EIP aktsionärideks on 28 liikmesriiki ja EIFi omadeks EIP (63,7 %), EL (24,3 %) ning 26 avalikku ja eraõiguslikku finantseerimisasutust (12 %). Komisjon on EIP ja EIFi direktorite nõukogu liige.

Rahvusvaheliste finantseerimisasutuste aktsionäride seisukohalt on EBRD mitmepoolne arengupank, mille aktsionärid on ELi liikmesriigid, EL ja EIP ning mitmed ELi-välised riigid. Sihtriikide hulka kuuluvad nii ELi kui ka ELi-välised riigid. ELi esindab EBRD liikmena EBRD panga ja direktorite nõukogus komisjon. EIPd esindab EBRDs juhataja ja direktorite nõukogus tegevdirektor. ELi, EIP ja liikmesriikide aktsiaosalus kokku on 63 %. Peale selle on Euroopa Liit üks suurimaid EBRD toetuste rahastajaid tehnilise koostöö, investeeringutoetuste, riskijagamisrahastute, tulemustasude ja sooduskrediidi vallas. 2014. aastal panustas Euroopa Liit EBRDsse 105 miljonit eurot (moodustades 31 % rahastajate vahenditest).

Neil kahel rahvusvahelisel finantseerimisasutusel on erinevad aktsionärid, mandaadid ja ärimudelid. Tänu nendele erinevustele on mõlemal rahvusvahelisel finantseerimisasutusel oma konkurentsieelised, mis võimaldavad neil vastava riikliku rahastamise tulemuslikkust ja tõhusust maksimeerida, panustades ka piirkonna majandustesse.

EIP grupp ja EBRD on kogu piirkonnas kõige aktiivsemad rahvusvahelised finantseerimisasutused ja seega põhinevad järeldused ning soovitused nende kahe rahvusvahelise finantseerimisasutuse põhjalikul analüüsil ja nendevahelise koostöö hindamisel. Aruandega koos esitatud komisjoni talituste töödokumendis on antud üldisem ülevaade, mis koostati teiste piirkonnas tegutsevate rahvusvaheliste finantseerimisasutuste kohta, mille hulka kuuluvad Maailmapanga Grupp koos tütarettevõtete Rahvusvahelise Finantskorporatsiooni (IFC) ning Rahvusvahelise Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga, Musta Mere Kaubandus- ja Arengupank (BSTDB), KfW Entwicklungsbank (KfW), Agence Française de Développement (AFD), Euroopa Nõukogu Arengupank (CEB) ja Bank Gospodarstwa Krajowego (BGK).

See aruanne on vastus komisjoni otsuse 8. põhjenduses toodud palvele esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2015. aasta lõpuks aruanne, milles hinnatakse Euroopa avaliku sektori finantseerimisasutuste olemasoleva süsteemi tulemuslikkust investeeringute edendamisel liidus ja selle naaberriikides, sealhulgas peaks aruanne sisaldama soovitusi vastavate pankade vahelise koostöö ning nende tegevuste optimeerimise ja kooskõlastamise kohta.

Need üksteist täiendavad ärimudelid tähendavad ka, et kahe panga bilansid on erinevad. Allpool olevatest graafikutest on näha, et EIP tegutseb suurema võimenduse ja laenumahtudega kui EBRD (pange tähele, et allolevad arvud viitavad kahe panga bilansimahule).

EIP põhikirja artikli 19 kohaselt tuleb kõik rahastamistaotlused EIP-le esitada arvamuse saamiseks kõigepealt komisjonile ja seejärel esitatakse need heakskiitmiseks EIP nõukogule. 1975. aastal lõi komisjon grupi „Groupe Interservice BEI” (GIB), mille kaudu valmistatakse ette kollegiaalne arvamus EIP-le esitatud rahastamistaotlustes ELi reeglite ja poliitikate järgimise kohta. See annab komisjonile hea ja ametliku võimaluse mõjutada EIP tegevusi projekti ettevalmistamise varases järgus. EBRD puhul korraldatakse mitteametlikke kooskõlastuskohtumisi ELi esindava direktori, EIPd esindavate direktorite ja ELi liikmesriikide vahel, et ELi liikmesriikide, EIP ja ELi 63 % aktsiaosalust maksimaalselt ära kasutada ning leppida kokku nõukogus esitatavas ühtses seisukohas. Strateegilisemad küsimused kooskõlastatakse ametlikult majandus- ja rahanduskomitee kohtumistel Brüsselis. Komisjon ei saa EBRD projektide ettevalmistamist varases staadiumis ametlikult mõjutada, nagu on EIP projektide puhul ette nähtud artikli 19 kohase menetlusega.

