgneval lõpptoodete tu rul on 40 %. Osade tarnija 
turuosa on 35 %. Tal on kaks teist konkur enti, kelle turuosad on umbes 20–25 %, 
ning veel mitu väiksemat konkurenti. 
Suuri investeeringuid ning saadavat kasutegur it ja turulepääsu piirava mõju vähesust 
silmas pidades on tõenäoline,  et kokkulepe vastab artikl i 101 lõike 3 tingimustele. 
Teistel ostjatel ei lasta osta 35 % turuosag a tarnija ühe toote teatavat versiooni ja 
turul on teisigi tarnij aid, kes võiksid välja töötada samasuguseid uusi tooteid. Turg 
suletakse teistele tarnijatele ostj a B nõudluse ühe osa ulatuses, mis on 
maksimaalselt 40 %. 
2.7. Ettemaksed juurdepääsu eest 
203) Ettemaksed juurdepääsu eest on kindl aksmääratud tasud, mida tarnijad maksvad 
turustajatele vertikaalsete suhete raames asjaomase ajavahemiku alguses, et saada 
juurdepääs nende jaotusvõrgule ja hüvita da jaemüüjate poolt tarnijatele osutatud 
teenused. See kategooria hõlmab erinev aid tegevusi, näiteks tasud kauba hea 
paigutuskoha eest
55, nn kohalolutasud56, maksed juurdepääsu eest turustaja 
reklaamikampaaniatele jne. Juurdepääsu eest makstavate ettemaksete suhtes kohaldatakse grupierandi määruse kohast grup ierandit, kui nii tarnija kui ka ostja 
turuosa ei ületa 30 %. Jaotise ülejää nud osas esitatakse suunised juurdepääsu 
ettemaksete hindamiseks üksikjuhtud el, kui turuosa ületab künnise. 
                                                
 
55 Fikseeritud tasud, mida tootjad maksavad j aemüüjatele eesmärgiga saada juurdepääs nende 
müügipinnale. 
56 Ühekordsed maksed, mis tehakse eesmärgiga tagada olemasoleva toote paiknemine müügipinnal 
teatava ajavahemiku jooksul. 
 
ET 64   ET 204) Ettemaksed juurdepääsu eest võivad va hel kaasa tuua turu  konkurentsivastase 
sulgemise teistele turustajatele, kui sell ised maksed ajendavad tarnijaid turustama 
oma tooteid ainult ühe või piiratud ar vu turustajate ka udu. Kõrge tasu võib 
tähendada, et tarnija soovib turustad a märgatava osa oma müügist konkreetse 
turustaja kaudu, et katta tasuga seotud kulud. Sel juhul võib ettemaksetel juurdepääsu 
eest olla järgneva turu jaoks samasugune turulepääsu piirav mõju, nagu ainuõigusliku 
tarne liiki kohustusel. Kõnealust nega tiivset mõju hinnatakse analoogselt 
ainuõigusliku tarne kohustuse hindam isega (eelkõige punktid 194–199).  
205) Erandlikult võivad ettemaksed juur depääsu eest kaasa tuua ka turu 
konkurentsivastase sulgemise teistele tarn ijatele, kui juurdepääsu eest tehtavate 
ettemaksete laialdane kasutamine suurendab turutõkkeid väik estele sisenejatele. Seda 
võimalikku negatiivset mõju hinnatakse analoogia alusel ühe tootemärgi pealesurumisega seotud kohustuse hinda misega (eelkõige punktid 132–141).  
206) Lisaks võimalikule turulepääsu piiravale mõjule võivad ettemaksed juurdepääsu eest 
nõrgendada konkurentsi ja hõlbustada ka konkurentsivastast koostööd turustajate 
vahel. Kõnealused ettemaksed tõstavad tõenäoliselt hinda, mida tarnija võtab lepingujärgsete toodete eest, sest tarnija  peab katma nende maksetega seotud kulud. 
Kõrgemad tarnehinnad võivad vähendada jaemüüjate soovi võistelda hinna osas 
järelturul, samas kui turustajate kasumid tõusevad juurdepääsumaksete tulemusena. 
Selline konkurentsi vähenemine turustajate vahel juurdepääsu eest tehtavate maksete kumulatiivse kasutamise abil nõuab harilikult väga kontsentreeritud turustusturgu.  
207) Ettemaksed juurdepääsu eest võivad siiski  paljudel juhtudel aidata kaasa müügipinna 
tõhusale eraldamisele uutele t oodetele. Turustajatel on sageli  tarnijatest vähem teavet 
selle kohta, millised on uute turuleviidavate toodete võimalused müügieduks ning seetõttu võib lattu osteta vate kaupade kogus olla allpool optimaalset taset. 
Ettemakseid juurdepääsu eest võidakse kasutada tarnijate ja turustajate vahelise teabe asümmeetria vähendamiseks, võimaldade s selgesõnaliselt tarnijatel võistelda 
müügipinna nimel. Turustaja võib seega saada signaali selle kohta, millised tooted on tõenäoliselt kõige edukamad, sest tarn ija nõustub harilikult maksma ettemaksu 
juurdepääsu eest juhul, kui ta hindab toot e turuleviimise ebaõnnestumise tõenäosuse 
madalaks. 
208) Lisaks võivad tarnijad punktis 207 nime tatud teabe asümmeetria tõttu soovida 
kasutada ära turustajate reklaamitegevust, et turule viia vähem edukad tooted. Kui 
toode ei ole edukas, maksavad turustaj ad osa toote ebaõnnestumisega seotud 
kuludest. Juurdepääsu ettemaksete kasutami ne võib ära hoida se llise parasiitluse, 
asetades riski toote ebaõnnestumise eest tagasi tarnijatele, aidates seega kaasa 
toodete turuleviimise optimaalsele tasemele. 
2.8. Tooterühmapõhise haldussüsteemi kokkulepped 
209) Sellesse rühma kuuluvad kokkulepped, mille kohaselt turustaja annab 
turustuskokkuleppe raames tarnijale (tooterühma juht) õiguse turustada 
tootekategooriaid, kuhu üldjuhul lisaks ta rnija toodetele kuuluvad ka tema 
konkurentide tooted. Tooterühma juht võib seeg a mõjutada tootepaigutust ja toodete 
edendamist kaupluses ning toodete va likud kaupluse jaoks. Tooterühmapõhise 
haldussüsteemi kokkulepete suhtes kohald atakse grupierandi määruse kohast 
grupierandit, kui nii tarnija kui ka ostja tu ruosa ei ületa 30 %. Jaotise ülejäänud osas 
 
ET 65   ET esitatakse suunised tooterühmapõhise haldussüsteemi kokkulepete hindamiseks 
üksikjuhtudel, kui ostja turuosa ületab künnise. 
210) Kuigi enamikul juhtudel ei tekita tooterühmapõhised hald ussüsteemi kokkulepped 
probleeme, võivad need vahel moonutad a tarnijatevahelis t konkurentsi ning 
lõppkokkuvõttes tuua kaasa turu konkurentsivastase sulgemis e teistele tarnijatele; 
seda juhul, kui tooterühma juht s uudab tänu oma mõjuvõimule turustaja 
turustusotsuste üle piirata või kahjustada konkureerivate tarn ijate toodete turustamist. 
Kuigi enamikul juhtudel ei pruugi turustaj a olla huvitatud tootevaliku piiramisest, 
siis juhul, kui turustaja müüb oma t ootemargi all ka konkureerivaid tooteid 
(jaemüüjate kaubamärgid), võib ta soovida välja jätta teatavad  tarnijad, eelkõige 
keskmise tasemega toodete tarnijad. Sellis t eelneva turu jaoks avalduvat turulepääsu 
piiravat mõju hinnatakse analoogselt ühe tootemärgi pealesurumisega seotud 
kohustuse hindamisega (eelkõige punktid 132–141), käsitledes selliseid küsimusi 
nagu kokkulepete turuhõive, konkureerivate ta rnijate turuseis und ja selliste 
kokkulepete kumulatiivne kasutamine.  
211) Lisaks võivad tooterühmapõhise  haldussüsteemi kokkulepped hõlbustada 
konkurentsivastast koostööd turustajate va hel, kui turul kõikide või enamiku 
konkureerivate turustajate tooter ühma juhiks olev tarnij a pakub turustajatele ühist 
taustinfot nende turustusotsuste tegemiseks.  
212) Tooterühmapõhine haldussüsteem võib hõlbustada konkurentsivastast koostööd ka 
tarnijate vahel, sest suurenenud on või malused tundliku turuteabe vahetamiseks 
jaemüüjate kaudu, näiteks tulevase hinnakujunduse, reklaamikavade või 
-kampaaniate kohta57.  
