[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 5.11.2010

KOM(2010) 643 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

Vastastikune aruandluskohustus ja läbipaistvusELi tulemusliku abi tegevusraamistiku neljas peatükk

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Mis on vastastikune aruandluskohustus? 4

3. läbipaistva abita ei ole vastastikust aruandluskohustust 4

4. Riigisisene vastastikune aruandluskohustus 6

5. Vastastikune aruandluskohustus rahvusvahelisel tasandil 8

6. Aruandluskohustus ja humanitaarabi 9

7. Ettepanek ELi tulemusliku abi tegevusraamistiku neljanda peatüki kohta 10

7.1. Abi läbipaistvus 10

7.2. Riigisisene vastastikune aruandluskohustus 10

7.3. Vastastikune aruandluskohustus rahvusvahelisel tasandil 11

SISSEJUHATUS

Maailma riigid püüavad suurendada abi tulemuslikkust. Sellealastes jõupingutustes on kesksel kohal vastastikuse aruandluskohustuse ja läbipaistvuse suurendamine. Selleks et arenguabist oleks võimalikult palju kasu, on eriti oluline suurendada abi andvate riikide ja partnerriikide tegevuse läbipaistvust ning sellega seoses ka aruandluskohustust oma riigi kodanike ja parlamendi ees.

Abi tulemuslikkust käsitlevas 2005. aasta Pariisi deklaratsioonis leppisid abiandjad ja partnerriigid kokku, et hindavad ühiselt võetud kohustuste täitmist, koostades 2010. aastaks vastastikuse hindamise aruanded[1]. Abiandjad lubasid ka anda rohkem teavet abivoogude kohta, partnerriigid aga tugevdada parlamendi ja sidusrühmade mõju arengustrateegiate täitmisele. 2008. aasta Accra tegevuskavas rõhutati läbipaistvuse ja aruandluskohustuse ning nende arengu eesmärkide teenistusse rakendamise tähtsust ning suurendati vastastikuse aruandluse kohustust veelgi. Vastastikune aruandluskohustus on ELi arengupoliitika ja -strateegia aluspõhimõte. 2005. aastal vastuvõetud Euroopa arengukonsensuse kohaselt on nii EL kui ka arengumaad vastutavad ja aruandluskohustuslikud partnerluses võetud meetmete eest[2]. Vastastikuse aruandluskohustuse süvendamise tähtsust taaskinnitati ülemkogu 2008. aasta mai järeldustes[3] ja sellele kui ühele ELi neljast suurülesandest osutati 2008. aasta septembris Accras toimunud kõrgetasemelisel abi tulemuslikkuse foorumil[4].

EL on juba välja töötanud Pariisi deklaratsiooni ja Accra tegevuskava täitmiseks koostöö tegemise tava, kehtestades viimati 2009. aasta novembris praktilise abi tulemuslikkuse tegevusraamistiku [5]. Selle kolmes peatükis käsitletakse tööjaotust, riigi süsteemide kasutamist ja tehnilist koostööd ning esitatakse konkreetsed meetmed, kuidas ELi meeskonnatöö abil saavutada parimaid tulemusi.

Raamistik võimaldab ELi mõju suurendada ja rajada kindla aluse 2011. aastal Koreas toimuvale neljandale kõrgetasemelisele abi tulemuslikkuse foorumile[6]. Lisaks läbipaistvuse ja aruandluskohustuse alaste kohustuste võtmisele on vaja ühtlustada Euroopa tasandi tavasid, kehtestades asjakohaste põhimõtete elluviimise korra. Taas kord peab Euroopa näitama eeskuju.

Seetõttu kutsus ülemkogu 2010. aasta juunis[7] komisjoni üles esitama ettepanekuid, mis käsitlevad ELi ühist lähenemisviisi vastastikuse aruandlus- ja läbipaistvuse alaste kohustuste täitmiseks, et välisküsimuste nõukogu saaks selle lähenemisviisi vastu võtta oma 2010. aasta novembri istungil.

MIS ON VASTASTIKUNE ARUANDLUSKOHUSTUS?

