SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Läbivaadatud Euroopa naabruspoliitikaga, mis võeti vastu 2015. aasta novembris, on nähtud ette uus raamistik, mis määrab kindlaks kahepoolsed suhted partnerriikidega. Tuneesia puhul kajastub see uus lähenemisviis dokumendis „Tugevam privilegeeritud partnerlus ELi ja Tuneesia vahel: strateegilised prioriteedid ajavahemikuks 2018–2020“, mis on oluline baas, et leppida kokku piiratud arvus sihtotstarbelistes poliitilistes prioriteetides ajavahemikuks 2018–2020.

Konsultatsioonid Tuneesia Vabariigiga algasid 2017. aasta oktoobris. See lähenemisviis on kooskõlas Euroopa Liidu uue üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegiaga, mida kõrge esindaja esitles 2016. aasta juunis.

EL ja Tuneesia on nõustunud tegema koostööd, et koostada dokument, milles määratakse kindlaks strateegilised prioriteedid privilegeeritud partnerluse tugevdamiseks. See partnerlus näitab Tuneesia ja ELi kahepoolsete suhete erilisust ja dünaamikat. Nende strateegiliste prioriteetide eesmärk on kinnitada seda erilisust ja väljendada ühist eesmärki, milleks on tugevdada kahepoolseid suhteid kõigis valdkondades ning edendada neid, et siduda Tuneesia veelgi enam Euroopa ruumiga. Need prioriteedid põhinevad Tuneesia viieaastasel arengukaval 2016–2020 ning kõrge esindaja ja komisjoni 29. septembri 2016. aasta ühisteatisel „Tuneesiale antava ELi toetuse tugevdamine“. Seda dokumenti tuleb võtta arvesse ka ELi finantskoostöö programmi rakendamisel, kuna komisjon võttis Tuneesia ELi ühtse toetusraamistiku vastu 18. augustil 2017 (dokument C(2017) 5637 (1)).

Strateegilised prioriteedid võimaldavad privilegeeritud partnerlust aastatel 2018–2020 tegelikkuses rakendada ja need on vahe-eesmärgid ELi ja Tuneesia vaheliste suhete ambitsioonika mudeli väljatöötamiseks pärast 2020. aastat. Noortele tulevikuvõimaluste loomine on nende prioriteetide peamine eesmärk. Dokumendis rõhutakse sotsiaal-majanduslike reformide kiirendamisele, sealhulgas soodustades ettevõtluskeskkonda, ning põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu sõlmimisele. Demokraatiale üleminek ja head valitsemistavad on ELi ja Tuneesia assotsieerimislepingu rakendamise teine oluline sammas. Pooled võtavad ka kohustuse tugevdada tulevatel aastatel oma koostööd julgeoleku ja terrorismivastase võitluse ning rände ja liikuvuse valdkonnas. Tuneesia tegi ennast ELiga sidudes strateegilise valiku ning Tuneesia demokraatia edukas ja stabiilne areng on mõlema partneri strateegilistes huvides.

ELi ja Tuneesia partnerlus on nende omavahelise suhte oluline element ning noored on nende arutelude läbiv teema.

ELi ja Tuneesia suhetes aastateks 2018–2020 kindlaks määratud strateegilised prioriteedid on:

(1)kaasav ja jätkusuutlik sotsiaal-majanduslik areng;

(2)demokraatia, hea valitsemistava ja inimõigused;

(3)rahvaste lähenemine, liikuvus ja ränne;

(4)julgeolek ja terrorismivastane võitlus.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

ELi ja Tuneesia strateegilised prioriteedid on esimene Euroopa uue naabruspoliitika raames heaks kiidetud kahepoolne raamistik ning need prioriteedid on kooskõlas naabruspoliitikas kindlaks määratud prioriteetide ja korraga, st nende eesmärk on saavutada naaberriikide poliitiline, majanduslik ja julgeolekualane stabiliseerimine. Samuti on need kooskõlas ELi ja Tuneesia assotsieerimislepinguga, mis jõustus 1. märtsil 1998. aastal.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

ELi ja Tuneesia strateegilised prioriteedid kajastavad ELi pikaajalist pühendumist oma Vahemere partneritele. Need on samuti kooskõlas ELi globaalse strateegiaga, mille puhul toetatakse kriiside haldamise integreeritud lähenemisviisi, kooskõlastades ELi poliitikat humanitaarabi, katastroofiriskide juhtimise, arengu, rände, kaubanduse, investeeringute, taristute, tervishoiu ja teadusuuringute valdkonnas. Kõnealuses dokumendis võetakse eelkõige arvesse inimõiguste ja hea valitsemistava edendamist, loodusvarade jätkusuutlikku haldamist, ELi rändepoliitika välismõõdet, suuremat tähelepanu rahvusvahelisele koostööle võitluses terrorismi ja vägivaldse ekstremismi vastu ning võimalusi, mida pakub kaubandus õiglase majanduskasvu ja inimväärsete töökohtade loomiseks.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS