Euroopa rohelises kokkuleppes on kirjeldatud, kuidas muuta Euroopa 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks. Selles antakse ülevaade uuest, kestlikust ja kaasavast majanduskasvu strateegiast, mis hoogustab majandust, parandab inimeste tervist ja elukvaliteeti, hoiab loodust ja ei jäta kedagi kõrvale.

Strateegia „Talust taldrikule“ on rohelise kokkuleppe keskmes. Selles käsitletakse terviklikult kestlike toidusüsteemide teemat ja tunnistatakse lahutamatuid seoseid tervete inimeste, terve ühiskonna ja terve planeedi vahel. Strateegial on ka oluline koht komisjoni tegevuskavas ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks. Kõik inimesed ja ettevõtjad nii ELi kui ka muudes väärtusahelates peaksid saama kasu õiglasest üleminekust, eelkõige pärast COVID-19 pandeemiat ja majanduslangust. Kestliku toidusüsteemi poole liikumine võib tuua keskkonnaalast, tervisealast, sotsiaalset ja majanduslikku kasu ning tagada, et kriisist taastumine suunab meid kestlikule teele . Taastumise ja ülemineku õnnestumiseks on oluline tagada kestlikud elatusvahendid esmatootjatele, kes on ikka veel sissetuleku osas maha jäänud.

COVID-19 pandeemia tõi esile, kui tähtis on tugev ja vastupidav toidusüsteem, mis toimib igas olukorras ja suudab tagada inimestele piisava taskukohaste toiduainete kättesaadavuse. See suurendas ka oluliselt meie teadlikkust tervise, ökosüsteemide, tarneahelate, tarbimisharjumuste ja planeedi võimaluste vahelistest seostest. On selge, et meil on vaja teha palju rohkem, et hoida ennast ja planeeti tervena. Praegune pandeemia on vaid üks näide. Järjest sagedasemad põuad, üleujutused, metsatulekahjud ja uued kahjurid tuletavad pidevalt meelde, et meie toidusüsteem on ohus ning peab muutuma kestlikumaks ja vastupidavamaks.

Strateegia „Talust taldrikule“ on uus terviklik lähenemisviis sellele, kuidas eurooplased peaksid hindama toidu kestlikkust. See annab võimaluse parandada elustiili, tervist ja keskkonda. Tervisliku ja kestliku toitumise valikut hõlbustava soodsa toidukeskkonna loomine toob kasu tarbijate tervisele ja elukvaliteedile ning vähendab tervisega seotud kulusid ühiskonnas. Inimesed pööravad üha rohkem tähelepanu keskkonna-, tervise-, sotsiaal- ja eetikaküsimustele ning otsivad toidu puhul väärtust rohkem kui kunagi varem. Isegi kui ühiskond muutub üha linnastunumaks, tahetakse tunda end oma toidule lähemal. Soovitakse toitu, mis oleks värske, vähem töödeldud ja kestlikult toodetud. Samuti on praeguse kriisi käigus kasvanud huvi lühemate toidutarneahelate vastu. Tarbijatele tuleks anda võimalus valida kestlikult toodetud toitu ja kõik toidutarneahelas osalejad peaksid nägema seda oma vastutuse ja võimalusena.

Euroopa toit on juba praegu ohutu, küllaldase, täisväärtusliku ja kvaliteetse toidu ülemaailmne mõõdupuu. See tuleneb ELi aastatepikkusest inimeste, loomade ja taimede tervise kaitseks tehtavast poliitikast ning meie põllumajandustootjate, kalurite ja vesiviljelustootjate jõupingutustest. Nüüd peaks Euroopa toidust saama ka üleilmne kestlikkuse mõõdupuu. Selle strateegia eesmärk on premeerida põllumajandustootjaid, kalureid ja teisi toidutarneahelas osalejaid, kes on juba läinud üle kestlikele tavadele, võimaldada üleminekut teistele ja luua nende ettevõtetele täiendavaid võimalusi. ELi põllumajandus on ainus suur süsteem maailmas, mis on vähendanud kasvuhoonegaaside heidet (20 % võrra alates 1990. aastast). Kuid isegi ELis ei ole see areng toimunud otsesuunas ja kõigis liikmesriikides ühtlaselt. Lisaks sellele suurendavad toidu tootmine, töötlemine, jaemüük, pakendamine ja transport oluliselt õhu, pinnase ja vee reostust ja kasvuhoonegaaside heidet ning avaldavad tugevat mõju elurikkusele. Nii jäävad toidusüsteemid hoolimata sellest, et ELi üleminek kestlikele toidusüsteemidele on mitmes valdkonnas alanud, endiselt üheks peamiseks kliimamuutuste ja keskkonnaseisundi halvenemise põhjustajaks. Kiiresti on vaja vähendada sõltuvust pestitsiididest ja antimikroobikumidest, vähendada liigset väetamist, suurendada mahepõllumajandust, parandada loomade heaolu ja pöörata ümber elurikkuse vähenemine.

