EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 5.4.2022 COM(2022) 156 final 2022/0104(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiivi 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll) ning nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta



(EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 169 final} - {SWD(2022) 110 final} - {SWD(2022) 111 final} - {SWD(2022) 112 final}







SISUKORD SELETUSKIRI 3 1.ETTEPANEKU TAUST3 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS9 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED10 4.MÕJU EELARVELE13 5.MUU TEAVE14 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiivi 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll) ning nõukogu direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta20 FINANTSSELGITUS 51 1.ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK51 1.1.Ettepaneku/algatuse nimetus51 1.2.Asjaomased poliitikavaldkonnad51 1.3.Ettepanek/algatus käsitleb51 1.4.Eesmärgid51 1.4.1.Üldeesmärgid51 1.4.2.Erieesmärgid51 1.4.3.Oodatavad tulemused ja mõju52

1.4.4.Tulemusnäitajad52 1.5.Ettepaneku/algatuse põhjendused53 1.5.1.Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused, sealhulgas algatuse rakendamise üksikasjalik ajakava53 1.5.2.ELi meetme lisaväärtus54 1.5.3.Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid54 1.5.4.Kooskõla mitmeaastase finantsraamistikuga ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega55 1.5.5.Erinevate kasutada olevate rahastamisvõimaluste, sealhulgas vahendite ümberpaigutamise võimaluste hinnang55 1.6.Ettepaneku/algatuse kestus ja finantsmõju58 1.7.Ettenähtud eelarve täitmise viisid58 2.HALDUSMEETMED58 2.1.Järelevalve ja aruandluse eeskirjad58 2.2.Haldus- ja kontrollisüsteem(id)59 2.2.1.Eelarve täitmise viisi(de), rahastamise rakendamise mehhanismi(de), maksete tegemise korra ja kavandatava kontrollistrateegia selgitus59 2.2.2.Teave kindlakstehtud riskide ja nende vähendamiseks kasutusele võetud sisekontrollisüsteemi(de) kohta59 2.2.3.Kontrollide kulutõhususe (kontrollikulude suhe hallatavate vahendite väärtusse) hinnang ja põhjendus ning prognoositav veariski tase (maksete tegemise ja sulgemise ajal)59 2.3.Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed59 3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU59 3.1.Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub59 3.2.Ettepaneku hinnanguline finantsmõju assigneeringutele60 3.2.1.Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele – ülevaade60

3.2.2.Tegevusassigneeringutest rahastatav väljund (hinnang)64 3.2.3.Hinnanguline mõju ECHA inimressurssidele66 3.2.3.1.Komisjoni hinnanguline personalivajadus67 3.2.4.Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga67 3.2.5.Kolmandate isikute rahaline osalus68 3.3.Hinnanguline mõju tuludele68 SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST • Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Direktiiviga 2010/75/EL tööstusheidete kohta (edaspidi „tööstusheidete direktiiv“) on terviklikult ja sektoripõhiselt reguleeritud ligikaudu 52 000 suuremahulise ja suure saastusriskiga Euroopa tööstuskäitise ja loomakasvatusettevõtte (edaspidi „põllumajandus- ja tööstuskäitised“) keskkonnamõju. Selles on käsitletud kõiki asjakohaseid saasteaineid, mida põllumajandus- ja tööstuskäitised võivad keskkonda paisata ning mis mõjutavad inimeste tervist ja keskkonda. Tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitised tekitavad massi järgi ligikaudu 20 % ELi saasteainete koguheitest õhku, ligikaudu 20 % saasteainete heitest vette ja ligikaudu 40 % kasvuhoonegaaside (KHG) heitest. Tööstusheidete direktiiviga reguleeritud tegevusalad hõlmavad elektrijaamu, rafineerimistehaseid, jäätmete käitlemist ja põletamist, metallide, tsemendi, klaasi, kemikaalide, tselluloosi ja paberi, toidu ja joogi tootmist ning sigade ja kodulindude intensiivkasvatust. Tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitised võivad viia ellu mitut tööstusheidete direktiivi kohast tegevust, näiteks tsemendi tootmine ja jäätmete koospõletamine. Tööstusheidete direktiivi 2020. aasta hindamisel järeldati, et üldiselt oli direktiiv tööstustegevuse tõttu õhku, vette ja pinnasesse sattuva saastuse vältimisel ja kontrollimisel ning parima võimaliku tehnika (PVT) kasutamise edendamisel tõhus. Tööstusheidete direktiivi tulemusel on oluliselt vähenenud saasteainete heide õhku ja vähemal määral vette. Samuti on tööstusheidete direktiiv aidanud vähendada direktiiviga reguleeritud käitistest pärit heidet pinnasesse. Direktiivi mõju ressursitõhususele, ringmajandusele ja innovatsioonile on küll keerulisem hinnata, ent tundub, et see on olnud positiivne, kuigi piiratud ulatusega. Samuti on direktiiv piiratud ulatuses, praegu tööstusheidete direktiivi suhtes kehtivate piirangute raames toetanud CO2 heite vähendamist. Võrreldes varasema õigusaktiga, mis tööstusheidete direktiiviga asendati, on paranenud ka muud aspektid, nagu üldsuse juurdepääs teabele ja õiguskaitse kättesaadavus. Hindamise käigus tehti aga kindlaks ka mitu valdkonda, mis vajavad uusi probleeme arvesse võttes täiustamist. Hindamine näitas, et kuigi direktiiviga on loodud tugev raamistik, ei rakendata direktiivi liikmesriikides ühetaoliselt ning erinev ambitsioonikus ei võimalda täielikult saavutada õigusakti eesmärke. Need probleemid kahjustavad direktiivi suutlikkust vähendada põllumajandus- ja tööstuskäitiste tekitatavat keskkonnasurvet ja kehtestada võrdsed tingimused, millega tagatakse inimeste tervise ja keskkonna kõrgetasemeline kaitse. Nagu järeldas Euroopa Kontrollikoda, mõjutavad need küsimused ka tööstusheidete direktiivi suutlikkust tagada põhimõtte „saastaja maksab“ asjakohane rakendamine. Selleks et lahendada need probleemid ja stimuleerida tööstuse põhjalikku ümberkujundamist, mida tuleb teha aastatel 2025–2050, võttis komisjon Euroopa rohelises kokkuleppes kohustuse vaadata läbi ELi meetmed, et tegeleda suurtest põllumajandus- ja tööstuskäitistest pärit saastuse küsimusega. Liit on lisaks pühendunud ka kestliku arengu tegevuskavale aastani 2030 ja selle kestliku arengu eesmärkidele. Ettepanek aitab kaasa mitme kestliku arengu eesmärgi saavutamisele. Selle algatuse üldeesmärk on aidata kõige tõhusamal ja tulemuslikumal viisil kaitsta ökosüsteeme ja inimeste tervist suurtest põllumajandus- ja tööstuskäitistest pärit saastuse kahjuliku mõju eest ning parandada ELi tööstuse vastupanuvõimet kliimamuutuste mõjule. Tööstusheidete direktiivi läbivaatamise eesmärk on stimuleerida murrangulise tehnoloogia kaudu põllumajanduse ja tööstuse põhjalikku ümberkujundamist nullsaaste suunas, toetades seega Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärke saavutada CO2-neutraalne majandus, suurem energiatõhusus, mürgivaba keskkond ja ringmajandus. Samuti on selle eesmärk jätkuvalt toetada võrdsete konkurentsitingimuste loomist, tagades inimeste tervise ja keskkonna kõrgetasemelise kaitse. Peale selle püütakse tööstusheidete direktiivi läbivaatamisega nüüdisajastada ja lihtsustada kehtivaid õigusakte, näiteks digiülemineku ja saasteallikaid käsitlevate teadmiste täiustamise kaudu. Ühtlasi on algatuse eesmärk suurendada üldsuse osalemist otsuste tegemises ja parandada teabe ja õiguskaitse, sealhulgas tõhusate õiguskaitsemehhanismide kättesaadavust. Täpsemalt on direktiivi läbivaatamise eesmärgid järgmised: „i. parandada tööstusheidete direktiivi tõhusust põllumajandus- ja tööstuskäitiste tekitatava saasteainete heite vältimisel tekkekohas, või kui see ei ole otstarbekas, siis selle minimeerimisel, nagu näitavad heitetasemete jätkuvad või kiirenevad langussuundumused, eesmärgiga vältida või vähendada kahjulikku mõju tervisele ja keskkonnale, võttes arvesse keskkonnaseisundit asjaomasest heitest mõjutatud piirkonnas; ii. tagada üksikisikute ja kodanikuühiskonna juurdepääs teabele, osalemine otsuste tegemises ja õiguskaitse (sealhulgas tõhusate õiguskaitsevahendite) kättesaadavus seoses reguleeritud käitistele lubade andmise ning nende käitamise ja kontrolliga, mille tulemusel suureneb kodanikuühiskonna tegevus; iii. selgitada ja lihtsustada õigusakte ja vähendada halduskoormust, edendades samal ajal liikmesriikidepoolse rakendamise järjepidevust; iv. edendada tööstuse käimasoleva ümberkujundamise jooksul uuenduslike tehnoloogiate ja tehnikate kasutuselevõtmist, vaadates viivitamata läbi PVT-viitedokumendid, kui on tõendeid tulemuslikumate uuenduslike tehnoloogiate kättesaadavuse kohta, ning tagades selle, et lubadega toetatakse eestvedajaid; v. toetada üleminekut ohutumate ja vähem mürgiste kemikaalide kasutamisele, suuremat ressursitõhusust (energia, vesi ja jäätmetekke vältimine) ning ulatuslikumat ringlust;