Arenguvaldkonnas edu saavutamise nimel peaksid abiandja ja abi saav riik tegema koostööd partnerluses ja vastastikuse aruandluskohustuse alusel. Vastastikune aruandluskohustus on Pariisi deklaratsiooni keskmes. Tegemist on protsessiga, mille puhul vähemalt kaks partnerit lepivad kokku, et nad vastutavad võrdselt arengu nimel ise endale vabatahtlikult võetud kohustuste täitmise eest. Vastastikune aruandluskohustus aitab ühist tegevuskava täita usalduse ja partnerluse vaimus ning moodustab tulemuspõhise abi andmise aluse.

Viimaste aastate jooksul on vastastikusele aruandluskohustusele pööratud üha suuremat tähelepanu. Kuigi elav arutelu ja vaidlused selle teoreetilise ja praktilise sisu üle on alles pooleli, valitseb üksmeel vastastikuse aruandluskohustuse kahe peamise põhimõtte suhtes. Esiteks tuleb aruandluskohustuse puhul esitada tegevuse kohta aruandeid, selgitusi ja põhjendusi, st tunnistada oma vastutust. Teiseks tuleb aruandluskohustuse raames näha ette stiimulid, et abiandjad ja partnerriigid tegelikult täidaksid vastastikuste kohustuste täitmise hinnangutes esitatud soovitusi ning muudaksid neile vastavalt oma tegevustavu.

Vastastikust aruandluskohustust on mitu liiki. Demokraatlikus riigis annavad asutused ja valitud ametnikud aru teabevabadust käsitleva õiguse alusel, valimiste kaudu ja õiguskaitse kontrollimehhanismide kohaselt. Erasektoris on ettevõtted ja organisatsioonid aruandluskohustuslikud lepingu- ja õigusraamistiku kohaselt. Abi andmise valdkonnas aga on aruandluskohustuse raamistik alles ebatäielik.

Vastastikust aruandluskohustust käsitlev arutelu keskendub tavaliselt kolmele küsimuste ringile. Neist esimene on abi läbipaistvuse mõte. Ilma teabeta pakutava abi kohta ei ole võimalik määrata kindlaks, kes vastutab võetud kohustuste täitmise eest. Teine küsimuste ring käsitleb partnerriigi sisest vastastikust aruandluskohustust. Kolmas küsimus on vastastikuse aruandluskohustuse rakendamine rahvusvahelisel tasandil ja on omakorda seotud rahvusvahelise abi andmise struktuuri küsimustega.

LÄBIPAISTVA ABITA EI OLE VASTASTIKUST ARUANDLUSKOHUSTUST

Teave on vastastikuse aruandluskohustuse peamine hoob, kuna vaid teabe abil saab hinnata abi tulemuslikkust võetud kohustuste suhtes. Kui abiandjad ei esita teavet õigeaegselt, ei ole võimalik kedagi vastutavaks pidada. Kui abivoogude kohta puudub õigeaegne, läbipaistev ja igakülgne teave, ei saa partnerriigid anda oma parlamendile ja kodanikele täielikku ülevaadet eelarve olukorrast.

Accras lepiti kokku, et:

1. abiandjad esitavad korrapäraselt põhjalikku teavet arenguabikulude suuruse, jaotuse ja võimaluse korral ka tulemuslikkuse kohta, et arengumaadel oleks võimalik koostada täpsemaid eelarveid ja aruandeid ning kergendada auditite teostamist;

2. abiandjad ja arengumaad avaldavad korrapäraselt väljamaksete tegemise tingimused;

3. abiandjad esitavad varakult täieliku teabe aastaks võetud kohustuste ja tegelike väljamaksete kohta, et arengumaadel oleks olemas eelarve koostamiseks ja aruandluseks vajalik ülevaade kogu abivoost;

4. abiandjad esitavad arengumaadele korrapäraselt ja varakult täieliku teabe järgmise kolme kuni viie aasta kuluplaanide ja/või rakenduskavade ning vähemalt esialgse vahendite jaotuse kohta.

