1. Sissejuhatus

Käesolevas teises direktiivi 2001/42/EÜ (teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta – keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiiv ehk KSHD) rakendusaruandes on esitatud KSHD kohaldamisel aastatel 2007–2014 saadud kogemused. Aruande alus on KSHD artikli 12 lõige 3 ning selles hinnatakse direktiivi rakendamist kõnealusel perioodil. Aruande tulemused on lähteandmeteks KSHD hindamisele, mis toimub komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) raames.

KSHD alusel rakendatakse keskkonna kaitsmise ja sellega kõikjal arvestamise põhimõtet, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 11 ja 191. Sellega on ette nähtud kõrge keskkonnakaitse tase ning see aitab lõimida keskkonnaküsimuste arvesse võtmise teatud kavade ja programmide ettevalmistamisse ja vastuvõtmisse. Selleks on direktiivis nõue, et kavad ja programmid, millel on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju, peavad läbima keskkonnamõju hindamise.

KSHDs ei ole sätestatud ühtegi mõõdetavat keskkonnanormi. Sisuliselt on tegu protsessi käsitleva direktiiviga, milles on sätestatud teatud etapid, mida liikmesriigid peavad keskkonnamõju kindlaks tegemisel ja hindamisel järgima. Keskkonnamõju strateegiline hindamine peaks aitama poliitikakujundajatel langetada otsuseid, mille aluseks on objektiivne teave ning avalikkuse/sidusrühmadega ja asjaomaste asutustega konsulteerimise tulemused. KSHD põhinõuete kohaldamist ja direktiivi seoseid teiste direktiividega on kirjeldatud vastavalt 2. ja 3. punktis.

2. Rakendamise seis

2.1. Õigus- ja halduskord liikmesriikides

Kõik liikmesriigid on KSHD oma õigusesse üle võtnud. KSHD ülevõtmise õigusraamistik on liikmesriigiti erinev, olenedes nende haldusstruktuurist ja -korrast. Mõni liikmesriik võttis KSHD üle konkreetse siseriikliku õigusaktiga, teised on selle nõuded lisanud olemasolevatesse õigusaktidesse (sh keskkonnamõju hindamise (KMH) direktiivi ülevõtvatesse õigusaktidesse). 2007. aastast alates on üle poole liikmesriikidest KSHD siseriiklikku õigusse ülevõtmise akte muutnud, et need oleksid kooskõlas direktiivi nõuetega ja ei esineks direktiivi ebaõiget kohaldamist.

Iga liikmesriigi konkreetsed halduslikud eripärad on mõjutanud korda, mille nad on kehtestanud direktiivi ülevõtmiseks ja rakendamiseks. Tavaliselt vastutab keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) eest sama asutus, kes kavasid ja programme välja töötab ning vastu võtab. Enamikus liikmesriikides on selliseks KSHD artikli 6 lõikes 3 sätestatud asutuseks oma keskkonnaalaste tööülesannete tõttu kas keskkonnaministeerium või -amet. Mõnes liikmesriigis on keskkonnaasutustel rohkem kohustusi ja nad vastutavad ka KSH eest. Mõni liikmesriik on määranud järelevalveorgani, kes kontrollib KSH tulemusi ja sellega seotud dokumentide kvaliteeti.

Liikmesriikidel on otsustamisel (artikkel 8) ja pärast KSHd otsustest teavitamise korra kehtestamisel (artikkel 9) suur kaalutlusõigus. Mõnes liikmesriigis on keskkonnaasutustel õigus anda välja haldusdokument (nt otsus). Otsus võib olla kavade ja programmide sisu jaoks siduv või mitte.

2.2. Keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivi kohaldamisala

Üldiselt on liikmesriigid KSHD üle võtnud ja seda rakendanud vastavalt selle eesmärkidele ja nõuetele ega ole kohanud direktiivi kohaldamisala kindlakstegemisel probleeme. Kõnealust direktiivi puudutav Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktika on põhjalik ning see on lihtsustanud direktiivi kohaldamist. Euroopa Liidu Kohus on kinnitanud, et direktiivi sätteid tuleb tõlgendada laialt. Näiteks:

– Kavad ja programmid, millesuhtes kohaldatakse keskkonnamõju strateegilist hindamist (artikkel 2)

KSHDs ei ole esitatud kavade ja programmide määratlust, vaid ainult neid kirjeldavad kriteeriumid. Esimeses kohtuotsuses KSHD kohaldamisala kohta selgitas Euroopa Liidu Kohus, et kui kava või programm võetakse vastu seadusena, siis ei tähenda see, et neile direktiivi ei kohaldata. Peale selle võivad kavad ja programmid, mida nõutakse pädevate asutuste ja menetluse määramise aluseks olnud siseriiklike või õiguslike normidega, kuid mille vastuvõtmine ei ole kohustuslik, kuuluda ikkagi KSHD kohaldamisalasse, kui nad vastavad direktiivis esitatud kriteeriumidele. Kahtluse korral tuleb kavu ja programme teistest meetmetest eristada vastavalt KSHD artiklis 1 sätestatud konkreetsele eesmärgile ehk selle alusel, et keskkonnamõju tuleb hinnata nende kavade ja programmide puhul, millel on tõenäoliselt märkimisväärne keskkonnamõju.

Peaaegu pooled liikmesriikidest on võtnud sõna-sõnalt üle KSHD artikli 3 lõike 2, milles on sätestatud, milliseid kavu ja programme tuleb hinnata. Enamik liikmesriikidest on kohandanud sektoraalse kava nimetust, et arvestada riiklikku korda.

– Raamistiku loomine (artikli 3 lõige 2)

Kavad ja programmid, mille keskkonnamõju on vaja strateegiliselt hinnata, peaksid looma raamistiku tulevase nõusoleku saamiseks projektidele, mis on loetletud KMH direktiivi I ja II lisas. Peaaegu kõik liikmesriigid on võtnud raamistiku loomise idee üle sõna-sõnalt, laiendades selle tähendust õigusaktis või juhenddokumentides. Euroopa Liidu Kohus on oma otsustes kinnitanud, et see väljend peab kajastama KSHD eesmärki arvestada kõigi selliste otsuste keskkonnamõju, millega kehtestatakse tingimused projektidele nõusoleku andmiseks. Seetõttu võib öelda, et kavad ja programmid loovad raamistiku otsustele, mis mõjutavad hilisemat nõusoleku andmist projektidele, eriti seoses asukoha, laadi, suuruse ja toimimistingimustega või vahendite eraldamisega.

– Sõelumine

KSHD artikli 3 lõigetes 4 ja 5 on kehtestatud kord, kuidas hinnata, kas kaval või programmil on tõenäoliselt oluline keskkonnamõju, mida on seega vaja strateegiliselt hinnata. Liikmesriigid peavad arvesse võtma KSHD II lisas esitatud olulisuskriteeriumeid. Enamik liikmesriike on II lisa üle võtnud sõna-sõnalt ja kasutab juhtumipõhist sõelumist. Kaalutlusruum kavade ja programmide sõelumisel on piiritletud direktiivi üldeesmärgiga tagada keskkonnakaitse kõrge tase.

2.3. Hindamise ulatuse määramine (artikli 5 lõige 4)