ET Euroopa Liidu Teataja C 318/109

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Loomarümpade kõrvaldamine ja loomsete kõrvalsaaduste kasutamine”

(2006/C 318/18)

19. jaanuaril 2006. aastal otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada järgmises küsimuses: “Loomarümpade kõrvaldamine ja loomsete kõrvalsaaduste kasutamine”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsiooni arvamus võeti vastu 11. juulil 2006. Raportöör oli pr SANTIAGO.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 429. istungjärgul 13.–14. septembril 2006 (14. septembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 115, vastu hääletas 32, erapooletuks jäi 16.

1. Järeldused

1.1 Teabel on ühiskonnas äärmisel oluline roll ning tarbijatel on õigus täpsele ja õigeaegsele teabele tarbitava toidu kvaliteedi kohta. Seega leiab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, et vaja on asjakohaseid tarbijate teavitamise kampaaniaid. EMSK kinnitab veelkord, et rahvatervise kaitse ja toiduohutuse tagamine Euroopas kuuluvad komitee peamiste prioriteetide hulka.

1.2 Komitee kutsub Euroopa Komisjoni üles jätkama ja võimalikult kiiresti hoogustama käimasolevaid uuringuid, mis tõestavad vähimagi kahtluseta, et mittemäletsejatel pärinevat lihajahu võib kasutada sigade ja kodulindude toidus ilma igasuguse riskita inimeste tervisele.

1.2.1 Valkude identifitseerimise viis ja valke sisaldava lihajahu jälgimiseks kasutatavad meetodid peavad andma tarbijatele raudkindla garantii, et sigu toidetakse lihajahuga, mis on saadud ainult linnuliha kõrvalsaadustest, ning et linde toidetakse lihajahuga, mis on saadud ainult sealiha kõrvalsaadustest.

1.2.1.1 Käimasolevate uuringute lõppedes võib lihajahu tootmisel kasutada erinevatest tapamajadest pärinevaid tervete loomade kõrvalsaadusi, mille valgud on selgelt identifitseeritavad ja algusest peale jälgitavad.

1.3 Väga oluline on sisse viia teadusuuringute programmid, et välja arendada rümpade kohapeal hävitamise meetodid, vältimaks haiguste leviku riski rümpade transportimisel.

1.4 Komitee soovitab edendada teadusuuringuid, arendamaks välja süsteeme (võimalusel energiatootmissüsteeme) kõigi talumajapidamise kõrvalsaaduste ja jäätmete töötlemiseks, eesmärgiga standardiseerida tootmismeetodid. Sealjuures tuleb tagada keskkonnakaitse lühiajalises ja keskpikas perspektiivis, talumajapidamiste majanduslik toimetulek ning kariloomade ja talupidajate endi tervise kaitse.

2. Sissejuhatus

2.1 Komitee arvates on kuus aastat pärast veiste spongioosse entsefalopaatia (BSE) kriisi õige aeg vaadata uuesti läbi rümpade kõrvaldamine ja loomsete kõrvalsaaduste kasutamine, võttes arvesse toiduohutust, tarbijate tervisekaitset ja tootjate ees seisvaid majanduslikke probleeme.

2.1.1 Toidutootmise ohutusnõuded on Euroopas palju rangemad kui kolmandates riikides, aga need nõuded tõepoolest tagavad tarbijate toiduohutuse, keskkonnakaitse ja loomade heaolu. Kuna nõuetega kaasnevad kõrgemad tootmiskulud, on nõuete säilitamine võimalik ainult juhul, kui tootmine Euroopas jätkub.

2.2 Enne BSE kriisi ei valmistanud loomarümpade hävitamine seakasvatuses tootjatele probleeme, kuna surnud loomi sai kasutada söödas kasutatava lihajahu tootmisel. Sellest tulenevalt kogusid lihajahu tootjad paljudes riikides loomarümpasid tasuta kokku.

2.3 BSE kriisi tagajärjel ja tulenevalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrusest 1774/2002 keelustati lihajahu kasutamine söödas ja veelgi enam — loomarümbad arvati 2. kategooria riskimaterjali hulka kuuluvaks, mistõttu tuleb need kokku koguda ja põletamise teel hävitada ja seda võivad teha ainult selleks litsentseeritud ettevõtted.

2.4 Ootuspäraselt kaasnesid olukorraga lisakulud tootjatele, mis seega suurendas konkurentsimoonutust kolmandate riikidega. See ajendas tootjaid kaaluma alternatiive, mis oleksid kõnealusele sektorile vähem koormavad, kuid bioohutuse ja keskkonna mõistes ikkagi tõhusad.

