Tootespetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punktile

(2022/C 429/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada muutmistaotluse kohta vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlemine kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga

„Prosciutto di Parma“

ELi nr: PDO-IT-0067-AM05 – 18.12.2020

KPN (X) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Consorzio del Prosciutto di Parma Largo Piero Calamandrei, 1/a 43121 Parma Itaalia

Telefon: (+39) 0521 246111

E-post: ufficiolegale@prosciuttodiparma.com

Ühendusel Consorzio del Prosciutto di Parma (päritolunimetuse „Prosciutto di Parma“ kaitse ühendus) on seadusekohane õigus esitada muutmistaotlus vastavalt põllumajandus-, toidu- ja metsanduspoliitika ministeeriumi (Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali) 14. oktoobri 2013. aasta määruse nr 12511 artikli 13 lõikele 1.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

☐ Toote nimetus

☒ Toote kirjeldus

☒ Geograafiline piirkond

☒ Päritolutõend

☒ Tootmismeetod

☒ Seos piirkonnaga

☒ Märgistus

☒ Muu: kontroll

4. Muudatus(t)e liik

☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline.

☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud ja mida ei käsitleta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena.

5. Muudatus(ed)

5.1. Redaktsiooniline muudatus

Alljärgnev on eemaldatud / välja jäetud.

— Jaotus jagudeks on eemaldatud, kuna tootespetsifikaat on ümber struktureeritud eraldi pealkirjadega artikliteks. Täpsemalt on muudatused järgmised. — A jaoga seotud viitedokumentide loetelu on välja jäetud. — B jagu („Toote kirjeldus, mis käsitleb toorainet ja peamisi füüsikalisi, keemilisi, mikrobioloogilisi ja organoleptilisi omadusi“) on välja jäetud. Selles sisaldunud teave on ümber struktureeritud järgmistesse sätetesse: artikkel 1 („Nimetus“), artikkel 2 („Toote omadused“), artikkel 3 („Tootmispiirkond“), artikli 5 lõike 3 punkt b („Värskete reietükkide omadused“), artikli 5 lõige 5 („Konditustamine“), artikli 5 lõige 6 („Viilutamine ja pakendamine“) ja artikkel 8 („Esitusviis ja märgistamine“). Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 3.2, 3.3, 3.5, 3.6 ja 4. — C jagu on välja jäetud ja selles sisaldunud teave on ümber struktureeritud järgmistesse sätetesse: artikkel 3 („Tootmispiirkond“), artikli 5 lõige 1 („Lubatud genotüübid“), artikli 5 lõige 2 („Sigade kasvatamine ja söötmine“), artikli 5 lõige 3 („Tapmine ja värskete reietükkide omadused“) ja artikli 5 lõige 4 („Tootmisprotsess“). Koonddokumendi punktid 3.3 ja 4 struktureeritakse uue tootespetsifikaadi artiklite kajastamiseks ümber, muutmata nende punktide tegelikku tähendust. — D jagu ja F jagu on välja jäetud ning neis sisaldunud teave on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd artiklis 6 („Seos keskkonnaga“). Keskkonnaga seotuse teavet ja tõendeid selle kohta, et toode on pärit asjaomasest geograafilisest piirkonnast, on muudetud selgemaks ja ajakohastatud. Muudatused on tehtud ka selleks, et viia tekst kooskõlla kehtivate asjakohaste õigusaktidega, mille kohaselt peab tootmist kontrollima väline kontrolliasutus. Koonddokumendi punkte 5 ja 5.1 kohandatakse uue tootespetsifikaadi ülesehitusele, muutmata nende punktide tegelikku tähendust. — Tootespetsifikaadi E jaos sisaldunud teave on ümber struktureeritud artikli 5 lõikesse 4 („Tootmisprotsess“) ja seda on muudetud järgmiselt: sinkide kuivama riputamise etapi tähistamiseks kasutatud termini „stagionatura“ (laagerdumine) asemel on selguse huvides võetud kasutusele termin „maturazione“ (küpsemine), sest „stagionatura“ on tegelikult kogu vinnutamisperiood alates singivalmistusprotsessi algusest. „Maturazione“ aga tähendab seevastu ühte vinnutamise etappi, nimelt seda, mis toimub pärast singi külmruumist väljavõtmist ja kuivatamist. Sinkide pesemise ja kuivatamise etapi kirjeldusest on välja jäetud sõna „leige“, sest see oli ebatäpne ja seda oli võimatu mõõta. See on asendatud terminiga „joogivesi“, sest sinke tuleb pesta veevõrgust saadud joogiveega. Need terminite muudatused tehakse ka koonddokumendi punktis 3.4. — G jao teave on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd uue pealkirja all artiklis 4 („Päritolutõend“). Kuna singi „Prosciutto di Parma“ jälgimise ja jälgitavuse tagamiseks oli vaja tootmisahelas osalevad ja tootmispiirkonnas tegutsevad eri osapooled selgemalt määratleda, võeti termini „portsjoniteks tükeldajad“ asemel kasutusele termin „viilutamis- ja pakendamisettevõtted“. On selgitatud, et viilutatud sink „Prosciutto di Parma“ ka pakendatakse viilutamisrajatistes, sest pakendamine järgneb kohe viilutamisele ja mõlemad protsessid toimuvad samas ruumis. See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet. — Tapamaja poolt tervetele kondiga ja kondita sinkidele „Prosciutto di Parma“ pandud kustutamatut templit käsitlev teave, mis oli varem esitatud tootespetsifikaadi H jaos, on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd artikli 5 lõike 3 punktis b ning artikli 8 lõigetes 1 ja 2. Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.6.

— Tootespetsifikaadi eelmise versiooni lisad (A/B/C/D/E/F/H jagude lisad/viitedokumendid) on välja jäetud, sest need viitasid õigusaktidele ja normidele, mis enam ei kehti.

— Metodoloogiline sissejuhatus on välja jäetud, sest selles kirjeldati tootespetsifikaadi eelmise versiooni struktuuri.

— Terminid on viidud vastavusse kõnealust teemat käsitlevate kehtivate õigusaktidega.

— Kontrolliasutuse pädevusse kuuluvaid tegevusi käsitlevad osad on välja jäetud, sest see teave on esitatud kontrollikavas.

— Välja on jäetud viited siseriiklikele ja ELi õigusaktidele, mis on sama teemat käsitlevate uuemate õigusaktidega kehtetuks tunnistatud.

— Terminid on viidud vastavusse kõnealust teemat käsitlevate kehtivate õigusaktidega.

5.2. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi

Artiklites 2 („Toote omadused“), 5 („Singi „Prosciutto di Parma“ tootmismeetod“) ja 8 („Esitusviis ja märgistamine“) viidatakse nüüd võimalusele kasutada lisaks päritolukoha templijäljendile, tapamaja templile, pitserile ja hertsogikrooni kujutavale logole või nende asemel ka alternatiivseid vahendeid, mis annavad teavet singi päritolu ning jälgimise ja jälgitavuse kohta.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 3.2 ja 3.6.

5.3. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: toote omadused

Artikli 2 punktis f on nüüd märgitud meresoola keemiline nimetus, millest on selge, et muud liiki sool ei ole lubatud.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.2.

5.4. Redaktsiooniline muudatus: toote omadused

Tootespetsifikaadi eelmise versiooni B jakku on tehtud järgmised muudatused.

— Kõnealuse jao punktis a esitatud singi ümara kuju kirjeldus on nüüd artikli 2 punktis a, samas kui punktis a esitatud teave katmata lihaspinna maksimaalse pikkuse kohta alates reieluupeast on viidud artikli 5 lõike 3 punkti b. Teave valmistoote kaalu kohta, mis varem oli sama jao punktis b, on nüüd artikli 2 punktis b. Minimaalse vinnutamisaja üksikasjad esitatakse nüüd artikli 2 punktis c, samas kui punktis c esitatud kirjeldus liha värvuse kohta singi lõikamisel on nüüd punktis d. Punktis d esitatud üksikasjad lõhna ja maitse kohta on nüüd artikli 2 punktis e.

— Soola- ja niiskusesisalduse ning proteolüüsiindeksi lubatud väärtuste vahemike teavet on muudetud, asendades sõna „tootmisettevõte“ sõnaga „vinnutamisrajatis“, mis on kontrollisüsteemis registreeritud singi „Prosciutto di Parma“ tootmisettevõtet tähistav eritermin.

— Lõigust, kus on üksikasjalikult kirjeldatud soola- ja niiskusesisalduse ning proteolüüsiindeksi lubatud väärtuste vahemikke, on viide proovivõtuks valitud sinkide puhul kindlaks määratud keskmistele väärtustele välja jäetud, sest tegemist oli üldise teabega. Osas, milles käsitletakse seda, millal tuleks kontrollida niiskus- ja soolasisalduse ning proteolüüsiindeksi vastavust tunnustatud vahemikele, on sõnad „kehtestatud tähtajaks“ asendatud täpsema sõnastusega.

Koonddokumendis muudetakse ka punkti 3.2, et viia see vastavusse tootespetsifikaadi uue versiooniga, muutmata selle tegelikku sisu.

5.5. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: toote omadused

Toote kaalu, minimaalset vinnutamisaega ja analüütilisi nõudeid käsitlev teave, mis varem oli esitatud tootespetsifikaadi B jaos, on ümber struktureeritud ja asub nüüd artiklis 2 („Toote omadused“). Tehtud on järgmised muudatused.

— Punktis b esitatud kaaluandmeid on muudetud. See oli vajalik, sest singi „Prosciutto di Parma“ valmistamiseks kasutatavad sead on muutunud raskemaks ning seetõttu on ka rümbad, värsked reietükid ja singid ise raskemad. Täpsemalt, kuna on kindlaks määratud, et singi valmistamiseks kasutatavad värsked reietükid peavad kaaluma 11,8 kg (minimaalselt) kuni 18 kg (maksimaalselt), ja kuna vinnutamisprotsessi ajal väheneb kaal keskmiselt 30 %, peab lõpptoode kaaluma 8,2 kg (minimaalselt) kuni 12,5 kg (maksimaalselt).

