Kolmapäev, 16. juuni 2010

Toidualane teave tarbijatele ***I

P7_TA(2010)0222

Euroopa Parlamendi 16. juuni 2010. aasta õigusloomega seotud resolutsioon ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele (KOM(2008)0040 – C6-0052/2008 – 2008/0028(COD))

2011/C 236 E/47

(Seadusandlik tavamenetlus: esimene lugemine)

Euroopa Parlament,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule (KOM(2008)0040);

võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2 ja artiklit 95, mille alusel komisjon esitas ettepaneku Euroopa Parlamendile (C6-0052/2008);

võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Lissaboni lepingu jõustumise mõju käimasolevatele institutsioonidevahelistele otsustamismenetlustele” (KOM(2009)0665);

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõiget 3 ja artiklit 114;

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 18. septembri 2008. aasta arvamust (1);

võttes arvesse kodukorra artiklit 55;

võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni raportit ja siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni ning põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni arvamusi (A7-0109/2010),

(1) ELT C 77, 31.3.2009, lk 81.

Kolmapäev, 16. juuni 2010

P7_TC1-COD(2008)0028

Euroopa Parlamendi seisukoht, vastu võetud esimesel lugemisel 16. juunil 2010. aastal eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr …/2010, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ja tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiivid 94/54/EÜ, 1999/10/EÜ, direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ, 2004/77/EÜ ja komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2),

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 169 nähakse ette, et liit aitab kaasa kõrgetasemelise tarbijakaitse saavutamisele meetmetega, mida ta võtab vastavalt asutamislepingu artiklile 114.

(2) Ohutu ▐ toidu vaba liikumine on siseturu oluline aspekt ning aitab märkimisväärselt kaasa kodanike tervise ja heaolu parandamisele ning nende sotsiaalsete ja majanduslike huvide kaitsmisele. Käesolev määrus peaks toetama nii siseturu huve, seades eesmärgiks õiguskorra lihtsustamise, õiguskindluse ja bürokraatia vähendamise, kui ka pakkuma kasu kodanikele, sätestades toidu selge, arusaadava ja loetava märgistuse.

(3) Et saavutada tarbijate tervise kaitse kõrge tase ja tagada nende õigus saada teavet, tuleks tagada, et tarbijad saaksid asjakohast teavet tarbitava toidu kohta. Ostuvalikuid võivad muu hulgas mõjutada ka tervisest tulenevad, majanduslikud, keskkonnaalased, sotsiaalsed ja eetilised kaalutlused.

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) (3) nähakse ette, et toidualaste õigusnormide üldpõhimõtete hulka kuulub lähtekohtade sätestamine tarbijatele teadlike valikute tegemiseks seoses tarvitatava toiduga ning igasuguse tarbijat eksitava tegevuse ärahoidmine.

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ (mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul) (4) hõlmab tarbijatele teabe esitamise teatavaid aspekte, eelkõige eesmärgiga hoida ära eksitavat tegevust ja teabe esitamata jätmist. Ebaausaid kaubandustavasid käsitlevaid üldpõhimõtteid tuleks täiendada erieeskirjadega, mis käsitlevad toidualase teabe esitamist tarbijatele.

(6) Kõikidele toiduainetele kohaldatavad liidu toidu märgistamise eeskirjad on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivis 2000/13/EÜ (toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (5). Enamik selle direktiivi sätteid pärineb 1978. aastast ja seetõttu tuleks neid ajakohastada.

(7) Nõukogu 24. septembri 1990. aasta direktiivis 90/496/EMÜ (toidu toitumisalase teabega märgistuse kohta) (6) sätestatakse toitumisalase teabe sisu ja esitamine seoses pakendatud toiduainetega. Toitumisalase teabe lisamine on vabatahtlik, välja arvatud juhul, kui toidu kohta esitatakse toitumisalane väide. Enamik selle direktiivi sätteid pärineb 1990. aastast ja seetõttu tuleks neid ajakohastada.

(8) Üldiseid märgistusnõudeid täiendavad mitmed sätted, mida kohaldatakse konkreetsetel asjaoludel kõikide toiduainete suhtes või teatavat liiki toidu suhtes. Lisaks sellele on mitmeid erieeskirju, mida kohaldatakse konkreetse toidu suhtes.

(9) Ehkki olemasolevate märgistamist käsitlevate õigusaktide algsed eesmärgid ja põhiosad endiselt kehtivad, on vaja neid ühtlustada, et tagada nende lihtsam kohaldamine ja suurem õiguskindlus sidusrühmadele ▐. Samuti tuleb neid õigusakte ajakohastada, et võtta arvesse toidualase teabe valdkonna arenguid.

(10) Üldsusele pakub huvi toitumise ja tervise vaheline seos ning isiklikele vajadustele sobiv toiduvalik ▐. Komisjoni 30. mai 2007. aasta valges raamatus „Toitumise, ülekaalulisuse ja rasvumisega seotud terviseküsimustega tegelemise Euroopa strateegia” märgiti, et toitumisalase teabega märgistamine on üks vahend, mille abil teavitada tarbijaid toiduainete koostisest ja aidata neil teha teadlikke valikuid. Tarbijate toidualasest teabest arusaamise parandamisel on oluliseks mehhanismiks selgitus- ja teavituskampaaniad. Liidu tarbijapoliitika strateegias aastateks 2007–2013 on rõhutatud, et tarbijate teadlike valikute soodustamine on oluline nii tõhusa konkurentsi tekke kui ka tarbijate heaolu seisukohast. Teadmised toitumise põhimõtete kohta ja asjakohane toitumisalane teave toiduainetel aitaksid tarbijat teadlike valikute tegemisel oluliselt. Seepärast oleks mõttekas ja õige, et tarbijad liikmesriikides saaksid kasutada neutraalset teabeallikat oma toitumisalaste küsimuste selgitamiseks. Liikmesriigid peaksid seetõttu looma vastavad infotelefonid, mille rahastamist võiks toetada toiduainesektor.

(11) Õiguskindluse tugevdamiseks ning jõustamise ratsionaalsuse ja järjekindluse tagamiseks on asjakohane direktiivid 90/496/EMÜ ja 2000/13/EÜ kehtetuks tunnistada ja asendada need ühe määrusega, mis tagaks kindlustunde nii tarbijatele kui ka tööstusele ja vähendaks halduskoormust.

(12) Selguse huvides on asjakohane kehtetuks tunnistada ja sellesse määrusesse kaasata teised horisontaalsed õigusaktid, nimelt komisjoni 15. aprilli 1987. aasta direktiiv 87/250/EMÜ (lõpptarbijale müüdavate alkohoolsete jookide mahuprotsendilise alkoholisisalduse märkimise kohta) (7), komisjoni 18. novembri 1994. aasta direktiiv 94/54/EÜ (mis käsitleb muude kui nõukogu direktiivis 79/112/EMÜ nimetatud kohustuslike üksikasjade esitamist teatavate toiduainete märgistuses) (8), komisjoni 8. märtsi 1999. aasta direktiiv 1999/10/EÜ (millega toiduainete märgistamise osas nähakse ette erandid nõukogu direktiivi 79/112/EMÜ artiklist 7) (9), komisjoni 18. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/67/EÜ (kiniini ja kofeiini sisaldavate toiduainete märgistamise kohta) (10), komisjoni 31. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 608/2004 (mis käsitleb toidukaupade ja toidukaupade koostisosade märgistamist, millele on lisatud fütosteroole, fütosteroolestreid, fütostanoole ja/või fütostanoolestreid) (11) ning komisjoni 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/77/EÜ (millega muudetakse direktiivi 94/54/EÜ mõnede glütsürrisiinhapet ja selle ammooniumsoola sisaldavate toiduainete märgistamise osas) (12).

(13) Toidualast teavet reguleerivate liidu ja riiklike meetmete jaoks selge raamistiku ja ühise aluse loomiseks on vaja kehtestada ühised mõisted, põhimõtted, nõuded ja menetlused.

(14) Et järgida põhjalikku ja järk-järgulisele arengule toetuvat lähenemist tarbijatele nende tarbitava toidu kohta esitatava teabe puhul, oleks vaja toidu- ja toitumisalast teavet käsitlevate õigusnormide laiemat käsitlust, mis hõlmaks üld- ja erieeskirju, samuti toidualase teabe laiemat käsitlust, mis hõlmaks ka muul moel kui märgistusel esitatavat teavet.

(15) Liidu eeskirju peaks kohaldama ainult ettevõtjatele, kelle tegevuse puhul on täheldatav teatav järjepidevus ja teatav organisatoorne tase. Selline tegevus nagu aeg-ajalt toidu tarnimine kolmandatele isikutele , selle pakkumine või müük eraisikute poolt nt heategevusüritustel või kohalikel laatadel või kogunemistel , aga ka toiduainete müük põllumajandusliku otseturustuse eri vorme kasutades, ei kuulu käesoleva määruse kohaldamisalasse. Et mitte üleliigselt koormata eelkõige käsitööna valmistatud toidu ja toidu jaemüügiga tegelevaid väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEd), kuhu kuuluvad ka toitlustusettevõtjad, tuleks pakendamata tooted märgistamise nõudest vabastada.

(16) Käesolevat määrust tuleks kohaldada transpordiettevõtete pakutavate toitlustusteenuste suhtes üksnes juhul, kui neid teenuseid pakutakse liidu territooriumil asuva kahe punkti vahelisel marsruudil.

(17) Kinode (välja arvatud VKEdest kinoettevõtjate) osutatavad toitlustusteenused peaksid kuuluma käesoleva määruse reguleerimisalasse juhul, kui toit pakendatakse müügikohal varem kindlaks määratud suurusega standardpakenditesse, mistõttu toidu või joogi lõplik kogus ja koostis on kindlaks määratud ja mõõdetav.

(18) Toidualast teavet käsitlevad õigusnormid peaksid samuti võtma arvesse tarbijate ▐ teabevajadusi ning need ei tohiks tõkestada innovatsiooni toidusektoris . Täiendavat paindlikkust lisab toidukäitlemisettevõtjatele antav võimalus anda vabatahtlikku lisateavet.

(19) Kohustusliku toidualase teabe nõudmise eesmärk on võimaldada tarbijail teha teadlikke, isiklikele toitumissoovidele ja -vajadustele vastavaid ostuvalikuid .

(20) Et toidualast teavet käsitlevaid õigusnorme saaks kohandada tarbija muutuvate teabevajadustega ning et vältida tarbetuid pakendijäätmeid , peaks toidu kohustuslik märgistamine piirduma põhiteabega, millest enamik tarbijaid on tõendatavalt väga huvitatud .

(21) Uusi kohustuslikke toidualase teabe nõudeid või toidualase teabe uusi esitusviise tuleks aga kehtestada üksnes juhul, kui need on vajalikud, lähtudes subsidiaarsuse, proportsionaalsuse , läbipaistvuse ja jätkusuutlikkuse põhimõttest.

(22) Lisaks juba kehtivatele eksitava reklaami vastastele normidele peaksid toidualase teabe eeskirjad ▐ keelama sellise teabe kasutamise, mis võib tarbijat eksitada eriti toidu energiasisalduse, päritolu või koostise osas . Et kõnealune keeld oleks tõhus, tuleks seda kohaldada ka toidu reklaamile ja esitlemisele.

(23) Teatud toodete kohta väidetakse, et nende tarbimisel olevat tervisele teatav kasulik mõju. Kõnealused väited peaksid olema mõõdetavad ja kontrollitavad.

(24) Et vältida nende eeskirjade killustumist, mis käsitlevad käitlejate vastutust vale, eksitava või puuduliku toidualase teabe korral, tuleb toidukäitlejate sellealane vastutus selgelt kindlaks määrata . Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 19 kohaldamist, peaksid toidukäitlejad, kes tegelevad toidualast teavet mitte mõjutava jaemüügi või turustamisega, võtma kohe meetmeid, kui nad saavad teada, et toit ei vasta käesoleva määruse nõuetele.

(25) Tuleks koostada loetelu kogu kohustuslikust teabest, mis tuleks ▐ esitada kõikidel lõpptarbijale ja toitlustusettevõtjatele mõeldud toitudel. Loetelus tuleks säilitada olemasolevate õigusaktidega juba nõutav teave, eeldusel et tegemist on üldiselt väärtusliku tarbijatele suunatud teavet käsitleva õigustikuga.

(26) Uutel info- ja sidetehnoloogiatel võib olla oluline osa tarbijatele pakutava lisateabe edastamisel, kuivõrd need võimaldavad kiiret ja odavat teabevahetust. Näiteks on mõeldav, et tarbijad saavad lisateavet selvehallidesse paigutatavate seadmete abil, mis pärast toote vöötkoodi lugemist annavad teavet selle toote kohta. Samuti on mõeldav, et tarbijatele pakutakse lisateavet nendele mõeldud veebilehe vahendusel. ▐

(27) Teatavad koostisosad või muud ained, mida toidu tootmisel kasutatakse ja mis säilivad toidus, võivad inimestel põhjustada allergiat ja talumatust või üksikjuhtudel koguni ohustada tarbijate tervist. Seetõttu on oluline anda teavet lisaainete, abiainete ja muude teaduslikult tõendatud allergeenilise toimega või haigestumise riski suurendavate ainete sisalduse kohta, et võimaldada eelkõige toiduallergia või talumatusega tarbijail valida sihipäraselt toitu, mis on nende jaoks ohutu . Isegi niisuguste ainete jäljed tuleks märgistusel esitada, et raskeid allergiaid põdevad inimesed saaksid teha ohutuid valikuid. Selleks tuleks välja töötada ühised eeskirjad.

(28) Toidu märgistus peaks olema selge ja arusaadav, et abistada tarbijaid, kes soovivad teha sihipäraseid toidu- ja toitumisvalikuid. Uuringute andmetel on hea loetavus oluline tegur, mis suurendab võimalust, et märgistusel olev teave võib selle lugejaid mõjutada, ning loetamatu tootekirjeldus on üks peamisi põhjusi, miks tarbijad toidu märgistusega rahul ei ole. Seetõttu tuleks selliseid tegureid nagu kirjatüüp, värv ja kontrast käsitleda koos.