Abi läbipaistvuse edendamiseks on tehtud ka mitu rahvusvahelist algatust:

- ühiste lähenemisviiside ja nõuete alal:

- OECD arenguabi komitees (DAC) käsitleb läbipaistvuse küsimusi abi tulemuslikkuse töörühm[8];

- ÜRO arengukoostöö foorumi ülesanne on aidata majandus- ja sotsiaalkomiteel kooskõlastada Lõuna-Aafrika abivoogude andmeid ning analüüsida abi läbipaistvuse ja vastastikuse aruandluskohustuse vahelisi seoseid;

- 2008. aasta septembris Accras toimunud kolmandal abi tulemuslikkust käsitleval kõrgetasemelisel foorumil käivitati rahvusvahelise abi läbipaistvuse algatus (IATI) eesmärgiga tagada, et abiandjad avalikustaksid abi käsitlevad andmed kergesti mõistetaval viisil;

- ühiste tehniliste vahendite ja andmebaaside loomisel:

- OECD arenguabi komitee võrdleb ja avaldab oma liikmesriikide ametliku arenguabi andmeid kreeditoride teavitussüsteemi (CSR) kaudu[9]. Kreeditoride teavitussüsteemi peetakse üldiselt parimaks antud abi käsitlevate kontrollitud ja kvaliteetsete statistiliste andmete allikaks;

- sihtasutus Development Gateway Foundation peab abi käsitlevate andmete andmebaasi AidData,[10] mis on üks maailma suurematest arengumeetmete online -kataloogidest ja mis sisaldab peamisi andmeid rahvusvahelise arenguabi meetmetes osalejate kohta. Sidusrühmad on seisukohal, et neist algatustest hoolimata on keeruline saada põhjalikke ja ülevaatlikke andmeid, mis on nende vajadustest lähtuvalt piisavalt üksikasjalikud.

Andmete kasulikkust vähendab asjaolu, et need avaldatakse hilja ja sageli isegi kuni kaheaastase viivitusega. OECD arenguabi komitee kreeditoride teavitussüsteem (DAC CSR) on küll suurepärane allikas, kuid teavet tuleks avaldada kiiremini ja sagedamini ning see peaks olema kvaliteetsem, ulatuslikum ja paremini sünkroniseeritud ning ühtviisi kättesaadav kõikidele partnerriikidele.

Vastastikuse aruandluskohustuse süvendamiseks on vaja juurdepääsu ka tulevikku suunatud plaanimise andmetele ja andmetele, mis võimaldavad hinnata abi andmist mõjutavaid tingimusi, abi sotsiaalset ja keskkonnamõju ning eesmärke ja tagajärgi. Partnerriike tuleb toetada abi käsitlevate andmete hõlmamisel nende endi eelarvesüsteemidesse.

ELi abiandjad juba avaldavad mõningaid andmeid enda antava abi kohta. Kuid eespool nimetatud kohustustest tulenevate andmete avaldamine on ühtlustamata ning nende kvaliteet, hulk, rakendusvaldkond, vorming ja avaldamise sagedus on väga erinevad.

Enamik ELi liikmesriike ja komisjon annavad aru arenguabi komiteele, kuid ka nende veebilehtedel ja plaanimisdokumentides esitatava abiteabe põhjalikkus on väga kõikuv. Osa abi andvate riikide puhul avaldab teavet keskasutus, teiste puhul aga näiteks saatkonnad.

ELis on 28 abiandjat (EL ise ja tema 27 liikmesriiki), kellest üheksa (Hispaania, Iirimaa, Madalmaad, Rootsi, Saksamaa, Soome, Taani, Ühendkuningriik ja EL ise) on ühinenud rahvusvahelise abi läbipaistvuse algatusega (IATI), mille eesmärk on avaldada abiteavet ühes rahvusvaheliselt kasutatavas vormingus.

Mõned riigid (näiteks Iirimaa) avaldavad üksikasjaliku teabe oma plaanimisdokumentides, teised aga veebisaidil. Hispaania esitab ametliku arenguabi andmeid rahastavate asutuste ja sektorite kaupa. Teavet järgmise aasta assigneeringute kohta avaldatakse erineval ajal vastavalt abi andva riigi eelarvetsüklile (näiteks Soome augustis, Hispaania oktoobris, Madalmaad novembriks), mis partnerriikide seisukohalt vähendab abi prognoositavust.

Praegu on komisjoni igaaastane Monterrey aruanne ainus ELi tasandi vahend, mille kaudu avaldatakse abi suurust käsitlevad andmed ja jälgitakse abi andmise kohustuste täitmist. Seegi ei ole mõeldud teabe kättesaadavaks tegemiseks partnerriikide valitsustele, kellel on igakülgseid andmeid vaja plaanimis- ja eelarveprotsessis varakult, ega teistele sidusrühmadele (näiteks kodanikuühiskonna organisatsioonid).