vi. toetada CO2 heite vähendamist, soodustades sünergiaid saastet ja CO2 heiteid välistavate või vähendavate tehnikate kasutamisel või neisse investeerimisel, nagu näitab kasvuhoonegaaside heitemahukuse suundumuste liitmine; vii. kõrvaldada sellise põllumajandus- ja tööstustegevuse põhjustatud kahjulik mõju tervisele ja keskkonnale, mis ei ole praegu tööstusheidete direktiiviga reguleeritud, nagu näitavad heitemahukuse langussuundumused.“ Nõukogu ja Euroopa Parlament, , pooldasid tööstusheidete direktiivi läbivaatamist ja väljendasid oma ootusi, et läbivaatamise käigus käsitletakse tööstus- ja põllumajandustegevuse tulemusel õhku paisatavat saasteainete heidet ning et läbivaatamine toetab ringmajandust, muu hulgas tööstuses vee taaskasutamise edendamise teel, . Euroopa kodanike paneelarutelul kliimamuutuste ja keskkonna teemal on võetud Euroopa tuleviku konverentsi raames vastu sellekohased selged soovitused. Sellega seoses on Euroopa kodanikud väljendanud selget toetust ELile vee-, pinnase- ja õhureostuse vastu võitlemisel ning metaaniheite vähendamisel ning rõhutanud saastajate vastutuse põhimõtet. Mitut sidusrühma hõlmav energiamahukate tööstusharude kõrgetasemeline töörühm, mis alates 2015. aastast nõustab komisjoni energiamahukaid tööstusharusid käsitleva poliitika alal, töötas välja üldkava, milles on esitatud soovitused kõnealuse ümberkujundamise haldamiseks vajaliku poliitikaraamistiku kujundamiseks, säilitades samal ajal tööstusharu konkurentsivõime. Soovitatakse „kohandada tööstusheidete direktiivi kohast lubade andmise menetlust, et toetada kogu ümberkujundamise jooksul kasvuhoonegaaside vähendamise meetmeid energiamahukates käitistes“. • Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Euroopa roheline kokkulepe on majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on tagada 2050. aastaks puhas kliimaneutraalne ringmajandus, optimeerides ressursside majandamist ja energiatõhusust ning minimeerides saastet, tunnistades samal ajal vajadust põhjalike ümberkujundavate poliitikameetmete järele kooskõlas energiatõhususe esikohale seadmise põhimõttega. ELi 2020. aasta oktoobri kestlikkust toetavas kemikaalistrateegias ja 2021. aasta mais vastu võetud nullsaaste tegevuskavas on konkreetselt käsitletud Euroopa rohelises kokkuleppes sisalduvaid saastusega seotud aspekte. Paralleelselt rõhutatakse Euroopa uues tööstusstrateegias vajadust uute tehnoloogiatega seotud teadusuuringute, innovatsiooni ja investeeringute järele, et tugevdada Euroopa tööstuse konkurentsivõimet ning hõlbustada tööstuse üleminekut tõeliselt kestlikule, rohelisemale, tõhusale ja digitaalsemale majandusele. Kõnealuse strateegia 2021. aasta mai ajakohastatud versioonis on täiendavalt rõhutatud ümberkujundavate tehnoloogiate potentsiaalset rolli. Muu eriti asjakohane poliitika hõlmab paketti „Eesmärk 55“, metaanistrateegiat ja Glasgow’s võetud metaaniheite vähendamise lubadust, kliimamuutustega kohanemise strateegiat, elurikkuse strateegiat, strateegiat „Talust taldrikule“, mullastrateegiat ja kestlike toodete algatust. Euroopa rohelises kokkuleppes võtab komisjon kohustuse vaadata läbi ELi meetmed suurtest tööstuskäitistest pärit heite probleemi lahendamiseks. Selleks uurib ta eelkõige õigusakti kohaldamisala ja seda, kuidas viia seda valdkonda käsitlevad ELi õigusaktid täielikult kooskõlla nullsaaste eesmärgiga ning kliima-, energia- ja ringmajanduspoliitikaga, pidades silmas kasu nii rahvatervisele kui ka elurikkusele. Tööstusheidete direktiiv ja Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistrit käsitlev määrus (EÜ) nr 166/2006 (edaspidi „heite- ja ülekanderegistri määrus“) on teineteist vastastikku täiendavad õigusaktid, millega on reguleeritud tööstuse keskkonnamõju. Tööstusheidete direktiivi eesmärk on tagada ELi suurimate põllumajandus- ja tööstuskäitiste tekitatava saaste järkjärguline vähendamine, säilitades samal ajal võrdsed konkurentsitingimused. Heite- ja ülekanderegistri määrusega hõlbustatakse saaste vähendamise nimel tehtavate jõupingutuste jälgimist, parandades avalikult kättesaadavat teavet käitiste tegelike tulemuste kohta. See õigusakt on seotud paljude muude poliitikavaldkondadega, sest selle eesmärk on terviklikult kõrvaldada põllumajandus- ja tööstuskäitiste tekitatav keskkonnasurve. Tööstusheidete direktiivil on olnud tähtis roll tööstusest pärit saasteainete heite, eelkõige õhku paisatava heite vähendamisel, kuid selle panus ringmajandusse (ressursitõhususse) ja vette sattuva saasteainete heite vähendamisse on olnud piiratum. Vesi on üks nn nullsaaste tegevuskava kolmest peamisest sambast; tegevuskava eesmärk on saavutada 2050. aastaks mürgivaba ühiskond, kus saaste on vähendatud nullini või sellise tasemeni, mis ei ole loodusele ja inimestele enam kahjulik. See nõuab meetmeid mitte üksnes järgneval, näiteks reoveepuhastite tasandil, vaid ka eelneval tasandil, kus aineid toodetakse ja kasutatakse. Käesolev ettepanek tööstusheidete direktiivi läbivaatamise kohta on järjepidev ELi veealaste õigusaktidega, eelkõige direktiiviga 2000/60/EÜ (veepoliitika raamdirektiiv) ja kahe sellega seotud direktiiviga: direktiiviga 2006/118/EÜ põhjavee kohta ja direktiiviga 2008/105/EÜ keskkonnakvaliteedi standardite kohta veepoliitika valdkonnas (muudetud direktiiviga 2013/39/EL). ELi veealaste õigusaktidega kohustatakse liikmesriike vältima kõikide veekogude seisundi halvenemist ja saavutama kõikide veekogude hea seisund tervikliku veemajanduse süsteemi kaudu, mida rakendatakse vesikondade kaupa. Kuueaastaste majandamistsüklite kaudu hinnatakse ökoloogilisi ja keemilisi näitajaid (pinnavee puhul) ning kvantitatiivseid ja keemilisi näitajaid (põhjavee puhul) ning kavandatakse meetmed kogu veekogudele avaldatava surve, sealhulgas põllumajanduse, tööstuse, majapidamiste ja muu majandustegevuse (muu hulgas navigatsiooni, üleujutustevastase kaitse ja hüdroenergia) põhjustatud surve kõrvaldamiseks. Nullsaaste tegevuskava arvesse võttes teatas komisjon, et terviklikku veemajandust käsitleva ettepaneku osana sõnastab ta 2022. aastal ettepaneku pinna- ja põhjavee saasteaineid käsitlevate eeskirjade veelgi rangemaks muutmise kohta. Tööstusheidete direktiivi käsitlev ettepanek täiendab neid algatusi, muu hulgas laiendades direktiivi kohaldamisala, julgustades uute tehnoloogiate arendamist heidete vähendamiseks, parandades ressursi- ja energiatõhusust, edendades vee taaskasutamist, tagades paremini kontrollitud ja terviklikumad loa andmise nõuded ning kehtestades kohustusliku keskkonnajuhtimissüsteemi. Ettepanekuga tugevdatakse terviklikku lähenemisviisi, selgitades asjaomaste pädevate asutuste vahelise koostöö nõudeid. Kõnealune koostöö hõlmab lubade läbivaatamist ja ajakohastamist sõltuvalt vastuvõtva keskkonna seisundist ja/või veealaste õigusaktide kohaste keskkonnakvaliteedi standardite, eesmärkide, kavade ja programmide järgimist käsitlevate meetmete kavandamist. Suurem sidusus luuakse ka asulareoveepuhastite kaudu saasteainete kaudse vette sattumise suhtes kohaldatavate eeskirjade selgitamise teel. Innovatsiooni soodustamine aitab tegeleda püsivate kemikaalide ja hiljuti kindlakstehtud probleemsete ainete, sealhulgas per- ja polüfluoritud alküülühendite (PFAS), mikroplasti ja ravimite probleemiga. See on kooskõlas kestlikkust toetava kemikaalistrateegia, Euroopa Komisjoni teatisega strateegilise lähenemisviisi kohta ravimitele keskkonnas ja ravimistrateegiat käsitleva teatisega. Tööstusheidete direktiivi kohases teabe vahetamise protsessis parima võimaliku tehnika viitedokumentide (PVT-viitedokumentide) koostamiseks ja läbivaatamiseks tuleb võtta arvesse probleemsete ainete kindlakstegemist ELi veealaste õigusaktide alusel. Eelkõige hõlmavad need põhjavee ja pinnavee puhul jälgitavate ainete nimekirju ning aineid, mille puhul on kindlaks tehtud, et need võivad põhjustada ELi tasandil märkimisväärset ohtu veekeskkonnale või selle kaudu. Samuti on tööstusheidete direktiivi alusel toimuv teabevahetus kasulik seoses tõhusa veekasutuse meetmete väljatöötamise ja vee taaskasutamise kaalumisega põllumajandus- ja tööstuskäitistes vastavalt ringmajanduse tegevuskavale, millega võetakse kohustus soodustada vee taaskasutamist tööstuses. 2020. aasta mais vastuvõetud vee taaskasutuse miinimumnõudeid käsitlevat määrust (EL) 2020/741 kohaldatakse vee taaskasutamise suhtes põllumajandusliku niisutamise eesmärgil, kuid samuti rõhutatakse selles puhastatud reovee tervikliku veemajanduse ja ringmajanduse osana tööstuslikel eesmärkidel ringlussevõtmise ja taaskasutamise suurt potentsiaali. Reguleerides teatavat tegevust tekkekohas, toetatakse tööstusheidete direktiiviga liikmesriike nende kohustuste täitmisel, mis tulenevad muudest ELi õigusaktidest, millega kehtestatakse keskkonnakvaliteedi standardid, näiteks välisõhu kvaliteedi direktiivist. Samuti toetatakse sellega liikmesriike nende kohustuste täitmisel selliste ELi õigusaktide alusel, millega kehtestatakse riiklikud sihtmärgid, näiteks riiklike heitkoguste vähendamise kohustuste direktiivi, jõupingutuste jagamise määruse ja energiatõhususe direktiivi alusel. Tööstusheidete direktiivi kohaseid parima võimaliku tehnikaga seotud heitetasemeid kasutati olulise kahju ärahoidmise kriteeriumide määratlemiseks taksonoomia kliimaalase delegeeritud õigusakti jaoks. Tööstusheidete direktiivi kavandatud läbivaatamismeetmetega toetatakse aja jooksul täiendavalt ELi taksonoomiat kestlike investeeringute valdkonnas, kehtestades lisa- ja ajakohastatud kriteeriume. Nende kriteeriumide kehtestamisel võetakse arvesse nende olulist panust saaste vältimisse ja kontrollimisse ning nende täiendav eesmärk on aidata kestliku rahanduse platvormil määratleda, millist tegevust võib nimetada kestlikuks. Samuti aitab tööstusheidete direktiiv parandada keskkonnategevuse üldist tulemuslikkust, toetades ELi muude valdkondlike õigusaktide eesmärkide täitmist, muu hulgas seoses REACHi, jäätmete ja looduskaitsega. • Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Kaheksandas keskkonnaalases tegevusprogrammis keskendutakse kuuele omavahel seotud prioriteetsele eesmärgile. Need hõlmavad järgmist. ·Artikli 2 punkt d – püüda saavutada nullsaaste, sealhulgas ohtlike kemikaalide puhul, et tagada mürgivaba keskkond, muu hulgas õhk, vesi ja pinnas. Ühtlasi on selle eesmärk vähendada valgus- ja mürareostust ning kaitsta inimeste, loomade ja ökosüsteemide tervist ja heaolu keskkonnaga seotud riskide ja kahjuliku mõju eest. ·Artikli 2 punkt f – edendada kestlikkuse keskkonnaaspekte ning olulisel määral vähendada ELi tootmise ja tarbimisega seotud põhilisi keskkonda ja kliimat mõjutavaid survetegureid. See on eelkõige seotud energeetika, tööstuse, hoonete ja taristu, liikuvuse, turismi, rahvusvahelise kaubanduse ja toidusüsteemi valdkondadega. Tööstusheidete direktiivi käsitlev ettepanek aitab neid eesmärke täita. Uue geopoliitilise ja energiaturu reaalsuse tõttu peab liit märgatavalt kiirendama üleminekut puhtale energiale ning suurendama Euroopa energiasõltumatust ebausaldusväärsetest tarnijatest ja volatiilsetest fossiilkütustest. Osana Euroopa vastusest Venemaa 2022. aastal alustatud sõjale Ukrainaga püütakse algatusega REPowerEU suurendada kogu ELi hõlmava energiasüsteemi vastupanuvõimet gaasitarnete mitmekesistamise ning fossiilkütuste kasutamise vähendamise kaudu, parandades energiatõhusust, suurendades taastuvenergia kasutamist ja elektrifitseerimist ning kõrvaldades taristu kitsaskohad. Direktiivi läbivaatamisega toetatakse kogu ELi hõlmava energiasüsteemi vastupanuvõimet tootmisprotsesside energiatõhususe parandamise teel liidus. Käesoleva kavandatava direktiivi näol on tegemist katseprojektiga, mis põhineb komisjoni halduskoormuse vähendamise põhimõttel „üks sisse, üks välja“. Toetavas mõjuhinnangu aruandes esitatakse üksikasjalikku teavet ettepanekuga eeldatavalt kaasneva halduskoormuse kohta. Käesoleva memorandumi õigusloome kvaliteeti ja lihtsustamist käsitlevas jaos on kirjeldatud ettepanekuga kaasneva halduskoormuse piiramiseks välja pakutud meetmeid. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS • Õiguslik alus Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 192. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 191 ja artikli 192 lõikele 1 peab EL aitama kaasa järgmiste eesmärkide taotlemisele: keskkonna säilitamine, kaitsmine ja selle kvaliteedi parandamine; meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil, selleks et tegelda piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega ja võidelda kliimamuutuste vastu. • Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Liikmesriigid ei suuda piisavalt täita direktiivi eesmärke tagada keskkonna kõrgetasemeline kaitse ja parandada keskkonna kvaliteeti kogu liidus. Tööstustegevusest pärit saaste piiriülese laadi tõttu saab neid eesmärke paremini täita ELi tasandil, millega on põhjendatud ELi meetmete vastuvõtmine kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Põllumajandus- ja tööstuskäitiste tekitatud saaste hajub üle riigipiiride ja üks liikmesriik ei suuda üksinda saastekontrolli piisavalt saavutada. Lisaks on tööstuskäitiste tegevus tihedalt seotud ühtse turu toimimisega. Kuna puudub kogu ELi hõlmav lähenemisviis keskkonnategevuse tulemuslikkuse standardite kehtestamisele, kehtiksid samade tööstusharude suhtes igas liikmesriigis erinevad saastekontrolli eeskirjad, millega kaasneks ebavõrdsete tingimuste tekkimise, ühtse turu killustumise ja aluslepingus sätestatud keskkonna ja inimeste tervise kõrgetasemelise kaitse saavutamise eesmärgi täitmist käsitlevate ELi jõupingutuste kahjustamise oht. • Proportsionaalsus Tööstusheidete direktiivi ülesehitusega tagatakse tulemuste proportsionaalsus, i) määratledes parima võimaliku tehnika kui kõige keskkonnatõhusama ja majanduslikult elujõulisema tõestatud tehnika, mida sektoris kasutatakse, ja ii) võimaldades erandeid üksikjuhtumite puhul, kui kogu ELi hõlmavate PVT-nõuetega kaasneksid eeldatava keskkonna-/tervisekasuga võrreldes ebaproportsionaalselt suured kulud. Toetavas mõjuhinnangus hinnatakse tööstusheidete direktiivi kogu kavandatud läbivaatamise mõju. Läbi on viidud nii kvalitatiivne kui ka kvantitatiivne hindamine, mis näitavad, et ettepanekud on proportsionaalsed, see tähendab, et sotsiaalne kasu on märksa suurem kui kantavad kulud. Tehti kindlaks, et suurimat mõju avaldavad meetmed, millega laiendatakse kohaldamisala veisekasvatusettevõtetele ning suuremale arvule sea- ja kodulinnukasvatusettevõtetele. Metaani- ja ammoniaagiheite vähenemisest tuleneva tervise- ja keskkonnakasu rahaline väärtus on hinnanguliselt üle 5,5 miljardi euro aastas, samal ajal kui nõuete täitmise kulud on 265 miljonit eurot ja halduskulud (haldusasutused ja käitajad) 223 miljonit eurot, mille tulemusel on kulude ja tulude suhe väga kasulik – 11. • Vahendi valik Ettepaneku eesmärke on kõige parem täita direktiivi kaudu. See on kõige asjakohasem õigusakt kehtiva tööstusheiteid käsitleva direktiivi (direktiiv 2010/75/EL) muutmiseks. Direktiiviga nõutakse liikmesriikidelt selle eesmärkide saavutamist ja meetmete rakendamist nende endi materiaal- ja menetlusõiguse süsteemide raames. Selline lähenemisviis annab liikmesriikidele ELi meetme rakendamisel suurema vabaduse kui määrus, jättes direktiivi meetmete rakendamiseks sobivaimate vahendite valiku liikmesriikidele. See võimaldab liikmesriikidel tagada, et muudetud eeskirjad sisalduvad nende olemasolevas materiaal- ja menetlusõiguse raamistikus, millega rakendatakse ELi tööstusheidete direktiivi, eriti seoses käitistele lubade andmise korra ning täitemeetmete ja karistustega. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

• Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Tööstusheidete direktiivi 2020. aastal toimunud hindamise käigus leiti, et direktiiv oli tõhusalt vähendanud keskkonnamõju ja konkurentsimoonutusi ELis. Koostööprotsess PVT-viitedokumentide koostamiseks ja parima võimaliku tehnika kindlakstegemiseks, mida tuntakse ka nn Sevilla protsessina, on hästi toiminud ja seda tunnustatakse koostööl põhineva juhtimismudelina. Tööstusheidete direktiivi tulemusel on oluliselt vähenenud saasteainete heide õhku ja vähemal määral vette. Samuti on see vähendanud direktiiviga reguleeritud käitistest pärit heidet pinnasesse. Direktiivi mõju ressursitõhususele, ringmajandusele ja innovatsioonile on keerulisem hinnata – selle positiivse mõju ulatus tundub olevat piiratud. Mõnevõrra on paranenud muud aspektid, nagu üldsuse juurdepääs teabele ja õiguskaitse kättesaadavus. Tööstusheidete direktiiv hinnati suurel määral tõhusaks. PVT-järelduste põhjal kaalub kasu oluliselt üles kulud. Kindlaks ei ole tehtud ebaproportsionaalseid ega ebavajalikke halduskulusid. Mõju ELi konkurentsivõimele on erinev, kuid puuduvad tõendid selle kohta, et see mõju oleks märkimisväärne. Kõik sidusrühmad pidasid tööstusheidete direktiivi asjakohaseks. Hoolimata PVT-viitedokumentidega seotud protsessi pikkusest suudetakse sellega reageerida esilekerkivatele keskkonnaküsimustele. Kuigi tööstusheidete direktiiv ei ole oluliselt aidanud kaasa CO2 heite vähendamisele, on arvamused seoses selle asjakohasusega kõnealuses valdkonnas lahknevad. Hinnangute kohaselt on tööstusheidete direktiiv sisemiselt ja muude ELi poliitikavaldkondadega sidus, samal ajal on võimalik anda neisse suurem panus. Selgitamist vajavad teatavad tõlgendamisküsimused. Leiti, et tööstusheidete direktiiviga pakutakse märkimisväärset ELi lisaväärtust. Sellega tagatakse järjepidevamad nõuded tööstussaaste vähendamiseks, muu hulgas järelevalve ja nõuete täitmise tagamise teel, vähendades seeläbi turumoonutusi. ELi meetmete puudumise korral oleksid standardid vähem ranged ning tervise- ja keskkonnakasu väiksem. Üksikud liikmesriigid ei suuda PVT-viitedokumentidega seotud protsessi dubleerida ja üha enam kasutavad seda ELi-välised riigid. Tööstusheidete direktiivis järgitud detsentraliseeritud lähenemisviis on kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Hindamise käigus tehti kindlaks mitu valdkonda, milles tööstusheidete direktiivi tulemuslikkus ei tundu olevat soovitult rahuldav, eelkõige seoses vette sattuvate saasteainete heite vähendamise, kasvuhoonegaaside heite vähendamise toetamise, mürgivaba tootmise edendamise ning ressursitõhususe ja taaskasutuse suurendamisega. Need valdkonnad on tööstusheidete direktiivi läbivaatamise keskmes, nagu on märgitud Euroopa rohelist kokkulepet käsitlevas teatises. • Konsulteerimine sidusrühmadega Tööstusheidete direktiivi ning heite- ja ülekanderegistri määruse kombineeritud läbivaatamisele lisatud mõjuhinnangu suhtes viidi läbi põhjalik konsultatsiooniprotsess. See hõlmas mitmesugust konsultatsioonitegevust eesmärgiga koguda kõikide asjakohaste sidusrühmade seisukohad ning tagada, et arvesse võetakse eri organisatsioonide ja eri liiki sidusrühmade arvamusi. Kõigepealt esitati esialgset tagasisidet avaldatud esialgse mõjuhinnangu kohta komisjoni interaktiivse portaali „Avaldage arvamust!“ kaudu (154 vastust, konsultatsiooniperiood kestis 24. märtsist 2020 kuni 21. aprillini 2020). Sellele järgnes ühine konsultatsioon tööstusheidete direktiivi ning heite- ja ülekanderegistri määruse kohta (elektrooniline uuring komisjoni interaktiivse portaali „Avaldage arvamust!“ kaudu; 336 vastust, konsultatsiooniperiood kestis 20. detsembrist 2020 kuni 23. märtsini 2021). Uuring sisaldas 24 küsimust, millest neli käsitlesid konkreetselt heite- ja ülekanderegistri määrust. Seejärel toimus 8. veebruarist kuni 9. aprillini 2021 sihtotstarbeline sidusrühmade uuring. See hõlmas üksikasjalikumat laadi elektroonilist uuringut (235 vastust), et saada veel ulatuslikumaid tõendeid, kogudes kindlatelt sidusrühmadelt konkreetsemat tagasisidet kuues probleemses valdkonnas, mis liigitati mõju hindamise uuringus kaalutud variantide kaupa. Kõnealused probleemsed valdkonnad olid järgmised: i) keskkond on saastatud, ii) kliimakriis toimub, iii) loodusvarad ammenduvad, iv) tipptasemel tehnikaga ei ole võimalik punktides i–iii nimetatud probleemsetele küsimustele rahuldavalt reageerida, v) eraisikutel on piiratud võimalused saada põllumajandus- ja tööstuskäitiste tekitatava mõju kohta teavet ja sellega seoses samme astuda ning vi) liigne koormus võib mõjutada poliitikavahendi tõhusust. Nende uuringute kaudu saadud tagasisidet täiendati teemarühmadele suunatud konsultatsioonidega 2021. aasta juunist augustini, et kaasata sidusrühmad põhjalikumatesse aruteludesse olulisematel teemadel. Sidusrühmad valiti vastavalt nende esindatavatele sektoritele ja eesmärgiga saavutada hea geograafiline ja sidusrühmade liikide jaotus keskkonnavaldkonna valitsusväliste organisatsioonide, tööstusharu esindajate ning liikmesriikide ministeeriumide ja pädevate asutuste vahel, et tagada tasakaalustatud arutelud. Samuti korraldati 15. detsembril 2020 ja 7.–8. juulil 2021 kaugmeetodil kaks sidusrühmadele suunatud seminari. Kodanikuühiskond ja keskkonnavaldkonna valitsusvälised organisatsioonid leidsid, et kõik eespool nimetatud probleemsed valdkonnad on asjakohased, eelkõige seoses järgmisega: – keskkonnamõju ja CO2 heite vähendamise ebapiisav käsitlemine tööstusheidete direktiivis; – vajadus kiiremini ajakohastada heite- ja ülekanderegistri määruses sisalduvat saasteainete loetelu, et võtta arvesse uusi ohte, ja – piiratud juurdepääs käitiste tulemuste tasemeid käsitlevale teabele. Kõnealust piiratud juurdepääsu teabele pidasid kõik sidusrühmad oluliseks küsimuseks, mis tuleb lahendada.

Erinevusi esines aga tagasisides, mille esitasid tööstusliidud ja ettevõtjate ühendused, kes olid ressursitõhususe ja vähem mürgise tootmise teemade suhtes neutraalsemad (kuid mitte negatiivsed). Tööstusliidud ja ettevõtjate ühendused suhtusid neutraalsemalt ka CO2 heite vähendamise toetamise vajaduse tunnistamisse, tuues esile võimalikud täiendavad aruandluskulud ja ohu, et esineb kattuvusi heitkogustega kauplemise süsteemiga (ETS). Seoses direktiivi piiratud ulatusega märkisid tööstusliidud ja ettevõtjate ühendused ära kuludega seotud probleemid ning väitsid, et liikmesriikide süsteemid ja ELi õigusaktid on enamiku tekkivate probleemide lahendamiseks piisavad. Kõik sidusrühmad nõustusid, et tööstusheidete direktiivi panus innovatsiooni soodustamisse, kasutamisse ja edendamisse ei ole piisav. • Mõjuhinnang Koostati mõjuhinnang, mille kohta õiguskontrollikomitee esitas 10. detsembril 2021 positiivse arvamuse. Välja pakuti viis omavahel seotud, kuid eraldiseisvat poliitikavarianti, mida hinnati, ning iga probleemse valdkonna puhul valitud allvariandid koondati, et moodustada järgmine eelistatud poliitikavahendite pakett. – Tulemuslikkus: 24 optimeerimis- ja ajakohastusmeetme täielik rakendamine. – Innovatsioon: eestvedajad saavad katsetada uudseid tehnoloogiaid, lisaks millele luuakse tööstuspöörde ja tööstusheite innovatsioonikeskus (INCITE) ja 2030. aastaks koostatakse käitajate ümberkujundamise kavad. – Ressursside kasutamine ja kemikaalid: täiustatud keskkonnajuhtimissüsteem. – CO2 heite vähendamine: kehtestatakse energiatõhususe miinimumtasemed, et tagada maksimaalne energiatõhusus ja minimeerida energiatarbimist. 2028. aastal vaadatakse läbi tööstusheidete direktiivi ja heitkogustega kauplemise süsteemi vahelised sünergiad, mis võimaldab tagada optimaalsed sünergiad alates 2030. aastast. – Valdkondlik ulatus: tööstusheidete direktiivi kohaldamisala laiendatakse täiendavale tegevusele, peamiselt intensiivsele veisekasvatusele ja teatavale kaevandustegevusele. Eelistatud paketi mõju on eelduste kohaselt järgmine. Üldiselt eeldatakse, et kasu kaalub kulud märkimisväärselt üles. Kõiki mõjusid ei ole küll võimalik mõõta ja neile rahalist väärtust määrata, kuid hinnangute kohaselt jääb direktiivi tõhusust parandavate meetmetega kaasnev kasu tervisele vahemikku 860 miljonit kuni 2,8 miljardit eurot aastas ning äriühingute investeeringukulud/tegevuskulud on ligikaudu 210 miljonit eurot. Kogu ettepanekuga kaasnevaks halduskoormuseks hinnatakse 250 miljonit eurot aastas tööstusettevõtetele ja 196 miljonit eurot aastas avaliku sektori asutustele. Loomakasvatusettevõtete hõlmatuse laiendamise tulemusel väheneb metaani- ja ammoniaagiheide, millega seotud kasu tervisele on üle 5,5 miljardi euro aastas. 10 % suurimate veisekasvatusettevõtete (kes tekitavad 41 % sektori heitest) ulatuslikuma hõlmatuse tagajärjel väheneb metaaniheide vähemat 184 kilotonni aastas ja ammoniaagiheide vähemalt 59 kilotonni aastas. Sea- ja kodulinnukasvatusettevõtete hõlmatuse laiendamisega 18 %-le seakasvatusettevõtetest ja 15 %-le kodulinnukasvatusettevõtetest, kes tekitavad vastavalt 85 % ja 91 % nende sektorite heitest, vähendatakse iga-aastast heidet vähemalt 135 kilotonni metaani ja 33 kilotonni ammoniaagi võrra seakasvatusettevõtete puhul ning 62 kilotonni ammoniaagi võrra kodulinnukasvatusettevõtete puhul. Kõnealuse suurema kohaldamisalaga laiendatakse tööstusheidete direktiivi hõlmatust 18 %-lt 60 %ni veise-, sea- ja kodulinnukasvatuse tõttu tekkivast ammoniaagiheitest ning 3 %-lt 43 %ni metaaniheitest. Seotud nõuete täitmise kulud moodustavad hinnanguliselt 265 miljonit eurot aastas. • Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Kooskõlas komisjoni kohustusega tagada parem õigusloome koostati ettepanek kaasavalt, järgides täieliku läbipaistvuse ja sidusrühmade pideva osaluse põhimõtteid, võttes arvesse välist tagasisidet ja välist kontrolli, et saavutada ettepaneku nõuetekohane tasakaal. Tööstusheidete direktiiv tuleneb parema õigusloome algatusest, millega edukalt ühendati seitse direktiivi ja lihtsustati neid ning tõhustati haldusaspekte, vähendades muu hulgas aruandlusnõudeid ligikaudu poole võrra. Kuigi see piirab võimalusi edasiseks tõhustamiseks, võimaldas sidusrühmadega konsulteerimine komisjonil teha kindlaks mitu potentsiaalset võimalust direktiivi täiendavaks selgitamiseks ja lihtsustamiseks. Nende võimalustega, mille vastu sidusrühmad positiivset huvi tundsid, kõrvaldatakse lubade andmise protsessiga seotud ebakindlus. See on seotud eelkõige teatavate sätete selgitamisega, mis käsitlevad gaasistamist, vedeldamist ja pürolüüsi, mis on olulised tegevused vähese CO2 heitega ringmajanduse saavutamiseks. Muud aspektid hõlmavad II lisas esitatud saasteainete soovitusliku loendi asendamist viidetega muudele ELi õigusaktidele, milles on kehtestatud asjaomaste saasteainete loetelud, ja nõuetele vastavuse hindamise ühtlustatud kriteeriumide kehtestamist kogu ELis. Mõlema meetmega suurendatakse kõikide tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitajate jaoks õiguskindlust seoses kohaldatavate eeskirjadega. Peale selle saavad tööstusheidete direktiivi II, III ja IV peatüki alusel kasutatavates vastavushindamise meetodites esinevate lahknevuste kõrvaldamisest kasu ligikaudu 4 000 suurte põletusseadmete ja jäätmepõletustehaste käitajat. Lisaks kehtestatakse eraldi ja leebem lubade andmise süsteem 20 000 nii praegu tööstusheidete direktiiviga reguleeritud loomakasvatusettevõtte kui ka sellise ettevõtte jaoks, kes selle kohaldamisalasse vastselt tuuakse – väikseimad tööstusheidete direktiiviga reguleeritud ettevõtted –, vähendades halduskoormust 113 miljoni euro võrra aastas. Õigusakti kodifitseerimine pärast läbivaadatud õigusakti vastuvõtmist võimaldab jätta sellest välja aegunud sätted.