— Minimaalset vinnutamisaega on pikendatud 12 kuult 14 kuule, sest värskete reietükkide minimaalse kaalu suurenemine tähendab, et singi „Prosciutto di Parma“ organoleptiliste omaduste (nagu värvus lõikamisel, lõhn ja maitse) saavutamine võtab kauem aega.

— Niiskus- ja soolasisalduse ning proteolüüsiindeksi lubatud vahemikke on muudetud, kuna kavandatud minimaalse vinnutamisaja pikenemisega kaasneb varem kehtestatust madalam niiskusesisaldus ja kõrgem proteolüüsiindeks. Soolasisalduse ülempiiri on samuti vähendatud, tuginedes selliste asutuste nagu Maailma Terviseorganisatsiooni toitumisalastele nõuannetele, milles soovitatakse vähendada naatriumi tarbimist.

Valmistoote kaalu, minimaalset vinnutamisaega ja analüütiliste väärtuste lubatud vahemikke muudetakse ka koonddokumendi punktis 3.2.

5.6. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: tootmispiirkond

C jaos esitatud teavet tooraine päritolupiirkonna kohta on muudetud ja sellele on antud uus pealkiri, võttes arvesse määruse (EL) nr 1151/2012 artiklit 7. See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

Piirkondade loetellu on lisatud ka Friuli-Venezia Giulia, sest seal kasvatatavad sead on geneetiliselt sarnased ülejäänud singi „Prosciutto di Parma“ tootmispiirkonna sigadega ning neid kasvatatakse sarnaselt nii söötmise kui ka muude loomapidamismeetodite poolest. Selles piirkonnas kasvatatud sigade tapmisel saadud rümpadel ja reietükkidel on samad omadused, mis on ka teistes singi „Prosciutto di Parma“ tootmispiirkonda kuuluvates piirkondades.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 4 ja 5, et lisada tootmispiirkonda Friuli-Venezia Giulia maakond.

5.7. Redaktsiooniline muudatus: singi „Prosciutto di Parma“ tootmismeetod – lubatud genotüübid

Varem C jaos sisaldunud teave on ümber struktureeritud artikli 5 lõigetesse 1 („Lubatud genotüübid“), 2 („Sigade kasvatamine ja söötmine“) ja 3 („Tapmine“).

Täpsemalt on tehtud järgmised muudatused.

— Tootmisahela põhjalikuma kontrolli hõlbustamiseks viidatakse tekstis nüüd „lubatud genotüüpide loetelule“, mida avaldab ja ajakohastab põllumajandus-, toidu- ja metsanduspoliitika ministeerium.

— Lisatud on termin „H – raske“, et täpsustada mõistet „raske siga“. Tekstis viidatakse endiselt rümba lihakusklassidele, mis asuvad ELi õigusaktidega kehtestatud skaala keskel (U, R ja O), kuna sinki „Prosciutto di Parma“ võib valmistada ainult neisse klassidesse kuuluvatest rümpadest saadud värsketest reietükkidest. Genotüübi tähtsus singi „Prosciutto di Parma“ valmistamiseks sobivate raskete rümpade saamisel on nüüd selgelt välja toodud, kuna geneetilised omadused on singi „Prosciutto di Parma“ tootmise põhitunnuseks.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.3, et viia see vastavusse tootespetsifikaadi uue versiooniga, muutmata selle tegelikku sisu.

5.8. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: singi „Prosciutto di Parma“ tootmismeetod – lubatud genotüübid

Tootespetsifikaadi eelmise versiooni C jakku on tehtud järgmised muudatused.

— Lubatud genotüüpe käsitlev teave on tehnilisest seisukohast läbi vaadatud, täpsustades kõik võimalikud ristamiskombinatsioonid, mis on lubatud. Lisaks sellele on üldine viide „loomad“ asendatud sõnaga „kuldid“, mis tähistab isaseid sigu, ja sõnaga „emised“, mis tähistab emaseid sigu. On otsustatud, et vajalik on eelnev vastavuskontroll, et võimaldada kogu sektori huvides teha kindlaks singi „Prosciutto di Parma“ valmistamiseks sobivad genotüübid. Lisatud on tabel lubatud geneetiliste kombinatsioonidega, et oleks veelgi selgem, millised ristandid on lubatud.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.3, et lisada viide lubatud geneetilistele kombinatsioonidele.

5.9. Redaktsiooniline muudatus: singi „Prosciutto di Parma“ tootmismeetod – sigade kasvatamine ja söötmine

C jakku on tehtud järgmised muudatused.

— Seakasvatustavasid käsitlevat lauset on muudetud, et lisada sõnaselge viide loomade heaolule. Tekstis on nüüd ka täpsustatud, et põrsad tuleb märgistada päritolukoha templijäljendiga juba siis, kui nad on veel poegimisruumis, kus emis neid imetab, mis annab singi „Prosciutto di Parma“ jälgimise ja jälgitavuse puhul lisatagatise.

— Viide „söödad, mis on lubatud kuni 80 kg eluskaaluni“ on välja jäetud, sest selle asemel on lisatud üks tabel lubatud söödamaterjalidega.

— Artikli 5 lõikes 2 esitatud ühtsele tabelile, mis sisaldab sigade söötmiseks lubatud söödamaterjale, on lisatud märkusena 2 mõiste „piiritustööstuse kuivjäägid ja jääklahused“ määratlus.

— Nuumamisetapi kirjelduses viidatakse nüüd minimaalsele tapavanusele üheksa kuud, mis oli varem esitatud C jaos.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.3, et viia see vastavusse tootespetsifikaadi uue versiooniga, muutmata selle tegelikku sisu.

5.10. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: singi „Prosciutto di Parma“ tootmismeetod – sigade kasvatamine ja söötmine

Tootespetsifikaadi eelmise versiooni C jaos sisaldunud teavet seakasvatuse etappide kohta on mõnevõrra muudetud, lisades rohkem objektiivseid kriteeriume, et tagada suurem kontroll ja võimaldada lähenemisviisi kohandada erinevatele etappidele. Võõrutus- ja kasvuetappide puhul on lisatud vanuse- ja kaalukriteeriumid, et muuta nende etappide kestus selgemaks. Nuumamisetapist on välja jäetud viide eluskaalule, kuna uue teksti kohaselt ei põhine sea sobivus toote valmistamiseks enam partii keskmisel eluskaalul, vaid pigem rümba individuaalsel kaalul.

Täpsemalt on artikli 5 lõikesse 2 tehtud järgmised muudatused.

— Piimapõrsaste etapi määratlus sisaldab nüüd sõna „vähemalt“, millega täpsustatakse, et põrsad võib 28 päeva möödumisel võõrutada. Samuti on lisatud nõukogu direktiiviga 2008/120/EÜ kehtestatud ja seadusandliku dekreedi nr 122/2011 I lisa II osaga Itaalia õigusesse üle võetud võimalus varajaseks võõrutamiseks 21 päeva vanuselt. Tekstis viidatakse nüüd ka võimalusele sööta põrsastele, keda emis imetab või keda söödetakse kunstlikult piimaga, teatavaid lubatud söödamaterjale ning kasutada mineraalaineid, vitamiinilisandeid ja lisaaineid.

— Teavet võõrutusetapi kohta on muudetud, et kajastada nüüdisaegseid tootmistingimusi, ning lisatud on vanuse- ja kaalukriteeriumid nii selle etapi kestuse selgitamiseks kui ka kahekordse kontrollielemendina. Tekstis viidatakse nüüd ka võimalusele sööta sigadele teatavaid lubatud söödamaterjale ning kasutada mineraalaineid, vitamiinilisandeid ja lisaaineid.

— Kaalu, mille sead peavad kasvuetapis saavutama, on muudetud, et kajastada praegust loomakasvatustava. Sarnaselt võõrutusetapile on teise kontrollielemendina kehtestatud ka vanusepiirang.

— Artikli 5 lõikes 2 on kaks tabelit („Lubatud söödad kuni 80 kg eluskaaluni“ ja „Lubatud söödad nuumikute söötmiseks“) ühendatud arusaadavuse huvides üheks tabeliks, milles on üksikasjalikult esitatud nii noorloomadele kui ka nuumikutele sobivad söödamaterjalid.

— Kuigi sigadele söödetav tooraine peaks olema pärit sellest geograafilisest piirkonnast, kus sigu kasvatatakse, ei pruugi klimaatilistel ja kaubanduslikel põhjustel mõnel aastal olla tehniliselt otstarbekas hankida 100 % kõnealusest toorainest kohapealt. Sellisel juhul tagatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 artikli 1 kohaselt alati singi „Prosciutto di Parma“ kvaliteet ja seotus kohaliku piirkonnaga, tagades, et vähemalt 50 % kuivainest, mida sead aastas tarbivad, on pärit seakasvatuspiirkonnast (Emilia Romagna, Veneto, Friuli-Venezia Giulia, Lombardia, Piemonte, Molise, Umbria, Toscana, Marche, Abruzzo ja Lazio).

— Loetellu on lisatud mõned toorained – vajaduse korral on kohandatud kuivainesisaldust –, sest need on pärit sigade päritolupiirkonnast. Näiteks on mõne tooraine osakaalu suurendatud, sest see on alati olnud sigade traditsioonilises söödavalikus põhisöödaks ja seda kasvatatakse tavaliselt seakasvatuspiirkonnas – sageli seakasvatajate endi poolt enda tarbeks. Nende materjalide kasutamine ei muuda singi „Prosciutto di Parma“ omadusi, vaid tugevdab seotust „tüüpilise piirkonnaga“.