Euroopa Komisjonis on väljatöötamisel kasulik vahend TR-AID ( Transparent Aid , läbipaistev abi), mille abil kavatsetakse hakata koordineerima humanitaar- ja arenguabi andmist ELi abiandjate poolt. See on veebipõhine süsteem, kuhu koondatakse kokku eri allikate andmed ja mis võimaldab juurdepääsu kogu teabele, mida on vaja otsuste tegemiseks. TR-AID aitab rakendada ka ELi abi tulemuslikkuse valdkonnas võetud kohustusi. Süsteemi algne eesmärk oli võimaldada abi käsitlevate andmete ühist kasutamist, et seega suurendada ELi abiandjate läbipaistvust üksteise jaoks, ning parandada ELi-sisest koordineerimist. Pikemas perspektiivis aga on selle ülesanne suurendada abi läbipaistvust ka kõikide teiste sidusrühmade – abiandjate, partnerriikide, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja üldsuse jaoks.

ELi tasandil tegutsemine annab tõelist lisaväärtust, võimaldades kehtestada avaldatava teabe standardid, kvaliteedinõuded ja avaldamise sageduse. ELi jaoks sobiva ühise lähenemisviisi väljatöötamine aitaks paremini täita Accras võetud kohustusi, kasutades ELi raamistiku pakutavaid võimalusi, ELi tasandil juba kasutuselolevaid vahendeid ja neid eeliseid, mida ELi ühtsest lähenemisviisist saavad partnerriigid, kelle finants- ja halduskoormus väheneb.

RIIGISISENE VASTASTIKUNE ARUANDLUSKOHUSTUS

Praegu puudub abi andvate ja seda saavate riikide vahelise vastastikuse aruandluskohustuse üldtunnustatud tava.

Monterrey aruandest nähtub, et mõned ELi abi andvad riigid (Austria, Hispaania, Iirimaa, Madalmaad, Portugal, Rootsi, Soome ja Ühendkuningriik) osalesid vastastikuse hindamise aruannete koostamises, kuid aruandeis ei esitatud kuigi palju teavet hindamise ulatuse, raamistiku, kasutatud kriteeriumide ega sidusrühmade kohta. Mitte kõik aruanded ei olnud täielikud, kuna ei kasutatud keskasutuste andmeid.

Abiandjad annavad partnerriikidele teataval määra aru riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamisvahendi abil koostatud aruannetega. Neis käsitletakse eelarvetoetuse prognoositavust, teavet, mida abiandjad on esitanud projektide ja programmide toetamise eelarve koostamise ja aruandluse jaoks, ning seda, milliste abisummade kasutamist on hallatud abi saavate riikide süsteemide kaudu. Tulemused määratakse kindlaks nende kriteeriumide alusel.

Mõned partnerriigid annavad abi andvatele riikidele aru vastavalt konkreetse aruandja kehtestatud korrale ja nõuetele, mis tulenevad otseselt hankemenetlusest, lepingutest ja konkreetsetest rahastamiskokkulepetest.

Praegu on Monterrey küsimustik ainuke ELi tasandil olemasolev seirevahend, mille abil on võimalik saada teavet ELi abiandjate võetud abikohustuste kohta. Kuid ka selles ei esitata abi andvate ega saavate riikide hinnangut nende vastastikuste kohustuste täitmise kohta. Selle asemel esitavad abiandjad seal teavet selle kohta, kas ja kuidas on rakendatud vastastikuse aruandluskohustuse raamistikke .

Kõikidele ELi abiandjatele oleks kasu tervet ELi hõlmavast lähenemisviisist, mille alusel ELi abiandjad ja nende partnerriigid annavad aru oma vastastikuste kohustuste täitmise käigust. Lähenemisviisi ühtlustamine aitaks suurendada ka ELi antava abi mõju ning parandada selle sidusust ja tulemusi. Peale selle vähendaks asjaolu, et kasutusel on ainult üks ELi abiandjate suhtes kehtiv aruandluskohustuse raamistik, partnerriikide kulusid.

Vastastikuse aruandluskohustuse saavutamiseks tuleb riikidel täita mõned eeltingimused.