213) Tooterühmapõhise haldussüsteemi kokkul epped võivad siiski kaasa tuua ka 
kasutegureid. Tooterühma haldussüst eemi kokkulepped annavad turustajatele 
võimaluse pääseda ligi tarnij ate turustamise oskusteabele teatava tooterühma puhul ja 
saavutada mastaabisäästu, sest nendega ta gatakse, et müügipindadel esitletakse 
õigeaegselt ja otseselt optimaalne kogus t ooteid. Kuna tooterühmapõhine juhtimine 
tugineb klientide harjumustele, võivad kõnealused kokkulepped tõsta 
kliendirahulolu, sest need aitavad pare mini vastata nõudlusoot ustele. Üldjuhul on 
tooterühmapõhise haldussüsteemiga saavut atavad majanduskasud seda suuremad, 
mida suurem on tootemarkidevaheline konkure nts ja mida madalamad on tarbijatele 
tootemargi vahetamisega kaasnevad kulud. 
2.9. Seosmüük 
214) Seosmüük tähendab olukorda, kus ühte t oodet (siduv toode) ostvad  kliendid peavad 
samalt tarnijalt või tema määratud isikult ostma ka mõne teise eraldi toote (seotud toode). Seosmüük võib kujutada endast kuritarvitamist ar tikli 102 tähenduses
58. 
Seosmüük võib samuti kujutada endast artikli 101 kohalda misalasse kuuluvat 
                                                 
57 Otsene teabevahetus konkurentide vahel ei kuulu grupierandi määruse kohaldamisalasse, vt grupierandi 
määruse artikli 2 lõige 4 ning k äesoleva juhise punktid 27–28. 
58 Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas C-333/94: P Tetrapak vs. komisjon  (EKL 1996, lk I-5951), punkt 37. 
Vt ka komisjoni teatis „Suunised komisjoni täitetegevuse prioriteetide kohta EÜ asutamislepingu 
artikli 82 kohaldamisel turgu valitsevate ettevõtjate  kuritahtliku konkurente tõrjuva tegevuse suhtes” 
(ELT C 45, 24.2 .2009, lk 7). 
 
ET 66   ET vertikaalset piirangut, kui sellest tule neb seotud toote jaoks ühe tootemargi 
pealesurumisega seotud kohustus (vt punkte 129–150). Käesolevad suunised käsitlevad üksnes viimasena kirjeldatud olukorda. 
215) See, kas tooteid käsitlet akse eraldi toodetena, sõlt ub klientide nõudlusest. Kaks 
toodet on eraldi tooted, kui seotuse puudumisel märkimisväärne arv kliente ostaks 
või oleks ostnud samalt tarnijalt siduva  toote ilma seotud toodet ostmata, 
võimaldades seega siduvat ja seotud toodet eraldi toota
59. Tõendid selle kohta, et 
kaks toodet on eraldi tooted, võiks hõlmata  otseseid tõendeid, et valikuvõimaluse 
olemasolul ostavad kliendid siduvat ja seotud toodet eraldi erinevat est tarneallikatest, 
või kaudseid tõendeid, näiteks seotud to ote ilma siduva tooteta tootmisele või 
müügile spetsialiseerunud et tevõtjate olemasolu turul60, või tõendid, mis näitavad, et 
vähese turuvõimuga ettevõtjad, eriti konkuren tsile avatud turgudel, kipuvad tooteid 
mitte siduma ega komplekteerima. Näiteks kuna kliendid soovivad osta kingi koos paeltega ning ei ole mõeldav, et turustajad  paneksid uutele kingadele paelad klientide 
maitse järgi, ongi jalatsitootjate jaoks s aanud tavaks tarnida kingi koos paeltega. 
Seepärast ei ole paeltega kingade müük sidumisega seotud. 