2.5 Praegune ettevõtluse arengutendents on globaalse avatud turu suunas, kus ainsaks kehtivaks seaduseks on pakkumine ja nõudlus. Meie siin Euroopas oleme siiski olnud suure konkurentsimoonutuse ohvrid, sest mitmete tehniliste ja teaduslike otsuste tulemusel kujunenud poliitilised seisukohad on põhjustanud selle, et meie tootmiskulud on kolmandate riikide omadest märkimisväärselt kõrgemad.

2.6 Üheks näiteks on nõukogu 4. detsembri 2000. aasta otsus 766/2000/EÜ, mille artikli 2 lõikes 1 keelustatakse kõikides liikmesriikides loomsete valkude kasutamine söödas. Seda otsust kohaldati kõikide loomaliikide suhtes. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrus 1774/2002 (artikli 22 lõike 1 punkt a) konsolideerib ja laiendab nimetatud keelu kohaldamisala.

2.7 Kriis, mis vallandus BSE avaldumisel kariloomadel ja selle seos transmissiivse spongioosse entsefalopaatiaga (TSE) mõjutas loomulikult intensiivse tootmisega sektoreid (sea- ja linnukasvatus), mis ei saa mingit abi ega tootmislisatasu, tegutsevad väga väikse kasumiga ja mille majanduskasvu ees seisavad suured takistused keskkonda, loomade heaolu ja terviseohte käsitlevate õigusaktide näol.

2.8 Lihajahu kasutamise keelustamine andis kõnealusele sektorile tugeva hoobi, kuna kadus sööda peamine valguallikas ning suurenenud nõudluse tõttu tõusis taimsete valkude hind. Sellest tulenevalt tõusis ka sööda hind järsult. Samuti muutusid tapamajade kõrvalsaadused lisakasumi allikast hoopis rahaliseks koormaks. Tulenevalt sellest ja lihajahu kõrgemast hinnast tõusid paratamatult hinnad ka tarbijatele.

3. Üldised märkused

3.1 Searümpade kõrvaldamist käsitlevad õiguslikud aspektid ning tehnilised ja teaduslikud vastuolud

3.1.1 Määrus 1774/2002, mis muutis kohustuslikuks rümpade kokkukogumise ja hävitamise akrediteeritud ettevõtjate poolt ja keelustas loomsete valkude kasutamise, ei põhjustanud rahalisi raskusi mitte ainult nende riikide tootjatele, kes kõnealust süsteemi juba rakendasid, vaid viis ka palju tõsisemate probleemideni nendes riikides, kus see süsteem ei olnud kasutusel, kuna need riigid olid sunnitud hakkama seda rakendama, kandes veelgi suuremaid kulutusi. See olukord pani nende riikide tootjaid mõtlema, kas määruse eesmärk on tegelikult lihajahu müümise keelu kompenseerimine kõrvalsaaduste tootjatele.

3.1.2 Kõnealune küsimus muutub veelgi olulisemaks, arvestades, et määrus sisaldab erandit väikse loomapopulatsiooniga kaugetele piirkondadele, kus lubatakse jätkata loomarümpade hävitamise traditsiooniliste meetodite kasutamist. Ei saa ignoreerida asjaolu, et kõnealustes piirkondades oleksid kogumiskulud äärmiselt kõrged. Lisatakse veel kaks erandit: — surnud lemmikloomad võib matmise teel otseselt jäätmetena kõrvaldada; — loomsed kõrvalsaadused võib kohapeal jäätmetena kõrvaldada põletamise või matmise teel, kui on tegemist rahvusvahelise episootiaameti (OIE) A-nimekirjas nimetatud haiguse puhanguga, juhul kui pädev asutus leiab, et rümpade transportimisel on oht haiguse levikuks või kui lähimal töötlemisettevõttel puudub vajalik tootmisvõimsus.

3.1.3 Tänapäeval on kasvav vajadus paigutada võimalusel talumajapidamisi inimasustustest ja ka üksteisest võimalikult kaugele. Sellest tulenevalt püüavad talupidajad leida järjest kõrvalisemaid asukohti, et mitte häirida naabreid ja et kaitsta oma kariloomade tervist.