• Põhiõigused Ettepanekuga austatakse põhiõigusi ja järgitakse eeskätt Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Harta artikli 52 lõikes 1 on öeldud: „Hartaga tunnustatud õiguste ja vabaduste teostamist tohib piirata ainult seadusega ning arvestades nimetatud õiguste ja vabaduste olemust. Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt võib piiranguid seada üksnes juhul, kui need on vajalikud ning vastavad tegelikult liidu poolt tunnustatud üldist huvi pakkuvatele eesmärkidele või kui on vaja kaitsta teiste isikute õigusi ja vabadusi.“ Käesoleva ettepanekuga tagatakse õige tasakaal ettevõtlusvabadust ja omandit käsitlevate põhiõiguste ning muude põhiõiguste (keskkond, tervis, õiguskaitsevahend) vahel. Kooskõlas harta artikli 52 lõikega 1 piirdub ettevõtlusvabaduse õiguse ja omandit käsitleva õiguse piiramine sellega, mis on vajalik eespool nimetatud muude põhiõiguste ja üldist huvi pakkuvate eesmärkide säilitamiseks. Ettepanek toetab eesmärki tagada kõrgetasemeline keskkonnakaitse säästva arengu põhimõtte kohaselt, nagu on sätestatud harta artiklis 37, õigust elule ja isikupuutumatusele ning inimese tervisele, nagu on sätestatud harta artiklites 2, 3 ja 35, ning õigust tarbijakaitsele, nagu on sätestatud harta artiklis 38. Samuti toetab see harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile seoses inimeste tervise kaitsega. 4.MÕJU EELARVELE Lisatud finantsselgituses on esitatud mõju eelarvele ning vajalikud inim- ja haldusressursid. Vajalike inim- ja haldusressursside seisukohast avaldab ettepanek mõju komisjoni ja Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) eelarvele. Komisjonil on rohkem ülesandeid seoses rakendamise ja nõuete täitmise tagamisega, tulenevalt tööstusheidete direktiiviga hõlmatud majandustegevuse ja keskkonnaaspektide suuremast ulatusest. Samuti on komisjonil suurem roll innovatsioonikeskuse haldamisel ja rohkem tööd PVT-viitedokumentide ja PVT-järelduste koostamisel, milleks on vaja kokku nelja täiendavat täistööajale taandatud töötajat. ECHA toetab komisjoni, 1) tagades parimat võimalikku tehnikat ja kujunemisjärgus tehnoloogiaid käsitleva teabevahetuse sisendid, tehes muu hulgas kindlaks ja valides iga sektori puhul asjakohased ained ja töötades välja sektoripõhise hea tava ohutuimate turul kättesaadavate ainete kasutamiseks, ning 2) pakkudes tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitajatele vahendeid ja suunised, mida nad saavad kasutada oma keskkonnajuhtimissüsteemi kemikaale käsitleva peatüki koostamisel. Selle jaoks on vaja kokku 3 täiendavat täistööajale taandatud töötajat. Ligikaudu 8 200 000 eurot aastas on vaja selleks, et rahastada vajalikke eksperditeadmisi, et toetada komisjoni mitme töösuunaga, mis on seotud INCITEga ning PVT-viitedokumentide ja PVT-järelduste koostamisega. 5.MUU TEAVE • Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Algatuse eesmärgi täitmisel tehtavate edusammude jälgimisel on jätkuvalt peamine näitaja saasteainete koguheide sektori kohta, mis põhineb käitajate poolt heite- ja ülekanderegistrile teatatud andmetel. Heite- ja ülekanderegistri määruse läbivaatamine toimub paralleelselt käesoleva direktiivi läbivaatamisega ning võimaldab edaspidi paremini jälgida tööstusheidete direktiivi mõju tööstuse keskkonnategevuse tulemuslikkusele sektori tasandil. – Käitiste tasandil saasteainete heidet käsitleva aruandluse üha üksikasjalikumaks muutumine võimaldab analüüsida peamisi protsesse sektorites, mille keskkonnategevuse tulemuslikkus paraneb või ei muutu piisavalt kiiresti. – Ressursside kasutamist käsitleva aruandluse hõlmamine võimaldab teha materjalide, vee ja energia kasutamise kohta kindlaks uusi näitajaid, tänu millele saab jälgida edusamme ressursitõhususe valdkonnas. – Heite- ja ülekanderegistri määrusega hõlmatud ainete loetelu dünaamilisem ajakohastamine võimaldab teha kindlaks heitenäitajaid ainete kohta, mis on probleemsed praegu või võivad seda olla edaspidi. See võimaldab jälgida selliste ainete kasutamise ja haldamise paranemist. Samuti aitavad need täiustused tagada, et jälgimist saab tõhusalt kasutada laiemas nullsaaste seire- ja väljavaateraamistikus, mida alates 2022. aastast avaldatakse iga kahe aasta tagant. Nullsaaste jälgimise kaudu kättesaadavad andmed õhu-, vee- ja pinnasesaaste kohta aitavad hinnata tööstusheidete direktiivi ning heite- ja ülekanderegistri määruse kohaldamisalasse jäävatest käitistest pärit heite vähendamise mõju. Keskne probleem tööstusheidete direktiivi läbivaatamisel on tagada kõikide parima võimaliku tehnikaga saavutatavate heitetasemete kasutamine. Loa andmist käsitleva tulevase standardiseeritud kokkuvõttega muudetakse lubades kehtestatud heite piirnormide kogumine automatiseeritud IT-vahendite abil oluliselt lihtsamaks. See võimaldab PVT-järelduste vastuvõtmisega käivitatava lubade läbivaatamise tsükli lõpus sektorite kaupa analüüsida parima võimaliku tehnikaga saavutatavate heitetasemete vahemikku jäävate heite piirnormide jagunemist ning muuta lubades sisalduva teabe üldsuse jaoks selgemaks. Heite vähendamisel tehtavate edusammude ulatus sõltub tehnoloogia arengust, innovatsioonikeskuse tulemustest, PVT-viitedokumentide võimalikust sagedasemast läbivaatamisest ja mis tahes meetmetest, mida võidakse selle tulemusel võtta. Oluline on ka jälgida innovatsiooni arendamise ja kasutuselevõtmise tempot ning sellest tulenevat tööstusheidete direktiiviga reguleeritud sektorite ümberkujundamist, et täita ELi 2030. ja 2050. aasta keskkonna- ja kliimaeesmärgid. Loa andmist käsitlev standardiseeritud kokkuvõte võimaldab määrata kindlaks juhtumite arvu, mille puhul on kasutatud eestvedajaid kujunemisjärgus tehnoloogiate katsetamisel ja kasutuselevõtmisel toetavaid uusi paindlikkusmeetmeid. Innovatsioonidünaamika laiemat mõju on keerulisem jälgida. Uued näitajad kehtestatakse innovatsioonikeskuse avaldatavas tööstuse ümberkujundamise tulemustabelis. Keskus võib välja töötada näiteks järgmised näitajad:

– ümberkujundavate tehnoloogiate tehnoloogilise valmiduse tase sektorite kaupa; – ümberkujundavate tehnoloogiate tulemuslikkus heite seisukohast; – selliste tehnoloogiate kasutuselevõtmise eeldatav ajakava; – kui kaugel on sihtnäitajate saavutamine igas tööstusheidete direktiiviga reguleeritud sektoris. Neid näitajaid täiendab rakendamist käsitleva teabe korrapärane avaldamine liikmesriikide poolt, pakkudes dünaamiliste IT-vahendite abil hõlpsalt kättesaadavat masinloetavat ühtses vormis teavet peamiste sätete kohta. See hõlmab järgmist teavet: – paindlikkusmeetmete võimaldamine ümberkujundavate tehnoloogiate toetamiseks; – lubades rangemate loa tingimuste kehtestamine, kui see on vajalik keskkonnakvaliteedi standardite järgimiseks; – erandite tegemine, millega lubatakse parima võimaliku tehnikaga saavutatavatest heitetasemete vahemikust suuremaid saasteainete heiteid; – nõuete täitmise tagamiseks võetud meetmed. Õiguskindluse paranemise tajumist jälgitakse PVT-viitedokumentidega seotud protsessi raames tööstusheidete direktiivi sidusrühmadele saadetavate e-uuringute kaudu. Tööstusheidete direktiivi, heitkogustega kauplemise süsteemi ja CO2 heite vähendamise omavahelise mõju läbivaatamine, mis peaks toimuma enne 2030. aastat, on oluline vahe-eesmärk selle uuendatud ja terviklikuma poliitilise lähenemisviisi jälgimisel ja hindamisel. • Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus a)Direktiivi 2010/75/EL muutmine Artikli 1 muudatusega püütakse sõnaselgelt selgitada, et direktiivis on sätestatud eeskirjad, mille eesmärk on vältida, või kui see ei ole teostatav, vähendada saasteainete heidet õhku, vette ja pinnasesse ning vältida jäätmete tekkimist, et saavutada inimeste tervise ja keskkonna kui terviku kaitse kõrge tase vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 191. Selline sõnaselge selgitus lisatakse vajaduse korral ka muudesse artiklitesse. Artikli 3 muudatuste eesmärk on esitada direktiivile selle kohaldamisala laiendamise või selle sätete tugevdamise teel lisatavate uute põhimõtete või elementide asjakohased mõisted. Artikli 5 muudatuste eesmärk on täiendavalt täpsustada direktiivi alusel antavate lubadega seotud tingimusi, võttes arvesse erinevaid tavasid liikmesriikides. Kõnealused load tehakse üldsusele internetis tasuta kättesaadavaks, piiramata juurdepääsu üksnes registreeritud kasutajatega, samuti tehakse üldsusele kättesaadavaks lubade ühtne kokkuvõte. Vahejuhtumid ja õnnetused võivad oluliselt mõjutada keskkonda või inimeste tervist väljaspool selle liikmesriigi territooriumi piire, kus need aset leiavad. Sellisel juhul tuleb artikli 7 muudatuste kohaselt viivitamata piiriüleselt teavet vahetada ja teha valdkondadeülest koostööd. Artikli 8 muudatuste eesmärk on muuta rangemaks loa tingimuste rikkumise korral kohaldatavaid eeskirju ja laiendada pädeva asutuse volitusi peatada käitaja tegevus kuni nõuete täitmise taastamiseni. Seoses põletusseadmete või muude süsinikdioksiidi eraldavate seadmetega, mis kuuluvad ka direktiivi 2003/87/EÜ (millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem) kohaldamisalasse, on artikli 9 muudatuse eesmärk muuta kõik energiatõhusust käsitlevad nõuded kohustuslikuks.