— Selleks et tugevdada seost sigade päritolupiirkonnaga, on mõned toorained loetelust välja jäetud, sest need ei pärine sellest piirkonnast.

— Loetelus on mõned toorained, mis ei pärine sigade päritolupiirkonnast, sest tehniliselt on võimatu tagada, et kogu tooraine oleks pärit kõnealusest piirkonnast, kuna seal ei ole võimalik toorainet nõutavas koguses tarnida.

— Toorainete loetelu muutmisel võeti alati arvesse söödatoorainete kättesaadavust 11 piirkonnas, kust sigu hangitakse, ning kõiki söödaalaste teadusuuringute tulemusi.

— Tehtud on ka järgmised konkreetsed muudatused. — Maisigluteen- ja/või teraviljagluteensööda osakaalu on suurendatud ning maisigluteensööda puhul on itaalia keeles kasutatud termini „semola glutinata di mais“ asemel võetud kasutusele termin „farina glutinata di granturco“, mis on kooskõlas komisjoni määruse (EL) 2017/1017 punktis 1.2.9 kasutatud terminiga. Selle söödamaterjali lubatud kogust on suurendatud 5 %-lt 10 %-le kuivainest, sest see on hea valguallikas, mis on söödavalikus kasulik (toorvalk) ja kergesti seeditav. — Maisi puhul on itaalia keeles kasutatud termini „mais“ asemel võetud kasutusele termin „granturco“ (komisjoni määruse (EL) 2017/1017 punkt 1.2.1) ja lubatud kogust on suurendatud 55 %-lt 65 %-le, et tagada tootespetsifikaadis nõutav rasvakiht. Rasvakihi kvaliteeti on täiendavalt kaitstud täiendava nõude – maksimaalselt 5 % rasvasisaldus söödas kuivaine alusel – lisamisega tabeli all olevatesse selgitavatesse märkustesse. — Sorgo lubatud osakaalu sigade söödas on tõstetud 40 %-lt 55 %-le kuivainest, et tagada tootespetsifikaadis nõutav rasvakiht. — Odra lubatud osakaalu sigade söödas on tõstetud 40 %-lt 55 %-le kuivainest, et tagada tootespetsifikaadis nõutav rasvakiht. — Nisu lubatud osakaalu sigade söödas on tõstetud 25 %-lt 55 %-le kuivainest, et tagada tootespetsifikaadis nõutav rasvakiht. — Tritikale lubatud osakaalu sigade söödas on tõstetud 25 %-lt 55 %-le kuivainest, et tagada tootespetsifikaadis nõutav rasvakiht. — Loetelusse on lisatud maisisilo ning piiritustööstuse kuivjäägid ja jääklahused: neid koostisosi võib nüüd kasutada ka nuumikute söötmiseks, sest need on suurepärased söödamaterjalid, mis tagavad tootespetsifikaadis nõutava rasvakihi, ja kuna need on kiudainerikkad, on need täiskasvanud sigade jaoks kergemini seeditavad kui nooremate sigade jaoks. — Söödamaterjalide loetellu on lisatud tervetest tõlvikutest tehtud maisijahu, sest see on väga kiudainerikas ja seda kasutatakse kliide asemel kiudainete allikana. — Maisitera- ja/või maisitõlvikujahu osakaal ei ole muutunud, kuid maisitõlvikujahu puhul on itaalia keeles kasutatud termini „pannocchia“ asemel võetud täpsuse huvides kasutusele termin „pannocchia di granturco“, sest „pannocchia“ üksinda võib viidata ka muudest teraviljadest valmistatud jahule. — Loetelust on jäetud välja „kaer“, sest see kuulub kategooriasse „muu teravili“, mille puhul ei ole protsentuaalset osakaalu muudetud. — Kuigi kirje „linaseemnekook, linaseemne söödakook, linaseemnejahu, linaseemne söödajahu“ lubatud osakaal on jäänud samaks, on koogi tähistamiseks itaalia keeles kasutatud ingliskeelse sõna „expeller“ asemel võetud kasutusele selle itaaliakeelne tõlge „panello“, et see vastaks komisjoni määruse (EL) 2017/1017 punktis 2.8.2 kasutatud terminile. Lisati linaseemne söödakook (komisjoni määruse (EL) 2017/1017 punkt 2.8.4), linaseemnejahu (punkt 2.8.3) ja linaseemne söödajahu (punkt 2.8.5), sest need on määrusega hõlmatud söödamaterjalid, mis on sarnased linaseemne söödakoogile. — Dehüdreeritud peedilõikude lubatud osakaalu on tõstetud 4 %-lt 10 %-le kuivainest, sest see on suure kiudainesisaldusega suurepärane sööt, mis on pealegi jämesooles kergesti seeditav ja sobib seetõttu täiskasvanud sigadele. — Kirjes „puuviljapulp ja tomatipulp (tomati pressimisjäägid) kui eelsegude täiteained“ kasutatud terminid on viidud vastavusse komisjoni määruses (EL) 2017/1017 (punktid 5.22.2 ja 5.35.1) kasutatud terminitega. Selle söödamaterjali osakaalu ei ole muudetud. — Kirje „piiritustööstuse kuivjäägid ja jääklahused“ on viidud vastavusse komisjoni määruses (EL) 2017/1017 (punkt 1.12.9) kasutatud terminitega. Selle söödamaterjali osakaalu ei ole muudetud. Seda on nüüd lubatud kasutada ka nuumikute söödavalikus, kuna see sisaldab palju B-vitamiini ja aitab lubatud kogustes tagada tootespetsifikaadis nõutava rasvakihi. — Tootmispiirkonnas kasvava tooraine, nimelt lutserni (kõrgel temperatuuril kuivatatud), herneste ja muude kaunviljade seemnete osakaalu on suurendatud. — Lutserni kirje on nüüd „lutsern, kõrgel temperatuuril kuivatatud“, et kajastada komisjoni määruse (EL) 2017/1017 punktis 6.10.3 kasutatud terminit. Lisaks sellele, kuna lutsern kasvab tootmispiirkonnas, on lubatud osakaalu tõstetud 2 %-lt 4 %-le kuivainest. — Sojaubade ekstraheerimisel saadud toodete puhul sisaldavad artikli 5 lõike 2 („Sigade kasvatamine ja söötmine“) lubatud söödamaterjalide tabeli selgitused nüüd uut reeglit, mis piirab nendest toodetest saadud toorrasva koguse 2,5 %-ga üldkogusest. Selle põhjuseks on asjaolu, et söödamaterjali toorrasvasisaldus on määrava tähtsusega tootespetsifikaadis nõutava rasvakihi tagamisel. Need tooted olid varem komisjoni määruses (EL) nr 575/2011 hõlmatud ühe kirjega „sojaoajahu“ ja seejärel komisjoni määruses (EL) nr 68/2013, mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) 2017/1017, jagatud kaheks – „põldsojaoajahu“ ja „põldsojaoa söödajahu“. Komisjoni määruses (EL) 1017/2017 on loetletud palju erinevaid tooteid, mis saadakse sojaubade ekstraheerimisel, ja neid kõiki ei ole otstarbekas söödatabelis loetleda. Need võivad komisjoni määruse (EL) 1017/2017 ajakohastamise/muutmise korral ka muutuda. — Päevalilleseemnete ekstraheerimisel saadud toodete puhul sisaldavad artikli 5 lõike 2 („Sigade kasvatamine ja söötmine“) lubatud söödamaterjalide tabeli selgitused nüüd uut reeglit, mis piirab nendest toodetest saadud toorrasva koguse 2,5 %-ga üldkogusest. Selle põhjuseks on asjaolu, et söödamaterjali toorrasvasisaldus on määrava tähtsusega tootespetsifikaadis nõutava rasvakihi tagamisel. Need tooted olid varem komisjoni määruses (EL) nr 575/2011 hõlmatud ühe kirjega „päevalilleseemnejahu“ ja seejärel komisjoni määruses (EL) nr 68/2013, mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) 1017/2017, jagatud kaheks – „päevalilleseemnejahu“ ja „päevalilleseemne söödajahu“. Komisjoni määruses (EL) 1017/2017 on loetletud palju erinevaid tooteid, mis saadakse päevalilleseemnete ekstraheerimisel. Neid kõiki ei ole otstarbekas söödatabelis loetleda ja need võivad komisjoni määruse (EL) 1017/2017 ajakohastamise/muutmise korral muutuda. — Lisatud on uus kirje: rapsiseemnete ekstraheerimisel saadud tooted. Rapsiseemnete lisamine kajastab asjaolu, et geneetiline parandamine on võimaldanud valida uusi sorte, mis ei sisalda glükosinolaate ega erukahapet (toitainete imendumist takistavad tegurid). Kirje on sõnastatud nii, et see vastaks soja- ja päevalilletoodete puhul kasutatavale ülesehitusele. Need tooted olid varem komisjoni määruses (EL) nr 575/2011 hõlmatud ühe kirjega „rapsiseemnesrott“ ja seejärel komisjoni määruses (EL) nr 68/2013, mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) 1017/2017, jagatud kaheks – „rapsiseemnesrott“ ja „rapsiseemne söödajahu“. Komisjoni määruses (EL) 1017/2017 on loetletud palju erinevaid tooteid, mis saadakse rapsiseemnete ekstraheerimisel. Kõiki söödamaterjale ei ole otstarbekas loetleda ja need võivad komisjoni määruse (EL) 1017/2017 ajakohastamise korral muutuda. Kuna söödamaterjali toorrasvasisaldus on oluline tootespetsifikaadis nõutava rasvakihi tagamisel, sisaldavad artikli 5 lõike 2 („Sigade kasvatamine ja söötmine“) lubatud söödamaterjalide tabeli selgitused nüüd uut reeglit, mis piirab nendest toodetest saadud toorrasva koguse 2,5 %-ga üldkogusest. — Kirje „maisiidusrott“ on viidud vastavusse komisjoni määruse (EL) 2017/1017 punktis 1.2.12 kasutatud terminiga. — Kategooria „herned ja/või muud kaunviljade seemned“ on jagatud kaheks kirjeks – „herned“ ja „muud kaunviljaseemned“, mille kogust on suurendatud vastavalt 25 %-ni ja 10 %-ni kuivainest. Hernes on kaunvili, mis tagab tootespetsifikaadis nõutava rasvakihi isegi siis, kui see moodustab 25 % kuivainest, ning erinevalt teistest kaunviljadest, nagu põlduba ja hiirehernes, sisaldab see vähe toitainete imendumist takistavaid tegureid. — Kirje „pärmid“ on viidud vastavusse komisjoni määruse (EL) 2017/1017 punktis 12.1.5 kasutatud terminiga. — Lipiide, mille standardsulamistemperatuur on üle 36 °C, võib nüüd sööta nii noorloomadele kui ka nuumikutele, sest uus 5 % rasva piirnorm sööda kuivaines ja 2 % linoolhappe piirnorm tagavad, et nuumikutele söötmise korral vastab saavutatud rasvakiht tootespetsifikaadi nõuetele. — Kirje „põldsojajahu“ on muudetud kirjeks „röstitud terved põldsojaoad ja/või põldsojaoakook“. Soja on energiaallikas, mis on oluline noorloomade energiavajaduse rahuldamiseks.

