18)

Artikli 24 järele lisatakse VI a peatükk: „VI a PEATÜKK RIIKLIKUD REGULEERIVAD ASUTUSED Artikkel 24 a Reguleerivate asutuste määramine ja sõltumatus 1. Iga liikmesriik määrab ühe riikliku reguleeriva asutuse. 2. Iga liikmesriik tagab riikliku reguleeriva asutuse sõltumatuse ning kannab hoolt, et ta teostaks oma volitusi erapooletult ja läbipaistvalt. Selleks tagab liikmesriik, et riiklik reguleeriv asutus on käesoleva direktiiviga ja muude asjakohaste õigusaktidega talle määratud reguleerimisülesandeid täites õiguslikult eraldiseisev ja funktsionaalselt sõltumatu kõikidest teistest avalik-õiguslikest ja eraõiguslikest isikutest, ning et selle töötajad ja juhtimise eest vastutavad isikud tegutsevad reguleerimisülesandeid täites turuhuvidest sõltumatult ja ei küsi ega võta vastu otseseid juhiseid üheltki riigiasutuselt ega muult avalik-õiguslikult või eraõiguslikult isikult. 3. Riikliku reguleeriva asutuse sõltumatuse kaitsmiseks tagavad liikmesriigid eelkõige, et: a) riiklikul reguleerival asutusel on oma ülesannete täitmiseks vajalik iseseisev õigusvõime, finantsautonoomia ning inim- ja rahalised ressursid; b) riikliku reguleeriva asutuse juhatuse liikmed nimetatakse ametisse vähemalt viieaastaseks , kuid mitte pikemaks kui seitsmeaastaseks, ametiajaks, mida ei pikendata ning esimese koosseisu juures on poolte liikmete puhul ametiaeg kaks ja pool aastat. Juhatuse liiget ei tohi selle aja jooksul ametist vabastada, välja arvatud juhul, kui ta enam ei vasta käesolevas artiklis sätestatud tingimustele või on süüdi siseriiklike seaduste kohases tõsises üleastumises; ja c) riikliku reguleeriva asutuse eelarvelised vajadused rahuldatakse energiaturu otsestest tuludest. Artikkel 24 b Riikliku reguleeriva asutuse poliitika eesmärgid Käesolevas direktiivis sätestatud reguleerimisülesandeid täites võtab riiklik reguleeriv asutus kõik mõistlikud meetmed, et saavutada järgmised eesmärgid: a) edendada tihedas koostöös komisjoni, ameti ja teiste liikmesriikide riiklike reguleerivate asutustega konkurentsivõimelist, turvalist ja keskkonnasäästlikku maagaasi siseturgu ühenduses ning turu tõhusat avamist kõikidele ühenduse tarbijatele ja tarnijatele , samuti tagada energiavarustussüsteemide toimimine pikaajalises perspektiivis tulemuslikult ja usaldusväärselt ; b) arendada ühenduses konkurentsivõimelisi ja nõuetekohaselt toimivaid ▐ turge, et saavutada punktis a sätestatud eesmärk; c) kaotada kõik liikmesriikide vahelised maagaasiga kauplemise piirangud, sealhulgas arendada nõudluse rahuldamiseks vajalikke piiriüleseid ülekandevõimsusi ja tugevdada siseriiklike turgude integratsiooni , et hõlbustada gaasivoo takistusteta kulgemist kogu ühenduses; d) tagada kõige kasumlikumal viisil turvaliste, usaldusväärsete ja tõhusate tarbijale suunatud võrgusüsteemide arendamine, edendades võrgu sobivust ja tagades samas energiatõhususe ning väikese ja suure ulatusega taastuvenergia (näiteks biogaasi) integreerituse ning hajutatud tootmise nii põhi- kui ka jaotusvõrkudes ; e) soodustada juurdepääsu võrgule, eelkõige kõrvaldades tõkked, mis võiksid takistada uute turulesisenejate ja taastuvenergia juurdepääsu; f) tagada, et süsteemihalduritele pakutakse nii lühikeses kui ka pikas perspektiivis piisavaid ergutusi võrgu jõudluse suurendamiseks ja turgude integreerimise soodustamiseks; g) tagada oma riigi turu tõhusa toimimise kaudu tarbijate saadav kasu ning edendada koostöös konkurentsiasutustega