Eriaruanne Läänemere 
eutrofeerumisega 
võitlemine: tuleb võtta 
rohkem ja mõjusamaid 
meetmeidET 2016  nr 03
EUROOPA
KONTROLLIKODA

EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist (http://europa.eu).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2016
Trükis ISBN 978-92-872-4376-8 ISSN 1831-0818 doi:10.2865/85045 QJ-AB-16-005-ET-C
PDF ISBN 978-92-872-4425-3 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/037662 QJ-AB-16-005-ET-N
EPUB ISBN 978-92-872-4412-3 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/23201 QJ-AB-16-005-ET-E
© Euroopa Liit, 2016
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.
Läänemere 
eutrofeerumisega 
võitlemine: tuleb võtta 
rohkem ja mõjusamaid 
meetmeid
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 
teisele lõigule)EriaruanneET 2016  nr 03
02
 Auditirühm
Kontrollikoja eriaruannetes esitatakse konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisega seotud teemasid hõlmavate tule -
mus- ja vastavusauditite tulemused. Auditite valiku ja ülesehituse juures on kontrollikoja eesmärgiks maksimeerida nende 
mõju, võttes arvesse tulemuslikkuse ja vastavuse riske, konkreetse valdkonna tulude ja kulude suurust, tulevasi arengu -
suundi ning poliitilist ja avalikku huvi.
Kõnealuse tulemusauditi viis läbi struktuuripoliitika, transpordi ja energeetika kuluvaldkondade eest vastutav II auditi -
koda, mille eesistuja on kontrollikoja liige Henri Grethen. Auditit juhtis kontrollikoja liige Ville Itälä, teda toetasid kabineti -
ülem Turo Hentilä ja kabineti atašee Outi Grönlund, valdkonnajuht Alain Vansilliette, auditijuht Maria del Carmen Jime -
nez ning audiitorid Krzysztof Zalega, Nils Odins, Zuzana Gullova, Tomasz Plebanowicz, Jean-François Hynderick ja Vivi 
Niemenmaa.
Vasakult paremale:  T. Hentilä, V. Niemenmaa, A. Vansilliette, V. Itälä, M. d. C. Jimenez, T. Plebanowicz, K. Zalega, 
J.-F. Hynderick.

03
 Sisukord
Punkt
 Mõisted ja lühendid
I–IX  Kokkuvõte
1–14  Sissejuhatus
1–5 Läänemeri ja eutrofeerumine
6 –11  Merevee toitainetega saastumise probleemi käsitlevad ELi õigusaktid
12–14  ELi eelarvevahendid vee toitainetega saastumisega tegelemiseks
15–17  Auditi ulatus ja lähenemisviis
18 –112  Tähelepanekud
18–41  Liikmesriikide meetmed Läänemerre sattuvate toitainekoguste vähendamiseks
23–25  Edusammud Läänemerre valguvate toitainete hulga vähendamisel olid piiratud
26–31  Liikmesriikide toitainekoguste vähendamise kavades puuduvad kaugemad eesmärgid ja asjakohased 
näitajad
32–36  Külastatud liikmesriigid võtsid oma kavades ja õigusraamistikus vaid osaliselt arvesse Helcomi soovitusi
37–41  Läänemerre sattuvaid toitaineid käsitlevate seireandmete usaldusväärsus ei ole tagatud
42–69  Asulareovee toitainetega saastatuse vähendamise meetmete mõjusus
46–54 Suurem osa liikmesriike ei täida veel asulareovee puhastamise direktiivi nõudeid
55–57  ELi kaasrahastatud reoveepuhastusjaamad on mõjusad, kuid jätkusuutlikkus ei ole alati tagatud
58–64  Komisjoni järelevalve liikmesriikidepoolse direktiivi rakendamise üle ei ole õigeaegne
65–69  ELi toetus Venemaale ja Valgevenele on potentsiaalselt kulutasuv, kuid selle ulatus on vajadustega 
võrreldes piiratud ning projektide rakendamine võtab kaua aega
04 Sisukord 
70–102  Vee põllumajandusest lähtuva toitainetega saastatuse vähendamise meetmete mõjusus
75–83  Nitraatide direktiivi ei ole mõjusalt rakendatud, vaatamata komisjonipoolsetele suhteliselt edukale 
järelevalvele
84–90 Nõuetele vastavuse mehhanism aitab jõustada nitraatide direktiivi ja muid väetamisnõudeid, kuid see ei 
ole täielikult mõjus
91–102  ELi kaasrahastatud perioodi 2007–2013 maaelu arengu meetmete mõju külastatud liikmesriikide 
veekogude toitainetega saastatuse vähendamisele oli piiratud
103 –112  ELi Läänemere piirkonna strateegia lisandväärtus seoses Läänemerre sattuvate toitainete 
vähendamisega
105 Keeruline juhtimisvõrgustik ning lisandväärtus, mida on raske hinnata
106–108  Juhtprojektid aitavad levitada head tava, kuid nende mõju toitainekoormuse vähendamisele ei ole 
näidatud
109 –112  Rakenduskavades tuleb Läänemere strateegiat rohkem arvesse võtta
113 –128  Järeldused ja soovitused
 I lisa.  Toitainekoguste vähendamise eesmärgid
 II lisa.  Läänemerre sattuvate lämmastiku- ja fosforikoguste suundumused riikide kaupa
 III lisa.  Toitainekoormuse ülemmäära saavutamine alamvalgalade kaupa
 IV lisa.    Toitainete kontsentratsioon Läänemere-äärsete ELi liikmesriikide peamiste linnade 
reoveepuhastusjaamade heitvees (2013)
 V lisa.  Juhtprojektid ja muud Läänemere strateegia rakendamise seisukohast olulised projektid
 Komisjoni vastus
05
 Mõisted ja lühendid
BSAP : Läänemere tegevuskava (vt punkt 8).
EUSBSR : ELi Läänemere piirkonna strateegia (vt punkt 11).
Helcom : Helsingi komisjon (vt punkt 8).
Meetmete kava : osa veemajanduskavast, millega nähakse ette vajalikud meetmed põhjavee hea seisundi 
taastamiseks, võttes arvesse valglapiirkonna tunnuseid. Sarnased meetmete kavad tuleb välja töötada ka merevee 
kvaliteedi taastamiseks.
Pinnavee seisund : üldmõiste, mis tähistab pinnaveekogu seisundit, mis määratakse kindlaks selle ökoloogilise või 
keemilise seisundi põhjal. Merevee puhul tähendab pinnavee seisund ökoloogilist seisundit, mis põhineb muudel 
kriteeriumidel kui siseveekogude pinnavee seisund.
„Saastaja maksab” põhimõte : põhimõte, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus (artikli 191 lõige 2). 
Reovee suhtes tähendab see, et tekitatud saaste eest peavad maksma reovee tootjad (näiteks kodumajapidamised 
maksavad puhastusteenuse eest reovee hinna kaudu ja reoveepuhastid maksavad saastemaksu).
Saasteallikad : on kaks peamist vee kaudu leviva saaste allikat:
hajureostusallikad, millel puudub konkreetne reostuspunkt. Kõige rohkem reostab põllumajandus- ja 
metsandustegevus ning kanalisatsioonivõrguga mitteliitunud majapidamised;
punktreostusallikad, millel on konkreetne reostuspunkt. Nendeks on asulareoveepuhastitest väljuv vesi ning reovesi 
tööstusettevõtetest ja kalakasvatustest.
Veekogu : pinnavee eraldiseisev ja oluline element. Veekogu on näiteks järv, veehoidla, oja, jõgi, kanal, 
üleminekuvesi ja rannikuveelõik.
Vesikond : maa-ala, millelt kogu äravoolav pinnavesi voolab ojade, jõgede ja mõnikord ka järvede kaudu merre ühe 
jõesuudme või delta kaudu. Valglapiirkond on konkreetse liikmesriigi alal asuva vesikonna osa.
06
 Kokkuvõte
I
Läänemerega piirneb kaheksa ELi liikmesriiki (Eesti, Leedu, Läti, Poola, Rootsi, Saksamaa, Soome ja Taani) ja Vene -
maa. Läänemeri on üks maailma enim saastunud merealasid. Eutrofeerumisega võitlemine on väga tõsine prob -
leem. 2008. aasta merestrateegia raamdirektiivi eesmärk on saavutada 2020. aastaks ELi merealade hea keskkon -
naseisund. Direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid direktiivi eesmärkide saavutamiseks piirkonna ja alampiirkonna 
raames koostööd tegema, tuginedes, kui see on praktiline ja asjakohane, piirkondlike merekonventsioonide raames 
juba paika pandud struktuuridele. Läänemere puhul kohaldatakse Helsingi konventsiooni (mida haldab Helsingi 
komisjon (Helcom)) ja selle Läänemere tegevuskava, milles nõutakse toitainekoormuse vähendamist allakirjutanud 
riikide poolt.
II
Aastal 2009 võttis Euroopa Ülemkogu vastu makropiirkondliku strateegia (ELi Läänemere piirkonna strateegia), mille 
eesmärk on eelkõige parandada keskkonnakaitset, kaasa arvatud toitainekoormuse vähendamine, edendades koos -
tööd naaberriikide vahel ja innovaatiliste lahenduste kasutamist.
III
Peamised eutrofeerumist põhjustava toitainekoormuse allikad on põllumajandus ja asulareovesi. Perioodil 2007–
2013 eraldas EL reovee kogumise ja puhastamise projektidele viies Läänemerega piirnevas liikmesriigis 4,6  miljar -
dit eurot. Kõigi kaheksa Läänemerega piirneva liikmesriigi maaelu arengu meetmetele, sh veekaitse, eraldati kokku 
9,9 miljardit  eurot.
IV
Kontrollikoja auditiga uuriti, kas ELi meetmed on aidanud liikmesriikidel mõjusalt vähendada toitainekoormust  
Läänemeres. Üldine järeldus on, et meetmetel on olnud piiratud mõju Läänemere toitainekoormuse vähendamisele.
V
Liikmesriikide kavad Helcomi toitainekoormuse vähendamise eesmärkide saavutamiseks põhinevad veemajandus -
kavadel, mis on koostatud veepoliitika raamdirektiivi alusel. Kavad ei ole piisavalt kaugeleulatuvad, sest neis 
keskendutakse ELi direktiivide rakendamise põhimeetmetele seoses toitainetega saastumise allikatega, milleks on 
peamiselt asulareovesi ja põllumajandus. Vähem pannakse rõhku meetmetele hajureostusallikatest lähtuva toit -
ainekoormuse vähendamiseks ja veepoliitika raamdirektiivis toodud lisameetmetele. Meetmed pannakse paika 
ebapiisava teabe alusel. Samuti puuduvad meetmetel eesmärgid ja asjakohased näitajad merevee toitainekoormuse 
vähendamisel tehtud edusammude hindamiseks.
Kokkuvõte 07
VI
Meetmed linnastutest pärineva toitainekoormuse vähendamiseks on aidanud koormust vähendada. Mõned linnas -
tud puhastavad asulareovett rangemate standardite alusel kui asulareovee puhastamise direktiivis nõutud. Vaata -
mata ELi märkimisväärsele rahastamisele viibib direktiivi rakendamine nendes liikmesriikides, mis ühinesid ELiga 
aastal 2004. Lisaks ei ole kõik Läänemere-äärsed liikmesriigid, kes pidid direktiivi nõuded täitma aastaks 2012, seda 
teinud. Komisjoni järelevalve liikmesriikidepoolse direktiivi rakendamise üle ei olnud õigeaegne. Venemaal ja Valge -
venes on ELi asulareovett puudutavad meetmed potentsiaalselt kulutasuvad, kuid nende ulatus on vajadustega 
võrreldes piiratud ning projektide rakendamine võtab kaua aega.
VII
Nitraatide direktiivi rakendamine Läänemere-äärsetes liikmesriikides ei ole täielikult mõjus. Asjaomased valdkonnad 
ei ole korralikult määratletud ning liikmesriikide tegevuskavade nõuded ei ole piisavalt ranged. Toitaineid sisalda -
vaid väetisi hõlmavate nõuete puhul on nõuetele vastavuse mehhanismi hoiatav mõju ebapiisav, sest eeskirjade 
eiramise tase on endiselt kõrge. Kuigi kõik vesikondade majandamiskavad sisaldavad lisameetmeid põllumajanduse 
põhjustatud toitainekoormuse vähendamiseks, keskendutakse kavades liiga vähe valdkondadele, kus seda oleks 
kõige enam vaja. Lisaks ei ole ükski liikmesriik kasutanud ELi määrustes toodud võimalust muuta mõned meetme -
test nendes piirkondades asuvate põllumajandusettevõtete jaoks kohustuslikuks.
VIII
Euroopa Liidu Läänemere piirkonna strateegia parandab Läänemere keskkonnaseisundi ja piirkondliku koostöö 
poliitilist staatust, kuid siiani on selle lisandväärtust toitainekoguste vähendamise seisukohast keeruline hinnata.
IX
Kontrollikoda esitab soovitusi, et parandada Läänemere eutrofeerumise vastaste meetmete mõjusust.
08
 Sissejuhatus
Läänemeri ja eutrofeerumine
01 
Läänemeri on üks maailma enam saastunud merealasid ning kõige suuremaks 
probleemiks on eutrofeerumine1. Läänemerega piirneb üheksa riiki: kaheksa ELi 
liikmesriiki (Eesti, Leedu, Läti, Poola, Rootsi, Saksamaa, Soome ja Taani) ja Vene -
maa. Valgevene kuulub samuti Läänemere valgalal asuvate suurte riikide hulka.
02 
Eutrofeerumine toimub, kui peamiselt inimtegevuse tulemusel tekkinud üleliig -
sed toitained, enamasti lämmastik või fosfor, satuvad veekogusse. Toitainete kõr -
ge kontsentratsioon tekitab intensiivset vetikate õitsemist, mis võib olla mürgine 
(vt 1. foto ).1 Euroopa Keskkonnaamet: 
„Nutrients in transitional, 
coastal and marine waters (CSI 
021)”. 2013. aasta märtsis 
avaldatud hindamine.
1. foto. Merevee eutrofeerumine
Allikas:  Helcom, foto autor Samuli Korpinen.
09 Sissejuhatus 
03 
Eutrofeerumine vähendab mere kasulikkust, vähendades bioloogilist mitmekesi -
sust, rikkudes ranniku väljanägemise ning vähendades kalavarusid. Kõige enam 
on sellest mõjutatud Soome laht, Liivi laht ja Läänemere kõige sügavam keskosa 
(vt 1. joonis ).Joonis 1Eutrofeerumine Läänemeres
Allikas:  HELCOM. „What was the eutrophication status of the Baltic Sea in 2003–2007?” Pyhälä Minna, 
Frias Vega Manuel, Laamanen Maria, Fleming-Lehtinen Vivi, Nausch Günther ja Norkko Alt (2010).
Swed enFinland
Russia
Norway
PolandBelarusLatvia
Lithuani a
GermanyEstonia
Denmark
HELCOM 2 010Eutrophication status
GOOD
BADGulf of Finland
Gulf of RigaGulf of Riga
Baltic Proper
10 Sissejuhatus 
04 
Peamiselt satuvad toitained merre sisemaalt jõgede kaudu ning heidete tõttu 
rannikualalt. Vee kaudu leviva toitainekoormuse tõttu jõuab Läänemerre 78% 
lämmastiku ja 95% fosfori üldkogusest2. Kaks peamist vee kaudu leviva toitaine -
koormuse allikat on hajureostusallikad, peamiselt põllumajandus (45% lämmasti -
ku ja 45% fosfori üldkogusest), ning punktreostusallikad, peamiselt asulareovesi 
(12% lämmastiku ning 20% fosfori üldkogusest)3.
05 
Kliimamuutus toob kaasa veel kaks probleemi. Esiteks prognoositakse, et lühe -
mad ja niiskemad talved põhjustavad lume- ja jääkatte vähenemist, mille tõttu 
suureneb heidete vette valgumine jõgede valgaladelt. Selle tagajärjel satub mer -
re üha suurem toitainekogus, mis suurendab omakorda eutrofeerumist4. Teiseks 
on merevee kõrgema temperatuuri tõttu vetikate vohamiseks paremad tingimu -
sed, samuti põhjustab see pikemaid kasvuperioode.
Merevee toitainetega saastumise probleemi käsitlevad 
ELi õigusaktid
06 
ELi merevee kvaliteeti käsitleb merestrateegia raamdirektiiv5, mille eesmärk on 
saavutada 2020. aastaks merealade hea keskkonnaseisund. Direktiivi rakendami -
ne on alles algusjärgus: oktoobriks 2012 pidid liikmesriigid saatma komisjonile 
merealade hea keskkonnaseisundi määratluse, mis põhineb direktiivis toodud 
tunnustel (üks neist on eutrofeerumine), liikmesriigi merealade seisundi esialgse 
hinnangu ning keskkonnaalased eesmärgid ja nendega seotud näitajad.
07 
Direktiivi rakendamine on liikmesriigi vastutusel. 2015. aasta lõpuks pidid liikmes -
riigid valmistama ette meetmete kava hea keskkonnaseisundi saavutamiseks. 
Kavad tuleb saata komisjonile märtsiks 2016. Üldiselt peaksid liikmesriigid võima -
likult palju tuginema olemasolevate piirkondlike merekonventsioonide eesmärki -
dele ja meetmetele.2 Helcom, ajakohastatud 
dokument „Fifth Baltic Sea 
Pollution Load Compilation” 
(PLC-5.5) – 2015 (2010. aasta 
andmed).
3 Helcom, „Fifth Baltic Sea 
Pollution Load Compilation” 
(PLC-5) – 2011 (2006. aasta 
andmed).
4 BACC II autorite rühm, „Second 
Assessment of Climate Change 
for the Baltic Sea Basin, 
Regional Climate Studies”, 
Springer International 
Publishing, 2015.
5 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 17. juuni 2008. aasta 
direktiiv 2008/56/EÜ, millega 
kehtestatakse ühenduse 
merekeskkonnapoliitika-alane 
tegevusraamistik (ELT L 164, 
25.6.2008, lk 19).
11 Sissejuhatus 
08 
Läänemere piirkondlik merekonventsioon kirjutati alla 1974. aastal: Läänemere 
piirkonna merekeskkonna kaitse konventsioon ehk Helsingi konventsioon. Sellele 
on alla kirjutanud Taani, Eesti, Euroopa Liit, Soome, Saksamaa, Läti, Leedu, Poola, 
Venemaa ja Rootsi. 2007. aastal tegi konventsiooni reguleeriv Helsingi komisjon 
(Helcom) ettepaneku Läänemere tegevuskava (BSAP) koostamiseks, et taastada 
aastaks 2021 Läänemere hea keskkonnaseisund. Allakirjutanud kiitsid kava heaks.
09 
Merealade hea keskkonnaseisundi saavutamise võtmeks on merre voolavate 
jõgede vee hea kvaliteet. 2000. aasta veepoliitika raamdirektiiviga6 kehtestatakse 
maismaa-, ülemineku- ja rannikuveekogude kaitse raamistik. Veepoliitika raam -
direktiivi peamine eesmärk on saavutada hea pinnavee ja põhjavee seisund  
2015. aastaks, mõne erandi puhul 2021.  või 2027. aastaks. Liikmesriigid pidid esi -
algu koostama veemajanduskavad 2009. aasta detsembriks. Kavades tuli märkida 
ära veekogud, mis ei pruugi eesmärki 2015. aastaks saavutada, ning märkida ka 
neid kõige enam ohustavad probleemid. Sarnaselt merestrateegia raamdirektii -
vile sisaldavad veemajanduskavad meetmete kava, mis aitab kaasa veepoliitika 
raamdirektiivi eesmärkide saavutamisele.
10 
Kavades peavad sisalduma vähemalt need meetmed, mis on vajalikud juba ole -
masolevate vee kvaliteedi kaitsmise direktiivide täielikuks rakendamiseks, ning 
muud veepoliitika raamdirektiiviga kohustuslikuks tehtud meetmed (ja eelkõige 
meetmed hajureostusallikate kontrolli alla saamiseks)7. Olemasolevad direktiivid 
on järgmised:
– 1991. aasta asulareovee puhastamise direktiiv8, mis käsitleb linnastute reovee 
kogumist ja puhastamist;
– 1991. aasta nitraatide direktiiv9, mis käsitleb meetmete vastuvõtmist taga -
maks, et vee nitraadireostust põhjustavate või põhjustada võivate põllu -
majanduspiirkondade (nn nitraaditundlikud alad) põllumajandusettevõtjad 
peavad kinni lämmastikväetiste kasutamise miinimumnõuetest.
11 
2009. aastal kiitis Euroopa Ülemkogu heaks ka ELi Läänemere piirkonna stratee -
gia. Strateegia käsitleb eesmärke kolme teema raames: mere kaitsmine, piirkonna 
ühendamine ja heaolu suurendamine. Üks mere kaitsmise alameesmärkidest 
nimega „Puhas vesi Läänemeres” võttis üle Läänemere tegevuskava eesmärgid 
seoses merre sattuvate toitainekoguste vähendamisega. ELi meetmed on ka -
vandatud koostöö edendamiseks naaberriikide vahel (nii ELi liikmesriigid kui ELi 
mittekuuluvad riigid).6 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 23. oktoobri 
2000. aasta direktiiv 2000/60/
EÜ, millega kehtestatakse 
ühenduse veepoliitika alane 
tegevusraamistik (EÜT L 327, 
22.12.2000, lk 1).
7 Veepoliitika raamdirektiivi 
artikli 11 lõike 3 punkt h.
8 Nõukogu 21. mai 1991. aasta 
direktiiv 91/271/EMÜ 
asulareovee puhastamise 
kohta (EÜT L 135, 30.5.1991, 
lk 40).
9 Nõukogu 12. detsembri  
1991. aasta direktiiv 91/676/
EMÜ, veekogude kaitsmise 
kohta põllumajandusest 
lähtuva nitraadireostuse eest 
(EÜT L 375, 31.12.1991, lk 1).
12 Sissejuhatus 
ELi eelarvevahendid vee toitainetega saastumisega 
tegelemiseks
12 
Ühtekuuluvuspoliitika10 raames võib Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühte -
kuuluvusfondist osana liikmesriikide rakenduskavadest kaasrahastada reovee 
taristuprojekte. ELi kogupanus Läänemerega piirnevate liikmesriikide11 reovee 
kogumise ja puhastamise projektidesse oli perioodil 2007–2013  4,6 miljardit   
eurot, mis jagunes järgmiselt: Poola – 3,4  miljardit  eurot, Läti – 0,6 miljardit  
eurot, Leedu – 0,4 miljardit eurot, Eesti – 0,2 miljardit eurot ja 
Saksamaa – 0,04  mil jardit  eurot.
13 
Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist12 saab rahastada maaelu arengu 
programmi meetmeid, millel võib olla kas otsene või kaudne mõju veekvaliteedi -
le (peamiselt meetmed, mis on seotud keskkonna ja paikkonna parandamisega13). 
Perioodil 2007–2013 eraldati seda tüüpi meetmetele kõigis kaheksas Läänemere -
ga piirnevas liikmesriigis kokku 9,9  miljardit  eurot14. Ei ole teada, milline osa 
sellest summast kulus konkreetselt veekaitsemeetmetele.
14 
ELi mittekuuluvate riikide puhul pakub Euroopa naabruspoliitika Venemaale ja 
Valgevenele võimalusi keskkonnaalaseks koostööks. Need hõlmavad tuuma -
energiaallikate välist põhjamõõtme keskkonnapartnerlust (NDEP), mida EL on 
siiani toetanud 44  miljoni  euroga, kahepoolset/piirkondlikku toetust ja piiriülest 
koostööd, millele EL on perioodil 2003–2013 eraldanud toetust vastavalt 14,5 ja 
3,5 miljonit  eurot15.10 Nõukogu 11. juuli 2006. aasta 
määrus (EÜ) nr 1083/2006, 
millega nähakse ette 
üldsätted Euroopa 
Regionaalarengu Fondi, 
Euroopa Sotsiaalfondi ja 
Ühtekuuluvusfondi kohta ning 
tunnistatakse kehtetuks 
määrus (EÜ) nr 1260/1999 
(ELT L 210, 31.7.2006, lk 25), 
ning Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 17. detsembri 
2013. aasta määrus (EL) 
nr 1303/2013, millega 
kehtestatakse ühissätted 
Euroopa Regionaalarengu 
Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, 
Ühtekuuluvusfondi, Euroopa 
Maaelu Arengu Euroopa 
Põllumajandusfondi ning 
Euroopa Merendus- ja 
Kalandusfondi kohta, nähakse 
ette üldsätted Euroopa 
Regionaalarengu Fondi, 
Euroopa Sotsiaalfondi, 
Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa 
Merendus- ja Kalandusfondi 
kohta ning tunnistatakse 
kehtetuks nõukogu määrus 
(EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 
20.12.2013, lk 320).
11 Neli ELiga 2004. aastal 
ühinenud liikmesriiki ja 
Saksamaa liidumaad 
Läänemere valgalas. 
Ülejäänud kolm Läänemere 
äärset liikmesriiki (Taani, 
Soome ja Rootsi) ei saanud 
ELilt reoveeprojektidele 
toetust.
12 Nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi toetuse kohta maaelu arendamiseks 
(ELT L 277, 21.10.2005, lk 1) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1305/2013 Euroopa Maaelu Arengu 
Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 
(ELT L 347, 20.12.2013, lk 487).
13 Perioodi 2007–2013 maaelu arengu programmide 2. telg. Selle telje raames pööratakse tähelepanu bioloogilisele mitmekesisusele, „Natura 2000” 
alade majandamisele, veepoliitika raamdirektiiviga, vee ja pinnase kaitsmise ja kliimamuutuse mõju leevendamisega seotud meetmetele.
14 Poola (4,4  miljardit  eurot), Soome (1,5  miljardit  eurot), Rootsi (1,3  miljardit  eurot), Saksamaa (1,1  miljardit  eurot), Leedu (0,6  miljardit  eurot), Läti 
(0,4 miljardit  eurot), Taani (0,3  miljardit  eurot) ja Eesti (0,3  miljardit  eurot).
15 Allikas : Euroopa Kontrollikoda. TACISe ja ENPI kaudu 2013. aasta lõpuks Venemaale ja Valgevenele eraldatud ELi vahendid.
13
 Auditi ulatus ja 
lähenemisviis
15 
Auditi käigus uuris kontrollikoda, millises ulatuses on Läänemere toitainekoor -
mus vähenenud, ning hindas seda, kui mõjusad on liikmesriikide rakendatud 
meetmed merre sattuvate toitainekoguste vähendamisel. Kontrollikoda käsitles 
järgmiseid auditiküsimusi:
a) Kas liikmesriigid on olnud üldiselt edukad Läänemerre sattuvate toitainete 
vähendamisel?
b) Kas ELi reoveealased meetmed on olnud mõjusad Läänemere toitainetega 
saastatuse vähendamisel?
c) Kas ELi põllumajandusalased meetmed on olnud mõjusad Läänemere toitai -
netega saastatuse vähendamisel?
d) Kas ELi Läänemere piirkonna strateegia on andnud lisandväärtust võrreldes 
olemasolevate meetmetega Läänemere toitainekoormuse vähendamiseks?
16 
Küsimustele saadi vastused järgmistel viisidel kogutud tõendite alusel:
– ELi meetmeid põllumajandusliku tegevuse tagajärjel tekkiva saaste vähenda -
miseks kontrolliti Lätis, Poolas ja Soomes, sellal kui ELi meetmeid asulareovee 
tõttu tekkiva saaste vähendamiseks kontrolliti vaid Lätis ja Poolas (kolmes 
reoveepuhastusjaamas Lätis ja seitsmes jaamas Poolas), kuna Soomele selle -
kohast toetust ei eraldatud (vt joonealune märkus 11). ELi toetust Venemaa 
ja Valgevene reovee puhastamisega seotud projektidele kontrolliti komisjoni 
valduses olevate dokumentide alusel.
– Vaadati läbi Läänemere valgala peamiste linnade 18 reoveepuhastusjaama 
tulemusandmed.
– Viiele Läänemerega piirnevale riigile, mida kohapeal ei külastatud (Eesti,  
Leedu, Rootsi, Saksamaa ja Taani), saadeti küsimustikud nende kavade 
kohta Helcomi Läänemere toitainekoormuse vähendamise eesmärkide 
saavutamiseks.
– Komisjoni töötajaid, Helcomi sekretariaadi töötajaid ja Baltic Nest instituudi16 
eksperte küsitleti ning analüüsiti dokumente.
– Küsitleti Eesti Riigikontrolli esindajaid, kes viisid läbi sarnase auditi Eestis.
17 
Küsimustele vastamiseks kasutatud kriteeriumid koostati õigusaktide, komisjoni 
suuniste ja Helcomi kokkulepete alusel ning tuginedes kontrollikoja varasematele 
veekaitse alal tehtud audititele17. Neid käsitletakse lähemalt aruande vastavates 
osades.16 Baltic Nest instituut on 
rahvusvaheline 
teadusuuringute liit, mis 
ühendab Stockholmi Ülikooli 
Läänemere keskuse, Rootsi 
mere- ja veemajanduse 
agentuuri, Aarhusi Ülikooli ja 
Soome keskkonnainstituudi. 
Instituudis on ühendatud 
mere ökosüsteemide 
majandamise eri distsipliinide 
pädevused. Instituudi tooted 
valmivad koostöös Helcomiga.
17 Eelkõige: eriaruanne nr 3/2009, 
mis käsitleb 
struktuurimeetmete kulude 
mõjusust reovee puhastamisel 
programmitööperioodil 
1994–1999 ja 2000–2006; 
eriaruanne nr 4/2014, „ELi 
veepoliitika eesmärkide 
integreerimine ühisesse 
põllumajanduspoliitikasse: 
osalised edusammud”, 
eriaruanne nr 2/2015, „ELi 
toetus asulareoveepuhastitele 
Doonau vesikonnas: vajatakse 
täiendavaid jõupingutusi, 
aitamaks liikmesriikidel ELi 
reoveepoliitika eesmärke 
saavutada”; ja eriaruanne 
nr 23/2015, „Doonau 
vesikonna vee kvaliteet: 
veepoliitika raamdirektiivi 
rakendamisel on edusamme, 
kuid teha on veel palju” 
(http://eca.europa.eu ).
14
 Tähelepanekud
18 SWD(2014) 49 final, 
20. veebruar 2014, mis on 
lisatud komisjoni nõukogule ja 
Euroopa Parlamendile 
esitatud aruandele 
„Merestrateegia raamdirektiivi 
(2008/56/EÜ) rakendamise 
esimene etapp – Euroopa 
Komisjoni hinnang ja 
suunised”.
19 SANBALT mudel, mille töötas 
välja MARE teadusuuringute 
programm Rootsis (Professor 
Wulff et al Baltic Nest 
instituudist, 2007).
20 Helcomi ministrite kohtumise 
deklaratsioon, Kopenhaagen, 
oktoober 2013.
21 Mitteallakirjutanud riigid, kelle 
tõttu satub Läänemerre 
oluline kogus toitaineid, on 
Tšehhi Vabariik, Ukraina ja 
Valgevene. Nende riikide 
eeldatav toitainekoguste 
vähendamine tuleneb 
Göteborgi protokollist.Liikmesriikide meetmed Läänemerre sattuvate 
toitainekoguste vähendamiseks
18 
Merestrateegia raamdirektiivi kohaselt peavad liikmesriigid koostama 2015. aasta 
detsembriks meetmete kava. Komisjon hindas Läänemerega piirnevate liikmes -
riikide aruandeid18 ning järeldas, et vaid üks liikmesriik (Soome) on seadnud 
toitainekoormusele, mis on eutrofeerumise peamine põhjus, kvantifitseeritavad 
eesmärgid (vt punkt 6). Selliste eesmärkide puudumisel peab komisjon Helcomi 
Läänemere tegevuskava eesmärkide kasutamist heaks tavaks (vt punktid 7 ja 8). 
Kontrollikoda uuris konventsiooni rakendamise hetkeseisu, sest seda saab kasuta -
da alustalana kõikide edasiste meetmete kavade jaoks.
19 
2007. aastal leppisid Helcomile allakirjutanud riigid kokku kahe peamise vahendi 
osas eutrofeerumisega võitlemiseks:
– Läänemere tegevuskava sisaldab toitainekoormuse vähendamise kava, milles 
määratakse igale riigile eesmärgid. Need määratakse kindlaks alamvesikonna 
tasandil, võttes arvesse riigi keskmist merre sattunud toitainekogust võrdlus -
perioodil 1997–2003. Iga riik pidi 2009. aasta lõpuks koostama oma toitaine -
koormuse vähendamise kava, et saavutada kava eesmärgid aastaks 2021. 
Esialgsed kogused pandi paika teadusliku mudeli alusel19.
– Helcomi soovitatud meetmete rakendamine veekogude kaitsmiseks mitme -
suguse tegevuse põhjustatud reostuse eest, sh reovee kogumine ja puhas-
tamine, fosfaatide kasutamine pesuvahendites ning väetiste kasutamine 
põllumajanduses.
20 
Aastal 2013 vaadati Läänemere tegevuskavasse kuuluv toitainekoormuse vähen -
damise kava uuesti läbi uue ja täielikuma andmebaasi ning parandatud model -
leerimisviisi alusel20. Allakirjutanud riigid nõustusid vähendama aastas merre 
sattuvat lämmastikukogust 13% (118 134 tonni aastas) ja fosforikogust 41%  
(15 178 tonni aastas) võrreldes võrdlusperioodi kogustega (vastavalt 910 344 ton -
ni aastas ja 36 894 tonni aastas). Allakirjutanud riigid nõustusid eesmärgi saavuta -
misele kaasa aitama, vähendades igal aastal merre sattuva lämmastiku ja fosfori 
kogust vastavalt 89 260 tonni aastas ja 14 374 tonni aastas alamvesikondade 
kaupa, sellal kui ülejäänud nõutav vähendamine puudutas peamiselt laevandust 
ja konventsioonile mitteallakirjutanud riike21.
15 Tähelepanekud 
22 HELCOMi ministrite kohtumise 
deklaratsioon aastast 2013, 
„Summary report on the 
development of revised 
Maximum Allowable Inputs 
and updated Country 
Allocated Reduction Targets of 
BSAP”.
23 Andmed, mis esitati HELCOMi 
delegatsioonijuhtide 48. 
kohtumisel 10.6.2015 – 
11.6.2015 Tallinnas. 
Andmehaldur on seisukohal, 
et andmed 2012. aasta 
toitainete koguste kohta on 
mõjutatud 
mõõtemääramatusest 
(testväärtus).21 
See, kui suuri jõupingutusi riik peab tegema, sõltub väga palju riigi asukohast 
(ehk riigiga piirneva Läänemere alamvesikonna eutrofeerumise ulatusest) ning 
sellest, kui palju on suudetud koguseid varasemalt vähendada22. See tähendab, 
et Rootsi, Soome ja Taani puhul oli koguseid vaja vähendada piiratud määral ning 
vaid nendes alamvesikondades, kus oli vähendamist kõige enam vaja. Leedu, 
Poola ja Venemaa puhul aga oli vaja koguseid märkimisväärselt vähendada (vt 
I lisa ).
22 
Kontrollikoda uuris, kas liikmesriigid:
– olid teinud edusamme Läänemerre valguvate toitainete hulga vähendamisel;
– olid võtnud vastu asjakohased toitainekoguste vähendamise kavad koos vas -
tavate näitajatega, mille abil edusammude saavutamise üle järelevalvet teha;
– olid rakendanud Helcomi soovitusi toitainekoguste vähendamiseks;
– olid kogunud usaldusväärsed seireandmed.
Edusammud Läänemerre valguvate toitainekoguste 
vähendamisel olid piiratud
23 
Perioodi 1995–2012 igal aastal Läänemerre valgunud toitainekoguste andmetest23 
nähtub, et lämmastikukogused on vähenenud 9% ja fosforikogused 14%. Joonis -
tel 2 ja 3  on võrreldud 2012. aasta lämmastiku ja fosforikoguseid iga riigi võrdlus -
perioodi kogustega. Kolme riigi puhul on mõlemad toitainekogused vähenenud 
(Taani, Poola ja Rootsi), kahe puhul on need aga suurenenud (Läti ja Venemaa). 
Ülejäänud riikide puhul oli vähenenud vaid ühe toitaine kogus. Üksikasjalik teave 
on esitatud II lisas .
16 Tähelepanekud Joonis 2 Joonis 3Lämmastikukogused võrdlusperioodil ja 2012. aastal
Fosforikogused võrdlusperioodil ja 2012. aastal
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda andmete alusel, mis esitati Helcomi delegatsioonijuhtide 48. kohtumi -
sel 10. ja 11. juunil 2015 Tallinnas.050100150200250
DE DK EE FI LT LV PL RU SEtuhandetes tonnides
Kogused 2012 Kogused 1997-2003 (võrdlusperiood)
02468101214
DE DK EE FI LT LV PL RU SEtuhandetes tonnides
Kogused 2012 Kogused 1997-2003 (võrdlusperiood)
17 Tähelepanekud 
24 Helcom, „Fifth Baltic Sea 
Pollution Load Compilation” 
(PLC-5) – 2011.
25 COM(2013) 683 final, 
4. oktoober 2013, „Komisjoni 
poolt nõukogule ja Euroopa 
Parlamendile esitatud aruanne 
nõukogu direktiivi 91/676/
EMÜ veekogude kaitsmise 
kohta põllumajandusest 
lähtuva nitraadireostuse eest 
rakendamise kohta, mis 
põhineb liikmesriikide poolt 
perioodil 2008–2011 esitatud 
aruannetel”.
26 Põllumajandusmaa 
toitainesisaldus on vähenenud 
või on püsinud samana 
kõikides Läänemere-äärsetes 
liikmesriikides (välja arvatud 
Saksamaa ja Poola). Nitraatide 
kontsentratsioon pinnavees 
on vähenenud või püsinud 
samana kõigis Läänemere-
äärsetes liikmesriikides (välja 
arvatud Läti), kuigi uuemate 
andmete kohaselt on ka Lätis 
kontsentratsioon vähenenud.
27 Läänemere tegevuskava 
riikliku rakendusprogrammi 
valmistas 2010. aastal ette 
keskkonnakaitse 
peadirektoraat ning seda 
ajakohastati aastal 2013, kuid 
Poola valitsus ei ole seda veel 
heaks kiitnud.24 
Helcomi 2012 andmed näitavad aga, et ükski allakirjutanud riikidest ei ole kõi -
kides eutrofeerumisest eriti mõjutatud alamvesikondades (Läänemere keskosa, 
Soome laht ja Liivi laht) siiani toitainekoormust nõutud ulatuses vähendanud, 
samas kui osa vähendamisest on toimunud nende alamvesikondade puhul, kus 
seda ei olnud nõutud (Taani väinad ja Botnia laht) (vt III lisa ).
25 
Helcomi viimase analüüsi kohaselt on täheldatud punktreostusallikatest päri -
nevate lämmastiku- ja fosforikoguste vähenemist, samas kui põllumajandus -
tegevuse tulemusena vette valguva lämmastiku ja fosfori kogused on perioodil 
1994–2008 jäänud samaks või suurenenud24. Euroopa Parlamendile ja nõukogule 
nitraatide direktiivi rakendamise kohta (perioodil 2008–2011) esitatud viimase  
aruande25 kohaselt on toitainekogus põllumajandusmaal vähenenud ning 
lämmastiku kontsentratsioon pinnavees on samuti veidi vähenenud26. Olukorra 
paranemine ei paista aga veel olevat mõjutanud rannikuvete eutrofeerumist ega 
ole ka vähendanud Läänemerre sattuvate toitainekoguseid. Tuleb märkida, et 
pinnase väetamise vähendamise tulemusel merre sattuvate toitainete vähenemi -
ne võib võtta mitu aastat.
Liikmesriikide toitainekoguste vähendamise kavades 
puuduvad kaugemad eesmärgid ja asjakohased näitajad
26 
Kõigis kolmes külastatud liikmesriikides oli toitainekoguste vähendamise kava 
kõrgetasemeline poliitikadokument, milles ei olnud toodud kvantifitseeritud 
toitainekoguste vähendamise eesmärke reostusallikate, tegevuste ja geograafi -
liste piirkondade kaupa. Ülejäänud viis liikmesriiki kiitsid heaks sarnased toitaine -
koguste vähendamise kavad. Poola väljendas kahtlusi riigi tasandi toitainekogus -
te vähendamise eesmärkide kohta ega ole veel ametlikult konkreetset kava heaks 
kiitnud27.
27 
Kõik Läänemere-äärsed liikmesriigid tuginevad oma veemajanduskavades meet -
mete kavale, nagu nõutud veepoliitika raamdirektiivis. Meetmete kavad on pea -
mine kavandamisvahend Helcomi toitainekoormuse vähendamise eesmärkide 
saavutamiseks. Pinnavee hea seisundi saavutamine kooskõlas veepoliitika raam -
direktiiviga nõuab jõgede kaudu Läänemerre sattuva toitainekoormuse olulist 
vähendamist, mis aitab omakorda kaasa Helcomi toitainekoormuse vähendamise 
eesmärgi saavutamisele.
18 Tähelepanekud 
28 
Mõne liikmesriigi puhul ei ole veepoliitika raamdirektiiviga nõutud hea seisundi 
saavutamine piisav, et saavutada Helcomi fosforit puudutavad eesmärgid. Poola 
puhul on eksperdid ja Poola keskkonnaametnikud28 seisukohal, et Helcomi ees -
märkide saavutamiseks tuleb fosfori kontsentratsiooni Oderi ja Wisła jões vähen -
dada 0,07–0,08 mg/l, mis on ligikaudu sama, mis looduslik tase ja tähendab seda, 
et jõgedesse ei tohi fosforit sattuda. Riigiasutuste kohaselt kehtib see analüüs ka 
Saksa ja Leedu puhul. Seega tuleb Helcomi eesmärkide saavutamiseks teha täien -
davaid jõupingutusi jõgedesse sattuvate fosforikoguste vähendamiseks.
29 
Toitainekoormuse osas sisaldavad kontrollikoja läbi vaadatud 2009. aasta vee -
majanduskavad ja vastavad meetmete kavad29 peamiselt põhimeetmeid ELi 
eridirektiivide rakendamiseks valdkondades, kus need ei olnud veel täielikult 
rakendatud. Veemajanduskavade vastuvõtmise ajaks ei olnud Eesti, Läti ja Poola 
asulareovee puhastamise direktiivi veel täies mahus rakendanud (nende puhul 
kehtis üleminekuperiood (vt punkt 44)). Need veemajanduskavad hõlmavad ka 
meetmeid hajureostusallikatest lähtuva saaste kontrolli alla saamiseks (vt punkt 
10), mis olid küll juba paigas enne kavade heakskiitmist. Veemajanduskavad hõl -
mavad ka täiendavaid meetmeid, mida kaasrahastatakse peamiselt ELi eelarvest 
ja mis on direktiivide nõuetest rangemad, kuid puudutavad peamiselt ainult 
põllumajandusvaldkonda.
30 
Veemajanduskavadel oli puudusi:
– ebatäielik reostusallikate tuvastamine ja vee seisundi klassifitseerimine, 
eelkõige ebapiisav merre sattuvate toitainete koguste kvantifitseerimine vee -
kogude või jõgede alamvalgalade tasandil. See näitab, et kavad ei ole piisav 
alus eesmärkide seadmiseks ja meetmete kindlaksmääramiseks;
– suutmatus süstemaatiliselt kindlaks määrata parandusmeetmeid veekogu või 
alamvalgala tasandil, mitmesuguste meetmete konkreetsete sihtväljundite 
puudumine (hektarite arv, millele meedet kohaldatakse), ning hinnanguliste  
üldkulude jaotuse esitamata jätmine individuaalsete meetmete tasandil. 
Andmed on vajalikud selleks, et tagada meetmete kulutasuvus Läänemerre 
sattuvate toitainekoguste vähendamisel ning rahaliste vahendite, eelkõige 
ELi rahastuse haldamisel;
– puuduvad sihid ja näitajad eeldatavate toitainekoguste vähenemise kohta eri 
meetmete tulemusel reostusallikate, tegevusvaldkondade ja geograafiliste 
piirkondade kaupa (st valgalad, alamvalgalad ja veekogud)30.
Komisjon31 ja kontrollikoda32 on juba toonud esile sarnaseid puudusi ka teistes 
veemajanduskavades.28 Oder ja Wisła on osa 
Läänemere valgalast ning 
katavad ligi 93% Poola 
territooriumist. Ekspertide 
arvamus põhineb 
keskkonnakaitse 
peadirektoraadi tellimusel 
2012. aastal koostatud 
uuringul „Verification of 
thresholds for assessing the 
ecological condition of rivers 
and lakes as regards 
physical-chemical elements 
taking into account 
characteristic conditions for 
particular types of water”, 
lk 180 (Garcia  et al , 2012).
29 Kymijoki-Suomenlahti, Lääne 
valgalapiirkond (Soome), 
Doonau, Lielupe, Venta ja 
Gauja (Läti) ning Wisla ja Oder 
(Poola) voolavad merre Soome 
lahe, Liivi lahe ja Läänemere 
keskosa alamvesikondades.
30 Toitainekoguste vähenemise 
sihid ja näitajad olid kindlaks 
määratud Taanis, ühel 
Saksamaa Läänemere-äärsel 
liidumaal ja ühes Soome 
veemajanduskavas. Lätis oli 
kõikides veemajanduskavades 
märgitud eeldatav 
toitainekoguse vähenemine 
asulareovees.
31 SWD(2012) 379 final, 
14. november 2012, mis on 
lisatud komisjoni aruandele 
Euroopa Parlamendile ja 
nõukogule veepoliitika 
raamdirektiivi (2000/60/EÜ) 
rakendamise 
kohta – veemajanduskavad.
32 Kontrollikoja eriaruanne 
nr 4/2014 ja eriaruanne 
nr 23/2015.
19 Tähelepanekud 
31 
Kontrollikoda märkis ka, et kuigi liikmesriigid peavad hindama oma edusamme 
veepoliitika raamdirektiivi täitmisel heas seisus veekogude protsendi alusel igas 
vesikonnas, ei ole liikmesriigid kohustatud määrama eesmärke, nagu toitaine -
koormuse vähenemine (või muud käesoleva auditi seisukohast mitteasjakohased 
näitajad, nagu konkreetse reostuskoormuse vähenemine). Seega ei ole võimalik 
hinnata veemajanduskavade meetmete mõju Läänemerre sattuvate toitaine -
koguste vähendamisel.
Külastatud liikmesriigid võtsid oma kavades ja 
õigusraamistikus vaid osaliselt arvesse Helcomi soovitusi
32 
Asulareovee puhastamise suhtes on Helcom esitanud allakirjutanud riikidele 
soovitusi, mis on ELi direktiivide nõuetest rangemad. Kõige olulisemad neist on 
esitatud 1. selgituses .
HELCOMi soovitused reovee puhastamise suhtes, mis on ELi direktiivide nõuetest 
põhjalikumad
28E/5  (2007) näeb ette hea tava kasutamise seoses järgnevaga:
 οkanalisatsioonivõrkude väljaarendamine ja hooldus;
 οasulareovees leiduva fosfori töötlemine sõltuvalt veepuhastusjaama suurusest. Näiteks on soovitatav 
fosforisisaldus 10 000 ületava inimekvivalendiga linnastute asulareoveepuhastite heitvees maksimaalselt 
0,5mg/l, sellal kui asulareovee puhastamise direktiivis on standardiks 1 mg/l.
28E/7  (2007) näeb ette puhastusainetes polüfosfaatide kasutamise standardid, mis tuleb vastavalt riiklikele 
ajakavadele allakirjutanud riikides järk-järgult kasutusele võtta. Allakirjutanud riigid peaksid:
 οpiirama fosforiühendite kasutamist pesupesemisvahendites;
 οuurima võimalusi polüfosfaatide asendamiseks nõudepesuvahendites.1. selgitus
20 Tähelepanekud 
33 
Ükski külastatud kolmest liikmesriigist ei olnud neid Helcomi soovitusi oma õi -
gusraamistikku üle võtnud. Eelkõige ei olnud ükski riik kohaldanud kohustuslikke 
fosforisisalduse piirmäärasid enne kõikidele liikmesriikidele kehtivat kuupäeva 
(30. juuni 2013)33. Ükski riik ei olnud veel kohaldanud piirmäärasid nõudepesu -
vahenditele (soovitus 28E/7).
34 
Soomes kohaldatakse reoveepuhastusjaamadele piiranguid fosforisisalduse -
le enamasti keskkonnalubade süsteemi kaudu. Sõltuvalt selle veekogu, kuhu 
heitvesi suunatakse, keskkonnaseisundist, võivad loa saamise tingimused olla 
asulareovee puhastamise direktiivi tingimustest rangemad heitvees sisalduvate 
lämmastiku- ja fosforikontsentratsiooni suhtes, olles isegi Helcomi soovitusest34 
rangemad. Lätis ja Poolas ei ole arvestatud Helcomi soovitusega reoveepuhastus -
jaamade käitajate keskkonnalubade väljastamise menetlustes. Mõlemas riigis leiti 
siiski auditi käigus reoveepuhastusjaamu, kus kohaldati Helcomi soovitust (üks 
kolmest jaamast Lätis ja neli seitsmest jaamast Poolas).
35 
Põllumajanduse valdkonnas soovitas Helcom kohaldada põllumajandusmaa pu -
hul sõnnikus sisalduvale fosforile piirmäära 25 kg/ha/aasta kohta (Helcomi soovi -
tus 28E/4, 2007). Üheski külastatud liikmesriigis ei kohaldata fosfori kasutamisele 
väetistes selliseid piiranguid ei õigusaktides ega teatud maaelu arengu meetme -
te miinimumnõuetes väetistele ja pestitsiididele35, ega ka veemajanduskavade 
meetmetes hajureostusallikatest lähtuva saaste kontrolli alla saamiseks (vt punkt 
29). Läänemerega piirnevatest liikmesriikidest olid vaid Eesti, Rootsi ja Saksamaa 
võtnud kasutusele väetiste fosforisisaldust piiravad seadused, kuid need ei ole nii 
ranged kui Helcomi soovitused36.33 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 14. märtsi 2012. aasta 
määrus (EL) nr 259/2012, 
millega muudetakse määrust 
(EÜ) nr 648/2004 selles osas, 
mis käsitleb fosfaatide ja 
muude fosforiühendite 
kasutamist 
kodumajapidamises 
kasutatavates 
pesupesemisvahendites ja 
kodumajapidamises 
kasutatavates 
nõudepesumasinate 
pesuvahendites (ELT L 94, 
30.3.2012, lk 16).