— Mõned üksikud söödamaterjalid on välja jäetud: seemneteta jaanikaunad, maniokk (kassaava), kuivatatud kartul, koprajahu ja seesamiõlijahu, sest neid ei ole tootmispiirkonnas võimalik leida; sileeritud pressitud peedilõigud, sest need on turul vaevu kättesaadavad ja neid kasutatakse peamiselt lüpsilehmade söötmiseks, ning valgulüsaadid, sest söödamaterjali kättesaadavuse muutumine turul on viinud nende kasutamise vähenemiseni, ning võttes arvesse asjaolu, et valgulüsaatide lubatud osakaalu (kuni 1 % söödaratsiooni kuivainest) tõttu olid need sigade söödas peaaegu tähtsusetud.

— Artikli 5 lõikesse 2 on lisatud sigadele söödaks sobivate söödamaterjalide ühtse tabeli alla uus märkus 4. Kuna teatavate söödamaterjalide toorrasvasisaldus on erinev, täpsustatakse märkuses, et nende materjalide maksimaalne toorrasvasisaldus ei tohi ületada 2,5 % kuivainest, et tagada tootespetsifikaadis nõutud rasvakiht.

— Lisaks 2 % linoolhappe piirmäärale on tootespetsifikaadiga piiratud ka toorrasvasisaldus 5 %-ga kuivainesisaldusest, et tagada tootespetsifikaadis nõutav rasvakiht. Need kaks kriteeriumi on olulised, sest on toimunud mitu muutust, millel võib olla negatiivne mõju sea rasvakihi kvaliteedile: muu hulgas on suurendatud maisi osakaalu, lipiidid, mille standardsulamistemperatuur on üle 36 °C, on nüüd lubatud ka nuumamisetapis ning teatavate rasvaallikateks olevate söödamaterjalide lubatud koguseid on suurendatud.

— Lisatud on võimalus kasutada mineraale ja lisaaineid/vitamiine.

— Nuumamisetapp — Selle etapi määratlust on muudetud, et viia see kooskõlla uue lähenemisviisiga, mille kohaselt kasutatakse rümba kaalu. — Viide kaalule, mille siga peab selles etapis saavutama, on välja jäetud, kuna kriteeriumina ei kasutata enam mitte seapartii keskmist eluskaalu, vaid rümba individuaalset kaalu, mis on läbipaistvam, täpsem ja konkreetsem ning üldiselt parem meetod.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.3, esitades lühikokkuvõtte lubatud söödamaterjalidest, sest kõiki kolmekümmet tootespetsifikaadi kriitiliste elementide muudatust ei ole võimalik kajastada.

5.11. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: singi „Prosciutto di Parma“ tootmismeetod – sigade kasvatamine ja söötmine

Varem C jaos sisaldunud teave on ümber struktureeritud artikli 5 lõikesse 2 („Sigade kasvatamine ja söötmine“) ja seda on muudetud järgmiselt.

— Loomakasvatajad võivad nüüd vabalt otsustada, kuidas sööta kasutada, sest see valik sinki „Prosciutto di Parmat“ ei mõjuta.

— Lisatud on viide kuivsööda kasutamisele – mis on sobiv võimalus sigade söötmiseks – traditsioonilisema vedelsööda kasutamise võimaluse kõrval, jättes loomapidajatele vabaduse otsustada, millist meetodit kasutada.

— Lisatud on säte, mis sisaldab päritolukoha templijäljendi tehniliste ja visuaalsete omaduste kirjeldust, päritolukoha templijäljendi kujutist ja tabelit, mis näitab, millist tähte kasutada kõnealuses märgistuses poegimiskuu tähistamiseks.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.3, esitades lühikokkuvõtte sööda kasutamisviisidest, sest kõiki kolmekümmet tootespetsifikaadi kriitiliste elementide muudatust ei ole võimalik kajastada.

5.12. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: tapmine ja värskete reietükkide omadused – tapmine

Viide paastumise kestusele „15 tundi“ (tootespetsifikaadi eelmise versiooni E jagu) on välja jäetud, kuna õigusaktides puuduvad selged eeskirjad selle kohta, kui mitu tundi minimaalselt peavad sead enne tapmist paastuma.

C jaos sisaldunud eeskirjad selle kohta, mis vanuses põrsaste mõlemad tagajalad peab loomakasvataja märgistama põrsaste päritolukoha templijäljendiga, on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd artikli 5 lõike 3 punktis a („Tapmine“). Selleks et veelgi lihtsustada singi „Prosciutto di Parma“ jälgimist ja jälgitavust, on kõnealust vanust ka vähendatud 30 päevalt vähemalt 28 päevale – hoolimata võimalusest võõrutada põrsad varakult, 21 päeva vanuselt, kui on täidetud kehtivates ELi õigusaktides sätestatud tingimused.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5.13. Redaktsiooniline muudatus: tapmine ja värskete reietükkide omadused – tapmine

C jaos sisaldunud tapmiseeskirjad on ümber struktureeritud artikli 5 lõike 3 punkti a (Tapmine) ja neid on muudetud järgmiselt: termini „tempel“ asemel on võetud kasutusele termin „päritolukoha templijäljend“, kuna see on täpsem ja võimaldab põrsaste märgistamise eest vastutavat isikut selgemalt kindlaks määrata, ning tekstis on nüüd täpsustatud, et põrsad tuleb märgistada päritolukoha templijäljendiga siis, kui nad on veel poegimisruumis, kus emis neid imetab. Varem B jaos sisaldunud teave on ümber struktureeritud artikli 5 lõike 3 punkti b („Värskete reietükkide omadused“) ja seda on muudetud järgmiselt.

— Viide „kaaluga 7–9 kilogrammi“ on välja jäetud, kuna toodet ei liigitata enam väikesteks ehk 7 kg kaaluvateks ja suurteks ehk 9 kg kaaluvateks sinkideks.

— Viide „lühikesele trimmimisele“ (mis tähendab alates reieluupeast katmata lihaspinna piiramist) on viidud lõpptoote omaduste alt üle värskete reietükkide omaduste alla, kuna värsked reietükid tarnitakse tapamajast vinnutamisrajatisse soolamiseks valmis kujul.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.2, et viia see vastavusse tootespetsifikaadi uue versiooniga, muutmata selle tegelikku sisu.

5.14. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: tapmine ja värskete reietükkide omadused – värskete reietükkide omadused

Varem B jaos sisaldunud teave on ümber struktureeritud artikli 5 lõike 3 punkti b („Värskete reietükkide omadused“) ja seda on muudetud järgmiselt.

— Värskete reietükkide kaalule on kehtestatud ülempiir, mis on kooskõlas singi „Prosciutto di Parma“ valmistamiseks sobivaks peetavate searümpade maksimaalse kaaluga.

— Värskete reietükkide kaalu alampiiri on muudetud, et tagada tooraine sobivus pikaajaliseks vinnutamiseks – vinnutamisaega on selle muudatusega pikendatud – ning tagada, et saadud sink „Prosciutto di Parma“ vastab värvuse (lõikamisel), lõhna ja maitse poolest nõuetele. Värskete reietükkide kaalu alam- ja ülempiiri on muudetud kooskõlas sigade kaalu suurenemisega.

— Värskete reietükkide rasvakihi paksust käsitlevaid eeskirju on muudetud, et võtta arvesse sigade ja värskete reietükkide kaalu suurenemist. Rasvakihi korralik paksus näitab reietüki kvaliteeti ja on oluline, et reietükk suudaks vastu pidada singi „Prosciutto di Parma“ pikale vinnutamisajale ning et oleksid tagatud kaitstud päritolunimetusega singi iseloomulikud omadused.

— Kooskõlas värskete reietükkide kaalu suurenemisega on katmata lihaspinna maksimaalset pikkust alates reieluupeast suurendatud 9 sentimeetrini.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.3, et kajastada seda värskete reietükkide kaalu, rasvakihi paksuse ja reieluupeast alates katmata lihaspinna maksimaalse pikkuse teavet.

5.15. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: tapmine ja värskete reietükkide omadused – värskete reietükkide omadused

H jagu on ümber struktureeritud artikli 5 lõike 3 punkti b („Värskete reietükkide omadused“), mis sisaldab nüüd ka üksikasju tapamaja poolt pandava kustumatu templi tehniliste ja visuaalsete omaduste kohta, täpsustab selle suurust ning sisaldab templi kujutist ja üksikasju, et pöörata tapmisetapis suuremat tähelepanu sellele jälgimise ja jälgitavuse elemendile.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5.16. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: tootmisprotsess

Varem tootespetsifikaadi E jaos sisaldunud teave tootmismeetodi kohta on ümber struktureeritud artikli 5 lõikesse 4 („Tootmisprotsess“) ja seda on muudetud järgmiselt.

