ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brussels, 21.04.2004 
KOM(2004) 279 lõplik 
2004/0084 (COD) 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte  rakendamise kohta seoses töö saamise ja 
kutsealale pääsemisega 
(ümbersõnastatud versioon) 
  
((komisjoni esitatud) 
 
ET 2   ET SELETUSKIRI  
1. ÜLDKAALUTLUSED 
Käesoleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu dire ktiivi ettepaneku eesmärk on lihtsustada, 
ajakohastada ja parandada ühenduse õigust meeste  ja naiste võrdse kohtlemise valdkonnas üht 
ja sama teemat käsitlevate direktiivide säte te ühtseks tekstiks koondamise teel, et teha 
ühenduse õigustik kõigile ühenduse kodanikele mõ istetavamaks ja tõhusamaks. Käesolev 
direktiivi ettepanek tuleneb samuti õigus- ja poliitilise keskkonna üldisest uuest suundumusest, mille eesmärk on muuta Euroopa Liit avatumaks, mõistetavamaks ja igapäevaeluga seotumaks.  
Meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõ te on Euroopa Liidu oluline põhimõte. See 
sätestati Rooma lepingu esmaste õigusaktidega ja sellest ajast alates on seda hilisemate 
muudatustega kinnitatud – seega on nimetatud põhimõte saanud Euroopa Liidu 
sotsiaalpoliitika lahutamatuks osaks. 
Võrdse kohtlemise põhimõte on eraldiseisvast võrdset töötasu käsitl evast sättest Rooma 
lepingus arenenud oluliseks ja laiaulatuslikuks võrdsust käsitlevaks õigustikuks, mis tõstab 
Euroopa rahvusvahelises ulatuses esiplaanile.  EÜ aasutamislepingu artikkel 2 nimetab meeste 
ja naiste võrdõiguslikkust ühendus e oluliseks põhimõtteks ja üheks ühenduse põhiülesandeks. 
Peale selle on EÜ asutamislepingu artikli 3 lõ ikega 2 ühendusele antud eriülesanne pidada 
silmas meeste ja naiste vahelist võrdsust kogu ühenduse tegevuse ulatuses. 
Amsterdami lepinguga anti ühenduse seadusandjal e konkreetne õiguslik alus  (lepingu artiklid 
12, 137 ja 141), millega suurendati esmaste õigu saktide ja Euroopa Liidu pädevust meetmete 
võtmiseks meeste ja naiste võrdsete võimalu ste ning võrdse kohtlemi se valdkonnas. Need 
arengutendentsid lepingutes kinnitavad se lgelt Euroopa Kohtu seisukohta, et soolise 
diskrimineerimise likvideerimin e on üksikisiku põhiõiguste la hutamatu osa. Kohus toonitab, 
et artiklis 141 (nagu varem ka EÜ asutamislepingu endises ar tiklis 119) käsitletakse ühenduse 
sotsiaalseid eesmärke ja rõhutatakse, et ühendus e eesmärk ei ole üksnes majanduslik liit, vaid 
ühine tegevus, tagamaks sotsiaalset arengut ni ng elu- ja töötingimuste jätkuvat paranemist. 
Kohus on jõudnud järeldusele, et EÜ asutam islepingu artikliga 141 taotletav majanduslik 
eesmärk on teisejärguline sama artikliga taotletava sotsiaalse eesmärgi järel, millega väljendatakse põhiõigust.
1 7. detsembril 2000. aastal Nice’is alla kirjutatud Euroopa Liidu 
põhiõiguste harta artiklis 23 tunn istatakse meeste ja naiste võrdõiguslikkus samuti oluliseks 
põhimõtteks. 
Märkimisväärset edu on saavutatud ka teis este õigusaktide valdkonnas. Olemasolevate 
direktiividega on kehtestatud õiguslik alus põhjalikele muutustele liikmesriikide õigusaktides, seisukohtades ja tegevuses ning kohtu pretsedendiõigusega on se lgitatud ja arendatud võrdse 
kohtlemise põhimõtte tõlgendamist ja ulatust.  
Alates esimesest võrdset töötasu käsitlevast direktiivist (75/117/EMÜ), mis võeti vastu 1975. 
aastal endise artikli 100 alusel ja milles sätestati EÜ asutamislepingu endise artikli 119 edasine kohaldamine ja rakendamine, on võrdse kohtlemise põhimõtet laiendatud muudele sotsiaalpoliitika valdkondadele . 1976. aastal võeti EÜ asutam islepingu endise artikli 235 
                                                
 
1 10. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjades Deutsche Post AG v. Elisabeth Sievers (C-270/97) ja 
Brunhilde Schrage (C-271/97). Liidetud kohtuasjad C-270/97 ja C-271/97, EKL 2000, lk I-00929. 
 
ET 3   ET alusel vastu teine direktiiv, milles käsitleta kse võrdset kohtlemist seoses töö saamise, 
kutseõppe ja edutamise ning töötingimustega (direktiiv 76/207/EMÜ). 1979. aastal võeti EÜ 
asutamislepingu endise artikli 235 alusel vast u kolmas direktiiv, milles käsitletakse võrdse 
kohtlemise põhimõtte järkjärgulist rakendamist  sotsiaalkindlustuse  valdkonnas (riiklikud 
sotsiaalkindlustusskeemid).  
1986. aastal võeti täiendavalt vastu kaks direkt iivi, esimene (EÜ asutamislepingu endiste 
artiklite 100 ja 235 alusel) kutsealaste so tsiaalkindlustusskeemid e kohta ja teine (EÜ 
asutamislepingu endise artikli 235 alusel) füüs ilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud 
põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjate na tegutsevate meeste ja naiste võrdse 
kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta ja füüsilisest  isikust ettevõtjatena  tegutsevate naiste 
kaitse kohta seoses raseduse ni ng sünnitusega (86/613/EMÜ).  
Asutamislepingu järjestikuse muutmise käigus oli võimalik vastu võtta direktiive, mille uute 
õiguslike aluste ja menetlusko rraga rõhutati muuhulga s sotsiaalsete part nerite osa võrdse 
kohtlemise küsimuses, nimelt direktiiv 92/85/EMÜ, mis käsitleb naiste kaitset seoses raseduse ja sünnitusega (vastu võetud EÜ asutam islepingu endise artik li 118A alusel) ja 
lapsehoolduspuhkust käsitlev direktiiv 96/34/EÜ . Direktiiv 96/34/EÜ oli esimene direktiiv, 
mis võeti vastu pärast Maastrichti lepingut sots iaalsete partnerite esimese kokkuleppe alusel 
ühenduse tasandil Euroopa Ühenduse asutamisle pingule lisatud sotsiaal poliitika protokollile 
(nr 14) lisatud sotsiaalpoliitika kokkuleppe ni ng eriti selle artik li 4 lõike 2 raames. 
Tulenevalt reast Euroopa Kohtu olulistest otsu stest leiti, et on vaja vastu võtta Barberi 
kohtuasja järgne direktiiv 96/97/EÜ, millega mu udetakse direktiivi 86/378/EMÜ, tagamaks 
direktiivi 86/387 ja endise artikli 119 (uus ar tikkel 141) omavaheline vastavus, nagu seda 
tõlgendab kohus Barberi kohtuasja ja edaspidiste otsuste puhul.  
Kohtu pretsedendiõiguse alus el ja vajadusest tõhustada ühenduse õigust, võttis nõukogu 
komisjoni ettepanekul vastu direktiivi 97/80/EÜ tõenda miskohustuse kohta Euroopa 
Ühenduse asutamislepingule lisatud sotsia alpoliitika protokollile  (nr 14) lisatud 
sotsiaalpoliitika kokkuleppe ning erit i selle artikli 2 lõike 2 raames. 
Olemasolevad erinevatel õiguslikel alustel põhi nevad direktiivid (koos muudatustega) loovad 
kindla õigusliku keskkonna. Siiski pole kahtlust, et neid tuleb ajakohastada ja lihtsustada, et 
tagada suurem selgus, õiguski ndlus ja loetavus kogu laiene misjärgses Euroopa Liidus.  
Hiljutine direktiivi 76/207/EMÜ muutmine direktiiviga 2002/73/EÜ, mis on vastu võetud EÜ 
asutamislepingu artikli 141 lõike 3 õiguslikul alusel (kehtestatud Amsterdami lepinguga), 
tõendab samuti asjaolu, et seadusandja on tunne tanud tegelikku vajadust kehtivate direktiivide 
(millest mõned on rohkem kui kakskümmend aasta t vanad) ajakohastamiseks. Direktiivis 
2002/73/EÜ võetakse arvesse hilisemaid muutus i asutamislepingus (pärast Amsterdami 
lepingu sõlmimist hoogustus õiguslike vahendite vä ljatöötamine võrdse kohtlemise põhimõtte 
elluviimiseks ja tegevus meeste ja na iste võrdõiguslikkuse saavutamiseks), kohtu 
pretsedendiõigust (mis arendas märkimisväär selt võrdse kohtlemise põhimõtet) ja muid 
sarnaseid õigusakte (EÜ asutamislepingu ar tikli 13 alusel vastu võetud direktiivid 
2000/43/EÜ ja 2000/78/EÜ).  
 