34 Kõikides 2014. aastal Soome 
lõuna ja edelaosas 160–16 900 
inimekvivalendiga 
reoveepuhastusjaamadele 
välja antud keskkonnalubades 
seati fosforisisaldusele 
piirangud, mis olid vähemalt 
sama ranged kui Helcomi 
soovituses 28E/5.
35 Maaelu arengu programmides 
määratletud nõuded (lisaks 
kohustuslikele nõuetele 
vastavuse standarditele), 
millest põllumajanduslikke 
keskkonnatoetusi saavad 
põllumajandus-ettevõtjad 
peavad kinni pidama.
36 F. Amery (ILVO) ja  
O. F. Schoumans (Alterra 
Wageningen UR) „Agricultural 
Phosphorus legislation in 
Europe”, aprill 2014.
21 Tähelepanekud 
36 
Kolm külastatud liikmesriiki põhjendasid soovituse mittekohaldamist sellega, et 
nende pinnas on fosforivaene või et põllumajandusmaa fosforiga väetamist esi -
neb üsna vähe. Kontrollikoda leidis siiski, et fosfori kasutamise andmete kohaselt 
ületab mõnel pool kasutatud fosforikogus Helcom soovitatud koguse, ning mõ -
nes kohas on fosfori sisaldus pinnases suur ja vette sattuv fosforikogus samuti37. 
Ka Helcomi soovitus 28E/4 viitab nende keskkonnalubadele, kus on enam kui 
40 000 kodulindu, 2000 siga, 750 emist või 400 karilooma. Kõikides Läänemerega 
piirnevates liikmesriikides nõutakse sea- ja kodulinnukasvanduse pidamiseks 
lube, sest seda nõuab ka saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiiv38, kui -
gi Poolas ei nõuta lube kariloomafarmidelt, kus on üle 400 looma. Soomes ja Lätis 
nõutakse lube aga kõikide loomakasvatusettevõtete puhul ka siis, kui loomade 
arv jääb allapoole Helcomi soovituse lävendit.
Läänemerre sattuvaid toitaineid käsitlevate seireandmete 
usaldusväärsus ei ole tagatud
37 
Iga allakirjutanud riigi ametiasutused teevad seiret jõgede, ojade ja otse merre 
suunatud heitvee kaudu Läänemerre sattuvate toitainekoguste üle ja anna -
vad sellest Helcomile teada. Mõõtmine toimub Läänemerre voolavate jõgede 
suudmes, kasutades Helcomi välja töötatud standardmetoodikat. Iga-aastased 
andmed näitavad merre suubuva vee saastatust, sõltumata reostustüübist ja 
toitainekoormuse päritoluriigist. Igast riigist pärinevate piiriüleste lämmastiku- ja 
fosforikoguste üle antakse aru iga kuue aasta tagant.
38 
Samuti antakse iga kuue aasta tagant aru toitainekogustest saasteallikate ja tege -
vusvaldkondade kaupa39. Need andmed on eriti kasulikud eri tegevusvaldkonda -
de põhjustatud toitainekoguste suundumuste hindamisel ning on äärmiselt oluli -
sed igas valdkonnas kohaldatavate kulutasuvate meetmete kindlaksmääramisel.
39 
Audit näitas, et Helcomi sihtmärkide jaoks koostati hajareostuse hinnangud ühise 
metoodika alusel riikide tasandil, aga mitte madalamal (nagu valgala, alamvalgala 
või veekogu) tasandil. Kontrollikoda leidis ka, et Helcomi andmed ei ole kooskõlas 
liikmesriikide endi prognoosidega, mis koostati veepoliitika raamdirektiivi koha -
selt veemajanduskavade ettevalmistamisel, kasutades erinevat metoodikat.37 Soomes on keskmine 
kasutatav fosforikogus ligi 
10 kg/ha/aasta kohta, kuigi 
teatud piirkondades ületab 
see 25 kg/ha/aasta kohta 
(allikas:  „Report on the 
implementation of HELCOM 
Recommendations within the 
competence of HELCOM LAND 
adopted since HELCOM BSAP 
(2007)”, lk 10). Poolas on 
fosforit sisaldavate 
mineraalväetiste kasutamine 
kasvanud ja nüüdseks on see 
ligi 25 kg/ha/aasta kohta 
(allikas:  „Report on the state of 
the environment in Poland in 
2008”, GIOS 2010). Ligi 20% 
kasutatud põllumajandusmaa 
puhul oli pinnase keskmine 
fosforisisaldus väga kõrge 
(allikas : „Monitoring of the 
chemistry of Polish arable 
soils”, Regional Agrochemical 
Station of Lublin, 2005).
38 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 15. jaanuari 
2008. aasta direktiiv 2008/1/EÜ 
saastuse kompleksse vältimise 
ja kontrolli kohta (ELT L 24, 
29.1.2008, lk 8), mida muudeti 
Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 24. novembri 
2010. aasta direktiiviga 
2010/75/EL tööstusheidete 
kohta (saastuse kompleksne 
vältimine ja kontroll) 
(ELT L 334, 17.12.2010, lk 17).
39 Eri saasteallikate üksikasjalikku 
hindamist nimetatakse 
saasteallikate jaotusel 
põhinevaks lähenemisviisiks 
(Comprehensive Waterborne 
Pollution Load Compilations – 
PLC), mis kvantifitseerib 
punktreostusallikate heitmed 
(linnastud, tööstused ja 
kalakasvatus) ja 
hajureostusallikate heitmed 
(põllumajandus, metsandus, 
õhusaastasadestis, 
hajaasustus ja vihmavesi) ning 
loodusliku taustkao sisemaa 
pinnavette.
22 Tähelepanekud 
40 
Näiteks Läti veemajanduskavas hajareostuse kohta esitatud arvandmed on 
väiksemad kui vastavad sama aasta arvandmed Helcomi andmebaasis. Selline 
ühtlustamatus mõjutab ka piiriüleseid saasteandmeid. Lisaks näitavad veemajan -
duskavade seireandmed, et perioodil 2006–2013 on toitainete kontsentratsioon 
pinnavees paranenud, samas kui Helcomi andmete kohaselt on Lätist Läänemerre 
sattuv toitainekogus jätkuvalt suurenenud. Poola puhul hinnati veemajandus -
kavade jaoks ülemineku- ja rannikuvett ning leiti, et perioodil 2010–2013 ei ole 
toitainesisalduse osas mingeid edusamme tehtud, samas kui Helcomile esitatud 
andmete kohaselt on toitainekoormus jätkuvalt vähenenud.
41 
Need ilmsed ebakõlad tekitavad küsimusi seoses seireandmete usaldusväär -
susega, eelkõige piiriülese reostuse ja hajureostuse andmete suhtes. Sama on 
täheldanud ka Helcomi eksperdirühm, kes soovitas liikmesriikidel esitada teavet 
veepoliitika raamdirektiivi40 rakendamisest tuleneva eeldatava toitainekoormuse 
vähenemise kohta.
Asulareovee toitainetega saastatuse vähendamise 
meetmete mõjusus
42 
Asulareovesi moodustab ligi 90% kõikidest punktreostusallikatest. Osa sellest 
reostusest pärineb Venemaalt ja Valgevenest, kelle suhtes ELi õigusaktid ei kehti.
43 
Veepoliitika raamdirektiiv näeb ette, et kõik linnastud41, mille inimekvivalent (ie) 
on üle 200042, peavad olema varustatud reovee kogumise süsteemiga. Kui selle 
rajamine on põhjendamatu, kasutatakse individuaalseid või muid asjakohaseid 
süsteeme, mis tagavad keskkonnale sama kaitstuse taseme (artikkel 3). Enne 
reovee veekogudesse juhtimist läbib asulareovesi bioloogilise puhastuse, et 
vähendada orgaanilise saaste sisaldust43 teatud piirini (artikkel 4). Tundlikes piir -
kondades tuleb reovett veelgi põhjalikumalt töödelda. Kui piirkonna tundlikkus 
on põhjustatud eutrofeerumisest või selle ohust, võivad liikmesriigid valida kahe 
variandi vahel: esiteks saavutada kontsentratsioonid, mis on oluliselt madalamad 
direktiivis sätestatud lämmastiku- ja/või fosforisisalduse piirmääradest reovee -
puhastite heitvees linnastutes, mille inimekvivalent on üle 10 000 (artikli 5  
lõiked 2 ja 3); teiseks, vähendada kõikidesse tundlikul alal asuvatesse asulareo -
veepuhastitesse siseneva reovee fosfori- ja lämmastikusisaldust teatud protsendi 
võrra (artikli 5 lõige 4).40 LOAD 7–2014, 3–2. Ekspertide 
rühma koosoleku protokoll. 
Koosoleku teemaks oli seire eri 
riikide edusammude üle 
Läänemere tegevuskava 
toitainekoormuse 
vähendamise eesmärkide 
saavutamisel (Riia, Läti, 
12.–14. märts 2014). Koosolekul 
tunnistati toitainekoormuse 
eeldatava vähendamise teabe 
olulisust mitte ainult 
Läänemere tegevuskava seire 
seisukohast, vaid ka parema 
sünergia tagamiseks 
veepoliitika raamdirektiivi ja 
merestrateegia raamdirektiivi 
vahel.
41 Ala, kus elanikkond ja/või 
majandustegevus on piisavalt 
kontsentreeritud, kogumaks ja 
juhtimaks asulareovett 
asulareoveepuhastisse või 
lõplikku ärajuhtimispunkti.
42 Inimekvivalent: reovee 
reostuskoormuse 
kvantitatiivne väljendus 
ekvivalentse inimeste arvuna, 
kes toodaksid sama suure 
reostuse. Ühele 
inimekvivalendile vastab ühe 
elaniku poolt toodetud reovee 
saaste määr.
43 Biokeemiline hapnikutarve 
(BHT5), keemiline 
hapnikutarve (KHT) ja 
heljuvainete sisaldus.
23 Tähelepanekud 
44 
ELiga 2004. aastal ühinenud Läänemerega piirnevatele liikmesriikidele (Eesti, 
Leedu, Läti ja Poola) võimaldati direktiivi nõuete täitmiseks üleminekuperiood. 
2012. aasta lõpuks (sellest aastast pärinevad kõige uuemad andmed nõuetele 
vastavuse kohta) oli üleminekuperiood lõppenud Eestis ja Leedus, Läti ja Poola 
aga ei pidanud veel direktiivi nõudeid täies mahus täitma, sest nende ülemineku -
periood saab läbi 31. detsembril 2015.
45 
Kontrollikoda uuris, kas:
– liikmesriigid täidavad asulareovee puhastamise direktiivi nõudeid;
– ELi kaasrahastatud asulareoveepuhastid on efektiivsed ja jätkusuutlikud;
– komisjon on võtnud asjakohaseid meetmeid, tagamaks, et liikmesriigid täida -
vad direktiivi nõudeid;
– ELi toetus Venemaale ja Valgevenele vähendas oluliselt reovee 
toitainesisaldust.
Suurem osa liikmesriike ei täida veel asulareovee 
puhastamise direktiivi nõudeid
Liikmesriigid, kes pidid direktiivi nõuded täitma enne aastat 2012
46 
Tabelis 1  esitatakse nõuete täitmise määr 2012. aasta lõpu seisuga liikmesriiki -
des, kus bioloogilise puhastuse ja põhjalikuma puhastuse alaste nõuete täitmise 
lõpptähtaeg oli kätte jõudnud. Saksamaa ja Soome olid väga lähedal direktiivi 
artik  lite 4 ja 5 nõuete täitmisele, milles on sätestatud bioloogilise puhastuse ja 
põhjalikuma puhastuse nõuded.
24 Tähelepanekud 
47 
Reovee kogumise nõude puhul loeb komisjon kõik liikmesriigid nõude täitnuks, 
sõltumata individuaalsete või muude asjakohaste süsteemide abil töödeldud 
reovee osakaalust. Kõige suurem töödeldud reovee osakaal on Leedus ja Eestis, 
vastavalt 10,2% ja 3,6% nende linnastute reoveest, mille inimekvivalent on üle 
2000.
48 
Direktiivis süsteemidele esitatud nõuded on umbmäärased: süsteemid peaksid 
saavutama sama tasemega keskkonnakaitse kui tsentraalsed kogumissüsteemid. 
Komisjon on alles hiljuti esitanud liikmesriikidele nõude selgituste esitamiseks 
individuaalsete süsteemide kohta. Kontrollikoda on sellele küsimusele varemgi 
tähelepanu juhtinud44.Tabel 1Põhiandmed asulareovee puhastamise direktiivi nõuete täitmise kohta
DK DE EE LT FI SE
Liikmesriigi kogukoormus (ie) 11 607 945 112 878 422 1 642 766 2 757 900 5 239 700 12 672 633
Bioloogiline puhastus1
Kogukoormus, mille puhastus peab nõuetele vastama (ie) 11 232 613 112 672 240 1 579 138 2 757 900 5 070 800 12 404 389
Kogukoormus, mille puhastus vastab nõuetele (ie) 11 153 597 112 561 974 1 510 498 2 757 900 5 054 100 12 095 484
% kogukoormusest, mille puhastus vastab nõuetele (ie) 99,3% 99,9% 95,7% 100,0% 99,7% 97, 5%
Põhjalikum puhastus2
Kogukoormus, mille puhastus peab nõuetele vastama (ie) 10 358 176Artikli 5 lõike 
4 nõuetele 
vastav31 466 475 2 582 700 4 583 900 11 657 155
Kogukoormus, mille puhastus vastab nõuetele (ie) 10 235 632 1 310 525 2 497  700 4 567 200 10 366 880
% kogukoormusest, mille puhastus vastab nõuetele (ie) 98,8% 89,4% 96,7% 99,6% 88,9%
1 Bioloogilist puhastamist ei kasutata alla 10 000 inimekvivalendiga linnastute puhul, kus reovett juhitakse otse rannikuvetesse.
2  Kõik liikmesriigid peale Saksamaa kohaldavad põhjalikumat puhastust linnastute tasandil vastavalt artikli 5 lõikele 2. Sellisel juhul ei kohalda -
ta põhjalikumat puhastust linnastute puhul, mille inimekvivalent on alla 10 000, või väljaspool tundlikke piirkondi asuvate linnastute puhul.
3  Saksamaa kohaldab põhjalikumat puhastust vastavalt artikli 5 lõikele 4, mis tähendab, et riigi asulareoveepuhastitesse siseneva reovee kogu 
toitainekoormus peab vähenema vähemalt 75%. 2012. aasta seisuga vähendas Saksamaa asulareoveepuhastitesse siseneva reovee lämmasti -
kusisaldust 82% ja fosforisisaldust 90%.
Allikas:  komisjoni andmed 2012. aasta detsembri seisuga.
44 Kontrollikoja eriaruanne 
nr 2/2015.
25 Tähelepanekud 
49 
Komisjon loeb reovee kogumise nõude saavutatuks, kui 98% iga linnastu reo -
veest kogutakse tsentraalsesse kanalisatsioonivõrku või käideldakse individuaal -
sete või muude süsteemide abil ning ülejäänud 2% inimekvivalent on alla 2000. 
Praktikas julgustas komisjon perioodi 2014–2020 rakenduskavade heakskiitmise 
raames selle protsendi saavutamist tsentraalsetesse kogumissüsteemidesse 
investeerimise kaudu.
Liikmesriigid, kes peavad direktiivi rakendamise lõpule viima 
2015. aasta lõpuks
50 
Kaks külastatud liikmesriiki, kus veel kehtis direktiivi nõuete täitmise ülemineku -
aeg, ei olnud vahe-eesmärke täitnud (Läti) või ei olnud veel edastanud täielikke ja 
usaldusväärseid andmeid (Poola).
51 
Poola ei suuda direktiivi nõudeid 2015. aasta lõpuks täita. Põhjalikumat puhasta -
mist kavandati ainult reoveepuhastusjaamades, mille võimsus ületab 15 000 inim -
ekvivalendi, sest liikmesriik otsustas kasutada direktiivi teist võimalust, mis seis -
neb kõikidesse tundlikul alal asuvatesse asulareoveepuhastitesse siseneva reovee 
fosfori- ja lämmastikusisalduse vähendamises vähemalt 75% võrra (vt punkt 43). 
Otsus ei olnud aga asjakohane, sest Poola ühinemisleping näeb ette ülemineku -
perioodi ainult esimese variandi nõuete täitmiseks (vähendada toitainesisaldust 
standardtasemeni kõikides üle 10 000 inimekvivalendiga linnastutes), mitte teise. 
Komisjon reageeris sellele küsimusele alles aastal 2010 (vt punktid 59 ja 60).
52 
Poola ametiasutuste esitatud andmete alusel on Poola 2015. aasta lõpuks ületa -
nud reovee kogumise eelarve 95% võrra ja reoveepuhastusjaamade eelarve 79% 
võrra. Eelarvet kaasrahastab põhiliselt EL. Märkimisväärsetele investeeringutele 
vaatamata ei ole riik siiski suutnud nõudeid täita. Poola ametiasutused prognoo -
sivad, et 1029 linnastut 1559st (mis moodustavad riigi reovee saastekoormusest 
63%) ei ole 2015. aasta lõpuks direktiivi nõudeid täies mahus täitnud. Ühinemis -
lepingu ebakorrektne rakendamine ning linnastute ebatäpne ja muutuv määrat -
lus45on viivituste üheks põhjuseks.45 2002: 1378 linnastut ja ie 
41 miljonit. 2006: linnastute 
arv ja reovee kogus suurenes 
vastavalt 26% ja 12%.  
2013: 2006. aastaga võrreldes 
vähenesid arvud vastavalt 
10% ja 16%.
26 Tähelepanekud 
53 
Läti puhul võidakse nõuetele vastavus saavutada 2015. aasta lõpuks. Ametiasu -
tuste eelduste kohaselt on aga 2020. aastaks, viis aastat pärast kanalisatsioonivõr -
gu laiendamist, 93% elanikkonnast kaetud, kuid võrguga ühendatud on vaid 85%. 
2014. aastal esitas Läti seaduseelnõu, mille kohaselt edendatakse majapidamiste 
kanalisatsioonivõrku ühendamist, võimaldades omavalitsustel maksta toetusi 
neile, kes soovivad võrguga ühendamist.
54 
Lisaks tehti mõnes Läti ja Poola suuremas linnas ELi kaasrahastatud investeerin -
guid reovee käitlemise tehnoloogiasse, mis ületab direktiivi fosfori eemaldamise 
nõuded (vt punkt 34). Sama tüüpi investeeringud olid lisatud ka Läti veemajan -
duskavadesse väiksemate linnade jaoks46 piirkondades, kus veekogud ei ole 
saavutanud vee head seisundit. Auditi ajaks ei olnud neid siiski veel tehtud. Poola 
veemajanduskavad selliseid investeeringuid ei sisaldanud.
ELi kaasrahastatud reoveepuhastusjaamad on mõjusad, kuid 
jätkusuutlikkus ei ole alati tagatud
55 
2013. aasta lõpus vastasid kõik kontrollitud 10 reoveepuhastusjaama (kolm Lätis 
ja seitse Poolas) ELi kehtestatud heitvee standarditele, erandiks oli üks Läti jaam, 
mis peaks nõuded täitma enne liikmesriigile seatud lõplikku tähtaega (detsember 
2015). Üks jaam Lätis ja neli Poolas täitsid ka Helcomi rangemad nõuded fosfori 
suhtes (vt soovitus 28E/5 1. selgituses ).
56 
Seoses külastatud jaamade võimsusega leiti, et üks Läti jaam (Ogre) oli liiga suur, 
sest orgaanilise reostuse töötlemiseks kulus vaid 29% jaama võimsusest. Kont -
rollikoda täheldas ka, et nelja Poola jaama (Varssavi, Łódź, Szczecin ja Gdynia) 
nõutav võimsus oleks võinud olla väiksem, sest puhta vee (põhjavee) osa töödel -
dud sissevoolu kogumahust moodustas 21–26%. Sarnaseid probleeme täheldati 
kontrollikoja hiljutises eriaruandes Doonau jõe vesikonna kohta47.46 Investeering reovee 
puhastamiseks 15 linnas, kus 
on üle 10 000 elaniku (Doonau 
ja Gauja vesikond), ning 
mitmes linnastus, kus on alla 
2000 elaniku.
47 Vt eriaruanne nr 2/2015, 
punktid 65–67.
27 Tähelepanekud 
57 
Asjaomaste linnastute veeteenuste hinnad määrab kindlaks omavalitsus vas -
tavalt riiklikele eeskirjadele ja need peab heaks kiitma riiklik reguleeriv asutus. 
Kontrolli  koja auditiga leiti, et Lätis ei kata hinnad varade amortisatsioonikulusid; 
sama puudus leiti ka seitsmest külastatud Poola puhastusjaamast ühe puhul. 
Sellisel juhul ei ole saadud tulu piisav varade asendamiseks nende eluea lõpul. 
See puudus võib olla põhjustatud ka puhastusjaama alakasutusest. Kõikides 
kontrollitud linnastutes oli veeteenuste hind enamasti madalam üldisest vastu -
võetavast hinnatasemest majapidamise kohta (4% majapidamise sissetulekust), 
nagu viidatud komisjoni suunistes48. Kontrollikoda on sarnaseid tähelepanekuid 
teinud varemgi49.
Komisjoni järelevalve liikmesriikidepoolse direktiivi 
rakendamise üle ei ole õigeaegne
58 
Komisjoni järelevalve esimene etapp on kontrollida, et asulareovee puhastamise 
direktiivi sätted oleksid korrektselt liikmesriikide vastavasse õigusraamistikku 
üle võetud. Seda kontrollitakse vastavusuuringu alusel. Vastavuskontroll algas 
kohe pärast direktiivi vastuvõtmist ning põhjustas kohtuasja algatamise Taani, 
Saksamaa ja Rootsi vastu. Liiduga 2004. aastal ühinenud Läänemerega piirnevate 
liikmesriikide vastu ei ole kohtuasju algatatud.
59 
Poola suhtes ei toonud 2005. aasta vastavusuuring esile õigusküsimusi, kuid sel -
les märgiti, et „Poola rakendas direktiivi 91/271 artikli 5 lõikes 4 esitatud alterna -
tiivset käitlemismenetlust. Seega kehtivad reovee fosfori ja lämmastiku kogusisal -
duse 75% vähendamise nõude suhtes ühinemislepingu üleminekusätted.” Nagu 
selgitatud punktis 51, võimaldab ühinemisleping Poolale üleminekuperioodi 
vaid artikli 5 lõike 2 punkti 3 rakendamiseks (esimene variant, reovee põhjalikum 
puhastus), mitte artikli 5 lõike 4 rakendamiseks (teine variant).
60 
Komisjon reageeris probleemile alles aastal 2010, kui oli vaja heaks kiita projekti -
taotlused asulareoveetaristu rajamiseks, mis ei olnud kooskõlas riigi ühinemis -
lepinguga. Kontrollikoda on seisukohal, et komisjoni tegevus ei olnud õigeaegne.48 Uus programmitöö periood 
2007–2013: tasuvusanalüüsi 
koostamise metoodika 
juhised, töödokument nr 4, 
8/2006.
49 Kontrollikoja eriaruanne 
nr 2/2015.
28 Tähelepanekud 
61 
Jaanuaris 2012 nõudis komisjon ELi kaasrahastamise tingimusena kõikidelt 
liikmes  riikidelt tõendeid, et kõik üle 10 000 inimekvivalendiga linnastuid käsit -
levad projektid vastavad direktiivi artikli 5 lõike 2 punktis 3 esitatud nõuetele. 
Sellest tulenevalt peab Poola nõuete täitmiseks muutma oma asulareovee raken -
duskava, lisades sinna täiendavad investeeringud, kuigi seetõttu ei peeta kinni 
ühinemislepingus heaks kiidetud tähtajast.
62 
Teiseks peab komisjon tegema pidevat järelevalvet riiklike rakenduskavade 
edusammude üle asulareovee puhastamise direktiivi nõuete täitmisel, tuginedes 
liikmesriikide iga kahe aasta järel esitatud teabele (artikkel 17). Komisjoni sõnul 
ei olnud kogutud teave piisav mõjusa järelevalve tegemiseks. Seetõttu võttis ko -
misjon 2014. aastal kasutusele uue aruandlusformaadi50. Komisjoni sellekohased 
meetmed ei ole aga piisavad olemasolevate puuduste kõrvaldamiseks, nagu see, 
et komisjon ei nõua teavet kavandatud investeeringute eeldatavate väljundite ja 
tulemuste kohta (näiteks kanalisatsioonitrasside pikkus kilomeetrites või linnastu 
kogutava reovee protsentuaalne osakaal).
