Nõukogu redaktsiooni ettepanek EKP muudatusettepanek (1)

Muudatus 1

Artikli 3 lõiked 2, 3, 7 ja 8 ning artikli 5 lõige 2

„Artikkel 3 2. Komisjon hindab koos EKPga ja võimaluse korral IMFiga asjaomase liikmesriigi valitsemissektori võla jätkusuutlikkust ning praegusi või potentsiaalseid rahalisi vajadusi ning edastab selle hinnangu majandus- ja rahanduskomiteele. 3. Asjaomane liikmesriik koostab kokkuleppel komisjoniga (kes tegutseb koostöös EKP ja võimaluse korral IMFiga) esialgse makromajandusliku kohandamisprogrammi, mis sisaldab poliitikanõudeid, mille eesmärk on taastada maksebilansi jätkusuutlik positsioon ning suutlikkus end täielikult rahastada finantsturgudel. Esialgses makromajanduslikus kohandamisprogrammis võetakse nõuetekohaselt arvesse asjaomasele liikmesriigile aluslepingu artiklite 121, 126 ja 148 alusel esitatud soovitusi ja nende järgimiseks võetud meetmeid ning laiendatakse, tugevdatakse ja süvendatakse vajalikke poliitikameetmeid. […] 7. Komisjon koostöös EKPga ja vajaduse korral IMFiga teostab makromajandusliku kohandamisprogrammi rakendamise seiret korrapäraste kontrollkäikude abil. Ta teavitab majandus- ja rahanduskomiteed kord kvartalis. Asjaomane liikmesriik teeb täies ulatuses koostööd komisjoni ja EKPga. Eelkõige esitab ta komisjonile ja EKP-le kogu teabe, mida nad peavad programmi seireks vajalikuks. Samuti on asjaomasel liikmesriigil kohustused, mis on ette nähtud artikli 6 lõikega 2. 8. Komisjon koostöös EKPga ja võimaluse korral IMFiga analüüsib koos asjaomase liikmesriigiga, milliseid muudatusi tuleb vajaduse korral makromajanduslikus kohandamisprogrammis teha. Nõukogu kiidab komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega heaks kõnealuse programmi mis tahes muudatused. Artikkel 5 2. Komisjon hindab koos EKPga ja võimaluse korral IMFiga asjaomase liikmesriigi valitsemissektori võla jätkusuutlikkust ning praegusi või potentsiaalseid rahalisi vajadusi ning edastab selle hinnangu majandus- ja rahanduskomiteele.” „Artikkel 3 2. Komisjon hindab koos EKPga ja võimaluse vajaduse korral IMFiga asjaomase liikmesriigi valitsemissektori võla jätkusuutlikkust ning praegusi või potentsiaalseid rahalisi vajadusi ning edastab selle hinnangu majandus- ja rahanduskomiteele. 3. Asjaomane liikmesriik koostab kokkuleppel komisjoniga (kes arvestab EKP seisukohtadega, kui EKP otsustab antud küsimuses nõu anda, ja tegutseb koostöös EKP ja võimaluse vajaduse korral koostöös IMFiga) esialgse makromajandusliku kohandamisprogrammi, mis sisaldab poliitikanõudeid, mille eesmärk on taastada maksebilansi jätkusuutlik positsioon ning suutlikkus end täielikult rahastada finantsturgudel. Esialgses makromajanduslikus kohandamisprogrammis võetakse nõuetekohaselt arvesse asjaomasele liikmesriigile aluslepingu artiklite 121, 126 ja 148 alusel esitatud soovitusi ja nende järgimiseks võetud meetmeid ning laiendatakse, tugevdatakse ja süvendatakse vajalikke poliitikameetmeid. Kui asjaomane liikmesriik on ERM IIs osalev liikmesriik, tuleks arvestada ERM IIst tulenevate kohustustega. […] 7. Komisjon koostöös EKPga ja vajaduse korral IMFiga teostab makromajandusliku kohandamisprogrammi rakendamise seiret korrapäraste kontrollkäikude abil. Ta teavitab majandus- ja rahanduskomiteed kord kvartalis. Asjaomane liikmesriik teeb täies ulatuses koostööd komisjoni ja EKPga. Eelkõige esitab ta komisjonile ja EKP-le kogu teabe, mida nad peavad programmi seireks vajalikuks. Samuti on asjaomasel liikmesriigil kohustused, mis on ette nähtud artikli 6 lõikega 2. 8. Komisjon koostöös EKPga, kes arvestab EKP seisukohtadega, kui EKP otsustab antud küsimuses nõu anda, ja tegutseb võimaluse vajaduse korral koostöös IMFiga, analüüsib koos asjaomase liikmesriigiga, milliseid muudatusi tuleb vajaduse korral makromajanduslikus kohandamisprogrammis teha. Nõukogu kiidab komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega heaks kõnealuse programmi mis tahes muudatused. Artikkel 5 2. Komisjon hindab koos EKPga ja võimaluse vajaduse korral IMFiga asjaomase liikmesriigi valitsemissektori võla jätkusuutlikkust ning praegusi või potentsiaalseid rahalisi vajadusi ning edastab selle hinnangu majandus- ja rahanduskomiteele.”