3.1.4 Nagu ülalpool mainitud, on rümpade kogumise protsess äärmiselt kulukas, siit ka püüdlused leida lahendusi, mis ulatuvad kaugemale määruses sisalduvatest ettepanekutest ja mis peegeldavad tänast reaalset olukorda. Neid valikuvõimalusi kaaludes tuleb alati meeles pidada teatavaid tegureid: inimeste tervis ja ohutus, loomade tervis ja heaolu ning keskkonnakaitse.

3.2 Lihajahu kasutamist käsitlevad õiguslikud aspektid ning tehnilised ja teaduslikud vastuolud

3.2.1 Puuduvad teaduslikud tõendid selle kohta, et sigadel ja kodulindudel oleks oht nakatuda BSEsse. Ühendkuningriigis on sead ja kodulinnud kahtlemata kokku puutunud BSE nakkusetekitajaga (prioonid). Hoolimata sama loomse valguga toitmisest, mis kariloomadel BSEd tekitas, ei ole kummastki liigist nakatunud ainsatki looma. Kodukanadega tehtud uuringud näitavad samuti, et nad on resistentsed nii suu- kui seedekulglavälisele nakatuse esilekutsumisele (1).

3.2.2 Küsimustes, mis puudutavad tarbijate tervisekaitset ja ohutust, võtab komisjon riskikontrolli meetmed, mis põhinevad kõige uuematel saadaolevatel katsetulemustel ja usaldusväärsel teaduslikul hinnangul, nagu on toodud juhtiva teaduskomitee koostatud suunistes. Juhtivat teaduskomiteed abistab transmissiivse spongioosse ja veiste spongioosse entsefalopaatia ajutine töörühm, mis koosneb teadlastest üle kogu ELi.

3.2.3 Praegune piiratud arusaamine TSEst avaldub järgmistes töödes: — teaduslik arvamus teemal “Inimeste suukaudne kokkupuude BSE tekitajaga: nakatav annus ja liigibarjäär”, vastu võetud juhtiva teaduskomitee 13.–14. aprilli 2000. aasta koosolekul; — teaduslik aruanne teemal “Toitu tootvatele mittemäletsejatest põllumajandusloomadele söödetava imetajatelt pärineva liha- ja kondijahu ohutus”, juhtiva teaduskomitee 24.–25. septembri 1998. aasta koosolek.

3.2.4 TSE esinemine sigadel oli ka juhtiva teaduskomitee arvamuse teemaks: — juhtiva teaduskomitee 24.–25. juuni 1999. aasta koosolekul vastu võetud arvamus teemal “Surnud kariloomad ja surnud loomad”; — teaduslik arvamus teemal “Loomsete kõrvalsaaduste loomatoiduna ringlusse võtmisest tulenev risk TSE levitamise suhtes mittemäletsejatest põllumajandusloomade hulgas”, juhtiv teaduskomitee, 17. september 1999; — juhtiva teaduskomitee 27.–28. novembri 2000. aasta koosolekul vastu võetud teaduslik arvamus loomsete valkude kasutamise kohta kõikide loomade söödana.

3.2.5 Kokkuvõttes on ainus järeldus, mida kõikidest mainitud teaduslikest arvamustest teha saab, see, et puuduvad epidemioloogilised tõendid teooriale, et sead, kodulinnud või kalad on vastuvõtlikud BSEsse nakatumisele või et BSE mainitud liike mõjutab. Tänaseks ei ole teaduslikud katsed tõendanud TSE ilmnemist sigadel, kodulindudel ega kaladel.

3.3 Probleemide analüüs ja kõrvalsaaduste töötlemise võimalus talumajapidamistes

3.3.1 Tuleb omaks võtta globaalne lähenemisviis seoses kariloomade kasvatuse jäätmete töötlemisega, mis hõlmaks toiduohutust, tervishoidu, loomade heaolu ja keskkonna nõuetekohast arvestamist.

3.3.2 EL toodab igal aastal enam kui 170 miljonit tonni talumajapidamise jäätmeid (2). Kaasaegse kariloomade kasvatuse majandamine on äärmiselt keeruline ülesanne ning mida teha jäätmetega on selle üks aspekt. Seoses rümpade töötlemisega tuleb leida tõhusamad ja majanduslikult tasuvamad kõrvaldamismeetodid.

3.3.3 Loomarümpade kõrvaldamise küsimus on äärmiselt keeruline, kuna hoolimata sellest, et arvesse tuleb võtta keskkonda, peame arvestama ka võimalusega, et haigus võib edasi kanduda transportimise käigus. Aktuaalsed on ka hügieeni, ohutust ja rahvatervist puudutavad küsimused (3).