63 
Komisjon nõuab liikmesriikidelt ka teavet reovee kogumise ja puhastamise kohta 
(artikli 15 lõige 4), mille tulemusel võidakse saata teavitused (EU-piloot51) ning 
hiljem võtta ka õiguslikke meetmeid, kui tuvastatakse rikkumine. Komisjoni 
sellekohane tegevus ei olnud aga õigeaegne. Komisjon saatis teatised (EU Pilot) 
Läänemerega piirnevatele liikmesriikidele tükk aega pärast ühinemislepingus 
sätestatud tähtaega (Leedu puhul 2014. aasta lõpus seoses linnastutega, mille 
tähtaeg oli 2008; Läti puhul 2014. aasta lõpus seoses linnastutega, mille tähtaeg 
oli 2010). Komisjon algatas 2002. aastal rikkumismenetlused Rootsi ja Soome 
vastu, sest need riigid otsustasid vähendada ainult fosfori- (mitte lämmastiku-) 
sisaldust teatud rannikualadel ja sisemaal. Euroopa Kohus tegi otsuse Soome 
kasuks, kuid Rootsi pidi vähendama ka 36 linnastu reovee lämmastikusisaldust52. 
Komisjonile kättesaadava teabe kohaselt ei vastanud 2015. aasta seisuga neist 
nõuetele kaheksa linnastut.50 Komisjoni 26. juuni 2014. aasta 
rakendusotsus 2014/431/EL 
nõukogu direktiivi 91/271/
EMÜ rakendamiseks 
koostatud riiklike kavadega 
seotud aruandluse vormide 
kohta (ELT L 197, 4.7.2014, 
lk 77).
51 Teavitus („EU Pilot”) on 
esimene samm probleemide 
lahendamisel, et võimaluse 
korral vältida ametlikke 
rikkumismenetlusi.
52 Kohtuasi C-438/07 - Euroopa 
Kohtule esitatud Rootsi 
kaitsedokumentide lisad 2 ja 3.
29 Tähelepanekud 
64 
Kontrollikoda täheldas ka, et valikuvõimalus rangemate puhastusnõuete raken -
damisel tekitab olukorra, kus liikmesriigid võivad täita direktiivi nõudeid, võimal -
dades linnastutel toitainekoormust vähendada erinevas ulatuses. Kontrollikoda 
leidis, et toitainete kontsentratsioon 28 kontrollitud Läänemere-äärse reovee -
puhastusjaama heitvees varieerus märgatavalt (vt  IV lisa ). 2013. aastal direktiivi 
nõuded täitnud reoveepuhastusjaamades oli lämmastiku kontsentratsioon 
vahemikus 16,4 mg/l (Espoo) kuni 3,7 mg/l (Helsinki); fosfori kontsentratsioon oli 
vahemikus 0,9 mg/l (Riia) kuni 0,1 mg/l (Stockholm).
ELi toetus Venemaale ja Valgevenele on potentsiaalselt 
kulutasuv, kuid selle ulatus on vajadustega võrreldes 
piiratud ning projektide rakendamine võtab kaua aega
65 
EL on eraldanud väga vähe vahendeid Venemaa ja Valgevene reoveeprojektide 
rahastamiseks. Ajavahemikul 2001–2014 eraldas põhjamõõtme keskkonnapart -
nerluse (NDEP) toetusfond, mis on rahvusvaheline algatus piiriüleste keskkonna -
ga seotud probleemide lahendamiseks Põhja-Euroopas, Venemaa ja Valgevene 
keskkonnaprojektidele 177  miljonit  eurot tuumaenergiaga mitteseotud osa 
kaudu. ELi osalus oli 44 miljonit eurot. Auditi ajal oli keskkonnapartnerlus kiitnud 
heaks 18 projekti, mis käsitlesid reovee kogumist, puhastamist ja veevarustust, 
neist 15 Venemaal ja 3 Valgevenes. Projektid moodustasid 71% NDEP toetustest.
66 
Detsembris 2013 esitas Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD, 
partnerlusfondi haldaja) rahastajate üldkogule hinnangu, mille kohaselt võik -
sid partnerluse poolt heaks kiidetud projektid vähendada lämmastikusisaldust 
enam kui 7600 t/aastas ja fosforisisaldust 2300 t/aastas. See moodustab 7–27% 
Venemaa heidetest ja 9–21% Valgevene heidetest ning see aitaks märkimisväär -
selt kaasa Läänemere toitainekoormuse vähendamise nõude täitmisele. Rahas -
tajate üldkogule ei ole aga esitatud seireandmeid saavutatud toitainekoormuse 
vähendamisest.
30 Tähelepanekud 
67 
Kuna ELi panus fondi on suhteliselt väike ja toetust saavate riikide ametiasutuste 
kaasrahastatud osa küllalt suur, on ELi toetuse finantsvõimendus kõrge: iga ELi 
eraldatud 2  euro kohta saadakse 98  eurot muudest allikatest. EBRD hindamisaru -
andes märgiti, et fosforisisalduse vähendamine Venemaa ja Valgevene reovee -
puhastuse partnerlusprojektide abil ühe tonni võrra maksab 462 000  eurot, mis 
on viiendik vastavast maksumusest Rootsis, Saksamaal või Soomes.
68 
Venemaa-poolne toitainekoormuse vähendamine saavutati peamiselt Peterburi 
reovee kogumise ja puhastamise süsteemi laiendamise ja ajakohastamise kaudu. 
Süsteemide käitajatelt saadud värsked andmed näitavad, et fosfori kontsentrat -
sioon vastab Helcomi standardile (vt 1. selgitus ) 11 puhastusjaamas 12st ning 
lämmastikusisaldus vastab Helcomi standarditele kaheksas jaamas.
69 
Projektide rakendamiseks kulub aga palju aega. Pikaajalised laenuläbirääkimised, 
keskkonnaalaste õigusaktide muudatused ja ajakavad töölepingute sõlmimiseks 
tähendavad, et projektid viiakse lõpule mitu aastat pärast nende heakskiitmist. 
2014. aasta 31. oktoobri seisuga oli lõpetatud vaid neli reoveetaristu projekti 18st, 
mis moodustab poole Venemaa eeldatud tulemustest. Väga suured viivitused on 
tekkinud 2002. aastal heaks kiidetud projekti „Leningradi oblasti omavalitsuste 
keskkonnainvesteeringute programm” puhul ja 2005. aastal heaks kiidetud pro -
jekti „Kaliningradi vee- ja keskkonnateenused” puhul, millest kumbagi ei ole veel 
lõpetatud. Teine projekt on Läänemere jaoks äärmiselt oluline, sest Kaliningradi 
heitveekogus on Peterburi järel teisel kohal. Valgevenes ei ole veel ühtegi pro -
jekti lõpetatud. Seega on nende riikide puhul vaja teha veel palju jõupingutusi 
toitainekoormuse nõutavaks vähendamiseks.
Vee põllumajandusest lähtuva toitainetega saastatuse 
vähendamise meetmete mõjusus
70 
Põllumajandus on peamine vee hajureostusallikas (vt punkt 4) ning hetkel ka pea -
mine toitainetega saastatuse allikas, eelkõige riikides, kus asulareovee saastatust 
on juba oluliselt vähendatud. Põllumajanduse arvelt tuleb ligi kaks kolmandikku 
vee lämmastikusisaldusest Soomes, aga vaid üks kolmandik Poolas.
31 Tähelepanekud 
71 
EL kiitis nitraatide direktiivi heaks aastal 1991, et kaitsta veekogusid põllumajan -
dusest lähtuva nitraadireostuse eest piirkondades, kus reovesi läheb juba saastu -
nud või saastumisohus vette, ehk siis nitraaditundlikel aladel, kus tuleb rakenda -
da nitraate käsitlevaid tegevuskavu. Liikmesriik võib kohaldada direktiivi nõudeid 
ka kogu oma territooriumil, kui nii on otsustatud.
72 
2005. aastal võeti kasutusele nõuetele vastavuse mehhanism, mis seob põllu -
majandusettevõtjate saadavad maksed muu hulgas keskkonnanõuete täitmi -
sega. Vastavusnõudeid tuleb kontrollida süstemaatiliselt, nagu sätestatud ELi 
määrustes.
73 
Veepoliitika raamdirektiivi kohaselt tuleb juhul, kui põhimeetmed (nitraatide 
direktiivi ja muude hajureostuse kontrolli alla saamise meetmete rakendamine, 
vt punkt 29) ei ole piisavad vee hea seisundi saavutamiseks, nagu näiteks Lääne -
mere piirkonna puhul, rakendada lisameetmeid nende veekogude valgaladel, 
kus ei ole suudetud saavutada vee head seisundit. Need lisameetmed lisatakse 
veemajanduskavadele. Külastatud liikmesriikide puhul vastavad lisameetmed  
maaelu arengu programmide meetmetele, mida kaasrahastatakse Euroopa  
Maaelu Arengu Põllumajandusfondist.
74 
Kontrollikoda uuris, kas:
– liikmesriikidepoolne nitraatide direktiivi nõuete rakendamine on mõjus ja kas 
komisjoni järelevalve on asjakohane;
– nõuetele vastavuse mehhanism on vee kaitsmisel mõjus;
– ELi kaasrahastatud vee kaitsmisele suunatud maaelu arengu meetmed on 
mõjusad toitainekoormuse vähendamisel.
32 Tähelepanekud 
Nitraatide direktiivi ei ole mõjusalt rakendatud, vaatamata 
komisjonipoolsele suhteliselt edukale järelevalvele
Puudused tundlike alade määratlemisel
75 
Nitraaditundlikud alad peaksid hõlmama kõiki maa-alasid, kust toimub äravool 
reostunud vette (st eutrofeerunud veekogud, veekogud, mille lämmastikukont -
sentratsioon on üle 50 mg/l) või mis on reostusohus ja mis aitavad kaasa nitraadi -
reostusele. Seejärel peavad liikmesriigid nendel aladel rakendama tegevuskava. 
Saksamaa, Taani ja Leedu ei ole konkreetseid alasid määratlenud, sest otsustasid 
kohaldada tegevuskava kogu oma territooriumil. Ülejäänud neli liikmesriiki, eel -
kõige Poola, on määratlenud tundliku alana vaid väikese osa oma territooriumist 
(Eesti 7%, Läti 13%, Poola 4,5% ja Rootsi 22%), kuigi pea kogu alalt toimub äravool 
Läänemerre. Komisjon on seadnud nende riikide tundlike alade määratluse asja -
kohasuse kahtluse alla ning kaevanud Poola Euroopa Kohtusse (vt punkt 82).
76 
Tegevuskava rakendamine kogu territooriumil, nagu seda tehakse Soomes, liht -
sustab eeskirjade heakskiitmist, sest need on samad kõigile põllumajandusette -
võtjatele. Ulatuslike põllumajanduspiirkondade puhul, kus väetist kasutatakse 
vähe, suublate seisund on hea ning saasteoht väike, on aga tegevuskava nõuded 
üleliigsed, kuid halduskoormus ja kontrollikulud suurenevad. Intensiivpõllu -
majanduse ja loomakasvatuse piirkondades ei pruugi aga nõuded olla piisavad 
toitainekoormuse vähendamiseks, et saavutada maismaavee ja Läänemere hea 
seisund. Näiteks Lõuna-Soome veekogudest on oluline osa halvas seisus, kuigi 
nitraatide direktiivi on seal kohaldatud üle 20 aasta. Ka ei ole Soome viimasel ajal 
vähendanud Läänemerre sattuvaid lämmastikukoguseid (vt joonis 2 ).
77 
Fosforikoguste vähendamise eesmärgi saavutamiseks kulub veel kaua aega (vt  
III lisa ). Lisaks keskendutakse nitraatide direktiivis nitraatidele ega seata piirmää -
ra fosfori kasutamisele53. Seega, kui eutrofeerumise põhjuseks on fosfor, ei pruugi 
nitraatide tegevuskava rakendamine probleemi lahendada ning liikmesriigid pea -
vad võtma lisameetmeid. Külastatud liikmesriikides ei olnud kehtestatud väetiste 
fosforisisaldust piiravad nõuded (vt punkt 35).53 Direktiivis käsitletakse seda 
probleemi vaid kaudselt 
väetiste põllumajandusmaal 
kasutamise piirangute raames, 
sest üldiselt esinevad 
lämmastik ja fosfor (koos teiste 
toitainetega) väetistes koos. 
See nõue ei taga aga fosfori 
kasutamise piiramist, sest eri 
toitainete osakaal 
kaubanduslikes väetistes 
varieerub.
33 Tähelepanekud 
Nitraatide tegevuskavade sisu varieerub
78 
Direktiiv sisaldab põllumajandusettevõtjatele nii kohustuslikke kui ka vabataht -
likke nõudeid. Konkreetsed piirmäärad on seatud vaid mõne kohustusliku nõude 
puhul, mida kõik liikmesriigid kohaldavad ühtmoodi54. Muude kohustuslike nõue -
te puhul määravad liikmesriigid oma nitraatide tegevuskavades kindlaks konk -
reetsed eeskirjad. Külastatud kolmes liikmesriigis varieerusid reeglid rangusast -
melt ning olid vähem ranged kui komisjoni nimel tehtud uuringus (vt tabel 2 ).
79 
Direktiiviga kehtestatakse konkreetne piirmäär sõnnikust saadava lämmastiku 
kasutamisele, kuid mitte mineraalväetistest saadava lämmastiku kasutamisele, 
mis on suurenenud55. Direktiivis sisaldub ka nõue liikmesriikidele piirata kasu -
tatavate lämmastikväetiste üldkoguseid. Sellise nõude mõjusust on kõige pa -
rem tagada nii, et väetamiskavad valmistavad ette sõltumatud eksperdid ning 
pädevad asutused kiidavad need heaks. Nitraatide direktiivi kohaselt ei ole aga 
väetamiskavad ja -andmete kogumine põllumajandusettevõtjatele kohustuslikud. 
Soome tegevuskavas ei nõuta põllumajandusettevõtjatelt väetamiskavade kasu -
tamist; Poolas nõutakse väetamisandmete kogumist ning ka väetamiskavasid100 
hektarist suuremate põllumajandusettevõtete puhul (mida on 1% Poola põlluma -
jandusettevõtete koguarvust). Nendes kahes riigis ei ole nende nõuete täitmine 
kohustuslik, kuid põllumajandusettevõtjad täidavad neid vabatahtlikult tingimu -
sena põllumajanduse keskkonnatoetuse saamiseks56. Lätis nõutakse nii väetamis -
kava kui väetamisandmeid põllumajandusettevõtete puhul, mis on suuremad kui 
20 ha (3 ha aiandusettevõtete puhul). Need moodustavad 85% nitraaditundlikel 
aladel asuvast põllumajandusmaast.
80 
Lisaks on teatud nõuete täitmise üle keeruline järelevalvet teha, sest need hõl -
mavad väetamisest hoidumist teatud ajal või teatud maa-aladel (vt III.1.1, II.A.2 
ja II.A.4 tabelis 2 ). Nende mõjusust oleks lihtsam tagada, kui väetamisandmete 
kogumine oleks kohustuslik. Selliste andmete puudumisel on raske kindlaks teha 
rikkumisi (ja kohaldada sanktsioone), kui just põllumajandusettevõtjat teolt ei 
tabata.54 Lisa III.2, piirmäär 170 kg/ha/
aastas sõnnikust saadavale 
lämmastikukogusele, ning 
lisa II.A.3, väetiste kasutamise 
keeld veega küllastunud, 
üleujutatud, külmunud või 
lumega kaetud maa-alal.
55 Eurostati andmetel suurenes 
ajavahemikul 2004–2012 
mineraalväetiste kasutamisest 
tuleneva lämmastiku kogus 
aastas keskmiselt enam kui 4% 
Eesti, Läti ja Leedu puhul ning 
vähem Poolas ja Rootsis. 
Saksamaal, Soomes ja Taanis 
vähenes see aastas keskmiselt 
1%.
56 Soomes moodustab see ligi 
90% Soome 
põllumajandusettevõtjatest ja 
97% põllumaast. Poolas 
peavad andmeid koguma ka 
põllumajanduslikku 
keskkonnatoetust saavad 
põllumajandusettevõtjad, 
väetamiskavasid nõutakse aga 
ainult 
põllumajandusettevõtjatelt, 
kes saavad toetust 
mahepõllumajanduse ja 
säästva põllumajanduse 
keskkonnakavade raames 
(need moodustavad 12% 
põllumajandusmaast).
34 Tähelepanekud 
Kehtivate nitraadi tegevuskavade nõuded 2014. aasta lõpu seisuga
 Viited nitraatide 
direktiivi lisadeleKohustuslikud nõuded
Väetised Sõnnik
III 1.1  
Keeluperiood III 1.3
Väetise kasutamise 
piirang (kg/ha/aasta)II.A.2
Tugeva kaldega 
maa-alaII.A.4
Kaugus 
vooluveekogudestIII 1.2
Sõnnikumahutite 
mahutavus
LÄTI
(nitraaditundli -
kud alad)4,5 kuud sõnniku puhul
5 kuud mineraalväetiste 
puhulKartul < 150
Rohumaad 50–190
Kevadvili ja õliseemned 
110–200 Kõik väetised on keela -
tud kallakutel,  
mis on > 17.6% (10°) 50 m kui kallak on > 10°
10 m veekaitsealadest 6 kuud sõnniku 
tootmine
7 kuud virtsa tootmine
POOLA
(nitraaditundli -
kud alad)3,5 kuni 4,5 kuud 
sõnniku puhul
6,5 kuud virtsa ja mine -
raalväetiste puhul Kartulid 100–200
Rohumaad ja silo 
260–300
Kevadvili ja õliseemned 
100–240Mõned väetised on 
keelatud kallakutel,  
mis on > 10% 5–20 m 6 kuud sõnniku 
tootmine
SOOME
(terve riik)6 kuudKartul < 130
Rohumaad, silo < 250
Kevadvili ja õliseemned 
< 170 Sõnnik on keelatud 
kallakutel,  
mis on > 10% 5 m
10 m, kui kallak on 
> 2%12 kuud sõnniku 
tootmine
Komisjoni nimel 
läbi viidud uuringSoome 8 kuud
Läti ja Poola 7 kuud 
(2 kuud lühem sõnniku 
puhul, kui puuduvad 
konkreetsed riskid)Kartul < 130 Soomes
< 90 Lätis ja Poolas
Kõik väetised on keela -
tud kallakutel,  
mis on > 8% ja 100 m  
 pikad25 m vooluveekogude 
ääres eutroofiliselt 
tundlike veekogudega 
piirkonnas
50 m  kallakute puhul
3–10 m kraavide ja 
väikeste ojade ääresSoome 9 kuud sõnniku 
tootmine
Läti ja Poola 8 kuud Rohumaad ja silomais 
< 90 ja < 210 Soomes
< 100 ja < 250 Lätis ja 
Poolas
Kevadvili ja õliseemned 
< 70 Soomes
< 60–80 Lätis ja Poolas
Võrdne või rangem kui uuringu standard 
Sarnane uuringu standardiga 
Palju madalam kui uuringu standard 
Väga palju madalam kui uuringu standard 
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
Komisjoni nimel tehtud uuring „Recommendations for establishing Actions Programmes under Directive 91/676/EEC concerning the protec -
tion of waters against pollution caused by nitrates from agriculture sources” (DLO-Alterra Wageningen UR, DLO-Plant research International 
Wageningen UR, NEIKER Tecnalia, Derio, Hispaania, Institute of Technology and Life Sciences (ITP), Varssavi, Poola, Institutet för jordbruks- och 
miljöteknik (JTI), Uppsala), detsember 2011.Tabel 2
35 Tähelepanekud 
Komisjonipoolne järelevalve on olnud suhteliselt edukas, kuid 
aeganõudev
81 
Komisjon peab tagama, et liikmesriigid rakendavad nitraatide direktiivi asjakoha -
selt57. Liikmesriigid peavad aga heaks kiitma nitraaditundlike alade määratlused 
või nitraatide tegevuskavad. Iga nelja aasta tagant peavad liikmesriigid esitama 
komisjonile aruande (10. artikli aruanne), milles on toodud nitraaditundlike alade 
kindlaksmääramise põhjendus, vee nitraadireostust käsitlevad seireandmed ja 
tegevuskavade kokkuvõte. Kui komisjon on seisukohal, et direktiivi ei ole korrekt -
selt rakendatud, on ainus sunnimeede kohtumenetlus.
82 
Alates aastast 2010 on komisjon pidanud dialoogi kõikide Läänemerega piir -
nevate liikmesriikidega, mis on aidanud muuta väetamisalaseid seadusi. Kõige 
uuemad tegevuskavad, milles muudeti mõned nõuded rangemaks, võeti Soomes 
ja Lätis kasutusele 2014. aasta lõpus. 2008. aastal palus komisjon Poolal laienda -
da nitraaditundlikke alasid ja parandada tegevuskavasid. Pärast Euroopa Kohtu 
2014. aasta otsust (C-356/13) on Poola käivitanud seadusandliku menetluse, et 
määrata uuesti kindlaks nitraaditundlikud alad ning muuta väetamisalaseid sea -
dusi ja tegevuskavu aastaks 2016.
83 
Komisjoni järelevalvemeetmed on aeganõudvad, mis on osaliselt põhjendatav 
sellega, et direktiivide nõuded on üldsõnalised ning vajavad liikmesriikides üksik -
asjalikke rakenduseeskirju. Komisjon vajab ka teadusekspertide abi, et hinnata, 
kas liikmesriikide eeskirjad on piisavalt ranged, tagamaks direktiiviga ette nähtud 
veekaitse tase. Pärast tabelis 2  kirjeldatud uuringut ja täiendavaid teaduslikke 
tõendeid on komisjon oma meetmeid tõhustanud, kuid liikmesriigid vaidlustavad 
mõnikord uuringu põhjal esitatud soovitusi. Auditi toimumise ajal olid arutelud 
käimas Eesti ja Rootsiga ning Eesti suhtes oli algatatud rikkumismenetlus. Komis -
jon nõustus, et nitraaditundlike alade laiendamise asemel kohaldab Läti mõnin -
gaid eeskirju seoses nitraatide kasutamisega väljaspool neid alasid. Need kaks 
võimalust ei pruugi aga olla ühtmoodi mõjusad: nitraaditundlike alade suhtes 
kohaldatavaid nõudeid jõustatakse ELi mehhanismi kaudu, nendest aladest väl -
jaspool kohaldatavate nõuete suhtes aga selline kontroll puudub (vt punkt 85).57 Lissaboni lepingu artikli 258 
kohaselt peab komisjon 
tagama, et asutamislepingu 
sätteid ja institutsioonide 
poolt selle alusel võetud 
meetmeid rakendatakse.
36 Tähelepanekud 
58 Maaharimine ja karjamaa on 
lubatud, kuid on teatud 
piirangud, näiteks väetamise 
suhtes.
59 Näited riiklikest nõuetest 
seoses väetiste kasutamisega 
väljaspool nitraaditundlikke 
alasid on järgmised: väetiste 
kasutamise keeluaeg (Poola), 
170 kg piirmäär sõnnikust 
saadavale 
lämmastikukogusele hektari 
kohta, väetiste kasutamise 
keeld veega küllastunud, 
üleujutatud, külmunud või 
lumega kaetud maa-alal, ning 
väetiste kasutamise keeld 
tugeva kaldega maa-alal 
(Poola ja Läti).Nõuetele vastavuse mehhanism aitab jõustada nitraatide 
direktiivi ja muid väetamisnõudeid, kuid see ei ole täielikult 
mõjus
Mitte kõik väetiste kasutamist hõlmavad nõuded ei sisaldu 
vastavusnõuetes
84 
Nitraatide direktiiv ei sisalda erisätteid, mis käsitleksid direktiivi nõuete jõusta -
mist. Alates nõuetele vastavuse süsteemi kasutuselevõtust tuleb nitraaditund -
like alade suhtes kohaldatavaid nõudeid kontrollida vastavusnõuete alusel. See 
tähendab, et kui ei peeta nõuetest kinni, võib põllumajandusettevõtjat karistada. 
Kuigi valdkondlikud õigusaktid ja jõustamismehhanismid kehtivad kõikidele 
põllumajandusettevõtjatele, võib ainult ÜPP maksete saajaid karistada vastavus -
nõuete alusel.
85 
Lisaks peavad liikmesriigid kehtestama standardid (hea põllumajandus- ja kesk -
konnaseisundi nõuded) ELi seadusandluses määratletud küsimuste puhul, nii et 
maa põllumajandus- ja keskkonnaseisund oleks hea. Vee kvaliteedi seisukohast 
oluline hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi nõue, mille puhul peavad 
olema täpsustatud väetamisnõuded, on „vooluveekogude äärde puhverribade 
loomine”58.
86 
Mitte kõik riiklikud nõuded, mis hõlmavad väetiste kasutamist väljaspool nitraadi -
tundlikke alasid, ei kuulu aga hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi nõuete 
alla ja seega ei sisaldu need ka vastavusnõuetes59. Vastavusnõuete ulatusest välja 
jäävate nõuete täitmist kontrollib riigi keskkonnaamet ning see võib viia sankt -
sioonideni siseriikliku õiguse alusel. Kontrollides esines aga puuduseid, mis on 
seotud kontrollivalimi määratlemisega (Poola) ja sellega, et ei kontrollitud kõiki 
kohaldatavaid nõudeid (Läti). Läti puhul hõlmasid täiendavad kontrollid ainult 
nõudeid seoses sõnniku ladustamise ja käitlemisega.
87 
Lisaks leiti auditiga, et head põllumajandus- ja keskkonnaseisundi nõuded 
puhver  ribadel olid väga madalad (vt 2. selgitus ).
37 Tähelepanekud 
60 Eriaruande nr 8/2008 „Kas 
nõuetele vastavus on mõjus 
poliitika?” punkt 69, ja 
eriaruande nr 23/2015 punkt 
136.Vastavuskontrolli tulemuste kohaselt ei peeta kinni nõuetest vee 
kaitsmiseks toitainetega saastatuse eest
88 
Üheski kolmest külastatud liikmesriigist ei võetud valimi koostamisel arvesse 
toitainekoormusega seotud riske (vt tabel 3 ).2. selgitus Tabel 3Näiteid maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisundi nõuetest seoses 
vooluveekogude äärde puhverribade loomisega
Head põllumajandus- ja keskkonnatingimused, mida kohaldatakse kõikide põllumajandusettevõtjate suhtes 
alates aastast 2013, pidid vastama vähemalt nitraaditundlike alade põllumajandusettevõtjate suhtes kohalda -
tavatele nõuetele. Tabelist 2  (nõue II.A.4) on näha, et nõudeid määratletakse väga erinevalt.
Soomes täpsustati heades põllumajandus- ja keskkonnatingimustes ka seda, et maaharimine ei ole lubatud 
kuni 0,60 m laiusel vooluveekoguga piirneval puhverribal. Läti ja Poola ei kasutanud maa hea põllumajandus- 
ja keskkonnaseisundi nõude pakutavat võimalust kohustusliku puhverriba loomiseks.
Vastavuskontrolli valimi koostamisel arvesse võetud 
toitainekoormusega seotud tegurid
Põllumajandusettevõtted, mis kujutavad suuremat 
vee toitainetega saastatuse riskiLV PL FI
Asukoht vooluveekogu ääres EI JAH EI
Asukoht kaldega maa-alal EI JAH EI
Suur loomkoormus > 1,7 loomühikut hektari kohta EI EI EI
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
89 
Liikmesriikide kontrollijuhised ei ole alati piisavalt üksikasjalikud, et ära hoida 
peamiste kontrollide ebakorrektset läbiviimist. Auditiga leiti näiteks, et juhis -
tes ei nõutud väetiste registri usaldusväärsuse kontrollimist arvete (Poola) ja 
väetise  varudega võrdlemise kaudu (Poola ja Läti). Kontrollide tegemise aeg 
(peamiselt juulist oktoobrini) ei ole asjakohane talvekuid käsitlevate nõuete täit -
mise kontrolli  miseks. Kontrollikoda on sellele probleemile varemgi tähelepanu 
juhtinud60.
38 Tähelepanekud 
61 Eriaruanded nr 8/2008, 4/2014 
ja 23/2015.
62 Määruse (EÜ) nr 1698/2005 
artikkel 36.
63 2009. aastal heaks kiidetud 
veemajanduskavad hõlmavad 
perioodi 2010–2015,  
2006. aastal heaks kiidetud 
maaelu arengu programmid 
aga perioodi 2007–2013.
64 Läti veemajanduskavad 
näevad ette kahe meetme 
rahastamist riiklikest 
vahenditest: rohumaa 
puhveralad ja väetamiskavade 
ettevalmistamine. Need olid 
aga piiratud ulatusega või 
neid ei rakendatud.90 
Kolmes külastatud riigis on nõuetele mittevastavuse tase seoses nõuete kohalda -
misega nitraaditundlikel aladel väga kõrge, jäädes 2013. aastal kontrollitud põllu -
majandusettevõtjate puhul vahemikku 17–32%. Suurem osa nõuetele mittevasta -
vuse juhtumitest puudutas sõnnikuhoidlaid, mis olid kas puudu või ebasobivad, 
ning probleeme seoses sõnniku lämmastikusisalduse analüüsimisega (Soome), 
sõnnikust saadava lämmastikukoguse ülemmäärast mitte kinni pidamisega (Poo -
la), puudulike väetamiskavade ja puudulike andmetega väetiste kohta (Läti). See 
näitab, et kontrollisüsteemi hoiatav mõju on piiratud, nagu märgitud ka kontrolli -
koja varasemates aruannetes61.
ELi kaasrahastatud perioodi 2007–2013 maaelu arengu 
meetmete mõju külastatud liikmesriikide veekogude 
toitainetega saastatuse vähendamisele oli piiratud
91 
2009. aasta veemajanduskavade lisameetmed olid suunatud põllumajandusest 
lähtuva toitainetega saastatuse vähendamisele ning olid olemuselt peamiselt 
samad, nagu perioodi 2007–2013 maaelu arengu programmidega kehtestatud 
meetmed: investeeringud põllumajandusettevõtetesse sõnniku ladustamiseks 
ning meetmed keskkonna ja paikkonna parandamiseks62. Maaelu arengu prog -
rammides on nende meetmete eesmärk aga mitme keskkonnaalase eesmärgi 
saavutamine ning üldiselt võivad kõik põllumajandusettevõtjad meetmeid kohal -
dada vabatahtlikult, sõltumata põllumajandusettevõtte asukohast. Veemajandus -
kavade puhul on aga meetmed oluline vahend vee seisundi parandamiseks ning 
neid tuleb kohaldada konkreetsetes piirkondades.
92 
Lisaks oli veemajanduskavade heakskiitmise ajal63 oluline osa maaelu arengu 
vahenditest juba ära kasutatud, eriti põllumajanduse keskkonnatoetuskavade 
puhul, kuid mitte tingimata veemajanduskavades märgitud piirkondades. Kavade 
rakendamiseks konkreetsetes valdkondades oleks olnud vajalik maaelu arengu ja 
veemajandusasutuste vaheline parem koordineerimine ja/või täiendavad vahen -
did. Nii see aga enamasti ei olnud64.
39 Tähelepanekud 
65 Lätis on sõnnikuladustamisse 
tehtud investeeringud 
jõudnud poolte 
põllumajandusettevõteteni, 
mille loomühikutest 80% 
paikneb nitraaditundlikel 
aladel. Poolas ei olnud 
sõnnikuhoidlatele eraldatud 
toetus kuigi edukas.ELi vahenditest kaasrahastatud investeeringud on aidanud 
põllumajandusettevõtjatel paremini sõnnikut kasutada, 
kuid on vaid osaliselt lahendanud kõige enam saastavate 
põllumajandusettevõtete küsimuse
93 
Asjakohaste sõnnikuhoidlate puudumine oli oluline probleem, mis puudutas pea 
kõiki põllumajandusettevõtteid Poola nitraaditundlikes piirkondades. Ka Lätis oli 
see tõsiseks probleemiks. Seda küsimust käsitleti vahelduva eduga Poola ja Läti 
esimestes maaelu arengu programmides (2004–2006)65. Ka 2009. aasta veemajan -
duskavade koostamisel võeti arvesse asjaolu, et sõnnikuladustamise parandami -
ne nitraaditundlikel aladel ja teatud veekogude valgaladel on endiselt vajalik. See 
meede sisaldub ka Soome veemajanduskavades.
94 
Perioodi 2007–2013 maaelu arengu programmide rakendamisel ei seadnud ükski 
kolmest külastatud liikmesriigist esikohale toetuste eraldamist sõnnikuladustami -
se parandamiseks põllumajandusettevõtetes, mis asuvad nitraaditundlikel aladel, 
või mis kujutavad suuremat riski veekaitsele (nagu ettevõtted, mille loomkoor -
mus on kõrge või mis asuvad halvas ökoloogilises seisus veekogude valgaladel).
Mitu tegurit on vähendanud veekaitse tagamisele suunatud 
maaelu arengu meetmete mõju
95 
Vee toitainekoormuse vähendamise seisukohast kõige olulisemaid põllumajandu -
se keskkonnatoetuskavasid ei suunatud geograafiliselt kõige probleemsematele 
aladele, mis olid välja toodud veemajanduskavades. Sageli on tegemist intensiiv -
põllumajanduse või nitraaditundlike aladega, mis on erosioonist mõjutatud ja 
kust seega toimub toitainete äravool vette. Isegi kui mõned põllumajanduse 
keskkonnatoetuskavad ja metsastamismeetmed olid hästi suunatud, ei olnud 
need põllumajandusettevõtjatele piisavalt atraktiivsed. Soomes saavutasid näi -
teks kavad „puhverribade rajamine (veekoguäärsed alad)” ja „toitainekoormuse 
(fosfor) tõhus vähendamine” vastavalt 57% ja 15% oma eesmärkidest (hektarite 
arv). Lätis saavutas kava „kõrrepõllud talveperioodil” ligi 59% ja metsastamise 
meede 50% eesmärgist. Riikide ametiasutuste sõnul on vähese edu põhjuseks 
meetmete keerukus ja toetuste madal määr, eelkõige intensiivpõllumajandus -
ettevõtete puhul, mis asuvad üldiselt sellistes piirkondades.
40 Tähelepanekud 
66 Liikmesriigid peavad 
määratlema väetiste ja 
pestitsiidide kasutamise 
miinimumnõuded ning neid 
kohaldatakse teatud 
meetmete suhtes maaelu 
arengu programmide raames. 
Kolmes külastatud liikmesriigis 
ei lähe need kaugemale 
väetiseid käsitlevatest 
vastavusnõuetest ega sisalda 
piiranguid fosfori 
kasutamisele, välja arvatud 
Soomes - kuid sealgi on 
piirangud küllalt väikesed.96 
Sellest tulenevalt kohaldatakse kõige olulisemaid põllumajanduse keskkonna -
toetuskavasid ebapiisavalt auditeeritud liikmesriikide nendes piirkondades, mida 
ohustab toitainetega saastumine. Näiteks Lätis ja Poolas asub suurem osa aladest, 
kus rakendatakse kavasid „mahepõllumajandus”, „pinnase ja vee kaitse” ja „rohu -
ga kaetud puhverribad”, nitraaditundlikest aladest väljaspool (vt tabel 4 ).Tabel 4Nitraaditundlike alade veekogude kaitse seisukohast 
oluliste põllumajanduse keskkonnatoetuskavade 
rakendamine
% toetatud alast asub 
nitraaditundlikul alal
Veekaitse seisukohast olulised põllumajanduse 
keskkonnatoetuskavad LV PL
Mahepõllumajandus 5,2 1,6
Säästev põllumajandus 28,8 11,6
Pinnase ja vee kaitse 10,9 7, 5
Puhverriba 0,0 2,4
Märkus:  Soome ei ole tabelisse lisatud, kuna kogu riik on määratletud nitraaditundliku alana.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
97 
Lisaks ei olnud mõned põllumajanduse keskkonnatoetuskavade nõuded piisa -
valt ranged, olles vaid veidi rangemad põhinõuetest (st vastavusnõuetest ning 
miinimumnõuetest väetistele ja pestitsiididele)66. Näiteks Poolas sätestab põllu -
majanduse keskkonnatoetuskava vooluveekogudeäärse rohuga ja looduslike 
põõsastega kaetud puhverriba rajamisel riba laiuseks 5 meetrit, sellal kui teistes 
liikmesriikides on riba miinimumlaius palju suurem, näiteks 15 meetrit. Soomes 
oleks võidud põhinõuetesse lisada ka väetamiskavasid ja pinnase talveks taime -
dega katmist käsitlevad nõuded. Seda tehti Lätis (vt punkt 79) mõlema nõude 
puhul, ning Poolas teise nõude puhul (vt punkt 86 ja joonealune märkus 59).
41 Tähelepanekud 
67 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 17. detsembri  
2013. aasta määrus (EL) 
nr 1305/2013, Euroopa Maaelu 
Arengu Põllumajandusfondist 
(EAFRD) antavate maaelu 
arengu toetuste kohta ja 
millega tunnistatakse 
kehtetuks nõukogu määrus 
(EÜ) nr 1698/2005.
68 Näiteks Läti maaelu arengu 
programmi puhul palus 
komisjon kohaldada 
leevendusmeetmeid kõigi 
põllumajandusmaa ja metsa 
all oleva maa kuivendamiseks 
tehtud kaasrahastatud 
investeeringute puhul, nagu 
ette nähtud 
veemajanduskavades.
69 Põllumajandusettevõtjad, kel 
on õigus saada pindalatoetust, 
peavad kasutama rohestamise 
tavasid, mis aitavad kaasa 
keskkonna- ja kliimameetmete 
rakendamisele nende 
ettevõtetes. Need tavad 
võivad hõlmata 
põllumajanduskultuuride 
mitmekesistamist, 
püsirohumaa säilitamist ja 
haritavast maast 5% 
eraldamist ökoloogiliselt 
kasulikele elementidele. 
Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 17. detsembri 2013. 
aasta määrus (EL) nr 1307/2013, 
millega kehtestatakse ühise 
põllumajanduspoliitika 
raames toetuskavade alusel 
põllumajandustootjatele 
makstavate otsetoetuste 
eeskirjad ning tunnistatakse 
kehtetuks nõukogu määrused 
(EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) 
nr 73/2009 (ELT L 347, 
20.12.2013, lk 608).
70 Soome maaelu arengu 
programmis on mitmesuguste 
mehhanismide abil 
parandatud geograafilist 
suunamist. Poola maaelu 
arengu programmis on 
väetamiskava nõuet 
laiendatud mitmele 
põllumajanduse 
keskkonnatoetuskavale. Läti 
maaelu arengu programmis 
on kõrrepõlde ja integreeritud 
aiandust käsitlevate kavade 
nõuded muudetud eelmise 
programmi omadest 
rangemaks.98 
Auditist selgus, et ükski Läänemere-äärsetest liikmesriikidest ei ole lisanud oma 
perioodide 2007–2013  ega  2014–2020 maaelu arengu programmidesse meedet 
„veepoliitika raamdirektiiviga seotud maksed” (välja arvatud Taanis perioodil 
2007–2013). Seda põhjendati sellega, et meetmega saab toetada vaid tegevusi, 
mis lähevad põhinõuetest kaugemale ning on põllumajandusettevõtjatele kohus -
tuslikud piirkondades, mis on kindlaks määratud veemajanduskavades. Suurema 
osa Läänemerega piirnevate liikmesriikide puhul ei olnud sellised meetmed 
esimestesse veemajanduskavadesse lisatud.
99 
Ühest küljest ei rakenda kõige enam saastavad põllumajandusettevõtted põllu -
majanduse keskkonnatoetuskavasid piisavalt, kuna kavade pakutavad kom -
pensatsioonid on väikesed, ning teisest küljest ei kohalda liikmesriigid selliste 
põllumajandusettevõtete suhtes veekaitse eesmärkidel karistusi. Eriaruanne 
nr 23/2015 (punktid 154–161) käsitleb põhjalikumalt raskusi seoses „saastaja mak -
sab” põhimõtte rakendamisega põllumajanduses.
Programmitöö perioodil 2014–2020 on võimalik kasutada 
vahendeid maaelu arengu meetmete poolt vee kaitsele avaldatava 
mõju parandamiseks, kuid neid ei kasutata veel täies mahus
100  
Määrusega nr 1305/201367 sätestatakse maaelu arengu programmide konkreetne  
veekaitse prioriteet ning eeltingimused, mis tuleb täita veepoliitika raamdirek -
tiivi ja põllumajanduse suhtes kohaldatavate keskkonnaalaste õigusaktide 
rakendamisel.
101  
Komisjon hindas perioodi 2014–2020 maaelu arengu programme enne nende 
heakskiitmist ning nõudis, et liikmesriigid suunaksid meetmed nendele piirkon -
dadele, kus on selleks kõige suurem vajadus. Lisaks nõudis komisjon, et tuleb 
rohkem ühtlustada veemajanduskavasid (eelnõud peavad olema heakskiitmiseks 
valmis 2015. aasta lõpuks) ning maaelu arengu programme, eelkõige seoses geo -
graafilise suunamisega68. Veel nõudis komisjon põhinõuete ning põllumajanduse 
keskkonnatoetuskavadega seotud nõuete karmistamist. Lisaks nõuti, et maaelu 
arengu meetmed ja äsja kasutusele võetud rohestamise tavad ei kattuks69. Komis -
joniga peetud arutelude tulemusel tehti mõningaid parandusi maaelu arengu 
programmide vee kvaliteedi kaitsele suunatud meetmetesse70.
42 Tähelepanekud 
71 Makropiirkondlik strateegia on 
Euroopa Ülemkogu poolt 
kinnitatud integreeritud 
raamistik, mis on ette nähtud 
kindlaksmääratud 
geograafilise piirkonna ühiste 
probleemide käsitlemiseks, 
mis on seotud samas 
geograafilises piirkonnas 
asuvate liikmesriikide ja 
kolmandate riikidega, kes 
saavad seetõttu kasu 
tihedamast koostööst, millega 
antakse panus majandusliku, 
sotsiaalse ja territoriaalse 
ühtekuuluvuse saavutamiseks 
(allikas: InfoRegio).
72 SWD(2013) 233 final, 27. juuni 
2013, lisatud komisjoni 
aruandele makropiirkondlike 
strateegiate lisandväärtuse 
kohta. Vt ka COM(2014) 284 
final, 20. juuni 2014 „Komisjoni 
aruanne makropiirkondlike 
strateegiate juhtimise kohta”.102  
Sellest tulenevalt kiideti mõned perioodi 2014–2020 maaelu arengu programmid 
heaks osaliselt või tingimuslikult, sest heakskiitmise ajal koostasid liikmesriigid 
alles 2015. aasta veemajanduskavasid, muutsid õigusakte, mis käsitlesid põhi -
nõudeid või kehtestasid rohestamistavasid. Selle tõttu viibib teatud meetmete 
rakendamine.
ELi Läänemere piirkonna strateegia lisandväärtus 
seoses Läänemerre sattuvate toitainete 
vähendamisega
103  
ELi Läänemere piirkonna strateegia käivitati aastal 2009 ettevalmistusena makro -
piirkondliku lähenemisviisi kasutuselevõtuks71 piirkondlikus arengus ning loodi 
muu hulgas seoseid keskkonna- ja põllumajandusasutuste vahel. Läänemere 
strateegia alameesmärgiga „Puhas vesi Läänemeres” seoses kiideti heaks Helco -
mi Läänemere tegevuskava toitainekoguste vähendamise eesmärgid. Strateegia 
lisandväärtus selles valdkonnas peaks olema Helcomi Läänemere tegevuskava 
rakendamise toetamine ja kiirendamine sellise uue juhtimisviisi abil, kus ühenda -
takse eri valdkondade tegevuspoliitika ja vahendid ning mitmesugused sidusrüh -
mad (avalik ja erasektor ning kodanikuühiskond) ja parandatakse rahvusvahelist 
koostööd72.
104  
Kontrollikoda uuris, kas:
– ELi Läänemere piirkonna strateegial on olnud märgatav mõju toitainekoor -
muse vähenemisele;
– töötati välja innovatiivsed projektid ja levitati nendest tulenevat head tava;
– komisjon on võtnud meetmeid tagamaks, et rakenduskavad ja maaelu arengu 
programmid on kooskõlastatud ELi Läänemere piirkonna strateegia toitaine -
koormuse vähendamise eesmärgiga.
43 Tähelepanekud 
Keeruline juhtimisvõrgustik ning lisandväärtus, mida on 
raske hinnata
105  
Läänemere strateegia põhineb kolme keelu põhimõttel: keelatud on uued õigus -
aktid, uus rahastamine ja uued institutsioonid. Eesmärgiks oli, et uusi institutsioo -
ne ei looda, kuid tegelikkuses koosneb Läänemere strateegia suurest eri rühmade 
ja osalejate võrgustikust. Lisaks uutele toimijatele oli Läänemere piirkonnas juba 
enne hulgaliselt aktiivseid osalejaid. Tegelikkuses on aga keeruline hinnata, milli -
ne on Läänemere strateegia lisandväärtus seoses liikmesriikide meetmetega toit -
ainekoguste vähendamiseks, sest puudub järelevalveraamistik, mille abil eristada 
strateegia tulemusi juba olemasolevate meetmete tulemustest.
Juhtprojektid aitavad levitada head tava, kuid nende mõju 
toitainekoormuse vähendamisele ei ole näidatud
106  
Eeldati, et huvirühmad, nagu liikmesriikide ametiasutused, äripartnerid, ülikoolid, 
VVO-d, arendaksid innovaatilisi projekte, kasutades ja arendades edasi parimaid 
tavasid. Kõige olulisemad Läänemere strateegia juhtprojektid, nende eesmärgid, 
maksumus ja rahastamisallikas on esitatud V lisas .
107  
Juhtprojektid Baltic Manure ja Baltic Deal on aidanud levitada head tava põllu -
majanduse vallas. Mõne juhtprojekti puhul on aga toitainekoormuse vähenda -
miseks tehtud väga vähe otseseid investeeringuid. Muud projektid, mis juhtpro -
jektidena tunnustust ei saanud, on toitainekoormuse vähendamise seisukohast 
sama olulised, nagu näiteks Baltic Compass ja Baltic Compact projektid, mis 
tegelevad põllumajandusest tekkinud saastega, ning projekt PURE, mis hõlmab 
fosfori eemaldamist asulareoveest.
108  
Juhtprojektide ja muude Läänemere piirkonna programmi raames rahastatud 
projektide panust toitainekoormuse vähendamises on keeruline kindlaks teha. 
Suurem osa juhtprojekte ei anna kohe käegakatsutavaid tulemusi, sest sageli ka -
sutatakse neid katseprojektina antud valdkonna laiemate meetmete rakendami -
seks. Mõnel juhul on juhtprojektid ka osaliselt ebavajalikud, sest tulemusi saavu -
tatakse teiste ELi rahastatud projektide ja komisjoni juba läbi viidud hindamiste 
kaudu.
44 Tähelepanekud 
73 Vt määruse (EL) nr 1303/2013 
artikkel 15 (partnerluslepingu 
sisu), artikli 96 lõike 3 punkt d  
(nõue, et rakenduskavades 
täpsustatakse piirkondade- ja 
riikidevaheliste meetmete 
korraldamine) ning artikli 70 
lõige 2 (luba kaasrahastada 
väljaspool 
programmipiirkonda 
toimuvaid tegevusi).
74 Kontrolliti Rootsi, Soome, Läti 
ja Poola partnerluslepinguid ja 
rakenduskavasid.
75 See on selgelt paika pandud 
Poola riiklikus rakenduskavas 
„Taristud ja keskkond” ja  
Rootsi rakenduskavades ning 
üldsõnaliselt esitatud Soome 
riiklikus rakenduskavas.Rakenduskavades tuleb Läänemere strateegiat rohkem 
arvesse võtta
109  
Üks ELi Läänemere piirkonna strateegia kolmest põhimõttest on uuele rahasta -
mise keeld. Selle asemel tuleks ELi ühtekuuluvusvaldkonna rahastamine ja riiklik 
rahastamine paremini makropiirkondlikele eesmärkidele suunata ja tõhusamalt 
kasutada. Kuna Läänemere strateegia loodi aastal 2009, programmitöö perioodi 
2007–2013 keskel, oli makropiirkondlikul strateegial algusest peale vähem või -
malusi mõjutada seda, kuidas vahendid jagatakse rakenduskavade prioriteetide 
vahel.
110  
Programmitöö perioodil 2014–2020 on Läänemere strateegial olnud rohkem või -
malusi mõjutada ühtekuuluvuspoliitika ja maaelu arengu kavandamist73. Auditist 
ilmnes, et komisjon hindas programmitöö perioodi 2014–2020 dokumente (part -
nerluslepingud ja rakenduskavad) struktureeritud ja standardsel viisil. Hindamise 
käigus pöörati tähelepanu Läänemere strateegia ja kavade prioriteetide vahelis -
tele seostele ning koordineerimismehhanismidele ELi vahendite haldusstruktuu -
ride ja Läänemere strateegia vahel.
111 
Auditiga leiti aga ka, et alameesmärgi „Puhas vesi Läänemeres” puhul oli Lääne -
mere strateegia mõju liikmesriikide prioriteetidele vähene74. Näiteks Rootsi 
ja Soome rakenduskavades peaaegu ei märgitagi seda Läänemere strateegia 
alameesmärki, ning Läti ja Poola vastavad meetmed hõlmavad reoveetaristuid, 
mis on ELi direktiivide nõuete täitmiseks niigi vajalikud, sõltumata Läänemere 
strateegiast. Liikmesriikidel on vähe võimalusi suunata programmitöö perioodil 
2014–2020 rohkem vahendeid veekaitsele, sest 50% ERFi vahenditest lähenemis -
piirkondades ja 80% muudes piirkondades on ette nähtud ainult kolme temaati -
lise eesmärgi täitmiseks. Ükski neist kolmest ei ole keskkonnakaitse.