(29) Et tagada toidualase teabe esitamine, on vaja hõlmata ka toidu müük kaugsidevahendite abil. Ehkki on selge, et kaugmüügi teel tarnitav toit peab vastama samadele teabe esitamise nõuetele kui poes müüdav toit, on vaja selgitada, et sellistel juhtudel peab asjakohane kohustuslik toidualane teave olema kättesaadav enne ostu tegemist.

(30) Eesmärgiga esitada tarbijaile teadliku valiku tegemiseks vajalikku toidualast teavet, tuleks ka alkohoolsete segujookide puhul esitada teave nende koostisosade kohta.

(31) Kooskõlas Euroopa Parlamendi 5. septembri 2007. aasta resolutsiooniga Euroopa Liidu strateegia kohta liikmesriikide toetamiseks alkoholist põhjustatud kahju vähendamisel (13), Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 18. septembri 2008. aasta arvamusega, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele, komisjoni töö ning üldsuse murega seoses alkoholist tingitud kahjuga eelkõige noortele ja haavatavatele tarbijatele peaks komisjon koos liikmesriikidega kehtestama niisuguste jookide nagu nn alcopopside määratluse, mis on suunatud konkreetselt noorukitele. Selliste jookide alkoholisisaldusest tulenevalt peaksid nn alcopopside suhtes kehtima rangemad märgistusnõuded ja need peaksid olema poodides karastusjookidest selgelt eraldatud.

(32) Samuti on oluline, et tarbijatele esitatakse teavet muude alkohoolsete jookide kohta. Liidu erieeskirjad on juba kehtestatud veinide märgistamise kohta. Nõukogu 17. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1493/1999 (veinituru ühise korraldamise kohta) (14) nähakse ette põhjalik tehniliste standardite komplekt, mis hõlmab kõiki veinivalmistustavasid, nende tootmisviise, veinide esitlemise ja märgistamise vahendeid, tagades seega, et kõik ahela etapid on kaetud ning et tarbijad on kaitstud ja nõuetekohaselt informeeritud. Eelkõige kirjeldatakse selles õigusaktis täpselt ja põhjalikult aineid, mida tõenäoliselt tootmisprotsessi käigus kasutatakse ning nende ainete kasutamise tingimusi, mis on esitatud lubatud veinivalmistustavade ja -menetluste loetelus; igasugune loetelust väljapoole jääv tegevus on keelatud. Seega on selles etapis asjakohane veinid koostisosade loetelu esitamise kohustustest vabastada ja esitada veinide puhul toitumisalane teave. Et tagada ühtne lähenemine ja samasus veini puhul kohaldatavate tingimustega, tuleks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 110/2008 (piiritusjookide määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta) (15) artikli 2 lõikes 1 osutatud õlle ja piiritusjookide puhul kohaldada samasugust erandit. Komisjon koostab siiski pärast viie aasta möödumist käesoleva määruse jõustumisest aruande ning võib vajaduse korral teha ettepaneku käesoleva määrusega seotud erinõuete kehtestamiseks.

(33) Märge toidu päritoluriigi või -koha kohta tuleks esitada kohustuslikus korras kooskõlas artikli 9 lõike 1 punktiga k ja alati, kui selle puudumine võiks tarbijat eksitada toote tegeliku päritoluriigi või -koha suhtes. Muudel juhtudel ▐ peaks märge toidu päritoluriigi või -koha kohta olema esitatud nii, et tarbijat ei peteta ning see teave tuleks esitada selliste selgelt määratletud kriteeriumide alusel, mis tagavad tööstusele võrdsed võimalused ja parandavad tarbijate arusaamist toidu päritoluriigi või -koha kohta esitatud teabest. Neid kriteeriume ei kohaldata toidukäitleja nime või aadressiga seonduva märgistuse puhul.

(34) Kui toidukäitlejad märgivad toidu päritoluks Euroopa Liidu, et juhtida tarbijate tähelepanu toote kvaliteedile ja liidus kehtivatele tootestandarditele, ▐ peab selline märgistus vastama ühtlustatud kriteeriumidele. Sama kehtib liikmesriigi märkimise korral.

(35) Liidu mittesooduspäritolu reeglid on sätestatud nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (16), ja selle rakendussätetega komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruses (EMÜ) nr 2454/93 (17). Toidu päritoluriigi määratlemine tugineb neile reeglitele, mis on kaubandusettevõtetele ja haldusasutustele tuttavad ning peaksid lihtsustama nende reeglite rakendamist.

(36) Toitumisalane tekst toidu kohta käsitleb toidu energiasisaldust ja teatavate toit- ja koostisainete sisaldust toidus. Toitumisalase teabe kohustuslikku esitamist pakendi esi- ja tagaküljel peaksid toetama liikmesriikide meetmed, näiteks rahvatervise poliitika osana toitumisalane tegevuskava, milles antakse konkreetseid soovitusi avalikkusele suunatud toitumisõpetuse alaste meetmete rakendamiseks ja toetatakse teadlikku toidu valikut.

(37) Komisjoni eespool nimetatud 30. mai 2007. aasta valges raamatus rõhutati teatavaid rahvatervise seisukohast olulisi toitumisalaseid tegureid. Sellepärast on asjakohane, et kohustuslikule toitumisalasele teabele esitatavad nõuded on kooskõlas kõnealuse valge raamatu soovitustega .

(38) Tarbijad ei ole üldiselt teadlikud alkohoolsete jookide tarbimise võimalikust kaasmõjust oma igapäevasele toitumisele. Seepärast oleks kasulik, kui tootjad esitaksid teabe alkohoolsete jookide energiasisalduse kohta.

(39) Liidu õigusaktide õiguskindluse ja sidususe huvides peaks toitumis- ja tervisealaste väidete vabatahtlik lisamine toidu märgistusele olema kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1924/2006 (toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta) (18).

(40) Et vältida toidutootjate ja -kaubanduse asjatut koormamist, on asjakohane vabastada teatavat liiki toidud (töötlemata toit või toit, mille puhul toidualane teave ei määra tarbija ostuvalikuid, või mille välispakend või märgistus on liiga väike kohustusliku märgistuse esitamiseks ) kohustuslikust toitumisalase teabega märgistamisest, välja arvatud juhul, kui sellise teabe esitamine on ette nähtud liidu muude õigusaktidega.

(41) Et esitatav teave ▐ oleks keskmisele tarbijale meelepärane ja täidaks oma kasutuselevõtu eesmärki , peaks see olema keskmisele tarbijale hõlpsasti mõistetav . Oleks asjakohane esitada teavet märgistuse kõige nähtavamal osal, et tarbijad toitu ostes peamist toitumisalast teavet hõlpsasti näeksid.

(42) Viimasel ajal mõnes liikmesriigis ja mõne toiduainetetööstuse sektori poolt kasutusele võetud toitumisalase teabe väljendamise uudne viis – mitte enam kujul 100 g/100 ml/portsjoni kohta – on näidanud, et tarbijaile selline süsteem meeldib, sest selle abil saab ruttu teha otsuseid . Kogu liidus puuduvad aga teaduslikud andmed selle kohta, kuidas keskmine tarbija mõistab ja kasutab teabe alternatiivseid väljendamisviise. Et oleks lihtsam võrrelda tooteid eri suurusega pakendites, on otstarbekas siduda toitumisalane teave edaspidigi kohustuslikus korras kogusega 100g/100ml ning vajaduse korral lubada täiendavaid koguselisi andmeid. Kui toit on pakendatud üksikportsjonina, peaks toitumisalane teave portsjoni kohta olema täiendavalt kohustuslik. Et vältida eksitavaid koguselisi andmeid, tuleks konsultatsioonimeetodit rakendades portsjoni suurused standardida terve liidu ulatuses.

(43) Märgistuse kõige nähtavamal osal ja hõlpsasti äratuntaval kujul esitatud toitainete koguseid ja võrdlevaid näitajaid käsitlev tekst, mille alusel saab hinnata toidu toiteomadusi, peaks moodustama tervikuna toitumisalase teabe ja seda ei peaks käsitlema üksikute väidete rühmana.

(44) Kogemused näitavad, et paljudel juhtudel halvendab vabatahtliku toidualase teabe esitamine kohustusliku toidualase teabe selgust. Sellepärast tuleks ette näha kriteeriumid, mis aitaksid toidukäitlejatel ja täitevasutustel luua tasakaal kohustusliku ja vabatahtliku toidualase teabe esitamise vahel.

(45) Ka pakendamata toidu ja toitlustusettevõtjate pakutava toidu puhul on teave võimalike allergeenide kohta allergikutele väga oluline . Sellepärast peaks tarbijatel olema võimalik kõnealust teavet alati saada .

(46) Liikmesriikidel ei tohiks olla võimalust võtta käesoleva määrusega ühtlustatavas valdkonnas vastu muid sätteid peale käesolevas määruses sätestatute, välja arvatud juhul, kui käesolevas määruses on konkreetselt osutatud teisiti. Võttes arvesse, et riiklikud märgistusnõuded võivad takistada vaba liikumist siseturul, peaksid liikmesriigid täiendavalt põhjendama, miks kõnealuseid nõudeid on vaja kehtestada, ja kavandama meetmed, mida nad võtavad nõuete kohaldamise tagamiseks kaubandust kõige vähem piiraval viisil.

(47) Toidualast teavet reguleerivad eeskirjad peaksid suutma kohaneda kiiresti muutuva sotsiaalse, majandus- ja tehnoloogilise keskkonnaga.

(48) Toidualase teabe teatavate aspektide puhul, mis aitavad kaasa uuenduslike ja kaasaegsete kaubandustavade arengule, tuleb läbi viia piisavalt katseid ja tarbijauuringuid ning esitada kindlaid tõendeid parimate märgistussüsteemide kohta. Sellepärast peaksid toidualast teavet käsitlevad liidu õigusnormid sellistel juhtudel piirduma tarbijakaitse ja teabe taset kindlaksmääravate kohustuslike põhinõuetega ning võimaldama nende nõuete täitmisel paindlikkust viisil, mis on vastavuses siseturu sätetega.

(49) Tagamaks, et üksikasjalikud toidualast teavet käsitlevad nõuded koostatakse ja kehtestatakse järk-järgult ja et need tuleneksid parimatest tavadest, peaksid liidu ja liikmesriikide tasandil olema paindlikud mehhanismid, mis põhinevad avatud ja läbipaistval avalikul arutelul ning suure hulga representatiivsete sidusrühmade pideval suhtlusel. Need mehhanismid võivad viia riiklike mittesiduvate märgistussüsteemide väljatöötamiseni, mis tugineb põhjalikele tarbijauuringutele ja sidusrühmadega peetavatele ulatuslikele konsultatsioonidele. Tuleks välja töötada ka tarbijatele suunatud mehhanismid, mis aitaksid tarbijatel riikliku märgistussüsteemi alusel märgistatud toitu identifitseerida kas identifitseerimisnumbri või mõne sümboli abil.

(50) Erinevates liikmesriikides saavutatud tulemuste järjekindluse tagamiseks on vaja edendada pidevat parimate tavade vahetamist ja kogemuste jagamist liikmesriikide ja komisjoni vahel ning edendada sidusrühmade osalust selles tegevuses.

(51) Liikmesriigid peaksid teostama ametlikku kontrolli, et tagada käesoleva määruse järgimine kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 882/2004 (ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks) (19).

(52) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrustes (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 (vitamiinide, mineraaltoitainete ja teatud muude ainete toidule lisamise kohta) (20) sisalduvaid viiteid direktiivile 90/496/EMÜ tuleks ajakohastada, et võtta arvesse käesolevat määrust. Seega tuleks määruseid (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 vastavalt muuta.

(53) Et võimaldada huvitatud isikutel, eelkõige VKEdel esitada oma toodetel toitumisalast teavet, tuleks toitumisalast teavet kohustuslikuks muutvaid meetmeid kohaldada järk-järgult ja pikemate üleminekuperioodide jooksul ning mikroettevõtjatele tuleks ette näha täiendav üleminekuperiood.

(54) Loomulikult võivad ka käsitööna valmistatud toidu ja toidu jaemüügiettevõtete poolt otse müügikohas valmistatavad värsked tooted sisaldada aineid, mis põhjustavad tundlikel inimestel allergiat või talumatust. Kuna aga pakendamata tooteid müüakse tarbijaga otse suheldes, peaks olema võimalik anda vastavat teavet nt müügivestluse käigus või müügisaalis selgelt nähtava sildi abil või välja pandud teabematerjali kaudu.

(55) Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on neid parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. ▐

(56) Komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.

(57) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 291 sätestatakse seadusandliku tavamenetluse kohaselt eelnevalt määruse abil eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes. Kuni kõnealuse uue määruse vastuvõtmiseni, ja arvestades, et käesolev määrus tuleb võimalikult kiiresti vastu võtta, kohaldatakse jätkuvalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsust 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) (21) (välja arvatud kontrolliga regulatiivmenetlust käsitlevaid sätteid, mis ei ole kohaldatavad), kui need sätted on vastavuses muudetud aluslepingutega. Viited kõnealustele menetlustele tuleb siiski asendada viidetega uue määruse eeskirjadele ja põhimõtetele kohe pärast kõnealuse määruse jõustumist. ▐

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Sisu ja kohaldamisala

▐

1. Käesolevas määruses sätestatakse toidualast teavet, eelkõige toidu märgistamist, reguleerivad üldpõhimõtted, nõuded ja vastutus. Samuti sätestatakse selles vahendid, mille abil tagada tarbijate õigus teavet saada ja toidualase teabe esitamise kord, võttes arvesse vajadust tagada piisav paindlikkus selleks, et reageerida uutele arengusuundadele ja teabega seotud nõuetele.

2. Käesolevat määrust kohaldatakse toiduahela kõigi etappide suhtes, mis on seotud toidualase teabe esitamisega lõpptarbijatele .

