Ettepanek: Nõukogu määrus, millega kehtestatakse puu- ja köögiviljasektori erieeskirjad ja muudetakse teatavaid määrusi





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 24.1.2007 KOM(2007) 17 lõplik 2007/0012 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse puu- ja köögiviljasektori erieeskirjad ja muudetakse teatavaid määrusi (komisjoni esitatud) {SEK(2007) 74}{SEK(2007) 75} SELETUSKIRI 1. sissejuhatus EL 27 puu- ja köögiviljatootmine moodustab 3,1% ühenduse eelarvest ja 17% ELi põllumajanduse kogutoodangust. Praegune ühine turukorraldus on sätestatud nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määruses (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta,[1] nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määruses (EÜ) nr 2201/96 töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste turu ühise korralduse kohta[2] ning nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määruses (EÜ) nr 2202/96, millega kehtestatakse teatavate tsitrusviljade tootjatele ühenduse toetuskava. Tehes 2005. aasta oktoobris esimesi kokkuvõtteid 2004. aastal puu- ja köögiviljaturu ühist korraldust käsitleva aruande[3] avaldamisega käivitatud mõttevahetuse kohta, märkis komisjon, et 2006. aastal teeb ta ettepaneku viia läbi reform nii värske kui ka töödeldud puu- ja köögivilja sektoris.[4] 2005. aasta mais kiitis Euroopa Parlament heaks aruande, mille ta oli omaalgatuslikult kõnealuse arutelu[5] kohta koostanud. Täites paremate õigusaktide koostamise kohustust, on komisjon lisanud ettepanekule ühise turukorraldusega seotud probleemide majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaaspektide ning nende mõju analüüsi, samuti kõnealuste probleemide erinevate lahendusvariantide eelised ja puudused, sealhulgas reformikava avaliku arutelu tulemused. Käesolev reformiettepanek vastab ka Euroopa Kontrollikoja soovitustele, mis avaldati septembris eriaruandes nr 8/2006 „Kasvav edukus? Euroopa Liidu puu- ja köögiviljatootjate rakenduskavadele antud toetuse mõjusus”. 2. Reformi põhjused ja eesmärgid Viimase kümne aasta jooksul on puu- ja köögiviljasektoril tulnud kogeda nii ülikontsentreeritud jae- ja odavmüügikettide tugevat survet, mis mängib hinnakujunduses olulist rolli, kui ka karmi konkurentsi kolmandate riikide toodetega, mille puhul on paranenud kvaliteet ühendatud suhteliselt madalate hindadega ning mille turuosa kasvab kiiresti. Pärast puu- ja köögiviljasektori ühise turukorralduse 1996. aasta reformi on tootjaorganisatsioonidel ja nende rakenduskavadel olnud oluline osa puu- ja köögivilja pakkumise rühmitamisel. Kogemused on näidanud, et ülimalt kontsentreeritud jae- ja odavmüügikettidega konkureerimisel ei ole tootjaorganisatsioonid oma tähtsust kaotanud. Tootjaorganisatsioonide kaudu ei ole siiski suudetud puu- ja köögiviljatoodangu pakkumist kõikides liikmesriikides kontsentreerida. Suur osa kasvatajatest, kes tegutsevad peamistes puu- ja köögivilja tootvates liikmesriikides, on otsustanud tootjaorganisatsioonidega mitte ühineda. Reform hõlmab meetmeid tootjaorganisatsioonide atraktiivsuse parandamiseks. Teisalt tugineb puu- ja köögiviljatoodete turu ühtne korraldus praegu põhimõtetele, mis on muudes ühtse turukorralduse süsteemides juba põhjalikult reformitud. Praegune peamiselt tootekoguseid toetav süsteem ei vasta ühise põllumajanduspoliitika põhimõtetele. Reformiga nähakse ette puu-ja köögiviljakasvatusalade lülitamine ühtsesse otsemaksete kavasse ja ühtsesse pindalatoetuse kavasse. Turule orienteerituma ja säästvama põllumajanduse edendamiseks on vaja üle minna tootmise toetamiselt tootjate otsetoetustele, kehtestades iga põllumajandusettevõtte jaoks toodanguga sidumata sissetulekutoetuse süsteemi. Käesolev reformiettepanek sisaldab riskijuhtimise, puu- ja köögiviljasektori edendamise toetamise ning keskkonna säilitamise meetmeid. Kõnealuse reformi eesmärgid on järgmised: - parandada ELi puu- ja köögiviljasektori konkurentsivõimet ja turule suunatust ehk teiste sõnadega: toetada säästvat tootmist, mis oleks konkurentsivõimeline nii sise- kui välisturul; - vähendada kriisidest tulenevaid kõikumisi puu- ja köögiviljatootjate sissetulekutes; - suurendada puu- ja köögivilja tarbimist ELis; - jätkata jõupingutusi, mida selles sektoris tehakse keskkonna säilitamiseks ja kaitsmiseks; - lihtsustada ja võimaluse korral vähendada kõigi asjaosaliste halduskoormust. Eespool nimetatud reformiga seotud eesmärkide püstitamisel on arvestatud vajadust tagada vastavus Maailma Kaubandusorganisatsiooni nõuetele, kooskõla reformitud ühise põllumajanduspoliitika, esimese ja teise sambaga ning finantsperspektiiviga. Lõpuks tuleks rõhutada ka seda, et käesoleva ettepaneku koostamisel on võetud arvesse komisjoni ettepanekut nõukogu määruse kohta, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus. Viimatinimetatu on avaldanud mõju puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse reformimise ettepanekule. - Käesolevas puu- ja köögiviljaturu ühises korralduses on säilitatud teatavad horisontaalsed sätted, mis kehtivad ka mitmete muude põllumajandustoodete (näiteks riigiabi saavad põllumajandustooted), samuti komisjoni ja liikmesriikide ning korralduskomitee vahelise teabevahetuse kohta. Et neid oleks hõlpsam kaasata ühise turukorralduse ettepanekusse, on neid ajakohastatud, lihtsustatud ja ühtlustatud. - Selguse huvides on käesolevasse ettepanekusse lisatud ka puu- ja köögiviljasektorit käsitlevad muud sätted. Kui need sätted on teataval määral horisontaalsed ning kehtivad ka paljude muude põllumajandustoodete kohta (näiteks turustusnormid ja kauplemine kolmandate riikidega), on neid ajakohastatud ja lihtsustatud, et hõlbustada nende lisamist nõukogu määrusesse, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus. 3. puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse reformimiseks kavandatud meetmed 1. Tootjate organisatsioonid Tootjate organisatsioonid Pidades silmas tootjaorganisatsioonide olulist osa pakkumise koondamisel, on püütud nende tegutsemist erinevate sätete abil võimalikult lihtsaks ja paindlikuks muuta. Nimetatud sätetes käsitletakse tootjaorganisatsioonide tootevalikut, lubatud otsemüügi ulatust ja eeskirjade laiendamist mitteliikmetele, täiendavaid stiimuleid tootjaorganisatsioonidega ja tootjaorganisatsioonide liitudega liitujatele piirkondades, kus pakkumise koondamine tootjaorganisatsioonide tasandil on väga madal (vähem kui 20% puu- ja köögiviljatoodangust), liikmesriikides, kes said Euroopa Liidu liikmeks 1. mail 2004, ning äärepoolseimates piirkondades; tootjaorganisatsioonide ülesannete üleandmist tootjaorganisatsioonide liitudele ning teatavatel tingimustel ülesannete üleandmist tütarettevõtetele. Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud aruandes olukorra kohta töötlemiseks ettenähtud pehmete puuviljade ja kirsside sektoris märgib komisjon, et ta võib pakkuda täiendavat eriabi liikmesriikidele, kus turukorralduse tase on madal. Seda ongi eespool nimetatud uuenduste abil tehtud. Ühtlasi on komisjon teinud ettepaneku lülitada puu- ja köögiviljaturu ühisesse korraldusse täiendavalt maitsetaimi. Uued tootjarühmad : Et parandada uutes liikmesriikides pakkumise rühmitamist tootjaorganisatsioonide kaudu, lubatakse uute liikmesriikide tootjarühmadel, kes soovivad saavutada käesolevale määrusele vastava tootjaorganisatsiooni staatust, kasutada üleminekuperioodi, mille jooksul saab rühm teatavate kohustuste alusel riiklikku ja ühenduse rahalist eritoetust. Säästvate rakenduskavade riiklik strateegia: Kontrollikoja hinnangul ei ole liikmesriigid suutnud tagada tootjaorganisatsioonide rakenduskavade kulutuste mõjusust. Ühtlasi leiab kontrollikoda, et komisjon ei ole teostanud rakenduskavade tõhususe järelevalvet ega hinnanud nende elluviimise metoodikat. Komisjon teeb liikmesriikidele ettepaneku koostada tõhusamate rakenduskavade saamiseks puu- ja köögiviljaturu säästvate rakenduskavade riiklik strateegia. See strateegia peaks koosnema järgmistest osadest: eelanalüüs, rakenduskavade eesmärgid ja rahastamisvahendid, tulemuslikkuse näitajad, rakenduskavade hindamine ja tootjaorganisatsioonide aruandluskohustus. Eeskirjade laiendamine Komisjoni ettepaneku kohaselt tuleks tootjaorganisatsioonide ja nende liitude mõju suurendamiseks ja soovitud turutasakaalu tagamiseks lubada liikmesriikidel teatavatel tingimustel laiendada eeskätt tootmist, turustust ja keskkonnakaitset käsitlevaid eeskirju, mille on oma liikmete jaoks vastu võtnud selle piirkonna tootjaorganisatsioon või nende liit, ka sama piirkonna mitteliikmetest tootjatele, kasutades seejuures paindlikumaid kriteeriume (tootjaorganisatsiooni loetakse eeskirjade laiendamise jaoks esindavaks, kui selle liikmed moodustavad vähemalt 50% selle tegutsemispiirkonna tootjatest ning see hõlmab vähemalt 60% selle piirkonna toodangust). Praegu loetakse tootjaorganisatsiooni või organisatsioonide liitu esindavaks siis, kui selle liikmed moodustavad vähemalt kaks kolmandikku vastava tegutsemispiirkonna tootjatest ja see hõlmab vähemalt kaks kolmandikku selle piirkonna toodangust). Ühtlasi teeb komisjon ettepaneku nõuda sellisest eeskirjade laiendamisest tekkivad kulud sisse asjaomastelt tootjatelt, sest nemad saavad laiendamisest kasu. Võttes arvesse mahepõllundustoodete turu iseärasusi, teeb komisjon ka ettepaneku mitte kohaldada eeskirjade laiendamist mahepõllumajandustootjatele, kui nad sellega nõus ei ole, ning seni, kuni nad teatavatest tingimustest kinni peavad. Tootmisharudevahelised organisatsioonid Reformiga kehtestatakse paindlik lähenemine tootmisharudevahelistele organisatsioonidele. Tootjaorganisatsioonide või nende liitude vastuvõetud eeskirjade laiendamise ja sellisest laiendamisest tulenevate kulude jagamise sätteid kohaldatakse eesmärkide sarnasust arvestades samuti tootmisharudevaheliste organisatsioonide suhtes. 2. Riskijuhtimine Puu- ja köögivili on kiirestiriknev kaup ning nende tootmismahtu ei ole võimalik täpselt prognoosida. Ülejääk turul, isegi kui see ei ole väga suur, võib turgu tugevasti häirida. Seetõttu hüvitatakse tootjaorganisatsioonidele 100% mõningate toodete turult kõrvaldamise (ühenduse turult kõrvaldamise hüvitis) ja tasuta jagamise kuludest. Ühtlasi lubatakse tootjaorganisatsioonidel kasutada ka rakendusfonde ühenduse turult kõrvaldamise hüvitise maksmiseks ning kõrvaldada turult teisi tooteid, mis ei ole selle kavaga hõlmatud. Kogemused on näidanud, et turult kõrvaldamiste eelarve on kahanenud, sest viimase kümne aasta jooksul on pakkumist nõudlusega paremini kohandatud. Siiski kahjustavad turukriisid puu- ja köögiviljasektorit. Seetõttu on komisjon välja töötanud laiema valiku riskijuhtimise abivahendeid, mida viiakse ellu tootjaorganisatsioonide kaudu. Seetõttu on komisjon välja töötanud laiema valiku riskijuhtimise abivahendeid, mida viiakse ellu tootjaorganisatsioonide kaudu. Kõnealusel juhul tähendab riskijuhtimine turult kõrvaldamist, puu- ja köögiviljasaagi toorelt koristamist või koristamata jätmist, müügi edendamist ja teavitamist, koolitusmeetmeid. saagikindlustust, ja investeerimisfondide moodustamise halduskulude katmiseks ettenähtud toetust. Eespool kirjeldatud turult kõrvaldamiste puhul ei maksta enam ühenduse turult kõrvaldamise hüvitist. Komisjon teeb ettepaneku: - turult kõrvaldamisi võivad läbi viia tootjaorganisatsioonid vastavalt 50/50% kaasrahastamise põhimõttele; - kui turult kõrvaldamine toimub ELis tasuta jaotamise eesmärgil, maksab ühendus 100% ulatuses kinni kuni 5% iga tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu mahust. 