ET 4   ET Seoses sellega on meeste ja naiste võrds et kohtlemist käsitlevad ühenduse õigusaktid 
nimetatud prioriteetseks po liitikavaldkonnaks, mida tuleb lih tsustada, ajakohastada ja 
parandada.2 Õigusliku keskkonna lihtsustamine ja parandamine on eriti oluline võrdset 
kohtlemist käsitlevate õigusaktide puhul, sest need  mõjutavad otseselt iga meest ja naist ja 
inimestel peab üksikisiku õigustest olema selge arusaam.  
2. KONSULTATSIOONIDE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED  
Juulis 2003 alustas komisjon konsultatsioone internetis,3 et kutsuda liikme sriike ja muid 
huvirühmi (sotsiaalpartnereid, valits usväliseid organisats ioone, naisühing uid ja ka üksikisikuid) 
esitama oma seisukohti komisjon i algatuse suhtes. Nimetatud ko nsultatsioonid said alguse 
poliitikavalikute dokume ndist, kus esitati kolm võ imalust meeste ja naiste võrdset kohtlemist 
käsitlevate ühenduse õigusaktide lihtsustamise ks, ajakohastamiseks ja parandamiseks. 
Liikmesriikidelt, sots iaalpartneritelt, võrdse kohtlemise põhi mõtte teostamisega seotud asutustelt 
ja valitsusvälistelt orga nisatsioonidelt saadi ko lmkümmend vastust. Kõik saadud märkused olid 
konstruktiivsed. Enamikus vastustes väljendati seisukohta, et lihtsustamine, ajakohastamine ja parandamine on vajalik. Üldjoontes ilmnes vastuste st, et valitsusasutused, tööstust ja kaubandust 
esindavad huvirühmad ning vabakutselised poolda sid lahendust, millega kaasneksid väiksemad 
muutused, samas kui töö võtjate ja valitsusväliste organisatsioonide esindajad pooldasid 
põhjalikumaid muudatusi ühendu se õiguslikus raamistikus. 
3. oktoobril 2003 toimus liikmesr iikide, ühinevate riikide ja  EFTA riikide ekspertide 
mitteametlik kohtumine. Sellel kohtumisel selgitati poliitikaval ikuid ja arutleti nende üle 
põhjalikumalt. Komisjoni algatus selgitada ja lihtsustada üh enduse õigusakte (säilitades kehtivat 
õigustikku) kiideti üldiselt heaks kui õige lähenemisviis. Mõned osalejad pooldasid kodifitseerimist, kuid ilmnes, et oli nii neid , kes pooldasid mõõdukaid muudatusi kehtivate 
õigusaktide ümbersõnastamise teel, kui ka nei d, kes soovisid märksa põ hjalikumaid muutusi. 
Toonitati kehtiva ühenduse õigustiku säilitamise täht sust ja seda, et inte greerida võib üksnes 
kindlakskujunenud koht upraktikaks peetavai d kohtu otsuseid.  
Mitteametlik arvamustevahetus toim us ka sotsiaalpartne ritega ELi tasandil (E uroopa Tööandjate 
Föderatsioon, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus, Euroopa Käsitööettevõtete ning Väike- ja Keskmiste Ettevõtete Keskliit,
 Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon).  
19. oktoobril 2003 võttis võ rdseid võimalusi käsitlev komis joni nõuandek omitee selles 
küsimuses vastu arvamuse ning selgitas sealjuur es, et nõuandek omitee olemust ja  selle liikmete 
staatust silmas pidades ei peegelda selle arva mus liikmesriikide valitsus te arvamusi ega ole 
nendele siduv. Kõnealuses arvamuses pooldataks e ümbersõnastatud direktiivi vastuvõtmist, mis 
hõlmaks ka sünnituspuhkust käsitlevat direktii vi. Euroopa Tööandjate F öderatsiooni, Euroopa 
Käsitööettevõtete ning Väike- ja Keskmiste Ettevõt ete Keskliidu ja Euroopa Riigiosalusega 
Ettevõtete Keskuse esindajad võtsid vastu eraldi  seisukoha, mis toetas  lihtsustamist ilma 
kehtivaid õigusakte muutmata ning mis lisati kõnealusele arvamusele. 
Komisjoni talitused korraldasid ka laie ma mõju hindamise (esitatud lisas).  
                                                 
2 Komisjoni 24. jaanuari 2003. aasta teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile ja majandus- ja 
sotsiaalkomiteele „Ühenduse õigustiku ajakohastami ne ja lihtsustamine“, KOM (2003)71 lõplik.  
3 http://europa.eu.int/comm/employment_social/news/2003/jul/consultation_en.html 
 
ET 5   ET Võrdset kohtlemist käsitleva EÜ õigusraamistik u parandamisvalikute ulatuslikust analüüsist 
ilmneb, et uuendatud direktiivi vastuvõtmine on parim lahendus ühenduse selle valdkonna 
õigustiku lihtsustamiseks, ajakohastamiseks ja parandamiseks. Seetõttu esitatakse ettepanek 
direktiiviks, mis täidaks järgmisi eesmärke: 
– tagab konsolideeritud direktiivide alusel ühtse ja järjepideva teksti, kus on 
peatükkidesse liigendatult se lgelt esitatud horisontaal- ja erisätted, ning ühtsed 
määratlused. Tekst käsitl eb võrdse kohtlemise põh imõtte erinevate tahkude 
vastastikust mõju ja koo stoimet ja lähtub ühisest lähenemisviisist; 
– kajastab selgelt väljakujunenud pretse dendiõigust ning ta gab seega suurema 
õiguskindluse ja selguse;  
– kajastab selgelt direktiivi 2002/73/EÜ ja  tõendamiskohustuse muutmist soolise 
diskrimineerimise juhtudel käsitleva di rektiivi horisontaalsä tete kohaldamist töö 
tasustamisel ja kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides;  
– tagab vajaliku toetuse võrdse kohtlemise põhimõtte kiiremaks ja tõhusamaks 
elluviimiseks, et täita ühenduse sotsiaal-majanduslikke eesmärke. 
See ettepanek väljendab valikut, mille koha selt ühendatakse kõik direktiivid, millega 
sätestatakse meeste ja naiste võrdse tasustam ise põhimõtte rakendamine (kaasa arvatud võrdse 
kohtlemise põhimõtte rakendamine kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides), direktiivid 
meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtt e rakendamise kohta seoses töö saamise, 
kutseõppe ja edutamisega ning töötingimusteg a ning direktiiv tõendamiskohustuse kohta. 
Sellel ettepanekul on mitu eesmärki: esiteks on kavandatav ühtne direktiiv  lugejasõbralik ja 
selge; see võimaldab meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet töö saamisel ja kutseala omandamisel sujuvalt rakendada ; lõpuks võimaldab kohtu pretse dendiõiguse integreerimine 
õigustikku nendes valdkondades parandada. 
3. DIREKTIIVI ETTEPANEKUS SÄTESTATUD MEETMED 
Käesoleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direkt iivi ettepaneku kõige üldisem eesmärk on 
rakendada võrdse kohtlemise põhi mõtet nii, et eelnenud direktiiv ides käsitletud küsimused 
sõnastatakse ümber ja esitatakse ühe teksti na. Selleks on ettepaneku eesmärk järgmine: 
– tagada meeste ja naiste võrdsete võimalus te ja võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamine ja 
rakendamine seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega, sealhulgas 
võrdse või võrdväärse töö eest võrdse ta su maksmise põhimõtte rakendamine, ja 
– tagada, et liikmesriigid tõhustaksid võrdse tasustamise ja võrdse kohtlemise põhimõtete 
elluviimiseks võetavaid meetmeid, et võimaldada igaühel, kes leiab, et ta on võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamata jätmise tõtt u kannatanud, saada oma õigustele kinnitust 
kohtumenetluse kaudu pärast võimalikku pöördu mist muude pädevate asutuste poole. 
Käesoleva ettepaneku peamis ed uuendused on järgmised:
 