Esiteks peab olema selge, kes peab kellele aru andma . Vastastikune aruandluskohustus ei kehti üksnes abiandjate ja partnerite, vaid ka kodanike suhtes. See on siseriiklik aruandluskohustus, mis hõlmab paljusid oma riigi sidusrühmi, nagu parlament, kohalikud omavalitsused, kodanikuühiskonna organisatsioonid, naisteühendused, meedia, erakonnad jms. Need sidusrühmad mängivad tähtsat rolli riigi arengustrateegiate kujundamisel, abi tulemuslikkuse ja arengukohustuste täitmise parandamise jälgimisel ning kokkuvõttes ka valitsuse suhtes meetmete võtmisel, kui eesmärgid jäävad täitmata.

Vastastikuse aruandluskohustuse puhul on vajalik piiritleda mänguruum, st leppida kokku, millises valdkonnas kavatsetakse edusamme teha . Sellel eesmärgil võib kehtestada abi haldamise raamistiku, näiteks edusammude hindamise ühisraamistiku, mille alusel võivad arengupartnerid kohtuda, hinnata kohustuste täitmist ja määrata kindlaks edasise tegevuse. Sellise ühisraamistiku jaoks ei ole olemas ühte konkreetset eeskuju. Eelistada tuleks selle rajamist olemasolevatele foorumitele. Ühisraamistikul võib olla ametlik tegevuskord, kuid see võib põhineda ka mitteametlikku laadi kokkulepetel. Ühisraamistiku võivad moodustada igaaastased konsultatsioonid, konsultatsioonirühmad, ühised vaekogud jms. Hindamisraamistiku peamine tähtsus seisneb selles, et see aitab süvendada vastastikust usaldust. Hindamisraamistik võimaldab luua sünergiat juba toimivate kohalike abi haldamise protsesside vahel, mistõttu see tuleks integreerida juba olemasolevatesse dialoogiraamistikesse.

Kindlaks tuleb määrata ka aruandluskohustuse sisu, st leppida kokku, mille eest iga asjaosaline vastutab . Sel eesmärgil tuleks koostada kummagi poole eesmärkide ja kohustuste kindlaksmääramise ühine tegevuskava. Ühine tegevuskava võib hõlmata ka riiklike ja valdkondlike arengukavade ja -strateegiate osi, st sellega võib kindlaks määrata abi otstarbe. Tegevuskavas võib kindlaks määrata ka abi tulemuslikkuse alased kohustused, näiteks leppida kokku, milliseid abikanaleid kasutatakse. On eriti tähtis, et iga osalise ülesanded ning seega nende aruandluskohustus oleks täiesti selgelt sõnastatud.

Praktilisi näiteid edusammude hindamise ühisraamistike kohta Mosambiik Mosambiigi vastastikuse aruandluskohustuse raamistik põhineb Mosambiigi abiprogrammi partnerite tegevuse tulemuste sõltumatul hindamisel. Abiandjad uurivad valitsuse saavutusi riigi vaesuse vähendamise kava elluviimise seire- ja hindamisraamistiku kohaselt ning arengualaste edusammude seire teel. Abiandjaid hinnatakse vastavalt maatriksile, mille moodustavad ühelt poolt võetud kohustused ja teiselt poolt viiest punktist koosnev saavutuste hindamise koondsüsteem. Abi tulemuslikkuse seirele aitavad kaasa Mosambiigi ametliku arenguabi andmebaas ODAMOZ, mis sisaldab olulisimat teavet abiandjate antud abi kohta, ning arengu seireüksus. Mosambiik on üks vähestest riikidest, kus on olemas osalusel põhinev institutsiooniline vaesuse üleriigilise, piirkondliku ja kohaliku tasandi seire raamistik. Edaspidi tuleb rohkem toetada läbipaistvuse ja siseriikliku aruandluskohustuse parandamist. Rwanda Rwandas on kaks ühist seiremehhanismi: tulemushindamise ühisraamistik ja rahastajate tulemushindamise raamistik. Kasutusel on 26 abiandjate tegevuse tulemushindamise näitajat, mis kajastavad rahvusvahelisi ja riigisiseseid abi kvaliteedi eesmärke. Hindamine toimub korra aastas samal ajal, kui arutatakse ja hinnatakse valitsuse tegevust valitsuse tegevuse tulemushindamise raamistiku raames. Abiandjad aitavad koguda ja töödelda andmeid, koostades varakult teatavatel näitajatel põhinevaid aruandeid. Aruandluse edendamiseks on kavas edasi arendada ka arenguabi andmebaasi. Andmeid kogutakse, töödeldakse ja analüüsitakse rahastajate tulemushindamise raamistiku maatriksi kohaselt. Seda tööd koordineerib majandus- ja rahandusministeerium. Tulemused esitatakse arengupartnerite koordineerimisrühmale, kus nende üle toimub ka arutelu. Põhjalikum diskussioon toimub aga eelarvetoetuse ühtlustamise rühmas. Abiandjate tegevuse ja selle kavandamise tegevuskavad tehakse teatavaks valitsusele ja arengupartneritele. |