Seda kohaldatakse igasuguse lõpptarbijatele tarnimiseks ette nähtud pakendatud toidu ja toitlustusettevõtetele tarnimiseks ette nähtud toidu suhtes .

Seda ei kohaldata toidu suhtes, mis pakitakse otse müügikohas enne lõpptarbijale väljastamist.

Käesolevat määrust kohaldatakse transpordiettevõtete pakutavate toitlustusteenuste suhtes üksnes juhul, kui neid teenuseid pakutakse liidu territooriumil asuva kahe punkti vahelisel marsruudil.

3. Käesolevat määrust kohaldatakse üksnes toidu suhtes, mis on valmistatud ettevõtlustegevuse käigus, mille puhul on täheldatav teatav järjepidevus ja organisatoorne tase. Selline tegevus nagu aeg-ajalt toiduga kauplemine, selle pakkumine või müük eraisikute poolt heategevusüritustel või kohalikel laatadel või kogunemistel ei kuulu käesoleva määruse kohaldamisalasse.

4. Kolmandatest riikidest pärit toitu võib turustada liidus ainult juhul, kui see vastab käesoleva määruse nõuetele.

5. Käesolevat määrust kohaldatakse, ilma et see piiraks liidu konkreetsete õigusaktidega teatava toidu suhtes ette nähtud märgistamisalaste nõuete kohaldamist. Komisjon avaldab hiljemalt … (22) põhjaliku ja ajakohastatud loetelu märgistusnõuetest, mis on sätestatud liidu teatavates õigusaktides, mida kohaldatakse konkreetse toidu puhul, ja teeb selle loetelu internetis kättesaadavaks.

Komisjon esitab hiljemalt … (23) Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande nimetatud märgistusnõuete vastavuse kohta käesolevale määrusele. Vajadusel lisab komisjon aruandele asjakohase ettepaneku käesoleva määruse muutmiseks.

Artikkel 2

Mõisted

1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „toit”, „toidualased õigusnormid”, „toidukäitlemisettevõtja”, „toidukäitleja”, „jaemüük”, „turuleviimine” ja „lõpptarbija”, mis on määratletud määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklis 2 ja artikli 3 lõigetes 1, 2, 3, 7, 8 ja 18;

b) „töötlemine”, „töötlemata tooted” ja „töödeldud tooted”, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 852/2004 (toiduainete hügieeni kohta) (24) artikli 2 lõike 1 punktides m, n ja o;

c) „lisaained” ja „abiained”, mis on määratletud nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/107/EMÜ (inimtarbimiseks ettenähtud toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (25) artikli 1 lõikes 2 ja artikli 1 lõike 3 punktis a;

d) „lõhna- ja maitseaine”, mis on määratletud nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiivi 88/388/EMÜ (toiduainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning nende tootmiseks vajalikke lähtematerjale käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (26) artikli 1 lõike 2 punktis a;

e) „liha” ja „lihamass”, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004 (millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad) (27) I lisa punkides 1.1 ja 1.14;

f) „väide”, „toitaine”, „muu aine”, „toitumisalane väide” ja „tervisealane väide”, mis on määratletud määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 2 lõike 2 punktides 1–5.

2. Kohaldatakse ka järgmisi mõisteid:

a) „toidualane teave”– toitu käsitlev teave, mis tehakse lõpptarbijale teatavaks märgistuse, muu lisamaterjali või muude vahenditega, sh uudsete tehnoloogiate või verbaalse suhtlemise teel . See ei hõlma Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivis 2000/31/EÜ (infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul) (28) määratletud kommertsteadaandeid;

▐

b) „toitlustusettevõte”– ettevõte (sh müügiautomaat, sõiduk või paikne või mobiilne lett), nagu näiteks restoran, söökla, kool , haigla ja toitlustusteeninduse ettevõte , kus äritegevuse käigus valmistatakse toitu , mis on mõeldud koheseks tarbimiseks lõpptarbija poolt ;

c) „pakendatud toit”– iga lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele valmis kujul esitatav artikkel, mis koosneb toidust pakendis , olenemata sellest, kas pakend ümbritseb toitu täielikult või osaliselt, kuid igal juhul sellisel viisil, mis ei võimalda pakendit avamata või muutmata selle sisu muuta.

d) „pakendamata toit”–

toit, mida pakutakse lõpptarbijale pakendamata kujul ja mis pakitakse, kui üldse, alles lõpptarbijale müümise hetkel, või toit ja värsked tooted, mis pakitakse müügipäeval ja -kohas vahetult müügiks;

e) „käsitööna valmistatud toit”–

toit, mis on valmistatud ettevõttes, mis riigi kaubandusõiguse alusel on kantud riiklikusse registrisse kui käsitööettevõte, ja mis on valmistatud otse tarbijale;

f) „koostisosa”– toiduaine tootmisel või valmistamisel kasutatav mis tahes aine, sh lisaained, ja toidus kasutatavad ensüümid ja liitkoostisosa koostisosad , mida valmistoode – ka muudetud kujul – sisaldab▐

g) „lähtekoht”– vastavalt nõukogu määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 23 lõikele 2 koht, riik või piirkond, kust tooted või põllumajanduslikud koostisosad on tervikuna saadud ;

h) „liitkoostisosa”– koostisosa, mis koosneb enam kui ühest koostisosast;

i) „märgistus”– silt, kaubamärk, tähis, kujundlik või muul viisil kirjeldav element, mis on toidu pakendile kirjutatud, trükitud, šablooni abil värvitud, reljeefselt sissepressitud, tembeldatud või selle külge kinnitatud;

j) „märgistamine”– mis tahes sõnad, üksikasjalikud andmed, kaubamärgid, margitoodete nimed, kujundlikud elemendid või sümbolid toidu kohta, mis on paigutatud mis tahes pakendile, dokumendile, sedelile, märgistusele või kaelaetiketile ja on kaasas selle toiduga või viitavad sellele toidule;

k) „märgistuse kõige nähtavam osa”– pakendi kõik sellised pinnad, mis on loetavad ühest vaatepunktist ning mis võimaldavad kiire ja lihtsa juurdepääsu märgistusel olevale teabele▐;

l) „loetavus”– kiri, trükk, pressjäljend, markeering, graveering, tembeldus jms, mis võimaldab normaalnägevusega tarbijal optiliste abivahenditeta mõista toidu märgistuse sisu; loetavus sõltub kirjasuurusest, kirjalaadist, kirja joonetugevusest, sõna-, tähe- ja reavahest, tähelaiuse ja -kõrguse suhtest ning kirja ja tausta vahelisest kontrastist;

▐

m) „tavapärane nimi”– nimi, mida mõistetakse toidu nimena ilma, et seda oleks vaja liikmesriigis, kus seda müüakse, tarbijatele täiendavalt selgitada;

n) „kirjeldav nimi”– nimi, milles kirjeldatakse toitu ja vajaduse korral toidu kasutust, ning mis on piisavalt selge selleks, et tarbijad võiksid mõista toidu olemust ja eristada seda teistest toodetest, millega toitu võidakse segi ajada;

▐

o) „ühest koostisosast koosnev toode”–

toit, mis koosneb ainult ühest koostisosast, välja arvatud sool, suhkur, maitseained, vesi, lisandid, lõhna- ja maitseained või ensüümid;

p) „põhinõuded”– nõuded, millega määratakse kindlaks vastav tarbijakaitse tase ja toidualase teabe hulk ning mis kehtestatakse liidu õigusaktiga ▐;

q) „minimaalse säilimisaja kuupäev”– kuupäev, milleni nõuetekohase ladustamise või pakendil esitatud spetsiaalsete säilitustingimuste korral säilivad toidu konkreetsed omadused;

r) „tarvitamise lõpptähtpäev”–

kuupäev, milleni toit tuleb ära tarvitada. Pärast seda kuupäeva ei tohi toitu tarbijatele enam väljastada ega edasi töödelda;

s) „valmistamise kuupäev”–

kuupäev, millal tooted valmistatakse, vajaduse korral pakendatakse ja külmutatakse;

t) „parimad tavad”– pädevate asutuste poolt kinnitatud normid, standardid, süsteemid, algatused või muud tegevused, mis on kogemuste ja uuringute põhjal osutunud kõige tõhusamaks valdava osa tarbijate puhul ja mida peetakse teiste poolt järgitavaks eeskujuks.

u) „toidu imitatsioon”–

toit, mis jätab mulje mõnest teisest toidust, milles tavaliselt kasutatav koostisaine on täielikult või osaliselt segatud või asendatud mõne teise koostisainega;

3. Käesoleva määruse mõistes osutab toidu päritoluriik toidu päritolule vastavalt päritolu määratlusele määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklites 23–26.

4. Kohaldatakse ka I lisas sätestatud erimõisteid.

II PEATÜKK

TOIDUALASE TEABE ÜLDPÕHIMÕTTED

Artikkel 3

Üldeesmärgid

1. Toidualase teabe esitamisega püütakse tagada ▐ tervise ▐ kõrgetasemeline kaitse, läbipaistvus ja toodete võrreldavus tarbija huvides ning luuakse alus teadlikeks valikuteks ja toidu ohutuks kasutamiseks .

2. Toidu märgistus peab olema keskmisele tarbijale hõlpsasti äratuntav, loetav ja arusaadav.

3. Toidualast teavet käsitlevate õigusaktide eesmärk on saavutada liidus seaduslikult toodetud ja turustatud toidu vaba liikumine ▐.

4. Kui toidualast teavet käsitlevates õigusaktides kehtestatakse uued nõuded, nähakse uute nõuete jõustumise järgselt ette üleminekuperiood, mille jooksul võib turule viia uutele nõuetele mittevastava märgistusega toitu ja mille jooksul sellise toidu varusid, mida on enne üleminekuperioodi lõppu turule viidud, võib müüa kuni varude lõppemiseni , välja arvatud juhul, kui kõnealused nõuded on seotud inimeste tervise kaitsega . Uued toiduainete märgistamise eeskirjad kehtestatakse vastavalt ühtsele kohaldamistähtajale, mille määrab kindlaks komisjon pärast liikmesriikide ja sidusrühmadega konsulteerimist.

Artikkel 4

Kohustuslikku toidualast teavet käsitlevad põhimõtted

1. Kui ▐ õigusaktidega nõutakse kohustuslikku toidualast teavet, hõlmab see teavet, mis kuulub eelkõige ühte järgmistest kategooriatest:

a) teave toidu määratluse ja koostise, koguste, omaduste või muude iseloomulike tunnuste kohta;

b) teave tarbijate tervise kaitse ja toidu ohutu kasutamise kohta. Eelkõige puudutab see järgmist teavet: i) koostisosade omadused, mis võivad olla kahjulikud teatud tarbijarühmadele; ii) säilimisaeg, ladustamine , vajaduse korral säilitamistingimused pärast toote avamist, ja ohutu kasutamine; ▐

c) teave toiteomaduste kohta, et tarbijatel, sh eriliste toitumisalaste nõudmistega tarbijatel oleks võimalik teha teadlikke valikuid.

2. Otsuse tegemisel, kas kohustuslik toidualane teave on vajalik, võetakse arvesse ▐ konkreetse teabe esitamisest tulenevaid võimalikke kulusid ja kasu sidusrühmadele (sh tarbijad, tootjad jt) .

Artikkel 5

Nõupidamine Euroopa Toiduohutusametiga

Kõik toidualast teavet käsitlevad meetmed, mis omavad tõenäoliselt mõju rahvatervisele, võetakse vastu pärast nõupidamist Euroopa Toiduohutusametiga („amet”).

III PEATÜKK

TOIDUALAST TEAVET KÄSITLEVAD ÜLDNÕUDED JA TOIDUKÄITLEJATE VASTUTUS

Artikkel 6

Põhinõue

Mis tahes lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele tarnimiseks mõeldud toidule lisatakse toidualane teave käesoleva määruse kohaselt.

Artikkel 7

Õiglane teavitamine

1. Toidualane teave ei tohi olla ▐ eksitav, eelkõige:

a) viisil, et toidu kirjeldus ja/või piltkujutised võiksid eksitada tarbijaid selle olemuse, määratletuse, omaduste, koostise, üksikute koostisosade ja nende koguse, säilivuse, päritoluriigi või -koha , valmistus- või tootmismeetodi osas ;

b) sisendades tarbijale nimetuse või pakendil avaldatud piltkujutistega teatava kindla toote või koostisaine olemasolu, kuigi tegelikult on tegemist selle toiduaine imitatsiooniga või asendusainega, mida on kasutatud tootes tavaliselt kasutatava koostisaine asemel. Sellistel juhtudel peab toote pakendile nähtavale kohale lisama märke „imitatsioon” või „(asendatud aine nimetus) asemel on kasutatud (asendusaine nimetus)”;

c) lihatoodete puhul ei tohi tekitada muljet, et tegemist on tervikliku lihatükiga, kui toode on kokku pandud mitmest lihatükist; sellistel juhtudel peab toote pakendile nähtavale kohale lisama märke „vormitud liha – koosneb lihatükkidest”;

d) omistada toidule mõju või omadusi, mida toidul ei ole;

e) anda mõista, et toit on eriomadustega, kui selliste omadustega on tegelikult kõik samalaadsed toidud , või eriti rõhutada, et puuduvad teatavad koostis- ja/või toitained, mida antud toit põhimõtteliselt ei sisalda;

f) otseselt reklaamida suhkru- ja/või rasvasisalduse olulist vähendamist, kui samal ajal ei ole kõnealuses toidus vastavalt vähendatud energiasisaldust (kilodžaulid või kilokalorid);

g) kasutada tähistust „dieettoit”, kui kõnealune toit ei vasta liidu eeskirjadele, mis käsitlevad eritoitu;

h) piima puhul kirjeldada piima värskena, kui selle tarvitamise lõpptähtaeg on pikem kui seitse päeva pärast piima pakendamist.

2. Toidualane teave peab olema täpne, selge ja tarbijale kergesti arusaadav.

3. Kohaldades liidu õigusaktides ettenähtud erandeid loodusliku mineraalvee ja eritoiduks ettenähtud toiduainete suhtes, ei omistata toidualase teabega ühelegi toidule inimeste haigusi vältida aitavaid või ravivaid omadusi või tervendavat toimet ega viidata niisugustele omadustele.