112  
Komisjoni soovitusi järgides oli kolmes neljast kontrollitud riiklikust rakendus -
kavast seatud prioriteediks Läänemere strateegiaga seotud projektid75. Üheski 
neist ei seatud aga toitainetega saastatuse vähendamise eesmärke ega näitajaid, 
mistõttu oli keeruline hinnata nende panust Läänemere strateegia puhta vee 
alameesmärgi saavutamisse. Kõigi nelja rakenduskava järelevalvekomiteedesse 
on integreeritud Läänemere strateegia riiklikud struktuurid.
45
 Järeldused ja soovitused
113  
Liikmesriikidepoolne ELi meetmete rakendamine on aidanud piiratult kaasa Lää -
nemerre sattuvate toitainekoguste vähendamisele. Investeeringud reoveetaris -
tusse on olnud vaid osaliselt mõjusad, põllumajandusmeetmed ei ole kooskõlas 
surve määraga ega ole piisavalt suunatud, ning ELi Läänemere piirkonna stratee -
gia lisandväärtust on keeruline hinnata.
Liikmesriikide kavades puuduvad kaugemad 
eesmärgid ja asjakohased näitajad ning 
toitainekoormuse vähendamisel on saavutatud vaid 
mõningast edu
114  
Läänemere eutrofeerumise vähendamiseks on vaja vähendada toitainekoormust. 
Selles vallas on 2012. aasta lõpu seisuga tehtud vähe edusamme. Linnastutest 
pärinev toitainekoormus on vähenenud, samas kui põllumajandusest tulenev 
koormus on püsinud stabiilne või isegi suurenenud (vt punkt 25).
115  
Liikmesriikide toitainekoormuse vähendamise kavad Helcomi eesmärkide saa -
vutamiseks on piirdunud veepoliitika raamdirektiivi alusel koostatud veemajan -
duskavade täitmisega. Läänemere toitainekoormuse vähendamiseks sellest iga 
kord ei piisa. Lisaks on veemajanduskavad ebapiisavad, sest suurem osa nende 
meetmetest hõlmab peamiselt ELi spetsiifiliste direktiivide rakendamist (vt punk -
tid 26–30).
116  
Veepoliitika raamdirektiivi alusel koostatud veemajanduskavade eesmärgid on 
väljendatud mõjunäitaja kaudu (heas seisundis veekogude protsent). Seda ei ole 
aga muudetud sihtmääradeks (nagu iga-aastane toitainekoormus). Sama prob -
leemi täheldati ka merestrateegia raamdirektiivil põhinevaid meetmete kavasid 
ettevalmistavates dokumentides. Helcomi soovitusi, mis on rangemad kui ELi 
direktiivides teatud tegevustele seatud standardid, kohaldatakse vaid osaliselt (vt 
punktid 31–36).
117  
Läänemerre sattuvaid toitaineid käsitlevate järelevalveandmete usaldusväärsus ei 
ole tagatud. Eelkõige kehtib see piiriülest ja hajureostust käsitlevate andmete pu -
hul, mis on otsustava tähtsusega vähenduseesmärkide õiglaseks seadmiseks riiki -
de kaupa ning asjakohaste meetmete kindlaksmääramiseks (vt punktid 37–41).
46 Järeldused ja soovitused 
1. soovitus
Komisjon peaks:
a) nõudma, et liikmesriikide meetmete kavades oleksid ära toodud toitaine -
koormuse vähendamise mõõdetavad sihtmäärad, võimaldamaks saavutada 
merestrateegia raamdirektiivi ja veepoliitika raamdirektiivi eesmärgid;
b) nõudma, et liikmesriigid hindaksid usaldusväärselt ja järjepidevalt oma valg -
alade toitainekoormust ning Läänemerre sattuvaid toitainekoguseid.
Liikmesriigid peaksid:
c) koguma andmeid toitainekoormuse vähendamise meetmete kulutasuvuse 
kohta, et oleks kasutada usaldusväärne analüüs tulevaste meetmete kavade 
koostamiseks.
Asulareovee toitainetega saastatuse vähendamise 
meetmed on osaliselt mõjusad
118  
Mitte kõik Läänemerega piirnevad liikmesriigid, kes pidid direktiivi nõuded täit -
ma aastaks 2012, ei ole seda teinud. Ainult Saksamaa ja Soome olid väga lähedal 
direktiivi 4 ja 5 artikli nõuete täitmisele, milles on sätestatud bioloogilise puhas -
tuse ja põhjalikuma puhastuse nõuded. Nendest liikmesriikidest, mis peavad 
direktiivi rakendama 2015. aasta lõpuks, ei saavuta Poola märkimisväärsetele ELi 
kaasrahastatud investeeringutele vaatamata direktiivide nõuetele vastavust ning 
kogumissüsteemidega ühendamatuse määr on endiselt kõrge (vt punktid 46–54).
119  
Külastatud reoveepuhastusjaamad on efektiivsed ning vastavad asulareovee pu -
hastamise direktiivi nõuetele. Vaid osa jaamadest täidab aga Helcomi rangemaid 
soovitusi, mis puudutavad fosforit. Jaamade rahaline jätkusuutlikkus ei ole alati 
tagatud (vt punktid 55–57).
47 Järeldused ja soovitused 
120  
Komisjoni järelevalve selle üle, kas liikmesriigid täidavad oma ühinemislepingu -
te sätteid, ei olnud õigeaegne. Komisjon ei tee nende kavade rakendamise üle 
piisavalt põhjalikku järelevalvet, sest tema töö põhineb ebapiisavatel andmetel. 
Komisjon on olnud aeglane eeskirjade rikkumise tuvastamisel liikmesriikides ja 
kohtumenetluste alustamisel (vt punktid 58–64).
121  
Venemaale ja Valgevenele reovee kogumiseks ja puhastamiseks eraldatud ELi 
toetus on potentsiaalselt kulutõhus heitvee toitainekoormuse vähendamisel. 
Rakendamine võtab aga kaua aega ja selle ulatus on vajadustega võrreldes piira -
tud. Eraldi probleemiks on Venemaa Kaliningradi piirkonnast pärinev reostus (vt 
punktid 65–69).
2. soovitus
Komisjon peaks:
a) julgustama liikmesriike kehtestama ja jõustama kodumajapidamistele juriidi -
lise kohustuse liituda olemasoleva kanalisatsioonivõrguga;
b) nõudma, et liikmesriigid rakendavad vastutustundliku reoveehinna poliiti -
kat, tagamaks varade asjakohase hooldamise ja uuendamise. Poliitika peaks 
võtma arvesse „saastaja maksab” põhimõtet ja veeteenuste taskukohasust;
c) vähendama aega, mis on vajalik asulareovee puhastamise direktiivi nõuete 
täitmise hindamiseks;
d) jätkama nende projektide edendamist, mis on suunatud Venemaalt ja Valge -
venest Läänemerre sattuva toitainekoormuse vähendamisele, keskendudes  
põhjalikumalt Helcomi kindlaks tehtud peamistele saastajatele (nagu Kalinin -
gradi piirkond).
Liikmesriigid peaksid:
e) kavandama ja ehitama oma reoveetaristu võimalikult tõhusalt ning vajadusel 
kaaluma selliste kodumajapidamiste rahalist toetamist, kes muidu ei saaks 
kanalisatsioonivõrguga liituda.
f) määrama nende piirkondade heitveele, mis ei suuda saavutada veepoliitika 
raamdirektiivis ja merestrateegia raamdirektiivis sätestatud vee hea seisun -
dit, rangemad toitainekoormuse standardid kui asulareovee puhastamise 
direktiivis.
48 Järeldused ja soovitused 
Liikmesriigid ei soovi täies mahus kasutada võimalikke 
põllumajandusmeetmeid ning meetmed ei ole 
suunatud piirkondadele, kus nende järele on vajadus
122  
Mõnes liikmesriigis ei ole nitraatide direktiivi kohustuslike meetmete kohalda -
misala piisav. Tegevuskavade nõuded varieeruvad ega ole alati nii ranged, nagu 
komisjon soovitab. Direktiiv ei kohusta selgesõnaliselt põllumajandusettevõtteid 
koostama väetamiskavasid ega pidama kasutatud väetiste registrit. Mõlemad 
oleksid aga abiks mitme nitraadidirektiivi nõude rakendamisel ja kontrollimisel. 
Komisjon on koostanud liikmesriikidele suunised ja käivitanud pideva järelevalve 
nitraatide direktiivi rakendamise üle. Tänu sellele on paranenud nitraaditundli -
ke alade määratlemine ja tegevuskavad, kuid protsess on väga aeganõudev (vt 
punktid 75–83).
123  
Nõuetele vastavuse mehhanism aitab jõustada nitraatidega seotud nõudeid ja 
muid väetamisnõudeid, kuid see ei ole täielikult mõjus, sest mõned nõuetest ei 
ole kuigi ranged. Vastavusnõuete kontrollide ja sanktsioonide süsteemis esineb 
puudusi seoses valiku koostamise ja juhenditega. Nitraaditundlikke alasid käsit -
levate nõuete eiramise määr on kõrge, mis näitab, et kontrollisüsteemide hoiatav 
mõju on hetkel piiratud. Puudusi esineb ka vastavusnõuetest väljapoole jäävate 
nõuete riiklikes kontrollides (vt punktid 84–90).
124  
ELi kaasrahastatud maaelu arengu meetmete mõju veekogude toitainetega 
saastatuse vähendamisele oli piiratud. Investeeringud, mille eesmärk on aidata 
põllumajandusettevõtjatel sõnnikuladustamist ja käsitlemist parandada, on vaid 
mõnel juhul olnud suunatud asjaomastele põllumajandusettevõtetele. Põllu -
majanduse keskkonnatoetuskavad ei ole geograafiliselt suunatud aladele, kus ei 
ole õnnestunud saavutada veekogude head seisundit. Enamasti on rakendamata 
meede, mille eesmärk on veepoliitika raamdirektiiviga seotud tegevuste raken -
damine. „Saastaja maksab” põhimõtet ei kohaldata põllumajandusliku tegevuse 
suhtes piisavalt (vt punktid 91–99).
49 Järeldused ja soovitused 
125  
Komisjon on kasutanud programmitöö perioodil 2014–2020 kohaldatavate uute 
vahendite pakutavaid võimalusi nõuda rangemaid põhinõudeid ja põllumajan -
duse keskkonnameetmeid. Lisaks nõudis komisjon maaelu arengu meetmete 
paremat geograafilist suunamist ning maaelu arengu programmide ja veema -
janduskavade vahelist paremat ühtlustamist. Liikmesriikidega peetud arutelude 
tulemusel on tehtud parandusi. Mitu meedet tuleb siiski veel uuesti määratleda, 
kui kõik kaasnevad riiklikud õigusaktid ja kavad on heaks kiidetud. See tekitab 
viivitusi teatud meetmete rakendamisel ning suurendab programmidega kaasne -
vat halduskoormust (vt punktid 100–102).
3. soovitus
Komisjon peaks:
a) nõudma, et liikmesriigid määratlevad asjakohased nitraaditundlikud alad. 
Seda tehes peaksid liikmesriigid arvesse võtma veepoliitika raamdirektiivi 
veemajanduskavades esitatud teavet põllumajandusest lähtuva toitainetega 
saastatuse kohta.
Liikmesriigid peaksid:
b) kehtestama asjakohased piirmäärad fosfori kasutamisele põllumajanduses, 
kui fosfor seab ohtu vee hea seisundi;
c) määratlema oma nitraatide tegevusprogrammi eeskirjad kõige uuemate tea -
duslike tõendusmaterjalide alusel;
d) panema paika kohustuslikud menetlused, mis lähevad kaugemale olemas -
olevatest nõuetest, mida kohaldatakse saastavate põllumajandusettevõtete 
suhtes valgaladel, kust valgub vett eutrofeerunud veekogudesse;
e) kohaldama vee saastatuse vähendamise seisukohast kõige olulisemaid põllu -
majanduse keskkonnatoetuskavasid ning suunama need kavad ja metsas -
tamismeetmed piirkondadele, kus toitainekoormuse vähenemise mõju on 
kõige suurem.
50 Järeldused ja soovitused 
ELi Läänemere makropiirkondliku strateegia 
lisandväärtust toitainekoguste vähendamisel on 
keeruline hinnata
126  
ELi Läänemere piirkonna strateegia haldusstruktuur on keerukas ning on põh -
justanud mitme uue haldustaseme tekkimise lisaks juba olemasolevatele piir -
kondlikele haldusasutustele. Keeruline on hinnata strateegia mõju liikmesriikide 
meetmetele, mille abil püütakse vähendada Läänemerre sattuvaid toitainekogu -
seid (vt punkt 105).
127  
Juhtprojektide abil, mis viiakse läbi mitme ELi ja ELi välise riigi koostöös, püütak -
se töötada välja parimad tavad, mida saaks laialdaselt kasutada. Mõnikord ei üle -
ta aga projektide tulemused varasemaid tulemusi ning nende mõju on praktikas 
küllalt vähene (vt punktid 106 ja 108).
128  
Lisaks jäid ELi kaasrahastatud programmide prioriteetide alameesmärgiga „Puhas 
vesi Läänemeres” joondamise oodatud tulemused väga tagasihoidlikuks (vt 
punktid 109–112).
II auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Henri GRETHEN, võttis käesoleva 
aruande vastu 27. jaanuari 2016. aasta koosolekul Luxembourgis.
 Kontrollikoja nimel
 president
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
51
 Lisad
Toitainekoguste vähendamise eesmärgid
RiikKeskmine 
lämmas -
tikukogus 
1997–2003Keskmine 
fosforikogus 
1997–2003Lämmastiku -
koguse 
vähendamise 
eesmärk  
aastaks 2021Fosforikoguse 
vähendamise 
eesmärk 
aastaks 2021Lämmastiku -
sisalduse 
vähendami -
ne (%)Fosforisisal -
duse vähen -
damine (%)
tonni/aastas tonni/aastas tonni/aastas tonni/aastas
Taani 70 490 1 928 2 890 38 4 2
Eesti 27 684 804 1 800 320 7 40
Soome 88 005 3 609 3 030 356 3 10
Saksamaa 65 672 627 7 670 170 12 27
Läti 61 164 829 1 670 220 3 27
Leedu 48 689 2 463 8 970 1 470 18 60
Poola 212 412 11 787 43 610 7 480 21 63
Venemaa 87 122 7 142 10 380 3 790 12 53
Rootsi 130 279 3 639 9 240 530 7 15
HELCOMi riikidest pärinev 
toitainekogus791  517 32 828 89 260 14 374 11 44
Mitteallakirjutanud riikidest pärinev 
toitainekogus21 421 1 979
HELCOMi riikide kaudu Läänemerre 
sattuv toitainekoormus812  938 34 807
Toitainekoormus muudest allikatest297 405 2 087
Läänemeri kokku 910  343 36 894 118  134 15 178 13 41
1 Jõgede kaudu üle piiride leviv toitainekoormus Tšehhi Vabariigist, Ukrainast ja Valgevenest.
2 Toitainekoormus laevade põhjustatud reostuse ja õhusaaste kaudu, mis pärineb kõikidest ELi riikidest, mis ei kuulu Läänemere valgalasse.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda Helcomi 2013. aasta ministrite kohtumise jaoks koostatud dokumendi „Summary report on the development of re -
vised Maximum Allowable Inputs (MAI) and updated Country Allocated Reduction Targets (CART) of the Baltic Sea Action Plan” andmete alusel.I lisa
52 Lisad 
Läänemerre sattuvate lämmastiku- ja fosforikoguste suundumused riikide kaupa
(tonni/aastas)
DE DK EE FI LT LV PL RU SE
LKogused 1997–2003 65 672 70 490 27 684 88 005 48 689 61 164 212 412 87 122 130 279
2012. aasta kogused, sh 
mõõtemääramatus (testväärtus)55 963 52 535 28 378 94 688 55 502 70 388 191 602 91 757 116 723
DE DK EE FI LT LV PL RU SE
FKogused 1997–2003 627 1 928 804 3 609 2 463 829 11 787 7 142 3 639
2012. aasta kogused, sh 
mõõtemääramatus (testväärtus)630 1 663 782 3 608 1 929 1 242 9 680 7 230 3 509
Allikas:  Kopenhaagenis 2013. aasta Helcomi ministrite kohtumisel heaks kiidetud dokument „Preliminary assessment for following-up on prog -
ress towards the country-wise allocated reduction targets on nutrients (CART)”.
Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M. 2015. „Assessment for fulfilment of nutrient reduction targets of the HELCOM Nutrient Reduction Sche -
me”. Elektroonilisel kujul: http://helcom.fi/baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-messageII lisa
53 Lisad 
Toitainekoormuse ülemmäära saavutamine alamvalgalade kaupa
(tonni/aastas)
Botnia 
lahtSelkä  - 
meriLääne -
mere 
keskosaSoome 
lahtLiivi lahtTaani 
väinadKattegat Kokku
Lämmastikukoguste piirmäär, 
võttes arvesse HELCOMi 
vähendamiseesmärki57 622 79 372 325 000 101 800 88 418 65 998 74 001 792  211
2012. aasta kogused, sh 
mõõtemääramatus (testväärtus)60 484 74 794 375 760 119 687 97 106 51 495 65 801 845  127
Täiendav vähendamine 4 578 14 503 8 200 27 281
Puuduv vähendamine, et täita HELCOMi 
2021. a eesmärgid2 862 50 760 17 887 8 688 80 197
Fosforikoguste piirmäär, 
võttes arvesse HELCOMi 
vähendamiseesmärki2 675 2 773 7 360 3 600 2 020 1 601 1 687 21 716
2012. aasta kogused, sh 
mõõtemääramatus (testväärtus)2 787 2 490 15 145 7 536 2 775 1 418 1 591 33 742
Täiendav vähendamine 283 183 96 562
Puuduv vähendamine, et täita HELCOMi 
2021. a eesmärgid112 7 785 3 936 755 12 588
Allikas:  Kopenhaagenis 2013. aasta Helcomi ministrite kohtumisel heaks kiidetud dokument „Preliminary assessment for following-up on prog -
ress towards the country-wise allocated reduction targets on nutrients (CART)”.
Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M. 2015. „Assessment for fulfilment of nutrient reduction targets of the HELCOM Nutrient Reduction Sche -
me”. Elektroonilisel kujul: http://helcom.fi/baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-messageIII lisa
54 Lisad 
Toitainete kontsentratsioon Läänemere-äärsete ELi liikmesriikide peamiste linnade 
reoveepuhastusjaamade heitvees (2013)IV lisa
Uppsala
L: 10,52 (mg/l)
F: 0,13 (mg/l)Turku
L: 14,18 (mg/l)
F: 0,15 (mg/l)
Gdańsk
L: 8,30 (mg/l)
F: 0,38 (mg/l)Stockholm
L: 9,47 (mg/l)
F: 0,14 (mg/l)Espoo
L: 16,38 (mg/l)
F: 0,31 (mg/l)
Tallinn
L: 7,52 (mg/l)
F: 0,45 (mg/l)Helsinki
L: 3,69 (mg/l)
F: 0,22 (mg/l)
Gdynia
L: 8,40 (mg/l)
F: 0,64 (mg/l)Kopenhaagen
L: 5,43 (mg/l)
F: 1,81 (mg/l)Malmö
L: 9,30 (mg/l)
F: 0,27 (mg/l)
Kiel
L: 5,79 (mg/l)
F: 0,11 (mg/l)
Lübeck
L: 7,38 (mg/l)
F: 0,18 (mg/l)Rostock
L: 11,62 (mg/l)
F: 0,18 (mg/l)
Szczecin
L: 6,64 (mg/l)
F: 0,43 (mg/l)
Poznań
L: 7,92 (mg/l)
F: 0,45 (mg/l)
Wrocław
L: 9,50 (mg/l)
F: 0,50 (mg/l)Varssavi
L: 8,52 (mg/l)
F: 0,52 (mg/l) Łódź
L: 9,72 (mg/l)
F: 0,78 (mg/l)26 262500 0001 000 0001 500 0002 000 0002 666 000
Riia
L: 11,16 (mg/l)
F: 0,88 (mg/l)
Jelgava
L: 6,35 (mg/l)
F: 0,37 (mg/l)Ogre
L: 33,89 (mg/l)
F: 5,91 (mg/l)
Daugavpils
L: 5,55 (mg/l)
F: 0,61 (mg/l)
Vilnius
L: 9,52 (mg/l)
F: 0,66 (mg/l)Klaipėda
L: 9,99 (mg/l)
F: 0,33 (mg/l)
Kaunas
L: 8,50 (mg/l)
F: 0,34 (mg/l)Jūrmala
L: 8,67 (mg/l)
F: 0,27 (mg/l)
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda liikmesriikide 2013. aasta lõpus esitatud andmete alusel. Kopenhaageni ja Stockholmi andmed on saadud kumma -
gi linna kahe reoveepuhastusjaama andmete keskmise alusel.
55 Lisad 
Juhtprojektid ja muud Läänemere strateegia rakendamise seisukohast olulised 
projektid
(miljonit eurot)
Läänemere strateegia juhtprojektid, mis tegelevad eutrofeerumisega
Prioriteetne valdkond AGRI: Rahastamisallikas ja summa
Baltic ManureProjekti eesmärk on arendada teadmisi seoses innovaatiliste sõnniku -
käitlemise lahendustega, nagu taastuvenergia tootmine ja orgaanilised 
väetised.Läänemere piirkonna rakenduskava
Kokku: 3,7
ERF: 2,8
Fosfori ringlussevõttProjekti eesmärk on koguda fosforit peamistest Läänemere piirkonna 
allikatest (sõnnik, reoveesete, rümbad) ning toota väetist. Lisaks 
püütakse arendada kohaspetsiifilisi väetamisstrateegiaid, et Lääne -
mere piirkond oleks esimene jätkusuutlik piirkond fosforit sisaldavate 
mineraalväetiste kasutamise seisukohast.
Prioriteetne valdkond NUTRI Rahastamine
Fosfaatide mittekasutamine 
pesuvahenditesProjekti eesmärk on toetada Läänemere riike Helcomi soovituse 28E/7 
rakendamisel (riiklikud õigusaktid fosfaatide kasutamise piiramiseks 
pesupesemisvahendites ja nõudepesumasinate pesuvahendites), koos -
tades teabematerjali poliitikakujundajate jaoks. Fosfaatide kasutamine 
pesupesemisvahendites keelati kogu ELis aastal 2011.Projekti väikese eelarve rahastas Rootsi 
kemikaaliagentuur
PRESTOProjekti eesmärk on vähendada Läänemere toitainekoormust koolitus -
programmide abil, mis on suunatud reoveekäitlusega seotud töötajate -
le, kavandajatele ja akadeemilistele koolitajatele. Lisaks tehti projekti 
raames tehnilisi uuringuid ja investeeringuid valitud reoveepuhastus -
jaamadesse Valgevenes (Baranavitsõ, Grodna, Maladzetsna ja Vitebsk).Läänemere piirkonna rakenduskava
Kokku: 4,6
ERF: 1,1
ENPI: 2,8
Baltic DealProjekti abil püütakse võidelda toitainete vette sattumise vastu. Projekt 
käivitati vabatahtlikkuse alusel viie põllumajandusettevõtjate liidu 
poolt.Läänemere piirkonna rakenduskava
Kokku: 3,8
ERF: 3,0
Piirkondliku toitainekoormuse 
hindamine ja prioriteetsete 
projektide määratlemine 
Valgevenest Läänemerre 
sattuva toitainekoormuse 
vähendamiseksProjekti eesmärk on kindlaks teha prioriteetsed investeeringud ja aren -
dada kohalikku suutlikkust Läänemere toitainekoormuse vähendamisel 
põhjamõõtme keskkonnapartnerluse kontekstis, keskendudes eelkõige 
põllumajandusele, asulareoveele ja tööstusele, sh fosforit sisaldavate 
pesuvahendite tootmisele ja kasutamisele.Rahastab BSAP Fond, mida haldab NIB/
NEFCO, investorid Rootsi ja Soome: 0,25
Horisontaalne meede „Naabrid”
Keskkonnaalaselt ja 
majanduslikult jätkusuutlik 
Peipsi järve piirkondProjekti eesmärk on Peipsi järve piirkonna keskkonnaseisundi paran -
damine Pihkva oblasti reoveepuhastusjaamade renoveerimise ja uute 
taristute rajamise abil Peipsi järve Eesti-poolsetes väikesadamates.Eesti-Läti-Leedu rakenduskavaV lisa
56 Lisad 
Eutrofeerumisega tegelevad Läänemere tegevuskava projektid (mitte juhtprojektid)
(miljonit eurot)
Eutrofeerumisega tegelevad Läänemere tegevuskava projektid (mitte juhtprojektid)Rahastamisallikas ja summa 
(Läänemere piirkonna 
rakenduskava)
Baltic CompassProjekt hõlmab koostööd põllumajandus- ja keskkonnasektoritega, et panna 
alus Läänemere eutrofeerumise vähendamiseks vajalikule rahvusvahelisele 
lähenemisviisile.Kokku: 6,6
ERF: 4,6
ENPI: 0,5
Baltic Compact Projekt tegeleb põllumajanduse keskkonnameetmetega.Kokku: 1,9
ERF: 1,5
BERAS (Baltic Ecological 
Recycling Agriculture and 
Society)Projekti eesmärk on vähendada eutrofeerumist, peatada pestitsiidide kasutami -
ne ja vähendada toiduainesektori mõju ülemaailmsele soojenemisele.Kokku: 4,4
ERF: 3,4
ENPI: 0,05
WaterpraxisProjekti eesmärk on parandada Läänemere olukorda, toetades piirkonna vee -
majanduskavade rakendamist praktikas.Kokku: 2,0
ERF: 1,5
PURE (Project on urban 
reduction of eutrophication)Projekti eesmärk on ette valmistada ja ellu viia omavalitsuste tasandi investee -
ringuid rahvusvahelise koostöö abil.Kokku: 3,2
ERF: 2,0
ENPI: 0,5V lisa
57 Komisjoni  
vastus
Kokkuvõte
V
Komisjon käsitles kõnealuseid probleeme olulise parandamist vajava valdkonnana esimeste vesikonna majandamis -
kavade1 ja esimeste meetmekavade hindamisel2 ning on kutsunud liikmesriike üles tegema järgmistes ehk teistes 
vesikonna majandamiskavades vajalikud parandused.