EIP on Euroopa Liidu toimimise lepinguga asutatud ELi finantseerimisasutus. EIPd käsitatakse ka mitmepoolse arengupangana. Põhikirja kohaselt on EIP-l konkreetne mandaat ELi poliitikaeesmärkide saavutamise toetamiseks. Panga finantseerimistehinguid kasutatakse Euroopa integratsiooni ja sotsiaalse sidususe saavutamiseks. Üle 90 % EIP tegevusest keskendub ELi-sisestele eesmärkidele, aga pank toetab ka ELi välis- ja arengupoliitikat. Väljaspool ELi tegutseb EIP nõukogu ja Euroopa Parlamendi konkreetsete mandaatide põhjal või põhikirja kohaselt omal vastutusel. EIP gruppi kuuluv EIF on spetsialiseerunud VKEde riski finantseerimisele kogu ELis ja kandidaatriikides.

Rahvusvaheliste finantseerimisasutuste mandaatide suhtes kehtib EBRD alusdokumente sätestav leping (EBRD põhikiri), mille kohaselt luuakse asutus ja määratakse selle privileegid ja immuniteedid. EBRD ülesanne on „soodustada üleminekut avatud turule orienteeritud majandusele ning edendada era- ja ettevõtlusalgatust” Kesk- ja Ida-Euroopas, Kesk-Aasias ja viimasel ajal ka Vahemere lõuna- ja idapiirkonnas. EBRD tegevus on suunatud riikidesse, kes on pühendunud mitmeparteilise demokraatia, pluralismi ja turumajanduse põhimõtete järgimisele, ja lisaks toetab EBRD ka demokraatiat ja õigusriigi põhimõtteid. Kuigi EBRD-l ei ole erinevalt EIPst konkreetset mandaati ELi poliitikate järgimiseks, lähtub EBRD ELi poliitikatest ja üritab neid tegevuse käigus edendada (nt keskkonna- ja sotsiaalpoliitika vallas, kus viidatakse selgelt ELi standarditele). EBRD üleminekuga seotud mandaat toob välja ka teise erisuse ehk EBRD töötab sihtriikides aktiivselt poliitikareformide kallal, et täiendada äri- ja investeerimiskeskkonda, edendada konkurentsivõimelisi ja asjakohaselt reguleeritud turgusid, mis meelitavad ligi erakapitali.

Turu vajadustele vastamise tõhusus: analüüsi kohaselt on EIP grupp ja EBRD välja töötanud suure hulga finantsinstrumente ja tehnilise abi vahendeid, mis katavad suure hulga turu vajadustest. Ent sidusrühmadega peetud konsultatsioonide põhjal selgus, et nende tegevuste tõhusust vähendavad mitmed tegurid, nagu näiteks sihtriigi ebapiisavalt arenenud õigusraamistik või asjaolu, et ühised finantsinstrumendid on vahendatud laenudega võrreldes liiga keerulised ja pole seetõttu suutnud pakkuda omakapitaliinvesteeringuid.

Et hinnata rahvusvaheliste finantseerimisasutuste olemasoleva süsteemi tõhusust piirkonna investeeringute edendamisel, analüüsiti järgmisi valdkondi (üksikasjalikum analüüs on esitatud kaasasolevas komisjoni talituste töödokumendis).

Kahe rahvusvahelise finantseerimisasutuse laenude väljastamise seisukohalt on EBRD tugevalt keskendunud otsesele väljalaenamisele (86 % kohustustest, absoluutväärtusena 45 miljardit eurot). EIP grupp rahastab suuremat osa tegevustest otseselt (72 % kohustustest, absoluutväärtusena 67 miljardit eurot). Peale selle tasub esile tõsta, et EIP on otseste väljalaenamiste puhul keskendunud suurtele projektidele, mille vastaspooled on tuntud ja krediidivõimelised.

oSotsiaalsed, keskkondlikud ja valitsemisega seotud mõjud. Eriti sektoripõhised reformid ja poliitiline dialoog, sh õigusraamistiku muudatused, äriühingu üldjuhtimine, sh kapitali ebaseadusliku liikumise ja võimaliku maksupettusega tegelemine, sotsiaalsed näitajad, kliimamuutuste ja energiatõhususega tegelemine ning keskkonnakvaliteedi tõstmine.

Erafinantseeringute võimendamine: andmete analüüs näitas, et EIP grupp ja EBRD suudavad mõjutada erasektori rahastamise võimendamist. Erasektori vahenditest rahastamise võimendamise edukus on sektorite, riikide, finantstoodete tüüpide ja pakutud vahendite vahel erinev.