4. Lõikeid 1 ja 3 kohaldatakse ka:

a) reklaami suhtes;

b) toidu esitlemise, eelkõige selle kuju, välimuse või pakendamise, kasutatud pakkematerjalide, järjestus- ja väljapanemisviisi suhtes.

Artikkel 8

Vastutus

1. Toidualase teabe eest vastutav isik tagab esitatud andmete olemasolu ja sisulise õigsuse.

2. Toidualase teabe eest vastutav isik on toidukäitleja, kes esimesena laseb toidu liidu turule, või vajaduse korral toidukäitleja, kelle nime või ärinime all toitu turustatakse .

3. Sel määral, kui toidukäitlejate tegevus mõjutab toidualast teavet nende kontrollitavas ettevõttes , tagavad toidukäitlejad, et esitatud teave oleks kooskõlas käesoleva määruse nõuetega .

4. Toidukäitlejad, kes tegelevad sellise jaemüügi või turustamisega, mis ei mõjuta toidualast teavet, kannavad hoolt selle eest, et oma tegevusala piires aidata tagada ▐ toidualast teavet käsitlevate nõuete järgimist , eelkõige viisil, et nad hoiduvad tarnimast toitu, mille kohta nad spetsialistidena olemasoleva teabe põhjal teavad või eeldavad, et see ei vasta kõnealustele nõuetele.

5. Toidukäitlejad tagavad oma kontrolli all olevas ettevõttes, et teave pakendamata toidu kohta oleks kättesaadav ettevõtjale, kes käitleb toitu edasimüügiks või edasiseks töötlemiseks , selleks et nõudmise korral oleks ettevõtjal võimalik lõpptarbijale anda artikli 9 lõike 1 punktides a–c , f ja h kirjeldatud kohustuslikku toidualast teavet.

6. Alljärgnevatel juhtudel tagavad toidukäitlejad oma kontrolli all olevas ettevõttes, et artikli 9 alusel nõutavad kohustuslikud andmed on esitatud välispakendil, millesse toitu turustamiseks pakendatakse, või toidu kohta esitatavates äridokumentides juhul, kui on võimalik tagada, et need dokumendid on kas lisatud vastavale toidule või saadeti enne tarnimist või tarnimise ajal:

a) kui pakendatud toit on ette nähtud lõpptarbijale, kuid turustatud enne lõpptarbijale müümist ning müük toitlustusettevõttele ei ole toimunud kõnealusel etapil;

b) kui pakendatud toit on ette nähtud tarnimiseks toitlustusettevõtetele valmistamise, töötlemise või tükeldamise otstarbeks.

Olenemata esimesest lõigust tagavad toidukäitlejad, et artikli 9 lõike 1 punktides a, e, f , h ja j osutatud andmed on olemas ka välispakendil, milles toitu turustatakse.

IV PEATÜKK

KOHUSTUSLIK TOIDUALANE TEAVE

1. JAGU

SISU JA ESITAMINE

Artikkel 9

Loetelu kohustuslikest andmetest

1. Vastavalt artiklitele 11–33 ja kui käesolevas peatükis sisalduvatest eranditest ei tulene teisiti, on järgmiste andmete märkimine kohustuslik:

a) nimetus, mille all toodet müüakse ;

b) koostisosade loetelu;

c) II lisas loetletud koostisosad , mis põhjustavad allergiaid või talumatust, ja nendest saadud mis tahes ained , võttes arvesse pakendamata toidule kehtestatud erisätteid ;

d) teatavate koostisosade või koostisosade kategooriate kogus VII lisa kohaselt ;

e) toidu netokogus pakendamise hetkel ;

f) minimaalse säilimisaja kuupäev või mikrobioloogiliselt kiiresti rikneva toidu puhul tarbimise lõpptähtpäev;

g) külmutatud toodete puhul valmistamiskuupäev;

h) säilitamise ja/või kasutamise eritingimused, sh külmas hoidmise ja säilitamise tingimused ning säilitamistingimused enne ja pärast pakendi avamist, kui ilma selle teabeta ei oleks võimalik toitu nõuetekohaselt kasutada;

i) kasutamisjuhend, kui selleta ei ole võimalik toitu nõuetekohaselt kasutada;

j) liidus registrisse kantud tootja, pakendaja ning kolmandatest riikidest pärinevate toodete puhul müüja/importija või vajadusel toidukäitleja (kelle nime või ärinime all toitu turustatakse) nimi või ärinimi või kaubamärk ja aadress;

k) päritoluriik või -koht märgitakse järgmiste toodete puhul: — liha; — linnuliha; — piimatooted; — värske puu- ja köögivili; — muud ühest koostisosast koosnevad tooted; ja — liha, linnuliha ja kala, mida on kasutatud koostisosana töödeldud toidus. Liha ja linnuliha puhul võib esitada loomade päritoluriigiks või -kohaks ühe koha ainult juhul, kui loomad on sündinud, kasvanud ja tapetud ühes ja samas riigis või kohas. Muudel juhtudel esitatakse eraldi teave sündimise, kasvamise ja tapmise koha kohta. Kui mingil põhjusel on päritoluriigi märkimine võimatu, võib selle asemel avaldada selgituse „määratlemata päritoluga”. Muu toidu puhul päritoluriik ja -koht , kui nende märkimise puudumine võib tarbijat toidu tegeliku päritoluriigi või -koha määramisel oluliselt eksitada, eriti kui toidule lisatud teave või märgistus tervikuna viitaks muidu sellele, et toit on pärit teisest riigist või kohast. Nõuded märgistuse kohta võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega kooskõlas artiklis 42 sätestatud eeskirjadega ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel. ▐

l) jookide puhul, mille alkoholisisaldus on üle 1,2 mahuprotsenti, tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides;

m) teave toiteväärtuse kohta.

2. Lõikes 1 osutatud andmed märgitakse sõnade ja numbritega▐.

▐

Artikkel 10

Erandid mikroettevõtetele

Mikroettevõtetes käsitööna valmistatud tooted vabastatakse artikli 9 lõike 1 punktis m sätestatud nõudest. Need tooted võib vabastada ka artikli 9 lõike 1 punktides a–l sätestatud teavet käsitlevatest nõuetest, kui tooteid müüakse nende valmistamiskohas ja müüjad oskavad nõudmisel vajalikku teavet anda. Teise võimalusena võib teavet esitada ka riiulitel olevatel märgistel.

Artikkel 11

Täiendavad kohustuslikud andmed teatud toiduliikide või -kategooriate jaoks

1. Lisaks artikli 9 lõikes 1 loetletud andmetele sätestatakse III lisas täiendavad kohustuslikud andmed teatud toiduliikide või -kategooriate jaoks.

2. Komisjon võib III lisa muuta delegeeritud õigusaktidega kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel .

▐

Artikkel 12

Kaalud ja mõõdud

Artikli 9 kohaldamine ei piira kaalu ja mõõtu käsitlevaid liidu erisätteid. Arvesse tuleb võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiivi 2007/45/EÜ (millega kehtestatakse eeskirjad kinnispakkides olevate toodete nimikoguste kohta) (29) sätteid.

Artikkel 13

Kohustusliku toidualase teabe kättesaadavus ja paigutus

1. Kohustuslik toidualane teave peab olema esitatud ja kergesti kättesaadav vastavalt käesolevale määrusele kõikide toitude puhul.

2. Pakendatud toidu puhul on kohustuslik toidualane teave pakendil ▐.

▐

Artikkel 14

Kohustuslike andmete esitamine

1. Ilma et see piiraks liidu teatavate õigusnormide kohaldamist konkreetse toidu puhul artikli 9 lõike 1 punktides a–l loetletud nõuete osas, trükitakse artikli 9 lõikes 1 loetletud kohustuslikud andmed pakendile või märgistusele selliselt, et ▐ on tagatud nende selge loetavus. Arvestada tuleb kriteeriume, nagu kirjasuurus ja -tüüp, teksti ja tausta vaheline kontrastsus, tähe- ja reavahe.

Konsulteerimise raames koostab komisjon, võttes vastu delegeeritud õigusaktid kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel, koos asjaomaste sidusrühmadega (sealhulgas tarbijaorganisatsioonidega) siduvad põhimõtted, milles määratakse kindlaks suunised toidu kohta tarbijatele esitatava teabe loetavuse kohta.

2. Nende toodete puhul, mis on ette nähtud eritoiduks, nagu sätestatud komisjoni 25. märtsi 1999. aasta direktiivis 1999/21/EÜ (meditsiiniliseks eriotstarbeks mõeldud dieettoitude kohta) (30), ja imiku piimasegude ja jätkupiimasegude ning imikutele ja väikelastele mõeldud toiduvalikut mitmekesistavate toitude puhul, mis kuuluvad komisjoni 22. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/141/EÜ (imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta) (31) ja komisjoni 5. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/125/EÜ (imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhiste töödeldud toitude ja muude imikutoitude kohta) (32) reguleerimisalasse, ja millele liidu õigusaktidega on kehtestatud kohustuslikud märgistusnõuded lisaks käesoleva määruse artikli 9 lõikes 1 osutatud andmetele, peab kirja suurus vastama loetavuse nõuetele, arvestades tarbijat, ning sellise toidu eriotstarvet käsitleva täiendava teabe avaldamise nõuetele.

3. Artikli 9 lõike 1 punktides a, e ja l loetletud andmed esitatakse samal väljal.

▐

4. Lõiget 3 ei kohaldata artikli 17 lõigetes 1 ja 2 osutatud toitude puhul. Liikmesriigid, kus on kasutusel mitu ametlikku keelt, võivad selliste pakendite või ümbriste suhtes kehtestada oma riiklikud erisätted.

5. Lühendeid, sh esitähti, ei tohi kasutada, kui need võivad tarbijat eksitada.

6. Kohustuslik toidualane teave märgitakse tähelepanu äratavasse kohta hästi nähtavalt, selgesti loetavalt ja vajaduse korral püsikindlalt. Seda ei tohi mingil viisil peita, varjata või katkestada muu teksti või kujundlike elementidega , mis tahes muu vahepeale lisatud materjaliga või toidupakendi endaga, näiteks pealekleebitava osaga .

7. Kohustuslike andmete esitamise tõttu ei tohi suureneda pakendimaterjali või ümbrise mõõtmed ja/või kogus ega ka koormus keskkonnale mingil muul viisil.

Artikkel 15

Kaugmüük

Ilma, et see piiraks artiklis 9 sätestatud teabealaste nõuete kohaldamist ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1997. aasta direktiivi 97/7/EÜ (tarbijate kaitse kohta sidevahendi abil sõlmitud lepingute korral) (33) artiklis 2 määratletud sidevahendite kaudu müügiks pakutavate toitude puhul:

a) peab artiklites 9 ja 29 osutatud toidualane teave olema tarbija nõudmisel kättesaadav enne ostu sooritamist ning see võib olla näha materjalides, mis toetavad kaugmüüki, või esitatud teiste sobivate vahendite kaudu;

b) artikli 9 lõike 1 punktides ▐ f ▐ ja i ette nähtud andmete esitamine on kohustuslik alles toidu kättetoimetamise ajal.

Artikkel 16

Keelenõuded

1. Ilma et see piiraks artikli 9 lõike 2 kohaldamist, esitatakse kohustuslik toidualane teave selle liikmesriigi tarbijatele arusaadavas keeles, kus toitu turustatakse.

2. Liikmesriik, kus toodet turustatakse, võib oma territooriumil ette näha andmete esitamise ühes või mitmes keeles liidu ametlike keelte hulgast.

3. Toitu, mida müüakse tollimaksuvabalt, võib turule lasta ka ainult ingliskeelse märgistusega.

4. Lõigetega 1 ja 2 ei välistata märgistamisandmete esitamist mitmes keeles.

Artikkel 17

Erandid teatavate kohustuslike andmete esitamise nõudest

1. Korduvkasutamiseks mõeldud klaaspudelite puhul, mis on püsivalt märgistatud ja millel seetõttu ei ole märgistus- või kaelaetiketti, on kohustuslik märkida ainult artikli 9 lõike 1 punktides a, c, e ja f ▐ loetletud andmed.

2. Pakenditele või mahutitele , mille suurim trükitekstiks kasutatav pealispind on alla 80 cm2, on pakendil või märgistusel kohustuslik esitada ainult artikli 9 lõike 1 punktides a, c, e ja f ning artikli 29 lõike 1 punktis a loetletud andmed. Muude andmete esitamine pakendil peaks olema võimalik vabatahtlikkuse alusel. Artikli 9 lõike 1 punktis b osutatud andmed esitatakse teiste vahendite kaudu või tehakse kättesaadavaks tarbija taotluse korral.

3. Ilma et see piiraks teiste kohustuslikku toitumisalast teavet nõudvate liidu õigusaktide kohaldamist, ei nõuta artikli 9 lõike 1 punktis m osutatud teabe esitamist toiteväärtuse kohta IV lisas loetletud toitude puhul.

Pakendamata toodete ja toitlustusettevõtete pakutava toodete puhul artikli 2 lõike 2 punkti b tähenduses ei ole artiklites 9 ja 29 loetletud andmed kohustuslikud.

2. JAGU

ÜKSIKASJALIKUD SÄTTED KOHUSTUSLIKE ANDMETE KOHTA

Artikkel 18

Toidu nimi

1. Toidu nimeks on sellele toidule õigusaktiga ette nähtud nimi. Sellise nime puudumise korral on toidu nimeks selle tavapärane nimi või kui see puudub või kui seda ei kasutata, esitatakse toidu kirjeldav nimi.

2. Erisätted toidu nime kasutamise kohta ja andmete kohta, mis sellele lisatakse, on sätestatud V lisas.

Artikkel 19

Koostisosade loetelu

1. Koostisosade loetelul on või sellele eelneb sobiv pealkiri, mis koosneb sõnast „koostisosa” või sisaldab sõna „koostisosa”. Koostisosade loetelu sisaldab kõiki toidu koostisosi, mis on esitatud kaalu järgi ning kahanevas järjestuses vastavalt nende kasutamisele toiduaine valmistamise ajal.

