SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Praeguseks on COVID-19 pandeemia levinud üle maailma. Nakatunuid on üle 2 miljoni ja ligi 140 000 inimest, kelle puhul nakkusekahtlus on kinnitust leidnud, on selle tõttu surnud (WHO 17. aprilli andmete kohaselt). Esimese asjana keskendutakse inimelude päästmisele kõikjal maailmas, võttes eri meetmeid, et piirata viiruse levikut ja tugevdada tervishoiusüsteeme. Paljud neist meetmetest on ühiskonna ja majanduse seisma pannud, kuid järeleandmisi ei tohi teha ei ellujäämise ega töökohtade säilitamise suhtes. Vastupidi: viiruse kontrolli alla saamine on nii majanduse kui ka ühiskonna kestliku arengu üks eeltingimusi.

Samuti võetakse kiiresti meetmeid, et piirata kriisiolukorra negatiivset mõju majandusele. Hoolimata neist meetmetest ning arvestades üleilmse majanduslanguse ja finantsturgudel valitseva väga pingelise olukorraga prognoositakse sel aastal majanduslangust suuremas osas (või isegi kõigis) laienemisprotsessis osalevates ja Euroopa naabruses asuvates partnerriikides. Ehkki praeguse kriisi põhjus on nende kõigi puhul sama, võib erinev olla selle kestus ja tõsidus, kajastades nende majandusstruktuuri, samuti nende suutlikkust võtta tulemuslikke vastumeetmeid. Koos kaubavahetuse kokkuvarisemise ja üldise suurema soovimatusega võtta riske arenevatel turgudel tingib majanduslangus tõsise surve nende maksebilansile. Viiruse levikust, samuti selle majanduslikest tagajärgedest tulenevalt on ilmselge ja otsene oht ka sotsiaalsele stabiilsusele ja julgeolekule ning võimalik on selle ülekanduv mõju nii kõnealuses piirkonnas ka väljaspool seda.

Kõike seda arvesse võttes teeb Euroopa Komisjon ettepaneku kasutada makromajanduslikku finantsabi, et toetada COVID-19 kriisi tingimustes kümmet Euroopa naabruses asuvat partnerit.

Makromajanduslik finantsabi kuulub meetmete hulka, mis on ELi käsutuses väliskriisidele reageerimiseks. Seda kasutatakse maksebilansi kriisiolukordade puhul koos Rahvusvahelisest Valuutafondist tehtavate väljamaksete kavaga, mille tingimus on majandusreformide kokkulepitud programm. Praeguses eriolukorras teeb komisjon ettepaneku makromajandusliku finantsabi programmideks ka Rahvusvahelisest Valuutafondist hädaabi saavate partnerite jaoks, kuna nende puhul ei ole vaja võtta eelnevaid meetmeid ega/või täita eeltingimusi, näiteks kiirfinantseerimisvahendi kaudu. Seega on selliste makromajanduslike kriisiabiprogrammide kestus lühem (kahe ja poole aasta asemel 12 kuud) ja nende puhul tehakse ainult kaks väljamakset. Esimene väljamakse tehakse võimalikult kiiresti pärast seda, kui vastu on võetud makromajandusliku finantsabi otsus ja kokku lepitud selle kohases vastastikuse mõistmise memorandumis iga abisaajaga. Teine väljamakse tehakse pärast seda, kui täidetud on vastastikuse mõistmise memorandumis üksikasjalikult kirjeldatud tingimused. Nagu igasuguse makromajandusliku finantsabi puhul on tingimused iga partneri spetsiifilised, et tagada makromajandusliku finantsabi rahastamisvahendi raames selle asjakohasus makromajandusliku stabiilsuse edendamise, üldise makromajandusliku juhtimise parandamise, majandusjuhtimise ja läbipaistvuse tugevdamise ning jätkusuutlikuks majanduskasvuks vajalike tingimuste parandamise eesmärgil. Lisaks sellele tuleb need kindlaks määrata nende rakendamist võimaldaval viisil, võttes seejuures arvesse lühemat aega ja praegust pandeemiat.

Euroopa Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku anda makromajanduslikku finantsabi kümnele partnerile kogusummas kuni 3 miljardit eurot. Abi antaks keskmise tähtajaga laenude vormis.