VI
Komisjoni arvates on tema tegevus olnud piisav. Euroopa Liidu toimimise lepingust ja Euroopa Kohtu väljakujune -
nud praktikast tuleneb selgelt, et komisjonil on oluline hindamisruum otsustamaks, millal hakata teatavaid rikkumisi 
aluslepingute järelevalvajana menetlema. Mõnel juhul võivad rikkumismenetlusest tõhusamaks lähenemisviisiks 
osutuda alternatiivsed vahendid või poliitiline dialoog.
Sellegipoolest on komisjon saavutanud rikkumismenetluste mehhanismi abil asulareovee puhastamise direktiivi 
nõuete täitmise tagamisel olulisi ja konkreetseid tulemusi.
VII
Mõnel liikmesriigil on nitraatide direktiivi rakendamisel ilmnenud probleeme, samas kui teistes liikmesriikides on 
rakendamine sujunud hästi. Vaatamata sellele on keskmine nitraatide kontsentratsioon ELis ja Läänemere piirkonnas 
üldiselt vähenenud.
Nõuetele vastavuse poliitika ei ole ette nähtud selleks, et tagada liikmesriikides ELi õigusaktide rakendamist. Direk -
tiivi rakendamata jätmise korral kasutatakse rikkumismenetlust.
Nõuetele mittevastavuse juhtumite arv ja tänu nõuetele vastavuse mehhanismile kohaldatud sanktsioonide arv 
näitab pigem mehhanismi toimimist kui selle puudulikkust. Nõuetele vastavuse mehhanism kehtib üksnes otse -
toetusi saavatele või teatavates maaelu arengu meetmetes, nt põllumajanduse keskkonnameetmetes, osalevatele 
põllumajandustootjatele.
VIII
Komisjoni arvamuse kohaselt on ELi Läänemere piirkonna strateegia aidanud oluliselt parandada Läänemere 
keskkonnakaitset. Kokkuvõttes võib märkida, et uus makropiirkondlik lähenemisviis on kasulik vahend piirkondlike 
probleemide lahendamiseks ja Läänemerega piirnevate riikide vastastikuse koostöö tugevdamiseks.
1 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf.
2 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=ET .
Komisjoni vastus 58
Sissejuhatus
09
Nii veepoliitika raamdirektiivi kui ka merestrateegia raamdirektiivi kohastest meetmekavadest teatatakse lihtsusta -
mise ja seostamise eesmärgil ühiselt 2016. aasta märtsis. Liikmesriikide poolt teatavates veepoliitika raamdirektiivi ja 
merestrateegia raamdirektiivi kohastes meetmekavades tuleks arvesse võtta Helcomi ja rahvusvahelistes lepingutes 
sätestatud kohustusi.
13
Veemajandus oli Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi programmitöö perioodil 2007–2013 üks maaelu 
arengu peaeesmärke ja on seda ka programmitöö perioodil 2014–2020. Neid eesmärke on võimalik saavutada eri 
meetmete abil, sealhulgas mittepiirkondlikud meetmed, näiteks investeeringud ja koolitus.
Programmitöö perioodil 2007–2013 eraldatud rahaliste vahendite kohta on teave kättesaadav üksnes telgede ja 
meetmete lõikes. Programmitöö perioodi 2014–2020 kohta on asjaomane teave kättesaadav meetmete ja sihtvald -
kondade tasandil (või prioriteetide tasandil, nt veemajandus eraldi prioriteedina), mis võimaldab hankida eesmärki -
dega vahetult seotud andmeid.
Tähelepanekud
18
Komisjon märgib, et kuigi Helcomi tasandil kindlaks määratud toitainekoormuse vähendamise eesmärke loetakse 
heaks tavaks, ei saanud Läänemerega piirnevatelt liikmesriikidelt seaduslikult nõuda, et nad annaks merestrateegia 
raamdirektiivi alusel 2012. aasta oktoobris esitatud aruandes teavet Helcomi 2013. aasta oktoobris peetud minist -
rite kohtumisel vastu võetud toitainekoormuse vähendamise eesmärkide kohta. Siiski meeldiks komisjonile, kui 
merestrateegia raamdirektiivi kohased liikmesriikide meetmekavad (mis tuleb esitada 2016. aasta märtsiks) toetaks 
ka Helcomi raames võetud eesmärkide saavutamist.
28
Veepoliitika raamdirektiivil ja Helcomil on sama eesmärk – vähendada Läänemere eutrofeerumist. Kõikide vete hea 
seisundi saavutamine kooskõlas veepoliitika raamdirektiiviga peaks tagama ka Helcomi eesmärkide saavutamise. 
Lisameetmeid peab võtma Poola, kuid need ei ole vajalikud mitte üksnes Helcomi eesmärkide, vaid ka veepoliitika 
raamdirektiivi eesmärkide saavutamiseks.
Esimeses vesikonna majandamiskavas ei kehtestanud Poola piisavalt rangeid veepoliitika raamdirektiivile vastavaid 
fosfaadinorme, mis taganuks kooskõlas raamdirektiiviga hea keskkonnaseisundi (kasutati varasemaid norme), ning 
seetõttu võivadki Helcomi eesmärgid tunduda rangemad. Sellise ilmse kõrvalekalde lahendamiseks peaks Poola 
kehtestama veepoliitika raamdirektiivile vastavad fosfaadinormid ning kasutama neid teise vesikonna majandamis -
kava meetmekavade koostamisel, mis hõlmavad fosfaadisisalduse vähendamist maismaavees ja meres.
31
Teise vesikonna majandamiskava aruande jaoks peavad liikmesriigid tegema toitainekoormusega seotud puuduste 
analüüsi, mis peaks komisjonil hõlbustama jälgida, kuidas liikmesriikidel õnnestub kahel järgmisel aruandeperioodil 
toitainekoormust vähendada.
Teises vesikonna majandamiskavas peavad liikmesriigid teada andma, kui suurel määral aitab nitraatide direktiivi 
rakendamine kaasa põllumajandusest pärit toitainetega saastumise vähendamisele ning milliseid muid veepoliitika 
direktiivi kohaseid põhi- ja täiendavaid meetmeid selle probleemi lahendamiseks on kavas võtta. See võimaldab 
liikmesriikidel ja komisjonil välja selgitada lisatööd vajavad valdkonnad.
Komisjoni vastus 59
34
Komisjon ootab, et kehtivad asulareovee puhastamise load vaadatakse vesikonna majandamiskavade kohaste meet -
mete raames läbi ja vajaduse korral neid muudetakse, et vähendada asulates reostust ja seeläbi tagada kõikides 
veekogudes hea seisund. Teatavates vetes võib eesmärkide saavutamiseks vajalik fosfori piirnorm olla 1 mg/l, teistes 
piirkondades võib vaja minna rangemat piirnormi, nt 0,5 mg/l või alla selle, nt suure asustustiheduse või madala 
lahjendusastme korral.
41
Liikmesriikide vesikonna majandamiskavadel põhinevate toitainekoormuse vähendamise kavade eesmärgid on liiga 
madalad, kuna suuremas osas hõlmavad need juba kehtestatud põhimeetmeid, millega rakendatakse ELi direktiive 
toitainetega saastumist põhjustava konkreetse tegevuse suhtes (peamiselt asulareovesi ja põllumajandus), ja neis ei 
osutata sellele, kuidas saaks kõnealuseid meetmeid karmistada, et tagada vetes hea seisundi saavutamist võimaldav 
toitainesisaldus. Lisatud on mõni uus veepoliitika direktiivi artikli 11 lõike 3 punkti h kohane meede hajureostus -
allikate kontrollimiseks (märkimist väärib hajusate fosfaadiallikate kontrollimeetmete puudumine) ning täiendavad 
meetmed on eeldatava üldise panuse poolest ebamäärased. Komisjon käsitles kõnealust probleemi olulise paran -
damist vajava valdkonnana esimeste vesikonna majandamiskavade hindamisel3 ja esimeste meetmekavade hinda -
misel4 ning on kutsunud liikmesriike üles tegema järgmistes ehk teistes vesikonna majandamiskavades vajalikud 
parandused.
Vt ka komisjoni vastus punktile 30.
46
Komisjon leiab, et tema nõuete täitmise hindamise metoodika alusel täidavad Saksamaa ja Soome direktiivi nõu -
deid, kuna nõuete täitmise määr on 99% või rohkem. Ülejäänud neljas Läänemerega piirnevas liikmesriigis, kes pidid 
direktiivi nõuded täitma 2012. aasta lõpuks, oli nõuete täitmise määr 89% või kõrgem.
47
Individuaalsete või muude asjakohaste süsteemide kasutamist ei pea komisjon tõepoolest automaatselt rikkumi -
seks, kuna see võimalus on ette nähtud direktiiviga. Selliste süsteemide sage kasutamine võib aga viidata kogumis -
süsteemide probleemidele ning komisjon teeb selliste juhtumite puhul järelkontrolli ning uurib neid (lisateabe 
saamiseks vt vastus punktile 48).
3 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf.
4 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=ET .
Komisjoni vastus 60
48
Komisjon uurib individuaalsete või muude asjakohaste süsteemide kasutamist süsteemi EU Pilot abil (nt liikmesriiki -
des kasutatavate individuaalsete või muude asjakohaste süsteemide liigid, süsteemide registreerimine, autoriseeri -
mine ja inspekteerimine). Peale selle on komisjon individuaalsete või muude asjakohaste süsteemide kasutamist 
mitu aastat jälginud, kaasates need artikli 15 kohasesse aruandetabelisse. Lisaks sisaldab asulareovee puhastamise 
direktiivi termineid ja määratlusi selgitav juhend (2007) individuaalseid või muid asjakohaseid süsteeme käsitlevat 
jagu.
49
Komisjon otsustas leppida sellega, et nõude 100%-line täitmine ei ole tõenäoline ega realistlik, ning kehtestas see -
tõttu kontrollikoja viidatud kahe normi kasutusele võtmisega rikkumismenetluse algatamise künnise. Seda metoodi -
kat on tunnustanud Euroopa Liidu Kohus (vt kohtuasi komisjon vs. Belgia, C-395/13, punktid 33–38).
51
Komisjon märgib, et oli Poola tehtud otsusest teadlik enne 2010. aastat, ent õiguslikult ei olnud tal võimalust seda 
enne 2010. aastat vaidlustada ega prognoosida nõuete mittetäitmise määra Poolas. Direktiivis on sõnaselgelt sätes -
tatud liikmesriikide õigus valida kahe võimaluse vahel ning Poola otsus toetuda artikli 5 lõikele 4 oli õiguspärane, 
olgugi et ebarealistlik, võttes arvesse, et Poola ei saanud selle valiku puhul kasu ühinemislepinguga võimaldatud 
lisaajast.
52
Komisjon on jälginud direktiivi rakendamist Poolas üha suureneva mure ja tähelepanuga alates sellest, kui selgus, 
et Poolas puudus ja puudub praegugi selge kava direktiivi rakendamiseks. Õigusliku aluse valik on komisjoni jaoks 
kõige väiksem probleem selles küsimuses ega õigusta koordineeritud tegevuse puudumist liikmesriigi tasandil.
Komisjon on alates 2011. aastast korrapäraselt osutanud sellele, et kavandatavate investeeringutega ei saavutata 
Poolas nõuete täitmist. Peale selle esitas Poola üksnes esialgsed investeerimiskavad (üldkava) ega ole senini tegel -
nud asjakohase asulareovee puhastamise riikliku programmiga (2010). Komisjon ei ole heaks kiitnud ei 2014. aasta 
veebruari esialgset üldkava ega 2015. aasta maikuu lõppversiooni.
56
Reoveepuhastusjaamad on pika kasutuseaga taristud ning nende suuruse asjakohasust on keeruline lühikeses pers -
pektiivis hinnata. Üldiselt võib puhastusjaamade suurus oleneda mitmest tegurist, näiteks ohutusvaru, hooajalise 
tegevusega/muutustega (nt turism) ja suurtest vihmadest tingitud veesissevooluga toimetuleku võime või võimalu -
sed rajada rahvaarvu kasvades uusi sõlmi.
Peale selle ei kujuta minimaalne puhta vee kogus endast ohtu, kuna nii ei muutu reovesi septiliseks ega eralda ini -
meste tervisele ohtlikku vesiniksulfiidi.
Komisjoni vastus 61
58
Õigusakte hinnati ühinevate riikide korral juba enne ühinemist ning need tunnistati rahuldavaks, nagu see oli enne 
ühinemist ELi õigustiku ja direktiivi 91/271/EMÜ kohaselt nõutav.
59
Liikmesriigid saavad valida, kas kohaldada artikli 5 lõiget 2 või lõiget 4 ning seda valikuvõimalust ühinemislepingu 
sätted ei piira.
60
Pärast Poola ühinemist said komisjonile aegamööda teatavaks Poola probleemid asulareovee puhastamise direktiivi 
rakendamisega ning 2007. aastal hakkas komisjon ELi kaasrahastamise saamiseks esitatavaid projektitaotlusi põhja -
likumalt ja korrapäraselt kontrollima. 2010. aastal, olles kogunud piisavalt teavet oluliste rakendamisprobleemide 
kohta, alustas komisjon Poola ametiasutustega selles küsimuses ametlikku teabevahetust. Taas tuleks märkida, et 
Poolas esinenud probleemid olid palju laiemad ja põhimõttelisemad kui valik artikli 5 lõike 2 või lõike 4 kohaldamise 
vahel. Probleemid olid seotud linnastute ebaõige piiritlemise, vastuoluliste andmetega nõuetele vastavuse kohta 
või selliste andmete puudumise, selge ja kooskõlastatud kavandamistöö puudumise ning omavoliliselt määratud 
künnisega, mis soosis investeerimist üksnes 15 000 inimekvivalenti ületava võimsusega puhastusjaamadesse.
61
Kuigi komisjon võttis Poolaga mitmel korral ühendust, nõudes sidusate andmete esitamist asulareovee puhasta -
mise direktiivi rakendamise seisu ja sellega seotud edaspidise kavandamistöö kohta (sh andmed, mis tõendaksid 
kas artikli 5 lõike 2 või lõike 4 nõuete täitmist), Poola kõnealuseid andmeid ei esitanud. Komisjon soovib rõhutada, 
et pärast teabevahetust komisjoniga otsustas Poola ise kohaldada artikli 5 lõiget 2. 2012. aastal nõudis komisjon 
programmitöö perioodi 2014–2020 läbirääkimistel Poolalt asulareovee puhastamise direktiivi rakendamise üldkava 
koostamist, mille komisjon vaataks läbi ja mille eesmärk oleks tagada, et EL kaasrahastaks programmitöö perioo -
dil 2014–2020 ainult selliseid projekte, mis vastavad asulareovee puhastamise direktiivi nõuetele ja aitavad kõige 
paremini täita direktiivi rakendamisega seotud lünki.
62
Nüüdseks on komisjon artikli 17 kohase aruandluse ümber korraldanud, et teada saada, millal konkreetne linnastu 
peaks nõuetele vastama, kui see ei vasta veel neile.
Artikli 17 kohase uue aruandlusformaadiga püüdis komisjon koguda teavet liikmesriikide olukorra kohta, vältides 
samas halduskoormuse suurenemist. Enamik liikmesriike suhtus sellesse soosivalt ja esitas aruande uue formaadiga. 
Lisaks sellele võivad liikmesriigid iga projekti aruandlustabelis kirjeldada. Artikli 15 kohase aruandluse korral on 
komisjon teadlik puhastamata reovee osakaalust ja seega sellest, millal võib oodata nõuete täitmist. Seejärel peab 
liikmesriik tegutsema ja määrama nõuete võimalikult kiireks täitmiseks kindlaks kohandatud projekti. Komisjonil 
ei ole kavas suurendada liikmesriikide aruandluskoormust ning tal ei ole vaja üksikasjalikult teada iga ELis asuva 
linnastu kanalisatsioonitrasside pikkust kilomeetrites.
Komisjoni vastus 62
63
Sellistes küsimustes on komisjonil oluline kaalutlusruum ja ta peab valima sobivaimad vahendid. Kõnealusel juhul 
otsustas komisjon korraldada liikmesriikidega asulareovee puhastamise teemal koosolekuid ja eelistas enne amet -
likumate menetluste algatamist oodata, kuni piisav arv liikmesriike on ületanud piisaval arvul tähtaegu. Esialgsele 
hinnatud tähtajale (2004. aasta kuni 2006. aasta lõpp) toetuv EU Piloti menetlus oleks puudutanud vaid kolme 
liikmesriiki, sealhulgas Poolat. Tõhususega seotud põhjustel otsustati seega oodata järgmise, rohkem liikmesriike ja 
linnastuid hõlmava aruandlusetapi tulemusi.
Seega leiab komisjon, et tema tegevus on olnud piisav. Euroopa Liidu toimimise lepingust ja Euroopa Kohtu välja -
kujunenud praktikast tuleneb selgelt, et komisjonil on oluline hindamisruum otsustamaks, millal hakata teatavaid 
rikkumisi aluslepingute järelevalvajana menetlema. Mõnel juhul võivad rikkumismenetlusest tõhusamaks lähene -
misviisiks osutuda alternatiivsed vahendid või poliitiline dialoog.
Peale selle võttis komisjon EU Piloti ja rikkumismenetluste algatamisel arvesse eri rakendusperioode (14 aastat  
15 vanema liikmesriigi korral vs. 3–11 aastat 2004. aastal liitunud 10 liikmesriigi puhul).
Sellegipoolest on komisjon saavutanud rikkumismenetluste mehhanismi abil asulareovee puhastamise direktiivi 
nõuete täitmise tagamisel olulisi ja konkreetseid tulemusi (nt Belgia, Prantsusmaa, Ühendkuningriigi jt riikide 
puhul).
64
Asulareovee direktiivi lisa tabelis 2 on sätestatud miinimumnõuded, kuid liikmesriikidele on jäetud võimalus kohal -
dada rangemaid nõudeid. Sellised rangemad nõuded võivad olla õiguslikult vajalikud, et tagada vastavus veepolii -
tika raamdirektiivi nõuetele.
69
Komisjon soovib täpsustada, et programmi „Kaliningrad Water and Environmental Services” veetaristu osa peaks 
täielikult valmis saama 2016. aasta jooksul.
76
Ulatuslikes põllumajanduspiirkondades, kus väetist kasutatakse vähe, võib siiski esineda toitainetest tingitud vee -
reostust. Nitraatide direktiivi kohaselt peavad erimeetmed hõlmama ka reostusohuga vesi.
Mõnes piirkonnas on toitainekoormuse vähendamiseks ja seeläbi vete hea seisundi saavutamiseks vaja rakendada 
nii nitraatide direktiivi kui ka veepoliitika raamdirektiivi kohaseid meetmeid.
79
Mineraalväetistest saadava lämmastiku kasutamine üksi ei pruugi viidata nõuete mõjususe puudumisele ning seda 
tuleb tõlgendada ettevaatusega. Sobivamad näitajad on lämmastiku kogukadu või -ülejääk (kõikidest allikatest).
Komisjoni vastus 63
80
Komisjoni arvamuse kohaselt on selliseid meetmeid nagu teatud ajal aastas väetiste kasutamise keelamine võimalik 
tõhusalt kontrollida siis, kui kontrollimisi tehakse õigel ajal.
Väetamiskavad või väetamisandmed sisalduvad mitmes nitraatide direktiivi kohases tegevusprogrammis, tagades 
tasakaalustatud väetamise ja hõlbustades kontrollimist.
84
Komisjon rõhutab, et nõuetele vastavuse mehhanism ei ole ette nähtud ELi keskkonnaalaste õigusaktide täitmise 
tagamiseks, vaid et selle eesmärk on muu hulgas „et ÜPP vastaks paremini ühiskonna ootustele” (vt määruse (EL) 
nr 1306/2013 põhjendus 54). Nõuetele vastavuse süsteem seob ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) alusel toetuse 
saamise teatavate eeskirjade järgimisega, kusjuures asjaomaste eeskirjade rikkumisel võidakse toetussummat 
vähendada. Põhimõtteliselt tuleks nõuetele vastavuse mehhanismi korral kasutada olemasolevaid kontrollisüs -
teeme. Seejuures peaks see tagama ka minimaalse kontrollitaseme juhul, kui valdkondlike õigusaktidega ette näh -
tud kontrollisüsteem ei ole piisavalt tõhus.
86
Liikmesriikide ülesanne on määrata maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise nõuded kindlaks 
selliselt, et need võimaldaksid saavutada nõuetega seotud eesmärgi. Nimetatud maa heas põllumajandus- ja kesk -
konnaseisundis hoidmise nõue „vooluveekogude äärde puhverribade loomine” keskendub puhverribade loomisele 
ja nende majandamisele, kuid mitte üldiselt väetiste kasutamisele põllumajandusmaal. Seega piirdub kõnealuse 
maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise nõude ulatus puhverribadega nitraaditundlikel aladel ja 
nendest väljaspool. Peale selle kuuluvad teatavad nitraatide direktiivist tulenevad nõuded nõuetele vastavuse meh -
hanismi alla 1. kohustusliku majandamisnõude alusel (varem 4. kohustuslik majandamisnõue).
87
Kõnealune alates 1. jaanuarist 2012 (vt määruse (EÜ) nr 73/2009 artikkel 149) kohaldatav maa puhverribadega heas 
põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise nõue viitab nitraatide direktiivist tulenevatele nõuetele ja sellega 
rakendatakse kõnealuseid nõudeid nitraaditundlikest aladest väljaspool asuval põllumajandusmaal, võttes arvesse 
kohalikke tingimusi, nagu nõutakse määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 94. Vastavalt sellele tuleneb kontrollikoja 
osutatud nõuete kindlaksmääramise varieeruvus nitraatide direktiivist ja peegeldab liikmesriikides arvesse võetud 
kohalike tingimuste paljusust.
90
Nõuetele mittevastavuse juhtumite arv ja tänu nõuetele vastavuse mehhanismile kohaldatud sanktsioonide arv näi -
tab pigem mehhanismi toimimist kui selle puudulikkust. Näiteks on sõnnikuhoidlate puudumine nitraaditundlikel 
aladel endiselt probleem ning seda rikkumist menetletakse nõuetele vastavuse mehhanismi abil – see selgitab ka 
kõrget nõuetele mittevastavuse taset (vt ka punkt 93).
Komisjoni vastus 64
91
Programmitöö perioodi 2007–2013 maaelu arengu programmid pidid toetama maaelu arengu eesmärkide saavuta -
mist mitmel suunal. Teatavad rakendatud meetmed ja tegevused, sealhulgas põllumajanduslik keskkonnategevus, 
võiks olla seotud ühe peaeesmärgiga, kuid paljud neist loodi mitme eesmärgi saavutamise mõttega, mis ei vähenda 
selliste meetmete mõjusust ja aitab tagada kulutasuvuse.
Paljude põllumajandusettevõtjate poolt suurtel aladel rakendatavad põllumajanduse keskkonnameetmed võivad 
kaasa aidata ka vee seisundi parandamisele kõikidel sellistel aladel.
Komisjon kutsus liikmesriike üles seadma programmitöö perioodi 2014–2020 programmide vastuvõtmisel konkreet -
semaid eesmärke, sealhulgas veeküsimustes.
92
Põhjus, miks programmitöö perioodil 2007–2013 ei hõlmanud põllumajanduse keskkonnameetmed alati vesikonna 
majandamiskavadega seotud piirkondi, oli asjaolu, et vesikonna majandamiskavad ja maaelu arengu programmid 
võeti vastu eri aegadel.
Peale selle tuleks meelde tuletada, et vastavust kohustuslike nõuetega, millele vesikonna majandamiskavad sageli 
viitavad, ei ole võimalik saavutada põllumajanduse keskkonnameetmetega, millega saab toetada vaid kohustusli -
kest nõuetest kaugemale ulatuvaid vabatahtlikke meetmeid.
Peale selle oli liikmesriikidel programmitöö perioodil võimalus muuta programmide sisu ja/või rahastamist. Kavan -
datud muudatused pidid olema kooskõlas programmi üldiste eesmärkide ja strateegiaga. See mehhanism võimal -
das kooskõlastamist vesikonna majandamiskavaga, kui need olid olemas. 2009. aastal tunnistati veemajandusega 
seotud eesmärk ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava tulemusena 
veelgi olulisemaks maaelu arengu küsimuseks.