Selgitus Kahtluste vältimisteks IMFi rolli osas tuleb ettepandud määruses kasutada läbivalt ühtset terminoloogiat. Lisaks peaks ettepandud määrus olema kooskõlas muude võrreldavate õigusaktidega, mis võimaldavad anda liidusisest ja -välist rahalist abi, näiteks määrus (EL) nr 407/2010, EFSF raamleping ja ESM leping. Sõnade „tegutseb koostöös EKPga” väljajätmine artikli 3 lõikes 3, sõnade „koostöös EKPga” väljajätmine artikli 3 lõikes 8 ning sõnade „kes arvestab EKP seisukohtadega, kui EKP otsustab antud küsimuses nõu anda” lisamine mõlemasse lõikesse peegeldab seda, et EKP peaks olema vähem kaasatud kohandamisprogrammide koostamisse. Kui nõukogu ettepaneku ülejäänud tekst kujutab EKPd pigem seire teostajana, siis artikli 3 lõigetes 3 ja 8 täidab EKP pigem kohandamisprogrammi väljatöötaja rolli. EKP hinnangul ei ole sellise rolli võtmine euroalaväliste liikmesriikide suhtes kohane, kuna euroalavälistes liikmesriigis otsustab rahapoliitika üle asjaomase riigi keskpank. Seetõttu ei tohiks EKP majandusliku kohandamisprogrammi koostamisse panustamisega väärata riigi keskpanga sõltumatut otsustusõigust.

Muudatus 2

Artikli 3 lõiked 11 ja 12

„11. Kui asjaomase liikmesriigi haldussuutlikkus ei ole piisav või kui tal on kohandamisprogrammi rakendamisega märkimisväärseid probleeme, taotleb ta tehnilist abi komisjonilt, kes võib moodustada selleks eksperdirühmi, kuhu kuuluvad liikmesriikide ja muude Euroopa ja/või asjakohaste rahvusvaheliste institutsioonide esindajad. Tehniline abi võib hõlmata asjaomases riigis asuvaid esindajaid ja abipersonali, kes annavad ametiasutustele nõu kohandamisprogrammi rakendamise kohta. 12. Euroopa Parlamendi asjaomane komitee võib kutsuda asjaomase liikmesriigi esindajad osalema arvamuste vahetuses, milles käsitletakse kohandamisprogrammi rakendamisel tehtud edusamme.” „11. Kui asjaomase liikmesriigi haldussuutlikkus ei ole piisav või kui tal on makromajandusliku kohandamisprogrammi rakendamisega märkimisväärseid probleeme, taotleb ta tehnilist abi komisjonilt, kes võib moodustada selleks eksperdirühmi, kuhu kuuluvad liikmesriikide ja muude Euroopa ja/või asjakohaste rahvusvaheliste institutsioonide esindajad. Tehniline abi võib hõlmata asjaomases riigis asuvaid esindajaid ja abipersonali, kes annavad ametiasutustele nõu kohandamisprogrammi rakendamise kohta. 12. Euroopa Parlamendi asjaomane komitee võib kutsuda asjaomase liikmesriigi esindajad osalema arvamuste vahetuses, milles käsitletakse makromajandusliku kohandamisprogrammi rakendamisel tehtud edusamme.”

Selgitus Kahtluste vältimiseks nimetatud programmi iseloomu osas ning järjepidevuse tagamiseks teeb EKP ettepaneku viidata ettepandud määruses läbivalt makromajanduslikele kohandamisprogrammidele.

Muudatus 3

Artikli 3 lõige 10

„10. Hiljemalt kuus kuud pärast lõike 9 kohast otsust võib nõukogu otsustada komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega, et väljamaksete tegemist jätkatakse, kui asjaomane liikmesriik täidab rahalise abi kokkulepitud tingimused. Kui kõnealuse tähtaja jooksul sellist otsust vastu ei võeta, ei tehta enam ühtegi käesoleva määruse kohast liidu rahalise abi täiendavat väljamakset.” „10. Hiljemalt kuus kuud pärast lõike 9 kohast otsust võib nõukogu otsustada komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega, et väljamaksete tegemist jätkatakse, kui asjaomane liikmesriik täidab rahalise abi kokkulepitud tingimused. Kui kõnealuse tähtaja jooksul sellist otsust vastu ei võeta, ei tehta enam ühtegi käesoleva määruse kohast alusel kokkulepitud liidu rahalise abi täiendavat väljamakset.”

Selgitus Muudatusettepaneku eesmärk on täpsustada, et sättega ei soovita välistada uue rahalise abi kasutamise võimalust, mis võib osutuda vajalikuks näiteks teatud arengute tõttu väljaspool asjaomaseid liikmesriike.

Muudatus 4

Artikli 4 lõige 1

„1. Ennetavat tingimuslikku krediidiliini saavad kasutada liikmesriigid, kelle majandus- ja finantsolukord on jätkuvalt põhimõtteliselt usaldusväärne.” „1. Ennetavat tingimuslikku krediidiliini saavad kasutada liikmesriigid, kelle majandus- ja finantsolukord püsib on jätkuvalt põhimõtteliselt usaldusväärne.”

