1.Sissejuhatus

Euroopa on liikuv ühiskond. Iga päev ületavad sise- ja välispiiri miljonid ELi kodanikud ja kolmandate riikide kodanikud. 2015. aastal külastas ELi üle 50 miljoni kolmandate riikide kodaniku, mis tähendab seda, et Schengeni ala välispiiri ületati rohkem kui 200 miljonil korral.

Peale selliste seaduslike rändevoogude tingisid konflikt Süürias ja mujal toimuvad kriisid üksnes 2015. aastal Euroopa välispiiril 1,8 miljonit ebaseaduslikku piiriületust. ELi kodanikud eeldavad, et isikute kontrollimine välispiiril on mõjus, võimaldab rännet tõhusalt juhtida ja aitab tagada sisejulgeolekut. 2015. aastal Pariisis ja 2016. aasta märtsis Brüsselis aset leidnud terrorirünnakud näitasid karmilt, et oht Euroopa sisejulgeolekule püsib.

Mõlemad juhtumid tõid teravamalt tähelepanu alla vajaduse tegutseda ühiselt ning terviklikult tugevdada ELi piirihaldust, rände- ja julgeolekukoostöö raamistikke ning infosüsteeme. Piirihaldus, õiguskaitse ja rände kontrollimine on omavahel dünaamiliselt seotud. Teadaolevalt on ELi kodanikud ületanud välispiiri, et reisida terrorismiga seotud eesmärkidel konfliktipiirkondadesse, ning naastes kujutavad nad endast ohtu. On tõendeid selle kohta, et terroristid on kasutanud ebaseaduslikke rändeteid ELi sisenemiseks ja seejärel märkamatult Schengeni alal ringi liikunud.

Euroopa julgeoleku tegevuskavas ja Euroopa rände tegevuskavas on seatud suund ELi poliitika väljatöötamiseks ja rakendamiseks, et tulla ühtaegu toime rände juhtimise ning terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise ülesandega. Käesolev teatis tugineb nende kahe tegevuskava sünergiale ning see on kavandatud lähtealusena arutelule selle kohta, kuidas olemasolevad ja tulevased infosüsteemid saaksid parandada piirihaldust ja sisejulgeolekut ELis. See täiendab 2015. aasta detsembri ettepanekut Euroopa piiri- ja rannikuvalve loomise ning kriisiennetuse ja välispiiril toimuva sekkumise tõhustamise kohta.

ELi tasandil on olemas mitu infosüsteemi, mis annavad piirivalve- ja politseiametnikele isikute kohta asjakohast teavet, kuid ELi andmehalduse struktuur ei ole täiuslik. Käesolevas teatises on esitatud teatavad võimalused olemasolevate infosüsteemide eeliste maksimeerimiseks ning vajaduse korral uute täiendavate meetmete väljatöötamiseks, et kõrvaldada lüngad. Samuti on siin rõhutatud vajadust parandada pikaajalise eesmärgina infosüsteemide koostalitlusvõimet, nagu on kindlaks teinud ka Euroopa Ülemkogu ja nõukogu, ning tutvustatud ideid selle kohta, kuidas infosüsteeme saaks tulevikus arendada tagamaks, et piirivalvurite, tolli, politseiametnike ja õigusasutuste käsutuses on vajalik teave.

Kõikide tulevaste algatuste ettevalmistamisel lähtutakse parema õigusloome põhimõtetest, korraldades avaliku konsultatsiooni ja hinnates mõju, sealhulgas põhiõigustele ja eeskätt isikuandmete kaitse õigusele.

2.Käsitlemist vajavad küsimused

Sisepiiride puudumine Schengeni alal tingib vajaduse hallata jõuliselt ja usaldusväärselt inimeste liikumist üle välispiiri. See on eeltingimus sisejulgeoleku kõrge taseme ja inimeste vaba liikumise tagamiseks kõnealusel alal. Samal ajal tähendab sisepiiride puudumine seda, et ka liikmesriikide õiguskaitseasutustel on juurdepääs asjakohastele isikuandmetele. ELi tasandil on olemas mitu infosüsteemi ja andmebaasi, mis pakuvad piirivalve- ja politseiametnikele ja teistele ametiasutustele isikute kohta asjakohast teavet lähtuvalt nende eesmärkidest.

Esineb aga ka infosüsteemidega seotud puudusi, mis takistavad kõnealuste liikmesriikide ametiasutuste tööd. Seepärast rõhutati Euroopa julgeoleku tegevuskavas ühe põhiprioriteedina teabevahetuse parandamist. Peamised puudused on järgmised: a) olemasolevate infosüsteemide funktsioonid ei ole optimaalsed, b) lüngad ELi andmehalduse struktuuris, c) erinevalt reguleeritud infosüsteemidest tingitud keeruline olukord ning d) piirikontrolli ja julgeoleku valdkonna andmehalduse killustatud struktuur.