tõhusat konkurentsi ning tagada tarbijakaitse; h) aidata kaasa maagaasi valdkonna avaliku teenuse kõrgele tasemele ja kaitsetumate tarbijate kaitsele ning tagada A lisas sätestatud tarbijakaitsemeetmete tõhusus; i) ühtlustada vajalikud andmesideprotsessid. Artikkel 24 c Riikliku reguleeriva asutuse ülesanded ja volitused 1. Riiklikul reguleerival asutusel on järgmised ülesanded , mida täidetakse vajaduse korral teiste asjakohaste ühenduse või riiklike asutustega, põhivõrguettevõtjatega ja teiste turul osalejatega tihedalt konsulteerides, piiramata seejuures nende konkreetset pädevust : a) tagada, et põhivõrgu- ja jaotusvõrguettevõtjad ning vajaduse korral süsteemihaldurid ja samuti maagaasiettevõtjad täidaksid oma käesolevast direktiivist ja muudest ühenduse õigusaktidest tulenevaid kohustusi, sealhulgas seoses piiriüleste küsimustega; b) teha riikliku reguleeriva asutuse või liikmesriikide asutustega ja ametiga koostööd piiriülestes küsimustes , sealhulgas tagada, et põhivõrgu infrastruktuuride vahel on piisav vastastikuse ühendamise võimsuse tase, et rahuldada tõhusalt turu üldist nõudlust ja vastata varustuskindluse kriteeriumidele, diskrimineerimata sealjuures eri liikmesriikide tarneettevõtjaid ; c) järgida ja rakendada komisjoni ja ameti kõiki olulisi siduvaid otsuseid; d) esitada igal aastal aruanne oma tegevuse ja ülesannete täitmise kohta komisjonile, liikmesriikide asjaomastele asutustele ja ametile ║. Nimetatud aruanded peavad hõlmama iga käesolevas artiklis loetletud ülesande osas võetud meetmeid ja saavutatud tulemusi; e) jälgida, et täidetakse käesolevast direktiivist ja muudest asjakohastest ühenduse õigusaktidest tulenevaid omandisuhete eraldamise nõudeid , tagada, et põhivõrgu, jaotusvõrgu, gaasihoidlate ja maagaasi veeldusjaamadega seotud tegevuste puhul ei esine ristsubsideerimist, ning tagada, et jaotus- ja edastustariifid määratakse ette kindlaks kogu kehtivuse ajavahemiku jaoks ; f) vaadata läbi põhivõrguettevõtjate investeerimiskavad ning esitada oma aastaaruandes põhivõrguettevõtjate investeerimiskavade hinnang seoses nende vastavusega üleeuroopalisele 10-aastasele arengukavale, millele osutatakse määruse (EÜ) nr 1775/2005 artiklis 2c; põhivõrguettevõtjate investeerimiskavades tagatakse, et oskused ja töötajate arv on teenistuskohustuste täitmiseks piisavad; investeerimiskava mittejärgimine toob kaasa proportsionaalsed karistused, mida kohaldatakse põhivõrguettevõtja suhtes kooskõlas ameti välja antud suunistega; g) kinnitada põhivõrguettevõtjate aastane investeerimiskava; h) jälgida vastavust võrgu turvalisuse ja usaldusväärsuse põhimõttele , kehtestades või võttes vastu teenuse- ja tarnekvaliteedi standardid ning nõuded, ning vaadata läbi teenuse ja tarne kvaliteet ning võrgu turvalisuse ja usaldusväärsusega seotud eeskirjad; i) jälgida läbipaistvuse taset, tagades, et võrguettevõtjad täidaksid läbipaistvuskohustusi; j) jälgida turu avamise taset ning konkurentsi hulgi- ja jaemüügitasandil, sealhulgas maagaasibörsidel, ning koostöös riiklike konkurentsiasutustega mis tahes konkurentsimoonutusi või -piiranguid, andes muu hulgas kogu vajaliku teabe ja edastades asjaomased juhtumid vastavatele konkurentsiasutustele; k) jälgida piirava lepingupraktika, sealhulgas ainuõigust tagavate sätete esinemist, kuna need võivad olla takistuseks või seada piiranguid mittekodutarbijate valikuvõimalusele sõlmida samaaegselt lepinguid rohkem kui ühe tarnijaga ja