216) Seosmüük võib tuua kaasa konkurentsivas tased turulepääsu piiravad mõjud seotud 
turul, siduval turul või mõlemal turul samal ajal. Turulepääsu piirav mõju sõltub 
sellest, kui suur on seotud toote turul se llega saavutatav protsentuaalne osa kogu 
läbimüügist. Et selgitada küsimust, mida lugeda artikli 101 lõ ike 1 kohaldamisel 
turulepääsu piiramiseks olulisel määral, võ ib kasutada ühe tootemargi pealesurumise 
analüüsi. Seosmüük seisneb selles, et se otud toote puhul on ostjale pandud vähemalt 
mingisugune kogusekohustuse vorm. Kui seot ud toote puhul lepitakse kokku veel ka 
kohustuses mitte konkureerida, suureneb ka turulepääsu piirav mõju seotud toote 
jaoks. Seosmüük võib tuua kaasa väikse ma konkurentsi klientide jaoks, kes on 
huvitatud seotud toote ja mitte siduva toote ostmisest. Kui ei ole piisaval arvul kliente, kes ostavad ainult seotud toodet , et tarnija konkurendid jääksid seotud turul 
püsima, siis võib seosmüük tuua kaasa kõrgemad hinnad nende klientide jaoks. Kui seotud toode on oluline lisatoode siduva t oote klientide jaoks, siis seotud toote 
alternatiivsete pakkujate vähenemine ja s eega selle toote väikse m kättesaadavus võib 
muuta üksnes siduvale turule sisenemise keerulisemaks. 
217) Samuti võib seosmüük otseselt kaasa tuua vabaturuhindadest kõrgemad hinnad 
eelkõige kolmel juhul. Esiteks, kui siduva t ja seotud toodet saab kasutada eri 
vahekordades tootmisprotsessi sisendina, s iis võivad kliendid reag eerida siduva toote 
hinnatõusule, suurendades oma nõudlus t seotud toote järele ning vähendades 
nõudlust siduva toote järele. Kahe toote seosmüügi abil võ ib tarnija üritada vältida 
sellist asendamist ning sellest tulenevalt ol la valmis oma hindu tõstma. Teiseks, kui 
seosmüük võimaldab kohaldada diskrimineer ivat hinnapoliitikat vastavalt sellele, 
kuidas klient siduvat toodet kasutab, näiteks värvikassettide ostmise sidumine fotokoopiamasinate müügiga. Kolmandaks, kui pikaajaliste lepingute või pika 
kasutusajaga originaalseadmete järelturgude korral on klientidel keeruline välja arvutada seosmüügi mõjusid.  
                                                
 
59 Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-201/04: Microsoft  vs. komisjon  (EKL 2007, lk II-3601), 
punktid 917, 921 ja 922. 
60 Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-30/89: Hilti vs. komisjon  (EKL 1991, lk II-1439), punkt 67. 
 
ET 67   ET 218) Seosmüügi suhtes kohaldatakse grupierand i määruse kohast grupierandit, kui tarnija 
turuosa nii seotud toote kui ka siduva toote turul ning ostja turuosa tema asjaomastel 
järgnevatel turgudel ei ül eta 30 %. Seosmüügiga koos võidakse kohaldada muid 
nõrgemaid vertikaalseid piiranguid, nagu siduva tootega seotud kohustust mitte konkureerida või kogusekohustust või ainuõi gusliku ostmise kohustust. Jaotise 
ülejäänud osas esitatakse suunised seosm üügi hindamiseks üksikjuhtudel, kui ostja 
turuosa ületab künnise. 
219) On selge, et seosmüügi võimaliku konkurentsivastase mõju hindamiseks tuleb 
arvestada tarnija seisundit siduva toote turul. Üldjuhul nõuab seda laadi kokkuleppe 
sõlmimist tarnija. Tarnija seisund siduva t oote turul ongi peamine põhjus, miks ostjal 
võib olla raske keelduda seosmüügi kohustusest. 
220) Tarnija turuvõimu suuruse hindamisel on oluline tema konkurentide seisund siduva 
toote turul. Kui konkurente on palju  ja nad on küllalt tugevad, ei ole 
konkurentsivastast mõju oodata, sest ostja tel on piisavalt võimalust osta siduvat 
toodet ilma seotud tooteta, kui teised tarn ijad samasugust seosmüüki ei kasuta. Peale 
selle on tarnija turuseisundi  kindlaksmääramisel asjakoha ne arvestada siduva toote 
turul olevaid turutõkkeid. Kui seosmüük on ühendatud kohustusega mitte 
konkureerida siduva tootega, tugevdab see oluliselt tarnija seisundit. 
221) Ostujõud on seosmüügi mõju hindamisel täht is tegur, sest suuri ostjaid ei ole lihtne 
sundida leppima seosmüügiga, ilma et nad saaksid vähemalt osa se llest tulenevatest 
kasuteguritest. Seosmüük, mis ei põhine  mõnel kasuteguril, on peamiselt 
konkurentsile ohuks, kui ostjate  ostujõud ei ole suur. 