– Euroopa Kohtu pretsedendiõigus e integreerimine, kaasates ee lkõige järgmisi õigusakte: 
 
ET 6   ET – võrdne tasu (üks allikas) – Lawrence'i ja Allonby otsused4 – vt käesoleva e ttepaneku artiklit 
4 ja põhjendust 9; 
– võrdne kohtlemine ja riigiteenistujate pens ioniskeemid – kohtu pretsedendiõigus Beune’i, 
Evrenopoulosi ja Niemi otsustes5 – vt käesoleva ettepaneku artik li 6 lõiget 2 ja põhjendust 12; 
– selgitus seoses rasedate naiste kaitse laiendamisega kõikidele töötingimustele (lisaks 
õigusele naasta oma või võrdväärsele töökohale ) – muudetud direktiivi 76/207/EMÜ artikli 1 
punkti 2 lõikega 7, millega asendati direkt iivi76/207/EMÜ artikkel 2 kooskõlas Euroopa 
Kohtu pretsedendiõigusega – vt käesolev a ettepaneku artikli 15 lõikeid 1 ja 2; 
– direktiivis 2002/73/EÜ esitatud määratluste rakendamine kõikides käesoleva taotlusega 
hõlmatud valdkondades – vt käesoleva ette paneku artiklit 2 ja põhjendust 5; 
– tõendamiskohustusega seotud eeskirjade la iendamine kõikidele ettepaneku mõjualasse 
kuuluvatele valdkondadele – võrdse kohtlemise  põhimõtte tõhususe tagamine (analoogia 
põhjal mittediskrimineerimise käsitlemisega dire ktiivi artiklis 13) – vt käesoleva ettepaneku 
artiklit 20; 
– direktiiviga 2002/73/EÜ õigustatud huvi omavat e ühenduste õiguste kaitset käsitlevate 
sätete laiendamine muudele käesoleva ette panekuga hõlmatud valdkondadele – kooskõlas 
direktiiviga 2002/73/EÜ tehtud muudatustega – vt käesoleva ettepaneku artikli 17 lõiget 2; 
– menetluse algatamise tähtaegu käsitlevate sise riiklike eeskirjade kohald amist selgitava sätte 
laiendamine kõikidele muudele käesoleva et tepanekuga hõlmatud valdkondadele – kooskõlas 
direktiivi 76/207/EMÜ artikliga 6, muudetud direktiiviga 2002/73/EÜ – vt käesoleva 
ettepaneku artikli 17 lõiget 3; 
– sanktsioone/karistusi käsitlev a pretsedendiõiguse laiendamine  kõikidele muudele käesoleva 
ettepanekuga hõlmatud valdkondadele – kooskõlas direktiiviga 2002/73/EÜ tehtud 
muudatustega – vt käesoleva et tepaneku artikleid 18 ja 26; 
– võrdse kohtlemise põhimõtet edendavaid asut usi käsitlevate eeskirjade ja sotsiaalset 
dialoogi käsitlevate sätete la iendamine kõikidele muudele k äesoleva ettepanekuga hõlmatud 
valdkondadele – kooskõlas direktiiviga 2002/73 /EÜ tehtud muudatustega – vt käesoleva 
ettepaneku artikleid 21–23; 
– soolise võrdõiguslikkuse ar vessevõtmise kohustuse laie ndamine muudele käesoleva 
ettepanekuga hõlmatud võrdse kohtlemise vald kondadele – kooskõlas EÜ asutamislepingu 
artikli 3 lõikega 2 ja direktiivi 76/207/EMÜ ar tikli 1 lõikega 1a, mis on lisatud direktiivi 
2002/73/EÜ artikli 1 punktiga 1 – vt käesoleva ettepa neku artiklit 29; 
– uue läbivaatamist käsitleva klausli kasutu selevõtmine – see on standardklausel – vt 
käesoleva ettepaneku artiklit 32. 
Ettepanek on esitatud viies jaotises järgmiselt: 
                                                 
4 17. septembri 2002. aasta kohtuotsused. A. G. Lawrence ja teised. v Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group ja Mitie Secure Services Ltd. Kohtuasi C-320/00. Euroopa Kohtu lahendid 
2002, lk I-07325 ja Allonby, C-256/01. 
5 Kohtu 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-7/93 Beuene EKL 1994, lk I-4471; 17. aprilli 1997. 
aasta otsus kohtuasjas C-147/95 Evrenopoulos, EKL 1997, lk I-2057; ja 12. septembri 2002. aasta otsus 
kohtuasjas C-351/00 Niemi, EKL 2002, lk I-07007. 
 
ET 7   ET I JAOTIS. ÜLDSÄTTED  
Selles jaotises on esitatud ettepaneku eesmärk, st tagada meeste ja naiste võrdsete võimaluste 
ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine seos es töö saamise ja kutsealale pääsemisega. 
Selles jaotises sätestatakse ka  direktiivis 2002/73/EÜ esitatud  määratluste (otsene ja kaudne 
diskrimineerimine ning ahistamine ja se ksuaalne ahistamine) kohaldamine teiste 
direktiividega reguleeritud ja kõnealuses ettepanekus uuesti sõnastatud küsimuste suhtes. Siin määratletakse ka EÜ asutamislepingu artikli 141 lõikes 2 esitatud tasu mõiste ja direktiivis 86/378/EMÜ (muudetud direktiiviga 96/97/EÜ) esitatud kutsealaste 
sotsiaalkindlustusskeemide mõiste. 
Reguleerimisalasse kuuluvaid isikuid silmas pi dades hõlmab käesolev direktiivi ettepanek 
kogu töötavat elanikkonda ja isikuid,  kes peavad end sellesse kuuluvaks. 
II JAOTIS. ERISÄTTED
 
See jaotis koosneb kolmest peatükist: ühes käsitl etakse võrdse või võrdv äärse töö eest võrdse 
tasu maksmise põhimõtet, teises võr dse kohtlemise põhimõtet kutsealastes 
sotsiaalkindlustusskeemides ja kolmandas mees te ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtet 
seoses töö saamise, kutseõppe ja ed utamisega ning töötingimustega.  
1. peatükk. Võrdse tasustamise põhimõte  
See peatükk vastab direktiivi 75/117/EMÜ peamistele sätetele. See hõlmab ka Euroopa Kohtu 
uuemat pretsedendiõigust.6 Oluline on tähele panna, et alates 8. aprillist 1976 ( Defrenne’i II  
otsuse kuupäev)7 on võrdset tasustamist käsitlev EÜ as utamislepingu endine artikkel 119 (uus 
EÜ asutamislepingu artikkel 141) Euroopa Koht u poolt tunnistatud vahetult kohaldatavaks. 
Alates 1970. aastast (pärast Defrenne’i I otsust)8 on kohus EÜ asutamislepingu endise artikli 
119 ja direktiivi 75/117/EMÜ rakendusala selgitam ise teel võrdset tasustamist käsitlevat 
pretsedendiõigust edasi arendanud.  
Sellega seoses ilmneb, et võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamist käsitlevad teisesed 
õigusaktid, st direktiiv 75/117/EM Ü (võrdse tasustamise kohta) ei  kajasta praegu täielikult 
Euroopa Kohtu uuemat pretsedendiõigust. Dire ktiivi 75/117/EMÜ kehtetuks tunnistamine ja 
selle asendamine uuendatud ühtse direktiiviga käesoleva ettepaneku alusel selgitab võrdse 
tasustamise põhimõtte olemust, sest uues direktiiv is esitatud töötasu mõiste vastab täielikult 
nii Euroopa Kohtu kui ka asutamislepingus es itatud tõlgendusele. Se lleks integreeriti 
käesoleva direktiivi ar tiklisse 4 nii Allonby9 kui ka Lawrence’i10 kohtuasjade otsused. Lisaks 
sellele on käesoleva direktiivi artiklis 6 kodif itseeritud töötasu mõiste riigiteenistujate 
pensioniskeemide puhul, na gu seda käsitleti Niemi11 ja Beune’i12 kohtuasjades.  
                                                 
6 Kohtu 17. septembri 2002. aasta otsused. A. G. Lawrence ja teised v. Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group ja Mitie Secure Services  Ltd. Kohtuasi C-320/00 Euroopa Kohtu lahendid 
2002, lk I-07325 ja Allonby, C-256/01. 
7 8. aprilli 1976. aasta otsus. Kohtuasi C-43/75, EKL 1976 lk 455. 
8 25. mai 1971. aasta otsus kohtuasjas C-80/70 Defrenne v. Belgia riik, EKL 1971, lk 445. 
9 13. jaanuari 2001. aasta otsus. 
10 (2002) EKL I-7325. 
11 (2002) EKL I-7007. 
12 (2002) EKL I-4471. 
 