teavitada vajadusel riiklikke konkurentsiasutusi sellisest praktikast; l) soodustada, võttes täielikult arvesse asutamislepingu sätteid, tarbijate ja tarnijate pikaajalisi lepinguid, mis aitavad energia tootmist ja jaotamist täiustada, võimaldades tarbijatel saada osa sellest tulenevatest hüvedest, tingimusel, et niisugused lepingud aitavad kaasa optimaalse investeeringute taseme saavutamisele energiasektoris; m) jälgida aega, mida põhivõrgu- ja jaotusettevõtjatelt nõuavad ühenduste rajamine ja parandustööd , ja määrata karistusi kooskõlas ameti välja antud suunistega juhul, kui kõnealuseid ajavahemikke ületatakse mõjuva põhjuseta ; n) jälgida ▐ artiklis 19 sätestatud juurdepääsutingimusi gaasihoidlatele ║ ja muudele abiteenustele; o) ilma et see piiraks teiste riiklike asutuste pädevust, tagada maagaasi valdkonnas avaliku teenuse kõrge tase, kaitsetumate tarbijate kaitse ja A lisas sätestatud tarbijakaitsemeetmete tõhusus ja jõustamine ; p) avaldada vähemalt kord aastas soovitusi tarnetariifide vastavuse kohta artiklile 3; nendes soovitustes tuleb piisavat tähelepanu pöörata reguleeritud hindade (hulgihinnad ja hinnad lõpptarbijatele) mõjule turu toimimisele; q) tagada tegelik ja võrdne juurdepääs tarbijate tarbimisandmetele, sealhulgas andmetele hindade ja kõikide seotud kulude kohta, selliste tarbimisandmete kergesti arusaadava ühtlustatud vormi kasutuselevõtt, piisav ettemaks, mis kajastab tegelikku tarbimist , ning kõikide tarbijate vahetu juurdepääs sellistele andmetele A lisa punkti h kohaselt; r) jälgida põhivõrguettevõtjate, jaotusvõrguettevõtjate, tarnijate ja tarbijate ning teiste turuosaliste rollide ja vastutusega seotud eeskirjade rakendamist vastavalt määruse (EÜ) nr 1775/2005 artiklile 8 b; s) kinnitada või kiita heaks võrgule juurdepääsu tariifid ning avaldada tariifide kehtestamise meetodid; t) tagada hulgimüügihindade kõikumiste läbipaistvus; u) jälgida nende kriteeriumide õiget kohaldamist, millega määratakse kindlaks, kas gaasihoidla kuulub artikli 19 lõigete 3 ja 4 alla. ║ 2. Liikmesriigid tagavad, et riiklikele reguleerivatele asutustele antakse volitused, mis võimaldavad neil lõikes 1 osutatud ülesandeid tõhusalt ja kiiresti täita. Selleks peavad riiklikul reguleerival asutusel olema muuhulgas volitus: a) teha otsuseid, mis on gaasiettevõtjatele siduvad; b) kontrollida koostöös riikliku konkurentsiasutusega gaasiturgude toimimist ja tegema otsuse asjakohaste meetmete kohta , mis on vajalikud ja proportsionaalsed, et edendada tõhusat konkurentsi ja tagada turu nõuetekohane toimimine, mis hõlmab ka gaasivõimsuse vabastamise programme; c) taotleda maagaasiettevõtjatelt mis tahes andmeid, mis on talle oma ülesannete täitmiseks vajalikud; d) määrata tõhusaid, asjakohaseid ja hoiatavaid sanktsioone maagaasiettevõtjatele, kes ei täida oma käesolevast direktiivist või riikliku reguleeriva asutuse või ameti poolt vastu võetud otsustest tulenevaid kohustusi , või teha pädevale asutusele ettepanek selliste sanktsioonide kohaldamiseks ; sealhulgas määrata käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste mittetäitmise eest põhivõrguettevõtjale ja vertikaalselt integreeritud ettevõtjale trahve, mille suurus on kuni 10 % põhivõrguettevõtja aastakäibest, või teha ettepanek selliste trahvide määramiseks ; e) omada asjakohaseid uurimisõigusi ning vajalikke volitusi vaidluste lahendamise korraldamiseks vastavalt lõigetele 8 ja 9; f) heaks kiita artiklis 26 osutatud kaitsemeetmed. 