5. Abitaotlused ja komisjoni tulevased ettepanekud – eelarveseisund

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

2016. aastal kolmandatele riikidele antud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta

1. Sissejuhatus

Makromajanduslik finantsabi (MFA) on Euroopa Liidu (EL) rahastamisvahend, mis on mõeldud katma ELile geograafiliselt, majanduslikult ja poliitiliselt lähedaste riikide erakorralisi välisrahastamisvajadusi. Selle eesmärk on taastada makromajanduslik ja finantsstabiilsus kandidaatriikides ja potentsiaalsetes kandidaatriikides ning Euroopa Liidu naaberriikides, julgustades neid võtma ette makromajanduslikku kohandamist ja struktuurireforme.

Makromajanduslik finantsabi on maksebilansi toetusvahend, millega täiendatakse koos Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF) loodud kohandamis- ja reformiprogrammi, mille olemasolu on ka makromajandusliku finantsabi andmise eeldus. Seda antakse kas laenudena, mille jaoks komisjon laenab vajalikud vahendid kapitaliturgudelt, laenates need edasi abisaajariigile, või teatavatel asjaoludel toetustena, mida rahastatakse ELi eelarvest.

Makromajandusliku finantsabi andmise eeldus on inimõiguste austamine ja tõhusate demokraatlike mehhanismide kasutamine abisaajariigis. Makromajanduslikku finantsabi antakse osamaksetena, mis on rangelt seotud selliste tugevate reformimeetmete rakendamisega, mille eesmärk on taastada abisaajariigi majanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Sel viisil aitab makromajanduslik finantsabi täiendada ELi korrapärast koostööabi ning saavutada laiemat eesmärki, milleks on stabiilsuse säilitamine ja heaolu edendamine ka väljaspool ELi.

2016. aastal liiguti edasi pooleliolevate makromajandusliku finantsabi programmide elluviimisega Gruusias, Kirgiisi Vabariigis, Tuneesias ja Ukrainas, kuigi mitme väljamakse tegemine tuli EList mitteolenevatel põhjustel edasi lükata. Lisaks andis mõnede naaberriikide jätkuvalt raske poliitiline ja majandusolukord tõuke kiita heaks kaks järelprogrammi Tuneesias ja Jordaanias ning uue programmi Moldovas, mille komisjon esitas 13. jaanuaril 2017. Käesolev aruanne hõlmab uut programmi Moldovas, sest suur osa sellega seotud ettevalmistustööst tehti 2016. aastal.

Käesolev aastaaruanne on koostatud kooskõlas komisjoni teavitamiskohustustega, mis on kehtestatud mitmes nõukogu ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühisotsuses makromajandusliku finantsabi programmide kohta. Sellega koos esitatakse komisjoni talituste töödokument, milles on antud üksikasjalikumat teavet makromajandusliku tausta ja üksikute makromajandusliku finantsabi programmide rakendamise kohta ning neid analüüsitud.

2. Taust

2.1. Viimaste aastate areng

Viimastel aastatel on makromajandusliku finantsabi tähtsus ELi välisvahendite seas pidevalt kasvanud. ELi naabruses püsiva makromajandusliku ja poliitilise ebastabiilsuse taustal on makromajanduslik finantsabi leidnud laialdaselt tunnustust tõhusa kriisile reageerimise vahendina, mis võimaldab ELil sekkuda nähtaval ja paindlikul viisil ning selle on oluline poliitiline võimendav mõju. Seda kinnitab jätkuvalt suur nõudlus makromajandusliku finantsabi järele viimasel kaheksal aastal ja makromajandusliku finantsabi mahtude pidev kasv, mis on suurenenud 1,5 miljardilt eurolt 2000.–2008. aastal 5,1 miljardi euroni alates 2009. aastast.

Pärast 2008. ja 2009. aasta üleilmsele majandus- ja finantskriisile järgnenud programmide arvu ja mahu esialgset suurenemist on makromajanduslikku finantsabi alates 2013. aastast isegi rohkem kasutatud. Murrangulised poliitilised ja majanduslikud sündmused Vahemere piirkonna Araabia partnerriikides on alates 2012. aastast suurendanud nõudlust makromajandusliku finantsabi järele: rahalise toetuse taotlused saadi Egiptuselt, Jordaanialt ja Tuneesialt. 2014. aastal sundis konflikt Ida-Ukrainas ning sealse majandus- ja finantsolukorra järsk halvenemine eraldama enneolematul tasemel makromajanduslikku finantsabi. Aastatel 2014 ja 2015 tehti Ukraina jaoks kolme makromajandusliku finantsabi programmi raames kättesaadavaks kokku 3,4 miljardit eurot. Tegemist on suurima finantsabiga, mida on eales antud ELi mittekuuluvale riigile nii lühikese aja jooksul.

2.2. Makromajandusliku finantsabi programmi toimimise parandamine

Geopoliitilise ja majandusliku ebastabiilsuse jätkudes ELi naabruses on vajadus ELi makromajandusliku finantsabi järele ka lähiaastatel tõenäoliselt suur. Sellises olukorras on komisjon teinud mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) läbivaatamise käigus ettepaneku võimsama makromajandusliku finantsabi vahendi kohta. Selle komisjon 14. septembril 2016 esitatud ettepanekuga suurendatakse makromajandusliku finantsabi iga-aastast laenuandmisvõimet praeguselt 500 miljonilt eurolt 2 000 miljoni euroni, suurendades välistegevuse tagatisfondi rahastamist.

Hiljutised kogemused, eelkõige vajadus alustada 2014. ja 2015. aastal kiiresti uute makromajandusliku finantsabi programmidega Ukrainas, on taas esile toonud tarviduse tagada, et makromajanduslikku finantsabi kui hädaabivahendit saaks kriisiolukordadele reageerimisel kiiresti kasutusele võtta. Kiirem otsuste tegemine oli üks põhieesmärke komisjoni 2011. aastal esitatud ettepanekus võtta vastu raammäärus, millega kehtestatakse üldsätted kolmandatele riikidele antava makromajandusliku finantsabi kohta. Euroopa Parlament ja nõukogu (kaasseadusandjad) ei kiitnud ettepanekut siiski heaks ning komisjon võttis selle seejärel tagasi. Selle tulemusena jätkatakse makromajandusliku finantsabiga seotud otsuste tegemist seadusandliku tavamenetluse raames. Kaasseadusandjad on astunud samme sellise otsustusprotsessi kiirendamiseks. See pidas eelkõige paika viimase makromajandusliku finantsabi programmi puhul Ukrainas. Selle vastuvõtmiseks kulus 2015. aastal natuke rohkem kui kolm kuud. Kuid võimalused makromajandusliku finantsabi andmise otsuste vastuvõtmise kiirendamiseks seadusandliku tavamenetluse raames on piiratud.

Komisjon võttis 12. veebruaril 2016 vastu ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus täiendava makromajanduslikku finantsabi andmise kohta Tuneesiale. Sellega lisas komisjon oma varasemate ettepanekute teksti seitse tehnilist, konkreetsete riikidega sidumata muudatust. Kaasseadusandjad kiitsid heaks viis seitsmest tehnilisest muudatusest, mis puudutavad seda, kuidas komisjon rakendab makromajanduslikku finantsabi käsitlevate otsuseid. Need on seotud järgmise viie aspektiga:

·makromajandusliku finantsabi maksimaalne keskmine tagasimaksetähtaeg;