3. Puu- ja köögiviljakasvatusalade kaasamine ühtsesse otsemaksete kavasse Ettepanekuga nähakse ette puu- ja köögiviljakasvatuse integreerimine ühtsesse toetuskavasse. Selline integratsioon tähendab: - puu- ja köögivilja all oleva maa (sealhulgas viljapuuaiad ja inimtarbimiseks mõeldud kartul) muutmist toetuskõlblikuks; - olemasolevate toetuste lahtisidumist puu- ja köögiviljatoodetest ning ühtse otsemaksete kava riikliku eelarve ülemmäärade suurendamist; - liikmesriikidele võimaluse andmist kehtestada ühtse otsemaksete kava raames võrdlussummad kõikidele puu- ja köögiviljatoodetele sobiva vaatlusperioodi ning sobivate objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumite alusel. 4. Keskkonnaprobleemid Puu- ja köögivilja tootmine ning turustamine peaks igati arvestama keskkonnaprobleeme, sealhulgas viljelustavasid, jäätmekäitlust ja turult kõrvaldatud toodete hävitamist, eeskätt vee kvaliteedi kaitse, bioloogilise mitmekesisuse säilitamise ja maapiirkondade korrashoiu seisukohalt; Selle saavutamiseks näeb komisjon ette: - puu- ja köögiviljakasvatusalade lülitamine ühtsesse otsemaksete kavasse, mis paneb kõikidele puu- ja köögiviljatootjatele kohustuse järgida nõuetele vastavuse eeskirju; - tõhusam lähenemine rakenduskavadele: praegu puuduvad rakenduskavades keskkonnameetmete kulude piirmäärad. Reformiettepanekus seatakse sisse 20% kulude miinimum iga rakenduskava kohta; - tõhusam lähenemine mahepõllumajanduslikule tootmisele: viimastel aastatel on nõudmine mahepõllumajanduslikult kasvatatud köögivilja järele suurenenud ning sellele on eelkõige reageerinud uuendusmeelsed keskmise suurusega põllumajandustootjad. Ettepanekuga nähakse ette mahepõllumajandusliku tootmise ühendusepoolset kaasrahastamist iga rakenduskava puhul 60% ulatuses. 5. Edendamine Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO)/ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) tervisliku toitumise soovituse kohaselt on vaja päevas süüa vähemalt 400 g puu- ja köögivilja. Võttes arvesse tõsiasja, et ELis on selline tase saavutatud üksnes Kreekas ja Itaalias, teeb komisjon ettepaneku toetada puu- ja juurvilja müügi edendamist järgmistel viisidel: - tootjaorganisatsioonid võivad ka edaspidi lülitada müügiedenduse oma rakenduskavadesse; eeskätt tegeleksid nad üldise müügiedendusega, mille konkreetsed tingimused määratakse kindlaks rakendusmäärustes, ning tootjaorganisatsioonide kaubamärkide edendamisega; nad peavad lülitama oma rakenduskavadesse ka meetmeid, mille abil suunata noori tarbijaid kasutama rohkem puu- ja juurvilja; - muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2826/2000, millega suurendatakse ELi kaasrahastamismäära 60%ni juhul, kui puu- ja köögivilja müügi edendamine on suunatud kooliealistele lastele ja noorukitele; - tootjaorganisatsioonide rahastamisel rakenduskavade kaudu on müügi edendamine ja teavitamine abikõlblikud meetmed uues riskijuhtimise rubriigis; - turult kõrvaldatud toodangut, mis on 100% ulatuses ELi poolt kaasrahastatud, võib tasuta jagada mitte üksnes heategevatele organisatsioonidele ja fondidele vaid ka koolidele ja riiklikele haridusasutustele ning laste puhkelaagritele. 6. Kauplemine kolmandate riikidega Kuna Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimised jätkuvad ning nende tulemused ei ole veel teada, ei käsitleta reformiettepanekus väliskaubanduse olemasolevat õigusraamistikku (piiril kehtiva hinna süsteem, tariifikvoodid, käivituskogused...). Puu- ja köögivilja puhul on analüüsitud eksporditoetuste mõju ja rolli. Nende majanduslik mõju on oluliselt vähenenud. Eksport, millele kohaldatakse eksporditoetusi, moodustab vähem kui ühe kolmandiku koguekspordist. Eksporditoetuste väärtus moodustab 0,8–8,9% kõnealuste toodete hinnast. Seetõttu on kaalutud, kuidas selle meetmega hõlmatud rahalisi vahendeid paremini kasutada, ning tehtud ettepanek eksporditoetused kaotada. 7. Lihtsustamine Haldamise lihtsustumine, mis tuleneb töötlemistoetuse kaotamisest ning selle asendamisest olemasoleva ühtse otsemaksete kavaga või ühtse pindalatoetuskavaga, on kavandatud reformi suur eelis. Tootjaorganisatsioonide atraktiivsuse parandamiseks nähakse reformiga ette mitmeid lihtsustusi ja paindlikkuse suurendamist. Lihtsustamisele aitab kaasa ka eksporditoetuste kaotamine, sest eksportijatel ei ole enam vaja läbida nimetatud toetuste saamisega seotud menetlusi. 8. Turustusnormid Turustusnormide lihtsustamise küsimusega on tegeldud, asendades nimetatud norme käsitlevad sätted ühise turukorralduse kokkuvõtlikuma tekstiga. Sellega tagataksegi komisjonile piisav paindlikkus ja volitused lihtsustuste tegemiseks seal, kus see on asjakohane ja võimalik. 4. Ettepaneku mõju eelarvele Kavandatud reformi mõju ei suurenda kulusid praeguse olukorraga võrreldes. Eeldatakse, et turukorralduse muutmine ja uuendamine aitavad eelarvet tõhusamalt kasutada. Ühtse otsemaksete kava eelarve ülemmäärade suurendamine on võrdne enne 1. maid 2004. ELi kuulunud riikide kulude varasema tasemega ning teiste liikmesriikide liitumislepingutest tulenevate summadega. Tootjaorganisatsioonide rakenduskavasid tõhustatakse eeskätt nendes liikmesriikides, kus pakkumise tootjaorganisatsioonide kaudu rühmitamise tase on väga madal. Eeldatakse, et sihtorganisatsioone läbiva toodangu väärtus nendes riikides kasvab kiiremini kui muudes tootjaorganisatsioonides. Suurendatakse ka rahalist toetust tootjaorganisatsioonideks pürgivate tootjarühmade tunnustamise parandamisele. Kavandatud turult kõrvaldamiste ja eksporditoetuste kaotamise tõttu on üldine mõju eelarvele suures osas neutraalne. 2007/0012 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse puu- ja köögiviljasektori erieeskirjad ja muudetakse teatavaid määrusi EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artikleid 36 ja 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[6] võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[7] võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[8] võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[9] ning arvestades järgmist: (1) Praegu puu- ja köögiviljasektoris kehtiv süsteem kehtestati nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta,[10] nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 2201/96 töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste turu ühtse korralduse kohta[11] ning nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 2202/96 ühenduse toetuskava kehtestamise kohta teatavate tsitrusviljade tootjatele.[12] (2) Kogemused kinnitavad, et puu- ja köögivilja turukorraldust on vaja muuta järgmiste eesmärkide saavutamiseks: sektori konkurentsivõime ja turule suunatuse parandamine viisil, mis aitaks tagada säästva tootmise, oleks konkurentsivõimeline nii sise- kui välisturgudel, vähendaks tururiskidega seotud kõikumisi tootjate sissetulekutes, suurendaks puu- ja köögivilja tarbimist ühenduses ning toetaks jätkuvalt jõupingutusi, mida sektoris tehakse keskkonna säilitamiseks ja kaitsmiseks. (3) Põllumajandusturgude ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse ettepanekusse võiks esialgu kaasata teatavad puu- ja köögiviljasektori horisontaalsed sätted, mida kohaldatakse ka mitmetele muudele riigiabi saavatele põllumajandustoodetele ning teabevahetusele komisjoni ja liikmesriikide ning korralduskomitee vahel. Nimetatud sätete säilitamine määrustes (EÜ) nr 2200/96 ja (EÜ) nr 2201/96 on asjakohane. Nende sätete käesolevasse ettepanekusse lisamise hõlbustamiseks tuleks neid ajakohastada, lihtsustada ja ühtlustada. (4) Korra muutmise ulatus nõuab selguse huvides kõigi muude puu- ja köögiviljasektorit hõlmavate sätete ühendamist eraldi määruseks. Kui nimetatud sätted on osaliselt horisontaalsed ning neid kohaldatakse paljude muude põllumajandustoodete suhtes (näiteks sätted turustusnormide ja kauplemise kohta kolmandate riikidega), tuleks ka neid ajakohastada ja lihtsustada, et hõlbustada nende hilisemat kaasamist nõukogu määrusesse, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus. Seetõttu ei muudeta ega tunnistata käesoleva määrusega neid horisontaalseid mõjutusvahendeid kehtetuks, välja arvatud, kui need on aegunud, muutunud ülearuseks või kui nende olemusest tulenevalt ei ole nendega vaja tegeleda nõukogu tasandil. (5) Käesoleva määruse kohaldamisalasse peaksid kuuluma puu- ja köögiviljaturu ühise korraldusega hõlmatud tooted ning töödeldud puu- ja köögivili. Tootjaorganisatsioone ja tootmisharudevahelisi organisatsioone ja kokkuleppeid käsitlevaid sätteid kohaldatakse üksnes puu- ja köögiviljaturu ühise korraldusega hõlmatud toodete suhtes ning seda jaotust tuleks säilitada. Puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohaldamisala tuleks laiendada ka teatavatele maitsetaimedele, et nende tootjad sellest korrast kasu saaksid. (6) Turul pakutavate toodete ühetaolise ja rahuldava kvaliteedi tagamiseks tuleks teatavate toodete suhtes kohaldada turustamisnorme, eeskätt määratlemist, kvaliteeti, liigitamist, kaalu, sorteerimist, pakendamist, ladustamist, transporti, esitlust, turustamist ja märgistamist käsitlevaid. Lisaks sellele võib osutuda vajalikuks erimeetmete, eelkõige tänapäevaste analüüsimeetodite ja asjaomaste standardite tunnuste kindlaksmääramise muude meetmete vastuvõtmine, et vältida kuritarvitusi tarbijaile esitletud toodete kvaliteedi ja ehtsuse osas ning asjaomaste turgude olulisi häireid. Praegu on nõukogu 20. detsembri 2001 direktiivis 2001/112/EÜ (inimtoiduks ettenähtud puuviljamahlade ja teatavate samalaadsete toodete kohta)[13] sätestatud nende toodete turustusnormid. Need eeskirjad ei ole aga täielikult ajakohastatud. Lihtsustamise eesmärgil on seepärast asjakohane see direktiiv kehtetuks tunnistada ja seega võimaldada puuviljamahlade suhtes vastu võtta ajakohastatud turustusnormid samal viisil kui muude puu- ja köögiviljatoodete suhtes. (7) Puu- ja köögivilja tootmine ning turustamine peaks igati arvestama keskkonnaprobleeme, sealhulgas viljelustavasid, jäätmekäitlust ja turult kõrvaldatud toodete hävitamist, eeskätt vee kvaliteedi kaitse, bioloogilise mitmekesisuse säilitamise ja maapiirkondade korrashoiu seisukohalt. (8) Tootjaorganisatsioonid on puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse põhilised osad, tagades omal tasandil selle detsentraliseeritud toimimise. Nõudmise üha suureneva kontsentratsiooni tõttu on pakkumise rühmitamine nende organisatsioonide kaudu majanduslikult vajalikum kui kunagi varem, et tugevdada tootjate positsiooni turul. Niisugune rühmitumine peab toimuma vabatahtlikkuse alusel ning tõestama oma kasulikkust tootjaorganisatsioonide liikmetele pakutavate teenuste ulatuse ja tõhususega; (9) Kogemused näitavad, et tootjaorganisatsioonid on õige abivahend pakkumise rühmitamiseks. Kuid tootjaorganisatsioonide levik erinevates liikmesriikides on ebaühtlane. Et edaspidi veelgi parandada tootjaorganisatsioonide atraktiivsust, tuleks nende toimimise paindlikumaks muutmine sätestada kõikjal, kus see on võimalik. Selline paindlikkus peaks hõlmama eeskätt tootjaorganisatsiooni tootevalikut, lubatud otsemüügi ulatust ning eeskirjade laiendamist mitteliikmetele, samuti teatavatel tingimustel tootjaorganisatsioonidele loa andmist oma volituste ja ülesannete delegeerimiseks tootjaorganisatsioonide liitudele ning oma ülesannete delegeerimiseks tütarettevõtetele. (10) Liikmesriik võib tunnistada tootjaorganisatsiooni võimeliseks ühise turukorralduse eesmärkide saavutamisele kaasa aitama, kui tema põhikirjas on sätestatud talle ja tema liikmetele teatud nõuded. Rakendusfondide asutamine ja ladus toimimine nõuab, et tootjaorganisatsioonid juhiksid kogu oma liikmete asjaomast puu- ja köögiviljatoodangut. (11) 2004. aastal või hiljem ühendusega liitunud liikmesriikide tootjarühmadel, kes kooskõlas käesoleva määrusega soovivad omandada tootjaorganisatsiooni staatust, tuleks lubada kasutada üleminekuperioodi, mille jooksul saab rühm teatavate kohustuste alusel riiklikku ja ühenduse rahalist eritoetust. (12) Eeskätt