Analüüsi käigus vaadati üle ka kahe panga vahelised suhted koostööd silmas pidades. Tähtis on esile tõsta analüüsi käigus ilmnenud asjaolu, et pea kõigi tegevuste puhul toimub EIP grupi ja EBRD vahel teabevahetus, kooskõlastamine või koostöö. Selle põhjuseks on seik, et kahe asutuse kõigi tasandite vahel on alates tehnilisest personalist kuni juhtkonnani väga tihe ametlik ja mitteametlik kontaktide võrgustik. Asutused tahavad vältida ka topelttöö tegemist, eriti projekti hindamise ja hoolsuskohustuse menetluste ning kaasrahastatud tegevuste läbirääkimiste, rahastamise ja järelevalve käigus. Analüüsi käigus tuvastati mitmed ametlikud ja mitteametlikud vastastikused usaldusmehhanismid, mis võimaldavad kooskõlastada EBRD ja EIP grupi vahelisi tegevusi, eelkõige seoses teabevahetusega projektide ja klientide kohta ning ühise järelevalve ja aruandlusega.

Peale selle leiti analüüsi käigus, et kaasfinantseerimise tegevuste hulk on suurenenud piirkondades, kus sektorite vahel on tuvastatud pea täielik sünergia. Komisjon hõlbustab EIP, EBRD ja teiste asjaomaste asutuste vahelist suhtlemist ning kooskõlastamist. Seda rolli saaks veelgi täiustada, uurides muu hulgas, kuidas kaasata EBRD paremini ELi finantsinstrumentide rakendamisse ulatuses, mis on lubatud näiteks eelarve täitmise koostöö raames liikmesriikidega. Kaasrahastamist või ühisinvesteerimist ei tohi aga pidada omaette eesmärgiks ja neid ei tohi rakendada, kui tegevuse maht on liiga väike, olukordades, kus erarahastamine võidakse välja tõrjuda, kui vajalikud finantstooted ei sobi pakkumiseks rohkem kui ühe rahvusvahelise finantseerimisasutuse poolt või kui rahvusvaheliste finantseerimisasutuste poliitilised eesmärgid ei ole täpselt kooskõlas.

Vastastikuse täiendavuse ja konkurentsieeliste seisukohalt vaadeldi analüüsi käigus järgmisi aspekte: geograafiline suunitlus, hõlmatud sektorid, abisaajate eripärad ja pakutud finantstooted. Analüüs näitas, et mõlemad rahvusvahelised finantseerimisasutused ja teised asutused teavad oma konkurentsieeliseid, mis olenevad finantstehingute eripäradest, finantstoodete liikidest ja piirkondlike ning siseturgude omadustest, ja arvestavad nendega, kui uurivad võimalikke tegevusi ning otsivad koostöövõimalusi.

5. JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

Ülaltoodud analüüsi põhjal usub komisjon, et Euroopa avaliku sektori finantseerimisasutuste olemasolev süsteem on investeeringute soodustamiseks Euroopas ja selle naaberriikides tõhus: turu arvukate vajadustega tegeletakse tõhusalt ja sellel on märkimisväärne positiivne mõju ning lisaks pingutavad rahvusvahelised finantseerimisasutused erafinantseeringute võimendamise nimel.

Peale selle tunnistab komisjon, et EBRD-l ja EIP grupil on erinev suutlikkus, mis tuleneb nende konkreetsetest teadmistest, ärimudelitest ja kapitali struktuuridest. Nad tahavad vältida ka topelttöö tegemist, eriti projekti hindamise ja hoolsuskohustuse menetluste ning rahastatud tegevuste läbirääkimiste, rahastamise ja järelevalve käigus. Institutsionaalsel tasandil täheldati, et ametlik teabevahetus toimus regulaarsete töö- ja asutuste kohtumiste käigus vastastikuse mõistmise memorandumi raamistiku kohaselt.

Lisaks selgus analüüsi käigus, et mõlemad asutused tegelevad projektipõhiselt ühiste vahendite või fondide kaudu kaasrahastamisega, kui see on investeerimise või poliitika seisukohalt mõistlik. Need hõlmavad eelkõige suuri projekte (nt elekter, transport ja omavalitsuse infrastruktuur), kus investeerimiskulud ja riskid on suured ning iga asutus saab võimendada oma konkurentsieelist, ja tegevusi, kus mõlema asutuse poliitikaeesmärgid ja huvid on kooskõlas (jällegi võib nimetada elektrit, transporti ja omavalitsuse infrastruktuuri, aga ka projekte, mis keskenduvad kliimamuutuste positiivsele mõjutamisele, nagu energiatõhususe ja taastuvenergia projektid ning tegevused, mis toetavad VKEde kasvu).

Üldiselt võib järeldada, et mõlemad rahvusvahelised finantseerimisasutused tunnevad hästi oma konkurentsieeliseid seoses mandaatide, ärimudelite ja hinnapoliitikaga ning kasutavad neid edukalt ära.