— Etapi a – mis hõlmab reietükkide või sealiha säilitamist, jahutamist ja trimmimist – üksikasju muudeti järgmiselt. — Säilitamine, jahutamine ja trimmimine on koondatud ühte etappi, kuna see on loogilisem viis tootmisprotsessi esitamiseks: need kolm etappi toimuvad tegelikult otse tapamajas ja/või lihatükeldamisrajatises. — Viide sigade kehatemperatuurile 40 °C on välja jäetud, sest sellel puudus igasugune teaduslik alus. Tekstis viidatakse nüüd selle asemel „kehatemperatuurile“. — Viited värskete reietükkide kaalu vähenemisele ja kaalukaotuse protsendile on välja jäetud, kuna see võib olla erinev sõltuvalt sellest, kuidas reietükid esimesel juhul jahutatakse ja teisel juhul trimmitakse.

— Etapi b ehk soolamisetapi üksikasju muudeti järgmiselt. — Täpsuse huvides on nüüd tekstis selgelt märgitud, millal algab tegelik vinnutamisprotsess. — Temperatuurivahemikku on suurendatud 1–4 °C-lt 0–4 °C-le, et see vastaks jahutusetapis nõutavale temperatuurivahemikule ja hõlbustaks külmruumide haldamist, ilma et see mõjutaks negatiivselt soolamisprotsessi või toote ohutust. Niiskusesisaldust käsitlevad eeskirjad on läbi vaadatud, märkides maksimumväärtuse asemel nõutava miinimumväärtuse, et seda oleks lihtsam kontrollida. — Selleks et vähendada vinnutatud sinkide soolasisaldust, muudeti ajavahemikku, mille jooksul on reietükid pärast iga soolamist soolamisruumis, vastavalt 6–7 päevalt 4–7 päevale ja 15–18 päevalt 10–21 päevale.

— Etapi c ehk seismisetapi kirjeldust muudeti järgmiselt. — Selle asemel, et viidata minimaalsele ajavahemikule, mille jooksul peavad singid olema seismisruumis (60–90 päeva), märgitakse nüüd tekstis „külmade“ tootmisetappide (hõlmab nii soolamist kui ka seismist) minimaalne kestus. Selle uue sätte eesmärk on tagada singi „Prosciutto di Parma“ stabiilsus nii organoleptiliste omaduste kui ka tooteohutuse osas. — Temperatuurivahemikku on suurendatud (1–5 °C-lt 0–5 °C-le), et kajastada külmruumide toimimist, ning niiskusesisaldust käsitlevad eeskirjad on läbi vaadatud, märkides maksimumväärtuse asemel nõutava miinimumväärtuse, et seda oleks lihtsam kontrollida. — Tekstis kirjeldatakse nüüd nn korrastamise protsessi, mis toimub vinnutamisrajatistes tavaliselt seismisetapis. — Nüüd kirjeldatakse singi temperatuuri järkjärgulist tõstmist, mis traditsiooniliselt eelneb pesemisele.

— Etapi d – mille jooksul toimub sinkide pesemine ja kuivatamine – kirjeldusest on välja jäetud sõnad „kamar kraabitakse“, kuna see toiming ei mõjuta tootmisprotsessi ja vinnutamisrajatiste ülesanne on otsustada oma kogemuste põhjal, kas kraapida või mitte.

— Etapi e – mis hõlmab kuivama riputamise ettevalmistusi, rasvaga määrimist ja seejärel kuivama riputamist – kirjeldust muudeti järgmiselt. — Tekstis on nüüd märgitud, et pipra raputamine katmata reieluupea ümber võib toimuda kas ajal, mil sink kuivama riputamiseks ette valmistatakse, või pärast seda, et järgida tootmisprotsessi loogilist järjekorda. — Tekstis ei viidata enam singi ümaraks „kloppimisele“, sest värskele reietükile annab sellise kuju trimmimine. — Tekstis on nüüd märgitud, et rasvaga määrimine võib toimuda rohkem kui üks kord, sest see protsess on oluline singi paljastatud pinna kaitsmiseks. — Nüüd täpsustatakse, et rasvaga määrimine toimub viiendal kuul, sest see on vajalik, et vältida pinna liigset kuivamist ja kooriku tekkimist, mis võib singi kuivama riputamisel takistada selle korralikku läbikuivamist.

Artikli 5 lõige 4 sisaldab nüüd mõiste „tootja vinnutamisrajatis“ määratlust, et paremini kindlaks määrata osapool, kes kinnitab pitseri ja vastutab kõige olulisemate töötlemisetappide eest, mis toimuvad esimese kuue kuu jooksul. Kui sink vinnutamisprotsessi lõpus märgistatakse, peab just „tootja vinnutamisrajatis“ olema tuvastatav ettevõtte tunnuskoodiga, mis asub hertsogikrooni kujutava logo all. „Tootja vinnutamisrajatis“ on märgitud ka müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ märgistusel, mis annab jälgimise ja jälgitavusega seoses suurema kindlustunde.

Tekstis viidatakse nüüd selgelt võimalusele viia toode ühest vinnutamisrajatisest teise, tingimusel et see toimub alles pärast kuuendat kuud ja vastuvõttev rajatis on samuti kontrollisüsteemis registreeritud. Samuti on tekstis märgitud, et singi „Prosciutto di Parma“ võib viia kontrollisüsteemis registreeritud singikuivatuslattu.

Selleks et paremini rõhutada singi „Prosciutto di Parma“ jälgimist ja jälgitavust, on nüüd lisatud pitseri kujutis ja selle üksikasjade kirjeldus.

Hertsogikrooni kujutavat logo käsitlev teave, mis oli varem esitatud tootespetsifikaadi H jaos, on ümber struktureeritud ja asub nüüd artikli 5 lõikes 4.

Tekstis viidatakse nüüd ka koodile, mis tähistab „tootja vinnutamisrajatist“, mis peab olema lisatud logole jälgimise ja jälgitavuse eesmärgil.

Artikli 5 lõige 4 sisaldab nüüd sinkidele kantud hertsogikrooni kujutava logo kujutist ning selle logo üksikasju, et rõhutada paremini singi „Prosciutto di Parma“ jälgimist ja jälgitavust. Samuti on nüüd täpsustatud, et võib kasutada spetsiaalseid tunnusmärke, et hõlbustada kontrolle, mida teevad asutused, kes vastutavad nõuetele vastavuse kontrollimise ja võimalike rikkumiste eest karistamise eest.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.6.

5.17. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: tootmisprotsess

Varem tootespetsifikaadi E jaos esitatud eeskirju minimaalse vinnutamisaja kohta on muudetud ja ümber struktureeritud ning need asuvad nüüd artikli 5 lõikes 4 („Tootmisprotsess“). Pärast värskete reietükkide miinimumkaalu suurendamist on pikendatud ka minimaalset vinnutamisaega, et singi „Prosciutto di Parma“ iseloomulikud omadused, nagu värvus lõikamisel, lõhn ja maitse, ei muutuks.

Koonddokumendi punktis 3.2 muudetakse seetõttu ka minimaalset vinnutamisaega.

5.18. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: konditustamine

Artikli 5 lõikele 5 on antud pealkiri („Konditustamine“) vastavalt sellele, kuidas tekst on ümber struktureeritud, et kajastada erinevate toimingute kronoloogilist järjestust ja singi „Prosciutto di Parma“ eri liike.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.2, et viia see vastavusse tootespetsifikaadi uue versiooniga, muutmata selle tegelikku sisu.

5.19. Põhielemendi muudatus: viilutamine ja pakendamine

Singi „Prosciutto di Parma“ viilutamise ja pakendamise eeskirjad on välja jäetud, sest see osa ei kuulu tootespetsifikaati, ning selles osas sisaldunud teave on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd artikli 5 lõikes 6 („Viilutamine ja pakendamine“) ja artikli 8 lõikes 3 („Singi „Prosciutto di Parma“ märgistamine“). See ei mõjuta asjaolu, et „viilutamise eeskirjad“ on alates 2008. aastast olnud tootespetsifikaadi lahutamatu osa ja neile on sõnaselgelt viidatud komisjoni rakendusmääruses (EL) nr 1208/2013.

Nõue, et toode peab olema viilutatud ja pakendatud selle valmistamise „tüüpilises piirkonnas“, on kvaliteedi tagamiseks kehtestatud alates sellest ajast, kui singi „Prosciutto di Parma“ kaitse ühing esimest korda (1996. aastal) „viilutamise eeskirjad“ heaks kiitis. Selle nõude eesmärk on tagada toote päritolu ja kontroll, sealhulgas jälgitavus ja autentsuse tagamine tarbijatele. Tuleb märkida, et hoolimata kaupade vaba liikumise piiramisest on Euroopa Liidu Kohus leidnud, et see nõue on õigustatud, kuna ekspertidest inspektorid peavad teostama tõhusat kontrolli (20. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C-108/01: Consorzio del Prosciutto di Parma versus Asda Stores Ltd).

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 3.5 ja 3.6.

5.20. Redaktsiooniline muudatus: viilutamine ja pakendamine

Artikli 5 lõikele 6 on antud pealkiri („Viilutamine ja pakendamine“) vastavalt sellele, kuidas tekst on ümber struktureeritud, et kajastada erinevate toimingute kronoloogilist järjestust ja singi „Prosciutto di Parma“ eri liike.

Varem B jaos sisaldunud teave on ümber struktureeritud artikli 5 lõikesse 6 ja seda on muudetud järgmiselt.