3 . Lisaks lõigete 1 ja 2 alusel antud ülesannetele ja volitustele, kui põhivõrguettevõtja on nimetatud kooskõlas peatükiga IVa, antakse riiklikule reguleerivale asutusele muu hulgas järgmised ülesanded ja volitused: a) määrata sanktsioone, sealhulgas trahve, kooskõlas lõike 2 punktiga d diskrimineeriva käitumise eest vertikaalselt integreeritud ettevõtja huvides; b) jälgida põhivõrguettevõtja ja vertikaalselt integreeritud ettevõtja vahelist teabevahetust tagamaks, et põhivõrguettevõtja täidab oma kohustusi; c) tegutseda vertikaalselt integreeritud ettevõtja ja põhivõrguettevõtja vaheliste lõike 8 kohaselt esitatud vaidluste lahendajana; d) jälgida vertikaalselt integreeritud ettevõtja ja põhivõrguettevõtja vahelisi äri- ja rahandussuhteid, sealhulgas laene; e) jälgida kõiki kaubandus- ja rahanduslepinguid, tingimusel et need on vastavuses turutingimustega; f) taotleda vertikaalselt integreeritud ettevõtjalt põhjendust, kui järelevalveametnik on seda märkinud kooskõlas artikli 12g lõikega 4. Nimetatud põhjendus sisaldab eelkõige tõendeid, et vertikaalselt integreeritud ettevõtja huvides ei ole toimunud diskrimineerivat käitumist; g) teha kontrolle vertikaalselt integreeritud ettevõtja ja põhivõrguettevõtja ruumidesse; h) nõuda põhivõrguettevõtjalt igasugust teavet ja võtta otse ühendust põhivõrguettevõtja kõikide töötajatega; kahtluste korral võib käesolevat õigust kohaldada ka vertikaalselt integreeritud ettevõtja ja selle tütarettevõtjate suhtes; i) teostada põhivõrguettevõtja juures ning kahtluste korral vertikaalselt integreeritud ettevõttes ja selle filiaalides kõiki vajalikke uuringuid; sealjuures kohaldatakse nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 20 sätteid asutamislepingu (24) artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta; j) määrata põhivõrguettevõtjale ja/või vertikaalselt integreeritud ettevõtjale tõhusaid, asjakohaseid ja hoiatavaid sanktsioone, kui eespool nimetatud ettevõtjad ei täida oma käesolevast artiklist või riikliku reguleeriva asutuse otsustest tulenevaid kohustusi; nimetatud volitus hõlmab järgmisi õigusi: i) määrata tõhusaid, asjakohaseid ja hoiatavaid trahve, mille summa arvutatakse põhivõrguettevõtja või vertikaalselt integreeritud ettevõtja käibe alusel; ii) anda korraldusi diskrimineeriva käitumise lõpetamiseks; iii) võtta põhivõrguettevõtjalt tema litsents vähemalt osaliselt ära, kui põhivõrguettevõtja rikub korduvalt käesolevas artiklis sätestatud eraldamist käsitlevaid sätteid. 4. Riiklikud reguleerivad asutused vastutavad selle eest, et kehtestatakse järgmised tingimused ja kiidetakse need heaks enne nende jõustumist: a) siseriiklike võrkudega ühendamine ja juurdepääs neile, sealhulgas edastamise ja jaotamise tariifid ja nende arvutamise metoodikad või alternatiivina edastus- ja jaotustariifide kehtestamise või heakskiitmise metoodikad ja nende jälgimine , ning maagaasi veeldusjaamadele juurdepääsu tingimused ja tariifid , sealhulgas nende arvutamise metoodikad või alternatiivina maagaasi veeldusjaamadele juurdepääsu tariifide määramise meetodid ja nende jälgimine . Need tariifid kajastavad tegelikke kulutusi, niivõrd kui need vastavad tõhusa võrguettevõtja kuludele ja on läbipaistvad. Need võimaldavad teha võrkudesse ja maagaasi veeldusjaamadesse vajalikke investeeringuid nii, et need investeeringud tagaksid võrkude ja maagaasi veeldusjaamade rentaabluse. Tariifid ei ole uute turule