Kliimaseaduses on sätestatud eesmärk luua 2050. aastaks kliimaneutraalne liit. Komisjon esitab 2020. aasta septembriks 2030. aasta kliimaeesmärkide kava, et suurendada kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärki 50 % või 55 % võrreldes 1990. aastaga. Strateegiaga „Talust taldrikule“ on ette nähtud uus lähenemisviis, millega tagada põllumajanduse, kalanduse ja vesiviljeluse ning toiduainete väärtusahela asjakohane panus sellesse protsessi.

Üleminek kestlikele toidusüsteemidele on ühtlasi erakordne majanduslik võimalus. Inimeste ootused arenevad edasi ja põhjustavad toiduturul suuri muutusi. See on võimalus põllumajandustootjatele, kaluritele ja vesiviljelustootjatele, samuti toiduainete töötlejatele ja toitlustajatele. Nad saavad teha kestlikkusest oma kaubamärgi ja tagada ELi toidutarneahela tuleviku enne, kui konkurendid väljaspool ELi seda teevad. Üleminek kestlikkusele annab kõigile ELi toidutarneahelas osalejatele esimesena tegutseja eelise.

On selge, et üleminek ei toimu ilma inimeste toitumisharjumuste muutumiseta. ELis ei saa praegu 33 miljonit inimest endale üle päeva lubada kvaliteetset toitu ning toiduabi on paljudes liikmesriikides teatava osa elanikkonna jaoks hädavajalik. Toiduga kindlustamatuse ja taskukohasuse probleem ähvardab majanduslanguse ajal kasvada, nii et on väga oluline võtta meetmeid tarbimisharjumuste muutmiseks ja toidu raiskamise vähendamiseks. Samal ajal kui 20 % toodetavast toidust raisatakse, suureneb ka rasvumine. Üle poole täiskasvanud elanikkonnast on praegu ülekaalulised, mis põhjustab toitumisega seotud haiguste (sealhulgas eri liiki vähktõve) laialdast levikut ja sellega seotud suuri tervishoiukulusid. Üldiselt ei ole Euroopa toitumine kooskõlas riikide toitumissoovitustega ja toidukeskkond ei taga, et tervislik valik on alati kõige lihtsam. Kui Euroopa toitumisharjumused oleksid kooskõlas toitumissoovitustega, väheneks toidusüsteemide keskkonnajalajälg märkimisväärselt.

Samuti on selge, et me ei saa teha muudatusi, kui me ei kaasa ülejäänud maailma. EL on maailma suurim põllumajanduslike toiduainete importija ja eksportija ning mereandide turg. Kaupade tootmisel võib olla negatiivne keskkonna- ja sotsiaalne mõju riikides, kus neid toodetakse. Seepärast peaks ELi toidusüsteemi kestlikkusnõuete tugevdamiseks tehtavate jõupingutustega kaasnema poliitika, mis aitab tõsta standardeid kogu maailmas, et vältida allhanketeenuste kasutamist ja mittekestlike tavade levitamist.

Kestlik toidusüsteem on oluline rohelise kokkuleppe kliima- ja keskkonnaeesmärkide saavutamiseks, samal ajal parandab see esmatootjate sissetulekuid ja tugevdab ELi konkurentsivõimet. See strateegia toetab üleminekut, asetades põhirõhu nii inimeste kui ka toidukäitlejate uutele võimalustele.