— Täpsustatakse müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ kahe pakendivormi – klassikalise ja kaasavõetava – erinevust, mis oli juba esitatud tootespetsifikaadi eelmisele versioonile lisatud singi „Prosciutto di Parma“ viilutamise ja pakendamise eeskirjades.

— Täpsustatakse, et kasutatud viilutusmeetodid ei tohi mõjutada singi „Prosciutto di Parma“ organoleptilisi omadusi ja et see eeskiri kehtib ka müügipakendis viilutatud singi kohta.

Kooskõlas teksti uue ülesehitusega on lisatud artikli 5 lõike 6 punkt a („Klassikalises müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ suhtes kohaldatavad erieeskirjad“) ning artikli 5 lõike 6 punkti a alapunkti iii on tehtud järgmised muudatused.

— Lisatud on viide „pakendamisele“, sest viilutatud sinki „Prosciutto di Parma“ saab pakendada ainult viilutamisrajatistes, kuna pakendamine järgneb vahetult viilutamisele ja mõlemad protsessid toimuvad samas ruumis. Samuti on lisatud viited müügipakendis viilutatud singi veeaktiivsuse ja säilitustemperatuuri kohta, kuna käesoleva muudatuse taotlusega kehtestatakse müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ jaoks kaks säilitamisvõimalust, temperatuuril 0–10 °C ja temperatuuril 0–25 °C, kusjuures asjaomased tehnilised tingimused jäävad muidu samaks.

— Minimaalseid säilivusaegu käsitlevat tabelit on muudetud, et see oleks selgem ja loetavam, ning see on nüüd esitatud kasvavas järjekorras. Teises veerus on sõna „vinnutamine“ asemel selguse huvides nüüd „minimaalne vinnutamine“.

Tootespetsifikaadi selgemaks muutmiseks on lisatud artikli 5 lõike 6 punkt b („Kaasavõetavas müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ suhtes kohaldatavad erieeskirjad“).

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.5, et viia see vastavusse tootespetsifikaadi uue versiooniga, muutmata selle tegelikku sisu.

5.21. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: klassikalises müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ suhtes kohaldatavad erieeskirjad

Artikli 12 punkti 3 („Müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ liigid“) tabelit, mis oli algselt esitatud viilutamise ja pakendamise eeskirjades, on muudetud ja see on ümber struktureeritud. See on nüüd esitatud artikli 5 lõike 6 punkti a alapunktis iii ja sisaldab viiteid minimaalsetele säilivusaegadele, et laiendada singi „Prosciutto di Parma“ turustatavate toodete valikut.

Konkreetsemalt on lisaks müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ traditsioonilisele ladustamisviisile (temperatuuril 0–10 °C) lisatud ka uus ladustamisviis temperatuuril üle 10 °C, sest mõnes ELi-välises riigis, näiteks Šveitsis, ei ole kehtestatud õigusakte, mis reguleeriksid alla 0,93 % veeaktiivsusega lihatoodete ladustamistemperatuuri. Seetõttu on lisatud uus tabel, milles on esitatud eeskirjad müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ kohta, mille säilitustemperatuur on 0–25 °C.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.5, et kajastada müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ minimaalset säilivusaega temperatuuril 10 °C või alla selle, ning viidata klassikalises müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ säilitamisele temperatuuril 0 °C kuni 25 °C.

5.22. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: kontroll

Lisatud on artikkel 7 („Kontroll“) vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artiklile 7.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5.23. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: terve kondiga sink „Prosciutto di Parma“ ja kondita sink „Prosciutto di Parma“

Varem tootespetsifikaadi H jaos esitatud teave terve kondiga singi „Prosciutto di Parma“ ja kondita singi „Prosciutto di Parma“ kohta on ümber struktureeritud artikli 8 lõigetesse 1 („Terve kondiga sink „Prosciutto di Parma““) ja 2 („Kondita sink „Prosciutto di Parma““) ning seda on muudetud järgmiselt.

— Artikli 8 lõike 1 punktis a ja lõike 2 punktis a on nüüd sätestatud, et nimetus „Prosciutto di Parma“ peab asuma peamisel vaateväljal ja eristuma muust teabest, et see oleks piisavalt nähtav. Samuti on selles täpsustatud ELi kaitstud päritolunimetuse sümboli asukoht kooskõlas asjakohaste ELi õigusaktidega.

— Artikli 8 lõike 1 punktis b ja lõike 2 punktis b nõutakse koostisosade loetlemist tarbijate huvides, täpsustades, et võib kasutada sõna „coscia“ (reietükk), sest see määratleb konkreetselt sigade anatoomia osa, mida kasutatakse singi „Prosciutto di Parma“ valmistamiseks.

— Artikli 8 lõike 1 punktis c ja lõike 2 punktis c nõutakse, et tarbijate huvides tuleb singi „Prosciutto di Parma“ etiketil esitada andmed „tootja vinnutamisrajatise“ või „turustaja vinnutamisrajatise“ kohta, mis mõlemad peavad olema kontrollisüsteemis registreeritud.

— Artikli 8 lõikesse 2 on lisatud märge „kondita“, et oleks selge, et portsjonitena müüdav toode on kondita sink „Prosciutto di Parma“.

— Artikli 8 lõike 2 punktist d on välja jäetud sõna „tootmiskuupäev“, et oleks selgem, et tegemist on viitega vinnutamise alguskuupäevale ja mitte millelegi muule.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.6, et kajastada neid kondiga ja kondita singi „Prosciutto di Parma“ märgistusse tehtud muudatusi.

5.24. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma“ – klassikalises müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma“

Varem tootespetsifikaadi H jaos esitatud teave on ümber struktureeritud ja viidud artikli 8 lõike 3 punkti a („Klassikalises müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma““). Singi „Prosciutto di Parma“ viilutamise ja pakendamise eeskirjade artikli 13 lõigetes 1, 2, 3 ja 6 („Pakendi kujundus“) sisaldunud teave on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd artikli 8 lõike 3 punktis a.

Tehtud on ka järgmised muudatused.

— Artikli 8 lõike 3 punktis a viidatakse nüüd kaitstud päritolunimetuse täielikule ametlikule nimetusele („Prosciutto di Parma“) ning lisatud on pakendi graafilise kujunduse eeskirjad, et teha kindlaks klassikalises müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ omadused.

— Artikli 8 lõike 3 punkti a alapunktis v esitatud teabes pakendaja tunnuskoodi sisaldava ristküliku kohta on „CXX“ muudetud „LXX“-ks, sest kontrolliasutuse koostatud loetelus algavad viilutajate/pakendajate tunnuskoodid tähega „L“.

Singi „Prosciutto di Parma“ viilutamise ja pakendamise eeskirjade artikkel 14 („Pakendaja nimi“) on välja jäetud. Selles sisaldunud teave on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd artikli 8 lõike 3 punkti a alapunktis ix.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 3.5 ja 3.6, et kajastada neid klassikalises müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ märgistusse tehtud muudatusi.

5.25. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma“ – kaasavõetavas müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma“

Singi „Prosciutto di Parma“ viilutamise ja pakendamise eeskirjade artikli 13 lõigete 4 ja 5 („Pakendi kujundus“) teave on ümber struktureeritud ja esitatakse nüüd artikli 8 lõike 3 punktis b („Kaasavõetavas müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma““).

Artikli 8 lõike 3 punkti b on lisatud singi „Prosciutto di Parma“ kaasavõetava pakendi kujutised ja asjaomane tooteteave, et selgelt näidata kaasavõetavas müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ omadusi.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punktis 3.6 esitatud teavet kaasavõetavas müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ märgistamise kohta, esitades kokkuvõtte, kuna üksikasjalikke andmeid kõigi nende tootespetsifikaadi muudatuste kohta ei ole otstarbekas esitada.

5.26. Muudatus, mis mõjutab põhielementi: müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma“ – kaasavõetavas müügipakendis viilutatud sink „Prosciutto di Parma“

Artikli 5 lõike 6 punkti b alapunkt iv („Kaasavõetavas müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ suhtes kohaldatavad erieeskirjad“) on lisatud pakendamismeetodite valiku laiendamiseks, eesmärgiga anda ettevõtetele suurem paindlikkus tootmises ja hõlbustada tarbijate nõudmistele reageerimist, tagades samal ajal, et singi „Prosciutto di Parma“ organoleptilised omadused säiliksid muutumatuna.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.6.

5.27. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: nii klassikalises kui ka kaasavõetavas müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ suhtes kohaldatavad eeskirjad

Singi „Prosciutto di Parma“ viilutamise ja pakendamise eeskirjade artiklis 15 („Märgistamine“) esitatud teave on ümber struktureeritud artikli 8 lõike 3 punkti c („Nii klassikalises kui ka kaasavõetavas müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ suhtes kohaldatavad eeskirjad“) ja seda on muudetud järgmiselt.

— Artikli 8 lõike 3 punkti c alapunktis ii on terminite järjepidevuse huvides võetud termini „tootja“ asemel kasutusele termin „tootja vinnutamisrajatis“.

— Artikli 8 lõike 3 punkti c alapunktist iv on välja jäetud sõna „tootmiskuupäev“, et oleks selgem, et tegemist on viitega vinnutamise alguskuupäevale ja mitte millelegi muule.

— Artikli 8 lõike 3 punkti c alapunktis vi esitatud teabes „klassikalises“ müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ kohta on muudetud viidet hoiustamisele temperatuuril 0 °C kuni 10 °C ja lisatud viide hoiustamisele temperatuuril 0 °C kuni 25 °C, et kajastada erinevaid temperatuurivahemikke, milles „klassikalises“ müügipakendis viilutatud sinki „Prosciutto di Parma“ võib hoiustada.