ET 8   ET On oluline märkida, et direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 punkti 3 lõike 1 punktiga c on juba 
sätestatud, et võrdse kohtlemise põhimõtte rakenda mine tähendab, et ei esine ei otsest ega 
kaudset soolist diskrimineerimist ei avalikus ega erasektoris, sealhulgas avalik-õiguslikes asutustes, seoses muu hulgas töötasuga,  nagu on sätestatud direktiivis 75/117/EMÜ.  
Kõnealune pretsedendiõigus on juba ühendus e õigustiku osa ning selle võib kokku võtta 
järgmiselt: 
– Võrdväärne töö
 
Kohus on kindlaks määranud, et ar tikli 141 lõikega 1 on kehtestat ud, et võrdse või võrdväärse 
töö eest makstakse võrdset tasu, ol enemata sellest, kas seda tööd t eeb mees või naine. Seetõttu 
eeldatakse selle kohaldamisel, et mees- ja  naistöötajad on võrre ldavas olukorras.  
Sellest lähtuvalt ei välista EÜ asutamislepi ngu endise artikliga 119 kehtestatud võrdse 
tasustamise põhimõte ühekordsete väljamaksete tegemist üksnes sünnituspuhkusele minevatele naistöötajatele, kui sellise tasust amisega tahetakse korvata  nende töölt eemaloleku 
tõttu tekkivat ebasoodsat olukorda,13 sest raseduse ja sünnituse tõttu ei ole selline olukord 
võrreldav meeste olukorraga. Euroopa Kohus on korduvalt toonitanud, et mees- ja naistöötaja 
töö võrdväärsuse kindlaksmääramisel tuleb võr dlusaluseks võtta konkreet sete tööülesannete 
täitmiseks vajalikud oskused, nagu erialateadmi sed, pühendumus ja vastut ustunne, või tehtava 
töö ja sellega seotud ülesannete olemus. 
Kohus on meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtet silmas pidades välja töötanud 
võrdluskriteeriumid. Kohtu seisukoht on järgmine:14 – EÜ asutamisle pingu artiklit 141 ja 
direktiivi 75/117/EMÜ kohaldatakse tükitöö al usel tasustamise puhul, kus töötasu sõltub 
täielikult või suurel määral töötaja isiklikust töötulemusest. 
– EÜ asutamislepingu artikliga 141 ja direkt iivi 75/117 artikliga 1 ke htestatud meeste ja 
naiste võrdse tasustamise põhimõte tähendab,  et diskrimineerimise kindlakstegemiseks 
töötasu maksmisel ei piisa üksnes sellest, et tuvastatakse, et ke skmine tükitöö alusel makstud 
tasu üht liiki tööd tegevale töötajate rühmal e, mis koosneb peamiselt naistöötajatest, on 
märgatavalt madalam peamiselt meestöötajates t koosnevale töötajate rühmale makstavast 
keskmisest tasust teist liiki, aga eelneva ga võrdväärseks peetav a töö eest. Juhul kui 
tasustamine toimub tükitöö alusel nii, et üks  osa palgast on muutuva suurusega ja oleneb 
töötaja isiklikust tulemusest ja teine osa on kindla suurusega ning on  iga töötajate rühma 
puhul erinev, mistõttu pole võimalik eristada , mille alusel on kehtestatud määrad ja 
mõõtühikud töötasu muutuva osa arvutamiseks, la sub tööandjal siiski kohustus tõestada, et 
nimetatud erinevused ei tulene soolisest diskrimineerimisest. 
– Et võrrelda kahe tükitööliste rühma keskmist  palka meeste ja naiste võrdse tasustamise 
põhimõtet silmas pidades, peavad siseriikli kud kohtud tagama, et kõi gi kahe võrreldava 
rühma tööliste puhul saaks järeld ada, et nad on tehtava töö olem ust, väljaõpet ja töötingimusi 
silmas pidades võrreldavas olukorras, ning et t ööliste arv rühmas on piisavalt suur, et saaks 
                                                 
13 Kohtu 16. septembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-218/98, Oumar Dabo Abdoulaye ja teised v. Régie 
nationale des usines Renault SA., EKL 1999 I, lk 5723. 
14 Kohtu 31. mai 1995. aasta otsus kohtuasjas C-400/93, Specialarbejderforbundet i Danmark v. Dansk 
Industri, endine Industriens Arbejdsgivere, tegutsedes Royal Copenhagen A/S. nimel, EKL 1995 I, 
lk1275. 
 
ET 9   ET järeldada, et erinevused ei ole juhuslikud ja lühiajalised ega tingitud tööliste isiklike 
töötulemuste erinevustest. 
Kohus on samuti otsustanud, et „kui diskrimineerimise juht um kuulub artikli 119 otsese 
kohaldamise alasse, peavad võrdlusandmed põh inema üksnes samas ettevõttes või asutuses 
töötavate erinevast soost töötajate tegelikult tehtud  töö konkreetsel hindamisel.15 
Hiljuti16 kohus siiski täpsustas, et „EÜ asutamis lepingu artikli 141 lõike 1 sõnastusest ei 
tulene, et seda sätet võib kohaldada üksnes juhul, kui mees- ja naistöötajatel on sama 
tööandja.“. Kohus on otsustanud, et kõnealuse ar tikliga kehtestatud põhimõttele võib tugineda 
ka siseriiklikes kohtutes, eelkõige juhul, kui diskrimineerimine tuleneb õigusnormidest või 
kollektiivlepingutest, ning samuti juhul, kui töötajad töötavad samas era- või riiklikus ettevõttes või asutuses (vt muu hulgas De frenne’i II otsuse punkti 40; kohtuasja 129/79 
Macarthys (1980) EKL 1275 punkti 10 ja kohtuas ja 96/80 Jenkins (1981) EKL 911 punkti 
17). Kui võrdse või võrdväärse t öö tasustamisel tuvastatud erine vused ei tulene siiski ühest 
allikast, ei vastuta ebavõrdsus e tekkimise ja võrdse kohtlemise taastamise eest ükski asutus. 
Selline olukord ei kuulu EÜ asutamislepingu artikli 141 lõike 1 kohaldamisalasse. Nende 
tööliste tööd ja töötasu ei saa seetõttu võrrelda kõnealuse sätte alusel. Seega on kohus eespool 
kirjeldatud pretsedendiõiguseg a võtnud töö samaväärsuse hi ndamiseks kasutusele uue 
elemendi, mis on laiem kui sama ettevõtte või asutuse mõiste – nimelt ühe allika mõiste. Kui 
erinevast soost töötajatele võ rdse või võrdväärse töö eest tasu maksmisel tuvastatud 
erinevused ei tulene ühest allikast, ei kuul u need EÜ asutamislepi ngu artikli 141 lõike 1 
kohaldamisalasse.
17 Käesoleva ettepanekuga kodifitseerit akse nimetatud pretsedendiõigus. 
– Töökohtade hindamine ja liigitus  
Direktiivi 75/117/EMÜ artiklis 1 sätest atakse järgmine põhimõte: „Tööde 
klassifitseerimissüsteemi kasutamise puhul tööt asu määramisel peab see süsteem põhinema 
samadel kriteeriumidel nii meeste kui ka naiste  suhtes ning olema koostatud nii, et täielikult 
välistada soolist diskrimineerimist.” 
Kohus on oma pretsedendiõigusega, eelkõige otsu sega kohtuasjas C-237/85, Gisela Rumler v. 
Dato Druck GmbH, kehtestanud järgmised kol m direktiivi 75/117/EMÜ artikli 1 lõikel 2 
(töökohtade klassifitseerimise kohta) põhinevat juhtpõhimõtet: 
a) Töötasumäärade kriteeriumid tuleb kehtestada selliselt, et olenemata sellest, kas töötegija 
on mees või naine, oleks tegelikult sama väärsete tööde puhul tagatud samasugused 
palgamäärad. 
b) Kui töö nõudlikkuse ja raskusastme kindlak smääramisel võetakse aluseks ühest soost 
töötajate keskmist töötulemust kirjeldavad nä itajad, on see sooline diskrimineerimine ning 
vastuolus käesoleva direktiiviga. 
                                                 
15 Otsus kohtuasjas C-129/79, McCarthy Ltd v. Wendy Smith, EKL 1980, lk 1275. Kohtu 30. märtsi 2000. 
aasta otsus kohtuasjas .Jämställdhetsombudsmannen v Örebro läns landsting. Ämmaemanda ja kliinilise 
meditsiini tehniku töötasu võrdlus – arvestades lis atasu ja tööaja lühendamist seoses ebasoodsa 
tööajaga. Kohtuasi C-236/98. EKL 2000 I, lk 2198. 
16 Kohtu 17. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas A.G. Lawrence ja teised v. Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group ja Mitie Secure Services Ltd., C-320/00, EKL 2002 I, lk 7325. 
17 On hiljuti kinnitust leidnud Allonby kohtuasjas C-256/01. 
 