VASTASTIKUNE ARUANDLUSKOHUSTUS RAHVUSVAHELISEL TASANDIL

- Vastastikuse aruandluskohustuse süvendamisele aidatakse kaasa ka mitmel rahvusvahelisel foorumil. Vastastikust aruandluskohustust käsitletakse näiteks OECD arenguabi komitee raames koostatavates vastastikustes eksperdihinnangutes, ELi igaaastastes arengu rahastamise aruannetes (Monterrey aruannetes), mitteametlikes tulemushinnangutes (näiteks Euroopa kodanikuühiskonna organisatsioonide konföderatsiooni Concord koostatavates ELi abi seire aruannetes) ning aruannetes ja analüüsides, mida koostavad Rahvusvaheline Valuutafond ja maailmapank (ülemaailmne seirearuanne), arengukoostöö foorum ECOSOC, ÜRO Aafrika majanduskomisjon UNECA ja OECD (vastastikune abi tulemuslikkuse ülevaade), G8 (2010. aastal avaldatud arenguküsimusi ja aruandluskohustust käsitlev aruanne) ja abi tulemuslikkuse töörühm. Nimetada tuleb ka Pariisi deklaratsiooni täitmise ülevaadet.

Rahvusvahelise vastastikuse aruandluskohustuse olemasolu peaks aitama süvendada siseriiklikku aruandluskohustust. Mitte alati ei toimi see laitmatult, kuna mõnikord jätavad abiandjate ja abisaajate suhted paremat soovida. Mõnel puhul võiks rahvusvahelise aruandluskohustuse tegevuskavades paremini arvestada partnerriikide valitsuste ja sidusrühmade huve ja soove. Pealegi ei ole partnerriikide sidusrühmadel sageli piisavalt teavet ega ülevaadet, mistõttu neil ei ole võimalik täiel määral ja abiandjatega võrdselt osaleda. Lisaks puuduvad rahvusvahelises aruandluskohustuse süvendamises osalejatel need abiandjate mõjutamise vahendid, mis on olemas partnerriikidel, ning vahendid, millega sunnitakse abiandjaid täitma nende kohustusi.

ARUANDLUSKOHUSTUS JA HUMANITAARABI

2003. aastal kehtestasid 16 abiandjat humanitaarabi andmise põhimõtted ja hea tava[11]. Nende eesmärk on aidata kaasa partnerluste loomisele ning anda abiandjaile abi rahastamise ja haldamise ning aruandluskohustuse alaseid suuniseid. EL on neid põhimõtteid täielikult arvestanud Euroopa humanitaarabikonsensuse[12] loomisel, kuna ta eesmärk on anda humanitaarabi tulemuslikult ja vastutustundlikult ning täita aruandluskohustust[13]. Aruandluskohustuse raamistiku puhul arvestatakse humanitaarabi eripäraga, eriti põhimõttega, et humanitaarabi antakse konkreetsetest vajadustest lähtuvalt, see peab abi saajani jõudma kiiresti, seda antakse lühikest aega ja selle andmise käivitab mingi konkreetne sündmus.

Humanitaarabi andmise läbipaistvuse ja koordineerimise tagamiseks on ELil mitmesugused mehhanismid ja vahendid:

- tegevusstrateegia, mis põhineb vajaduspõhisel lähenemisviisil ja eelarveassigneeringute määramise läbiproovitud meetodil. Selles strateegias ja tulevikku suunatud plaanimises osalevad kõik sidusrühmad;

- komisjoni väljatöötatud ja hallatava 14 punktist koosneva aruandlussüsteemi kaudu on reaalajas kättesaadav teave komisjoni ja liikmesriikide antud humanitaarabi kohta. See süsteem on omakorda seotud ÜRO Humanitaarasjade Koordinatsiooni Büroo (UN-OCHA) rahastamise järelevalve süsteemiga, millesse on koondatud samalaadne teave terves maailmas antud humanitaarabi kohta.