2.Tarbijate, tootjate, kliima ja keskkonna seisukohast toimiva toidutarneahela ülesehitamine

ELi eesmärk on vähendada ELi toidusüsteemi keskkonna- ja kliimaalast jalajälge ning tugevdada selle vastupanuvõimet, tagada kliimamuutustega ja elurikkuse vähenemisega silmitsi seistes toiduga kindlustatus ning juhtida ülemaailmset üleminekut konkurentsivõimelisele kestlikule talust-taldrikule-strateegiale ja kasutada ära uusi võimalusi. Selleks tuleb teha järgmist:

Øtagada, et toidutarneahelal, mis hõlmab toidu tootmist, transportimist, jaotamist, turustamist ja tarbimist, oleks neutraalne või positiivne keskkonnamõju, mis aitaks säilitada ja taastada toidusüsteemi aluseks olevaid maismaa-, magevee- ja mereressursse; aidata kaasa kliimamuutuste leevendamisele ja kohaneda nende mõjuga; kaitsta maad, mullastikku, vett, õhku, taimede ja loomade tervist ja heaolu ning pöörata tagasi elurikkuse vähenemine;

Øtagada toiduga kindlustatus, toit ja rahvatervis, veendudes, et igaühel on juurdepääs piisavale, täisväärtuslikule ja kestlikult toodetud toidule, mis vastab kõrgetele standarditele ohutuse ja kvaliteedi, taimetervise ning loomade tervise ja heaolu osas, võttes samal ajal arvesse toitumisvajadusi ja toidueelistusi, ning

Øsäilitada toidu taskukohasus, luues samal ajal tarneahelas õiglasemat majanduslikku kasumit, nii et lõppkokkuvõttes muutub kõige kestlikumalt toodetud toit ka kõige taskukohasemaks, edendada tarnesektori konkurentsivõimet, soodustada õiglast kaubandust, luua uusi ärivõimalusi ning tagada samal ajal ühtse turu terviklikkus ning töötervishoid ja -ohutus.

Toidusüsteemide kestlikkus on ülemaailmne teema ja toidusüsteemid peavad kohanema erinevate probleemidega toimetulekuks. ELil võib seda strateegiat rakendades olla keskne roll ülemaailmsete standardite kehtestamisel. Selles seatakse peamised eesmärgid ELi kui terviku prioriteetsetes valdkondades. Õiglase ülemineku tagamiseks on lisaks uutele poliitilistele algatustele oluline kehtivate, eelkõige loomade heaolu, pestitsiidide kasutamist ja keskkonnakaitset käsitlevate õigusaktide täitmise tagamine. Lähenemisviisis võetakse arvesse liikmesriikide erinevaid lähtepunkte ja erinevusi olukorra parandamise võimalustes. Selles tunnistatakse ka, et üleminek toidusüsteemi kestlikkusele muudab paljude ELi piirkondade majandusstruktuuri ja piirkondade vahel kindlakskujunenud suhteid. Üleminekut toetatakse tehnilise ja finantsabiga olemasolevatest ELi vahenditest, nt ühtekuuluvusfondidest ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD). Uusi seadusandlikke algatusi toetavad komisjoni parema õigusloome vahendid. Avalike konsultatsioonide, keskkonna-, sotsiaalse ja majandusliku mõju kindlakstegemise ning VKEdele avalduva mõju ja innovatsiooni soodustamise või takistamise analüüside põhjal tehtud mõjuhinnangud aitavad teha tõhusaid poliitikavalikuid võimalikult väikeste kuludega ja kooskõlas rohelise kokkuleppe eesmärkidega. Selleks et kiirendada ja hõlbustada kõnealust üleminekut ning tagada, et kõik ELi turule lastavad toiduained oleksid järjest kestlikumalt toodetud, teeb komisjon enne 2023. aasta lõppu seadusandliku ettepaneku kestliku toidusüsteemi raamistiku kohta. Sellega edendatakse poliitikavaldkondade sidusust ELi ja riiklikul tasandil, arvestatakse kestlikkusega kõikides toiduga seotud poliitikavaldkondades ning tugevdatakse toidusüsteemide vastupanuvõimet. Pärast laiaulatuslikku konsulteerimist ja mõju hindamist töötab komisjon välja kestlike toidusüsteemide ja kestlikult toodetud toidu ühised määratlused ja üldpõhimõtted ning nõuded. Raamistikus käsitletakse ka kõigi toidusüsteemi osaliste kohustusi. Koos toiduainete kestlikkuse näitajate sertifitseerimise ja märgistamisega ning sihtotstarbeliste stiimulitega võimaldab raamistik ettevõtjatel saada kasu kestlikest tavadest ja tõsta järk-järgult kestlikkusstandardeid, nii et need muutuksid normiks kõigi ELi turule viidavate toiduainete puhul.