tootjaorganisatsioonidele suurema vastutuse andmiseks oma rahaliste otsuste eest ja neile määratud riiklike ressursside ettevalmistamiseks tulevaste nõudmiste jaoks tuleks nende ressursside kasutamisele seada tingimused. Tootjaorganisatsioonide asutatud rakendusfondide ühine rahastamine on sobiv lahendus. Teatavatel juhtudel peaks olema lubatud täiendav rahastamine. Ühenduse kulude kontrollimiseks peaks rakendusfonde asutavatele tootjaorganisatsioonidele antaval abil olema piir. (13) Piirkondades, kus tootmise organiseeritus on madal, tuleks lubada täiendavate riiklike rahaliste toetuste andmist. Liikmesriikidele, kellel on erilisi struktuurilisi raskusi, peaks ühendus need toetused hüvitama. (14) Toetuskava lihtsustamisele ja kulude vähendamisele aitaks kaasa, kui võimalik, rakendusfondide kulutuste abikõlblikkuse määratlemise korra ja eeskirjade ühtlustamine maapiirkondade arengukavadega, mis võimaldaks liikmesriikidel luua rakenduskavade riikliku strateegia. (15) Tootjaorganisatsioonide ja nende ühenduste mõju täiendavaks suurendamiseks ja turu soovitava tasakaalu tagamiseks tuleks liikmesriikidel teatavatel tingimustel võimaldada laiendada oma piirkonna mitteliikmetest tootjatele eeskätt tootmist, turustamist ja keskkonnakaitset käsitlevaid eeskirju, mille on oma liikmete jaoks vastu võtnud selle piirkonna tootjaorganisatsioon või nende ühendus. Piisava põhjenduse korral tuleks teatavad sellest laiendamisest tekkivad kulud sisse nõuda asjaomastelt tootjatelt, kuna nemad saavad laiendamisest kasu. Mahepõllumajandustootjate suhtes seda eeskirjade laiendamist ilma nende nõusolekuta siiski ei kohaldata. (16) Määrustega (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 2202/96 on kehtestatud mitmed heterogeensed toetuskavad. Nimetatud kavade arvukus ja mitmekesisus on muutnud nende haldamise keerukaks. Kuna nimetatud kavad on suunatud teatavatele konkreetsetele puu- ja köögiviljadele, ei ole neis täielikult arvesse võetud kõiki piirkonna tootmistingimusi ning need ei hõlma kõiki puu- ja köögivilju. Seetõttu on asjakohane luua puu- ja köögiviljatootjate jaoks eraldi rahastamisvahend. (17) Ka ei ole puu-ja köögivilja toetuskavad täielikult integreeritud nõukogu 29. setembri 2003. aasta määrusesse (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks.[14] See on tekitanud teatavaid raskusi ja jäikust nimetatud kava haldamisel. (18) Seetõttu on puu- ja köögiviljasektori paremini suunatud, kuid paindlikuma toetussüsteemi huvides, samuti lihtsustamise eesmärgil asjakohane tunnistada kehtetuks olemasolevad toetuskavad ning kaasata puu- ja köögivili täies ulatuses määruses (EÜ) nr 1782/2003 kehtestatud kavasse. Selleks tuleb sätestada võrdlusperioodil puu- ja köögivilja tootnud põllumajandustootjate abikõlblikkus ühtse otsemaksete kava raames. Samuti peaksid liikmesriigid kindlaks määrama ühtse otsemaksete kava võrdlussummad ja abikõlblikud hektarid banaanituru puhul sobiva vaatlusperioodi ning sobivate objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel. Maa-alad, kuhu on istutatud puu- ja köögivilja, sealhulgas puu- ja köögivilja pikaajalisi sorte, peavad olema abikõlblikud ühtse otsemaksete kava jaoks. Asjakohaselt tuleb muuta siseriiklikke ülemmäärasid. Sätestada tuleb ka üksikasjalike eeskirjade ja vajalike üleminekumeetmete vastuvõtmine komisjoni poolt. (19) Puu- ja köögivilja tootmismahtu ei ole võimalik täpselt prognoosida ning need riknevad kiiresti. Ülejääk turul, isegi kui see ei ole väga suur, võib turgu tugevasti häirida. On kasutatud teatavaid turult kõrvaldamise kavasid, kuid nende haldamine on osutunud keerukaks. Kasutusele tuleks võtta teatavad riskijuhtimise meetmed, mida oleks võimalikult lihtne kohaldada. Kõikide selliste meetmete integreerimine tootjaorganisatsioonide rakenduskavadesse on nimetatud asjaolude puhul parim lahendus ning peaks suurendama ka tootjaorganisatsioonide atraktiivsust tootjate jaoks. (20) Kartuli lisamine määruses (EÜ) nr 1782/2003 sätestatud kavasse tähendab seda, et ühisel hinnal põhineva ühtse turu ladusa toimimise kaitseks tuleks asutamislepingu riigiabi käsitlevaid sätteid kohaldada ka kartuli suhtes. (21) Nõukogu 19. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 2826/2000 põllumajandustoodete ja -saaduste teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul[15] nähakse teatavate müügiedendusmeetmete puhul ette ühendusepoolne osalus kuni 50% ulatuses. Puu- ja köögivilja tarbimise propageerimiseks noorte hulgas tuleks seda protsenti suurendada juhul, kui puu- ja köögivilja müügiedendus on suunatud alla 18 aasta vanustele noortele. (22) Üksikute või juba ühinenud ettevõtjate tootmisharudevahelised organisatsioonid, kui neisse kuulub märkimisväärne osa puu- ja köögiviljasektori eri ametirühmade liikmetest, võivad aidata kaasa turutegelikkuse paremale arvestamisele ja hõlbustada ärilist lähenemist, mis parandab toodangu aruandlust, see tähendab tootmise, tooteesitluse ja turustamise korraldust. Kuna nende organisatsioonide töö suudab aidata kaasa üldjoontes asutamislepingu artikli 33 ja eriti käesoleva määruse eesmärkide saavutamisele, peaks pärast vastavate tegevusvormide määratlemist olema võimalik tunnustada eriti neid organisatsioone, kes tõestavad vajalikku esindatust ja tegutsevad tegelikult eespool nimetatud eesmärkide nimel. Tootjaorganisatsioonide või nende liitude vastuvõetud eeskirjade laiendamise ja sellisest laiendamisest tulenevate kulude jagamise sätteid tuleks eesmärkide sarnasust arvestades kohaldada samuti tootmisharudevaheliste organisatsioonide suhtes. (23) Ühenduse ühtse turu loomisega kaasneb kauplemissüsteemi kasutuselevõtt ühenduse välispiiridel. See kaubandussüsteem peaks hõlmama imporditollimakse ja eksporditoetusi ning peaks põhimõtteliselt stabiliseerima ühenduse turgu. Kauplemissüsteem peaks põhinema mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus võetud kohustustel. (24) Piiril kehtiva hinna süsteemi kohaldamiseks puu- ja köögivilja suhtes tuleb vastu võtta erisätted. (25) Järelevalve põllumajandustoodete koguste üle kolmandate riikidega kauplemisel nõuab teatavate saaduste puhul ekspordi ja impordi litsentseerimise süsteemi kehtestamist, sealhulgas tagatise esitamist, mis garanteerib nende tehingute tegeliku toimumise, mille jaoks litsents väljastati. Seepärast peavad komisjonil olema volitused litsentseerimissüsteemi kehtestamiseks nimetatud toodetele. (26) Selleks et vältida või kõrvaldada kahjulikke mõjusid ühenduse turul, mis võivad tuleneda teatavate põllumajandustoodete impordist, tuleks selliste toodete impordi puhul kohaldada täiendavat tollimaksu, juhul kui teatavad tingimused on täidetud.. (27) Teatavatel tingimustel on asjakohane volitada komisjoni avama ja haldama tariifikvoote, mis tulenevad kooskõlas asutamislepinguga sõlmitud rahvusvahelistest kokkulepetest või mõnest muust nõukogu õigusaktist. (28) Tollimaksusüsteem võimaldab loobuda kõikidest muudest kaitsemeetmetest ühenduse välispiiril. Erandlikel asjaoludel võib siseturu- ja tollimaksumehhanism osutuda ebapiisavaks. Selleks et mitte jätta ühenduse turgu kaitseta sellest tingitud häirete vastu, peaks ühendus saama võtta viivitamata kõiki vajalikke meetmeid. Kõnealused meetmed peaksid olema kooskõlas ühenduse rahvusvaheliste kohustustega. (29) Kirjeldatud kaubanduskorra normaalse funktsioneerimise tagamiseks peab olema sätestatud, kuidas seestöötlemise korda reguleerida või see ära keelata, kui olukord turul seda nõuab. (30) Kuna põllumajandustoodete ühisturud arenevad pidevalt, peaksid liikmesriigid ja komisjon üksteist oluliste arengutega kursis hoidma. (31) Puu- ja köögivilja suhtes kehtestatud kord sätestab teatavad kohustused, mida tuleb täita. Käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmise tagamiseks on vaja kohaldada kontrolli ja karistusi, kui neid kohustusi rikutakse. Seetõttu tuleks komisjonile anda õigus koostada vastavad eeskirjad, sealhulgas eeskirjad, mis käsitlevad alusetute maksete tagasinõudmist ning liikmesriikide aruandluskohustusi. Puu- ja köögiviljasektori inspektorite eriüksused ei ole uue korra puhul enam vajalikud ning need võib likvideerida. (32) Seetõttu tuleks määrusi (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96, (EÜ) nr 2826/2000 ja (EÜ) nr 1782/2003 vastavalt muuta. (33) Määrusega (EÜ) nr 2202/96 kehtestatud toetuskava tühistatakse. Seega kaotab nimetatud määrus oma mõtte ning see tunnistatakse kehtetuks. (34) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlus.[16] Lihtsustamise huvides tuleks likvideerida eraldi komiteed värske puu- ja köögivilja ning töödeldud puu- ja köögivilja jaoks ning asendada need puu- ja köögivilja ühiskomiteega, mis moodustatakse vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) 2200/96. (35) Üleminekul praeguselt korralt käesolevas määruses sätestatud korrale võivad tekkida raskused, mida käesolevas määruses ei ole käsitletud. Selliste raskuste lahendamiseks peaks komisjonil olema võimalik võtta vastu üleminekumeetmeid. (36) Seetõttu tuleks käesolevat määrust üldiselt kohaldada alates 1. jaanuarist 2008. Kuid et vältida töödeldud puu- ja köögivilja ning tsitrusvilja toetuskavade katkemist turustusaasta keskel, tuleks lubada nimetatud toetuskavade kasutamist 2007/2008 turustusaasta lõpuni, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE. I JAOTIS Sissejuhatavad sätted Artikkel 1 Kohaldamisala Käesolevas määruses sätestatakse erieeskirjad, mida kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 1 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 2201/96 artikli 1 lõikes 2 loetletud toodete suhtes. Käesoleva määruse III ja IV jaotist kohaldatakse siiski üksnes määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 1 lõikes 2 loetletud toodete suhtes. Artiklit 39 kohaldatakse värske või jahutatud kartuli suhtes, mille koondnomenklatuuri (CN) kood on 0701. II JAOTISToodete liigitus Artikkel 2 Turustusnormid 1. Komisjon võib sätestada turustusnormid ühe või mitme määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 1 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 2201/96 artikli 1 lõikes 2 loetletud toote suhtes. 2. Lõikes 1 osutatud normid: a) kehtestatakse, võttes arvesse eelkõige asjaomaste toodete eripära, vajadust tagada tingimused nende toodete sujuvaks müügiks turul ning tarbijate huvi saada piisavad ja läbipaistvad tootekirjeldused; b) võivad eelkõige seonduda kvaliteedi, liigitamise, kaalu, suuruse järgi jaotamise, pakendamise, ümbriste, ladustamise, transpordi, esitluse ja tähistamisega. 3. Kui komisjon ei ole lõike 2 punktis a osutatud kriteeriumide kohaselt ette näinud teisiti, võib tooteid, mille kohta on sätestatud turustusnormid, ühenduses turustada üksnes nende normide kohaselt. Ilma et see piiraks erisätteid, mille komisjon võib vastu võtta käesoleva määruse artikli 38 alusel, kontrollivad liikmesriigid, kas need tooted vastavad neile normidele, ning kohaldavad asjakohaseid karistusi. III JAOTISTootjate organisatsioonid I peatükkMõiste ja tunnustamine Artikkel 3 Mõiste 1. Käesolevas määruses tähendab „tootjaorganisatsioon” mis tahes juriidilist isikut või juriidilise isiku selgelt määratletud osa, mis vastab järgmistele nõuetele: a) see on moodustatud vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 2 lõikele a põllumajandustootjate algatusel, kes kasvatavad ühte või mitut määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 1 lõikes 2 loetletud toodet; b) mille eesmärk on: i) tagada, et tootmine kavandataks ja kohandataks vastavalt nõudmisele, eriti kvaliteedi ja kvantiteedi osas; ii) edendada pakkumise kontsentreerimist ja oma liikmete toodetud toodete viimist turule; iii) vähendada tootmiskulusid ja tasakaalustada omahindu; iv) edendada viljelustavade, tootmistehnoloogia ja keskkonnaohutu jäätmekäitluse kasutamist, eriti vee, mulla ja maastiku kaitseks ning bioloogilise mitmekesisuse säilitamiseks ja/või arendamiseks; c) selle põhikirjas sisalduvad erinõuded, mis vastavad lõikes 2 sätestatule; d) mida asjaomane liikmesriik on vastavalt lõikele 4 tunnustanud. 