Artikli 11 muudatuste eesmärk on kehtestada käitaja põhikohustuste osana nõuded ressursitõhususe, tarneahela olelusringi üldise keskkonnategevuse tulemuslikkuse ja keskkonnajuhtimissüsteemi kohta. PVT-viitedokumentide koostamise ja läbivaatamise aluseks oleva teabevahetuse kontekstis tehakse artiklis 13 kahesuguseid muudatusi. Esiteks on Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) kemikaalide alal tehtava töö ja PVT-viitedokumentide koostamise sünergiaid arvesse võttes asjakohane anda ECHA-le ametlik roll. Teiseks tuleks täpsustada tööstusharult kogutud konfidentsiaalse äriteabe käsitlemist, et hõlbustada heitetasemete ning parima võimaliku tehnika ja kujunemisjärgus tehnoloogiatega seotud keskkonnategevuse tulemuslikkuse tasemete kindlaksmääramist toetava teabe vahetamist, säilitades samal ajal asjaomase äriteabe konfidentsiaalsuse. Loa tingimusi käsitlevas artiklis 14 tehakse mitu muudatust, et tugevdada käesoleva direktiivi alusel antavate lubadega seotud nõudeid, mille hulka kuulub liikmesriikide kohustus tagada, et enne loa andmist konsulteeritakse nõuetekohaselt kõikide asutustega, kes tagavad ELi keskkonnaalaste õigusaktide, sealhulgas vajaduse korral keskkonnakvaliteedi standardite järgimise. Peale selle on asjakohane viidata määruse (EÜ) nr 166/2006 (mis käsitleb Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistri loomist) (muutmisel) II lisale. Kuna käesoleva direktiivi II lisas, mis käsitleb saasteainete loendit, on mitteammendavalt loetletud eraldi saasteained, ei ole see järjepidev taotletava tervikliku lähenemisviisiga ega pädevate asutuste vajadusega võtta arvesse kõiki asjakohaseid saasteaineid, sealhulgas neid, mis võivad edaspidi probleemseks osutuda. Nimetatud mitteammendav saasteainete loend tuleks seega kustutada. Lisaks on vajalik selgitada käesoleva direktiivi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiivi 2006/21/EÜ (kaevandustööstuse jäätmete käitlemise kohta) vahelist suhet. Kui käesoleva direktiivi I lisa punktis 3.6 osutatud tegevus kuulub direktiivi 2006/21/EÜ kohaldamisalasse, siis on tööstusheidete direktiivi artikli 13 lõike 5 kohaselt kehtestatud PVT-järeldused direktiivi 2010/75/EL kohase lubade andmise eesmärgil ülimuslikud direktiivi 2006/21/EÜ artikli 21 lõikes 3 osutatud parima võimaliku tehnika suhtes. Direktiivi lisatakse uus artikkel 14a, millega nõutakse käitajalt keskkonnajuhtimissüsteemi loomist ja rakendamist kooskõlas asjakohaste PVT-järeldustega, et pidevalt parandada käitise keskkonnategevuse ja energiatõhususe tulemuslikkust. Artikkel 14a on seotud ka energiatõhususe direktiivi kohase auditeerimiskohustusega, tugevdades seega mõlemat ettepanekut. Artikli 15 kohaste eeskirjade rangemaks muutmiseks on välja pakutud mitu parandust. Esiteks selgitatakse tingimusi, mille alusel võib pädev asutus tööstusheidete direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate vette sattuva saasteainete heite piirnormide kehtestamisel võtta arvesse järgnevaid puhastusprotsesse reoveepuhastis, eesmärgiga tagada, et selline heide ei too kaasa suuremat saasteainete kogust suublas võrreldes olukorraga, kus tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitis kohaldab parimat võimalikku tehnikat ja vastab parima võimaliku tehnikaga saavutatavale heitetasemele otsese väljutamise puhul. Teiseks kohaldatakse parimat võimalikku tehnikat liikmesriikide, tööstussektorite ja isegi üksikute tööstuskäitiste lõikes ebaühtlaselt – 75–85 % kõikidest lubades kindlaksmääratud heite piirnormidest kehtestatakse parima võimaliku tehnikaga saavutatava heitetaseme vahemikes, mille suhtes kohaldatakse kõige väiksemaid nõudeid, mille tulemusel jäävad heite vähendamise eesmärgid täitmata. Seepärast peaksid pädevad asutused kehtestama heite piirnormid parima võimaliku tehnikaga saavutatava heitetaseme asjaomase vahemiku madalaimal tasemel, välja arvatud juhul, kui käitaja tõendab, et PVT-järeldustes kirjeldatud parim võimalik tehnika võimaldab saavutada vaid vähem rangeid heite piirnorme. Kolmandaks on tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitiste tekitatud saasteainete heite vältimiseks või minimeerimiseks ja kogu ELis võrdsete tingimuste loomiseks vaja kehtestada kooskõlas käesoleva direktiivi lisas kirjeldatud põhimõtetega parem raamistik tingimustest, mille alusel saab teha erandeid heite piirnormidest, ja standardiseeritud metoodika PVT-järelduste rakendamise kulude ja võimaliku keskkonnakasu vahelise ebaproportsionaalsuse hindamiseks, mis tuleb vastu võtta rakendusaktis. Selliseid erandeid ei tohiks teha juhul, kui need seavad ohtu keskkonnakvaliteedi standardite järgimise. Lisatakse uus artikkel 15a, millega antakse komisjonile volitus kehtestada ühiseid eeskirju heite piirnormidele vastavuse hindamiseks ning II peatükiga hõlmatud käitiste parimal võimalikul tehnikal põhinevate nii õhku kui ka vette suunatud heite mõõdetud tasemete kontrollimiseks. Need nõuetele vastavuse hindamise eeskirjad on ülimuslikud III ja IV peatükis sätestatud eeskirjade suhtes, mis käsitlevad V ja VI lisas sisalduvatele heite piirnormidele vastavuse hindamist. Artikli 16 muudatuse eesmärk on täiendada seirenõudeid artikli 15 lõike 4 alusel tehtavate erandite kohta seoses vastuvõtvas keskkonnas olevate ja erandiga hõlmatud saasteainete kontsentratsiooniga. Artikli 18 muudatuse eesmärk on selgitada, et keskkonnakvaliteedi standardid osutavad liidu õiguses, näiteks õhku või vett käsitlevates ELi õigusaktides kehtestatud nõuetele, mida teatavas keskkonnas või selle konkreetses osas tuleb teataval ajal täita, ning et kui selliste keskkonnakvaliteedi standardite järgimiseks on vaja rangemaid tingimusi kui need, mille tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitis saavutaks parima võimaliku tehnika kasutamise teel, tuleb loale lisada konkreetsed lisameetmed, nagu on selles artiklis sätestatud. Artikli 21 muudatuse eesmärk on selgitada, et pädev asutus peaks loa tingimused läbi vaatama ja neid vajaduse korral ajakohastama, kui see on vajalik selleks, et käitis vastaks keskkonnakvaliteedi standardile. Artikli 24 muudatused hõlmavad selliste juhtumite laiendamist, mille puhul asjaomasele üldsusele antakse kooskõlas Århusi konventsiooniga varajased ja tõhusad võimalused osaleda loa tingimuste kehtestamises või ajakohastamises pädeva asutuse poolt. Artikli 25 muudatuste eesmärk on selgitada, et liikmesriigid ei tohi piirata kaebeõigust vaidlustada avaliku sektori asutuse otsus nende asjaomase üldsuse liikmetega, kes osalesid eelnevas haldusmenetluses selle otsuse vastuvõtmiseks. Artikli 26 muudatustega püütakse tugevdada piiriülest koostööd, teabevahetust ja avalikkuse osalemist loamenetlustes. Artikli 26 järele lisatakse uus IIa peatükk innovatsiooni edendamise kohta, mis hõlmab artikleid 27–27d, eesmärgiga soodustada innovatsiooni, hõlbustada paremaid keskkonnaalaseid tulemusi võimaldavate kujunemisjärgus tehnoloogiate katsetamist ja kasutuselevõtmist ning luua sihtotstarbeline keskus innovatsiooni toetamiseks, kogudes ja analüüsides teavet uuenduslike tehnoloogiate kohta ning kirjeldades nende arenguetappi teadusuuringutest kasutuselevõtmiseni. Keskus võimaldab järgida parima võimaliku tehnika puhul tulevikku suunatud lähenemisviisi ning aitab tööstusharudel teha kindlaks lahendusi CO2 heite ja saaste vähendamiseks. Aja jooksul saab sellest keskus, mis soodustab innovatsioonidünaamikat tööstuse ümberkujundamiseks kõikides Euroopa rohelise kokkuleppe poliitikavaldkondades. Käitajad peavad esitama ümberkujundamiskavad oma keskkonnajuhtimissüsteemide osana 30. juuniks 2030 või hiljem, olenevalt asjaomasest I lisas märgitud tegevusvaldkonnast, panustades seega ELi puhta ja kliimaneutraalse ringmajandusega seotud eesmärkide saavutamisse. Artikli 42 muudatustega selgitatakse täiendavalt, kuidas hinnata seda, kas jäätmete gaasistamise ja pürolüüsi tulemusel saadud puhastatud gaasid või vedelikud on piisavalt puhastatud, et põletada neid rangema kontrollita kui see, mida kohaldatakse puhaste kaubanduslike kütuste suhtes. VI peatüki järele ja enne VII peatükki lisatakse uus VIa peatükk, mis käsitleb erisätteid kodulinnu-, sea- ja veisekasvatuse kohta ning hõlmab artikleid 70a–70i. Kõnealusest loomakasvatusest pärit ning õhku ja vette sattuva olulise saasteainete heite vähendamise eesmärgil sisaldab see peatükk selle künnise alandamist, millest suuremad sea- ja kodulinnukasvatusettevõtted kuuluvad direktiivi 2010/75/EÜ kohaldamisalasse, samuti lisatakse sellesse kohaldamisalasse sea- ja kodulinnukasvatusettevõtete kõrval ka veisekasvatus. Ühtlasi kehtestatakse selles konkreetsed sektorile sobilikud loamenetlused, võttes arvesse vajadust tagada tasakaal halduslike loamenetluste ning üldsuse teavitamise ja osalemise ja vastavusnõuete vahel. Loomakasvatusettevõtete tegevuseeskirjades võetakse arvesse mitte ainult nende käitiste laadi, liiki, suurust ja tihedust, vaid ka nende keerukust ja nende võimalikku keskkonnamõju koos majanduslike aspektidega. See võimaldab kehtestada proportsionaalsed nõuded erinevatele põllumajandustavadele (intensiivsed, ekstensiivsed, mahepõllumajanduslikud), sealhulgas võttes arvesse karjamaadel põhinevate veisekasvatussüsteemide eripärasid, kus loomi kasvatatakse ainult hooajaliselt siseruumides, vähendades sektori ja pädevate asutuste koormust. Artikli 73 muudatused hõlmavad viieaastase sageduse kehtestamist käesoleva direktiivi rakendamise läbivaatamist käsitleva aruande kohta, mille komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule; esimene aruanne tuleb esitada 2028. aasta juuniks. Kõnealuses aruandes võetakse arvesse innovatsioonidünaamikat ja direktiivi 2003/87/EÜ artiklis 8 osutatud läbivaatamist. Artikli 74 muudatusega antakse komisjonile volitus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakt käesoleva direktiivi I või Ia lisasse põllumajandus- ja tööstustegevuse lisamiseks eesmärgiga tagada, et direktiiviga täidetakse selle eesmärgid vältida või vähendada saasteainete heidet ning saavutada inimeste tervise ja keskkonna kõrgetasemeline kaitse. Artikli 79 muudatuste eesmärk on täpsustada karistuste minimaalset sisu, et need oleksid tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad, ilma et see piiraks direktiivi 2008/99/EÜ (keskkonna kaitsmise kohta kriminaalõiguse kaudu) kohaldamist. Lisatakse uus artikkel 79a hüvitamise kohta, mille eesmärk on tagada, et kui on tekkinud tervisekahju täielikult või osaliselt selle tulemusel, et rikuti käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud riiklikke meetmeid, on asjaomasel üldsusel võimalik nõuda ja saada asjaomastelt pädevatelt asutustelt, ja kui neid on võimalik kindlaks teha, siis rikkumise eest vastutavatelt füüsilistelt või juriidilistelt isikutelt selle kahju eest hüvitist. I lisa muudatused hõlmavad direktiivi kohaldamisala laiendamist tööstuslike ja metallmineraalide kaevandamisele, millel on suur keskkonnamõju. Kuigi mitu akude väärtusahelas läbiviidavat tegevust on juba käesoleva direktiiviga reguleeritud, tagatakse ka akusid tootvate suurte käitiste käesoleva õigusakti kohaldamisalasse lisamisega, et kõik akude olelusringi etapid on direktiivi nõuetega hõlmatud, eesmärgiga saavutada selle tööstussektori kestlikum kasv.

b)Nõukogu direktiivi 1999/31/EÜ muutmine Nõukogu direktiivi 1999/31/EÜ (prügilate kohta) artikli 1 muutmise eesmärk on võimaldada võtta käesoleva direktiivi alusel vastu PVT-järeldusi prügilate kohta. Kuigi prügilad kuuluvad tööstusheidete direktiivi kohaldamisalasse, ei ole prügilate kohta olemas PVT-järeldusi, sest see tegevus on hõlmatud nõukogu direktiiviga 1999/31/EÜ, mille kohaselt käsitatakse kõnealuse direktiivi nõudeid parima võimaliku tehnikana. Arvestades tehnika arengut ja innovatsiooni alates nõukogu direktiivi 1999/31/EÜ vastuvõtmisest, on praegu kättesaadav tõhusam tehnoloogia inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks. PVT-järelduste vastuvõtmine võimaldab käsitleda peamisi prügilate käitamisega seotud keskkonnaküsimusi, sealhulgas märkimisväärset metaaniheidet.



2022/0104 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiivi 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll) ning nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta



(EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa roheline kokkulepe on Euroopa strateegia, mille eesmärk on tagada 2050. aastaks puhas, roheline ja ringluspõhine majandus, optimeerides ressursside haldamist ja minimeerides saastet, tunnistades samas vajadust põhjalikult ümberkujundava poliitika järele. Liit on pühendunud ka kestliku arengu tegevuskavale aastani 2030 ja selle kestliku arengu eesmärkidele. 2020. aasta oktoobris vastu võetud kestlikkust toetavas ELi kemikaalistrateegias ja 2021. aasta mais vastu võetud nullsaaste tegevuskavas käsitletakse konkreetselt Euroopa rohelise kokkuleppe saasteaspekte. Samal ajal rõhutatakse Euroopa uues tööstusstrateegias ka murranguliste tehnoloogiate võimalikku rolli. Muud selle algatuse puhul eelkõige olulised poliitikapaketid on pakett „Eesmärk 55“, metaanistrateegia ja Glasgow metaaniheite vähendamise lubadus, kliimamuutustega kohanemist käsitlev strateegia, elurikkuse strateegia, strateegia „Talust taldrikule“ ja kestlike toodete algatus. Lisaks tehakse kavas „REPowerEU“ 2022. aasta Venemaa-Ukraina sõjale reageerimise raames ettepanek Euroopa ühismeetme kohta, et toetada energiavarustuse mitmekesistamist, kiirendada üleminekut taastuvenergiale ja parandada energiatõhusust. (2)Euroopa rohelises kokkuleppes teatati suurtest tööstuskäitistest pärineva saaste vähendamise liidu meetmete läbivaatamisest, sealhulgas õigusaktide valdkondliku kohaldamisala läbivaatamisest ja selle läbivaatamisest, kuidas viia need täielikult kooskõlla kliima-, energia- ja ringmajanduse poliitikaga. Lisaks kutsutakse nullsaaste tegevuskavas, ringmajanduse tegevuskavas ja strateegias „Talust taldrikule“ üles vähendama saasteainete heidet tekkekohas, sealhulgas allikate puhul, mis ei kuulu praegu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse. Teatavast agrotööstustegevusest tuleneva saaste vähendamine nõuab seega nende lisamist kõnealuse direktiivi kohaldamisalasse. (3)Liidu kaevandustööstus on keskse tähtsusega Euroopa rohelise kokkuleppe ja ELi tööstusstrateegia, sealhulgas selle ajakohastatud versiooni eesmärkide saavutamiseks. Toorained on digi- ja rohepöörde, energia, materjalide ja ringmajanduse ümberkujundamise ning ELi majandusliku vastupanuvõime tugevdamise seisukohast strateegilise tähtsusega. Nende eesmärkide saavutamiseks tuleb kestlikku riigisisest suutlikkust edasi arendada. Selleks on vaja tõhusaid, kohandatud ja ühtlustatud meetmeid, et tagada parimate võimalike tehnoloogiate loomine ja kasutamine, rakendades seega protsesse, mis on tõhusaimad ning avaldavad ühtlasi inimeste tervisele ja keskkonnale võimalikult vähe mõju. Direktiivis 2010/75/EL sätestatud juhtimismehhanismid, millega tööstuseksperdid kaasatakse tihedalt konsensuslike ja kohandatud keskkonnanõuete väljatöötamisse, toetavad nende tegevusvaldkondade kestlikku kasvu liidus. Ühiselt kokkulepitud standardite väljatöötamine ja kättesaadavus ühtlustab liidus valitsevaid tingimusi, tagades samal ajal inimeste tervise ja keskkonna kaitse kõrge taseme. Seepärast on asjakohane lisada need tegevusvaldkonnad direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse. (4)Sigade, kodulindude ja veiste kasvatamine põhjustab märkimisväärset saasteainete heidet õhku ja vette. Selliste saasteainete, sealhulgas ammoniaagi-, metaani-, nitraadi- ja kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks ning seeläbi õhu, vee ja pinnase kvaliteedi parandamiseks on vaja alandada künnist, mille ületamisel kuuluvad sigade ja kodulindude käitised direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse, ning lisada sellesse kohaldamisalasse ka veisekasvatus. Asjakohastes parima võimaliku tehnika (PVT) nõuetes võetakse arvesse nende käitiste laadi, suurust, tihedust ja keerukust, sealhulgas selliste karjamaadel põhinevate veisekasvatussüsteemide eripärasid, kus loomi kasvatatakse ainult hooajaliselt siseruumides, ning nende võimalikku keskkonnamõju. Parima võimaliku tehnika proportsionaalsuse nõuete eesmärk on motiveerida põllumajandustootjaid rakendama vajalikku üleminekut üha keskkonnahoidlikumatele põllumajandustavadele.

