[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 29.10.2009

KOM(2009)608 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

mille kohaselt lubatakse Eesti Vabariigil ja Sloveenia Vabariigil kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 167

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv”) artiklile 395 võib nõukogu anda komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt igale liikmesriigile loa võtta erimeetmeid kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada käibemaksu kogumist või hoida ära teatavat laadi maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Nõukogu 30. jaanuari 2007. aasta otsusega 2007/133/EÜ (ELT L 57, 24.2.2007, lk 12) võimaldati Eesti Vabariigil (edaspidi „Eesti”) ning Sloveenia Vabariigil (edaspidi „Sloveenia”) teha käibemaksudirektiivi artikli 167 suhtes erand, mis kehtib kuni 31. detsembrini 2009.

Erandiga lubatakse kõnealustel riikidel lükata edasi maksukohustuslaste sisendkäibemaksu mahaarvamisõigus seni, kuni sisendkäibemaks on kaupade tarnijale või teenuse osutajale tasutud; selleks et kasutada vabatahtlikku maksustamiskava (nn kassapõhine raamatupidamisarvestus), mille kohaselt nõutakse talt müügitehingute eest käibemaks sisse vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 66 punktile b siis, kui tasu on kätte saadud, ei tohi Sloveenia käibemaksukohustuslase aastakäive ületada 208 646 eurot ning Eesti käibemaksukohustuslane peab olema registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana.

Kahes kirjas, mis on komisjoni peasekretariaadis registreeritud 4. septembril 2009, taotles Eesti luba kõnealust meedet pikendada ja seda, et kõnealust kava saaksid nüüdsest kasutada käibemaksukohustuslased, kelle aastakäive ei ületa 208 646 eurot. Kahes kirjas, mis on komisjoni peasekretariaadis registreeritud 23. ja 31. juulil 2009, taotles Sloveenia samuti luba kõnealust meedet pikendada, kuid nii, et asjakohase vabatahtliku kava aastakäibe ülempiiri suurendataks 400 000 euroni. Sloveenia osutas, et selline suurendamine võimaldaks vähendada suurema hulga väikeste ettevõtjate halduskoormust ja neil paremini rahavooge juhtida. Selle tulemusel saab avada kava 8 787 täiendavale käibemaksukohustuslasele.

Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt edastas komisjon 1. oktoobri 2009. aasta kirjaga Eesti taotluse ja 25. septembri 2009. aasta kirjaga Sloveenia taotluse teistele liikmesriikidele ning teavitas 5. oktoobri 2009. aasta kirjaga Eestit ja 29. septembri 2009. aasta kirjaga Sloveeniat, et tal on olemas kogu vajalik teave taotluse hindamiseks.

Nn kassapõhine arveldus kujutab endast lihtsustatud maksustamise korda, mida saab kasutada väikeste ettevõtjate puhul, kellel ei ole õigust käibemaksuvabastusele. See võimaldab kohaldada käibemaksukohustuslaste suhtes lihtsustatud nõudeid, mille kohaselt arvatakse tasutud käibemaks maha ja tasutakse omapoolne käibemaks riigikassasse vastavalt kulude kandmise ja müügitehingute tegemise kuupäeval. Tegemist on niisiis lihtsustatud korraga, mida saavad kasutada eeskätt need ettevõtjad, kel on raskusi määrata tavapärasel viisil kindlaks sisendite ostu ja väljundite müügi maksustamise tähtaeg või kes ei kasuta tekkepõhist raamatupidamisarvestust. Ettevõtjatel, kelle kuludest moodustavad suurema osa kulud, mida käibemaksuga ei maksustata, nagu näiteks töötasud, või kes võimaldavad oma klientidele pikki maksetähtaegu, kuid ei saa ise tarnijatele makstes sama pikki tähtaegu kasutada, võimaldab lihtsustatud kord parandada lisaks rahavoogude juhtimist.

On asjakohane meenutada, et komisjoni poolt 28. jaanuaril 2009. aastal esitatud direktiivi ettepanekus, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ arvete esitamist käsitlevate eeskirjade osas (KOM(2009)21 (lõplik)), on sätted, millega võimaldatakse kõigil liikmesriikidel lükata käibemaksukohustuslase käibemaksu mahaarvamise õigus edasi seni, kuni see on kaupade tarnijale või teenuse osutajale tasutud, kui käibemaksukohustuslase aastakäive ei ületa teatud ülempiiri, milleks liikmesriigid võivad kehtestada kuni 2 000 000 eurot (mis kattub komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ (ELT L 124, 20.5.2003, lk 36) kohase mikroettevõtjate käibe ülempiiriga), ja tal on tänu sellele õigus kasutada nn vabatahtlikku maksustamiskava, mille kohaselt ei nõuta müügitehingute suhtes kohaldatavat käibemaksu sisse enne, kui ta on ise tasu kätte saanud.