Ettepaneku kohane ELi makromajanduslik finantsabi aitaks partneritel katta osa kiireloomulistest rahastamisvajadusest praegu rakendatavate Rahvusvahelise Valuutafondi programmide kontekstis, vähendades sel moel nende majanduse maksebilansiga seotud lühiajalist haavatavust tulenevalt COVID-19 kriisist. Kavandatav abi toetaks välispositsiooni stabiliseerimist ja annaks seega võimudele poliitilist manööverdamisruumi, et rakendada meetmeid COVID-19 kriisist tuleneva majanduslanguse vastu, soodustades samal ajal selliste reformide rakendamist, mille eesmärk on parandada makromajanduslikku ja majandusjuhtimist, läbipaistvust ja jätkusuutlikuks majanduskasvuks vajalikke tingimusi.

Kavandatav makromajanduslik finantsabi on kooskõlas ELi laienemis- ja naabrusstrateegia eesmärkidega. See annaks piirkonnas asuvatele partneritele signaali selle kohta, et pretsedenditu kriisi ajal on EL valmis neid toetama. Sellega seoses leiab komisjon, et poliitilised ja majanduslikud eeltingimused kavandatud suuruse ja laadiga makromajandusliku finantsabi andmiseks on täidetud.

Ettepaneku kohane makromajanduslik finantsabi hõlmab Albaania Vabariiki, Bosniat ja Hertsegoviinat, Gruusiat, Jordaania Hašimiidi Kuningriiki, Kosovot, Moldova Vabariiki, Montenegrot, Põhja-Makedoonia Vabariiki, Tuneesia Vabariiki ja Ukrainat. Kuid praegune olukord ei ole stabiilne ja COVID-19 kriis muutub üha teravamaks ka teistes riikides. Makromajanduslik finantsabi on jätkuvalt kättesaadav ka teistele abikõlblikele riikidele, kes võivad sattuda maksbilansiga seotud raskustesse hiljem. Samuti algatab komisjon arutelu selle üle, milline peaks olema makromajandusliku finantsabi vahendi ulatus ja koostoime ELi ülejäänud välispoliitikaga.

Makromajandusliku finantsabi suuruse kindlaksmääramisel lähtutakse hinnangust partnerite täiendava välisrahastusvajaduse kohta ning võetakse arvesse nende suutlikkust rahastada end omavahenditest, eelkõige nende käsutuses olevatest rahvusvahelistest reservidest, samuti Rahvusvaheliselt Valuutafondilt ja Maailmapangalt saadud vahenditest. Makromajandusliku finantsabi suuruse kindlaksmääramisel võetakse samuti arvesse vajadust tagada koormuse õiglane jagunemine ELi ja muude rahastajate vahel, muid ELi välisrahastamisvahendeid, mis on juba kasutusele võetud, ning ELi osalemisega saavutatavat lisandväärtust kokku.

Laienemisprotsessis osalevad partnerid

Albaania on pandeemiast tingitud majanduslanguse suhtes eriti haavatav tulenevalt oma tihedatest majandussidemetest mitme tugevasti kannatada saanud ELi liikmesriigiga, turismi olulisusest ja riigi suurest refinantseerimisvajadusest. Olukorda raskendavad tervishoiusektori piiratud suutlikkus ja 2019. aasta novembris toimunud maavärinast tingitud kahjustused, millest tulenevalt kasutati juba ära olemas olnud piiratud eelarvepoliitiline manööverdamisruum. Sellest hoolimata võttis valitsus kannatada saanud ettevõtjate ja kodumajapidamiste ning tervishoiusektori toetuseks kiiresti poliitilisi toetusmeetmeid, mille maht on umbes 2 % SKPst. Muudetud eelarves nähakse 2020. aastaks ette eelarvepuudujäägi jõudmist 4 %-le SKPst ja valitsemissektori võla võimalikku kasvu üle 69 % SKPst, ehkki see prognoos tundub optimistlik. Rahvusvahelised institutsioonid prognoosivad nimetatud aastaks reaalse SKP umbes 5 % suurust langust. Lisaks eelarvepuudujäägile peab valitsus refinantseerima välisvõla amortiseerimist ulatuses 545 miljonit eurot (3,8 % SKPst). Algselt kavatseti see osaliselt katta 500-600 miljoni suuruse eurovõlakirjade emissiooniga, kuid praegustes tingimustes tundub nende sedavõrd suures summas turule laskmine ülimalt küsitav. Rahastamispuudujääk võib Rahvusvaheliselt Valuutafondilt saadava kiirfinantseerimistoetuse, Maailmapanga laenude ja ELi ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antava toetuse järel olla kuni 2,5 % SKPSst, st umbes 350 miljonit eurot. Selles kontekstis on põhjendatud 180 miljoni euro suurune makromajanduslik finantsabi.