(5)Elektrisõidukite patareide ja akude tootmiseks kasutatavate suuremahuliste käitiste arv suureneb tõenäoliselt liidus märkimisväärselt kuni 2040. aastani, mis suurendab liidu osa patareide ja akude tootmises kogu maailmas. Kuigi patareide ja akude väärtusahela mitut tegevust reguleeritakse juba direktiiviga 2010/75/EL ning patareisid ja akusid reguleeritakse toodetena Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL).../...*+, on siiski vaja lisada direktiivi kohaldamisalasse suured patareisid ja akusid tootvad käitised, tagada, et need oleksid hõlmatud ka direktiivis 2010/75/EL sätestatud nõuetega, ning aidata seega kaasa patareide ja akude tootmise kestlikumale kasvule. Patareisid ja akusid tootvate suurte käitiste lisamine direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse parandab terviklikult patareide ja akude kestlikkust ja vähendab nende mõju keskkonnale kogu nende olelusringi jooksul. (6)Selleks et veelgi tugevdada üldsuse juurdepääsu keskkonnateabele, on vaja selgitada, et direktiivi 2010/75/EL kohaselt käitistele antud load tuleb teha üldsusele internetis tasuta kättesaadavaks, piiramata juurdepääsu üksnes registreeritud kasutajatega. Lubade ühtne kokkuvõte tuleks samuti teha samadel tingimustel üldsusele kättesaadavaks. (7)Saaste, sealhulgas vahejuhtumite või õnnetuste põhjustatud saaste mõju võib ulatuda väljapoole liikmesriigi territooriumi. Sellistel juhtudel, ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/18/EL kohaldamist, on selleks, et piirata vahejuhtumite või õnnetuste tagajärgi inimeste tervisele ja keskkonnale ning ära hoida edasisi võimalikke vahejuhtumeid või õnnetusi, vaja kiiret teavitamist ja tihedat koostööd liikmesriikide pädevate asutuste vahel, keda sellised sündmused mõjutavad või võivad mõjutada. Seetõttu tuleks mis tahes vahejuhtumi või õnnetuse korral, mis mõjutab märkimisväärselt keskkonda või inimeste tervist teises liikmesriigis, edendada teavitamist ning piiriülest ja valdkondadevahelist koostööd mõjutatud liikmesriikide vahel, et piirata tagajärgi keskkonnale ja inimeste tervisele ning vältida edasisi võimalikke vahejuhtumeid või õnnetusi. (8)Liikmesriigid peaksid võtma vastu ka nõuete täitmise tagamise meetmed, et edendada, jälgida ja jõustada füüsilistele või juriidilistele isikutele direktiivi 2010/75/EL alusel pandud kohustuste täitmist. Nõuete täitmise tagamise meetmete osana peaks pädevatel asutustel olema võimalik peatada käitise tegevus, kui loatingimuste jätkuv rikkumine ja kontrolliaruande tulemuste rakendamata jätmine kujutab või võib kujutada ohtu inimeste tervisele või avaldab olulist kahjulikku mõju keskkonnale, et see oht peatada. (9)Selleks et edendada selliste direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse kuuluvate käitiste energiatõhusust, mis tegutsevad direktiivi 2003/87/EÜ I lisas loetletud tegevusvaldkondades, on asjakohane kohaldada nende käitiste suhtes energiatõhususe nõudeid seoses põletus- või muude seadmetega, mis tekitavad kohapeal süsinikdioksiidi. (10)Direktiivi 2010/75/EL hindamisel jõuti järeldusele, et on vaja tugevdada seoseid kõnealuse direktiivi ja määruse (EÜ) nr 1907/2006 vahel, et paremini vähendada ohte, mis tulenevad kemikaalide kasutamisest käitistes, mis kuuluvad direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse. Selleks et luua koostoime Euroopa Kemikaaliameti (ECHA) kemikaalidega seotud töö ja direktiivi 2010/75/EL kohaste PVT-viitedokumentide koostamise vahel, tuleks ECHA-le anda ametlik roll PVT-viitedokumentide ettevalmistamisel. (11)Selleks et hõlbustada sellise teabe vahetamist, mis toetab parima võimaliku tehnikaga seotud heitetasemete ja keskkonnatoime tasemete kindlaksmääramist, säilitades samal ajal konfidentsiaalse äriteabe tervikluse, tuleks kindlaks määrata sellise teabe käsitlemise kord, mida käsitatakse konfidentsiaalse äriteabe või tundliku äriteabena ning mida kogutakse tööstusharult sellisel teabevahetusel, mille komisjon on korraldanud PVT-viitedokumentide koostamise, läbivaatamise või ajakohastamise eesmärgil. Tuleks tagada, et teabevahetuses osalevad isikud ei jaga konfidentsiaalseks äriteabeks või tundlikuks äriteabeks kvalifitseeruvat teavet nende ettevõtjate või kutseühingute esindajatega, kellel on asjaomases tööstustegevuses ja sellega seotud turgudel majandushuvi. Selline teabevahetus ei piira liidu konkurentsiõiguse, eelkõige Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 101 kohaldamist. (12)Selleks et tagada inimeste tervise ja keskkonna kui terviku kaitse, on vaja koostoimet ja kooskõlastamist muude asjakohaste liidu keskkonnaalaste õigusaktidega nende rakendamise kõigis etappides. Seepärast tuleks enne direktiivi 2010/75/EL kohase loa andmist konsulteerida nõuetekohaselt kõigi asjaomaste pädevate asutustega, kes tagavad asjakohaste liidu keskkonnaalaste õigusaktide järgimise. (13)Selleks et pidevalt parandada käitise keskkonnatoimet ja ohutust, sealhulgas jäätmetekke vältimise, ressursside kasutamise optimeerimise ja vee taaskasutamise ning ohtlike ainete kasutamisega seotud riskide ennetamise või vähendamise kaudu, peaks käitaja kehtestama ja rakendama keskkonnajuhtimissüsteemi kooskõlas asjakohaste PVT-järeldustega ning tegema selle üldsusele kättesaadavaks. Keskkonnajuhtimissüsteem peaks hõlmama ka ohtlike ainete kasutamisega seotud riskide juhtimist ning ohtlike ainete ohutumate alternatiividega võimaliku asendamise analüüsi. (14)Täiendavalt on vaja täpsustada tingimusi, mille alusel pädev asutus võib direktiivi 2010/75/EL kohaselt antud loaga saasteainete vette heitmise suhtes kohaldatavate heite piirnormide kehtestamisel võtta arvesse edasise töötlemise protsesse reoveepuhastis, tagamaks, et selline heide ei too suublates kaasa saasteainete suuremat koormust võrreldes olukorraga, kus käitis kasutab parimat võimalikku tehnikat ja vastab heitetasemetele, mis on seotud parima võimaliku tehnikaga otseseks keskkonda heitmiseks. (15)Inimeste tervise ja keskkonna kui terviku kaitse kõrge taseme tagamiseks on muu hulgas vaja kehtestada lubades heite piirnormid tasemel, mis tagab vastavuse parima võimaliku tehnikaga seotud kohaldatavatele heitetasemetele, mis on esitatud PVT-järeldustes. Parima võimaliku tehnikaga saavutatavaid heitetasemeid väljendatakse tavaliselt vahemikena, mitte üksikväärtustena, et kajastada konkreetse käitisetüübi erinevusi, mis toovad kaasa parima võimaliku tehnika kasutamisel saavutatud keskkonnatoime erinevused. Näiteks ei saavutata asjaomase parima võimaliku tehnikaga eri käitiste puhul sama tulemust, mõned parimad võimalikud tehnikad ei pruugi olla teatavates käitistes kasutamiseks sobivad või mõni parimate võimalike tehnikate kombinatsioon võib olla mõne saasteaine või keskkonnaelemendi puhul tõhusam kui teised. Inimeste tervise ja keskkonna kui terviku kaitse kõrge taseme saavutamist on pärssinud tava kehtestada heite piirnormid parima võimaliku tehnikaga seotud heitetasemete vahemiku kõige leebema määra järgi, võtmata arvesse konkreetse käitise potentsiaali saavutada parima võimaliku tehnika abil madalam heitetase. Selline tava ei julgusta esirinnas olijaid rakendama tõhusamaid tehnikaid ning takistab võrdsete võimaluste saavutamist inimeste tervise ja keskkonna kõrgetasemelisel kaitsel. Seepärast tuleks pädevatelt asutustelt nõuda, et nad kehtestaksid lubades võimalikult madalad heite piirnormid, mis kajastavad konkreetse käitise parima võimaliku tehnika tulemuslikkust, võttes arvesse kõiki parima võimaliku tehnikaga saavutatavaid heitetasemeid ja seades eesmärgiks käitiste parima võimaliku keskkonnatoime, välja arvatud juhul, kui käitaja tõendab, et PVT-järeldustes kirjeldatud parima võimaliku tehnika kasutamine võimaldab asjaomasel käitisel täita leebemaid heite piirnorme. (16)Direktiivi 2010/75/EL panust liidu ressursi- ja energiatõhususse ning ringmajandusse tuleks tõhustada, võttes arvesse energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet kui liidu energiapoliitika juhtpõhimõtet. Seepärast tuleks lubades võimaluse korral kehtestada kohustuslikud keskkonnatoime piirnormid tarbimise ja ressursitõhususe tasemetele, sealhulgas vee, energia ja ringlussevõetud materjalide kasutamisele, tuginedes parima võimaliku tehnikaga seotud keskkonnatoime tasemetele, mis on sätestatud PVT-järeldusi käsitlevates otsustes. (17)Selleks et vältida või minimeerida direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse kuuluvate käitiste saasteainete heidet ja edendada võrdseid tingimusi kogu liidus, tuleks tingimused, mille alusel võib teha erandeid heite piirnormidest, paremini kindlaks määrata üldpõhimõtete kaudu, et tagada selliste erandite ühtlasem rakendamine kogu liidus. Lisaks ei tohiks teha erandeid heite piirnormidest, kui need võivad ohustada keskkonnakvaliteedi standardite järgimist. (18)Direktiivi 2010/75/EL hindamisel jõuti järeldusele, et kõnealuse direktiivi II peatükiga hõlmatud käitiste vastavushindamise meetodites esines mõningaid lahknevusi. Selleks et saavutada keskkonna kui terviku kaitse kõrge tase, tagada liidu õiguse järjepidev rakendamine ja võrdsed tingimused kogu liidus, minimeerides samal ajal ettevõtjate ja avaliku sektori asutuste halduskoormust, peaks komisjon kehtestama ühised eeskirjad heite piirnormidele vastavuse hindamiseks ning nii õhku- kui ka vetteheite mõõdetud tasemete valideerimiseks parima võimaliku tehnika alusel. Need vastavushindamise eeskirjad peaksid olema ülimuslikud direktiivi 2010/75/EL V ja VI lisas esitatud heite piirnormidele vastavuse hindamist käsitlevas III ja IV peatükis sätestatud eeskirjade suhtes. (19)Keskkonnakvaliteedi standardid viitavad kõigile nõuetele, mis on sätestatud liidu õiguses, näiteks liidu õhu- ja veealastes õigusaktides, ning millele teatav keskkond või selle konkreetne osa peab teataval ajahetkel vastama. Seepärast on asjakohane selgitada, et käitisele loa andmisel peaksid pädevad asutused mitte ainult kehtestama tingimused, millega tagatakse käitise tegevuse vastavus PVT-järeldustele, vaid lisama vajaduse korral selleks, et vähendada käitise konkreetset panust asjaomases piirkonnas tekkivasse saastesse, loale konkreetsed lisatingimused, mis on rangemad kui asjaomastes PVT-järeldustes sätestatud tingimused, et tagada käitise vastavus keskkonnakvaliteedi standarditele. Sellised tingimused võivad seisneda rangemate heite piirnormide kehtestamises või käitise tegevuse või võimsuse piiramises. (20)Pädev asutus peaks loa tingimused korrapäraselt läbi vaatama ja neid vajaduse korral ajakohastama, et tagada vastavus asjakohastele õigusaktidele. Selline läbivaatamine või ajakohastamine peaks toimuma ka juhul, kui on vaja, et käitis vastaks keskkonnakvaliteedi standardile, sealhulgas uue või muudetud keskkonnakvaliteedi standardi puhul või kui vastuvõtva keskkonna seisund nõuab loa läbivaatamist, et saavutada vastavus liidu õigusaktides sätestatud kavadele ja programmidele, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ kohastele veemajanduskavadele. (21)Keskkonnainfo kättesaadavuse ja keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni osalised kiitsid oma seitsmendal istungil heaks konventsiooni vastavuskomitee järeldused asjas ACCC/C/2014/121, mille kohaselt ei ole Euroopa Liit, kehtestades õigusraamistiku, millega ei nähta ette üldsuse osalemise võimalust direktiivi 2010/75/EL artikli 21 lõigete 3, 4 ja lõike 5 punktide b ja c kohastel läbivaatamistel ja ajakohastamisel, järginud konventsiooni artikli 6 lõiget 10. Liit ja selle liikmesriigid on need järeldused heaks kiitnud ning Århusi konventsiooniga täieliku kooskõla saavutamiseks on vaja täpsustada, et asjaomasele üldsusele tuleks anda varajane ja tõhus võimalus osaleda pädeva asutuse kehtestatud loa andmises või loatingimuste ajakohastamises ka siis, kui loatingimused vaadatakse läbi pärast käitise peamise tegevusalaga seotud PVT-järeldusi käsitlevate otsuste avaldamist; kui parima võimaliku tehnika areng võimaldab heitkoguseid märkimisväärselt vähendada; kui tööohutus nõuab teistsuguse tehnika kasutamist ning kui on vaja järgida uut või läbivaadatud keskkonnakvaliteedi standardit. (22)Nagu on selgitatud Euroopa Kohtu praktikas, ei või liikmesriigid piirata kaebeõigust avaliku võimu organi otsuse vaidlustamiseks üksnes nende huvitatud üldsuse liikmetega, kes osalesid selle otsuse vastuvõtmisele eelnevas haldusmenetluses. Nagu on samuti selgitatud Euroopa Kohtu praktikas, eeldavad keskkonnaasjades kohtu poole pöördumise tõhus kättesaadavus ja tõhusad õiguskaitsevahendid muu hulgas seda, et huvitatud üldsusel peaks olema õigus taotleda kohtult või pädevalt sõltumatult ja erapooletult asutuselt esialgse õiguskaitse abinõusid teatava saastejuhtumi ärahoidmiseks, sealhulgas vajaduse korral vaidlusaluse loa ajutise peatamise kaudu. Seepärast tuleks täpsustada, et see kaebeõigus ei tohiks sõltuda huvitatud üldsuse liikme rollist käesoleva direktiivi kohaste otsustamismenetluste osalusetapis. Lisaks peaks läbivaatamismenetlus olema aus, õiglane, õigeaegne ja ei tohiks olla takistavalt kulukas ning sellega tuleks näha ette piisavad ja tõhusad õiguskaitsemehhanismid, sealhulgas vajaduse korral esialgse õiguskaitse meetmed. (23)Kui käitise tegevus võib mõjutada rohkem kui ühte liikmesriiki, peaks piiriülene koostöö toimuma enne lubade andmist ning hõlmama eelnevat teavitamist ja konsulteerimist asjaomase üldsusega ja teiste liikmesriikide pädevate asutustega, keda see võib mõjutada. (24)Direktiivi 2010/75/EL hindamisel leiti, et isegi kui see peaks soodustama Euroopa tööstuse ümberkujundamist, ei ole see piisavalt dünaamiline ega toeta piisaval määral uuenduslike protsesside ja tehnoloogiate kasutuselevõttu. Seepärast on asjakohane hõlbustada täiustatud keskkonnatoimega kujunemisjärgus tehnoloogiate katsetamist ja kasutuselevõttu, hõlbustada koostööd teadlaste ja tööstusharudega riiklikult rahastatavates teadusprojektides vastavalt asjaomastes Euroopa ja riiklikes rahastamisvahendites ette nähtud tingimustele ning luua spetsiaalne keskus innovatsiooni toetamiseks, kogudes ja analüüsides teavet kõnealuse direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate tegevusvaldkondadega seotud uuenduslike tehnoloogiate, sealhulgas kujunemisjärgus tehnoloogiate kohta, ning iseloomustada nende arengutaset alates teadusuuringutest kuni kasutuselevõtuni (tehnoloogilise valmiduse tase) ja nende keskkonnatoimet. See annab teavet ka PVT-viitedokumentide koostamist, läbivaatamist ja ajakohastamist käsitleval teabevahetusel. Keskuse kogutavad ja analüüsitavad uuenduslikud tehnoloogiad peaksid olema vähemalt sellisel tehnoloogia tasemel, mida näidatakse asjaomases keskkonnas (tööstuslikult asjakohane keskkond peamiste progressi võimaldavate tehnoloogiate puhul) või süsteemi prototüüpide tutvustamisel käitamiskeskkonnas (TRL 6–7).