3.3.4 Selle tööga loodame laiendada tootjate jaoks valikuvõimalusi, arvestades samas rahvatervise ja keskkonnakaitse põhimõtetega. Seega soovitame kaaluda hüdrolüüsi kasutamist koos mõne muu eeltoodud nõuetele vastava meetodiga (4).

3.3.5 Hüdrolüüs, mis on loomarümpade töötlemise peamine meetod, on bioloogiliselt identne teiste orgaaniliste ainete hüdrolüüsiga, mis kontrollitud tingimustes tõenäoliselt iseenesest lagunevad. Hüdrolüüsi biokeemilise kulgemise määrab aine autolüüsivõime. Põhimõtteliselt valgud lagunevad, tekitades aminohappeid, kusjuures süsivesikud tekitavad suhkruid ja lipiidid tekitavad rasvhappeid ja alkoholi. Sealiha puhul on rasvaine esterdumise tulemuseks see, et hüdrolüüsitud aine näeb lõpuks välja tihe ja viskoosne ja selle voolamine toimub sarnaselt viskoosse vedeliku voolamisega, mis on lisaeeliseks kontrollitud tingimustes töötlemisel ja lihtsustab tekkinud vedeliku käitlemist. Hüdrolüüsi tõhusamaks muutmiseks, peab kontrollima mõningaid tegureid, nagu osakeste suurus (mis eeldab, et rümbad on eelnevalt jahvatatud), temperatuur, töötlemise kestus ja protsessi ümbritseva õhu hapniksisaldus, et vältida ebameeldivate lõhnade eraldumist. Hüdrolüüsil tekkinud vedelikku võib seejärel töödelda koos talumajapidamise lägaga, mille lisaeelisteks on: — bioohutus (rümpasid töödeldakse talumajapidamises kontrollitud tingimustes, mistõttu väheneb võimalus, et haigused kanduvad teistesse talumajapidamistesse); — traditsioonilise lägakõrvaldamise protsessi tõhusamaks muutmine; — patogeensete elementide kõrvaldamine; — talumajapidamise juhtimise paranemine, kuna rümpade ja läga töötlemine toimub kohapeal ja reaalajas (5).

3.3.6 Energia tootmine biogaasi teel on oluline ning sel eesmärgil võib kasutada omavahel ühendatud paake, mis muudavad võimatuks vedeliku tagasivoolu või kontakti õhuga. Suuremat huvi pakub siiski aga selliste lihtsate protsesside uurimine, mis sobivad väikestele talumajapidamistele ning mis tagavad rahvatervise nii üldiselt kui ka talumajapidamistes ning kaitsevad keskkonda.

4. Konkreetsed märkused

4.1 Tänapäeval on teabel ühiskonnas väga oluline roll. Tarbijatel on õigus omada täielikku ja täpset teavet, mis aga juhtub harva, sest meedia eelistab anda ülevaate katastroofidest ja õnnetustest ning samas jätab positiivsetele sündmustele vähe ruumi. Seega peame tegema palju tööd, et teavitada tarbijaid kogu tööst, mida tehakse rahvatervise valdkonnas, et tarbijad saaksid teha teadlikke valikuid selle suhtes, mis on nende arvates parim.

4.2 Loomarümpade ja jäätmete kõrvaldamise majanduslikud tagajärjed

4.2.1 Rümpade kõrvaldamine tekitab hulga logistilisi probleeme (riikides, kus varem kogumissüsteemi ei kasutatud ) ja mõnedel juhtudel ei ole kogumine vastavuses tervisekaitse hea tavaga talumajapidamistes.

4.2.2 Ühenduse direktiivi majanduslikku mõju peab analüüsima kahel konkreetsel juhul:

4.2.2.1 riikides, kus rümpasid varem ei kogutud, peavad investeeringuid tegema talumajapidamised (et ehitada külmhoidlad ja välja töötada ohutud rümbakogumisplaanid), transpordiettevõtted, kes peavad muretsema eraldi selle ülesande jaoks varustatud veoautod, ja kõrvalsaadusi töötlevad käitised, kes peavad tegema muudatusi, et suuta töödelda terveid loomi (6);

4.2.2.2 riikides, kus rümpade kogumise süsteemid on juba rajatud, ei ole vajadust edasisteks investeeringuteks, kuid seal, kus lihajahu ei saa kasutada, peab selle kokkukogumise ja hävitamise eest maksma (7).