ET 10   ET c) Vältimaks diskrimineerimist tööde klassifi tseerimissüsteemis tervikuna, peab see hõlmama 
kriteeriume, mis konkreetses et tevõttes tehtavate tööde ol emust arvestades oleks 
võimetekohased mõlemast soost töötajatele. 
Nendes juhtpõhimõtetes sätestatakse, et seoses vaidlustega peab dire ktiivi 75/117/EMÜ artikli 
1 lõike 2 kohane tööde klassifitseerimissüstee m vastavalt kohtu pretse dendiõigusele olema 
ametlik, analüütiline, andmetel põhinev ja mittediskrimineeriv.  
Hiljuti selgitas kohus 26. juuni 2001. aasta Brunnhoferi  kohtuasja otsusega18 oma 
pretsedendiõigust tööde klassifitseerimissü steemi ja võrdväärse töö küsimustes.  
– et järeldada, et kaks  töötajat teevad võrds et või võrdväärset tööd EÜ  asutamislepingu artikli 
141 ja direktiivi 75/117/EMÜ artikli 1 tähenduses, ei piisa üksnes sellest, et soolist diskrimineerimist väitev naistöötaja ja temaga võrreldav meestöötaja teevad nende töötamist reguleeriva kollektiivlepingu alusel samalaadseks  peetavat tööd, sest nimetatud asjaolu on 
vaid üks mitmest muust kõnealuse kriteeriumi täitmise näitajast;  – palgaerinevusi saab põhjendada asjaoludega, mis ei ole arvesse võet ud kõnealuste töötajate 
töötamist reguleerivas kollektiivlepingus, juhul kui need on soolisest diskrimineerimisest 
sõltumatud objektiivsed asjaolud ja koos kõlas proportsionaalsuse põhimõttega;  
– ajatöö puhul ei saa kahele erin evast soost töötajale võrdse või võrdväärse  töö eest erineva 
töötasu maksmist (palgamäärade kehtestamise ajal) õigustada asjaoludega, mis selguvad alles 
pärast töötajate tööleasumist ning mida saab ar vesse võtta alles tegeli ku töötamise (töölepingu 
täitmise) ajal, nagu näiteks kõnealuste tööt ajate erinev võimekus või nende töötajate 
omavahelises võrdluses ilmnev erinev tööjõudlus. 
Artikli 141 lõike 2 kohaldamisel  kasutatav töötasu määratlus
 
Kohus on korduvalt toonitanud, et EÜ asutam islepingu endise artikli 119 lõike 2 kohaselt 
hõlmab töötasu määratlus kõiki rahalisi või m itterahalisi hüvitisi, mida töötaja tööandjalt 
seoses oma töösuhtega praegu ja edaspidi (ka kaudselt) saab.19Lisaks põhipalgale makstud 
isiklikud lisatasud (Ha ndels v. Danfoss)20 ja lisaks põhi- ja miinimumpalgale makstud 
staažilisad (Nimz)21 kuuluvad EÜ asutamislepingu endi se artikli 119 reguleerimisalasse. 4. 
juuni 1992. aasta kohtuasjas (Bötel22) otsustati, et osaajaga  töötajale Euroopa töönõukogu 
koolitusel osalemiseks antud tööst vaba aeg koos palga säilitamisega on töötasu. Majapidamistoetus kuulub töötasu määratluse  alla (Euroopa Komisjon v. Luksemburg).
23 
Rahalised hüvitised, nagu näiteks haigusto etus, kuuluvad töötasu hulka (Rinner-Kuhn).24 
Lisaks leiti, et töötasu on ka töönõukogu koolitusel osalemisek s antud tööst va ba aeg rahas 
väljendatult. Leiti, et pensionid, vanaduspens ioniga kaasnevad reisisoodustused ja töölt 
lahkumise toetused kuuluvad samuti t öötasu määratlusse (Garland, Barber25). Seega on 
hõlmatud kõik põhipalgale lisaks makstavad otsesed tasud. Siia hulka kuuluvad lisatasud 
vahetustega töö puhul ja kõik muud nii ületun nitöö kui ka tulemuslikkuse eest makstavad 
hüvitised.  
                                                 
18 26. juuni 2001. aasta otsus kohtuasjas C-381/99, Brunnhofer, EKL I 2001 lk 4961, 
19 17. mai 1990. aasta otsus, C-262/88, Barber, EKL 1990, lk 1889. 
20 17. oktoobri 1989. aasta otsus, C-109/88, Danfoss, EKL 1989, lk 3199. 
21 C-184/89, Nimz v. Freie und Hansestadt Hamburg, EKL 1991, lk 322. 
22 C-360/90, Arbeiterwohlfahrt der Stadt Berlin v. Bötel. 
23 C-58/81, EKL lk 2175. 
24 C-171/88, Rinner-Kuhn v. Spezial-Gebäudreinigung, EKL 1989, lk 2743. 
25 C-262/88 Barber, EKL 1990, lk I 1889. 
 
ET 11   ET Endise artikli 119 kohaldamine sotsiaalkindlustusskeemide suht es oli eelotsuse taotluse 
aluseks kohtuasjas 80/70, Defrenne v. Belgia riik.26 Selle kohtuasja otsusega selgitas Euroopa 
Kohus oma seisukohta, arvates riiklikud sotsiaalkindlustusskeemid välja määratlusest „võimalikud muud hüvitised“ (esitatud endises ar tiklis 119, uue artikli 141 lõikes 2). Lähtudes 
kohtujuristi järeldustest, tegi kohu s otsuse, et otsese või kaudse, rahalise või mitterahalise tasu 
mõistega ei ole võimalik hõlmata riiklikke sotsiaalkindlustushüvitisi, mis toimivad ilma 
ettevõtte- või kutsealasisese kokkuleppeta ning mida kohald atakse kohustuslikult kõigi 
töötajate kategooriate suhtes. K ohus märkis, et töötajatelt, t ööandjatelt ja riigiasutustelt 
sellistesse sotsiaalkindlustusskeemidesse laekuvate summade suurus sõltub pigem sotsiaalpoliitikast kui töötajat e ja tööandjate vahelis test töösuhetest. Seetõttu otsustas kohus, 
et „võimalike muude hüvitiste“ hulka ei sa a kuuluda riiklikud sotsiaalkindlustushüvitised. 
Samas tähendab see lähenemisviis selliste eris keemide nagu näiteks ettevõtete kutsealaste 
kindlustusskeemide kaasamist, kuna just sell ised skeemid ei ole otseselt seadusega 
reguleeritud. Nende kindlustusskeemide puhu l on vaja ettevõtte- või kutsealasisest 
kokkulepet, nad ei ole kohustuslikud  töötajatele üldiselt, vaid üksnes konkreetse ettevõtte või 
kutseala töötajatele ning neid ra hastatakse töötajatelt otse l aekuvate summadega, mis sõltuvad 
kindlustusskeemide rahastamistingimustest, m itte sotsiaalpoliitilistest kaalutlustest. 
1986. aasta kohtuasjaga 170/84, Bilka-Kaufhaus v. Weber,
27 kinnitas kohus eespool 
nimetatud Defrenne’i I koht uasjas langetatud otsust,28 millest vaikimisi järeldub, et üksnes 
riiklikud sotsiaalkindlustus hüvitised jäävad EÜ asutamislepingu endise artikli 119 
reguleerimisalast välja. Seepärast otsust as kohus, et tööandja ra hastatud kutsealane 
pensioniskeem on töötasu EÜ asutamislepi ngu endise artikli 119 tähenduses. 17. mai 1990. 
aasta otsusega (kohtuasi 262/88: Barber) ja jä rgnevate otsustega (vt edaspidi) kinnitab kohus 
oma varasemat pretsedendiõigust kohtuasjas 170/ 84: Bilka, st palgat öötajatele makstavad 
kutsealaskeemi kohased hüvitised kuuluvad töötas u määratlusse EÜ asutamislepingu artikli 
119 tähenduses.  
Asjaolu, et töötajatele tehtavai d makseid ei reguleerita töölepi nguga, ei takista nende maksete 
arvamist töötasu määratlusse EÜ asutamis lepingu endise artikli 119 tähenduses. Tööandja 
äranägemisel makstud lisatasud kuuluvad sinna hulka (Garland).29 Seega on hõlmatud nii 
lepingu alusel töötamise kui ka põhikirja või kol lektiivlepingute sätetel põhineva töö tasu.  
2. peatükk. Võrdse kohtlemise põhimõte kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides  
                                                 
26 C-80/70, Defrenne I, EKL 1971, lk 455. 
27 C-170/84, EKL 1986, lk 1607. 
28 EKL 1971, lk 445, kohtuasi 80/70 Defrenne v. Belgia riik (Defrenne I). 
29 C-12/81, Eileen Garland v. British Ra il Engineering Ltd, EKL 1982, lk 359. 
 