Kuigi komisjoni järeldused on üldjoontes positiivsed, esitab ta järgmised soovitused (põhjendused on esitatud komisjoni talituste töödokumendis), et rahvusvaheliste finantseerimisasutuste sekkumise tõhusust veelgi suurendada.

1. soovitus

Kuigi asutuste vahel toimub juba ELi finantsinstrumentide raamistiku käigus tihe kõrgetasemeline dialoog , saaksid EBRD ja EIP grupp tegevustasandil koostööd täiustada. Mõlemad rahvusvahelised finantseerimisasutused peaksid edasi arendama mandaatide, ärimudelite ja nendest tulenevate konkurentsieeliste vahelist sünergiat, et edendada ELi vahendeid kasutades koostööd eriti just segarahastamise vallas. Koostööd tehes peaksid rahvusvahelised finantseerimisasutused kaaluma standardsemate või süsteemsemate lähenemisviiside kasutamist ja vähendama ad hoc vahendite loomist. Kui nad otsustavad sellistel juhtudel teha koostööd komisjoni ja/või liikmesriikide korraldusasutustega (sh Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014–2020 kasutamisvõimalus ), võiksid nad kasutada ELi või struktuuri- ja investeerimisfondide finantsinstrumentide olemasolevat struktuuri, sobivuse korral ka valmisinstrumente.

Poliitika mõjutamise ja finantsvõimenduse edasiseks täiendamiseks peab EÜ jätkuvalt osalema ühiste vahendite/fondide rahastamises, loomises ja järelevalves nii, et EÜ ei osale tingimata otseselt investeerimisotsuste tegemises või juhtimises. Kõige paremini saab edasi arendada EÜ osalemist ühiste vahendite/fondide loomises ELi toetuste segunemise kaudu, mille eesmärk oleks anda täiendavat lisandväärtust ja motiveerida kahe rahvusvahelise finantseerimisasutuse vahelist koostööd, kuigi EIP grupp ja EBRD teevad koostööd ka ilma ELi fondide osaluseta.

Peale selle, kui need rahvusvahelised finantseerimisasutused kasutavad ELi fonde (sh struktuuri- ja investeerimisfonde), peaksid nad projekti tasandil tuginema ELi ja Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide asjakohaste aruandlusnõuete täitmisel võimalikult palju olemasolevatele aruandekohustustele, sealhulgas EÜ ja EIP grupi vahel sõlmitud finants- ja haldusraamistiku lepingule ning EÜ ja EBRD vahel sõlmitud raamhalduskokkuvõttele. Selles kontekstis ei tohiks uute aruandlusnõuetega kaasnev halduskoormus muutuda erasektori jaoks takistuseks rahvusvaheliste finantseerimisasutuste finantstehingutes osalemisel.

Samas ei käsitleta rahvusvaheliste finantseerimisasutuste aruandlussüsteemides teatud majanduslikke mõjusid, näiteks EBRD puhul mõju tööhõivele. Seda lähenemisviisi aruandlusele võiks komisjoni ja kahe rahvusvahelise finantseerimisasutuse vahel rohkem kooskõlastada, eriti kui asutused kasutavad ELi vahendeid. Peale selle peavad mõlemad rahvusvahelised finantseerimisasutused täiustama ja lihtsustama finantsvõimenduse mõjude aruandlust, sest analüüsi käigus leiti, et finantsvõimenduse arvutamiseks kasutatakse erinevaid meetodeid.

2. soovitus

Analüüsi käigus leiti mitu vastastikuse usalduse näidet: teabevahetus hindamismenetluse käigus, hoolsuskohustuse jagamine ühiselt rahastatud projektide puhul, heakskiidetud hankeprotokoll kaasrahastatud projektide jaoks ja mitme rahvusvahelise finantseerimisasutuse vaheline kokkulepe kliimamuutustega seotud rahastamise aruandluse kohta. Vastastikust usaldust on võimalik aga veelgi kasvatada, eriti lepingute üle peetavate ühiste läbirääkimiste puhul, kooskõlastamiseks ja turuhinnangute jagamiseks ning (nagu on märgitud eespool) aruandlusnõuete paremaks kooskõlastamiseks, eeskätt ELi vahendite kasutamisel ELi eesmärkide saavutamiseks. Sellegipoolest tuleb arvestada mandaatide ja poliitikastandardite erinevustega, sest need võivad piirata ulatust, mil määral asutused saavad teise poole hoolsuskohustusele ja hinnangutele tugineda.

Peale selle võib osutuda vajalikuks arvestada riskijuhtimisega, millest tulenevalt peavad mõlemad asutused oma hindamismenetluste kohaselt isegi ühe projekti kaasrahastamise käigus viima läbi eraldi hoolsuskohustuse menetluse, et saada oma nõukogu heakskiit. Seega ei ole täielik vastastikune usaldus, eriti menetluste või standardite tunnustamine, eesmärk iseenesest.