ETTEPANEK ELI TULEMUSLIKU ABI TEGEVUSRAAMISTIKU NELJANDA PEATÜKI KOHTA

ELi kohustuste täitmisel tuleb leida ELi ühine lähenemisviis ja võtta praktilisi meetmeid terve ELi tasandil, et ületada ELi abiandjate vahel abi läbipaistvuse ja vastastikuse aruandluskohustuse valdkonnas valitsevad lahknevused.

Järgnevalt esitatakse ELi tulemusliku abi tegevusraamistiku neljanda peatüki teksti eelnõu.

Abi läbipaistvus

Komisjon ja ELi liikmesriigid esitavad järgmisel viisil korrapäraselt igakülgset ja võrreldavat teavet arengualaste kulutuste kohta:

1. Hiljemalt alates 2011. aasta oktoobrist avaldatakse igas kvartalis OECD arenguabi komitee kreeditoride teavitussüsteemi vormingus andmed antud abi suuruse ja liigenduse kohta, kusjuures teave tuleb avaldada kolme kuu jooksul.

2. Alates 2011. aasta juuli algusest avaldatakse riikide kohta järgmised aastaprognoosid:

2.1 vähemalt kolme ja kuni viie järgmise aasta abikulude prognoosi partnerriikide kaupa vastavalt OECD arenguabi komitee tuleviku abikulude kava koostamise metoodika ülevaatele;

2.2 kiirendatud tööjaotuse algatustes osalevate riikide kohta vähemalt kolme ja kuni viie järgmise aasta abikulude prognoosi sektorite kaupa.

3. Käsitada ELi igaaastast arengu rahastamise aruannet läbipaistvuse ja aruandluskohustuse eeskujuna ning lähtuda keskasutuste ja riikide tasandil edusammude väljaselgitamisel Monterrey küsimustikule vastamise korrast.

4. Andmete avaldamiseks ning andmete ühiskasutuseks kasutada vahendit TR-AID järgmiselt:

4.1 esialgu vabatahtlikult ja ilma kindla andmevorminguta;

4.2 pärast 2011. aastal Koreas toimuvat neljandat kõrgetasemelist abi tulemuslikkuse foorumit kohustuslikult ja rahvusvaheliste standarditega kooskõlas kehtestatavas ühtses andmevormingus.

Riigisisene vastastikune aruandluskohustus

Komisjon ja ELi liikmesriigid teevad koos partnerriikidega ja kõikides partnerriikides järgmist:

1. Rajavad ühiste kohustuste täitmise seireks ühisraamistiku, kasutades selleks võimaluse korral olemasolevaid süsteeme[14]:

- tööjaotuse kiiralgatuses osalevate riikide puhul algatavad koordinaatorid koostöös ELi delegatsioonidega vastastikust aruandluskohustust käsitleva arutelu parterriikide valitsuste ja muude sidusrühmadega. Tööjaotuse kiiralgatuses mitteosalevate riikide puhul korraldab ELi delegatsioon koosoleku, millel lepitakse kokku, milline abiandja algatab vastastikust aruandluskohustust käsitleva arutelu;

- abi andva riigi abi tulemuslikkuse alaste kohustuste täitmise seireks luuakse 2011. aasta juuliks partnerriikide prioriteetide ja eesmärkide hindamiseks ühine tulemushindamise raamistik . Liikmesriigid soovitavad partnerriikidel võtta selles protsessis juhtohjad enda kätte;

- ühise tulemushindamise raamistiku loomisel tuleks lähtuda järgmistest põhimõtetest:

- kaasamine, mis tähendab, et kaasatakse kõik riigisisesed abiandjad ja riigieelarve;

- vastastikkus, mis kehtib nii abi andva riigi kui ka partnerriigi kohustuste suhtes;

- võrreldavus, mille kohaselt eri abiandjate kohustuste täitmise jälgimist peab saama omavahel võrrelda;

- korrapärasus, mis tähendab, et hindamine toimub vähemalt korra aastas;

- omaalgatuslik aruandlus, mille raames esitavad valitsusasutused korrapäraselt kehtestatud kriteeriumidele vastavaid andmeid riigisisese tegevuse kohta;

- tulemushindamise raamistike hindamine viiakse läbi varakult, et saaks avaldada ja teha keskasutustele 2011. aasta novembriks teatavaks teabe riigi tasandil ühise tegevuse tulemuslikkuse kohta ning teostada vajalikud kohandused;

- ühiskohustuste rakendamise tulemusi saab kasutada abiandjate ja partnerriikide vahel projekti, sektori ja riiklikul tasandil toimuvas poliitilises dialoogis. EL saab poliitilise dialoogi käigus hoogustada avalikku arutelu, mis aitab parandada abiandjate ja valitsuste aruandlust.