222) Kui tuvastatakse oluline konkurentsivasta ne mõju, tekib küsimus, kas artikli 101 
lõike 3 tingimused on täidetud. Seosmüügi kohustus võib aidata kaasa ühisest 
tootmisest või ühisest turustamisest tule nevate kasutegurite saavutamisele. Kui 
tarnija ei tooda seotud toodet ise, võib kasuteguri saa vutada ka siis, kui tarnija ostab 
seotud tooteid suurtes kogustes. Selleks et seosmüük vastaks artikli 101 lõike 3 
tingimustele, tuleb siiski näidata, et vähemalt osa sel viisil saavutatavast kulude kokkuhoiust kantakse üle tarbijale, mida harikult ei tehta, kui jaemüüjal on võimalus saada ühe ja sama või sellega võrdväärse toote tarneid korrapäraselt samadel või 
parematel tingimustel kui tingimustel, mida pakub seosmüüki kasutav tarnija. 
Seosmüügiga võib kaasneda kasutegur ka siis, kui see aitab kindlustada toodete 
teatavat ühtsust ja kvaliteedinormidele vastavust (vt punkti 107 alapunkt i). Tuleb 
siiski näidata, et kõnealust positiivset mõju  ei ole võimalik saavutada sama tõhusalt, 
kui ostjalt nõutakse, et see kasutaks või m üüks edasi tooteid, mis vastavad kvaliteedi 
miinimumnormidele, ilma et temalt tuleks sa mal ajal nõuda, et ta ostaks neid sellelt 
tarnijalt või kelle ltki teiselt, ke lle tarnija on määranud. Kvaliteedi miinimumnormide 
kohta kehtivad nõuded ei kuulu harilikult artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. Kui siduva toote tarnija määrab ostjale tarnija d, kellelt see peab se otud toodet ostma, 
näiteks seepärast, et kval iteedi miinimumnorme ei ole võimalik koostada, võib ka see 
artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja jääd a, eriti kui siduva toote tarnija ei saa 
seotud toote tarnija määramises t otsest (rahalist) kasu. 
2.10. Edasimüügihinna piirangud 
223) Nagu selgitati III jaotise alajaotises 3, käsitatakse edasimüügihindade kujundamist, st 
kokkuleppeid või kooskõlastatud tegevust, mille otsene või kaudne eesmärk on 
 
ET 68   ET määrata kindlaks kindel või minimaalne edasimüügihind või kinde l või minimaalne 
hinnatase, millest ostja peab kinni pi dama, raskekujuliste piirangutena. 
Edasimüügihindade piirang kokkuleppes anna b põhjust eeldada, et kokkulepe piirab 
konkurentsi ja kuulub seega artik li 101 lõike 1 kohaldamis alasse. Samuti annab see 
alust eeldada, et kokkulepe ei vasta tõ enäoliselt artikli 101 lõikes 3 esitatud 
tingimustele, mistõttu grupierandit ei koha ldata. Siiski on ettevõtjatel võimaluse 
kasutada üksikjuhtudel tõhususel põhinevat kaitset artikli 101 lõ ike 3 alusel. Pooled 
on kohustatud tõendama, et edasimüügihindade kujundamise lisamine nende kokkuleppesse toob tõenäoliselt kaasa tõhus use ja et kõik artikli 101 lõike 3 
tingimused on täidetud. Seejärel peab komis jon enne otsuse tegemist artikli 101 
lõikes 3 esitatud tingimuste täitmise kohta tulemuslikult hindama tõenäolisi 
negatiivseid mõjusid konkurentsile ja tarbijatele. 