ET 12   ET See peatükk sisaldab direktiivi 86/378/EMÜ peamisi sätted, nagu neid on muudetud 
direktiiviga 96/97/EÜ, ja selgitab täiendavalt võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamist kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides ilma kehtivat õiguslikku olukorda muutmata. Samuti 
integreeritakse uuem pretsedendiõigus.
30 
– Võrdne töötasu ja kutsea lased sotsiaalkindlustusskeemid  
Nagu juba märgitud, on töötasu mõistet selgitat ud arvukate Euroopa Kohtu otsustega, eriti 
seoses kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemidega.  
17. mai 1990. aasta otsusega (kohtuasjas 262/88: Barber)31 kinnitas kohus oma varasemat 
otsust (kohtuasjas 170/84: Bilka) ja seega pole mingit kahtlust, et hüvitised ja kutsealase 
pensioniskeemi kohased töötaj ate sissemaksed kuuluvad tööt asu määratluse alla EÜ 
asutamislepingu endise artikli 119 (praegu muudetuna EÜ asutamislepingu artikkel 141) 
mõistes, seoses võrdse töötasuga. Kohus kinn itas oma 25. mai 1971. aasta otsusega kohtuasjas 
C-80/70 (Defrenne I)32 kaudselt esitatud seisukohta, et hüvitised, mida makstakse 
pensioniskeemi kohaselt, mis on peamiselt se otud asjaomase isiku töösuhtega, moodustavad 
osa selle isiku töötasust ja kuuluvad EÜ asutamislepingu endise artikli 119 
kohaldamisalasse.33 
Meeste ja naiste vaheline diskrimineerimin e kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides on 
seetõttu keelatud mitte ainult pensioniea kehtesta mise suhtes, vaid ka juhul, kui kutsealast 
pensioni pakutakse majanduslikel põhjustel am etist tagandamise hüvitamiseks (kohtuasi 
262/88: Barber). Siiski jäi kohtul Barberi kohtuasja otsust lange tades täpsustamata 
asutamislepingu artikli 119 (tagasiula tuva) kohaldamise aeg kutsealaste 
sotsiaalkindlustusskeemide suhtes.  
Kohtu pretsedendiõiguse endise  artikli 119 kohaldamisel sots iaalkindlustusskeemide suhtes 
võib kokku võtta järgmiselt: 
Meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõ tte tagasiulatuv kohaldamine palgatöötajate 
kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides kooskõlas  endise artikli 119 lis aprotokollig a leidis 
kinnitust kohtu tõlgendusega 6. oktoobri 1993. aasta (Ten Oe ver), 14. detsembri 1993. aasta 
(Moroni), 22. detsembri 1993. aasta (Neath) ko htuasjades ja 28. septembri 1994. aasta kuues 
kohtuotsuses.34 
                                                 
30 Kohtu 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-7/93, Beune, EKL 1994, lk I-4471, 17. aprilli 1997. 
aasta otsus kohtuasjas C-147/95, Evrenopoulos, EKL lk I-02057, 29. novembri 2001. aasta otsus 
kohtuasjas C-366/99, Griesmar, EKL lk I-09383, 13. detsembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-206/00, 
EKL 2001, I-0201, Henri Mouflin, ning hiljutine 12. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-351/00, Niemi, EKL 2002, lk I-07007. 
31 EKL 1990, lk I 1889. 
32 EKL 1971, lk 445. 
33 See, in particular, to that effect, Case 170/84 Bilka v Weber von Hartz [1986] ECR 1607, paragraph 22; 
Barber, paragraph 28; Beune, paragraph 46; and more recently in Joined Cases C-234/96 and C-235/96 
Deutsche Telekom v Vick and Conze [2000] ECR I-799, paragraph 32. 
34 Kohtu 6. oktoobri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-109/91, Ten Oever, EKL 1993, lk I-4879, 14. 
detsembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-110/91, Moroni, EKL I-6591, 22. detsembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-152/91, Neath, EKL I-6953, 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-200/91, 
Coloroll, EKL 1994, lk I-4389. 28. septembri 1994. aasta otsused kohtuasjas C-57/93, Vroege, EKL 
1994, lk I-4541 ja kohtuasjas C-128-93, Fisscher, EKL 1994, lk I-4583 ning viimasel ajal 11. detsembri 
 
ET 13   ET Ten Oeveri kohtuasjaga (6. oktoober 1993, C-1 09/91) kinnitas kohus, et  endist artiklit 119 
kohaldatakse kutsealase sotsiaalkindlustusskeemi alusel makstava toitjakaotushüvitise suhtes 
17. maist 1990 ning sellest kuupäevast alates ei ole meeste ja naiste vaheline 
diskrimineerimine selliste hüvitiste andmisel lubatud. 
Moroni kohtuasjaga (14. detsember 1993, C-110/ 91) kinnitas kohus, et EÜ asutamislepingu 
endist artiklit 119 kohaldatakse kõ ikide kutsealaste skeemide suhtes  ja järelikult peab selliste 
skeemide alusel kehtestatud vanaduspensioni saamise iga olema mõlemast soost töötajate 
jaoks sama. 
Neath’i (22. detsember 1993, C-152/91) ja  Colorolli (28. september 1994, C-200/91) 
kohtuasjadega täpsustas kohus, et töötajate maksed  kutsealaseks sotsiaalkindlustuseks peavad 
olema samasugused mõlemast soost töötajate pu hul, sest nimetatud maksed on osa töötasust 
EÜ asutamislepingu endise artikli 119 tähe nduses. Samas võivad tööandjate maksed 
sellistesse skeemidesse olla erinevast soost t öötajate puhul erinevad, juhul kui need põhinevad 
objektiivsel kindlustusstatis tikal, mis võtab arvesse naiste pikemat eluiga.  
Eespool nimetatud kohtuotsustega on kohus se lgitanud võrdse tasu stamise põhimõtte 
rakendamist kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemide suhtes, eriti selliste skeemide suhtes, mis kuuluvad asutamislepingu asjaomases artikl is määratletud töötasu mõiste alla.
35Enne kohtu 
otsuseid allkirjastasid riig ipead ja valitsusjuhid Maastr ichtis toimunud kohtumisel EÜ 
asutamislepingu endise artikli 119 lisap rotokolli, mille eesmärk on piirata EÜ 
asutamislepingu endise artikli 119 koha ldamise aega seoses kutsealaste 
sotsiaalkindlustusskeemidega. Pärast asutamisle pingu järjestikuseid muutmisi (Amsterdami ja 
Nice’i lepingutega) on see protoko ll endiselt lisat ud artiklile 141. 
Kõnealuses protokollis öeldakse järgmist: „Endise artikli 119 kohaldamisel ei  loeta kutsealase sotsiaalki ndlustusskeemi al usel saadud 
hüvitisi töötasuks, juhul kui ja niivõrd kui need on seotud töötamisperioodiga enne 17. maid 
1990 (otsus Barberi kohtuasjas), välja arvatud töötajate või nende ni mel nõude esitajate puhul, 
kes on enne seda kuupäeva algatanud kohtum enetluse või esitanud võrdväärse nõude 
sellekohase siseriikliku seaduse alusel.“ 
Komisjoni ettepanekul vastu võetud nõukogu di rektiivis 96/97/EÜ, millega muudetakse 
direktiivi 86/378/EÜ, kajastatakse kohtu pretse dendiõigust ja endise artikli 119 lisaprotokolli 
ning õiguskindluse ja selguse ees märgil seatakse ülesandeks viia teisesed õigusaktid, st 
direktiiv 86/378/EMÜ, vastavusse EÜ asutamislepingu endise artikliga 119, nagu seda tõlgendab Euroopa Kohus. 
                                                                                                                                                        