tulijate suhtes diskrimineerivad ; b) tasakaalustamisteenuste osutamine , mis võimalikkuse piires peab kajastama kulusid ja ei tohi mõjutada tulusid, tagades võrgukasutajatele asjakohaseid stiimuleid gaasiga varustamise ja gaasi tarbimise tasakaalustamiseks. Need on õiglased ja mittediskrimineerivad ja põhinevad objektiivsetel kriteeriumidel; c) juurdepääs piiriülesele infrastruktuurile, sealhulgas võimsuse eraldamisele ja ülekoormuse juhtimisele. Reguleerivatel asutustel on voli nõuda põhivõrguettevõtjatelt nende tingimuste muutmist. 5. Tariife ja tasakaalustamisteenuste tingimusi või nende arvutamisee metoodikat kehtestades või heaks kiites tagavad riiklikud reguleerivad asutused, et süsteemihalduritele antakse nii lühikeses kui ka pikas perspektiivis piisavaid ergutusi jõudluse tõhustamiseks, turgude integreerimise soodustamiseks , varustuskindluse tagamiseks ja seonduvate teadusuuringute toetamiseks. 6. Riiklikud reguleerivad asutused teostavad järelevalvet ülekoormuse juhtimise üle riiklikes maagaasipõhivõrkudes. Põhivõrguettevõtjad esitavad ülekoormusega tegelemise korra koos võimsuste jaotamisega riiklikele reguleerivatele asutustele heakskiitmiseks. Riiklikud reguleerivad asutused võivad enne heakskiidu andmist nõuda muudatuste tegemist. 7. Vajaduse korral on riiklikel reguleerivatel asutustel õigus taotleda põhivõrguettevõtjatelt, maagaasi veeldusjaamade halduritelt ja jaotusvõrguettevõtjatelt tingimuste muutmist, sealhulgas käesolevas artiklis osutatud tariifid, et tagada nende proportsionaalsus ja mittediskrimineeriv kohaldamine. 8. Kui osaline soovib esitada kaebuse põhivõrguettevõtja, maagaasi veeldusjaama halduri, gaasihoidla halduri või jaotusvõrguettevõtja vastu, võib ta selle saata riiklikule reguleerivale asutusele, kes vaidlusi lahendava asutusena teeb otsuse kahe kuu jooksul pärast kaebuse saamist. Seda ajavahemikku võib pikendada kahe kuu võrra, kui riiklik reguleeriv asutus soovib lisateavet. Ajavahemikku võib pikendada kaebuse esitaja nõusolekul. Riikliku reguleeriva asutuse otsus on siduv, kui ja kuni see ei kaota kehtivust seoses edasikaebamisega. 9. Osaline, kelle huve on kahjustatud ja kellel on õigus esitada kaebus seoses käesoleva artikli kohaselt metoodika kohta tehtud otsusega, või kui riiklik reguleeriv asutus on kohustatud konsulteerima seoses kavandatud tariifide ja metoodikaga, võib hiljemalt kahe kuu jooksul pärast otsuse või otsuse projekti avaldamist või liikmesriikide poolt kehtestatud lühema tähtaja jooksul esitada kaebuse, milles nõutakse otsuse läbivaatamist. Kõnealune kaebus ei peata otsuse täitmist. 10. Liikmesriigid kehtestavad ▐ kontrollimiseks ning läbipaistvuse tagamiseks sobivad ja tõhusad mehhanismid, et vältida eriti tarbijaid kahjustavat turgu valitseva seisundi kuritarvitamist ja turuvallutuslikku käitumist. Nende mehhanismide puhul tuleb arvesse võtta asutamislepingu sätteid ja eelkõige selle artiklit 82. 11. Riiklikud reguleerivad asutused loovad sõltumatud kaebuste menetlemise teenistused ja alternatiivsed hüvitusmehhanismid, nagu energiavaldkonna sõltumatu ombudsman või tarbijaorganisatsioon. Need teenistused või mehhanismid vastutavad kaebuste tõhusa menetlemise eest ning järgivad parima tava põhimõtet. Riiklikud reguleerivad asutused kehtestavad standardid ja suunised selle kohta, kuidas tootjad ja võrguettevõtjad kaebusi menetlevad. 12. Liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmete võtmise, sealhulgas siseriiklike õigusaktidega ettenähtud haldus- ja kriminaalmenetluste algatamise füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes, juhul kui ei järgita käesolevas direktiivis kehtestatud konfidentsiaalsusnõudeid. 13. Lõigetes 8 ja 9 osutatud kaebuste esitamine ei tohi piirata edasikaebamise õigust ühenduse ja siseriikliku õiguse alusel. 14. Riikliku reguleeriva asutuse otsused peavad olema põhjendatud on põhjalikult motiveeritud ning õigusliku kontrolli jaoks üldsusele kättesaadavad . 15. Liikmesriigid tagavad, et riiklikul tasandil on sobivad mehhanismid, mille alusel on riikliku reguleeriva asutuse otsusest mõjutatud poolel õigus esitada kaebus riiklikule kohtuorganile või muule sõltumatule riiklikule asutusele , kes on asjaomastest pooltest ja valitsusest sõltumatu. ▐ Artikkel 24 d Piiriüleseid küsimusi reguleeriv kord 1. Riiklikud reguleerivad asutused teevad omavahel tihedat koostööd, konsulteerivad üksteisega ning annavad üksteisele ja ametile teavet, mis on vajalik nende käesolevast direktiivist tulenevate ülesannete täitmiseks. Vahetatava teabe puhul peab teavet vastu võttev asutus tagama sama konfidentsiaalsustaseme kui asutus, kust teave pärit on. 2. Selleks et tagada piirkondlike gaasiturgude esinemise korral integratsiooni kajastamine asjakohaste reguleerivate struktuuride poolt, tagavad asjaomased reguleerivad asutused tihedas koostöös ametiga ning selle juhtimisel vähemalt nende piirkondlike turgudega seotud järgmiste reguleerimisülesannete täitmise: a) teha koostööd vähemalt piirkondlikul tasandil, et toetada sellise töökorra väljakujundamist, mis tagab võrgu optimaalse haldamise, arendada ühiseid gaasibörse ja piiriüleste võimsuste jaotamist ning kindlustada piirkonnas ja piirkondade vahel vastastikuse ühendamise võimsuse piisav tase, sealhulgas uute ühenduste loomise abil, et võimaldada tõhusa konkurentsi arengut ja varustuskindluse parandamist; b) ühtlustada vähemalt asjakohasel piirkondlikul tasandil kõik asjaomaseid põhivõrguettevõtjaid ja muid turuosalisi käsitlevad tehnilised ja turureeglid; c) ühtlustada ülekoormuse juhtimise reeglid; d) võtta vastu eeskirjad, mille abil tagada, et asjaomasel piirkondlikul ühendturul tegutsevate gaasibörside omanikud ja/või juhid on täielikult sõltumatud tootmisüksuste omanikest ja/või juhtidest. Riiklikel reguleerivatel asutustel on õigus sõlmida regulatiivkoostöö edendamiseks üksteisega lepinguid ja esimeses lõigus osutatud meetmeid võetakse vastavalt vajadusele teiste asjaomaste riiklike ametiasutustega tihedalt konsulteerides ja ilma et see piiraks nende eriomast pädevust. 3. Amet otsustab reguleeriva korra üle seoses infrastruktuuriga, mis ühendab vähemalt kahte liikmesriiki: a) pädevate riiklike reguleerivate asutuste ühise taotluse alusel; või b) kui pädevad riiklikud reguleerivad asutused ei ole jõudnud kokkuleppele asjakohases reguleerivas korras kuue kuu jooksul pärast seda, kui fail edastati kõnealustest reguleerivatest asutusest viimasele. ▐ Artikkel 24e Suunistele vastavus 1. Komisjon või iga riiklik reguleeriv asutus ║ võivad taotleda ameti arvamust selle kohta, kas reguleeriva asutuse tehtud otsus on vastavuses käesolevas direktiivis või määruses (EÜ) nr 1775/2005 osutatud suunistega. 2. Amet esitab kahe kuu jooksul oma arvamuse vastavalt kas komisjonile või seda taotlenud riiklikule reguleerivale asutusele ║ ning riiklikule reguleerivale asutusele, kes tegi kõnealuse otsuse. 