2.1.Kestliku toidutootmise tagamine

Kõik toidutarneahelas osalejad peavad täitma oma osa toidutarneahela kestlikkuse saavutamisel. Põllumajandustootjad, kalurid ja vesiviljelustootjad peavad kiiremini muutma oma tootmismeetodeid ja kasutama parimal viisil looduslähedasi, tehnoloogilisi, digitaalseid ja kosmosepõhiseid lahendusi, mis aitavad saavutada paremaid kliima- ja keskkonnaalaseid tulemusi, suurendada vastupanuvõimet kliimamuutustele ning vähendada ja optimeerida sisendite (nt pestitsiidid, väetised) kasutamist. Need lahendused nõuavad inim- ja finantsinvesteeringuid, kuid tõotavad ka suuremat tulu lisandväärtuse loomise ja kulude vähendamise teel.

Üheks uue rohelise ärimudeli näiteks on süsiniku sidumine põllumajandustootjate ja metsandusettevõtjate poolt. Tootmisviisid, mis suudavad vähendada atmosfääri CO2-sisaldust, aitavad kaasa kliimaneutraalsuse eesmärgi saavutamisele ja neid tuleks põllumajanduspoliitika (ÜPP) või muude riiklike või eraalgatuste (süsinikuturg) kaudu tunnustada. Kliimapakti raames tehtud ELi uue, süsinikku siduva majandamise algatusega edendatakse kõnealust uut ärimudelit, mis annab põllumajandustootjatele uue sissetulekuallika ja aitab teistel sektoritel vähendada süsinikuheidet toidutarneahelas. Vastavalt ringmajanduse tegevuskavale (CEAP) töötab komisjon süsiniku sidumise sertifitseerimiseks välja õigusraamistiku, mis põhineb kindlal ja läbipaistval süsinikdioksiidi arvestamisel ning mille abil jälgitakse ja kontrollitakse süsiniku sidumise usaldusväärsust.

Bioressursipõhine ringmajandus on põllumajandustootjate ja nende ühistute jaoks endiselt suures osas kasutamata võimalus. Näiteks kõrgtehnoloogilised biorafineerimistehased, mis toodavad bioväetisi, proteiinsööta, bioenergiat ja biokemikaale, pakuvad võimalusi üleminekuks kliimaneutraalsele Euroopa majandusele ja uute töökohtade loomiseks esmatootmises. Põllumajandustootjad peaksid haarama kinni võimalustest vähendada kariloomade metaaniheidet, arendades taastuvenergia tootmist ja investeerides anaeroobsetesse kääritusseadmetesse biogaasi tootmiseks põllumajandusjäätmetest ja -jääkidest, nt sõnnikust. Põllumajandusettevõtetel on ka potentsiaali toota biogaasi muudest jäätmete ning jääkide allikatest, näiteks toiduaine- ja joogitööstusest, kanalisatsioonist, reoveest ja olmejäätmetest. Talumajad ja küünid on tihti päikesepaneelide paigaldamiseks sobivad kohad ja sellised investeeringud tuleks seada uue ÜPP strateegiakavades esikohale. Komisjon võtab meetmeid, et kiirendada kõnealuste ja muude energiatõhusate lahenduste kasutuselevõttu turu põllumajandus- ja toidusektoris, kui need investeeringud tehakse puhta energia algatuste ja kavade raames kestlikul viisil ja ilma toiduga kindlustatust või elurikkust kahjustamata.