4.3 Loomsete kõrvalsaaduste kasutamise majanduslik mõju

Loomsete valkude kasutamise keelustamine sigade, kodulindude ja kalade söödas on viinud märkimisväärselt kõrgemate tootmiskuludeni Euroopas ja on seetõttu tekitanud edasisi konkurentsimoonutuse probleeme teiste riikidega, nagu Brasiilia, Argentiina ja USA, kus loomsete valkude kasutamine on lubatud. Mainitud kõrgematel kuludel on olnud tagajärgi mitmel tasandil: tapamajade kõrvalsaadused ei too enam kasu, kuna nendega kaasnevad nüüd hävituskulud, ja nõudlus taimsete valkude järele on suurenenud, mis viib kõrgemate hindadeni ja seega ka kõrgemate söödahindadeni (8).

4.3.1 Reaalhindades on ELi tootmiskulud suuremad kui kolmandates riikides järgmiste suuruste võrra: kõrvalsaaduste hävitamine : 6 euro võrra 100 kg searümpade kohta (9); lihajahu mittekasutamine : 0,75 eurot 100 kg kohta (10); soja hinna tõus : 1,5 eurot 100 kg kohta (11). Kui need summad korrutada igal aastal toodetavate sigade arvuga, kujutavad need ELi jaoks kokku 173 miljoni eurost kahjumit. Sellele kulude tõusule võime lisada tootmisfaktorid, nagu sööt, energia, tööjõud, loomade heaolu ja keskkonnanõuded, mis tähendab, et näiteks Brasiilias maksab üks kilo searümpa 0,648 eurot (12), siis ELis on hinnaks 1,25 eurot (13).

4.3.2 Konkurentsimoonutusi ei saa WTO läbirääkimistel kunagi avalikult arutada, neid eitataks koheselt, kuna ei ole esitatud teaduslikke tõendeid selle õigustamiseks. Kui selline olukord jätkub, peame andma Euroopa tootjatele kompensatsiooni, muidu on nende ellujäämine ohus.

4.4 Küsimused, mida võtta arvesse, kui kaalutakse võimalust tühistada mittemäletsejatelt pärit lihajahu kasutamise keeld sigade ja kodulindude toidus

4.4.1 Peamine küsimus on tagada, et lihajahus ei oleks ristsaastumist. Mitmetest Belgia institutsioonidest pärit uurijate rühmal paluti seega uurida ja rakendada erinevaid tehnikaid, mis võimaldaksid tuvastada mittemäletsejatelt pärit loomsete valkude sisalduse loomatoidus. Uurijate rühm lõpetas oma töö edukalt 2004. aasta esimesel poolel ning tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat esitas 24. septembril 2004 lõpparuande pealkirjaga “Töödeldud loomsete valkude, muuhulgas liha- ja kondijahu sisalduse tuvastamine loomatoidus”, mis sätestab meetodid, kuidas neid valke loomatoidus tuvastada. See aitab nüüd rajada süsteeme, et toota täielikult tuvastatavat mittemäletsejatelt pärit lihajahu, (st valgu päritolu oleks kergesti tuvastatav), mille suhtes toimub ka järelevalve. See võib võimaldada rajada esialgsed süsteemid nende koostisosade tootmiseks ja taaskasutamiseks kindla garantiiga, et need ei sisalda mäletsejatelt pärit jahu (14).

4.5 Viimane takistus mittemäletsejatelt pärit lihajahu taaskasutamisel sigade ja kodulindude loomatoidus

4.5.1 Ainus, mida on praegusel hetkel vaja, on töötada välja tehnikaid, mille abil eristada sealiha valku kodulinnuliha valgust, et olla vastavuses veel ühe Euroopa Parlamendi nõudega, millega tahetakse tagada, et ei toimu kannibalismi. Lihajahu kontekstis ei ole “kannibalismist” rääkimine korrektne. Kannibalism viitab otsetarbimisele ja võib esineda ainult kogemata üksikutes talumajapidamistes. Kannibalismist rääkimine seoses aminohapete ja rasvhapetega on seetõttu vastuvõetamatu.