Selgitus Muudatusettepaneku eesmärk on täpsustada, et ennetavat tingimuslikku krediidiliini saavad kasutada vaid liikmesriigid, kelle olukord püsib põhimõtteliselt usaldusväärne ning lähitulevikus ei muutu. Muudatusettepaneku eesmärk on tagada, et EFSF/ESM õigusraamistikus seni kasutatud terminoloogiast kõrvalekaldumist ei käsitletaks olulise muudatusena.

Muudatus 5

Artikli 5 lõige 5

„5. Komisjon ja asjaomane liikmesriik sõlmivad vastastikuse mõistmise memorandumi, milles on sätestatud krediidiliini eraldamise tingimused.” „5. Komisjon ja asjaomane liikmesriik sõlmivad vastastikuse mõistmise memorandumi, milles on sätestatud krediidiliini eraldamise tingimused. Komisjon edastab vastastikuse mõistmise memorandumi Euroopa Parlamendile ja nõukogule.”

Selgitus Järjepidevuse tagamiseks artikli 3 lõikega 6 teeb EKP ettepaneku edastada vastastikuse mõistmise memorandum, mis sätestab krediidiliini eraldamise tingimused, ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

Muudatus 6

Artikli 11 lõige 1

„1. Asjaomane liikmesriik teatab komisjonile 45 kalendripäeva ette oma kavatsusest krediidiliini raames rahalisi vahendeid kasutada. Üksikasjalikud eeskirjad sätestatakse artikli 5 lõikes 5 osutatud otsuses.” „1. Asjaomane liikmesriik teatab komisjonile ja EKP-le 45 kalendripäeva ette oma kavatsusest krediidiliini raames rahalisi vahendeid kasutada. Üksikasjalikud eeskirjad sätestatakse artikli 5 lõikes 5 osutatud otsuses.”

Selgitus Arvestades, et EKP-le on pandud teatud ülesanded seoses laenude haldamisega, tuleks EKPd üheaegselt komisjoniga teavitada liikmesriigi soovist krediidiliini raames rahalisi vahendeid kasutada.

Muudatus 7

Artikli 12 lõige 3

„3. Pärast seda, kui nõukogu on teinud otsuse laenu kohta, on komisjonil õigus võtta laenu kapitaliturgudelt või finantseerimisasutustelt kõige sobivamal ajal kavakohaste väljamaksete vahel, et optimeerida rahastamiskulusid ja säilitada oma maine liidu emitendina kõnealustel turgudel. Kaasatuid, kuid veel väljamaksmata rahalisi vahendeid hoitakse kogu aeg selleks ettenähtud arveldus- või väärtpaberikontol, mida käsitletakse vastavalt eelarveväliste tehingute suhtes kohaldatavatele eeskirjadele, ning neid ei kasutata muuks, kui rahalise abi andmiseks liikmesriigile kõnealuse mehhanismi alusel.” „3. Pärast seda, kui nõukogu on teinud otsuse laenu kohta või liikmesriik on esitanud taotluse krediidiliini raames rahaliste vahendite kasutamiseks, on komisjonil õigus võtta laenu kapitaliturgudelt või finantseerimisasutustelt kõige sobivamal ajal kavakohaste väljamaksete vahel, et optimeerida rahastamiskulusid ja säilitada oma maine liidu emitendina kõnealustel turgudel. Kaasatuid, kuid veel väljamaksmata rahalisi vahendeid hoitakse kogu aeg selleks ettenähtud arveldus- või väärtpaberikontol, mida käsitletakse vastavalt eelarveväliste tehingute suhtes kohaldatavatele eeskirjadele, ning neid ei kasutata muuks, kui rahalise abi andmiseks liikmesriigile kõnealuse mehhanismi alusel.”

Selgitus Artikli 12 lõike 3 kohaldamisala tuleb laiendada, et võimaldada komisjonil võtta kapitaliturgudelt või finantseerimisasutustel kõige sobivamal ajal laenu mis tahes rahalise abi andmiseks, sealhulgas juhul, kui liikmesriik otsustab kasutada rahalisi vahendeid krediidiliini raames.

Muudatus 8

Artikli 14 lõige 2. Laenude ja krediidiliinide haldamine

„2. Asjaomane liikmesriik avab oma riigi keskpangas liidult saadud rahalise abi haldamiseks erikonto. Kõnealune liikmesriik kannab laenu põhisumma ja intressid kontole EKPs neliteist TARGET2 tööpäeva enne vastavat maksetähtpäeva.” „2. Asjaomane liikmesriik avab oma riigi keskpangas liidult saadud rahalise abi haldamiseks erikonto. Asjaomase liikmesriigi keskpank avab EKPs erikonto. Kõnealune liikmesriik kannab riigi keskpangas avatud konto kaudu laenu või krediidiliini põhisumma ja intressid vastavale kontole EKPs neliteist TARGET2 tööpäeva enne vastavat maksetähtpäeva.”