3. Kui riiklik reguleeriv asutus, kes vaieldava otsuse tegi, ei järgi ameti arvamust nelja kuu jooksul pärast selle saamist, teavitab amet sellest komisjoni. 4. Iga riiklik reguleeriv asutus võib kahe kuu jooksul pärast otsuse tegemist teavitada komisjoni juhul, kui ta leiab, et riikliku reguleeriva asutuse tehtud otsus ei vasta käesolevas direktiivis või määruses (EÜ) nr 1775/2005 osutatud suunistele. 5. Kui komisjon leiab ║, et riikliku reguleeriva asutuse otsuse puhul on tõsiseid kahtlusi seoses selle vastavusega käesolevas direktiivis või määruses (EÜ) nr 1775/2005 osutatud suunistele, kas kahe kuu jooksul pärast seda, kui amet on teda teavitanud ameti arvamuse mittejärgimisest kooskõlas lõikega 3 või mittevastavusest suunistega kooskõlas lõikega 4 või omal algatusel kolme kuu jooksul pärast vaieldava otsuse tegemist, võib komisjon algatada menetluse. Sel juhul kutsub ta reguleerivat asutust ja reguleerivale asutusele esitatud menetluse osalisi üles esitama märkusi. 6. Kui komisjon on otsustanud algatada menetluse, esitab ta ║ nelja kuu jooksul pärast sellise otsuse tegemist lõpliku otsuse: a) mitte esitada vastuväiteid riikliku reguleeriva asutuse otsuse suhtes; või b) nõuda asjaomasel riiklikul reguleerival asutusel muuta otsust või see tühistada, kui ta leiab, et suuniseid ei ole järgitud. 7. Kui komisjon ei ole teinud otsust menetluse algatamise või lõpliku otsuse kohta vastavalt lõigetes 5 ja 6 sätestatud ajavahemiku jooksul, tähendab see, et ta ei ole esitanud riikliku reguleeriva asutuse otsuse suhtes vastuväiteid. 8. Riiklik reguleeriv asutus täidab komisjoni otsust kõnealuse otsuse muutmise või tühistamise kohta kahe kuu jooksul ja teatab sellest komisjonile. 9. Komisjon võtab vastu suunised, milles sätestatakse käesoleva artikli kohaldamisel järgitava menetluse üksikasjad. Kõnealune meede, mis on kavandatud käesoleva direktiivi väheoluliste sätete muutmiseks seda täiendades, võetakse vastu artikli 30 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt. Artikkel 24f Andmete säilitamine 1. Liikmesriigid näevad ette, et tarneettevõtjad peavad hoidma pädevate asutuste jaoks nende kohustuste täitmise võimaldamiseks viie aasta jooksul kättesaadavana kogu asjakohase teabe, mis on seotud kõikide tehingutega gaasitarnelepingute ja maagaasi tuletisinstrumentide osas hulgimüüjatega ja põhivõrguettevõtjatega ning samuti gaasihoidlate ja maagaasi veeldusjaamade halduritega. 2. See teave võib hõlmata vastavate tehingute üksikasjalikke andmeid, nagu tähtaeg, tarne- ja maksetingimused, maht, täitmise kuupäevad ja kellaajad, tehinguhinnad ja asjaomase hulgimüüja andmed, ning üksikasjalikke andmeid kõikide lõpule viimata gaasitarnelepingute ja maagaasi tuletisinstrumentide kohta. 3. Riiklik reguleeriv asutus võib otsustada need andmed osaliselt turuosalistele kättesaadavaks teha, kui ei avaldata konkreetsete turuosaliste või konkreetsete tehingutega seotud tundlikku äriteavet. Seda lõiget ei kohaldata teabe suhtes, mis käsitleb direktiivi 2004/39/EÜ reguleerimisalasse jäävaid finantsinstrumente. ▐ 4. Käesoleva artikli sätted ei tekita lisakohustusi lõikes 1 osutatud asutuste ees üksuste jaoks, mis jäävad direktiivi 2004/39/EÜ reguleerimisalasse. 5. Kui lõikes 1 osutatud asutused vajavad juurdepääsu andmetele, mida säilitavad direktiivi 2004/39/EÜ reguleerimisalasse jäävad üksused, esitavad kõnealuse direktiivi alusel vastutavad asutused lõikes 1 osutatud asutustele vajalikud andmed.