2. Kui toode sisaldab nanomaterjali, tuleb see koostisosade loetelus selgelt välja tuua täiendiga „nano”.

3. Koostisosad peavad olema tähistatud täpse nimetusega, vajaduse korral artiklis 18 ja V lisas ettenähtud korras.

4. Lõigete 1 ja 3 kohaldamise tehnilised eeskirjad on sätestatud VI lisas.

Artikkel 20

Üldised erandid koostisosade loetelu esitamise nõudest

Järgmiste toitude puhul ei nõuta koostisosade loetelu esitamist:

a) koorimata, tükeldamata või muul samalaadsel viisil töötlemata värske puu- ja köögivili, sh kartul;

b) gaseeritud vesi, kui kirjeldusest selgub, et toode on gaseeritud;

c) fermenteeritud äädikas, mis on saadud ainult ühe põhisaaduse töötlemisel tingimusel, et lisatud ei ole ühtegi muud koostisosa;

d) juust, või, fermenteeritud piim ja koor, millele ei ole lisatud muid koostisosi kui piimatooteid, tootmiseks hädavajalikke ensüüme ja mikroorganismide kultuure, või juustu puhul, v.a värske ja sulatatud juust, valmistamiseks vajalikku soola;

e) alkoholisisaldusega joogid . Komisjon koostab pärast … (34) aruande, milles käsitletakse käesoleva lõike kohaldamist kõnealuste toodete suhtes ja võib lisada aruandele ettepaneku konkreetsete meetmete võtmiseks, millega määratletakse eeskirjad neid tooteid käsitleva toitumisalase teabe esitamise kohta tarbijatele . Need meetmed võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel ;

f) toit, mis koosneb ühest koostisosast juhul, kui: i) toidu nimi on sama, mis koostisosa nimi või ii) toidu nimi võimaldab koostisosa olemuse eksimatult kindlaks määrata.

Artikkel 21

▐

Toidu koostisosadena ei käsitleta järgmist :

a) koostisosa komponendid, mis on tootmisprotsessi käigus ajutiselt eraldatud ning hiljem uuesti sisse pandud, kuid mitte esialgsest osakaalust suuremas koguses;

b) lisaained ja ensüümid: i) mis esinevad toidus ainult seetõttu, et sisalduvad kõnealuse toidu ühes või mitmes koostisosas, juhul kui need tehnoloogiliselt ei mõjuta valmistoodet või ii) mida kasutatakse abiainetena;

c) ained, mille teatavas koguses kasutamine toitainete, lisaainete , ensüümide või lõhna- ja maitseainete lahustamiseks või nende kandeainetena on vältimatult vajalik;

d) ained, mis ei ole lisaained, kuid mida kasutatakse samal viisil ja samal eesmärgil kui abiaineid, ning mis sisalduvad – võib-olla muudetud kujul – valmistootes;

e) vesi: i) kui vett kasutatakse tootmisprotsessis ainult kontsentreeritud või dehüdraaditud vormis kasutatud koostisosa endisesse olekusse tagasiviimiseks; või ii) vedeliku puhul, mida tavaliselt toiduks ei tarbita.

Artikkel 22

Teatavate allergiat või talumatust põhjustavate ainete märgistamine

1. Kõik II lisas loetletud koostisosad või selles lisas loetletud koostisosadest pärit ained esitatakse koostisosade loetelus alati nii, et adressaatide jaoks on allergia või talumatuse võimalus kohe selgelt arusaadav, v.a juhul, kui kõnealuses lisas kehtestatud erandite alusel ei ole sätestatud teisiti.

Esitamist ei nõuta juhul, kui:

a) toidu nimi viitab selgelt asjaomasele koostisosale;

b) II lisas loetletud koostisosa, millest aine pärineb, on juba koostisosade loetelusse kantud või

c) tegemist on pakendamata toiduga. Sel juhul tuleb müügiruumis või menüüs selgesti nähtavalt osutada, et: — tarbijal on allergiat põhjustavate ainete kohta võimalik teavet saada müüjaga vesteldes ja/või asutuses välja pandud teabematerjali kaudu; — ei saa välistada ristsaastumist.

2. Komisjon vaatab II lisas esitatud loetelu korrapäraselt üle ja vajaduse korral ajakohastab seda uusimate teaduslike ja tehnikaalaste teadmiste alusel delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise teel kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel .

3. Vajaduse korral võib vastavalt artikli 41 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele II lisa loetelu tõlgendamiseks välja anda tehnilisi juhendeid.

Artikkel 23

Koostisosade koguse märkimine

1. Toidu tootmisel või valmistamisel tarvitatava koostisosa või koostisosade kategooria koguse märkimine on nõutav juhul kui:

a) asjaomane koostisosa või koostisosade kategooria esineb toidu nimes , mille all toitu müüakse, või kui tarbija seda tavaliselt selle nimega seostab või

b) asjaomane koostisosa või koostisosade kategooria tuuakse märgistusel esile sõnas, pildis või graafiliselt, või

c) asjaomane koostisosa või koostisosade kategooria on olulise tähtsusega toidu iseloomustamisel ning eristamisel toodetest, millega seda võib nime või välimuse tõttu segamini ajada.

▐

2. Lõike 1 kohaldamise tehnilised eeskirjad, sealhulgas erijuhud, mille puhul teatavate koostisosade puhul ei nõuta koguselise näitaja märkimist, on sätestatud VII lisas.

Artikkel 24

Netokogus

1. Toidu netokogus väljendatakse liitrites, sentiliitrites, milliliitrites, kilogrammides või grammides:

a) vedeliku mahuühikutes vedelike puhul vastavalt nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivile 85/339/EMÜ (inimtoiduks ettenähtud vedelike pakendite kohta) (35) ;

b) massiühikutes muude toodete puhul.

2. Komisjon võib ette näha, et teatavate konkreetsete toodete puhul väljendatakse netokogus muul kui lõikes 1 kirjeldatud viisil, võttes vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel .

3. Lõike 1 kohaldamise tehnilised eeskirjad, sealhulgas erijuhud, mille puhul ei nõuta netokoguse märkimist, on sätestatud VIII lisas.

Artikkel 25

Minimaalse säilimisaja kuupäev, tarvitamise lõpptähtpäev ja valmistamiskuupäev

1. Toitude puhul, mis mikrobioloogiliselt kiiresti riknevad ning muutuvad seetõttu lühikese ajaga inimese tervisele otseselt ohtlikuks, tuleb minimaalse säilimisaja tähtpäev asendada tarvitamise lõpptähtpäevaga.

2. Asjakohane kuupäev peab olema kergesti leitav ega tohi olla varjatud. Seda väljendatakse järgmiselt:

a) minimaalne säilimisaeg: i) kuupäevale eelnevad sõnad: — „Parim enne”, kui tähtaeg sisaldab päeva, või — muudel juhtudel „Parim enne [kuupäev]”; ii) punktis i nimetatud tekstile lisatakse: — kuupäev või — viide kuupäeva asukohale märgistusel. Vajaduse korral järgneb kõnealustele andmetele säilitamistingimuste kirjeldus, mida tuleb järgida, et toode nimetatud aja jooksul säiliks; iii) kuupäev esitatakse kodeerimata kujul järjestuses päev, kuu ja aasta. Toitude puhul: — säilimisajaga alla kolme kuu märgitakse päev ja kuu; — säilimisajaga kolm kuni 18 kuud märgitakse kuu ja aasta; — säilimisajaga üle 18 kuu märgitakse aasta. Punktis iii nimetatud minimaalse säilimisaja lõppkuupäeva esitamise üksikasjad võib vastu võtta vastavalt artikli 41 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele; iv) minimaalne säilimisaeg märgitakse igale pakendatud üksikportsjonile; v) vastavalt liidu sätetele, millega kehtestatakse kuupäeva märkimise muud viisid, ei ole minimaalset säilimisaega vaja märkida järgmiste toitude puhul: — koorimata, tükeldamata või muul samalaadsel viisil töötlemata värske puu- ja köögivili, sh kartulid; antud erand ei kehti idanevate seemnete ja samalaadsete toodete, näiteks kaunviljaidude suhtes; — veinid, liköörveinid, vahuveinid, aromatiseeritud veinid ja samalaadsed tooted, mis on valmistatud muudest viljadest kui viinamarjad, ning joogid, mis kuuluvad CN-koodide 2206 00 91, 2206 00 93 ja 2206 00 99 alla ning on valmistatud viinamarjadest või viinamarjavirdest; — joogid, mille alkoholisisaldus on vähemalt 10 mahuprotsenti; — karastusjoogid, puuviljamahlad ja -nektarid ja üle 1,2 mahuprotsendise alkoholisisaldusega joogid üle viie liitri suurustes üksikmahutites, mis on mõeldud tarnimiseks toitlustusettevõtjatele; — liht- ja valikpagaritooted, mille koostis eeldab, et neid tarbitakse 24 tunni jooksul pärast valmistamist; — äädikas; — keedusool; — tahke suhkur; — kondiitritooted, mis koosnevad peaaegu eranditult maitse- ja/või värvainelisanditega suhkrutest; — närimiskummid ja samalaadsed tooted;

b) „kõlblik kuni” kuupäev: i) kuupäevale eelnevad sõnad „kõlblik kuni”; ii) punktis a nimetatud sõnadega kaasneb: — kuupäev või — viide kuupäeva asukohale märgistusel. Neile andmetele järgneb säilitamistingimuste kirjeldus, mida tuleb järgida; iii) kuupäev esitatakse kodeerimata kujul järjekorras päev, kuu ja võimalusel aasta;

c) valmistamiskuupäev: i) kuupäevale eelneb sõna „Valmistatud [kuupäev]”; ii) punktis a nimetatud tekstile lisatakse: — kuupäev või — viide kuupäeva asukohale märgistusel; iii) kuupäev esitatakse kodeerimata kujul järjestuses päev, kuu ja võimalusel aasta.

▐

Artikkel 26

Kasutusjuhend

1. Toidu kasutamisjuhend peab võimaldama toiduainet asjakohaselt kasutada. Vajaduse korral esitatakse juhendid toidu külmas hoidmise ja säilitamise tingimuste ning tarvitamise tähtaja kohta pärast pakendi avamist.

2. Komisjon võib kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega kehtestada eeskirjad selle kohta, kuidas neid juhendeid teatavate toitude puhul esitatakse. ▐

Artikkel 27

Alkoholisisaldus

1. Ühise tollitariifistiku rubriikidesse 22.04 ja 22.05 kuuluvate toodete puhul määratakse mahuprotsentides alkoholisisalduse märkimise reeglid kindlaks selliste toodete suhtes kohaldatavate liidu erisätetega.

2. Rohkem kui 1,2 mahuprotsenti alkoholi sisaldavate jookide, välja arvatud lõikes 1 osutatute, tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides märgitakse vastavalt IX lisale.

3. JAGU

TOITUMISALASE TEABE ESITAMINE

Artikkel 28

Seosed muude õigusaktidega

1. Käesoleva jao sätteid ei kohaldata toidu suhtes, mis jääb järgmiste õigusaktide kohaldamisalasse:

a) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/46/EÜ liikmesriikide toidulisandeid käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta (36);

b) nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiiv 80/777/EMÜ loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamisega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (37);

2. Käesolevat jagu kohaldatakse, ilma et see piiraks nõukogu 3. mai 1989. aasta direktiivi 89/398/EMÜ (eritoiduks ettenähtud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (38) kohaldamist ja selle direktiivi artikli 4 lõikes 1 nimetatud eridirektiivide kohaldamist.

Artikkel 29

Sisu

1. Toitumisalane teave hõlmab järgmist (edaspidi „kohustuslik toitumisalane teave”):

a) energiasisaldus;

b) rasva, küllastunud rasvhapete , suhkru ja soola sisaldus;

c) valkude, süsivesikute, kiudainete ning kunstlike ja looduslike transrasvhapete sisaldus.

Käesolevat lõiget ei kohaldata alkoholisisaldusega jookide suhtes. Komisjon koostab pärast … (39) aruande, milles käsitletakse käesoleva lõike kohaldamist kõnealuste toodete suhtes ja võib lisada aruandele konkreetsed eeskirjad , millega nähakse ette tarbijatele toitumisalase teabe andmine kõnealuste toodete kohta ning mis võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel .

2. Toitumisalane teave võib täiendavalt sisaldada ka ühe või mitme alljärgneva aine koguseid:

▐ a) monoküllastumata rasvhapped;

b) polüküllastumata rasvhapped;

c) polüoolid;

d) kolesterool;

e) tärklis; ▐

f) X lisa A osa punktis 1 esitatud mis tahes mineraalid või vitamiinid, mida esineb märkimisväärsetes kogustes vastavalt X lisa A osa punktis 2 antud väärtustele;

g) muud XII lisa A osas määratletud ained ja nende koostisosad;

h) muud määruses (EÜ) nr 1925/2006 määratletud ained.

3. Niisuguste ainete koguse märkimine, mis kuuluvad ühte lõikes 2 märgitud toidukategooriasse või on selle koostisosad, on nõutav, juhul kui esitatakse toitumisalane või tervisealane väide.

▐

Artikkel 30

Arvutamine

1. Energia hulk arvutatakse XI lisas esitatud ümberarvestuskoefitsientide alusel.

2. Komisjon kehtestab kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega XI lisas X lisa A osa punktis 1 nimetatud vitamiinide ja mineraalide ümberarvestuskoefitsiendid, et nende sisaldust toidus saaks täpsemalt arvutada. ▐

3. Artikli 29 lõigetes 1 ja 2 osutatud energia hulk ja toitainete kogus peavad vastama nende suurusele toidu müümisel.

Vajaduse korral võib teave olla esitatud valmistoidu kohta, kui on antud piisavalt detailne valmistamisjuhis ja teave osutab valmistatud toidule.