2. mille põhikiri nõuab selle tootjatest liikmetelt eriti: a) tootjaorganisatsioonis vastuvõetud eeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad aruandlust toodangu kohta, toodangut ennast, turustamist ja keskkonnakaitset; b) kuulumist üksnes ühte tootjaorganisatsiooni, kusjuures liikmelisuse aluseks on määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 1 lõikes 2 loetletud mis tahes toote tootmine kõnesolevas põllumajandusettevõttes; c) kogu oma vastava toodangu turustamist tootjaorganisatsiooni kaudu. d) teabe esitamist, mida tootjaorganisatsioon vajab statistilistel eesmärkidel, eriti viljeluspiirkondade, saagikoguste, saagikuse ja otsemüügi kohta; e) selle põhikirjas sätestatud rahalise toetuse maksmist artiklis 7 sätestatud rakendusfondi asutamiseks ja rahastamiseks. Ilma, et see piiraks esimese lõigu punktis c sätestatut võivad tootjatest liikmed tootjaorganisatsioonide poolt sätestatud tingimustel: a) müüa oma toodangust vaid teatava kindlaksmääratud osa otse oma põllumajandusettevõttest või väljaspool seda tarbijatele nende isiklike vajaduste rahuldamiseks, nimetatud osa suuruse määrab kindlaks liikmesriik ja see ei saa olla väiksem kui 10%; b) turustada ise või oma organisatsiooni poolt määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid kogustes, mis on nende organisatsioonis turustatavatega võrreldes tähtsusetud; c) kui tootjaorganisatsioon lubab, turustada oma organisatsiooni poolt määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid, mis tavaliselt ei kuulu asjaomase organisatsiooni äritegevuse alla nende omaduste tõttu. Tootjaorganisatsiooni põhikirjas sätestatakse: a) esimeses alapunktis nimetatud eeskirjade kindlaksmääramise, vastuvõtmise ja muutmise kord; b) liikmetelt tootjaorganisatsioonile antav rahaline toetus; c) eeskirjad, mis võimaldavad tootjatest liikmetel demokraatlikult kontrollida oma organisatsiooni ja tema otsuseid; d) sanktsioonid põhikirjajärgsete kohustuste täitmata jätmise, eriti rahalise toetuse maksmata jätmise, ja tootjaorganisatsiooni eeskirjade rikkumise eest; e) uute liikmete vastuvõtmise eeskirjad, eriti minimaalne liikmeksoleku aeg f) organisatsiooni tegevuseks vajalikud raamatupidamise ja eelarve eeskirjad. Artikkel 4 Tunnustamine 1. Liikmesriigid tunnustavad käesoleva määruse tähenduses tootjaorganisatsioonidena kõiki seda tunnustust taotlevaid tootjate rühmi tingimusel, et: a) need vastavad artiklis 3 sätestatud nõuetele ja esitavad sellekohased tõendid, sealhulgas tõendi, et neil on ettenähtud miinimumarv liikmeid ja et nad hõlmavad turustatavast toodangust miinimumosa, mille määravad liikmesriigid; b) on piisav tagatis selle kohta, et nad suudavad pikema aja jooksul nõuetekohaselt ja tõhusalt ning piisava varude kontsentratsiooni olukorras tegutseda; c) nad võimaldavad oma liikmetel saada tõhusat tehnilist abi keskkonnasäästlike viljelustavade kasutamisel; d) nad varustavad tõhusalt oma liikmeid tehniliste vahenditega toodangu ladustamiseks, pakkimiseks ja turustamiseks ning tagavad oma tegevuse õige äri- ja raamatupidamiskorralduse. 2. Liikmesriigid võivad käesoleva määruse tähenduses tunnustada tootjaorganisatsioonidena ka artikli 3 lõike 1 punktis a sätestatud nõuetele mittevastavaid tootjaorganisatsioone tingimusel, et: a) need on asutatud enne 21. novembrit 1996; b) neid on tunnustatud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 1035/72[17] enne 1. jaanuari 1997. Muid nõudmisi, mis on sätestatud artiklis 3 (välja arvatud asjakohasuse korral selle artikli lõike 1 punkt c) ja käesoleva artikli lõikes 1, kohaldatakse tootjaorganisatsioonide suhtes, mida on tunnustatud vastavalt käesoleva lõike esimesele lõigule. 3. Liikmesriigid: a) otsustavad tootjaorganisatsioonile tunnustuse andmise kolme kuu jooksul taotluse ja kõigi tõendavate dokumentide esitamisest arvates; b) teostavad korrapäraselt kontrollimisi, veendumaks, et tootjaorganisatsioonid vastavad käesolevale jaotisele; rakendavad mittevastavuse või tingimuste täitmatajätmise korral selliste organisatsioonide suhtes karistusi ja võtavad vajaduse korral vastu otsuse tunnustus tühistada; c) teatavad komisjonile kahe kuu jooksul igast tunnustuse andmise, andmatajätmise või tühistamise otsusest. Artikkel 5 Volituste delegeerimine 1. Liikmesriik võib lubada tootjaorganisatsioonidel delegeerida oma mis tahes volitusi tootjaorganisatsioonide liitudele, mille liikmed nad on, kui liikmesriik leiab, et nimetatud liit on suuteline neid volitusi tõhusalt rakendama. 2. Tootjaorganisatsioonid ja tootjaorganisatsioonide liidud, millele on volitused delegeeritud vastavalt lõikele 1, ei tohi omada asjaomast turgu valitsevat seisundit, kui see ei ole ilmtingimata vajalik asutamislepingu artikli 33 eesmärkide saavutamiseks. Artikkel 6 Uued liikmesriigid 1. Tootjaorganisatsioonidele liikmesriikides, mis liitusid ühendusega 2004. aastal või hiljem, võib ette näha kuni viie aasta pikkuse üleminekuperioodi artiklis 4 sätestatud tunnustamise tingimustele vastavuse saavutamiseks. Tunnustuse saavutamiseks esitavad nad vastavale liikmesriigile järkjärgulise tunnustuskava, mille heakskiitmine tähendab esimeses lõigus nimetatud viieaastase perioodi algust ja kujutab endast eeltunnustust. 2. Eeltunnustusele järgneva nelja aasta jooksul võib liikmesriik lõikes 1 nimetatud tootjaorganisatsioonidele anda: a) abi nende moodustamise soodustamiseks ja haldustegevuse hõlbustamiseks; b) kas otse või krediidiasutuste kaudu abi erilaenude kujul, et katta osa tunnustuse saavutamiseks vajalikest ja lõike 1 teises lõigus nimetatud tunnustuskavas kirjeldatud investeeringutest. 3. Enne eeltunnustuse andmist teatab liikmesriik komisjonile oma kavatsusest ja selle rahalistest tagajärgedest. II peatükk Rakendusfondid ja -kavad Artikkel 7 Rakendusfondid 1. Tootjaorganisatsioonid võivad moodustada rakendusfonde. Fondi peab ülal: a) liikmetelt või tootjaorganisatsioonilt endalt saadav rahaline toetus; b) ühenduse finantsabi, mida võidakse anda tootjaorganisatsioonidele rakendusfondi moodustamiseks. 2. Liikmesriigid peavad kasutama rakendusfonde artikli 12 kohaselt heakskiidetud rakenduskavade rahastamiseks. 3. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembriks 2013 aruande käesoleva jaotise rakendamise kohta seoses tootjaorganisatsioonide, rakendusfondide ja rakenduskavadega. Artikkel 8 Rakenduskavade sisu 1. Rakenduskaval peab olema üks või mitu artikli 3 lõike 1 punktis b osutatud eesmärki või järgmist eesmärki: a) toote kvaliteedi parandamine, b) toodete kaubandusliku väärtuse tõstmine, c) tarbijatele suunatud toodete edendamine, d) mahepõllunduslike tootesarjade väljatöötamine, e) integreeritud tootmise või muude keskkonnasõbralike tootmistehnoloogiate edendamine, f) riskijuhtimine. Riskijuhtimine peab olema seotud puu- ja köögiviljaturu riskide vältimise ja maandamisega ning sellega seoses hõlmama: a) turult kõrvaldamisi, b) puu- ja köögiviljasaagi toorelt koristamist või koristamata jätmist, c) müügi edendamist ja teavitamist, d) koolitusmeetmed, e) saagikindlustust, f) investeerimisfondide moodustamise halduskulude katmiseks ettenähtud toetust. Riskijuhtimismeetmed ei tohi moodustada üle ühe kolmandiku rakenduskava kuludest. 2. Rakenduskavad sisaldavad tegevust, mis arendab tootjaliikmete seas keskkonnasäästlike tehnoloogiate kasutamist nii viljelustavade kui jäätmekäitluse alal. Esimese lõigus peetakse „keskkonnasäästlike tehnoloogiate” all eeskätt silmas tehnoloogiaid, mis aitavad saavutada järgmisi eesmärke: a) põllumajanduse saastavat toimet vähendavate tootmisviiside kasutamine; b) põllukultuuride kasvatamise keskkonnahoidlik laiendamine; c) põllumajandusmaa kasutamisviise, mis on kooskõlas keskkonna, maastiku ja selle iseloomulike vormide, loodusvarade, pinnase ja geneetilise mitmekesisuse kaitse ning parandamisega; 3. Keskkonnale avaldatavat survet suurendavad investeeringud on lubatud üksnes siis, kui on kasutusele võetud tõhusad meetmed keskkonna kaitsmiseks sellise surve eest. 4. Rakenduskavad peavad sisaldama meetmeid, millega kohalikul, piirkondlikul või riiklikul tasandil edendada noorte tarbijate hulgas puu- ja juurviljade tarbimist. Artikkel 9 Ühenduse rahaline abi 1. Ühenduse rahaline abi on võrdne tootjatest liikmete makstud finantsosaluse summaga, kuid mitte rohkem kui 50% tegelikult tekkinud kuludest. Ühenduse rahalise abi ülempiir on 4,1% iga tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtusest. 2. Lõike 1 esimeses lõigus sätestatud protsendimäär on 60, kui rakenduskava või selle osa vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest: a) selle on esitanud mitu ühenduse tootjaorganisatsiooni, kes tegelevad erinevates liikmesriikides rahvusvaheliste kavadega b) selle on esitanud üks või mitu tootmisharudevahelistel alustel toimivate kavadega tegelevat tootjaorganisatsiooni; c) sellega kaetakse üksnes mahepõllundustoodete tootmiseks antavaid eritoetusi, mis on hõlmatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2092/91;[18] d) selle on esitanud tootjaorganisatsioon liikmesriigist, mis liitus ühendusega 2004. aastal või hiljem ning selle meetmeid rakendatakse ajavahemikul, mis ei ulatu 2013. aasta lõpust kaugemale; e) see on esimene, mille esitab tunnustatud tootjaorganisatsioon, mis on ühinenud teise tunnustatud tootjaorganisatsiooniga või tunnustatud tootjaorganisatsioonide liiduga, tingimusel, et mitte ükski asjaomastest tootjatest ei ole varem olnud tootjaorganisatsiooni liige, mis on saanud abi käesolevas lõigus sätestatud viisil; f) selle on esitanud tootjaorganisatsioonid nendest liikmesriikidest, kus tootjaorganisatsioonid turustavad vähem kui 20% puu- ja köögiviljatoodangust; g) selle on esitanud tootjaorganisatsioon ühenduse ühest äärepoolseimast piirkonnast. 3. Lõike 1 esimeses lõigus sätestatud protsendimäär on 100 puu- ja köögivilja turult kõrvaldamiste puhul, kui kõrvaldatav kogus ei ületa 5% iga tootjaorganisatsiooni poolt turustatud toodangu kogusest ning kui kõrvaldamine on toimunud järgmisel viisil: a) tasuta jagamine heategevusorganisatsioonidele ja -fondidele, mille liikmesriigid on sel eesmärgil heaks kiitnud, kasutamiseks nende tegevuses inimeste aitamiseks, kellel on siseriiklike seaduste kohaselt õigus saada riiklikku abi, eriti piisavate elatusvahendite puudumise tõttu, b) tasuta jagamine karistusasutustele ja laste puhkelaagritele, samuti liikmesriikide määratud haiglatele ja vanadekodudele, kes teevad kõik vajaliku tagamaks, et niimoodi jagatud kogused on lisaks tavaliselt sellistesse asutustesse ostetavatele kogustele. Artikkel 10 Riiklik finantsabi 1. Eriti madala tootjate organiseerituse tasemega ühenduse piirkondades võivad liikmesriigid korralikult põhjendatud taotluse põhjal saada loa maksta tootjaorganisatsioonidele riiklikku rahalist abi, mis võrdub maksimaalselt poolega tootjate rahalisest toetusest. See toetus täiendab rakendusfondi. Liikmesriikides, mille puu- ja köögiviljatoodangust turustavad tootjaorganisatsioonid alla 15% ja mille puu- ja köögiviljatoodang annab vähemalt 15% kogu nende põllumajandustoodangust, võib ühendus vastava liikmesriigi taotluse põhjal esimeses lõigus nimetatud toetuse osaliselt hüvitada. 2. Asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89 ei kohaldata riikliku rahalise abi suhtes, mille komisjon on kinnitanud vastavalt lõikele 1. Artikkel 11 Rakenduskavade sisu 1. Liikmesriigid kehtestavad siseriiklikud raamseadused artikli 8 lõike 2 esimeses lõigus nimetatud meetmetega seotud üldtingimuste koostamiseks. Nimetatud raamistikus sätestatakse tingimus, mille kohaselt peab nimetatud meetmetega olema seotud vähemalt 20% rakenduskava kogukuludest. Nad esitavad oma raamseaduse projekti komisjonile, kes kolme kuu jooksul võib soovitada muudatusi, kui ta leiab, et projekt ei võimalda saavutada asutamislepingu artiklis 174 ning ühenduse keskkonda ja kestvat arengut käsitlevas poliitika- ja rakenduskavas sätestatud eesmärke. Ka rakenduskavadest toetatavate üksikinvesteeringute puhul tuleb järgida neid eesmärke. 2. Liikmesriigid koostavad puu- ja köögiviljaturu säästvate rakenduskavade riikliku strateegia. See strateegia peaks koosnema järgmistest osadest: a) eelanalüüs, b) rakenduskavade ja rahastamisvahendite eesmärgid ja tulemuslikkuse näitajad, c) rakenduskavade hindamine, d) tootjaorganisatsioonide aruandluskohustus. Strateegiasse tuleks lisada ka lõikes 1 nimetatud riiklik raamistik. Artikkel 12 Rakenduskavade sisu 1. Rakenduskavade projektid esitatakse pädevatele siseriiklikele ametiasutustele, kes kiidavad need heaks või lükkavad tagasi või nõuavad nende kooskõlla viimist käesoleva peatüki sätetega. 2. Hiljemalt iga aasta lõpuks edastavad tootjaorganisatsioonid liikmesriigile järgmise aasta rakendusfondi eeldatava summa ja esitavad kohased põhjendused, mis rajanevad rakenduskava eelarvel, käesoleva aasta ja võimaluse korral varasemate aastate kuludel ning vajaduse korral järgmise aasta eeldatavatel tootmiskogustel. Liikmesriik teatab enne järgmise aasta 1. jaanuari tootjaorganisatsioonile ühenduse rahalise abi eeldatava summa, järgides artiklis 9 sätestatud piiranguid. Rahalist abi makstakse rakenduskavaga hõlmatud kavade jaoks tehtud kulutuste alusel. Samade kavade puhul võib teha ettemakseid, juhul kui antakse garantii või tagatis. Iga aasta alguses ja hiljemalt 31. jaanuariks annab tootjaorganisatsioon liikmesriigile eelmise aasta kulude lõpliku summa koos vajalike tõendavate dokumentidega, et saaks maksta ühenduse rahalise abi lõppsumma. 3. Rakenduskavad ja nende rahastamine ühelt poolt tootjate ning tootjaorganisatsioonide ning teiselt poolt ühenduse fondide abil kestavad vähemalt kolm ja kõige enam viis aastat. III peatükkEeskirjade laiendamine mõne majanduspiirkonna tootjatele Artikkel 13 Eeskirjade laiendamine 1. Kui mõnes majanduspiirkonnas tegutsevat tootjaorganisatsiooni peetakse teatava toote osas selle piirkonna tootmise ja toojate suhtes esindavaks, võib asjaomane liikmesriik tootjaorganisatsiooni taotluse põhjal kehtestada selles piirkonnas tegutsevatele tootjaorganisatsiooni mittekuuluvatele tootjatele järgmised siduvad eeskirjad: a) artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a osutatud eeskirjad, b) tootjaorganisatsiooni poolt heaks kiidetud turult kõrvaldamise eeskirjad. Esimeses lõigus sätestatut kohaldatakse tingimusel, et need eeskirjad: a) on kehtinud vähemalt ühe turustusaasta, b) sisalduvad I lisa täielikus loetelus, c) muudetakse siduvaks kõige rohkem kolmeks turustusaastaks. 2. Käesolevas peatükis tähendab “majanduspiirkond” kõrvuti või naabruses asetsevatest tootmispiirkondadest koosnevat geograafilist ala, kus on ühesugused tootmis- ja turustamistingimused. Liikmesriigid edastavad majanduspiirkondade nimekirja komisjonile. Ühe kuu jooksul pärast teatamist kiidab komisjon nimekirja heaks või otsustab pärast konsulteerimist asjaomase liikmesriigiga muudatused, mis viimane peab sellesse tegema. Komisjon peab talle kõige sobivamal viisil muutma heakskiidetud nimekirja avalikult kättesadavaks. 3. Tootjaorganisatsiooni või organisatsioonide liitu loetakse lõike 1 tähenduses esindavaks, kui selle liikmed moodustavad vähemalt 50% selle tegutsemispiirkonna tootjatest ja see hõlmab vähemalt 60% selle piirkonna toodangust. 4. Konkreetses majanduspiirkonnas kõigile tootjatele kohustuslikuks muudetud eeskirjad: a) ei tohi põhjustada mingit kahju teistele tootjatele liikmesriigis ega ühenduses; b) ei ole kohaldatavad enne turustusaasta algust sõlmitud lepingu alusel otse töötlemiseks tarnitava toodangu suhtes, kui need otseselt seda ei käsitle, välja arvatud Artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a nimetatud toodangust aruandmise eeskirjad; c) ei tohi olla vastuolus kehtivate ühenduse ja riiklike eeskirjadega. 5. Eeskirjad ei pea olema siduvad määrusega (EÜ) nr 2092/91 hõlmatud mahepõllundustoodete tootjatele, välja arvatud siis, kui sellise meetme osas on kokku leppinud vähemalt 50% nimetatud tegutsemispiirkonna vastavatest tootjatest ning kui organisatsioon hõlmab vähemalt 60% selle piirkonna vastavast toodangust. Artikkel 14 Teatamine ja kehtetuks tunnistamine 1. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata eeskirjadest, mille nad konkreetses majanduspiirkonnas on muutnud kohustuslikuks kõigile tootjatele vastavalt artikli 13 lõikele 1. Komisjon avaldab need eeskirjad talle sobival viisil. 2. Komisjon otsustab, et liikmesriik peab otsustatud eeskirjade laiendamise tühistama, kui: a) ta teeb kindlaks, et laiendamine teistele tootjatele välistab olulisel osal siseturust konkurentsi või ähvardab vaba kaubandust või ohustab asutamislepingu artikli 33 eesmärke; b) kui ta teeb kindlaks, et teistele tootjatele laiendada otsustatud kokkuleppe, otsuse või kooskõlastatud tegevuse suhtes kohaldatakse asutamislepingu artikli 81 lõiget 1. Komisjoni otsust selle kokkuleppe, otsuse või kooskõlastatud tegevuse kohta kohaldatakse alles kindlakstegemise kuupäevast alates; c) ta leiab pärast kontrollimist, et käesolevat peatükki ei ole järgitud. Artikkel 15 Mitteliikmetest tootjate finantsosalus Kui kohaldatakse artikli 13 lõiget 1, võib asjaomane liikmesriik vaatluse või esitatud tõendite põhjal otsustada, et tootjad, kes ei kuulu organisatsiooni, peavad organisatsioonile või vajaduse korral liidule tasuma osa liikmetest tootjate rahalisest toetusest, millega kaetakse: a) artikli 13 lõikes 1 nimetatud eeskirjadest tulenevad halduskulud; b) organisatsiooni või liidu korraldatud turu-uuringute ja müügi edendamise kulud, millest saavad kasu kõik selle piirkonna tootjad. IV JAOTIS Tootmisharudevahelised organisatsioonid ja kokkulepped I peatükkMõiste ja tunnustamine Artikkel 16 Mõiste Käesolevas määruses tähendab "tootjaorganisatsioon" juriidilist isikut, mis a) koosneb määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 1 lõikes 2 loetletud toodete tootmise ja/või müügi ja/või töötlemisega seotud majandustegevusalade esindajatest; b) on asutatud kõigi või osade neis osalevate organisatsioonide või liitude algatusel; c) rakendab ühenduse ühes või mitmes osas järgmisi meetmeid, võttes arvesse tarbijate huve: i) tootmist ja turgu puudutava teadlikkuse ja läbipaistvuse suurendamine, ii) puu- ja köögivilja turuleviimise paremale koordineerimisele kaasaaitamine, eriti turu-uuringute abil, iii) ühenduse eeskirjadega kokkusobivate standardsete lepinguvormide koostamine, iv) toodetud puu- ja köögivilja intensiivsem turustamine, v) teabe kogumine ja uuringute tegemine, mis on vajalik selleks, et kohandada tootmist turunõuete ning tarbijate eelistuste ja ootustega, eriti tootekvaliteedi ja keskkonnakaitse alal, vi) taimekaitsevahendite ja muude lisandite kasutamise piiramise ning tootekvaliteedi säilitamise ja mulla ning vee kaitse tagamise võimaluste otsimine, vii) toodete kvaliteedi parandamise meetodite ja vahendite arendamine, viii) mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste potentsiaali kasutamine ning kaitse, ix) integreeritud tootmise või muude keskkonnasäästlike tootmismeetodite edendamine, x) I lisa punktides 2 ja 3 osutatud tootmis- ja turustuseeskirjade puhul ühenduse või siseriiklikest eeskirjadest karmimate eeskirjade sätestamine; d) on saanud artiklis 17 sätestatud tingimustel asjaomase liikmesriigi tunnustuse. Artikkel 17 Tunnustamine 1. Kui liikmesriigi struktuurid seda võimaldavad, võib liikmesriik käesoleva määruse tähenduses tootmisharudevaheliste organisatsioonidena tunnustada kõiki tema territooriumil tegutsevaid organisatsioone, kes esitavad vastava taotluse, tingimusel et: a) nad tegutsevad selle territooriumi ühes või mitmes piirkonnas; b) nad esindavad märkimisväärset osa kõnealuses piirkonnas või piirkondades toodetavast ja/või müüdavast ja/või töödeldavast puu- ja köögiviljast ning puu- ja köögiviljatoodetest, ning suudavad rohkem kui ühe piirkonna korral näidata igas piirkonnas iga ühendatava tegevusala kohta minimaalset esindatuse taset; c) nad rakendavad mitmeid artikli 16 punktis c nimetatud meetmetest; d) nad ei tegele ise puu- ja köögivilja või puu- ja köögiviljatoodete tootmise, töötlemise ega turustamisega; e) nad ei tegele ühegi artikli 18 lõikes 3 nimetatud tegevusega. 2. Enne tunnustuse andmist teatab liikmesriik komisjonile tunnustust taotlevatest tootmisharudevahelisest organisatsioonidest, edastades kogu asjakohase teabe nende esindavuse ja erineva tegevuse kohta koos kogu muu hinnangu andmiseks vajaliku teabega. Komisjon võib kahe kuu jooksul pärast teatamist tunnustamisele vastuväiteid esitada. 3. Liikmesriigid: a) otsustavad tunnustuse andmise kolme kuu jooksul pärast taotluse ja kõigi asjakohaste lisadokumentide esitamist; b) sooritavad korrapäraselt kontrollimisi veendumaks, et tootjaorganisatsioonid vastavad tunnustamise tingimustele, rakendavad tingimuste täitmatajätmise korral sellistele organisatsioonidele karistusi ja otsustavad vajaduse korral tunnustuse tühistamise; c) tühistavad tunnustuse, kui: i) enam ei täideta käesolevas määruses sätestatud tunnustuse tingimusi; ii) ii) tootmisharudevaheline organisatsioon rikub mõnd artikli 18 lõikes 3 sätestatud keeldudest, piiramata mis tahes muid siseriiklikust õigusest tulenevaid sanktsioone; iii) iii) tootmisharudevaheline organisatsioon ei täida artikli 18 lõikes 2 nimetatud teatamiskohustust; d) teatavad komisjonile kahe kuu jooksul igast otsusest tunnustuse andmise, selle andmisest keeldumise või selle tühistamise kohta. 4. Liikmesriikide komisjonile tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevusest aruandmise tingimused ning sagedus määratakse kindlaks määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 sätestatud korras. Komisjon võib kontrollimiste tulemuste põhjal paluda liikmesriigilt tunnustuse tühistamist. 5. Tunnustus on luba rakendada artikli 16 lõikes c loetletud meetmeid kooskõlas käesoleva määruse tingimustega. 6. Komisjon avaldab talle sobival viisil tootmisharudevaheliste tunnustatud organisatsioonide nimekirja, näidates nende majandusvaldkonna või tegevusala ning tegevused, mida viiakse ellu vastavalt artiklile 19. Tunnustuse tühistamised kuuluvad samuti avaldamisele. II peatükkKonkurentsieeskirjad Artikkel 18 Konkurentsieeskirjade kohaldamine 1. Vaatamata nõukogu määruse nr 1184/2006[19] artiklile 1, ei kohaldata asutamislepingu artikli 81 lõiget 1 tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuste suhtes, mida kasutatakse käesoleva määruse artikli 16 punktis c osutatud meetmete rakendamiseks. 2. Lõiget 1 kohaldatakse ainult juhul, kui: a) kokkulepetest ja kooskõlastatud tegevusest on komisjonile teatatud; b) komisjon ei leia kahe kuu jooksul pärast vajalike üksikasjade saamist, et need kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevused on ühenduse eeskirjadega vastuolus. Kokkuleppeid, otsuseid ega kooskõlastatud tegevusi ei tohi rakendada enne, kui esimese lõigu punktis b nimetatud ajavahemik on möödas. 3. Igal juhul tuleb tunnistada ühenduse eeskirjadega vastuolus olevaks järgmised kokkulepped, otsused ja kooskõlastatud tegevused, mis: a) võivad põhjustada ühenduse turgude mis tahes vormis jaotamist; b) võivad mõjutada turukorralduse ladusat toimimist; c) võivad tekitada konkurentsimoonutusi, mis ei ole vajalikud tootmisharudevahelise organisatsiooni meetmega järgitava ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks; d) sisaldavad hindade kindlaksmääramist, välja arvatud meetmed, mida tootmisharudevahelised organisatsioonid võtavad ühenduse eeskirjade konkreetsete sätete kohaldamiseks, e) võivad tekitada diskrimineerimist või kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete olulise osa puhul. 