93
Ajavahemikul 2004–2006 kutsuti Läänemere-äärseid uusi liikmesriike (Eesti, Leedu, Läti, Poola) üles sisse viima eri -
toetusi sõnnikuhoidlatele, et täita veekaitse nõudeid.
94
Programmitöö perioodi 2007–2013 maaelu arengu programmid hõlmasid sõnnikuhoidlatesse investeerimise 
meetmeid.
Eeskätt võisid liikmesriigid toetada investeeringuid sõnnikuladustamise parandamiseks põllumajandusettevõtetes 
vaid juhul, kui nende investeeringute eesmärk oli täita liikmesriikides rakendatavaid nitraatide direktiivist tulene -
vaid uusi liidu tasandi norme, kusjuures normide täitmiseks võimaldati 36-kuulist tähtajapikendust alates nõuete 
kohustuslikuks muutumise kuupäevast.
Komisjoni vastus 65
95
Komisjoni arvates tähendab põllumajanduse keskkonnameetmete mitmekesisus seda, et need hõlmavad nii lihtsa 
kui ka keerukama ülesehitusega tegevusi, mille eesmärk on kaitsta keskkonda ja parandada selle seisundit. See või -
maldab abisaajatel võtta meetmeid vastavalt keskkonnale avalduvale survele ja konkreetsetele vajadustele.
Toetuste määr vastab alati võetud kohustuste tasemele ning korvab kõnealuste kohustuste täitmise tõttu saamata 
jäänud tulu ja kantud lisakulud.
Meetmete vähest rakendamist võib omistada ka muudele põhjustele kui tegevuste keerukus, nt toetuste ebapiisav 
tutvustamine, teadmiste ebapiisav jagamine või nõuandeteenuste vähene kasutamine.
Põllumajanduse keskkonnameetmete vähene rakendamine intensiivpõllumajanduse piirkondades oli üks põhjus, 
miks komisjon tegi 2011. aastal ettepaneku ühise põllumajanduspoliitika esimese samba nn rohestamiseks, et jõuda 
kõnealuste piirkondadeni lihtsate mittelepinguliste üldmeetmetega, mille keskkonnamõju tuleks suurendada pare -
mini suunatud põllumajanduse keskkonnameetmete abil.
Programmitöö perioodil 2014–2020 kutsus komisjon liikmesriike üles seadma konkreetsemaid eesmärke ning seda 
soovitust järgisid Poola ja Soome.
Vt ka komisjoni vastus punktile 92.
98
Enamik liikmesriike on mõlema programmitöö perioodi korral otsustanud võtta veemajandusega seotud ees -
märkide ja sihtide saavutamiseks muid meetmeid, nt põllumajanduslikke keskkonna- ja kliimameetmeid. Mõlema 
perioodi jaoks kindlaks määratud veekvaliteedi ja -majanduse sihid ja näitajad annavad tunnistust sellest, et isegi 
ilma veepoliitika raamdirektiiviga seotud maksete meetme rakendamiseta toetavad liikmesriikide programmide 
meetmed nende sihtide ja näitajate saavutamist.
Kohustuslike meetmete puudumine vesikonna majandamiskavades ja meetmete määratlemisega seotud problee -
mid olid programmitöö perioodil 2007–2013 ühed peamised takistused kõnealuse meetme rakendamisel.
99
Veekaitse eesmärkidel karistuste kohaldamine on liikmesriikide otsustada (see läheb kaugemale nõuetele vastavuse 
tagamisest), kui seda peetakse vajalikuks ja kui on võimalik kindlaks teha, kes konkreetselt vastutab reostuse eest.
Komisjoni arvamuse kohaselt ei ole „saastaja maksab” põhimõtte rakendamine põllumajanduses iseenesest keeru -
line. Näiteks on võimalik kehtestada väetiste või sõnniku kasutamise makse. Ambitsioonikaid eesmärke hõlmavate 
nitraatide tegevusprogrammide ja veepoliitika raamdirektiivi põhimeetmetega võiks kehtestada selged kontrollid 
reostuse vähendamiseks tekkekohas.
Komisjoni vastus 66
100
Määrusega (EL) nr 1305/2013 on ette nähtud teatavad maaelu arenguga seotud eeltingimused. Veesektorit käsitlev 
eeltingimus (kehtib prioriteedi 5 alla kuuluvate investeeringute suhtes) on seotud veehinnapoliitika olemasolu ja eri 
veekasutusviiside piisava panusega veeteenuste kulude katmisse vastavalt määrale, mis on vesikonna majandamis -
kavas programmidega toetatavate investeeringute jaoks kindlaks määratud.
Muud maaelu arenguga seotud keskkonnaalased eeltingimused käsitlevad häid põllumajandus- ja keskkonna -
tingimusi, väetiste ja taimekaitsevahendite kasutamisele esitatavaid miinimumnõudeid, energiatõhusust ja 
taastuvenergiat.
102
Teatavaid maaelu arengu meetmeid ei saa rakendada ilma asjakohase õigusliku aluseta. See kehtib veepoliitika 
raamdirektiiviga seotud maksete tegemist hõlmava meetme korral, mida saab rakendada ainult juhul, kui on kehtes -
tatud vesikonna majandamiskavad ja asjaomased meetmekavad. Liikmesriikidel on aga võimalus oma programme 
programmitöö perioodi jooksul muuta.
Mis puudutab põhinõuetega seotud muudatusi õigusaktides, siis peavad liikmesriigid juhul, kui asjaomaseid põhi -
nõudeid muudetakse meetmete rakendamise ajal, võtma selliseid muudatusi arvesse meetmete sisus (nt võetud 
kohustuste ja hüvitiste tasemes, kui muudatus seda mõjutab).
105
Seoses ELi Läänemere piirkonna strateegiaga valisid liikmesriigid juhtimisstruktuuri, mis on oma olemuselt väga 
lihtne. Töö põhineb poliitikavaldkondade ja horisontaalsete meetmete koordineerijate võrgustikul. Nad püüavad 
tagada kõikide ELi Läänemere piirkonna strateegia prioriteetide kooskõla. Uusi institutsioone ega nõukogu koos -
seise ei loodud. Valitud juhtimisstruktuur ei ole üleliia keeruline ega koormav.
Üldiselt võib märkida, et makropiirkondlik lähenemisviis on kasulik vahend piirkondlike probleemide lahendamiseks 
väiksemas geograafilises piirkonnas ja mitte tingimata kogu ELi tasandil. Komisjoni arvamuse kohaselt on ELi Lääne -
mere piirkonna strateegia aidanud olulisel määral parandada Läänemere keskkonnakaitset.
107
Juhtprojektina tunnustamise taotlemine on iga projektiarendaja enda otsustada. Menetlust on kirjeldatud ja 
taotlusvorm on esitatud ELi Läänemere piirkonna strateegia tegevuskavas. Selleks on nõutav lühihinnang poliitika -
valdkonna või horisontaalse meetme koordineerijalt, kusjuures hindamiskriteeriumid on muu hulgas juhtprojekti 
makropiirkondlik mõju ja panus ELi Läänemere piirkonna strateegia eesmärkide/näitajate/sihtide saavutamisse. 
Komisjon arutab iga taotlust asutusesiseselt ja lõpuks kiidab rühm liikmesriikide koordineerijaid projekti juhtpro -
jektina tunnustamise heaks. Poliitikavaldkondade ja horisontaalsete meetmete koordineerijad innustavad projekti 
arendajaid taotlema projekti tunnustamist juhtprojektina.
Komisjoni vastus 67
108
Komisjon nendib, et arendajate huvi projekti juhtprojektina tunnustamiseks on suur, eeldatavasti seetõttu, et see 
aitab saada rahalisi vahendeid makropiirkondlikeks projektideks ja suurendab tegevuse nähtavust.
Komisjoni arvates on võimalik kindlaks teha konkreetsete juhtprojektide panust toitainekoormuse vähendamisel.  
Juhtprojektid peaksid olema mitmeotstarbelised, näiteks looma uusi võrgustikke, aitama vahetada kogemusi, 
toetama suutlikkuse arendamist, hõlbustama mitmetasandilist valitsemist ja hõlmama investeeringuid katseprojek -
tidena. Tulemused ja mõju poliitikaeesmärkide saavutamisele avalduvad tõepoolest alles pikemas perspektiivis. See -
tõttu võivad isegi väikesemahulised projektid mängida olulist rolli arengu edendamisel. Näiteks investeeriti projekti 
PRESTO raames reovee puhastamise meetoditesse, kuid samas pöörati tähelepanu ka reoveepuhastusjaamade tööta -
jate, jaamade projekteerijate ja tulevasi selle valdkonna insenere harivate ülikoolitöötajate pädevuse arendamisele.
Komisjoni ühine vastus punktidele 111 ja 112
Komisjoni arvates oleks võinud ELi Läänemere piirkonna strateegiat Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 
Läänemere piirkonna programmides rohkem arvesse võtta. Tuleb märkida, et asjaomased liikmesriigid ja piirkonnad 
on strateegiaga seotud kohustusi võtnud erineval määral, mis tähendab ka seda, et liikmesriikide ja piirkondade 
prioriteedid on erinevad.
Sellegipoolest pakuvad programmid võimalusi ELi Läänemere piirkonna strateegia rakendamise rahastamiseks. 
Näiteks käsitleb Leedu teatavaid ELi Läänemere piirkonna strateegia rakendamist toetavaid projekte valikumenet -
luses prioriteedina (asetades rõhku koostööle / rahvusvahelisele partnerlusele) ja plaanib korraldada vajaduse korral 
konkreetseid projektikonkursse. Rootsi plaanib samuti kehtestada valikukriteeriumid ELi Läänemere piirkonna 
strateegiaga seotud projektide jaoks ja eraldada piirkondadele rahalisi vahendeid algatusteks ja/või projektideks, 
mis vastavad strateegia tegevuskavas esitatud määratlusele. Seda, millisel määral neid võimalusi kasutatakse, näitab 
juba programmide tegelik rakendamine.
Järeldused ja soovitused
115
Veepoliitika raamdirektiivil ja HELCOMil on sama eesmärk – vähendada Läänemere eutrofeerumist. Kõikide vete hea 
seisundi saavutamine kooskõlas veepoliitika raamdirektiiviga peaks tagama ka HELCOMi eesmärkide saavutamise.
Liikmesriikide vesikonna majandamiskavadel põhinevate toitainekoormuse vähendamise kavade eesmärgid on liiga 
tagasihoidlikud, kuna suuremas osas hõlmavad need juba kehtestatud põhimeetmeid, millega rakendatakse ELi direk -
tiive toitainetega saastumist põhjustava konkreetse tegevuse suhtes (peamiselt asulareovesi ja põllumajandus), ja neis 
ei osutata sellele, kuidas saaks kõnealuseid meetmeid karmistada, et tagada vetes hea seisundi saavutamist võimaldav 
toitainesisaldus. Lisatud on mõni uus veepoliitika direktiivi artikli 11 lõike 3 punkti h kohane meede hajureostusallikate 
kontrollimiseks (märkimist väärib hajusate fosfaadiallikate kontrollimeetmete puudumine) ning täiendavad meetmed 
on eeldatava üldise panuse poolest ebamäärased. Komisjon käsitles kõnealust probleemi olulise parandamist vajava 
valdkonnana esimeste vesikonna majandamiskavade hindamisel5 ja esimeste meetmekavade hindamisel6 ning on kut -
sunud liikmesriike üles tegema järgmistes ehk teistes vesikonna majandamiskavades vajalikud parandused.
116
2012. aasta oktoobris teatasid liikmesriigid komisjonile oma keskkonnaeesmärgid merestrateegia raamdirektiivi raa -
mes. Mõne liikmesriigi toitainekoormuse vähendamise eesmärgid keskkonnale avalduva surve vähendamiseks olid 
ambitsioonikamad kui teistel (vt ka punkt 17).
5 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf.
6 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=ET .
Komisjoni vastus 68
1. soovitus a)
Komisjon on soovitusega nõus ja leiab, et veepoliitika raamdirektiivi puhul on see soovitus juba ellu viidud ja seda 
on kavas teha ka merestrateegia raamdirektiivi puhul.
Veepoliitika raamdirektiivi alusel järgmiste ehk teiste vesikonna majandamiskavade esitamisel peavad liikmesriigid 
teatama, millisel määral kavatsetakse vähendada toitainekoormust, et saavutada toitainesisaldus, mis tagab vete 
hea seisundi kooskõlas veepoliitika raamdirektiiviga (see hõlmab merestrateegia raamdirektiivi nõuete täitmiseks 
vajalikku toitainekoormuse vähendamist, kui liikmesriik rakendab asjakohast lähenemisviisi).
Merestrateegia raamdirektiivi korral võtab komisjon seda soovitust ja meetmekavade praeguse etapi analüüsi tule -
musi arvesse järgmise etapi aruandlusnõuete kindlaksmääramisel.
1. soovitus b)
Komisjon on soovitusega nõus ja viib seda parasjagu ellu.
Veepoliitika raamdirektiivi korral käsitleti esimeste vesikonna majandamiskavadega seotud järelevalves ja hindami -
ses esinenud lünki kahepoolsetel aruteludel liikmesriikidega. Liikmesriikidega lepiti kokku meetmed järelevalve- ja 
hindamisolukorra parandamiseks ning komisjon kontrollib nende meetmete võtmist teiste vesikonna majandamis -
kavade hindamisel, mis toimub 2017. aastal.
Liikmesriigid on kooskõlas merestrateegia raamdirektiiviga kehtestanud järelevalveprogrammid, mille abil hinnata 
hea keskkonnaseisundi ja sihtide saavutamise suunas tehtud edusamme. Läänemere-äärsete liikmesriikide järele -
valveprogrammide hindamise kavandis tõdeb komisjon, et enamik liikmesriike on kasutusele võtnud toitainekoor -
muse järelevalve mehhanismi (näiteks maismaal asuvatest allikatest ja atmosfäärist merre sattuvate toitainete ning 
väetiste ja muude lämmastiku- ja fosforirikaste ainete jms kogus).
Peale selle käib praegu töö 2018. aastal välja antava juhendi koostamiseks ning see hõlmab liikmesriikides vee -
poliitika raamdirektiivi ja merestrateegia raamdirektiivi nõuete täitmiseks kehtestatud toitainenormide võrdlemist, 
et tagada nende kooskõla bioloogiliste normidega, ja selgitada välja, kuidas liikmesriigid kasutavad neid meetme -
kavade väljatöötamisel.
1. soovitus c)
Komisjon märgib, et see soovitus on suunatud liikmesriikidele.
118
Komisjon leiab, et tema nõuete täitmise hindamise metoodika alusel täidavad Saksamaa ja Soome direktiivi nõu -
deid, kuna nõuete täitmise määr on 99% või kõrgem. Ülejäänud neljas Läänemere-äärses liikmesriigis, kes pidid 
direktiivi nõuded täitma 2012. aasta lõpuks, oli nõuete täitmise määr 89% või rohkem.
Juhtudel, kus on tõendatud, et liikmesriik on õigusakti rakendamisega hilinenud või ei täida selle nõudeid, on 
komisjon algatanud EU Piloti ja rikkumismenetlusi tavapärases korras.
120
Komisjoni arvates on tema tegevus olnud piisav. Euroopa Liidu toimimise lepingust ja Euroopa Kohtu väljakujune -
nud praktikast tuleneb selgelt, et komisjonil on oluline hindamisruum otsustamaks, millal hakata teatavaid rikkumisi 
aluslepingute järelevalvajana menetlema. Mõnel juhul võivad rikkumismenetlusest tõhusamaks lähenemisviisiks 
osutuda alternatiivsed vahendid või poliitiline dialoog.
Komisjon otsustas enne EU Piloti menetluste algatamist oodata, kuni möödunud on mitu üleminekutähtaega, kuna 
tõhususe huvides oleks suurema arvu liikmesriikide ja linnastute hõlmamine otstarbekam.
Komisjoni vastus 69
Peale selle võttis komisjon EU Piloti ja rikkumismenetluste algatamisel arvesse eri rakendusperioode (14 aastat 15 
vanema liikmesriigi korral vs. 3–11 aastat 2004. aastal liitunud 10 liikmesriigi puhul).
2. soovitus a)
Komisjon on selle soovitusega nõus ja leiab, et üle2 000 inimekvivalendiga linnastute korral on see juba ellu viidud. 
Sellistes linnastutes peavad asulareovee puhastamise direktiivi kohaselt olema kogumissüsteemid või individuaal -
sed või muud asjakohased süsteemid, mistõttu on õiguslik alus (ELi tasandil) komisjoni arvates olemas. Sellegipoo -
lest rõhutab komisjon, et ta ei saa sundida kodumajapidamisi liituma kanalisatsioonivõrkudega, kuna asjaomane 
poliitikaotsus on liikmesriikide vastutusalas.
2. soovitus b)
Komisjon on selle soovitusega nõus, pidades silmas, et see põhineb veepoliitika raamdirektiivi artikli 9 sisul. Komis -
jon hindab selle soovituse elluviimist teiste vesikonna majandamiskavade (mille liikmesriigid pidid vastu võtma 
22. detsembriks 2015) üldisel hindamisel.
2. soovitus c)
Komisjon on selle soovitusega nõus ja tegeleb asulareovee puhastamise direktiivi kohase aruandluse parandami -
sega, võttes arvesse, et kõnealuse menetluse alusel hinnatakse nõuetele vastavust.
2. soovitus d)
Komisjon on selle soovitusega nõus.
2. soovitus e)
Komisjon märgib, et see soovitus on suunatud liikmesriikidele.
2. soovitus f)
Komisjon märgib, et see soovitus on suunatud liikmesriikidele.
123
Komisjon rõhutab, et nõuetele vastavuse mehhanism ei ole ette nähtud ELi keskkonnaalaste õigusaktide täitmise 
tagamiseks, vaid et selle eesmärk on muu hulgas „et ÜPP vastaks paremini ühiskonna ootustele” (vt määruse (EL) 
nr 1306/2013 põhjendus 54). Nõuetele vastavuse süsteem seob ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) alusel toetuse 
saamise teatavate eeskirjade järgimisega, kusjuures asjaomaste eeskirjade rikkumisel võidakse toetussummat 
vähendada. Põhimõtteliselt tuleks nõuetele vastavuse mehhanismi korral kasutada olemasolevaid kontrollisüs -
teeme. Seejuures peaks see tagama ka minimaalse kontrollitaseme juhul, kui valdkondlike õigusaktidega ette  
nähtud kontrollisüsteem ei ole piisavalt tõhus.
124
Komisjon tuletab meelde, et vesikonna majandamiskavade kohustuslikele nõuetele vastavust ei saa tagada põllu -
majanduslike keskkonnameetmete abil, millega toetatakse vaid vabatahtlikke meetmeid. Sellegipoolest hõlmasid 
paljud maaelu arengu programmid juba algusest peale teatavaid veealaste eesmärkide saavutamisele suunatud 
meetmeid (investeeringud, koolitused, põllumajanduslikud keskkonnameetmed).
Programmitöö perioodil 2007–2013 toetati vaid selliseid kohustuslikke sõnnikuhoidlaid, mis olid loodud liikmes-
riikides rakendatavate nitraatide direktiivist tulenevate uute liidu normide alusel.
Komisjoni vastus 70
Programmitöö perioodil 2014–2020 sisaldus veepoliitika raamdirektiiviga seotud meetmete rakendamist hõlmav 
erimeede mitmes programmis.
Peale selle kutsus komisjon liikmesriike üles seadma programmitöö perioodi 2014–2020 programmide vastuvõtmisel 
konkreetsemaid eesmärke, sealhulgas veeküsimustes.
Veekaitse eesmärkidel karistuste kohaldamine on liikmesriikide otsustada (see läheb kaugemale nõuetele vastavuse 
tagamisest), kui seda peetakse vajalikuks ja kui on võimalik kindlaks teha, kes konkreetselt vastutab reostuse eest.
Komisjoni arvamuse kohaselt ei ole „saastaja maksab” põhimõtte rakendamine põllumajanduses iseenesest keeru -
line. Näiteks on võimalik kehtestada väetiste või sõnniku kasutamise makse. Ambitsioonikaid eesmärke hõlmavate 
nitraatide tegevusprogrammide ja veepoliitika raamdirektiivi põhimeetmetega võiks kehtestada selged kontrollid 
reostuse vähendamiseks tekkekohas.
Vt ka komisjoni vastused punktidele 91–99.
125
Ühise põllumajanduspoliitika uus nn rohestamist hõlmav ülesehitus (nn rohestamisnõuded esimeses sambas) mõju -
tab maaelu arengut. Topeltrahastamise vältimiseks ei saa nende nn rohestamisnõuete alusel toetatavatele meetme -
tele eraldada põllumajanduse keskkonna- ja kliimatoetusi.
Teatavaid maaelu arengu meetmeid ei saa rakendada ilma asjakohase õigusliku aluseta. See kehtib veepoliitika 
raamdirektiiviga seotud maksete tegemist hõlmava meetme korral, mida saab rakendada ainult juhul, kui on kehtes -
tatud vesikonna majandamiskavad ja asjaomased meetmekavad. Liikmesriikidel on aga võimalus oma programme 
programmitöö perioodi jooksul muuta.
Kuigi sellised muudatused võivad põhjustada täiendavat halduskoormust, tuleks arvesse võtta ka nende lisaväärtust 
programmide eesmärkide saavutamisel ja prioriteetide täitmisel.
3. soovitus a)
Komisjon on selle soovitusega nõus ja tegeleb selle elluviimisega. Komisjon palub liikmesriikidel võtta nitraadi -
tundlike alade ja nitraatide tegevusprogrammide läbivaatamisel arvesse veepoliitika raamdirektiivi kohast teavet 
põllumajandusest pärit toitainetega saastatuse kohta. See on oluline reostuse kontrollimiseks tekkekohas, eeskätt 
liikmesriikides, kus nitraatide direktiivi rakendamiseks kehtestatud eeskirjad on ainus õigusakt põllumajandusest 
pärit toitainete kao kontrollimiseks.
Järgmises ehk teises vesikonna majandamiskavas peavad liikmesriigid teada andma, kui suurel määral aitab nitraa -
tide direktiivi rakendamine kaasa põllumajandusest pärit toitainetega saastumise vähendamisele ja milliseid muid 
veepoliitika direktiivi kohaseid põhi- ja täiendavaid meetmeid selle probleemi lahendamiseks kavandatakse. See 
võimaldab liikmesriikidel ja komisjonil välja selgitada lisatööd vajavad valdkonnad.
3. soovitus b)
Komisjon märgib, et need soovitused on suunatud liikmesriikidele.
126
Seoses ELi Läänemere piirkonna strateegiaga valisid liikmesriigid juhtimisstruktuuri, mis on oma olemuselt väga 
lihtne. Uusi institutsioone ega nõukogu koosseise ei loodud. Komisjoni arvamuse kohaselt on ELi Läänemere piir -
konna strateegia aidanud olulisel määral parandada Läänemere keskkonnakaitset.
Komisjoni vastus 71
127
Komisjoni arvates on võimalik kindlaks teha konkreetsete juhtprojektide panust toitainekoormuse vähendamisel. 
Juhtprojektid on mitmeotstarbelised ja isegi väikesemahulised projektid võivad mängida olulist rolli arengu eden -
damisel. Konkreetsed tulemused ja mõju poliitikaeesmärkide saavutamisele avalduvad tõepoolest alles pikemas 
perspektiivis.
128
Komisjon on kontrollikoja analüüsiga nõus ja tema arvates oleks võinud ELi Läänemere piirkonna strateegiat Lääne -
mere piirkonna Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmides rohkem arvesse võtta. Tuleb märkida, et 
asjaomased liikmesriigid ja piirkonnad on strateegiaga seotud kohustusi võtnud erineval määral, mis tähendab ka 
seda, et liikmesriikide ja piirkondade prioriteedid on erinevad.

KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?
Tasuta väljaanded:
  üksikeksemplarid:  
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);
  rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:  
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),  
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)  
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).
Tasulised väljaanded:
 EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).
Läänemeri on üks maailma enam saastunud meresid. 
Peamiselt põllumajanduse ja asulareovee 
toitainekoormuse põhjustatud eutrofeerumisega 
võitlemine on väga tõsine probleem. Helsingi 
konventsiooni alusel osalevad kõik Läänemerega 
piirnevad ELi liikmesriigid ja mitteliikmesriigid Läänemere 
keskkonna kaitsmises. ELi õigusraamistiku alusel peavad 
liikmesriigid rakendama meetmeid üleliigse 
toitainekoormuse vähendamiseks ja merealade hea 
keskkonnaseisundi saavutamiseks. Osa nendest 
meetmetest on ELi kaasrahastatud. Kontrollikoda uuris, 
kas ELi meetmed on aidanud liikmesriikidel mõjusalt 
vähendada toitainekoormust Läänemeres. Kontrollikoda 
järeldas, et meetmetel on olnud piiratud mõju Läänemere 
toitainekoormuse vähendamisele. Kontrollikoda esitab 
soovitusi, et parandada Läänemere eutrofeerumise 
vastaste meetmete mõjusust.
EUROOPA
KONTROLLIKODA