 
1997. aasta otsus kohtuasjas C-246/96, Magorrian, EKL 1997, lk I-07153 ja 16. mai 2000. aasta otsus 
kohtuasjas C-78/98, Preston, EKL 2000, lk I-03201. 
35 Kohtu 6 oktoobri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-109/91, Ten Oever, EKL 1993, lk I-4879, 14. 
detsembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-110/91, Moroni, EKL I-6591, 22. detsembri 1993. aasta otsus kohtuasjas C-152/91, Neath, EKL I-6953, 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-200/91, 
Coloroll, EKL 1994, lk I-4389. 28. septembri 1994. aasta otsused kohtuasjas C-57/93, Vroege, EKL 
1994, lk I-4541 ja kohtuasjas C-128-93, Fisscher, EKL 1994, lk I-4583, 28. septembri 1994. aasta otsus 
kohtuasjas C-7/93, Beune, EKL 1994, lk I-4471 ning viimasel ajal 11. detsembri 1997. aasta otsus 
kohtuasjas C-246/96, Magorrian, EKL 1997, lk I-07153, 16. mai 2000. aasta otsus kohtuasjas C-78/98, Preston, EKL 2000, lk I-03201, 25. mai 2000. aasta otsus kohtuasjas C-50/99, Jean-Marie Podesta v. 
Caisse de retraite par répartition des ingénieurs cad res & assimilés (CRICA) ja teised, EKL 2000, lk I-
04039. 
 
ET 14   ET Silmas pidades eelkõige olukorda, kus kutsealase sotsiaalkindlustusskeemi  raames maksete ja 
hüvitiste arvutamisel võetakse arvesse kindlust usstatistikat, mis on meeste ja naiste puhul 
erinev, tuleb meeles pidada, et komisjon on om a 23. aprilli 1983. aasta ettepaneku (KOM (83) 
217 lõplik, mis eelnes direktiivile 86/378/EMÜ)  artiklis 6 esitanud mittetäieliku loetelu 
teatavatest sätetest, mis lähevad vastuollu  võrdse kohtlemise põhimõttega. Kõnealuse 
direktiivi põhiprobleem on tingitud nimetat ud artiklist, eriti selle punktidest h ja i. 
Direktiivis 86/378/EMÜ on sätestatud, et ju hul kui tööandjate makseid ning hüvitisi 
määratletakse kui sissemaksetest sõltuva id, võib kindlustusskeemides arvestada 
kindlustusstatistikat, mis on meeste ja naiste  puhul erinev. Esmap ilgul tundub, et erandid 
käsitlevad sissemaksetega määratud pensioniskee me, kuid tuleb märkida, et vastuvõetud tekst 
ei olnud väga selge ja direktiivi 86/378 muutmi seks korraldatud konsultatsioonide käigus, kus 
kaasati valitsuste eksperte, pe nsionifonde ja sotsiaalpartne reid, jõudsid kõik osalejad 
kokkuleppele, et kõnealune tekst tuleb teha selgemaks. 
Direktiivi 86/378/EMÜ artikli 6 punktidest h ja i tingitud olukorda selgitati kohtu 
pretsedendiõigusega, eelkõige eespool ni metatud 22. detsembri 1993. aasta (kohtuasi C-
152/91: Neath) ja 28. septembri 1994. aasta (koht uasi C-200/91: Coloroll) kohtuotsustega. 
Tööandjate sissemakseid silmas pidades on k ohus seisukohal, et väljamaksega määratud 
kogumispensioni skeemi raames maksete ja hüvitis te selline arvutamine, kus võetakse arvesse 
kindlustusstatistikat, mis on mees te ja naiste puhul erinev, ei kuulu EÜ asutamislepingu 
endise artikli 119 kohaldamisalasse. 
Kohus on rõhutanud, et nimetatud otsus laiene b tingimata nende küsimuste konkreetsetele 
asjaoludele, mille suhtes taotleti eelotsust  Neath’i ja Colorolli kohtuasjades, nimelt 
regulaarsete väljamaksetega pensioni osa muutmi ne kapitaliks ja pensioniõiguse üleandmine, 
kui selle väärtust saab määrata ainult rahastamise korra alusel. 
Kohus on täiendavalt märkinud, et osamakselise skeemi korral peavad tööandja sissemaksed 
olema meeste ja naiste puhul võrdsed. Nimetat ud otsuse aluseks on arusaam, et kutsealaste 
pensionide puhul käsitletakse endises artiklis 119 üksnes tööandja lubadusi, st korrapäraselt 
makstavaid hüvitisi pensioniikka jõudmise ajaks kogunenud pensionist. Seega ei kuulu tööandja sissemaksed ega ka töövahetuse ko rral ühest pensionifondist teise ülekantud 
summad endise artikli 119 kohaldamisalasse. 
Need asjaolud on selgelt seotud pensi oniskeemi rahastamisega ja ei kuulu kohtu 
lähenemisviisi kohaselt endise artikli 119 kohaldamisalasse. Vähe m selge on see, kas sellise 
lähenemisviisi korral jääb endise artikli 119 kohaldamisalast välja ka kogusumma, mis on 
mõnes pensioniskeemis ette näht ud juhul, kui töötaj a loobub osast tavapä rasest pensionist. 
Kohus on selgelt seisukohal, et seda laadi kapitalimahutus ei kuulu endise artikli 119 
kohaldamisalasse (Neath’i kohtuasja otsuse põhj enduse punkt 33). Tuleb siiski märkida, et 
kõnealuse kogusummaga üksnes asendatakse tavapä rase pensioni osa ja  et kohus käsitleb 
eespool kirjeldatud viisil vaid vä ljamaksega määratud pensioniskeeme. 
Eespool kirjeldatust ilmneb, et ministrite  nõukogu poolt 1986. aastal vastu võetud direktiivi 
86/378 artikli 6 punktide h ja  i sätted on kooskõlas EÜ asutam islepingu endise artikliga 119. 
Siiski tekkis vajadus teha t eatavaid muudatusi asjaolude selgitamiseks, nagu näiteks 
sissemaksega määratud pensioniskeemide (tööandja lubab teha sissemakseid) ja väljamaksega 
 
ET 15   ET määratud pensioniskeemide (tööandja lubab ma ksta määratud hüvitisi) selge eristamine.36 
Seoses tööandja sissemaksetega on kohus se lgelt väljendanud oma seisukohta väljamaksega 
määratud pensioniskeemide raames makstava summa suhtes ning otsustanud, et see summa 
võib meeste ja naiste puhul olla  erinev, et võtta ar vesse kindlustusmatem aatilisi tegureid, mis 
on meeste ja naiste puhul erinevad. 
Samas ei ole kohus sissemaksega määratud pe nsioniskeemide puhul sissemaksete suuruse 
kohta otsust langetanud.  
9. novembri 1993. aasta otsusega koht uasjas C-132/92: Birds Eye Walls37 otsustas kohus, et 
selliste pensioniskeemide (sissemaksega määratud skeemid) puhul võib lubada tööandjate 
erinevaid sissemakseid tingimusel, et need on tehtud mõlemast soost töötajatele võrdse 
pensioni tagamise eesmärgil. 
28. septembril 1994 selgitas kohus EÜ asutamislepingu endise artikli 119 kohaldamist 
kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemide puhul ot susega kohtuasjas C-200/91 (Coloroll) ja 
täiendavalt veel viie otsusega. 
Lisaks kindlustusstatistika küsimusele kinnitata kse otsusega kohtuasjas  C-200/91 (Coloroll) 
kohtu eelnevate otsustega (Ten Oever, Mor oni, Neath) kehtesta tud põhimõtteid ning 
selgitatakse täiendavalt teatav aid küsimusi, nagu näiteks seda, et EÜ asutamislepingu endisele 
artiklile 119 saavad toetuda nii tööandjad kui  töövõtjad vaidluses usal dusisikuga (kutsealase 
pensioniskeemi haldajaga), kelle ülesanne on järgida võrdse kohtlemi se põhimõtet (tööandjate 
ja usaldusisikute vastavad kohustused).  
Kohtuasjade 408/92 (Smith) ja 28/93 (V an den Akker) puhul lähtub kohus EÜ 
asutamislepingu endise artikli 119 tõlgendusest,  mille kohaselt selle artikliga takistatakse 
tööandjal võrdse pensioniea kehtestamine naiste  vanusepiiri tõstmise teel meestega samale 
tasemele ajavahemikul 17. maist 1990 kuni uute meetmete kehtima hakkamise kuupäevani töötatud aja suhtes. 
Seetõttu, kui töötatud aeg langeb ajavah emikku 17. maist 1990 kuni ühtset pensioniiga 
kehtestavate meetmete kehtima hakkamise kuup äevani, ei ole endise artikli 119 kohaselt 
võimalik saavutada võrdset kohtlemist muul v iisil kui kehtestades meeste suhtes samad 
soodustused, mis kehtisid naiste suhtes. 
Samas ei takista endine artikkel 119 naiste pe nsioniea tõstmist meestega samale tasemele 
pärast võrdse kohtlemise tõhusa rakendamise meetmete kehtima hakkamise kuupäeva töötatud aja suhtes. Ühenduse õigusest ei tule ne kohustusi, millega saaks põhjendada naiste 
soodustuste vähendamist tagasiulatuvalt enne 17. maid 1990 töötatud aja suhtes.
38 
Kohtuasjade C-57/93 (Vroege) ja  C-128/93 (Fisscher) otsused kä sitlevad osalise tööajaga 
töötajate kutsealase pensioniskeemiga liitumise  õigust. Kohus leidis, et osalise tööajaga 
töötajate väljaarvamist kutse alasest pensioniskeemist võib pidada kaudseks naiste 
diskrimineerimiseks, mis on juhul, kui se lleks ei ole objektiivset õigustust, EÜ 
                                                 