4. Vastavalt konkreetsele juhule peavad esitatud väärtused olema keskmised väärtused minimaalse säilimisaja kuupäeva lõpu seisuga ja asjakohaseid hälbeid arvesse võttes , mille aluseks on:

a) tootja läbiviidud toidu analüüs või

b) arvutus toidu koostisosade teadaoleva või tegeliku toiduenergia keskmise väärtuse järgi või

c) arvutus üldkehtivate ja üldiselt heakskiidetud andmete järgi.

Energiat ja toitaineid käsitlevate väidete rakenduseeskirjad deklareeritud koguste täpseks määramiseks, näiteks deklareeritud koguste ja ametliku kontrolli käigus tuvastatud koguste erinevuse määramiseks, võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel pärast ameti esitatud arvamust.

Artikkel 31

Väljendamisviisid

1. Artikli 29 lõigetes 1 ja 2 osutatud energia ja toitainete või nende komponentide kogus väljendatakse XII lisas loetletud mõõtühikutes.

2. Pakendi esiküljel esitatud kohustuslik toitumisalane teave sisaldab energiasisaldust kilokalorites, nagu see on sätestatud artikli 29 lõike 1 punktis a, ning artikli 29 lõike 1 punktis b nimetatud kohustuslikke toitaineid, mis on väljendatud grammides .

Need andmed esitatakse selges vormis ja järgmises järjekorras: energia, rasvad, küllastunud rasvhapped, suhkrud ja sool.

3. Pakendi tagaküljel esitatud kohustuslik toitumisalane teave sisaldab energiasisaldust kilokalorites ning artikli 29 lõikes 1 nimetatud kõiki kohustuslikke toitaineid ning vajaduse korral artikli 29 lõikes 2 nimetatud vabatahtlikult märgistatavaid toitaineid.

See esitatakse vajaduse korral XII lisa C osas ette nähtud järjestuses nii 100 grammi milliliitri kui ka portsjoni kohta.

See esitatakse tabelina, numbrid üksteise all.

4. Kohustuslikku toitumisalast teavet väljendatakse X lisa B osas sätestatud võrdluskoguse protsendina 100 grammi või 100 milliliitri või portsjoni kohta. Vajadusel väljendatakse vitamiinide ja mineraalide sisaldus samuti võrdluskoguse protsendina, nagu on sätestatud X lisa A osa punktis 1.

5. Lõike 4 kohaselt andmete esitamisel tuleb asjakohase tabeli juures esitada järgmine lisateave: „See on keskealise naise keskmine päevane vajadus. Teie päevane vajadus võib sellest erineda.”

6. Polüoole ja/või tärklist ja rasvhapete tüüpi käsitlevad andmed, välja arvatud artikli 29 lõike 1 punktis b osutatud kohustuslik teave küllastunud rasvhapete ja transrasvhapete kohta, esitatakse kooskõlas XII lisaga .

▐

Artikkel 32

Täiendavad väljendamisviisid

Lisaks artikli 31 lõigetes 2 kuni 4 osutatud väljendamisviisidele võib toitumisalased andmed esitada täiendavalt, see tähendab kordusena, muul viisil ja vajaduse korral pakendi mõnel muul osal, näiteks graafilisel kujul või sümbolitega, tingimusel ▐ et järgmised põhinõuded on täidetud:

a) sellised väljendamisviisid ei tohi tarbijat eksitada ega juhtida tema tähelepanu kõrvale kohustuslikult toitumisalaselt teabelt;

b) andmed põhinevad kas ▐ võrdluskogustel vastavalt X lisa B osale või kehtivatel teaduslikel teadmistel energia või toitainete annuse kohta;

c) andmeid toetavad teaduslikud tõendid selle kohta, et keskmine tarbija mõistab teabe esitust ja oskab seda kasutada; ja

d) sõltumatute tarbijauuringute tulemused näitavad samuti, et keskmine tarbija mõistab kõnealust väljendamisviisi. ▐

Artikkel 33

Esitamine

1. Lisaks toidualase teabe esitamisele vastavalt artiklitele 29 ja 31 esitatakse artikli 29 lõike 1 punktis a ja X lisa B osas osutatud nõutav teave energiasisalduse kohta pakendi esiküljel paremal all nurgas 3 mm suuruste tähemärkidega kirjas ja raamistatuna.

2. Lõikes 1 sätestatud kohustus esitada pakendi esiküljel teave toidu energiasisalduse kohta ei laiene kinkepakenditele.

3. Vabatahtlik laiendatud toitumisalane teave artikli 29 lõikes 2 osutatud toitainete kohta esitatakse ▐ vajaduse korral XII lisas ette nähtud järjestuses. Lõiget 1 kohaldatakse vajalike muudatustega.

4. Kui IV lisas loetletud toitude toitumisalane teave on kohustuslik toitumis- või tervisealase väite tõttu, ei nõuta toitumisalase teabe esitamist kõige nähtavamal osal.

5. Lõiget 1 ei kohaldata direktiivis 89/398/EMÜ ja selle direktiivi artikli 4 lõikes 1 nimetatud eridirektiivides määratletud toidu suhtes.

6. Kui energia või toitaine(te) sisaldus tootes on väheoluline, võib toitumisalase teabe nende ainete osas asendada sõnadega „Sisaldab väheolulisel määral…”, mis on paigutatud toitumisalase teabe lähedusse, kui see on olemas.

▐

7. Eeskirjad, mis käsitlevad toitumisalase teabe esitamise teisi aspekte, välja arvatud lõikes 5 osutatud, võib komisjon kehtestada delegeeritud õigusatidega kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel.

8. Komisjon esitab hiljemalt … (40) hindamisaruande lõigetes 1–7 kirjeldatud teabe esitusviisi kohta.

V PEATÜKK

VABATAHTLIK TOIDUALANE TEAVE

Artikkel 34

Nõuded

1. Vabatahtlikku teavet ei esitata nii, et see piiraks kohustusliku teabe jaoks olemasolevat pinda.

2. Üldsusele tuleb teha kättesaadavaks kogu asjaomane teave toidualase teabe vabatahtliku esitamise kohta, näiteks selle aluskriteeriumid ja teadusuuringud.

3. Endiselt on lubatud esitada täiendavat vabatahtlikku toitumisalast teavet teatavatele sihtrühmadele, nt lastele, eeldusel et need konkreetsed kontrollväärtused on teaduslikult tõendatud, ei eksita tarbijat ning vastavad käesolevas määruses kehtestatud üldnõuetele.

4. Ilma et see piiraks märgistamist vastavalt konkreetsete liidu õigusaktide nõuetele, kohaldatakse lõiget 5 juhul, kui toidu päritoluriik või lähtekoht on märgitud vabatahtlikult, et teavitada tarbijat sellest, et toit on pärit või seda tuuakse liidust või nimetatud riigist või kohast.

▐

5. Liha, välja arvatud veise- ja vasikaliha puhul võib esitada päritoluriigiks või lähtekohaks ühe koha ainult juhul kui loomad on sündinud, kasvanud ja tapetud ühes ja samas riigis või kohas. Muudel juhtudel esitatakse eraldi teave sündimise, kasvamise ja tapmise koha kohta.

▐

6. Mõistet „taimetoit” ei kasutata toidu puhul, mis kujutab endast surnud, tapetud või ärasöömisel hukkuvat looma, samuti sellisest loomast või sellise looma saadustest valmistatud toidu puhul. Mõistet „rangelt taimne toit” ei kasutata toidu puhul, mis kujutab endast looma või on valmistatud loomast või loomsetest saadustest või nende abil (kaasa arvatud elusloomade saadused).

▐ VI PEATÜKK

RIIKLIKUD ÕIGUSNORMID

Artikkel 35

Põhimõte

Liikmesriigid võivad tarbijatele mõeldud toidualase teabe vallas õigusnorme vastu võtta juhul, kui see on käesoleva määrusega ette nähtud.

Artikkel 36

Täiendavaid kohustuslikke andmeid käsitlevad riiklikud õigusnormid

Liikmesriigid võivad artiklis 39 sätestatud korras nõuda lisaks artikli 9 lõikes 1 ja artiklis 11 osutatud andmetele täiendavaid kohustuslikke andmeid teatavate toiduliikide või kategooriate puhul, kui selleks on järgmised põhjendused:

a) rahvatervise kaitse,

b) tarbijakaitse,

c) pettuse vältimine,

d) tööstus- ja kaubandusomandi õiguste kaitse, regionaalse päritolumärgistuse ja registreeritud päritolunimetuste kaitse ja ebaausa konkurentsi vältimine.

Sellised meetmed ei tohi takistada kaupade vaba liikumist siseturul.

Artikkel 37

Piim ja piimatooted

Liikmesriigid võivad teha erandeid artikli 9 lõikest 1 ja artikli 11 lõikest 2, et kehtestada meetmeid korduvkasutamiseks ette nähtud klaaspudelites piima ja piimatoodete puhul.

Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamatult nende meetmete teksti.

▐

Artikkel 38

Pakendamata toit

1. Pakendamata toidu kohta esitatakse artikli 9 lõike 1 punktis c ette nähtud andmed.

2. Artiklites 9 ja 11 osutatud muude andmete esitamine ei ole kohustuslik.

3. Liikmesriigid võivad võtta vastu üksikasjalikud eeskirjad lõigetes 1 ja 2 osutatud teabe kättesaadavaks tegemise viisi kohta.

4. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamatult lõigetes 1 ja 3 osutatud meetmete teksti.

Artikkel 39

Teavitamise kord

1. Kui viidatakse käesolevale artiklile, teavitab liikmesriik, kes peab vajalikuks vastu võtta uusi toidualast teavet käsitlevaid õigusnorme, komisjoni ja teisi liikmesriike kavandatavatest meetmetest ning esitab nende meetmete võtmise põhjendused.

2. Komisjon konsulteerib määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 58 lõikega 1 loodud alalise toiduahela ja loomatervishoiu komiteega juhul, kui ta leiab sellise konsulteerimise olevat vajaliku või kui liikmesriik seda taotleb. Komisjon kehtestab ka kõigi sidusrühmade ametliku teavitamise korra kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord) (41) sätetega.

3. Asjaomane liikmesriik võib võtta kavandatud meetmed alles kolm kuud pärast lõikes 1 osutatud teavitamist, tingimusel, et komisjonilt saadud arvamus ei ole negatiivne.

4. Kui komisjoni arvamus on negatiivne, algatab liikmesriik enne kolme kuu möödumist artikli 41 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetluse selleks, et teha kindlaks, kas kavandatud meetmeid võib rakendada. Komisjon võib nõuda teatavate muudatuste tegemist kavandatavatesse meetmetesse. Asjaomane liikmesriik võib kavandatud meetmed vastu võtta alles pärast seda, kui komisjoni on vastu võtnud lõpliku arvamuse.

▐

VII PEATÜKK

RAKENDUS-, MUUTMIS- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 40

Tehnilised kohandused

Kui sätetes, mis käsitlevad artikli 11 lõikes 2 ja artikli 22 lõikes 2 osutatud II ja III lisa muudatusi, ei ole ette nähtud teisiti, võib lisasid muuta komisjon. Kõnealused meetmed võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega kooskõlas artikliga 42 ning artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimustel.

Artikkel 41

Komitee

1. Komisjoni abistab alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kolm kuud.

▐

Artikkel 42

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse viieks aastaks alates … (42) õigus võtta vastu artikli 9 lõike 1 punktis k, artikli 11 lõikes 2, artikli 14 lõikes 1, artikli 20 punktis e, artikli 22 lõikes 2, artikli 24 lõikes 2, artikli 26 lõikes 2, artikli 29 lõikes 1, artikli 30 lõigetes 2 ja 4, artikli 33 lõikes 7 ja artiklis 40 osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku lõppu. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 43 tagasi võtab.

2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

3. Komisjonile antud õiguse suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklites 43 ja 44 sätestatud tingimusi.

Artikkel 43

Delegeerimise tagasivõtmine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 9 lõike 1 punktis k, artikli 11 lõikes 2, artikli 14 lõikes 1, artikli 20 punktis e, artikli 22 lõikes 2, artikli 24 lõikes 2, artikli 26 lõikes 2, artikli 29 lõikes 1, artikli 30 lõigetes 2 ja 4, artikli 33 lõikes 7 ja artiklis 40 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.

2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.

3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 44

Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.

Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.

2. Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ja see jõustub õigusaktis sätestatud kuupäeval.

Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.

3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.

Artikkel 45

Määruse (EÜ) nr 1924/2006 muutmine

Määruse (EÜ) nr 1924/2006 artiklis 7 asendatakse esimene ja teine lõik järgmisega:

„Toitumisalase ja/või tervisealase väite esitamisel kohaldatakse mutatis mutandis Euroopa Parlamendi ja nõukogu … määruse (EL) nr …/2010 (milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele) (43) 3. jao IV peatüki kohast teabe esitamise kohustust ja edastusviise, välja arvatud üldisema iseloomuga reklaami korral. Lisaks esitatakse vajaduse korral märgistuse kõige nähtavamal osal ja vastavalt määruse (EL) nr …/2010 [milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele] artiklitele 30 ja 31 nende aine(te) kogus(ed), millega toitumis- või tervisealane väide on seotud, kuid mida ei ole toitumisalases teabes esitatud.

Artikkel 46

Määruse (EÜ) nr 1925/2006 muutmine

Määrust (EÜ) nr 1925/2006 muudetakse järgmiselt:

1. Artikli 6 lõige 6 asendatakse järgmisega: „6. Toidule vitamiini või mineraaltoitaine lisamise tulemusena peab kõnealust vitamiini või mineraalainet olema toidus vähemalt märkimisväärne kogus, kui selline kogus on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu … määruse (EL) nr …/2010 (milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele) (44) X lisa A osa punktis 2. Minimaalsed kogused, sealhulgas mis tahes madalamad kogused, erandina eespool nimetatud märkimisväärsetest kogustest, konkreetsetes toitudes või toidugruppides kehtestatakse vastavalt artikli 14 lõikes 2 osutatud menetlusele.