2. Eespool kirjeldatud protsessi käigus aitavad EL ja tema liikmesriigid kodanikuühiskonna organisatsioonidel, sealhulgas naisteühendustel, ning meedial, kohalikel omavalitsustel ja parlamentidel täita nende rolli, sealhulgas valitsustelt ja abiandjatelt aru pärimisel, ning aitavad neil suurendada suutlikkust.

Vastastikune aruandluskohustus rahvusvahelisel tasandil

EL ja selle liikmesriigid töötavad pärast 2011. aastal Busanis toimuvat neljandat kõrgetasemelist abi tulemuslikkuse foorumit 2011. aasta juuliks välja tulevase abi andmise struktuuri ühisvisiooni.

EL ja selle liikmesriigid:

1. kooskõlastavad seisukohti, mida nad esitavad riikide vastastikuse aruandluskohustuse küsimuses rahvusvahelistel foorumitel, nagu ÜRO arengukoostöö foorum ja abi tulemuslikkuse töörühm. Muu hulgas toetavad nad arengukoostöö foorumi algatust koguda ja levitada sõltumatuid ja pädevaid analüüse ja hinnanguid vastastikuse aruandluskohustuse valdkonnas;

2. aitavad luua raamistikku, millega senisest aktiivsemalt kaasatakse partnerriike, kohalikke omavalitsusi, parlamente ja kodanikuühiskonna organisatsioone.

[1] 2008. aasta andmete kohaselt oli vaid 14 riigil 54st olemas üksteise kohustuste kontrollimist võimaldav vastastikuse hindamise aruanne.

[2] Arengukonsensuse punkt 15.(http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/european_consensus_2005_en.pdf).

[3] Ülemkogu 27. mai 2008. aasta järeldused „Euroopa Liit rahvusvahelise arengupartnerina: kiirendada edasiminekut aastatuhande arengueesmärkide saavutamise suunas” (http://register.consilium.europa.eu/pdf/et/08/st09/st09907.et08.pdf).

[4] Ülemkogu 22. juuli 2008. aasta kohtumine (http://register.consilium.europa.eu/pdf/et/07/st10/st10874.et07.pdf).

[5] Ülemkogu 17. novembri 2009. aasta järeldused (http://register.consilium.europa.eu/pdf/et/09/st15/st15912.et09.pdf).

[6] Ülemkogu 18. mai 2009. aasta järeldused. (http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/COMM_PDF_COM_2009_0160_F_EN_COUNCIL_CONCLUSIONS.PDF).

[7] Nõukogu 15. juuni 2010. aasta järeldused (dokument nr 11080/10).

[8] Neid küsimusi käsitletakse töörühma C-sektori abi prognoositavuse ja läbipaistvuse töökonnas ning OECD arenguabikomitee abi jaotamise tehnilises rühmas.

[9] http://stats.oecd.org/Index.aspx?DataSetCode=CRSNEW.

[10] http://www.aiddata.org/home/index.

[11] Humanitaarabi rahastamise põhimõtted ja hea tava, Stockholm, 17. juuni 2003; kinnitanud OECD.

[12] 30. jaanuari 2008. aasta Euroopa Liidu Teataja nr C 25/1, jagu 3.3, milles käsitletakse humanitaarabi tõhusust ja aruandluskohustust.

[13] Samas.

[14] ELi kandidaatriikides ja võimalikes kandidaatriikides saab tulemushindamise raamistiku loomisel kasutada ühinemiseelse abi rahastamisvahendi rakendamise aruandeid ja ühiseid järelevalvekomiteesid. Neid vahendeid võib kohandada, et esitada neis senisest järjekindlamalt finantsanalüüse ja andmeid abi tulemuslikkuse kohustuse kohta.