4. Kui komisjon leiab pärast lõike 2 esimese lõigu teises alapunktis nimetatud kahekuulise ajavahemiku lõppu, et käesoleva määruse kohaldamise tingimusi ei täideta, otsustab ta, et kõnealuse kokkuleppe, otsuse või kooskõlastatud tegevuse suhtes kohaldatakse asutamislepingu artikli 81 lõiget 1. Otsus ei jõustu varem kui sellest asjaomasele tootmisharudevahelisele organisatsioonidele teatamise kuupäeval, välja arvatud juhul, kui tootmisharudevaheline organisatsioon on esitanud ebaõigeid andmeid või kuritarvitanud lõikes 1 ettenähtud erandit. 5. Mitmeaastaste lepingute puhul kehtib esimese aasta etteteatamine ka lepingu järgnevatel aastatel. Sel juhul võib komisjon aga igal ajal omal algatusel või teise liikmesriigi taotluse põhjal teatada kokkusobimatuse tuvastamisest. III peatükkEeskirjade laiendamine Artikkel 19 Eeskirjade laiendamine 1. Kui liikmesriigi konkreetses piirkonnas või piirkondades tegutsevat tootmisharudevahelist organisatsiooni peetakse teatava toote tootmist ja/või müüki ja/või töötlemist esindavaks, võib asjaomane liikmesriik selle organisatsiooni taotluse põhjal muuta mõned selle organisatsiooni kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevused piiratud ajaks kohustuslikuks teistele kõnealuses piirkonnas või piirkondades üksikuna või rühmas tegutsevatele ettevõtjatele, kes ei kuulu sellesse organisatsiooni. 2. Tootmisharudevahelist organisatsiooni peetakse lõike 1 tähenduses esindavaks, kui ta hõlmab vähemalt kaks kolmandikku liikmesriigi asjakohase piirkonna või piirkondade asjakohase toote või toodete tootmisest ja/või müügist ja/või töötlemisest. Kui eeskirjade laiendamise taotlus hõlmab rohkem kui üht piirkonda, peab tootmisharudevaheline organisatsioon tõestama esindatuse minimaalset taset iga ühendatava haru puhul igas asjakohases piirkonnas. 3. Eeskirjad, mille laiendamist teistele ettevõtjatele võib taotleda: a) peavad käsitlema üht järgmistest eesmärkidest: i) aruandlus toodangu ja turu kohta, ii) ühenduse või siseriiklikes eeskirjades sätestatuist karmimad tootmiseeskirjad, iii) ühenduse eeskirjadega sobivate standardlepingute koostamine, iv) turustuseeskirjad, v) keskkonnakaitse eeskirjad, vi) meetmed toodete turustuse edendamiseks ja kasutamiseks, vii) meetmed mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste kaitseks. b) peavad olema jõus vähemalt ühe turustusaasta; c) võib kohustuslikuks muuta kõige enam kolmeks turustusaastaks; d) ei tohi põhjustada kahju liikmesriigi või ühenduse teistele ettevõtjatele. Esimese lõigu punkti a alapunktides ii), iv) ja v) osutatud eeskirjad ei tohi olla erinevad I lisas sätestatust. Punkti a alapunktis ii) osutatud eeskirju ei kohaldata toodete suhtes, mis on toodetud väljaspool lõikes 1 osutatud konkreetset piirkonda või konkreetseid piirkondi. Artikkel 20 Teatamine ja kehtetuks tunnistamine 1. Liikmesriigid teatavad artikli 19 lõike 1 kohaselt komisjonile kohe eeskirjadest, mille nad on muutnud kohustuslikuks kõigile ettevõtjatele ühes või mitmes piirkonnas. Komisjon avaldab need eeskirjad talle sobival viisil. 2. Enne eeskirjade avalikustamist teatab komisjon määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõike 1 kohaselt moodustatud komiteele kõikidest tootmisharudevaheliste kokkulepete laiendamise teatistest. Artikli 14 lõike 2 teises lõigus nimetatud juhtudel otsustab komisjon, et liikmesriik peab otsustatud eeskirjade laiendamise tühistama. Artikkel 21 Mitteliikmete finantsosalus Kui üht või mitut toodet käsitlevaid eeskirju laiendatakse ja kui tunnustatud tootmisharudevaheline organisatsioon tegeleb ühe või mitme artikli 19 lõike 3 esimese lõigu punktis a nimetatud tegevusega, mis toob üldist majanduslikku kasu isikutele, kelle tegevus on seotud ühe või mitme asjaomase tootega, võib tunnustuse andnud liikmesriik otsustada, et üksikisikud või rühmad, kes ei ole selle organisatsiooni liikmed, aga saavad nendest meetmetest kasu, maksavad organisatsioonile täielikult või osaliselt liikmete finantsosaluse summa ulatuses, milles sellised osamaksud katavad kõnealuste meetmete kohaldamisest tekkivad kulud. V JAOTISKauplemine kolmandate riikidega I peatükkÜldsätted Artikkel 22 Üldpõhimõtted Kui käesolevas määruses või selle alusel ei ole sätestatud teisiti, on kolmandate riikidega kauplemisel keelatud: a) nõuda tasusid, mis on toimelt samaväärsed tollimaksuga; b) kohaldada koguselisi piiranguid või nendega samaväärse toimega meetmeid. Artikkel 23 Koondnomenklatuur Käesoleva määrusega hõlmatud toodete klassifitseerimise suhtes kohaldatakse kombineeritud nomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirju ja selle rakendamise erieeskirju. Käesoleva määruse kohaldamisest tulenev tariifinomenklatuur moodustab osa ühisest tollitariifistikust. II peatükkImport I jaguImpordilitsentsid ARTIKKEL 24 Valikulised impordilitsentsisüsteemid Komisjon võib otsustada, et ühe või mitme käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluva toote importimisel nõutakse impordilitsentsi esitamist. Artikkel 25 Litsentside väljaandmine Liikmesriigid annavad litsentsi kõikidele taotlejatele, sõltumata nende tegevuskohast ühenduses, kui nõukogu määruses või asutamislepingu artiklile 133 või 300 vastavas kokkuleppes ei ole otsustatud teisiti ja ilma et see piiraks III jao kohaldamiseks võetud meetmeid. Artikkel 26 Kehtivus Impordilitsentsid kehtivad kogu ühenduses. Artikkel 27 Tagatis 1. Litsentside väljaandmine sõltub tagatise esitamisest, mis garanteerib toodete ekspordi või impordi litsentsi kehtivusaja jooksul. 2. Kui litsentsi kehtivusajal importi või eksporti ei toimu või toimub ainult osaliselt, jääb tagatise esitaja tagatisest täielikult või osaliselt ilma, välja arvatud vääramatu jõu korral. Artikkel 28 Rakenduseeskirjad Käesoleva jao rakendamiseks vajalikud eeskirjad, sealhulgas litsentsi kehtivusaeg, kiidetakse heaks määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. II JAGU IMPORDITOLLIMAKSUD JA PIIRIL KEHTIVA HINNA SÜSTEEM ARTIKKEL 29 Imporditollimaksud Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate toodete suhtes imporditollimakse ühtse tollitariifistiku alusel. Artikkel 30 Piiril kehtiva hinna süsteem 1. Kui ühtse tollitariifistiku tollimaksumäära kohaldamine sõltub imporditud saadetise hinnast piiril, kontrollitakse selle hinna tõepärasust, kasutades kauba väärtust importimisel, mille komisjon toodete ja päritolumaade kaupa arvutab toote hindade kaalutud keskmise põhjal liikmesriikide tüüpilistel imporditurgudel või vajaduse korral muudel turgudel. Põhiliselt töötlemiseks imporditavate saaduste ja toodete puhul võib aga võtta erisätteid määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 sätestatud korras. 2. Kui kõnealuse kaubasaadetise deklareeritud hind piiril on kõrgem kui kauba väärtus importimisel, millele on liidetud määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõike 2 alusel kehtestatud protsendimäär, mis ei tohi ületada kõnealust väärtust rohkem kui 10% võrra, nõutakse kõnealuse väärtuse põhjal kindlaksmääratud imporditollimaksudega võrduva tagatise esitamist. 3. Kui kõnealuse kaubasaadetise hinda piiril tollivormistusel ei deklareerita, sõltub ühise tollitariifistiku tollimaksumäärade kohaldamine kaupade väärtusest importimisel või tollialaste õigusaktide asjakohaste sätete kohaldamisest tingimustel, mis määratakse vastavalt määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikele 2. 4. Lõigete 1 2 ja 3 üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. Artikkel 31 Täiendavad imporditollimaksud 1. Et vältida või kõrvaldada teatavate toodete impordist tulenevaid kahjulikke mõjusid ühenduse turul, kohaldatakse ühe või mitme käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluva toote impordi puhul artiklites 29 ja 30 sätestatud tollimaksumäärade alusel täiendavat imporditollimaksu, kui: a) imporditakse hinnaga, mis on ühenduse poolt WTOle teatatud hinnast („käivitushinnast”) madalam, või b) impordi maht ületab mis tahes aastal teatava taseme („käivituskoguse”). Käivituskogus kinnitatakse turulepääsu võimaluste alusel, mis määratakse kindlaks impordi protsendina vastavast siseriiklikust tarbimisest kolme eelneva aasta vältel. 2. Täiendavaid imporditollimakse ei kehtestata, kui import tõenäoliselt ühenduse turgu ei häiri või kui nende mõju oleks kavandatava eesmärgiga võrreldes ebaproportsionaalne. 3. Lõike 1 punkti a kohaldamisel määratakse impordihinnad kindlaks kõnesoleva kaubasaadetise CIF-impordihinna alusel. CIF-impordihindu kontrollitakse kõnealuse toote tüüpiliste maailmaturu- või ühenduse impordituru hindade alusel. 4. Lõigete 1, 2 ja 3 üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. Eelkõige käsitlevad sellised üksikasjalikud eeskirjad: a) tooteid, mille puhul võib kohaldada täiendavaid imporditollimakse; b) muid kriteeriume, mis on vajalikud käesoleva artikli lõike 1 kohaldamiseks. III jaguImpordikvootide haldamine ARTIKKEL 32 Tariifikvoodid 1. Artikli 300 lõikes 46 loetletud toodete impordi tariifikvoodid, mis tulenevad asutamislepingu artikli 2 alusel sõlmitud lepingutest või mis tahes muust nõukogu aktist, avab ja neid haldab komisjon vastavalt üksikasjalikele eeskirjadele, mis võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. 2. Tariifikvoote hallatakse viisil, mis väldib igasugust diskrimineerimist asjaomaste ettevõtjate vahel, kohaldades üht järgmistest meetoditest või nende kombinatsiooni või muud sobivat meetodit: a) meetod, mis põhineb taotluste saabumise järjekorral (põhimõttel „kes ees, see mees”); b) meetod, millega kvoodid jaotatakse taotletud koguste alusel (üheaegse läbivaatamise meetod); c) meetod, mis põhineb tavapäraste kaubavoogude arvessevõtmisel (vanad importijad/uued taotlejad). 3. Kasutatav haldusmeetod peab asjakohaselt arvestama ühenduse turu tarnevajadustega ja vajadusega kaitsta turu tasakaalu. Artikkel 32 Tariifikvootide avamine Komisjon sätestab määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras iga-aastased tariifikvoodid, mis on vajaduse korral sobivalt järgustatud läbi aasta, ja kinnitab kasutatava haldamisviisi. Käesoleva jao üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu sama korra kohaselt ja need käsitlevad eeskätt: a) tagatisi, mis kinnitavad toote laadi, lähtekohta ja päritolu; b) dokumendi tunnustamist, mida kasutatakse punktis a nimetatud tagatiste tõendamiseks; c) impordilitsentside väljaandmise tingimusi ja nende kehtivusaega. IV jaguKaitsemeetmed ja seestöötlemise peatamine ARTIKKEL 34 Kaitsemeetmed Kui käesolevas määruses, muudes nõukogu aktides või rahvusvahelistes lepingutes, mis on sõlmitud vastavalt asutamislepingu artiklile 300, ei nähta ette teisiti, võib ühendusse importimise vastu rakendada kaitsemeetmeid kooskõlas nõukogu määrustega (EÜ) nr 519/94[20] ja (EÜ) nr 3285/94.[21] Artikkel 35 Seestöötlemise korra peatamine Määral, mis on vajalik ühise turukorralduse ladusaks toimimiseks, võib käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvate toodete puhul seestöötlemise korra kasutamise täielikult või osaliselt keelata määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. III peatükkEksport I jaguEkspordilitsentsid ARTIKKEL 36 Valikulised ekspordilitsentsisüsteemid 1. Komisjon võib otsustada, et ühe või mitme käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluva toote eksportimisel nõutakse ekspordilitsentsi esitamist. 2. Artikleid 25, 26 ja 27 kohaldatakse mutatis mutandis . 