Võttes arvesse käibemaksudirektiivi artiklit 395 ning Eesti ja Sloveenia esitatud argumente, on komisjon seisukohal, et taotletud erand vastab kõnealuses artiklis sätestatud tingimustele, sest see on kooskõlas kassapõhisel raamatupidamisarvestusel põhineva vabatahtliku maksustamiskavaga, ning et see aitab mikroettevõtjate puhul käibemaksu maksmist lihtsustada. Pidades silmas ka eespool esitatud taustteavet, ei ole komisjonil kõnealuse taotluse suhtes vastuväiteid ja seega on komisjon seisukohal, et nõukogule tuleb esitada vastav ettepanek. Lisaks on kavakohane aastakäibe ülempiir käibemaksudirektiivi artiklites 399 ja 400 sätestatud ümberarvestamiseeskirjade vajaduse korral kohaldamise tõttu mõlemal juhul komisjoni ettepanekust madalam.

Siiski leiab komisjon, et kõnealuse erandi kohaldamisperioodi tuleks piirata, et oleks võimalik asjaomaste liikmesriikide esitatava asjakohase teabe põhjal korrapäraselt hinnata, kas kõnealuse erandi kohaldamist õigustavad asjaolud endiselt kehtivad. Lisaks on komisjon seisukohal, et kõnealuse erandi kohaldamine tuleb igal juhul lõpetada, kui jõustuvad komisjoni poolt kõnealuse maksustamiskava suhtes esitatavad ühtlustatud eeskirjad.

2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine

Otsuse ettepanek võimaldab jätkata kassapõhisel raamatupidamisarvestusel põhineva vabatahtliku maksustamiskava rakendamist, lihtsustades selle abil käibemaksueeskirju mikroettevõtjate jaoks ja võimaldades neil paremini rahavooge juhtida. Kaval on seega viimaste jaoks positiivne mõju. Ettepaneku koostamisel puudus vajadus kasutada välisekspertide abi, konsulteerida huvitatud isikutega või hinnata kõnealuse otsuse mõju. Igal juhul ei ole käesoleva otsuse mõju suur, kuna selle kohaldamisala ja -periood on piiratud.

3. Ettepaneku õiguslik külg

Otsuse ettepaneku eesmärk on võimaldada Eestil ja Sloveenial jätkata erandi rakendamist käibemaksudirektiivi artikli 167 suhtes ning lubada käibemaksukohustuslasel arvata käibemaks maha alles siis, kui see on makstud kaupade tarnijale või teenuse osutajale, kui käibemaksukohustuslase aastakäive ei ületa Sloveenias 400 000 eurot ja Eestis 208 646 eurot kohalikus vääringus ja tal on seetõttu õigus kasutada vabatahtlikku maksustamiskava (nn kassapõhine raamatupidamisarvestus), mille kohaselt nõutakse talt müügitehingu eest käibemaks sisse vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 66 punktile b siis, kui tasu on kätte saadud.

Kõnealuse otsuse õiguslikuks aluseks on käibemaksudirektiivi artikli 395 sätted, mis võeti vastu Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 93 kohaselt. Vastavalt kõnealustele sätetele peab liikmesriik, kes soovib võtta erimeetmeid, millega tehakse erandid kõnealusest direktiivist, saama nõukogult otsuse vormis loa. Kuna tegemist on rakendusmeetmega, mis käsitleb käibemaksudega seotud õigusaktide ühtlustamist, on ettepanek subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas.

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ja ei lähe seega kaugmale sellest, mida on vaja lihtsustamise eesmärgi saavutamiseks, kuna see hõlmab vaid piiratud hulka käibemaksukohustuslasi, kes pealegi saavad kõnealust korda kohaldada vabal valikul. Seega tehakse käibemaksudirektiivi põhimõtetest erand piiratud ja asjakohasel määral.

4. Mõju eelarvele

Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.

5. Lisateave

Ettepanekuga nähakse ette, et otsuse kohaldamisperiood lõppeb automaatselt kuupäeval, mil jõustuvad asjaomast erandit reguleerivad ühtlustatud eeskirjad, mida kohaldatakse kõigis liikmesriikides.