2. Artikli 7 lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Toodetel, millele on lisatud vitamiine ja mineraaltoitaineid ja mis kuuluvad käesoleva määruse kohaldamisalasse, on toitumisalase märgistuse esitamine kohustuslik. Esitada tuleb määruse (EL) nr …/2010 [milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele] artikli 29 lõikes 1 täpsustatud teave ning vitamiinide ja mineraaltoitainete kogusisaldus toidus pärast nende toidule lisamist”.

Artikkel 47

Kehtetuks tunnistamine

1. Direktiivid 87/250/EMÜ, 94/54/EÜ, 1999/10/EÜ, 2000/13/EÜ, 2002/67/EÜ, 2004/77/EÜ ja määrus (EÜ) nr 608/2004 tunnistatakse kehtetuks alates … (45).

2. Direktiiv 90/496/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates … (46).

3. Viiteid kehtetuks tunnistatud õigusaktidele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.

Artikkel 48

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikli 14 lõiget 1 kohaldatakse alates … (47).

Artikleid 29–33 kohaldatakse alates … (47), välja arvatud nende toidukäitlemisettevõtete poolt märgistatud toidu puhul, kellel on … (48) vähem kui 100 töötajat ja kelle aastakäive ja/või aastabilansi kogumaht ei ületa 5 miljonit eurot ning kelle puhul neid artikleid kohaldatakse alates … (49).

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. …, Euroopa Parlamendi nimel president Nõukogu nimel eesistuja

(1) ELT C 77, 31.3.2009, lk 81.

(2) Euroopa Parlamendi 16. juuni 2010. aasta seisukoht.

(3) EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.

(4) ELT L 149, 11.6.2005, lk 22.

(5) EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29.

(6) EÜT L 276, 6.10.1990, lk 40.

(7) EÜT L 113, 30.4.1987, lk 57.

(8) EÜT L 300, 23.11.1994, lk 14.

(9) EÜT L 69, 16.3.1999, lk 22.

(10) EÜT L 191, 19.7.2002, lk 20.

(11) ELT L 97, 1.4.2004, lk 44.

(12) ELT L 162, 30.4.2004, lk 76.

(13) ELT C 187 E, 24.7.2008, lk 160.

(14) EÜT L 179, 14.7.1999, lk 1.

(15) ELT L 39, 13.2.2008, lk 16.

(16) EÜT L 302, 19.10.1993, lk 1.

(17) EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.

(18) ELT L 404, 30.12.2006, lk 9.

(19) ELT L 165, 30.4.2004, lk 1.

(20) ELT L 404, 30.12.2006, lk 26.

(21) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(22) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

(23) 18 kuud pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.

(24) ELT L 139, 30.4.2004, lk 1.

(25) EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27.

(26) EÜT L 184, 15.7.1988, lk 61.

(27) ELT L 139, 30.4.2004, lk 55.

(28) EÜT L 178, 17.7.2000, lk 1.

(29) ELT L 247, 21.9.2007, lk 17.

(30) EÜT L 91, 7.4.1999, lk 29.

(31) ELT L 401, 30.12.2006, lk 1.

(32) ELT L 339, 6.12.2006, lk 16.

(33) EÜT L 144, 4.6.1997, lk 19.

(34) Viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.

(35) EÜT L 176, 6.7.1985, lk 18.

(36) EÜT L 183, 12.7.2002, lk 51.

(37) EÜT L 229, 30.8.1980, lk 1.

(38) EÜT L 186, 30.6.1989, lk 27.

(39) Viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(40) Viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.

(41) EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37.

(42) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

(43) ELT L …”.

(44) ELT L …”.

(45) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

(46) 5 aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.

(47) Kuu esimene päev 36 kuud pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.

(48) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

(49) Kuu esimene päev viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

Kolmapäev, 16. juuni 2010

I LISA ERIMÕISTED osutatud artikli 2 lõikes 4 1. „toitumisalane teave või toitumisalase teabega märgistus” – teave, mis näitab : a) energiasisaldust või b) energiasisaldust ja üht või enamat järgmistest toitainetest ning nende komponentidest: — rasvad, — süsivesikud, — kiudained, — valgud, — sool, — X lisa A jao punktis 1 loetletud vitamiinid ja mineraaltoitained, mida esineb X lisa A jao punktis 2 määratletud märkimisväärsetes kogustes. 2. „rasv” – lipiidide üldsisaldus, sealhulgas fosfolipiidid; 3. „küllastunud rasvhapped” – kaksiksidemeta rasvhapped; 4. „transrasvhapped” – vähemalt ühte konjugeerimata transkonfiguratsiooni omavad vähemalt ühe metüleenrühmaga eraldatud süsinik-süsinik kaksiksidemega rasvhapped; 5. „monoküllastumata rasvhapped” – ühte cis-konfiguratsiooni omava kaksiksidemega rasvhapped; 6. „polüküllastumata rasvhapped” – rasvhapped, milles cis-, cis-konfiguratsiooni omavad kaksiksidemed on eraldatud metüleenrühmaga; 7. „süsivesikud” – mis tahes süsivesikud, mis on inimorganismi poolt omastatavad, kaasa arvatud polüoolid; 8. „suhkrud” – kõik toidus esinevad monosahhariidid ja disahhariidid, välja arvatud polüoolid, isomaltuloos ja D-tagatoos ; 9. „polüoolid”– alkoholid, mis sisaldavad enam kui kahte hüdroksüülrühma; 10 „valgud” – valgusisaldus, mis arvutatakse järgmise valemi põhjal: valgud = lämmastiku üldsisaldus Kjeldahli järgi × 6,25 ja piimavalgu puhul lämmastiku üldsisaldus Kjeldahli järgi × 6,38 ; 11. „sool” – soolasisaldus, mis arvutatakse järgmise valemi põhjal: sool = naatrium × 2,5; 12. „söödav lehtkuld” – toiduainete ja jookide söödav lehtkullast kaunistus, mida kasutatakse umbes 0,000125 mm paksuste helvestena või pulbrina; 13. „keskmine väärtus” – väärtus, mis kajastab kõige paremini konkreetses toidus sisalduvat toitaine kogust, hooajaliste erinevustega seotud kõikumisi, tarbimisharjumusi ja muid tegureid, mis võivad põhjustada tegeliku väärtuse muutumist; 14. „pakendi esikülg” – toidupakendi külg või pind , mis on kõige tõenäolisemalt esitatud või nähtav normaalsetes või tavapärastes müügi- või kasutustingimustes.

Kolmapäev, 16. juuni 2010

II LISA ALLERGIAT VÕI TALUMATUST TEKITADA VÕIVAD KOOSTISOSAD 1. Gluteeni sisaldavad teraviljad (st nisu, rukis, oder, kaer, speltanisu, kõva nisu või nende hübriidliinid) ja neist valmistatud tooted, välja arvatud: a) nisul põhinevad glükoosisiirupid, sealhulgas glükoos (1); b) nisul põhinevad maltodekstriinid (1); c) odral põhinevad glükoosisiirupid; d) teraviljad, millest valmistatakse alkohoolset destillaati ▐. 2. Vähilaadsed ja neist valmistatud tooted. 3. Munad ja munatooted. 4. Kalad ja kalatooted, välja arvatud: a) kalaželatiin, mida kasutatakse vitamiinide või karotinoidivalmististe kandeainena; b) kalaželatiin või kalaliim, mida kasutatakse selitusainena õlles ja veinis. 5. Maapähklid ja maapähklitooted. 6. Sojaoad ja sojatooted, välja arvatud: a) täielikult rafineeritud sojaõli ja -rasv (1) b) sojaoast saadud looduslikult segatud tokoferoolid (E306), looduslik D-α-tokoferool, looduslik D-α-tokoferoolatsetaat, looduslik D-α-tokoferoolsuktsinaat; c) sojaoast saadud taimeõlide fütosteroolid ja fütosteroolestrid; d) sojaoast taimeõli steroolidest toodetud taimne stanoolester. 7. Piim ja piimatooted (kaasa arvatud laktoos), välja arvatud: a) vadak, millest valmistatakse alkohoolset destillaati ▐; b) laktitool. 8. Pähklid, s.o mandlid (Amygdalus communis L.), sarapuupähklid (Corylus avellana), kreeka pähklid (Juglans regia), kašupähklid (Anacardium occidentale), pekanipähklid (Carya illinoinensis (Wangenh.) K. Koch), brasiilia pähklid (Bertholletia excelsa), pistaatsiapähklid (Pistacia vera), makadaamiapähklid (Macadamia ternifolia) ja neist valmistatud tooted, välja arvatud pähklid, millest valmistatakse alkohoolset destillaati ▐. 9. Seller ja selleritooted. 10. Sinep ja sinepitooted. 11. Seesamiseemned ja neist valmistatud tooted. 12. Vääveldioksiid ja sulfitid kontsentratsiooniga üle 10 mg/kg või 10 mg/l SO2-na väljendatult tarbitavas tootes . 13. Lupiin ja sellest valmistatud tooted. 14. Molluskid ja neist valmistatud tooted. (1) Ja nendest valmistatud tooted, kui ameti hinnangul on ebatõenäoline, et töötlemisel nende allergeensus võrreldes vastavate algtoodetega suureneb.

Kolmapäev, 16. juuni 2010

III LISA TOIDUD, MILLE MÄRGISTUSES TULEB ESITADA ÜKS VÕI MITU TÄIENDAVAT ÜKSIKASJA TOIDUKAUBA LIIK VÕI RÜHM ÜKSIKASJAD 1. TEATAVATESSE GAASIDESSE PAKENDATUD TOIDUKAUBAD 1.1 Toidud, mille säilivusaega on pikendatud gaaside abil vastavalt direktiivile 89/107/EMÜ „pakendatud gaasikeskkonda” 2. ERIMEETODIL TAPETUD LOOMADE LIHAST TOOTED 2.1. Liha ja lihatooted, mis on saadud loomadelt, keda enne tapmist ei uimastatud, st kes tapeti rituaalselt „ Liha, mis on saadud loomadelt, keda enne tapmist ei uimastatud ” 3. MAGUSAINEID SISALDAVAD TOIDUKAUBAD 3.1 Direktiivi 89/107/EMÜ kohaselt lubatud magusainet või magusaineid sisaldavad toidud „magusaine(te)ga” – see teade peab olema lisatud toiduaine nimetuse juurde märgistuse kõige nähtavamale osale . 3.2 Direktiivi 89/107/EMÜ kohaselt lubatud suhkru- või suhkrute ja magusaine või magusainete lisandit sisaldavad toidud „suhkru(te) ja magusaine(te)ga” – see teade peab olema lisatud toiduaine nimetuse juurde. 3.3 Direktiivi 89/107/EMÜ kohaselt lubatud aspartaami sisaldavad toidud „sisaldab aspartaami” 3.4 Direktiivi 89/107/EMÜ kohaselt lubatud üle 10 % polüoolilisandeid sisaldavad toidud „ülemäärane tarbimine võib tekitada kõhulahtisust” 4. GLÜTSÜRRISIINHAPET JA SELLE AMMOONIUMSOOLA SISALDAVAD TOIDKAUBAD 4.1 Maiustused või joogid, mis sisaldavad kontsentratsioonis 100 mg/kg kohta või 10 mg/l kohta või üle selle glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola nende aine(te) kui sellis(t)e või lagritsa Glycyrrhiza glabra lisamise tõttu „sisaldab lagritsat” peab olema lisatud kohe pärast koostisosade loetelu, kui „lagrits” juba ei sisaldu koostisosade loetelus või toiduaine nimetuses. Koostisosade loetelu puudumisel peab see teade olema lisatud toiduaine nimetuse juurde. 4.2 Maiustused, mis sisaldavad kontsentratsioonis 4 g/kg kohta või üle selle glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola nende aine(te) kui sellis(t)e või lagritsa Glycyrrhiza glabra lisamise tõttu. „sisaldab lagritsat” – hüpertoonia all kannatavad inimesed peaksid ülemäärasest tarbimisest hoiduma” peab olema lisatud vahetult koostisosade loetelu lõppu. Koostisosade loetelu puudumisel peab see teade olema lisatud toiduaine nimetuse juurde. 4.3 Joogid, mis sisaldavad kontsentratsioonis 50 mg/l või üle selle (üle 1,2 mahuprotsendise alkoholisisaldusega jookide puhul kontsentratsioonis 300 mg/l kohta) glütsürrisiinhapet või selle ammooniumsoola nende aine(te) kui sellis(t)e või lagritsa Glycyrrhiza glabra lisamise tõttu (1). „sisaldab lagritsat” – hüpertoonia all kannatavad inimesed peaksid ülemäärasest tarbimisest hoiduma” peab olema lisatud vahetult koostisosade loetelu lõppu. Koostisosade loetelu puudumisel peab see teade olema lisatud toiduaine nimetuse juurde. 5. GLUTAMIINHAPET VÕI SELLE SOOLI SISALDAVAD TOIDUKAUBAD 5.1 Toidud, mis sisaldavad ühte või enamat järgmist lisaainet: E620, E621, E622, E623, E624 ja E625 „sisaldab maitset tugevdavaid koostisosi” 6. LIIDETUD LIHATÜKKIDEST KOOSNEV LIHA 6.1 Liidetud lihatükkidest koosnev liha, mis võib jätta mulje, et tegu on ühest lihatükist koosneva tootega „liidetud lihatükkidest koosnev liha”, see märge tuleb lisada toidu nimele 7. KÕRGE KOFEIINISISALDUSEGA JOOGID 7.1 Joogid, välja arvatud kohvil, teel või kohvi või tee ekstraktil põhinevad joogid, kui toitaine nimetus sisaldab mõistet „kohv” või „tee”, mis: — on ette nähtud tarbimiseks muutmata kujul ja sisaldavad ükskõik millisest allikast pärit kofeiini üle 150 milligrammi liitri kohta või — on kontsentreeritud või kuivatatud kujul ja sisaldavad pärast kasutamiskõlblikuks muutmist ükskõik millisest allikast pärit kofeiini üle 150 milligrammi liitri kohta „kõrge kofeiinisisaldus” toote nimetusega samas vaateväljas, millele järgneb kooskõlas käesoleva määruse artikli 14 lõikega 4 sulgudes olev viide kofeiini sisaldusele väljendatuna mg/100 ml. 8. TOIDUKAUBAD JA TOIDUKAUPADE KOOSTISOSAD, MILLELE ON LISATUD FÜTOSTEROOLE, FÜTOSTEROOLESTREID, FÜTOSTANOOLI VÕI FÜTOSTANOOLESTREID 8.1 Toidukaubad ja toidukaupade koostisosad, millele on lisatud fütosteroole, fütosteroolestreid, fütostanoole või fütostanoolestreid (1) “„lisatud taimseid steroole” või „lisatud taimseid stanoole” toote nimetusega samas vaateväljas; (2) koostisosade loetelus on ära toodud lisatud fütosteroolide, fütosteroolestrite, fütostanoolide või fütostanoolestrite sisaldus (väljendatuna vabade taimsete steroolide/taimsete stanoolide protsentides või grammides 100 g või 100 ml toidukauba kohta); (3) märge selle kohta, et toode on ette nähtud üksnes inimestele, kes tahavad langetada oma vere kolesteroolitaset; (4) märge selle kohta, et kolesteroolitaset langetavaid ravimeid tarvitavad patsiendid peaksid toodet tarbima üksnes arsti järelevalve all; (5) hästi nähtav märge, et toode ei pruugi olla toiduks sobiv rasedatele ja rinnaga toitvatele naistele ning alla viie aasta vanustele lastele; (6) nõuanne, et toodet tuleb kasutada osana tasakaalustatud ja mitmekülgsest toidust, mis hõlmab puu- ja köögiviljade korrapärast tarbimist karotenoidide taseme säilitamiseks; (7) samas vaateväljas nagu eespool toodud punktis 3 nõutud üksikasjad, on märge, et tuleks vältida lisatud taimsete steroolide/taimsete stanoolide tarvitamist koguses, mis ületab 3 g päevas; (8) asjaomase toidukauba või toidukauba koostisosa portsjoni määratlus (soovitatavalt g või ml) märkega igas portsjonis sisalduva taimsete steroolide/taimsete stanoolide koguse kohta. 9. LIHA- JA LINNULIHATOOTED 9.1. Linnulihatooted, mille valmistamiseks on kasutatud veise- või sealiha valke. Pakendil märgitakse alati selgelt veise- või sealiha valkude kasutamine. (1) Piirnormi kohaldatakse toodete suhtes, mis on tarbimisvalmis või muudetud tarbimisvalmiks tootja juhendi kohaselt