3. Lõigete 1 ja 2 üksikasjalikud rakenduseeskirjad, sealhulgas litsentside kehtivusajad, kehtestatakse määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. II jaguVälistöötlemise korra peatamine ARTIKKEL 37 Välistöötlemise korra peatamine Määral, mis on vajalik ühise turukorralduse ladusaks toimimiseks, võib käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvate toodete puhul määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud menetluse kohaselt seestöötlemise korra kasutamise täielikult või osaliselt keelata. VI JAOTISRakendamine, muutmine ja lõppsätted I peatükkRakendussätted Artikkel 38 Üksikasjalikud eeskirjad Käesoleva määruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. Kõnealused eeskirjad võivad eelkõige hõlmata järgmist: a) II jaotise kohaldamise üksikasjalikke eeskirju, mis sisaldavad eeskätt: i) artiklis 2 osutatud turunormide sätestamist; ii) eeskirju, mis käsitlevad küsimust, kas tooteid, millele on kehtestatud normid, tohib ühenduses turustada üksnes nende normide kohaselt; iii) eeskirju normidest kõrvalekaldumise kohta; iv) normides nõutavate üksikasjade esitamise eeskirju; v) normide kohaldamise eeskirju ühendusse imporditud ja ühendusest eksporditud toodetele; b) III jaotise rakendamise eeskirju, sealhulgas: i) tingimusi, mille kohaselt saavad tootjaorganisatsioonid oma volitusi tütarettevõtetele delegeerida; ii) artiklis 6 ja artikli 10 lõikes 1 osutatud meetmete osalise rahastamise astet ja üksikasjalikke eeskirju; c) IV jaotise rakendamise eeskirju; d) liikmesriikide korraldatava haldus- ja füüsilise kontrolli eeskirju käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustuste kohta; e) sanktsioonide rakendamise eeskirju juhuks, kui on avastatud, et käesoleva määruse kohaldamisest tulenevaid kohustusi ei täideta. Karistused jagatakse tuvastatud rikkumise tõsiduse, ulatuse, püsivuse ja korduvuse järgi. f) alusetult makstud summade tagasimaksmise eeskirju; g) tehtud kontrolli ja selle tulemuste aruandluse eeskirju. h) V jaotise rakendamise eeskirju, sealhulgas meetmeid, millele selles jaotises on konkreetselt osutatud; i) meetmeid, mis hõlbustavad üleminekut määrustes (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 2202/96 sätestatud korralt käesoleva määrusega kehtestatud korrale. II peatükkMuutmine, tühistamine ja lõppsätted Artikkel 39 Riigiabi Asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89 kohaldatakse värske ja jahutatud kartuli (CN-kood 0701) tootmise ja sellega kauplemise suhtes. Artikkel 40 Määruse (EÜ) nr 2200/96 muutmine Määrust (EÜ) nr 2200/96 muudetakse järgmiselt. 1) Artikli 1 lõike 2 tabel asendatakse järgmisega: „CN-kood | Kirjeldus | 0702 00 00 | Tomatid, värsked või jahutatud | 0703 | Sibul, šalott, küüslauk, porrulauk jm sibulköögiviljad, värsked või jahutatud | 0704 | Kapsas, lillkapsas, nuikapsas, lehtkapsas ja muu söödav kapsas, värske või jahutatud | 0705 | Aedsalat (Lactuca sativa) ja sigur (Cichorium spp.), värske või jahutatud | 0706 | Porgand, naeris, söögipeet, aed-piimjuur, juurseller, redis jms söödav juurvili, värske või jahutatud | 0707 00 | Kurgid ja kornišonid, värsked või jahutatud: | 0708 | Kaunviljad, poetatud või poetamata, värsked või jahutatud | ex 0709 | Muud köögiviljad, värsked või jahutatud, v.a alamrubriikidesse 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 ja 0709 90 60 kuuluvad köögiviljad | ex 0802 | Muud pähklid, värsked või kuivatatud, lüditud või lüdimata, kooritud või koorimata, v.a alamrubriiki 0802 90 20 kuuluvad beetli- ja koolapähklid | 0803 00 11 | Värsked jahubanaanid | ex 08030090 | Kuivatatud jahubanaanid | 0804 20 10 | Värsked viigimarjad | 0804 30 00 | Ananassid | 0804 40 00 | Avokaadod | 0804 50 00 | Guajaavid, mangod ja mangostanid | 0805 | Värsked või kuivatatud tsitrusviljad | 0806 10 10 | Värsked lauaviinamarjad | 0807 | Värsked melonid (sh arbuusid) ja papaiad | 0808 | Värsked õunad, pirnid ja küdooniad | 0809 | Värsked aprikoosid, kirsid, virsikud (sh nektariinid), ploomid ja laukaploomid | 0810 | Muud puuviljad ja marjad, värsked | 0813 50 31 0813 50 39 | Üksnes rubriikide 0801 ja 0802 kuivatatud pähklitest koosnevad segud | ex 0910 99 | Küüslauk, värske või jahutatud | ex 12 11 90 85 | Värske või jahutatud basiilik, meliss, piparmünt, harilik pune (oregano), rosmariin, salvei | 1212 99 30 | Jaanikaunad” | 2) I, II, III, IV, V ja VI jaotis jäetakse välja. 3) Artikkel 44 asendatakse järgmisega: „Artikkel 44 Liikmesriigid ja komisjon annavad üksteisele teavet, mis on vajalik käesoleva määruse ja nõukogu määruse (EÜ) nr […],* kohaldamiseks või turu järelevalveks ja analüüsiks ning nimetatud määrustega hõlmatud toodetega seotud rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks. * ELT L [Käesolev määrus, numbri sisestab avaldamisel Euroopa Ühenduse Ametlike Väljaannete Talitus].” (4) Artikkel 46 asendatakse järgmisega: „Artikkel 46 1. Komisjoni abistab puu- ja köögivilja korralduskomitee, (edaspidi komitee). 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud ajavahemikuks kehtestatakse üks kuu. 3. Komitee võtab vastu oma töökorra." 5) Artikkel 47 jäetakse välja. 6) Artikkel 48 asendatakse järgmisega: „Artikkel 48 Käesoleva määruse kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artikli 46 lõikes 2 kirjeldatud korras. Need võivad sisaldada eeskirju, millega määratakse kindlaks artikli 44 kohaldamiseks vajalik teave, samuti selle vorm, sisu, ajastus ja tähtajad ning sätestatakse teabe ja dokumentide edastamise või kättesaadavaks muutmise kord.” 7) Artiklid 49, 50 ja 51 jäetakse välja. 8) Artikkel 52 asendatakse järgmisega: „Artikkel 52 Käesoleva määruse ja määruse (EÜ) nr […] kohaselt tehtud kulutused loetakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005* artikli 3 lõike 1 punkti b kohaselt põllumajandusturgu reguleerivateks sekkumismeetmeteks. * ELT L 209, 11.8.2005, lk 1.” 9) Artiklid 55, 56 ja 57 jäetakse välja. 10) Lisad I–V jäetakse välja. Artikkel 41 Määruse (EÜ) nr 2201/96 muutmine Määrust (EÜ) nr 2201/96 muudetakse järgmiselt. 1) I ja II jaotis jäetakse välja. 2) Artiklid 24 ja 25 jäetakse välja. 3) Artiklid 26 ja 27 asendatakse järgmistega: „Artikkel 26 Käesoleva määruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. Need võivad sisaldada eeskirju, millega määratakse kindlaks artikli 27 kohaldamiseks vajalik teave, samuti selle vorm, sisu, ajastus ja tähtajad ning sätestatakse teabe ja dokumentide edastamise või kättesaadavaks muutmise kord. Artikkel 27 Liikmesriigid ja komisjon annavad üksteisele teavet, mis on vajalik käesoleva määruse ja nõukogu määruse (EÜ) nr […]* kohaldamiseks või turu järelevalveks ja analüüsiks ning ende määrustega hõlmatud tooteid käsitlevate rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks. * ELT L [Käesolev määrus, numbri sisestab avaldamisel Euroopa Ühenduse Ametlike Väljaannete Talitus].” 4) Artiklid 29–32 jäetakse välja. 5) I, II ja III lisa jäetakse välja. Artikkel 42 Määruse (EÜ) nr 2826/2000 muutmine Määrust (EÜ) nr 2826/2000 muudetakse järgmiselt. 1) Artikli 5 lõikele 3 lisatakse järgmine lõik: „Puu- ja köögiviljade müügi edendamine on suunatud peamiselt alla 18 aasta vanustele noortele.” 2) Artikli 9 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik: „Esimeses lõigus osutatud protsent on 60 juhul, kui puu- ja köögivilja müügi edendamine on suunatud üksnes alla 18 aasta vanustele noortele.” Artikkel 43 Määruse (EÜ) nr 1782/2003 muutmine Määrust (EÜ) nr 1782/2003 muudetakse järgmiselt. 1) Artikli 33 lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega: „a) neile on antud toetust artiklis 38 osutatud võrdlusperioodi jooksul vähemalt ühe VI lisas osutatud toetuskava alusel, või oliiviõli puhul turustusaastatel, millele osutatakse artikli 37 lõike 1 teises lõigus, või suhkrupeedi, suhkruroo ja hariliku siguri puhul, kui nad on saanud turustustoetust VII lisa punktis K osutatud võrdlusperioodi jooksul või banaanide puhul, kui nad on saanud hüvitist sissetulekukaotuse eest VII lisa punktis L osutatud võrdlusperioodi jooksul või puu- ja köögivilja puhul, kui nad olid puu- ja köögiviljatootjad võrdlusperioodil, mida liikmesriigid kohaldasid nendele toodetele VII lisa punkti M kohaselt;” 2) Artikli 37 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik: „Puu- ja köögivilja puhul arvutatakse võrdlussumma ja seda kohandatakse VII lisa punktile M vastavalt.” 3) Artikli 40 lõige 2 asendatakse järgmisega: "2. Kui vääramatu jõud või erandlikud asjaolud mõjutasid kogu võrdlusperioodi, arvutab liikmesriik võrdlussumma aastate 1997-1999 alusel. Suhkrupeedi, suhkruroo ja hariliku siguri puhul arvutatakse võrdlussumma VII lisa punkti K kohaselt valitud tüüpilisele perioodile eelneva lähima turustusaasta põhjal. Banaanide puhul arvutatakse võrdlussumma VII lisa punkti L kohaselt valitud tüüpilisele perioodile eelneva lähima turustusaasta põhjal. Puu- ja köögivilja puhul arvutatakse võrdlussumma VII lisa punkti M kohaselt valitud tüüpilisele perioodile eelneva lähima turustusaasta põhjal. Sel juhul kohaldatakse artiklit 1 mutatis mutandis .” 4) Artikli 43 lõike 2 punkt a asendatakse järgmisega: „a) VII lisas loetletud kartulitärklise, kuivsööda ja seemnetoetuste puhul hektarite arv, millelt saadud toodangu kohta on võrdlusperioodil antud VII lisa punktide B, D ja F kohaselt arvutatud toetust; a a ) suhkrupeedi, suhkruroo ja hariliku siguri puhul arvutatakse võrdlussumma välja vastavalt VII lisa punkti K alampunktile 4; a b ) banaanide puhul arvutatakse võrdlussumma välja vastavalt VII lisa punktile L; a c ) puu- ja köögivilja puhul arvutatakse võrdlussumma välja vastavalt VII lisa punktile M;” 5) Artikli 44 lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega: „Toetuskõlblik hektar” peab ka tähendama ühte järgmisest: a) maa-ala, kus kasvavatakse humalat või mis on ajutise puhkekohustuse all; b) maa-ala, kus kasvavatakse oliivipuid; c) maa-ala, kus kasvatatakse banaane; d) maa-ala, kus kasvatatakse pikaajalisi puu- ja köögiviljakultuure.” 6) Artikkel 51 asendatakse järgmisega: „Artikkel 51 Maa põllumajanduslik kasutus Põllumajandustootjad võivad kasutada artikli 44 lõike 3 kohaselt deklareeritud maatükke mis tahes põllumajanduslikuks tegevuseks, välja arvatud pikaajalised kultuurid. Põllumajandustootjad võivad siiski kasutada maatükke järgmiste pikaajaliste kultuuride kasvatamiseks: a) humal b) oliivipuud c) banaanid, d) pikaajalised puu- ja köögiviljakultuurid.” 7) Artikkel 60 jäetakse välja. 8) Artikli 63 lõikele 3 lisatakse järgmine lõik: „Seoses puu- ja köögiviljatoetuste komponendi lülitamisega ühtsesse otsemaksete kavasse võivad liikmesriigid otsustada kohaldada esimeses lõigus sätestatud erandit hiljemalt 1. aprillil 2008. aastal.” 9) Artikkel 71g jäetakse välja. 10) Artikli 71 k lõikele 2 lisatakse järgmine lõik: „Seoses puu- ja köögiviljatoetuste komponendi lülitamisega ühtsesse otsemaksete kavasse võivad uued liikmesriigid siiski otsustada kohaldada esimeses lõigus sätestatud erandit hiljemalt 1. aprillil 2008. aastal või selle aasta 1. augustil, mis eelneb ühtse otsemaksete kava kohaldamise esimesele aastale. ” 11) pärast artikli 145 punkti d alapunkti c lisatakse järgmine alapunkt: „d)d) üksikasjalikud eeskirjad banaanitootmise toetuste hõlmamise kohta ühtse otsemaksete kavaga.“. 12) Artikkel 155 asendatakse järgmisega: „Artikkel 115 Muud üleminekueeskirjad Artiklites 152 ja 153 ning määrustes (EMÜ) nr 404/93, (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96, (EÜ) nr 2202/96 ja (EÜ) nr 1260/2001 sätestatud menetlustelt käesoleva määrusega sätestatud korrale, eelkõige määruse (EÜ) nr 1259/1999 artiklite 4 ja 5 ja määruse (EÜ) nr 1259/1999 lisa ning määruse (EÜ) nr 1251/1999 artikli 6 kohaldamisega seotud korrale ning määrusega (EMÜ) nr 1035/72 sätestatud arengukavadelt käesoleva määruse artiklites 83–87 osutatud arengukavadele ülemineku hõlbustamiseks vajalikud lisameetmed võib võtta käesoleva määruse artikli 144 lõikes 2 osutatud korras. Artiklites 152 ja 153 osutatud määruseid ja artikleid kohaldatakse jätkuvalt siiski VII lisas osutatud võrdlussummade kehtestamise eesmärgil.” 