ELi olemasolevad piirihalduse ja sisejulgeoleku valdkonna infosüsteemid hõlmavad mitmesuguseid funktsioone. Sellest hoolimata on olemasolevate süsteemide funktsioonides jätkuvalt puudusi. Reisijate eri kategooriate suhtes kohaldatavaid piirikontrolliprotsesse vaadeldes saab selgeks, et mõnes sellises protsessis ja vastavate piirikontrolliks kasutatavate infosüsteemide vahel esineb puudusi. Samamoodi tuleb optimeerida olemasolevate õiguskaitsevahendite toimimist. See nõuab meetmete kaalumist olemasolevate süsteemide parandamiseks (5. jagu).

Lisaks sellele esineb lünki ELi andmehalduse struktuuris. Endiselt on probleeme konkreetsete reisijakategooriate, nagu pikaajalise viisaga kolmandate riikide kodanike piirikontrolli puhul. Samuti on puudulik saabumiseelne teave viisanõudest vabastatud kolmandate riikide kodanike kohta. Kaaluda tuleks vajadust need lüngad kõrvaldada, töötades vajaduse korral välja täiendavad infosüsteemid (6. jagu)

Piirivalve- ja eriti politseiametnikud puutuvad ELi tasandil kokku keerulise olukorraga, mis on tingitud erinevalt reguleeritud infosüsteemidest. See keerukus tekitab praktilisi probleeme eelkõige seoses sellega, millist andmebaasi tuleks teatavas olukorras kasutada. Peale selle ei ole kõik liikmesriigid kõikide olemasolevate süsteemidega ühendatud. Praegust keerukust ELi tasandi infosüsteemide ühendatuse seisukohast oleks võimalik vähendada, luues liikmesriikide tasandil ühtse otsinguliidese, milles arvestatakse juurdepääsu eri eesmärke (7. jao1. punkt).

ELi piirikontrolli ja julgeoleku valdkonna andmehalduse praegust struktuuri iseloomustab killustatus. See on tingitud mitmesugustest institutsionaalsetest, õiguslikest ja poliitilistest raamtingimustest, milles süsteemid on välja töötatud. Teavet salvestatakse eraldi eri süsteemides, mis on harva omavahel ühendatud. Esineb vastuolusid andmebaaside vahel ja lahknevusi asjaomaste ametiasutuste juurdepääsus andmetele. See võib tekitada teabelünki eelkõige õiguskaitseasutuste jaoks, kuna killustatud andmete vaheliste seoste nägemine võib olla väga raske. Seepärast on pakiline vajadus töötada terviklike lahenduste nimel, et parandada piirihalduse ja julgeoleku valdkonnas andmetele juurdepääsu, järgides täielikult põhiõigusi. Selleks tuleb algatada protsess olemasolevate infosüsteemide koostalitlusvõime saavutamiseks (7. jagu).

3.Põhiõigused

Põhiõiguste ja andmekaitsenormide igakülgne järgimine on oluline eeltingimus mis tahes eespool nimetatud probleemi lahendamisel.

Põhiõiguste järgimine nõuab hästi kavandatud ja nõuetekohaselt kasutatud tehnoloogiat ja infosüsteeme. Tehnoloogia ja infosüsteemid võivad aidata avaliku sektori asutustel kaitsta kodanike põhiõigusi. Biomeetriline tehnoloogia võib vähendada isikute tuvastamisel vigade tegemise ning diskrimineerimise ja rassilise profileerimise riski. Samuti võib see aidata tegeleda laste, nagu kadunud või inimkaubanduse ohvriks langenud laste kaitsmisega seotud riskidega, tingimusel et sellega kaasnevad põhiõiguste tagatised ja kaitsemeetmed. See võib vähendada inimeste ebaseadusliku kinnipidamise ja vahistamise riski. Ühtlasi võib see suurendada Schengeni alal elavate inimeste julgeolekut, sest aitab võidelda terrorismi ja raskete kuritegude vastu.

Suuremahuliste infosüsteemide olemasoluga kaasnevad ka võimalikud riskid eraelu puutumatusele, mida on vaja nõuetekohaselt ennetada ja käsitleda. Isikuandmete kogumine ja kasutamine nendes süsteemides mõjutab Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigust eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele. Kõik süsteemid peavad vastama andmekaitse põhimõtetele ning vajalikkuse, proportsionaalsuse, eesmärgi piiritlemise ja andmete kvaliteedi nõuetele. Kehtestatud peavad olema kaitsemeetmed, et tagada andmesubjektide õigused seoses nende eraelu ja isikuandmete kaitsega. Andmeid tuleks säilitada üksnes nii kaua, kui see on vajalik eesmärgil, milleks need koguti. Ette tuleb näha mehhanismid täpse riskijuhtimise ja andmesubjektide õiguste tõhusa kaitse tagamiseks.