Bosnias ja Hertsegoviinas süvendas COVID-19 pandeemia veelgi majanduskasvu juba alanud aeglustumist, mõjutades eriti transporti ja turismi, kuid samuti töötajate rahaülekandeid, mis moodustavad umbes 5 % SKPst ja millest on toimetulekul väga palju abi, eriti väiksema sissetulekuga kodumajapidamiste puhul. Viimaste 2020. aastat puudutavate prognooside kohaselt väheneb majandustegevus umbes 10 % ja töötus kasvab järsult. Ehkki eelarvenäitajad on küllaltki head, on riigil väga piiratud suutlikkus luua lühikese aja jooksul vajalik eelarvepoliitiline manööverdamisruum. Bosnia ametiasutused on juba taotlenud Rahvusvaheliselt Valuutafondilt hädaabirahastust kokku kuni 330 miljoni euro (ligi 2 % SKPst) ulatuses. Majanduskasvu aeglustumine tingib tulude olulise vähenemise ja siirete järsu suurenemise, mistõttu finantseerimisvajadused jõuliselt kasvavad. Praeguste prognooside kohaselt on rahastamispuudujääk 2020. aastal pärast toetust, mida annavad Rahvusvaheline Valuutafond (kuni 330 miljonit eurot, ligi 2 % SKPst) ja Maailmapank (umbes 20 miljonit eurot, st 0,1 % SKPst), umbes 500 miljonit eurot (2,8 % SKPst). Riigi halva krediidireitingu tõttu on juurepääs rahvusvahelistele finantsturgudele väga piiratud, samas kui riigi enda finantsturud ei ole ülejäänud rahastamisvajaduste katmiseks piisavalt sügavad. Selles kontekstis on põhjendatud 250 miljoni euro suurune makromajanduslik finantsabi.

COVID-19 pandeemia puhkemine ja sellega seotud seisak, mis on katkestanud kaubanduse ja rahavood, on andnud ränga hoobi Kosovo majandusele. Märkimisväärset osa eratarbimisest finantseeritakse rahasaadetisega, mis moodustavad enam kui 10 % SKPst, samas kui teenuste (peamiselt turismi vallas) eksport väljarändajatele leevendab väga suurt kaubavahetuse puudujääki (üle 40 % SKPst). Veel on Kosovo nõrkuste hulgas habras erasektor, kus domineerivad piiratud likviidsuspuhvritega mikroettevõtjad. Selles kontekstis prognoositakse 2020. aastaks reaalse SKP vähenemist ligikaudu 5 %. Hoolimata 2019. aasta küllaltki headest eelarvenäitajatest on eelarvepoliitiline manööverdamisruum väga piiratud. Krediidireitingu puudumise tõttu ei ole Kosovol juurdepääsu rahvusvahelistele finantsturgudele ja ligi kaks kolmandikku tema koguvõlast kuulub kitsale investoribaasile, mis hõlmab Kosovo pensionitagatiste trusti ja keskpanka, kelle käes on vastavalt umbes 38 % ja 23 % selle kogusummast. Vabalanguses olev avaliku sektori tulu koos suurte põhimaksete ja kriisidele reageerimise meetmetega tingivad tõsise likviidsusriski. Rahvusvahelise Valuutafondi hinnangul väheneb valitsemissektori tulu aprillis-juunis eelmiste aastatega võrreldes 50–60 %; samal ajal kiitis vahevalitsus heaks 180 miljoni euro suuruse hädaabipaketi. Keskpangas hoitavad valitsuse hoiused, mille summa oli juba langenud allapoole seadusega ette nähtud 4,5 % SKPst, vähenevad prognooside kohaselt veelgi ja jõuavad 2020. aastal 2,5 %-le SKPst. Kosovo on taotlenud Rahvusvaheliselt Valuutafondilt kiirfinantseerimistoetuse vormis 51,6 miljonit eurot hädaabi, mille Rahvusvahelise Valuutafondi juhatus 10. aprillil heaks kiitis. Praeguste prognooside kohaselt on järelejääva rahastamispuudujäägi hinnanguline suurus umbes 210 miljonit eurot. Selles kontekstis on põhjendatud 100 miljoni euro suurune makromajanduslik finantsabi.