— Artikli 8 lõike 3 punkti c alapunktis vi on „kaasavõetavas“ müügipakendis viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ kohta täpsustatud, et erinevalt „klassikalisest“ müügipakendist, mida võib säilitada temperatuuril 0 °C kuni 25 °C, tuleb sellel kujul pakendatud sinki hoida temperatuuril 0 °C kuni 10 °C, sest „kaasavõetava“ müügipakendi puhul ei kasutata vahekihti, mistõttu see ei sobi säilitamiseks temperatuuril kuni 25 °C.

— Artikli 8 lõike 3 punkti c alapunkti viii kohaselt tuleb tarbijate huvides esitada koostisosade loetelu, täpsustades, et kasutada võib sõna „coscia“ (reietükk).

— Artikli 8 lõike 3 punkt c sisaldab nüüd pilte viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ pakenditest, mis erinevad standardsest kandikukujulisest pakendist.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 3.5 ja 3.6, esitades kokkuvõtte, kuna üksikasjalikke andmeid kõigi nende tootespetsifikaadi muudatuste kohta ei ole otstarbekas esitada.

5.28. Muudatus, mis ei mõjuta põhielementi: singi „Prosciutto di Parma“ esitusviisi ja märgistamise täiendavad üksikasjad

Varem H jaos esitatud eeskirjad, mis käsitlevad omaduste kasutamist koos nimetusega „Prosciutto di Parma“, on ümber struktureeritud ja asuvad nüüd artikli 8 lõikes 4 („Singi „Prosciutto di Parma“ esitusviisi ja märgistamise täiendavad üksikasjad“).

Lisaks sellele viidatakse artikli 8 lõike 4 punktis e nüüd võimalusele kasutada päritolunimetuse kaitse ühenduse sümboleid, kui singi „Prosciutto di Parma“ edasise segmenteerimise ja sertifitseerimise osas toimub muutusi, et pidada sammu turunõuetega.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

KOONDDOKUMENT

„Prosciutto di Parma“

ELi nr: PDO-IT-0067-AM05 – 18.12.2020

KPN (X) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

Prosciutto di Parma

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik [loetletud XI lisas]

Klass 1.2. Lihatooted (kuumtöödeldud, soolatud, suitsutatud jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Toode on ümara kujuga prosciutto crudo toorsink, mida on vinnutatud vähemalt 14 kuud. Jala distaalne osa (sõrg) ja välised vead, mis võiksid rikkuda toote välimust, on eemaldatud. Singi kaal jääb vahemikku 8,2–12,5 kg. Singi lõikamisel on liha ühtlase värvusega, mis varieerub roosast punaseni, mille vahel on rasvkoe lumivalged viirud. Lõhna ja maitse poolest on tegemist õrna, maheda maitsega lihaga, mis ei ole eriti soolane ja millel on iseloomulik lõhn. Sinki iseloomustavad teatavad analüütilised väärtused, nimelt niiskusesisaldus 58,0–63,0 %, meresoola (naatriumkloriidi) sisaldus 4,2–6,0 % ja lahustuva lämmastiku sisaldus (proteolüüsiindeks) 25,0–32,0 %. Neid väärtusi kontrollitakse ainult tailiha proovist, mis on võetud reie kakspealihasest enne singi märgistamist hertsogikrooni kujutava logoga. Pärast logo kinnitamist võib sinki „Prosciutto di Parma“ turustada kondiga või kondita terve singina, erineva kaalu ja kujuga pakendatud portsjonitena, sealhulgas pooleks lõigatud sinkidena, või viilutatud singina sobivas pakendis. Logo kõrval või selle asemel võib kasutada ka alternatiivseid identifitseerimisvahendeid, mis on sama kustutamatud ja eemaldamatud kui logo ning tagavad singi „Prosciutto di Parma“ jälgimise ja jälgitavuse.

Pärast märgistamist ja konditustamist võib sinki „Prosciutto di Parma“ turustada ka klassikalises või kaasavõetavas müügipakendis viilutatud singina.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Sööt

Lubatud söödamaterjalid, kogused ja kasutusviisid on loetletud ühes tabelis. Vedelsöödaga söötmine – sealhulgas traditsiooniline söötmine vadakuga ja/või petipiimaga – ja kuivsöödaga söötmine on mõlemad võimalikud sigade söötmise meetodid.

Teravili peab moodustama vähemalt 45 % noorloomadele söödetavast kuivainest.

Lubatud söödamaterjalid on järgmised: maisigluteensööt ja/või teraviljagluteensööt, mais, sorgo, oder, nisu, tritikale, maisisilo, tervetest tõlvikutest tehtud maisijahu, maisiterajahu ja/või maisitõlvikujahu, vähemtähtsad teraviljad, nisukliid ja muud nisutöötlemise kõrvalsaadused, linaseemnekook, linaseemne söödakook, linaseemnejahu, linaseemne söödajahu, dehüdreeritud peedilõigud, puuviljapulp ja tomatipulp (tomati pressimisjäägid) kui eelsegude täiteained, vadak, petipiim, piiritustööstuse kuivjäägid ja jääklahused, lutsern (kõrgel temperatuuril kuivatatud), melass, põldsojaubade ekstraheerimisel saadud tooted, päevalilleseemnete ekstraheerimisel saadud tooted, rapsiseemnete ekstraheerimisel saadud tooted, maisiidusrott, herned, muude kaunviljade seemned, pärmid, lipiidid, mille standardsulamistemperatuur on üle 36 °C, kalajahu, röstitud terved põldsojaoad ja/või põldsojaoakook.

Teravili peab moodustama vähemalt 55 % kuivainest, mida söödetakse nuumikutele, kelle sööt võib koosneda eespool loetletud söödamaterjalidest, välja arvatud kalajahu ja röstitud terved põldsojaoad ja/või põldsojaoakook.

Kuigi sigadele söödetav tooraine peaks olema pärit sellest geograafilisest piirkonnast, kus sigu kasvatatakse, ja sellel peaksid olema sobivad kvaliteedinäitajad, et tagada sigadele hea ja tervislik söödavalik, ei pruugi klimaatilistel ja kaubanduslikel põhjustel mõnel aastal olla tehniliselt otstarbekas hankida 100 % kõnealusest toorainest kohapealt. Sellisel juhul tagatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 artikli 1 kohaselt alati singi „Prosciutto di Parma“ kvaliteet ja seotus kohaliku piirkonnaga, tagades, et vähemalt 50 % kuivainest, mida sead aastast tarbivad, on pärit seakasvatuspiirkonnast (Emilia Romagna, Veneto, Friuli-Venezia Giulia, Lombardia, Piemonte, Molise, Umbria, Toscana, Marche, Abruzzo ja Lazio).

Värsked reietükid

Singi „Prosciutto di Parma“ valmistamiseks kasutatavad värsked reietükid peavad pärinema järgmiste loomade järglastelt:

a) traditsioonilist Itaalia Large White’i, Itaalia Landrace’i ja Itaalia Duroci tõugu kuldid (parandatud vastavalt Itaalia tõuraamatule), kes on kas puhtatõulised või nende tõugude ristandid, ja traditsioonilist Itaalia Large White’i ja Itaalia Landrace’i tõugu emised, kes on kas puhtatõulised või nende tõugude ristandid;

b) punktis a nimetatud traditsioonilist tõugu kuldid ning ristandemised või teise genotüübi emised tingimusel, et neid aretatakse lihasigade tootmiseks selliste selekteerimis- ja/või ristamismudelitega, millesse on kaasatud Large White’i, Landrace’i või Duroci tõud ja mille eesmärgid on kooskõlas Itaalia tõuraamatu eesmärkidega;

c) muu genotüübi kuldid ja emised eeldusel, et neid aretatakse raskete sigade tootmiseks selliste selekteerimis- ja/või ristamismudelitega, millesse on kaasatud Large White’i, Landrace’i või Duroci tõud ja mille eesmärgid on kooskõlas Itaalia tõuraamatu eesmärkidega;

d) punktis c nimetatud muu genotüübi kuldid ja punktis a nimetatud traditsioonilist tõugu emised.

Toote valmistamiseks kasutatavad värsked reietükid ei tohi olla pärit:

— kultidelt või emistelt;

— nende kultide või emiste järglastelt, kes ei kuulu eespool punktides a, b, c või d nimetatud kategooriatesse;

— ebasoodsate omadustega sigadelt, eelkõige neilt, kes on vastuvõtlikud stressile (sigade stressisündroom).

Singi „Prosciutto di Parma“ tootmiseks kasutatavad värsked reietükid peavad olema pärit üksnes rümpadest, mis on klassifitseeritud kategooriasse „H – raske“, st et rümba kaal on vahemikus 110,1–168 kg, ja kuuluvad Euroopa Liidu searümpade klassifitseerimisskaalal kategooriasse U, R või O.

Singi „Prosciutto di Parma“ valmistamiseks kasutatavatel värsketel reietükkidel on järgmised omadused: rasva tiheduse mõõtmiseks nahaaluse rasvkoe (panniculus adiposus) ülemisest ja alumisest kihist võetud proovi joodiarv ei ole üle 70 ja/või linoolhappesisaldus ei ole suurem kui 15 %. Trimmitud värske reietüki välisküljel asuva rasvakihi paksus, mida mõõdetakse reieluupea suhtes vertikaalselt, ei ole alla 22 mm. Vinnutamisrajatisse tarnimisel kaalub reietükk 11,8–18,0 kg, et võimaldada vinnutamisaega vähemalt 14 kuud. Reietükki peab ümbritsema piisav rasvakiht, mis takistaks kamara lahtitulekut selle all asuva lihaskoe küljest. Reieluupeast alates ei ole katmata lihaspinda üle 9 mm („lühike trimmimine“).