224) Edasimüügihindade kujundamine võib piirat a konkurentsi mitmel viisil. Esiteks võib 
edasimüügihindade kujundamine hõlbustada  konkurentsivastast koostööd ta rnijate 
vahel, suurendades hindade läbipaistvust turul, mille tõttu on kergem kindlaks teha, kas tarnija kaldub oma hindade alanda misel kõrvale konkur entsivastaselt kokku 
lepitud tasakaalust. Samu ti ei motiveeri edasimüügihi ndade kujundamine tarnijat 
alandama oma hindu turustajate suhtes, sest kindlaksmääratud edasimüügihind 
takistab tal kasu saamast suurenenud mü ügist. See negatiivne mõju on eriti 
tõenäoline siis, kui turg on aldis konkurents ivastasele käitumisele, näiteks kui tootjad 
moodustavad tugeva oligopoli, ja kui mä rkimisväärne osa turust on hõlmatud 
edasimüügihindade kujundamise kokkulepetega. Teiseks, tootemargisisese konkurentsi kõrvaldamisega võib edasimüügihi ndade kujundamine hõlbustada ka 
konkurentsivastast koostööd ostja te vahel, st turustustasandil. Tugevad või hästi 
organiseerunud turustajad või vad suuta sundida/veenda üh te või enamat tarnijat 
fikseerima oma edasimüügihinna konkurents itasemest kõrgemale ning aidata neil 
seeläbi saavutada või stabiliseerida konkurentsivastast tasakaalu. Selline hinnakonkurentsi kadumine tundub eriti problem aatiline siis, kui edasimüügihindade 
kujundamist soovivad ostjad, kelle kollekt iivsed horisontaalsed huvid toovad 
tõenäoliselt kaasa negatiivse tulemuse tarbijate jaoks. Kolmandaks võib edasimüügihindade kujundamine nõrgendada konkurentsi tootjate ja/või jaemüüjate 
vahel, eelkõige juhul, kui tootjad ka sutavad samu turustajaid oma toodete 
turustamiseks ja edasimüügihindade kujunda mist kasutavad kõik või paljud neist. 
Neljandaks, edasimüügihindade kujundamise va hetu mõju seisneb selles, et kõik või 
teatavad turustajad ei saa alandada  selle konkreetse tootemargi puhul oma 
müügihinda. Teisiti öeldes on edasimüügi hindade kujundamise otsene mõju 
hinnatõus. Viiendaks, edasim üügihindade kujundamine võib vähendada survet tootja 
marginaalile, eelkõige juhul kui tootjal on teatud kohustusi, st kui ta on huvitatud 
järgnevatele turustajatele kehtestatud hi ndade alandamisest. Sellises olukorras võib 
tootja eelistada kokku leppida  edasimüügihindade kujundamises, et vähendada survet 
oma marginaalile ja aidata järgnevate tu rustajate hinda siiski mitte alandada. 
Kuuendaks võib turuvõimuga tootja kasu tada edasimüügihindade kujundamist, et 
sulgeda turg väiksematele konkurentidele. Suurem marginaal, mida edasimüügihindade kujundamine võib turu stajatele pakkuda, võib ahvatleda 
turustajaid klientide nõusta misel eelistama ühte tootem arki teiste konkureerivate 
tootemarkide ees, isegi juhul kui selline nõua nne ei ole klientide huvides, või mitte 
üldse müüma kõnealuseid konkureerivaid tootemarke. Viimasena võib edasimüügihindade kujundamine vähendada dünaamilisust ja uuenduslikkust turustustasandil.  Erinevate turustajate vahelise hinnakonkurentsi ärahoidmisega võib 
 
ET 69   ET edasimüügihindade kujundamine takist ada uutel tõhusamatel jaemüüjatel 
turuletulekut ja/või takistad a saavutada madalate hindadega  piisavat ulatust. See võib 
ära hoida või takistada ka selliste ma dalal hinnal põhinevate turustusviiside 
turulepääsu ja laienemist nagu soodushindadega müümine. 