Montenegro on pandeemiast tingitud majanduslanguse suhtes eriti haavatav, kuna ta sõltub olulisel määral turismirektorist ja kuna tal on suur välisrahastamisvajadus. Montenegro seisab 2020. aastal silmitsi tõsise majanduslangusega: rahvusvaheliste institutsioonide prognooside kohaselt väheneb reaalne SKP kuni 9 %. Turism, mis kuulub kõige rohkem kannatanud sektorite hulka, moodustab enam kui 20 % SKPst ja kujutab endast keskset valuuta-, tööhõive- ja maksutulu allikat. Kuid koroonaviiruse pandeemia leviku tõkestamise meetmed peatasid turismi ja reisid täpselt siis, kui nimetatud tegevusvaldkondades oli algamas kõrghooaeg. Hoolimata piiratud eelarvepoliitilisest manööverdamisruumist võttis valitsus kiiresti vastu poliitilised toetusmeetmed, mille maht oli umbes 2 % SKPst, et aidata majandusel pandeemia tagajärgedega toime tulla. Ennekõike puudutavad meetmed maksude ja sotsiaalmaksete tasumise edasilükkamist, moratooriumi seoses laenumaksete ja maksetega riigi omanduses oleva vara rendilevõtmise eest ning toetusi ettevõtjatele ja töötajatele. Rahandusministeeriumi esialgsel hinnangul ületab valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aastal 7 % SKPst ja valitsemissektori võlg kasvab täiendava 2,6 % võrra, jõudes 82 %-le SKPst, mis on piirkonnas suurim. Rahastamispuudujääk võib pärast Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga laene ning ELi toetust olla umbes 120 miljonit eurot. Selles kontekstis on põhjendatud 60 miljoni euro suurune makromajanduslik finantsabi.

Põhja-Makedoonia majandus on tugevalt häiritud, kuna ulatuslikud meetmed viiruse leviku tõkestamiseks mõjutavad tõsiselt toodangut ja tööhõivet ning väliskaubandustegevus on saanud ränga hoobi. Praegused prognoosid viitavad sellele, et 2020. aastal väheneb reaalne SKP umbes 4 %. Valitsus on võtnud kiiresti julgeid meetmeid, et toetada aprillis ja mais kõige rohkem kannatada saanud sektorite VKEsid seoses likviidsuse ja tööhõivega. Kuid eelarvepoliitiline manööverdamisruum, millega leevendada kriisist tingitud sotsiaalmajanduslikke tagajärgi, on piiratud. Valitsus eeldab, et parima võimaliku stsenaariumi korral on tulude puudujääk 2020. aastal võrreldes algse eelarvega 20 %, ja tal on kavas kulusid ümber paigutada, ülemmäära suurendamata. 2019. aasta SKP põhjal otsustades tähendaks see umbes 8 % suurust puudujääki. Eraisikute rahasiirded välisriikidest, sealhulgas töötajate rahasaadetised, samuti välismaiste otseinvesteeringute sissevool väheneb eelduste kohaselt märkimisväärselt, mistõttu väheneb kaetus reservidega. Lisaks sellele seisavad valitsus ja avaliku sektori ettevõtted 2020. ja 2021. aastal silmitsi eriti suure riigisisese ja välisvõla refinatseerimisvajadusega, mille kogusumma on 1,65 miljardit eurot (kummagi aasta puhul umbes 7,3 % 2019. aasta SKPst). See hõlmab 2014. aasta eurovõlakirjade 500 miljoni euro suuruse emissiooni, osa 2015. aasta eurovõlakirjade ja Maailmapanga poolt 2013. aastal antud poliitikapõhise tagatise amortisatsiooni, samuti keskse maanteetransporditaristu juurutamise eest vastutavale riiklikule teede-ettevõttele antud suurte välismaiste kommertslaenude tagasimakseid. Valitsuse on taotlenud abi Rahvusvaheliselt Valuutafondilt 177 miljoni eurot abi kiirfinantseerimisvahendi kaudu, samuti laenu Maailmapangalt. Praeguste hinnangute kohaselt on rahastamispuudujääk pärast Rahvusvahelise Valuutafondi, Maailmapanga ja ELi antud toetusi 330 miljonit eurot. Selles kontekstis on põhjendatud 160 miljoni euro suurune makromajanduslik finantsabi.

Idapoolsed naaberriigid