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik singi „Prosciutto di Parma“ tootmisetapid alates värskete reietükkide soolamisest kuni kuivatamisprotsessi lõpetamiseni peavad toimuma „tüüpilises tootmispiirkonnas“, mis asub Emilia Romagna maakonnas Parma provintsis.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Pärast logoga ja/või punktis 3.2 nimetatud alternatiivsete identifitseerimisvahenditega märgistamist võib sinki „Prosciutto di Parma“ turustada kondiga või kondita terve singina, erineva kaalu ja kujuga pakendatud portsjonitena, sealhulgas pooleks lõigatud sinkidena, või viilutatud singina sobivas pakendis.

Kvaliteedi, jälgitavuse ja autentsuse tagamiseks võib sinki „Prosciutto di Parma“ viilutada ja pakendada ainult punktis 4 osutatud „tüüpilises tootmispiirkonnas“. Kaitstud päritolunimetuse tähis peab olema pakendil esitatud nii, et seda ei saa eemaldada ega kustutada, nagu on sätestatud punktis 3.6. See reegel on oluline singi „Prosciutto di Parma“ kvaliteediomaduste säilitamiseks ning toote täieliku jälgimise ja jälgitavuse tagamiseks.

Müügipakendis viilutatud sinki „Prosciutto di Parma“ võib pakkuda klassikalises ja kaasavõetavas pakendis. Nende kahe pakendamisviisi suhtes kehtivad erinevad märgistusnõuded ja minimaalsed säilivusajad.

Kui klassikalisel kujul pakendatud sinki „Prosciutto di Parma“ säilitatakse temperatuuril 0 °C kuni 10 °C, peab selle veeaktiivsuse väärtus olema kuni 0,91 ja niiskusesisaldus alla 60 % ning selle minimaalne säilivusaeg võib olla kuni 180 päeva.

Kui klassikalisel kujul pakendatud sinki „Prosciutto di Parma“ säilitatakse temperatuuril 0 °C kuni 25 °C, peab selle veeaktiivsuse väärtus olema kuni 0,90 ja niiskusesisaldus alla 60 % ning see peab olema saadud kuni 9,5 kg kaalunud singist, mida on vinnutatud vähemalt 18 kuud. Sellise singi pakendamisel tuleb kasutada vahekihti ja selle minimaalne säilivusaeg võib olla kuni 30 päeva.

Kaasavõetaval kujul pakendatud sinki „Prosciutto di Parma“ tuleb hoida temperatuuril 0 °C kuni 10 °C ning selle veeaktiivsuse väärtus peab olema kuni 0,91 ja niiskusesisaldus alla 60 %. Selle minimaalne säilivusaeg on 25 päeva.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Esimene singi „Prosciutto di Parma“ identifitseerimiseks kasutatav element, mis ei ole küll osa toote märgistusest, kuid eristab seda turul, on hertsogikrooni kujutav logo (sinkidele põletatud logo, mis koosneb viieharulisest kroonist ja kohanimest „Parma“). Tegemist on märgiga, mis identifitseerib ja kvalifitseerib singi „Prosciutto di Parma“ ning täidab topeltfunktsiooni: eristab toodet teistest prosciutto crudo singi liikidest, annab kinnituse selle ehtsuse kohta ning tagab ka, et toode on läbinud kõik nõutavad tootmisetapid ja et kõik need etapid on asjaomaste ettevõtjate poolt registreeritud.

Päritolunimetuse kasutamine on õiguspärane ainult selle logo ja/või punktis 3.2 osutatud alternatiivsete või täiendavate identifitseerimisvahendite olemasolu korral. Ilma selleta ei tohi toodet märgistada päritolunimetusega ja päritolunimetust ei tohi kasutada pakendil, müügidokumentides või kauplemise käigus (kondiga või kondita terve sink, erineva kaalu ja kujuga pakendatud portsjonid, sealhulgas pooleks lõigatud singid, või viilutatud sink sobivas pakendis).

Singi „Prosciutto di Parma“ puhul on kohustuslik järgmine märgistusinfo.

— Terve kondiga sink „Prosciutto di Parma“: a) nimetus „Prosciutto di Parma“ koos Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümboliga peab olema etiketi esiküljel peamisel vaateväljal, eristudes selgelt kogu muust märgistusel olevast tekstist; b) koostisosade loetelu: sealiha/reietükk ja meresool; c) tootja vinnutamisrajatise või turustaja vinnutamisrajatise ärinimi ja/või kaubamärgi nimi ning aadress.

— Konditustatud ja pakendatud sink „Prosciutto di Parma“ (terved singid, pooleks lõigatud singid või portsjonid): a) nimetus „Prosciutto di Parma“ koos Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümboliga peab olema etiketi esiküljel peamisel vaateväljal, eristudes selgelt kogu muust märgistusel olevast tekstist; b) koostisosade loetelu: sealiha/reietükk ja meresool; c) pakendamisrajatise aadress; d) vinnutamise alguskuupäev, märkides vähemalt kuu ja aasta, kui vinnutamise alguses kinnitatud pitser ja/või samavõrd kustumatu ja eemaldamatu alternatiivne identifitseerimisvahend ei ole enam nähtav; e) tootja vinnutamisrajatise või turustaja vinnutamisrajatise ärinimi ja/või kaubamärgi nimi ning aadress.

— Kõigil viilutatud singi „Prosciutto di Parma“ pakenditel – nii klassikalistel kui ka kaasavõetavatel – peab vasakus ülanurgas olema standarditud osa, millel on järgmine hertsogikrooni kujutav logo: , samuti pakendaja tunnuskood ja järgmine teave: a) sõnad „Prosciutto di Parma – denominazione di origine protetta ai sensi della legge 13 febbraio 1990, n. 26 e del Reg. (CE) n. 1107/96“ („Prosciutto di Parma“ – kaitstud päritolunimetus vastavalt seadusele nr 26/90 ja komisjoni määrusele (EÜ) nr 1107/96); b) pakendamis- ja viilutamisrajatise aadress; c) pitseril näidatud vinnutamise alguskuupäev.

Peale sõnade „disossato“ (kondita) ja „affettato“ (viilutatud) ei tohi müüginimetus sisaldada mingeid kirjeldavaid termineid – nagu „klassikaline“, „autentne“, „ekstra“ või „super“ – ega muid termineid või omadusi.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Tüüpiline piirkond, kus sinki „Prosciutto di Parma“ valmistatakse, asub Itaalia Emilia Romagna maakonnas Parma provintsis. Kõnealune piirkond hõlmab selle provintsi osa, mis asub Via Emilia maanteest vähemalt viis kilomeetrit lõuna pool, ulatudes lõunas kuni 900 meetri kõrgusele. Enza ja Stirone jõed moodustavad vastavalt piirkonna ida- ja läänepiiri.

Geograafiline piirkond, kust toorainet saab hankida, on suurem kui „tüüpiline piirkond“ ja hõlmab järgmiste Itaalia maakondade haldusterritooriume: Emilia Romagna, Veneto, Friuli-Venezia Giulia, Lombardia, Piemonte, Molise, Umbria, Toscana, Marche, Abruzzo ja Lazio.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Singi „Prosciutto di Parma“ eriomadused sõltuvad tugevalt kohaliku piirkonna keskkonna-, loodus- ja inimteguritest, millel on ka oluline roll kõrgete kvaliteedi-, tervishoiu- ja toiduohutusnõuete järgimise tagamisel. Tooraine omadused on – ja on olnud etruskide ajajärgust alates – iseloomulikud Kesk- ja Põhja-Itaalia geograafilisele makropiirkonnale, sealhulgas Friuli-Venezia Giulia maakonnale. Tänu ainulaadsetele keskkonnatingimustele, mida mujal ei ole võimalik jäljendada, ja kohaliku elanikkonna erioskustele, mida tõestab tänaseni tegutsevate pereettevõtete suur arv, on sellest väikesest piirkonnast kujunenud singi „Prosciutto di Parma“ tüüpiline tootmispiirkond. Parma asub ajaloolise Alpideesise Gallia (Gallia Cisalpina) territooriumil, mille elanikud pidasid suuri seakarju ning olid soolasingi valmistamise meistrid.

Selle tüüpilise piirkonna asukoht loob talle ainulaadsed ökoloogilised, klimaatilised ja keskkonnatingimused: Toscana ranniku Versilia piirkonnast puhuvad meretuuled vaibuvad Val di Magra oliivisalusid ja männimetsasid läbides ning kuivavad seejärel Apenniinide kohal, omandades kastanisalude lõhna, enne kui jõuavad tootmispiirkonda, kus sink „Prosciutto di Parma“ kuivab ja omandab oma ainulaadse maheda maitse.

Täiskasvanult tapetavate raskete sigade kasvatamise areng määrab selle protsessi etapid. See algab kohalike, omamaiste tõugude kasutamisega, jätkub kooskõlas keskkonna-, sotsiaalsete ja majanduslike tingimustega – eelkõige teraviljakasvatuse ja piimatootmisega, mis on kujundanud söötmistavasid – ning kulmineerub järk-järgult loomuliku ja ainulaadse tootmistulemusega ehk kaitstud päritolunimetusega tootega.

Sinki ja selle valmistamise meetodit on sajandite jooksul mainitud mitmes dokumendis ning viide praegusele tootmispiirkonnale leidub 1913. aasta kaubanduskoja nimekirjades. Algselt puhtalt käsitöönduslikust tegevusest on kujunenud tööstusprotsess, mis säilitab siiski toote traditsioonilised omadused.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

Ministeerium algatas riikliku vastuväite esitamise menetluse, avaldades kaitstud päritolunimetuse „Prosciutto di parma“ kavandatud muutmise ettepaneku 5. augustil 2020. aasta Itaalia Vabariigi Ametlikus Teatajas nr 195. Tootespetsifikaadi terviktekstiga saab tutvuda aadressil

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

või

otse põllumajandus-, toidu- ja metsanduspoliitika ministeeriumi kodulehel (http://www.politicheagricole.it), klõpsates „Qualità“ (ekraanil ülal paremal) ja seejärel „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“.

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.