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

mille kohaselt lubatakse Eesti Vabariigil ja Sloveenia Vabariigil kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 167

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,

võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[1] eriti selle artikli 395 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2],

ning arvestades järgmist:

1. Eesti Vabariigil (edaspidi „Eesti”) ning Sloveenia Vabariigil (edaspidi „Sloveenia”) on lubatud nõukogu otsusega 2007/133/EÜ[3] erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 167 lükata edasi käibemaksukohustuslaste sisendkäibemaksu mahaarvamisõigus seni, kuni sisendkäibemaks on tasutud kauba tarnijale või teenuse osutajale; asjaomased käibemaksukohustuslased peavad kasutama kava, mille kohaselt nad tasuvad oma tarnitavatelt kaupadelt ja osutatavatel teenustelt kooskõlas nimetatud direktiivi artikli 66 punktiga b väljundkäibemaksu klientidelt makse kättesaamisel. Kava kasutamiseks ei tohi käibemaksukohustuslase aastakäive ületada Sloveenia puhul 208 646 eurot ja Eesti puhul peab tegemist olema registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjaga.

2. Eesti on taotlenud 4. septembril 2009. aastal ning ja Sloveenia on taotlenud 23. ja 31. juulil 2009. aastal komisjoni peasekretariaadis registreeritud kirjadega luba kõnesolevat erandit pikendada. Eesti on samuti taotlenud, et kava saaksid kasutada käibemaksukohustuslased, kelle aastakäive ei ole suurem kui 208 646 eurot. Sloveenia taotles luba suurendada aastakäibe ülempiiri 400 000 euroni.

3. Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt edastas komisjon 1.oktoobri 2009. aasta kirjaga Eesti taotluse ja 25. septembri 2009. aasta kirjaga Sloveenia taotluse teistele liikmesriikidele ning teavitas 5. oktoobri 2009. aasta kirjaga Eestit ja 29.septembri 2009.aasta kirjaga Sloveeniat, et tal on olemas kogu vajalik teave taotluse hindamiseks.

4. Kassapõhisel raamatupidamisarvestusel põhinev maksustamiskava kujutab endast lihtsustatud maksustamise korda, mida saab kasutada väikeste ettevõtjate puhul, kellel ei ole õigust käibemaksuvabastusele. See võimaldab kohaldada käibemaksukohustuslaste suhtes lihtsustatud nõudeid, mille kohaselt arvatakse tasutud käibemaks maha ja tasutakse omapoolne käibemaks riigikassasse vastavalt kulude kandmise ja müügitehingute tegemise kuupäeval. Nimetatud kava kujutab endast käibemaksukohustuslaste suhtes lihtsustusmeedet, mis lisaks võimaldab rahavooge paremini juhtida.

5. Komisjoni esitas 28. jaanuaril 2009. aastal direktiivi ettepaneku (KOM(2009)21 (lõplik)), millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ arvete esitamist käsitlevate eeskirjade osas, millega võimaldati ühtlasi kõigil liikmesriikidel lükata edasi käibemaksukohustuslase käibemaksu mahaarvamise õigust seni, kuni see on kaupade tarnijale või teenuse osutajale tasutud, kui käibemaksukohustuslase aastakäive ei ületa teatud ülempiiri, milleks liikmesriigid võivad kehtestada kuni 2 000 000 eurot, ja tal on seetõttu õigus kasutada vabatahtlikku maksustamiskava, mille kohaselt ei nõuta müügitehingutelt käibemaksu sisse enne, kui ta on ise tasu kätte saanud.

6. Taotletav erand ei mõjutada Eesti ja Sloveenia lõpptarbimiselt saadavat käibemaksutulu ega mõjuta mingil viisil Euroopa Ühenduse omavahendeid, mis on käibemaksuga seotud,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 167 lubatakse Eestil ja Sloveenial võimaldada käibemaksukohustuslastel arvata käibemaks maha alles siis, kui see on tasutud kaupade tarnijale või teenuste osutajale.

Asjaomased käibemaksukohustuslased peavad kasutama kava, mille kohaselt nad tasuvad enda tarnitud kaupade ja osutatud teenuste eest käibemaksu siis, kui nad ise on nende eest tasu kätte saanud. Kava kohaselt ei tohi käibemaksukohustuslase aastakäive ületada Sloveenia puhul 400 000 eurot ja Eesti puhul 208 646 eurot kohalikus vääringus, nagu on kindlaks määratud direktiivi 2006/112/EÜ artiklitega 399 ja 400.

Artikkel 2

Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2010 kuni selle ajani, kui jõustub direktiiv, millega lubatakse liikmesriikidel võimaldada käibemaksukohustuslastel, kelle aastakäive ei ületa teatavat ülempiiri ja kes seetõttu võivad kasutada vabatahtlikku maksustamiskava, mille kohaselt ei nõuta väljundkäibemaksu sisse enne, kui nad on ise tasu kätte saanud, arvata käibemaks maha alles siis, kui see kaupade tarnijale või teenuse osutajale tasutakse. Ühelgi juhul ei kohaldata käesolevat otsust kauem kui 31. detsembrini 2012.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud Eesti Vabariigile ja Sloveenia Vabariigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.

[2] ELT C […] , […], lk […].

[3] ELT L 57, 24.2.2007, lk 12.