4.5.2 Igal juhul on hoolimata ülalmainitud märkustest nüüd reaalne võimalus luua järelevalvesüsteemide mehhanism, mille raames toodetakse sealihavalku ainult kodulindude sööda jaoks ja vastupidi, sest: — sigadelt pärit lihajahu ja kodulindudelt pärit lihajahu ei saa iialgi toota samas tapamajas, kuna need liigid eeldavad erinevaid tapaseadmeid; — kuna mõned käitised toodavad ainult kodulinnusööta ja teised ainult sigade sööta, ei saa neid kahte kunagi kogemata segamini ajada; — sama kehtib käitiste kohta, kus on erinevate liikide jaoks eraldi tootmisliinid.

Brüssel, 14. september 2006 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Anne-Marie SIGMUND

(1) D. Matthews ja B. C. Cooke, Rev. Sci. Tecl. Int. Eprit. 2003, 22(1), 283–296. Asjakohane on ka järgmine uurimus: Poultry, pig and the risk of BSE following the feed ban in France — a spatial analysis. Abrial D, Calavas D, Jarrige N, Ducrot C; Vet. Res. 36 (2005), lk 615–628.

(2) Tabel 1. Zootehniliste jäätmete loetelu (EL-15). Allikas EUROSTAT/MAPYA 2003.

(3) Tabel 2. Põllumajandusloomade jäätmete ja kõrvalsaaduste kogused (allikas EUROSTAT/MAPYA).

(4)

— Risk assessment: use of composting and biogas treatment to dispose of catering waste containing meat (Final report to the department for Environment, Food and Rural Affairs). Gale P. (2002). In http://www.defra.gov.uk/animalh/by-prods/publicat/

— Informe final relativo a los resultados obtenidos en los proyectos de estudio de alternativas a sistemas de cadáveres. Antonio Muñoz Luna, Guillermo Ramis Vidal, Francisco José Pallarés Martínez, Antonio Rouco Yáñez, Francisco Tristán Lozano, Jesús Martínez Almela, Jorge Barrera, Miriam Lorenzo Navarro, Juan José Quereda Torres. (2006).

(5) Uurimused antud teemal:

— Informe final de resultados sobre la hidrolización de cadáveres animales no ruminantes: experiencia en ganado porcino. Lobera JB, González M, Sáez J, Montes A, Clemente P, Quiles A, Crespo F, Alonso F, Carrizosa JA, Andujar M, Martínez D, Gutiérrez C.

— Parámetros Físico-químicos y bacteriológicos de la hidrolización de cadáveres de animales no ruminantes con bioactivadores Gutiérres C, Fernández F, Andujar M, Martín J, Clemente P, Lobera JB CARM-IMIDA. http://wsiam.carm.es/imida/publicaciones%20pdf/Ganader%EDa/Gesti%F3n%20de%20Residuos%20Ganaderos/Hidrolizaci%F3n%20de%20Cad%E1veres/Resultados%20del%20Estudio%20Preliminar.pdf

(6) On tehtud arvutused, mis viitavad tootmiskulude 0,36–0,96 eurosele kasvule toodetud looma pealt, sõltuvalt talumajapidamise asukohast ja suurusest, kuigi paratamatult kannatavad kõige rohkem alati väikseimad talumajapidamised.

(7) Sellest tulenevalt kaasneb tootega lisakulu, mis on 0,3–0,5 eurot toodetud looma kohta.

(8) Uuringud on teostanud Múrcia Ülikooli töörühm prof. dr. António Muñoz Luna (DMV, PhD, MBA) juhtimisel.

(9) Allikas: Põllumajandusuuringute Riiklik Instituut (Institue National de Recherche Agricole).

(10) Arvutused on tehtud toormaterjalide keskmise hinna alusel nuumsea keskmise toidukoguse kohta enne ja pärast keeldu.

(11) Arvutused on tehtud toormaterjalide keskmise hinna alusel nuumsea keskmise toidukoguse kohta enne ja pärast keeldu.

(12) Paraná osariigi 1200 seaga talumajapidamise tootmiskulud suletud tsüklis, kus tootlikkus on 20,3 piimapõrsast emise kohta aastas.

(13) Portugali 500 seaga talumajapidamine suletud tsüklis, kus tootlikkus on 23 piimapõrsast emise kohta aastas.

(14) Teisi uurimusi antud teemal:

— Effective PCR detection of animal species in highly processed animal by-products and compound feeds. Fumière O, Dubois M, Baeten V, von Holst C, Berben G. Anal Bioanal Chem (2006) 385: 1045–1054.

— Identification of Species-specific DNA in feedstuffs. Krcmar P, Rencova E.; J. Agric. Food Chem. 2003, 51, 7655–7658.