(25)Selleks et saavutada 2050. aastaks rohelise, ringluspõhise ja kliimaneutraalse majandusega seotud liidu eesmärgid, tuleb liidu majandus põhjalikult ümber kujundada. Kooskõlas kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammiga tuleks seega nõuda, et direktiiviga 2010/75/EL hõlmatud käitiste käitajad lisaksid oma keskkonnajuhtimissüsteemidesse ümberkujundamiskavad. Sellised ümberkujundamiskavad täiendavad ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL kohaseid äriühingute kestlikkusaruandluse nõudeid, pakkudes vahendeid nende nõuete konkreetseks rakendamiseks käitise tasandil. Esimene prioriteet on I lisas loetletud energiamahukate tegevusalade ümberkujundamine. Seepärast peaksid energiamahukate käitiste käitajad koostama ümberkujundamiskavad 30. juuniks 2030. Muudes I lisas loetletud tegevusvaldkondades tegutsevate käitiste käitajatelt tuleks nõuda, et nad esitaksid ümberkujundamiskavad lubade läbivaatamise ja ajakohastamise osana pärast 1. jaanuari 2030 avaldatud PVT-järeldusi käsitlevate otsuste avaldamise järel. Kuigi ümberkujundamiskavad peaksid jääma käitajate vastutusel koostatavateks soovituslikeks dokumentideks, peaks auditiorganisatsioon, kellega käitajad on sõlminud lepingu oma keskkonnajuhtimissüsteemide osana, kontrollima, kas need sisaldavad minimaalset teavet, mille Euroopa Komisjon peab rakendusaktis sätestama, ning käitajad peaksid ümberkujundamiskavad avalikustama. (26)Vaja on täiendavat selgust seoses kriteeriumidega, mille alusel hinnatakse, kas jäätmete gaasistamise ja pürolüüsi tulemusel tekkinud puhastatud gaasid või vedelikud on piisavalt puhastatud nii, et need ei ole enne põletamist enam jäätmed. (27)Võttes arvesse direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse kuuluvate loomakasvatuskäitiste suurt arvu ning selliste käitiste protsesside ja heitemustrite suhtelist lihtsust, on asjakohane kehtestada konkreetsed haldusmenetlused lubade väljastamiseks ja sektori jaoks kohandatud asjakohastes tegevusvaldkondades tegutsemiseks, ilma et see piiraks üldsuse teavitamise ja osalemise, seire ja nõuetele vastavusega seotud nõuete kohaldamist. (28)Turule ilmuvad uuenduslikud tehnikad peaksid nii direktiivi 2010/75/EL kui ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohaldamisalasse kuuluvatest käitistest pärit saasteainete ja kasvuhoonegaaside heidet eeldatavasti üha enam vähendama. Kuigi see võimaldab luua täiendavat koostoimet nende direktiivide vahel, võib see mõjutada nende toimimist, sealhulgas CO2-turul. Direktiiv 2003/87/EÜ sisaldab sellega seoses sätet, mille kohaselt vaadatakse läbi koostoime direktiiviga 2010/75/EL ning nõutakse keskkonna- ja kliimaalaste lubade kooskõlastamist, et tagada liidu kliima- ja energiaeesmärkide täitmiseks vajalike meetmete tõhus ja kiirem rakendamine. Selleks et võtta arvesse innovatsiooni dünaamikat selles valdkonnas ja direktiivi 2003/87/EÜ artiklis 8 osutatud läbivaatamist, peaks komisjon esitama 2028. aastaks ja seejärel iga viie aasta tagant aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogu direktiivi 2010/75/EL rakendamise kohta. (29)Tagamaks, et direktiiv 2010/75/EL täidab jätkuvalt oma eesmärke, milleks on vältida ja vähendada saasteainete heidet ning saavutada inimeste tervise ja keskkonna kaitse kõrge tase, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte kõnealuse direktiivi täiendamiseks, et kehtestada tegevuseeskirjad, mis sisaldavad kodulindude, sigade ja veiste kasvatamisega seotud nõudeid, ning muuta kõnealuse direktiivi I ja Ia lisa, lisades sellesse agrotööstustegevuse, et tagada selle vastavus saasteainete heite vältimise või vähendamise ning inimeste tervise ja keskkonna kaitse kõrge taseme saavutamise eesmärkidele. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (30)Selleks et tagada direktiivi 2010/75/EL rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused, et kehtestada i) loa kokkuvõtte vorm; ii) standardmeetod PVT-järelduste rakendamise kulude ja võimaliku keskkonnakasu ebaproportsionaalsuse hindamiseks, iii) mõõtmismeetod loas sätestatud õhku- ja vetteheite piirnormidele vastavuse hindamiseks, iv) tööstuspöörde ja tööstusheite innovatsioonikeskuse loomiseks ja toimimiseks vajalik üksikasjalik kord ning v) ümberkujundamiskavade puhul kasutatav vorm. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (31)Selleks et tagada direktiivis 2010/75/EL sätestatud kohustuste tõhus rakendamine ja täitmine, on vaja täpsustada tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistuste minimaalne sisu. Karistussüsteemide erinevused, asjaolu, et määratud karistusi peetakse paljudel juhtudel liiga leebeks, et neil oleks tõeliselt heidutav mõju ebaseaduslikule käitumisele, ning ühtse rakendamise puudumine liikmesriikides kahjustavad tööstusheidete valdkonna võrdseid tingimusi liidus. Arvesse tuleks võtta direktiivi 2008/99/EÜ keskkonna kaitsmise kohta kriminaalõiguse kaudu, kui käesoleva direktiivi alusel tuvastatud rikkumine on direktiivi 2008/99/EÜ kohaldamisalasse kuuluv õigusrikkumine. (32)Kui inimeste tervisele on tekitatud direktiivi 2010/75/EL kohaselt vastu võetud riigisiseste meetmete rikkumise tagajärjel kahju, peaksid liikmesriigid tagama, et mõjutatud isikutel on õigus nõuda ja saada hüvitist asjaomastelt füüsilistelt või juriidilistelt isikutelt ning vajaduse korral rikkumise eest vastutavatelt asjaomastelt pädevatelt asutustelt. Sellised hüvitamist käsitlevad õigusnormid aitavad saavutada ELi toimimise lepingu artiklis 191 sätestatud keskkonna säilitamise, kaitsmise ja selle kvaliteedi parandamise ning inimeste tervise kaitse eesmärke. Samuti toetavad need Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 2, 3 ja 35 sätestatud õigust elule, isikupuutumatusele ja tervishoiule ning harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile. Pealegi ei anna Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/35/EÜ erasektorisse kuuluvatele osapooltele õigust saada keskkonnakahjustuse või selle otsese ohu korral hüvitist. (33)Seepärast on asjakohane, et direktiivis 2010/75/EL käsitletakse õigust hüvitisele üksikisikutele tekitatud kahju korral. Tagamaks, et üksikisikud saavad kaitsta oma õigusi direktiivi 2010/75/EL rikkumisest põhjustatud tervisekahjustuste eest ja seeläbi tagada kõnealuse direktiivi tõhusam jõustamine, peaks inimeste tervise või keskkonna kaitset edendavatel valitsusvälistel organisatsioonidel, sealhulgas neil, kes edendavad tarbijakaitset ja vastavad siseriikliku õiguse nõuetele, olema asjaomase üldsuse liikmena õigus osaleda menetlustes, kui liikmesriigid nii määravad, kas ohvri nimel või tema toetuseks, ilma et see piiraks siseriiklike kohtus esindamise ja kohtuliku kaitse menetlusnormide kohaldamist. Liikmesriikidel on tavaliselt menetlusautonoomia, et tagada tõhus õiguskaitsevahend liidu õiguse rikkumise korral, tingimusel et järgitakse võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtteid. Kogemustest nähtub siiski, et kuigi on olemas ülekaalukad epidemioloogilised tõendid saaste negatiivse tervisemõju kohta elanikkonnale, eelkõige seoses õhuga, on liikmesriikides üldiselt kohaldatavate tõendamiskohustust käsitlevate menetlusnormide kohaselt direktiivi 2010/75/EL rikkumise ohvritel raske tõendada põhjuslikku seost kantud kahju ja rikkumise vahel. Seetõttu ei ole direktiivi 2010/75/EL rikkumise ohvritel enamikul juhtudel tõhusat viisi saada selliste rikkumistega tekitatud kahju eest hüvitist. Selleks et tugevdada üksikisikute õigusi saada hüvitist direktiivi 2010/75/EL rikkumise eest ja aidata kaasa selle nõuete tõhusamale jõustamisele kogu liidus, on vaja kohandada sellistes olukordades kohaldatavat tõendamiskohustust. Seega, kui üksikisik suudab esitada piisavalt kindlaid tõendeid, mis annavad alust eeldada, et direktiivi 2010/75/EL rikkumine on isiku tervisele tekitatud kahju aluseks või on sellele oluliselt kaasa aidanud, peaks kostjal olema kohustus see eeldus vastutusest vabanemiseks ümber lükata. (34)Direktiivi 2010/75/EL mõju liikmesriikide menetlusautonoomiale peaks piirduma sellega, mis on vajalik, et tagada inimeste tervise kaitse ohutu keskkonna kaudu, mida püütakse direktiiviga saavutada, ning see ei tohiks mõjutada muid siseriiklikke menetlusnorme, millega kehtestatakse õigus nõuda hüvitist kõnealuse direktiivi rikkumise eest. Sellised siseriiklikud normid ei tohiks siiski takistada direktiiviga 2010/75/EL nõutava hüvitise taotlemise mehhanismi tõhusat toimimist. (35)Direktiivi 2010/75/EL rakendamine on näidanud, et keraamiliste toodete põletamise teel tootmise käitiste hõlmamisel kohaldatakse liikmesriigiti erinevaid rakendusi, sest selle tegevusvaldkonna määratluse sõnastus võimaldas liikmesriikidel otsustada, kas kohaldada tootmisvõimsuse ja põletusahju võimsuse suhtes mõlemat või ainult ühte kahest kriteeriumist. Selleks et tagada kõnealuse direktiivi järjekindlam rakendamine ja võrdsed tingimused kogu liidus, tuleks sellised käitised lisada kõnealuse direktiivi kohaldamisalasse, kui vähemalt üks neist kahest kriteeriumist on täidetud. (36)Saasteainete heite piirnormide kehtestamisel peaks pädev asutus arvesse võtma kõiki aineid, sealhulgas uusi probleemseid saasteaineid, mida asjaomane käitis võib keskkonda heita ja millel võib olla oluline mõju keskkonnale või inimeste tervisele. Seda tehes tuleks arvesse võtta heidetavate ainete ohtlikke omadusi, kogust ja laadi ning nende võimet saastada mis tahes keskkonnaelemente. Kui see on asjakohane, on PVT-järeldused lähtepunktiks selliste ainete valimisel, mille suhtes tuleb kehtestada heite piirnormid, kuigi pädev asutus võib otsustada valida täiendavaid aineid. Praegu on üksikud saasteained loetletud mitteammendavalt direktiivi 2010/75/EL II lisas; see ei ole kooskõlas kõnealuse direktiivi tervikliku lähenemisviisiga ega kajasta vajadust, et pädevad asutused võtaksid arvesse kõiki asjakohaseid saasteaineid, sealhulgas uusi probleemseid saasteaineid. Seetõttu tuleks saasteainete mitteammendav loetelu välja jätta. Selle asemel tuleks viidata määruse (EÜ) nr 166/2006 II lisas esitatud saasteainete loetelule. (37)Kuigi prügilad kuuluvad direktiivi 2010/75/EL kohaldamisalasse, ei ole prügilate kohta olemas PVT-järeldusi, sest see tegevus kuulub nõukogu direktiivi 1999/31/EÜ kohaldamisalasse ning selle direktiivi nõudeid käsitatakse parima võimaliku tehnikana. Tulenevalt tehnika arengust ja innovatsioonist, mis on toimunud alates nõukogu direktiivi 1999/31/EÜ vastuvõtmisest, on praegu kättesaadav tõhusam tehnoloogia inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks. PVT-järelduste vastuvõtmine direktiivi 2010/75/EL alusel võimaldaks käsitleda peamisi keskkonnaküsimusi, mis on seotud prügilate käitamisega, sealhulgas vähendada märkimisväärset metaaniheidet. Seepärast peaks direktiiv 1999/31/EÜ võimaldama võtta vastu PVT-järeldused prügilate kohta vastavalt direktiivile 2010/75/EL. (38)Seepärast tuleks direktiive 2010/75/EL ja 1999/31/EÜ vastavalt muuta. (39)Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt keskkonnakaitse kõrge taseme ja keskkonnakvaliteedi parandamise tagamine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning tööstuslikest tegevusvaldkondadest pärineva saaste piiriülese olemuse tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (40)Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega on keskkonnakaitse kõrge taseme tagamise ja keskkonnakvaliteedi parandamise põhieesmärgi saavutamiseks vajalik ja asjakohane kehtestada tööstustegevusest tuleneva saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli eeskirjad. Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 4 kohaselt ei lähe käesolev direktiiv seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (41)Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga selgitavate dokumentide kohta kohustuvad liikmesriigid põhjendatud juhtudel lisama ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate liikmesriigi õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et nimetatud dokumentide esitamine on põhjendatud, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Direktiivi 2010/75/EL muutmine