13) Lisasid muudetakse vastavalt käesoleva määruse II lisale. Artikkel 44 Kehtetuks tunnistamine Määrus (EÜ) nr 2202/96 ja nõukogu direktiiv 2001/112/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Artikkel 45 Muud toetuskavad Määrustega (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ nr 2202/96 kehtestatud toetuskavad, mis tunnistati käesoleva määrusega kehtetuks, jäävad asjaomaste toodete suhtes kehtima kuni turustusaasta lõpuni, mis lõpeb 2008. aasta jooksul. Artikkel 46 Jõustumine Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja I LISA Täielik nimekiri tootjaorganisatsioonides kohaldatavatest eeskirjadest, mida võib laiendada mitteliikmetest tootjatele vastavalt artikli 13 lõikele 1 1. Teavitamiseeskirjad a) teatamine kasvatamiskavatsustest toodete ja vajaduse korral sortide kaupa; b) teatamine külvist ja istutamisest; c) teatamine üldkasvualast toodete ja võimaluse korral sortide kaupa; d) teatamine eeldatavatest kogustest ja arvatavatest koristuskuupäevadest toodete ja võimaluse korral sortide kaupa; e) korrapärane teatamine koristatud kogustest ja kättesaadavatest varudest sortide kaupa; f) teatamine ladustusvõimsustest. 2. Tootmiseeskirjad a) kasutatava seemne valimine vastavalt kavandatud eesmärgile (värske turg/tööstuslik töötlemine); b) puuviljaaedade hõrendamine. 3. Turustuseeskirjad a) kindlaksmääratud kuupäevad koristuse alustamiseks, turustamise järgustamine; b) kvaliteedi ja suuruse miinimumnõuded; c) ettevalmistus, esitlus, pakkimine ja märgistus esimeses turustusetapis; d) toote päritolutähis. 4. Keskkonnakaitse eeskirjad a) väetise ja sõnniku kasutamine; b) taimekaitsevahendite ja muude saagi kaitsmise meetodite kasutamine; c) taimekaitsevahendite ja väetiste maksimaalne jääksisaldus puu- ja köögiviljas; d) kõrvalsaaduste ja kasutatud materjali hävitamise eeskirjad; e) turult kõrvaldatud toodete kasutamise eeskirjad. II LISA Määruse (EÜ) nr 1782/2003 lisasid muudetakse järgmiselt: 1) I lisast jäetakse välja kuivatatud viinamarju käsitlev rida. 2) II lisa asendatakse järgmisega: „II LISA Artikli 12 lõikes 2 osutatud riigisisesed ülemmäärad (miljonites eurodes) Liikmesriik: | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | Belgia | 4,7 | 6,4 | 8,0 | 8,0 | 8,1 | 8,1 | 8,1 | 8,1 | Taani | 7,7 | 10,3 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | Saksamaa | 40,4 | 54,6 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | Kreeka | 45,4 | 61,1 | 76,4 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | Hispaania | 56,9 | 77,3 | 97,0 | 103,8 | 103,9 | 103,9 | 103,9 | 103,9 | Prantsusmaa | 51,4 | 68,7 | 85,9 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | Iirimaa | 15,3 | 20,5 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | Itaalia | 62,3 | 84,5 | 106,4 | 116,5 | 116,6 | 116,6 | 116,6 | 116,6 | Luksemburg | 0,2 | 0,3 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | Holland | 6,8 | 9,5 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | Austria | 12,4 | 17,1 | 21,3 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | Portugal | 10,8 | 14,6 | 18,2 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | Soome | 8,0 | 10,9 | 13,7 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | Rootsi | 6,6 | 8,8 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | Ühendkuningriik | 17,7 | 23,6 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | ” 3) V lisast jäetakse välja read, mis käsitlevad kuivatatud viinamarju, töötlemiseks mõeldud tsitrusvilju ja tomateid. 4) VII lisas lisatakse järgmine punkt: „M. Puu- ja köögiviljad Liikmesriigid määravad iga põllumajandustootja võrdlussumma hulka arvatava summa kindlaks selliste objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel nagu: - turustustoetuse summa, mille põllumajandustootja on otseselt või kaudselt puu- ja köögivilja eest saanud; - puu- ja köögivilja tootmiseks kasutatud maa-ala pindala; - toodetud puu ja köögivilja kogus tüüpilise perioodi põhjal, mis võib iga toote puhul olla erinev ja koosneda ühest või enamast turustusaastast ning mis algab 2001. aastal lõppevast turustusaastast (liikmesriikide puhul, kes liitusid ühendusega 2004. aastal ja hiljem algab see 2004. aastal lõppevast turustusaastast) ja kestab kuni 2007. aastal lõppeva turustusaastani. Liikmesriigid arvutavad käesoleva määruse artikli 43 lõikes 2 osutatud toetuskõlblike hektarite arvu selliste objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel, nagu on esimese lõigu teises taandes osutatud maa pindala. Selle punkti kriteeriume võib erinevate puu- ja köögiviljatoodete puhul erinevalt rakendada, kui sellel on objektiivne nõuetekohane põhjendus. Käesolevas määruses tähendab „puu- ja köögivili” määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 1 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 2201/96 artikli 1 lõikes 2 loetletud tooteid.” 5) Lisad VIII ja VIIIa asendatakse järgmistega: „VIII LISA Artiklis 41 osutatud siseriiklikud ülemmäärad (tuhandetes eurodes) | Liikmesriik: | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 ja järgnevad aastad | Belgia | 411 053 | 580 376 | 593 395 | 606 935 | 614 179 | 611 805 | Taani | 943 369 | 1 015 479 | 1 021 296 | 1 027 278 | 1 030 478 | 1 030 478 | Saksamaa | 5 148 003 | 5 647 175 | 5 695 607 | 5 744 240 | 5 770 254 | 5 774 254 | Kreeka | 838 289 | 2 143 603 | 2 171 217 | 2 362 198 | 2 364 613 | 2 175 282 | Hispaania | 3 266 092 | 4 635 365 | 4 649 913 | 4 830 954 | 4 838 536 | 4 840 413 | Prantsusmaa | 7 199 000 | 8 236 045 | 8 282 938 | 8 382 272 | 8 407 555 | 8 415 555 | Iirimaa | 1 260 142 | 1 335 311 | 1 337 919 | 1 340 752 | 1 342 268 | 1 340 521 | Itaalia | 2 539 000 | 3 791 893 | 3 813 520 | 4 151 330 | 4 163 175 | 4 184 720 | Luksemburg | 33 414 | 36 602 | 37 051 | 37 051 | 37 051 | 37 051 | Holland | 386 586 | 428 329 | 833 858 | 846 389 | 853 090 | 853 090 | Austria | 613 000 | 633 577 | 737 093 | 742 610 | 745 561 | 744 955 | Portugal | 452 000 | 504 287 | 571 377 | 608 101 | 608 631 | 608 327 | Soome | 467 000 | 561 956 | 563 613 | 565 690 | 566 801 | 565 520 | Rootsi | 637 388 | 670 917 | 755 045 | 760 281 | 763 082 | 763 082 | Ühendkuningriik | 3 697 528 | 3 944 745 | 3 960 986 | 3 977 175 | 3 985 834 | 3 975 849 | VIIIa lisa Artiklis 71c osutatud riiklikud ülemmäärad (tuhandetes eurodes) 1. | EELARVE RUBRIIK: 05 02 08 – 05 03 02 29 – 05 02 10 01 – 05 03 01 | ASSIGNEERINGUD: 1 319,758 mln eurot, 115 mln eurot, 38 mln eurot ja 30 196 mln eurot | 2. | NIMETUS: Nõukogu määrus, millega kehtestatakse puu- ja köögiviljasektori erieeskirjad ja muudetakse teatavaid määrusi | 3. | ÕIGUSLIK ALUS Asutamislepingu artiklid 36 ja 37. | 4. | EESMÄRGID: Puu- ja köögiviljakorralduse reform. | 5. | FINANTSMÕJU | 12-KUULINE PERIOOD (miljonites eurodes) | JOOKSEV FINANTS-AASTA 2007 (miljonites eurodes) | JÄRGMINE FINANTS-AASTA 2008 (miljonites eurodes) | 5.0 | KULUD – EÜ EELARVEST MAKSTAVAD (TOETUSED/SEKKUMISED) – RIIKLIKUD – MUUD | – | – | –40.6 | 5.1 | TULUD – EÜ OMAVAHENDID (LÕIVUD/TOLLIMAKSUD) – RIIGI TULUD | – | – | – | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 5.0.1 | KAVANDATUD KULU | +36.7 | –5.8 | +2.6 | +12.6 | +15.7 | 5.1.1 | KAVANDATUD TULU | – | – | – | – | – | 5.2 | ARVUTAMISMEETOD: Vt lisatud tabel | 6.0 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE ASJAOMASES PEATÜKIS KIRJENDATUD ASSIGNEERINGUTEST? | JAH EI | 6.1 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA ASSIGNEERINGUTE ÜMBERPAIGUTAMISEGA JOOKSVA EELARVE PEATÜKKIDE VAHEL? | JAH EI | 6.2 | KAS ON VAJA LISAEELARVET? | JAH EI | 6.3 | KAS ASSIGNEERINGUID ON VAJA KIRJENDADA TULEVASTES EELARVETES? | JAH EI | MÄRKUSED: | LISA Puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse reformi kavandatud mõju võrreldes praeguse olukorraga. Puu- ja köögiviljasektori praegune olukord – mln eurot Meetmed | Eelarve 2008 | Eelarve 2009 | Eelarve 2010 | Eelarve 2011 | Eelarve 2012 | Eelarve 2013 | Eksporditoetused | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | Bulgaaria, Rumeenia | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | Turult kõrvaldamised | 32 | 32 | 32 | 32 | 32 | 32 | Rakendusfondid (1) | 693 | 744 | 799 | 858 | 922 | 990 | Bulgaaria, Rumeenia | 3 | 5 | 7 | 8,5 | 10,2 | 12,2 | Tomat | 329 | 329 | 329 | 329 | 329 | 329 | Bulgaaria, Rumeenia | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | Virsikud, pirnid, mustad ploomid, viigimarjad | 76 | 76 | 76 | 76 | 76 | 76 | Bulgaaria, Rumeenia | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | Citrus | 241 | 241 | 241 | 241 | 241 | 241 | Tasuta jagamine | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | Tootjaorganisatsioonide eeltunnustamine | 15 | 15 | 15 | 15 | 15 | 15 | Rosinad | 115 | 115 | 115 | 115 | 115 | 115 | Kokku | 1 548,8 | 1 601,8 | 1 658,8 | 1 719,3 | 1 785 | 1 855 | Puu- ja köögivili – reformiettepanek – mln eurot Meetmed | Eelarve 2008 | Eelarve 2009 | Eelarve 2010 | Eelarve 2011 | Eelarve 2012 | Eelarve 2013 | Rakendusfondid (1) | 695,08 | 752,6 | 815,51 | 884,44 | 960,09 | 1 043,28 | Tasuta jagamine | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | Tootjaorganisatsioonide eeltunnustamine | 30 | 40 | 40 | 40 | 40 | 30 | Ühtne otsemaksete kava (2) (3) (4) (5) | 769,1 | 831,865 | 783,465 | 783,465 | 783,465 | 783,465 | Kokku | 1 502,2 | 1 632,5 | 1 647,0 | 1 715,9 | 1 791,6 | 1 864,7 | Müügi edendamine (määruse (EÜ) nr 2826/2000 muutmine) | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | Ettepaneku mõjud | –40,6 | 36,7 | –5,8 | 2,6 | 12,6 | 15,7 | (1) Aastane oletatav kulutuste kasv: - lähtetaseme (praegune olukord) säilitamiseks: +7,5% kõigile liikmesriikidele, - reformitud ühise turukorralduse jaoks: +7,5% liikmesriikidele, kus pakkumise rühmitamise tase on piisav, ja +20% liikmesriikidele, kus pakkumise rühmitamise tase on ebapiisav. (2) 2008. aasta eelarve puhul vana kord (turustusaastal 2007/2008 töödeldud tooted). (3) Prognoos turustusaastast 2007/2008 järelejäävate summade kohta teatavate töödeldud toodete puhul (48,4 mln eurot) + ühtne otsemaksete kava 2009. a eelarve puhul. (4) Enne toetuste ümbersuunamist. (5) 15 „vana” liikmesriigi puhul põhineb 2003/2004. ja 2005. aasta kuludel ja uutel liikmesriikidel tagatud maksimumkogused x abi. [1] EÜT L 297, 21.11.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 6/2005 (ELT L 2, 5.1.2005, lk 3). [2] EÜT L 297, 21.11.1996, lk 29. Määrust on viimati muudetud 2004. aasta ühinemisaktiga (ELT L 236, 23.9.2003, lk 33). [3] KOM(2004) 549, 10. august 2004. [4] KOM(2005) 531, 25. oktoober 2005. [5] P6-A(2005)0121. [6] ELT C …, …, lk …. [7] ELT C …, …, lk …. [8] ELT C …, …, lk …. [9] ELT C …, …, lk …. [10] EÜT L 297, 21.11.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 6/2005 (ELT L 2, 5.1.2005, lk 3). [11] EÜT L 297, 21.11.1996, lk 29. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga. [12] EÜT L 297, 21.11.1996, lk 49. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga. [13] EÜT L 10, 12.1.2002, lk 58. [14] ELT L 270, 21.10.2003, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1405/2006 (ELT L 265, 26.9.2006, lk 1). [15] EÜT L 328, 23.12.2000, lk 2. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 2060/2004 (ELT L 357, 2.12.2004, lk 3). [16] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (EÜT L 200, 22.7.2006, lk 11). [17] EÜT L 118, 20.5.1972, lk 1. Määrus on tühistatud määrusega (EÜ) nr 2200/96. [18] EÜT L 198, 22.7.1991, lk 1. [19] ELT L 214, 4.8.2006, lk 7. [20] EÜT L 67, 10.3.1994, lk 89. [21] EÜT L 349, 31.12.1994, lk 53.