225) Kuid edasimüügihindade kujundamine või b lisaks konkurentsi piiramisele mõnikord 
tuua kaasa ka kasutegureid, mida hinnatakse artikli 101 lõike 3 alusel, seda eriti 
tarnijapoolse kujundamise korral.  Nimelt kui tootja toob turule uue tootemargi, võib 
edasimüügihindade kujundamine aidata suureneva nõudlusega tutvustusajal 
stimuleerida turustajaid, et nad arvestaksid rohkem too tja huvidega, ja reklaamida 
toodet. Edasimüügihindade kujundamine võib olla turustajatele võimaluseks 
suurendada müügiedendust ning kui uuel turu l olevad turustajad on konkurentsisurve 
all, võib see stimuleerida neid laiendam a kogunõudlust toote järele ja muutma toote 
turuletoomise edukaks ning seda ka tarbijate jaoks61. Samamoodi võivad fikseeritud 
edasimüügihinnad ja mitte ainult maksimaalsed edasimüügihinnad osutuda vajalikuks, et korraldada frantsiisimissüsteem is või samasuguses ühtset turustusviisi 
kohaldatavas turustussüsteemis kooskõlasta tud lühiajaline madalate hindadega 
kampaania (enamikul juhtudel 2–6 nädalat), mis on kasulik ka tarbijatele. Mõnedes 
olukordades võib täiendav marginaal, mi da edasimüügihindade kujundamine pakub, 
anda jaemüüjatele võimaluse pakkuda (täi endavaid) müügieelseid  teenuseid, eriti 
kogemus- või komplekstoodete puhul. Juhul kui  piisaval hulgal tarbijaid kasutab 
kõnealuseid teenuseid valiku te gemiseks, kuid ostab seejärel toote madalama hinnaga 
jaemüüjalt, kes ei paku selliseid teenus eid (ega kanna seega kõnealuseid kulusid), 
võivad kõrgema teenindustasemega jaemüüjad vähendada selliste teenuste pakkumist või kaotada sellised teenused, mis s uurendavad nõudlust tarnija toote järele. 
Edasimüügihindade kujundamine võib aida ta ennetada sel list parasiitlust 
turustamistasandil. Pooled peavad osan a tõendamisest, et kõik artikli 101 lõike 3 
tingimused on täidetud, usutavalt tõendama, et edasimüügihindade kujundamise kokkulepe pakub nii viisi kui ka stiimulit lahendada võimaliku parasiitlusega seotud probleeme jaemüüjate vahel seoses kõnealuste teenustega ja et müügieelsed teenused üldiselt on tarbijatele kasulikud. 
226) Edasimüügihindade kohta soovituste andm ine edasimüüjatele või nõudmine, et nad 
müüksid edasi teatava maksimaalse hinnaga, kuulub grupierandi määruse 
kohaldamisalasse, kui iga kokkuleppes osal eva ettevõtja tur uosa ei ületa 30 % 
künnist, tingimusel et see ei too kaas a kindlat või minimaalset müügihinda 
kokkuleppes osaleva ettevõtja surve või te ma pakutud stiimuli tulemusel. Jaotise 
ülejäänud osas esitatakse suunised maksimaal sete ja soovituslike hindade turuosa 
künnise ületamise ja grupierandi tühi stamise hindamiseks üksikjuhtudel. 
227) Peamine maksimaalsetest ja soovituslik est hindadest konkurentsile tuleneda võiv oht 
seisneb selles, et need muutuvad edasim üüjatele võrdluspunktiks ja kõik või peaaegu 
kõik hakkavad neid järgima ning/või et  maksimaalsed või soovituslikud hinnad 
võivad nõrgendada konkurentsi või hõlbustada  tarnijatevahelis t konkurentsivastast 
koostööd. 
                                                
 
61 See eeldab, et tarnija seisukohast ei ole praktiline sõlmida iga ostjaga eraldi lepingut tõhusa 
müügiedenduse nõuete kohta, vt ka punkti 107 alapunkt 1. 
 
ET 70   ET 228) Maksimaalsete või soovituslike edas imüügihindade kindlaksmääramise tavast 
konkurentsile tuleneva võimaliku kahjuliku mõju hindamisel on oluline tegur tarnija 
turuseisund. Mida tugevam on tarnij a turuseisund, seda suurem on oht, et 
edasimüüjad hakkavad maksimaalseid või soovituslikke edasimüügihindu enam-vähem ühtmoodi kasutama, sest nad võ ivad neid võrdluspunktina kasutada. 
Edasimüüjatel võib olla raske määrata ed asimüüdavatele toodetele muid hindu kui 
neid, mida nad peavad olulise ta rnija eelistatavateks hindadeks.  
229) Kui maksimaalsete või soovituslike edas imüügihindade puhul tuvastatakse oluline 
konkurentsivastane mõju, tekib artikli 101 lõike 3 alusel erandi andmise küsimus. Maksimaalsete edasimüügihindade puhul võib eriti olulin e olla punkti 107 
alapunktis f kirjeldatud kasutegur (t opeltmarginaali lisamise vältimine). 
Maksimaalne edasimüügihind võ ib aidata kaasa ka selle tagamisele, et asjaomane 
tootemark konkureerib jõulisemalt muude t ootemarkidega (sealhulgas turustaja 
kaubamärgiga tooted), mida turustab sama turustaja.