Direktiivi 2010/75/EL muudetakse järgmiselt: 1) artikli 1 teine lõik asendatakse järgmisega: „Selles sätestatakse ka eeskirjad, mille eesmärk on vältida või, kui see ei ole teostatav, vähendada saasteainete heidet õhku, vette ja pinnasesse ning vältida jäätmete tekkimist, et saavutada inimeste tervise ja keskkonna kui terviku kaitse kõrge tase.“ (2) Artikli 2 lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse selliste tööstuslike tegevusvaldkondade suhtes, mis põhjustavad II–VIa peatükis osutatud saastet.“ (3) Artiklit 3 muudetakse järgmiselt: a)punkt 3 asendatakse järgmisega: „3. „käitis“ – paikne tehniline üksus, kus tegeldakse ühe või mitme I lisas, Ia lisas või VII lisa 1. osas loetletud tegevusega ja muu samas tegevuskohas toimuva tegevusega, mis on tehniliselt otseselt seotud kõnealustes lisades loetletud tegevustega ja mis võib mõjutada heitkoguseid ja saastust;“ b)punkt 12 asendatakse järgmisega: „12. „PVT-järeldused“ – PVT-viitedokumendi osi sisaldav dokument, milles esitatakse järeldused parima võimaliku tehnika kohta, selle kirjeldus, teave selle rakendatavuse hindamiseks, parima võimaliku tehnikaga seotud heitetasemed, parima võimaliku tehnikaga seotud keskkonnatoime tasemed, keskkonnajuhtimissüsteemi miinimumsisu, sealhulgas parima võimaliku tehnikaga seotud võrdlusalused, sellega seotud seire, sellega seotud tarbimistasemed ja vajadusel asjaomase tegevuskoha suhtes võetavad parandamismeetmed;“ c)lisatakse punkt 13a: „13a. „parima võimaliku tehnikaga seotud keskkonnatoime tasemed“ – rida keskkonnatoime tasemeid, välja arvatud heitetasemed, mis on saadud tavapärastes käitamistingimustes, kasutades parimat võimalikku tehnikat või nende kombinatsiooni;“ d)punkt 17 asendatakse järgmisega: „17. „asjaomane üldsus“ – üldsus, keda loa andmise või kaasajastamise või loa tingimuste kaasajastamise otsuse tegemine mõjutab või võib mõjutada, või üldsus, kelle huvidega see on seotud; selle määratluse puhul arvestatakse, et selline huvi on inimeste tervise ja keskkonna kaitset edendavatel valitsusevälistel organisatsioonidel, kes vastavad siseriiklike õigusaktidega sätestatud nõuetele;“ e)lisatakse punktid 23a, 23b ja 23c: „23a. „sead“ – nõukogu direktiivi 2008/120/EÜ* artiklis 2 määratletud sead; 23b. „veised“ – liiki Bos taurus kuuluvad koduloomad; 23c. „loomühik“ – karjamaa ekvivalent, mis vastab ühele täiskasvanud piimalehmale, kes toodab aastas 3 000 kg piima ilma söödalisanditeta ja mida kasutatakse eri loomakategooriaid pidavate põllumajandusettevõtete suuruse väljendamiseks, kasutades komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 808/2014** II lisas sätestatud ümberarvutuskursse viitega tegelikule toodangule kalendriaasta jooksul;

* Nõukogu 18. detsembri 2008. aasta direktiiv 2008/120/EÜ, milles sätestatakse sigade kaitse miinimumnõuded (ELT L 47, 18.2.2009, lk 5). ** Komisjoni 17. juuli 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 808/2014, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1305/2013 (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) rakenduseeskirjad (ELT L 227, 31.7.2014, lk 18).“; f)lisatakse punktid 48–53: „48. „mineraaltoore“ – mineraalid, mida kasutatakse tööstuses pool- või valmistoodete tootmiseks, välja arvatud metallimaagid, energia tootmiseks kasutatav mineraaltoore, ehituses kasutatav mineraaltoore ja vääriskivid; 49. „metallimaagid“ – maagid, millest saadakse metalle või metallilisi aineid; 50. „heitetase, mis on saavutatav kujunemisjärgus tehnoloogiatega“ – rida heitetasemeid, mis on saadud tavatingimustes kujunemisjärgus tehnoloogia või kujunemisjärgus tehnoloogiate kombinatsiooni kasutamisel, väljendatuna teatava aja keskmisena kindlaksmääratud võrdlustingimustes; 51. „kujunemisjärgus tehnoloogiatega seotud keskkonnatoime tasemed“ – rida keskkonnatoime tasemeid, välja arvatud heitetasemed, mis on saadud tavapärastes töötingimustes kujunemisjärgus tehnoloogia või kujunemisjärgus tehnoloogiate kombinatsiooni abil; 52. „vastavuse tagamine“ – mehhanismid nõuete täitmise tagamiseks, kasutades kolme sekkumiskategooriat: nõuete parem täitmine, nõuete täitmise kontroll; järel- ja täitemeetmed; 53. „võrdlusalused“ – keskkonnatoime tasemete soovituslik vahemik, mis on seotud parima võimaliku tehnikaga, välja arvatud heitetasemed, ja mis võivad hõlmata järgmist: a) tarbimistasemed; b) ressursitõhususe tasemed ja korduskasutamise tasemed, mis hõlmavad materjale, vett ja energiaressursse; e) jäätmed ja muud tasemed, mis on saadud kindlaksmääratud võrdlustingimustel.“ (4) Artikli 4 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega: „Erandina esimesest lõigust võivad liikmesriigid sätestada üksnes V või VIa peatükiga hõlmatud käitiste registreerimise menetluse.“ 5) Artiklisse 5 lisatakse lõige 4: „4. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva artikli kohaselt antud load tehakse internetis kättesaadavaks tasuta ja piiramata juurdepääsu üksnes registreeritud kasutajatega. Lisaks tehakse iga loa kokkuvõte samadel tingimustel üldsusele kättesaadavaks. Kõnealune kokkuvõte sisaldab vähemalt järgmist: a) ülevaade loa peamistest tingimustest; b) heite piirnormide ja keskkonnatoime piirnormide väärtused; c) kooskõlas artikli 15 lõikega 4 lubatud erandid;

d) kohaldatavad PVT-järeldused; e) loa läbivaatamise ja ajakohastamise sätted. Komisjon võtab vastu rakendusakti, et kehtestada teises lõigus osutatud kokkuvõtte vorm. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 75 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.“ (6) Artiklid 7 ja 8 asendatakse järgmisega: „Artikkel 7 Vahejuhtumid ja õnnetused Ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/35/EÜ* kohaldamist, võtavad liikmesriigid inimeste tervist või keskkonda oluliselt mõjutava vahejuhtumi või õnnetuse korral vajalikud meetmed tagamaks, et: a) käitaja teavitab pädevat asutust viivitamata; b) käitaja võtab viivitamata meetmed keskkonnale tekkivate tagajärgede piiramiseks ja võimalike hilisemate vahejuhtumite või õnnetuse vältimiseks; c) pädev asutus nõuab käitajalt selliste täiendavate asjakohaste meetmete võtmist, mida pädeva asutuse arvates on vaja keskkonnale tekkivate tagajärgede piiramiseks ja võimalike hilisemate vahejuhtumite või õnnetuste vältimiseks. Mis tahes vahejuhtumi või õnnetuse korral, mis mõjutab oluliselt inimeste tervist või keskkonda teises liikmesriigis, tagab liikmesriik, kelle territooriumil õnnetus või vahejuhtum toimus, et sellest teavitatakse viivitamata teise liikmesriigi pädevat asutust. Mõjutatud liikmesriikide vahelise piiriülese ja valdkondadevahelise koostöö eesmärk on piirata tagajärgi keskkonnale ja inimeste tervisele ning vältida edasisi võimalikke vahejuhtumeid või õnnetusi. Artikkel 8 Nõuete täitmata jätmine 1.Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada loa tingimuste täitmine. Samuti võtavad nad vastu nõuete täitmise tagamise meetmed, et edendada, jälgida ja jõustada füüsilistele või juriidilistele isikutele käesoleva direktiivi alusel pandud kohustuste täitmist. 2.Liikmesriigid tagavad, et loa tingimuste rikkumise korral: a) käitaja teavitab viivitamata pädevat asutust; b) käitaja võtab viivitamata vajalikud meetmed nõuete täitmise võimalikult kiireks taastamiseks; c) pädev asutus nõuab käitajalt selliste täiendavate asjakohaste meetmete võtmist, mida pädeva asutuse arvates on vaja nõuete täitmise taastamiseks.

Kui loa tingimuste rikkumine ohustab otseselt inimeste tervist või kujutab endast otsest ohtu kahjustada keskkonda olulisel määral ning niikaua, kuni nõuete täitmine on taastatud vastavalt esimese lõigu punktidele b ja c, peatatakse viivitamata käitise, põletusseadme, jäätmepõletustehase või jäätmekoospõletustehase või selle asjaomase osa tegevus. 3.Kui loa tingimuste rikkumine kujutab endast jätkuvalt ohtu inimeste tervisele või avaldab olulist kahjulikku mõju keskkonnale ning kui artikli 23 lõikes 6 osutatud kontrolliaruandes kindlaks tehtud vajalikke meetmeid nõuete täitmise taastamiseks ei ole rakendatud, võib pädev asutus peatada käitise, põletusseadme, jäätmepõletustehase, jäätmekoospõletustehase või selle asjaomase osa tegevuse, kuni loa tingimuste täitmine on taastatud. * Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/35/EÜ keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta (ELT L 143, 30.4.2004, lk 56).“ 7) Artikli 9 lõige 2 jäetakse välja. 8) Artiklisse 11 lisatakse järgmised punktid fa, fb ja fc: „fa) materjaliressursse ja vett kasutatakse tõhusalt, sealhulgas korduskasutamise kaudu; fb) tarneahela üldist keskkonnatoimet võetakse vajaduse korral arvesse kogu olelusringi jooksul; fc) keskkonnajuhtimissüsteemi rakendatakse artikli 14a kohaselt.“ 9) Artiklit 13 muudetakse järgmiselt: a)lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. PVT-viitedokumentide koostamiseks, läbivaatamiseks ja vajadusel ajakohastamiseks korraldab komisjon liikmesriikide, asjaomaste tööstusharude, keskkonnakaitset edendavate valitsusväliste organisatsioonide, Euroopa Kemikaaliameti ja komisjoni vahelise teabevahetuse.“ b)lõikesse 2 lisatakse järgmine lõik: „Ilma et see piiraks liidu konkurentsiõiguse kohaldamist, jagatakse konfidentsiaalseks äriteabeks või tundlikuks äriteabeks peetavat teavet üksnes komisjoniga ning järgmiste isikutega, kes on sõlminud konfidentsiaalsuse ja mitteavaldamise kokkuleppe: ametnikud ja muud avaliku sektori töötajad, kes esindavad liikmesriike või liidu asutusi, ning inimeste tervise või keskkonna kaitset edendavate valitsusväliste organisatsioonide esindajad. Konfidentsiaalse äriteabe või tundliku äriteabena käsitatava teabe vahetamine piirdub sellega, mis on vajalik PVT-viitedokumentide koostamiseks, läbivaatamiseks ja vajaduse korral ajakohastamiseks, ning sellist konfidentsiaalset äriteavet või tundlikku äriteavet ei kasutata muudel eesmärkidel.“ 10) Artiklit 14 muudetakse järgmiselt: a)lõiget 1 muudetakse järgmiselt: i) esimene lõik asendatakse järgmisega: „Liikmesriigid tagavad, et loas on märgitud kõik artiklites 11 ja 18 sätestatud nõuete täitmiseks vajalikud meetmed. Selleks tagavad liikmesriigid, et load antakse pärast konsulteerimist kõigi asjaomaste asutustega, kes tagavad vastavuse liidu keskkonnaalastele õigusaktidele, sealhulgas keskkonnakvaliteedi standarditele.“; ii) teise lõigu punkt a asendatakse järgmisega:

„a) määruse (EÜ) nr 166/2006* II lisas loetletud saasteainete heite piirnormid ja muude selliste saasteainete piirnormid, mida asjaomane käitis tõenäoliselt suurtes kogustes keskkonda väljutab, võttes arvesse nende laadi ja nende võimet saastust ühest keskkonnaelemendist teise üle kanda; * Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. jaanuari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 166/2006, mis käsitleb Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistri loomist ning millega muudetakse nõukogu direktiive 91/689/EM