Kolmapäev, 16. juuni 2010

IV LISA TOIDUD, MILLE PUHUL KOHUSTUSLIKU TOITUMISALASE TEABE ESITAMISE NÕUE EI KEHTI — värsked puu- ja köögiviljad ning töötlemata tooted, mis koosnevad ühestainsast koostisosast või koostisosade rühmast; — töödeldud tooted, mille ainsaks töötlemisviisiks on olnud suitsutamine või laagerdumine, ja mis koosnevad ühestainsast koostisosast või koostisosade rühmast; — looduslik mineraalvesi või muu joogivesi, sealhulgas vesi, mille ainsaks lisatud koostisosaks on süsihappegaas ja/või lõhna- ja maitseained; — maitsetaimed, lõhna- ja maitseained, vürtsid ja nende segud; — sool ja soolaasendajad; — suhkur ja uuendsuhkur; — jahuliigid; — Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. veebruari 1999. aasta direktiiviga 1999/4/EÜ (kohvi- ja siguriekstraktide kohta) hõlmatud tooted (1), terved või jahvatatud kohvioad ning terved või jahvatatud kofeiinivabad kohvioad; — maitsetaimeekstrakt, tee, kofeiinivaba tee, lahustuv tee või tee ekstrakt, kofeiinivaba lahustuv tee või tee ekstrakt, mis ei sisalda lisatud koostisosi; — kääritatud äädikad ja äädikaasendajad, sealhulgas need, mille ainsaks lisatud koostisosaks on lõhna- ja maitseained; — lõhna- ja maitseained; — lisaained; — abiained; — toiduensüümid; — värvivad toiduained; — söödav lehtkuld; — želatiin; — moosipaksendajad; — pärm; — närimiskummitooted; — toit, mis on kujundatud või pakitud hooajalise või luksuskaubana või kingitusena; — hooajalised maiustused ning suhkrust ja šokolaadist kujud; — eri elementidest koosnevad rühmapakendid; — assortiid; — toit, mis on pakendatud pakendisse või mahutisse, mille suurima tahu pindala on alla 75 cm2; artikli 29 lõike 1 punkti a kohane energiasisaldus paigutatakse siiski märgistuse kõige nähtavamale osale; — eraisikute müüdav toit, mida müüakse juhutegevuse käigus ja mitte teatavat tegevuse järjepidevust ja organiseerituse taset eeldava ettevõtluse raames; — pakendamata toit, sealhulgas toitlustusettevõtete pakutav toit, mis on mõeldud kohapeal tarbimiseks; — käsitööna valmistatud tooted; — põllumajandusliku otseturustuse kaudu turustatavad toiduained; — toit, millega väikeettevõtja varustab väikestes tootekogustes vahetult lõpptarbijat või kohalikku jaemüüjat, kes vahetult varustab lõpptarbijat; — sisepakendis toit, mis pole ette nähtud müügiks ilma välispakendita (toitumisalane teave tuleb esitada välispakendil, välja arvatud juhul, kui toit kuulub käesoleva lisa alusel märgistamise nõudest vabastatud toitude rühma); — toit, mille kogus on väiksem kui 5 g/ml; — kustutamatult märgistatud klaaspudelid. (1) EÜT L 66, 13.3.1999, lk 26.

Kolmapäev, 16. juuni 2010

V LISA TOIDU NIMETUS JA SELLEGA KAASNEVAD ÜKSIKASJALIKUD ANDMED A OSA – TOIDU NIMETUS 1. Toidu nimetust, mille all toitu tootjaliikmesriigis seaduslikult toodetakse ja turustatakse, lubatakse kasutada toodet turustavates liikmesriikides. Kui käesoleva direktiivi muude, eelkõige artikli 9 sätete kohaldamine ei anna turustava liikmesriigi tarbijatele teavet toidu tegeliku olemuse kohta ega võimalda kõnealust toitu segimineku vältimiseks teistest toitudest eristada, siis peab nimetusega, mille all toodet müüakse, kaasnema samale väljale toidu nimetuse kõrvale paigutatud kirjeldav teave selges ja hõlpsasti loetavas kirjas . 2. Erijuhtudel ei kasutata turustavas liikmesriigis tootjaliikmesriigi tootenimetust, kui selle nimetuse all esinev toit on koostise või valmistamise poolest nii erinev kõnealuse nimetuse all tuntud toidust, et punkti 1 sätetest ei piisa turustava liikmesriigi ostjale õige info tagamiseks. 3. Toote nimetust ei tohi asendada intellektuaalomandiõigustega kaitstud nimetusega, kaubamärgi või väljamõeldud nimetusega. B OSA – TOIDU NIMETUSEGA KAASNEVAD KOHUSTUSLIKUD ANDMED 1. Nimetus, mille all toodet müüakse, peab sisaldama andmeid või tuleb sellele lisada andmed toidu füüsilise oleku või eritöötluse kohta (nt pulbristatud, taaskülmutatud, külmkuivatatud, külmutatud, sügavkülmutatud, ülessulatatud, kontsentreeritud, suitsutatud) kõikidel juhtudel, kui sellise info puudumine võiks ostjat eksitada. 2. Ioniseeriva kiirgusega töödeldud toit peab olema märgistatud ühega järgmistest märgistest: „kiiritatud” või „ioniseeriva kiirgusega töödeldud”. 3. Lihatoodete puhul, mida müüakse jaotustüki, kondiga praetüki, lõigu, portsjoni või rümba kujul, ning kalatoodete puhul peavad toidu nimetuses olema märgitud lisatud koostisosad, mis on põhiloomast erineva loomse päritoluga. 4. Lihatoote puhul, mida müüakse jaotustüki, kondiga praetüki, lõigu, portsjoni või rümba kujul või soolatult, tuleb märgistusel toidu nimetuses märkida: a) lisatud koostisained, mis on ülejäänud lihast erineva loomse päritoluga, ja b) lisatud vesi järgmistel tingimustel: — kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata liha või kuumtöödeldud soolaliha puhul lisatud vesi, kui see moodustab toote kaalust rohkem kui 5 %; — kuumtöötlemata soolaliha puhul lisatud vesi, kui see moodustab toote kaalust rohkem kui 10 %. 5. Kalatoote puhul, mida müüakse tüki, filee, lõigu või portsjoni kujul, peab märgistusel toidu nimetuses olema märgitud: a) lisatud taimse või loomse (v.a kala) päritoluga koostisosad ja b) lisatud vesi, kui see moodustab toote kaalust rohkem kui 5 %. C OSA – „HAKKLIHA” TÄHISTAMIST PUUDUTAVAD ERINÕUDED 1. Ööpäevase keskmise alusel kontrollitavad koostise kriteeriumid. Rasvasisaldus Sidekude: lihavalgu kogus — taine hakkliha ≤ 7 % ≤ 12 — puhas veisehakkliha ≤ 20 % ≤ 15 — sealiha sisaldav hakkliha ≤ 30 % ≤ 18 — muude loomaliikide hakkliha ≤ 25 % ≤ 15 2. Erandina määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa V jao IV peatükis sätestatud nõuetest, peavad märgistusel olema järgmised sõnad: „rasvasisaldus alla…”, „sidekude: lihavalgu kogus alla…”. 3. Liikmesriigid võivad sellist hakkliha, mis ei ole käesoleva osa punktis 1 sätestatud kriteeriumidega vastavuses, lubada riigisiseturul turustada riigisisese märgistusega, mida ei saa segamini ajada määruse (EÜ) nr 853/2004 artikli 5 lõikes 1 sätestatud märgistusega. D OSA – VORSTISOOLE TÄHISTAMIST PUUDUTAVAD ERINÕUDED Koostisosade loetelus tähistatakse vorstisooled järgmiselt: — „looduslik vorstisool”, kui kasutatud sool on valmistatud sõraliste soolestikust; — „kunstsool” – muudel juhtudel. Kui kunstsool ei ole söödav, tuleb see ära märkida. E OSA – TEISTSUGUSE TOIDU MULJET JÄTVA TOIDU AMETLIK NIMETUS (allpool esitatakse näited) Toit, mis väliselt mõjub teistsuguse toiduna või mille koostisosa on asendatud imitatsiooniga, märgistatakse järgmiselt: Erinevused tüübis, kvaliteedis ja koostises Ametlik nimetus Juustuga võrreldes on piimarasv osaliselt või täielikult asendatud taimerasvaga „Juustulaadne toode” Singiga võrreldes on koostist muudetud ning see sisaldab peenestatud koostisosi, mille lihasisaldus on tunduvalt väiksem „Singilaadne toode”

Kolmapäev, 16. juuni 2010

VI LISA KOOSTISOSADE MÄRKIMINE JA TÄHISTAMINE A OSA – ERISÄTTED KOOSISOSADE KAHANEVAS KAALUJÄRJESTUSES MÄRKIMISE KOHTA Koostisosa rühm Kaalujärjestuses märkimist puudutav säte 1. Lisatud vesi ja lenduvad ühendid Kantakse loetelusse kaalu järjestuses, nagu nad sisalduvad valmistootes. Lisatud vee kogus toidu koostisosana arvutatakse valmistoote üldisest kogusest muude koostisosade üldsisalduse mahaarvamise teel. Nimetatud kogust ei ole vaja arvesse võtta juhul, kui see ei ületa valmistootes 5 massiprotsenti. 2. Koostisosad, mida kasutatakse kontsentreeritud või veetustatud kujul ning taastatakse tootmise ajal Võib kanda loetelusse kaalujärjestuses, mis vastab kaalule enne kontsentreerimist või veetustamist. 3. Koostisosad, mida kasutatakse kontsentreeritud või veetustatud toidus ja mis taastatakse vee lisamise teel Võib kanda loetelusse järjestuses, mis vastab kaalule taastatud tootes, tingimusel et koostisosade loetelule on lisatud märge „koostisosad taastatud tootes” või „koostisosad valmistootes”. 4. Puuviljad, marjad, köögiviljad ja seened, mida kasutatakse toidu koostisosana segudes, kus ühtegi koostisosa ei ole märgatavalt rohkem kui teist ning kus tõenäoliselt koostisosade kogused tõenäoliselt varieeruvad. Võib koostisosade loetelus kanda ühiselt märke alla „puuviljad”, „marjad”, „köögiviljad” või „seened”, lisades selle järele fraasi „erinevates kogustes” ja vahetult selle järele kasutatud puuviljade, marjade, köögivilja või seente loetelu. Sellistel juhtudel peab segu vastavalt artikli 19 lõikele 1 olema lisatud koostisosade loetelule toidus sisalduvate puuviljade, marjade, köögiviljade või seente kogumassi alusel. 5. Maitseainesegude ja valmististe puhul, milles ükski maitseaine ei ole kaalult olulisel määral ülekaalus. Võib koostisosad kanda loetelusse muus järjestuses, tingimusel et kõnealusele koostisosade loetelule on lisatud märge „erinevates kogustes”. 6. Koostisosad, mille sisaldus valmistootes on alla 2 %. Võib esitada suvalises järjestuses muude koostisosade järel. 7. Koostisosad, mis on sarnased või omavahel asendatavad ja mida kasutatakse tõenäoliselt toidu tootmisel või valmistamisel, ilma et see muudaks toidu koostist, laadi või eeldatavat väärtust, ja kui koostisosade sisaldus valmistootes on alla 2 %. Võib tähistada koostisosade loetelus fraasiga „sisaldab … ja/või …”;, kui val