36 Direktiivi 96/97/EÜ artikli 1 punktiga 3 asendatakse direktiivi 86/378/EMÜ artikkel 6, vt eriti punkte h 
ja i ). 
37 Birds Eye Walls Ltd. V. Friedel M. Roberts, EKL 1993 I, lk 5579. 
38 25. mai 2000. aasta otsus kohtuasjas C-50/99, Jean-M arie Podesta v. Caisse de retraite par répartition 
des ingénieurs cadres & assimilés (CRICA) ja teised, EKL 2000, lk I-04039. 
 
ET 16   ET asutamislepingu endise artikliga 119 keelatud, kinn itades seega oma eelmist pretsedendiõigust 
(kohtuasi C-170/84: Bilka). Barberi kohtuasjas  tehtud otsuse kehtivusaega ja samuti EÜ 
asutamislepingu endist artiklit 119 käsitlevat  protokolli nr 2 ei kohaldata kutsealase 
pensioniskeemiga liitumise õiguse suhtes, mi da reguleeritakse jätkuvalt 13. mai 1985. aasta 
otsusega Bilka kohtuasjas. Kuna nimetatud kohtuasjas tehtud otsuse ga ei kehtestatud 
kehtivusaega, võib kutsealase pensioniskeemiga liitumise õiguse küsimuses võrdse kohtlemise tagasiulatuva nõude esitamisel tugine da EÜ asutamislepingu endise artikli 119 
vahetule kohaldamisele ning seda võib teha alat es 8. aprillist 1976, s.o alates Defrenne’i II 
kohtuasja otsuse kuupäevast, mil kohus otsustas  esimest korda, et endine artikkel 119 on 
vahetult kohaldatav. Viimasel ajal on kohus selgitanud oma pretsedendiõigust seoses osaajaga 
töötajate olukorraga 11. detsembri 1997. aasta ot susega kohtuasjas C-24 6/96 (Magorrian) ja 
16. mai 2000. aasta otsusega kohtua sjas C-78/98 (Preston). 
Asjaolu, et töötaja võib nõuda kut sealase pensioniskeemiga liitumi st tagasiulatuvalt, ei anna 
talle õigust kõrvale hoida asjaomase liikmeksolemisega seotud sissemaksete tasumisest. 
Siseriiklike õigusaktide kohase nõude esita mise tähtaegadega seotud siseriiklikele 
eeskirjadele võib toetuda vaidluses nende tö ötajatega, kes nõuavad oma õigust liituda 
kutsealase pensioniskeemiga, tingimu sel, et kõnealused eeskirjad ei ole selliste nõuete suhtes 
vähem soodsad kui samalaadsete siseriiklike nõuete suhtes ega muuda ühenduse õigusaktidest 
tulenevate õiguste rakendamist võimatuks.  
Oma otsusega kohtuasjas C-7/93 (Beune) ke htestas kohus kriteeriumid, mille kohaselt 
kohaldatakse EÜ asutamislepingu endist arti klit 119 teatavate riigit eenistujate skeemide 
suhtes. Edaspidiste otsusteg a (kohtuasjades Evrenopoulos, Griesmar, Mouflin and Niemi
39) 
selgitas kohus täpsemalt oma 28. septembri 1994. aas ta otsust Beune’i kohtuasjas, näidates et 
EÜ asutamislepingu endises artik lis 119 esitatud töötasu mõiste hõlmab ka riigiteenistujate 
(avaliku sektori) töösuhtest tulenevaid pensioniskeeme.  
Kohus on otsustanud,40 et selleks et kindlaks teha, kas ri igiteenistujate pensioniskeem kuulub 
EÜ asutamislepingu artikli 141 (EÜ asutamislepi ngu endise artikli 119) kohaldamisalasse, ei 
saa asjaolu, et pensionihüvitis on töösuhtega määratud ja järelikult maksab seda riik kui tööandja, pidada väljaarvamise põhjuseks, kuivõrd  riiklike sotsiaalkindlustuskavade alusel 
makstud pensionid võivad tervikuna või os aliselt väljendada t ööga seotud tasu.  
Siiski ei tohi konkreetse tööt ajate kategooria pensioni p uhul, kui see on vahetult seotud 
töötatud ajaga ja kui selle suurus arvutatakse ri igiteenistuja viimase palga alusel, esmatähtsaks 
pidada sotsiaalpoliitilisi, riig ikorralduslikke, eetilisi või isegi eelarvelisi kaalutlusi, mis 
mõjutasid või tõenäoliselt võisid mõjutada  riiklikku seadusandlikku kogu pensioniskeemi 
kehtestamisel. Avalik-õigusliku tööandja makst ud pensioni saab sellisel juhul täielikult 
võrrelda eraõigusliku tööandja poolt oma endist ele töötajatele makstud pensioniga (Beune, 
punkt 45, Griesmar, punkt 30, ja Niemi, punkt 47).  
                                                
 
39 Kohtu 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-7/93, Beune, EKL 1994, lk I-4471, 17. aprilli 1997. 
aasta otsus kohtuasjas C-147/95, Evrenopoulos, EKL lk I-02057, 29. novembri 2001. aasta otsus 
kohtuasjas C-366/99, Griesmar, EKL lk I-09383, 13. detsembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-206/00, EKL 2001, I-0201, Henri Mouflin, ning hiljutine 12. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-351/00, 
Niemi, EKL 2002, lk I-07007. 
40 vt 42. 
 
ET 17   ET Nimetatud otsused on eriti olulised lapsed  üles kasvatanud is ikutele pensioniea, 
toitjakaotushüvitiste ning vanaduspensioniga kaasnevate eriliste eelistega seoses.  
Kõnealune uuem pretsedendiõigus kajastub selgelt praegu ümbersõnastatud direktiivi 
ettepaneku tekstis. 
Kohus on selgitanud oma 25. mai 2000. aasta ot susega kohtuasjas C-50/99, Jean-Marie 
Podesta v. Caisse de retraite par répartiti on des ingénieurs cadres & assimilés, et EÜ 
asutamislepingu endist artiklit 119 kohaldatakse  eraõiguslike eri ametialade vaheliste 
täiendavate vanaduspensioni skeemide suhtes, mis põhine vad sissemaksetega määratud 
põlvkondadevahelisel ümberjaotusskeemil, juhul kui nende skeemide eesmärk on täiendada 
või asendada riiklike sotsiaalkindlustusskeemide alusel makstavaid toetusi, olgu sellistes skeemides liikmeksolemine kohustuslik või vabata htlik, ning kui pensioni maksmise aluseks 
on töösuhe töötaja ja tema endise tööandja vahel.
41 Järelikult võib EÜ asutamislepingu endist 
artiklit 119, millega kehtestati mees- ja naist öötajate võrdse tasustamise põhimõte, kohaldada 
AGIRC ja ARRCO ( Association Générale des Institut ions de Retraite des Cadres – AGIRC 
ja Association des Régimes de Retraite Complémentaire – ARRCO) täiendavate 
pensioniskeemide suhtes Prantsus maal ning keelata neil meeste ja naiste vaheline vanuseline 
diskrimineerimine seoses õigusega saada toi tjakaotuspensioni pärast abikaasa surma. 
Sama otsusega kinnitas kohus samuti, et  väljakujunenud kohtuprak tika kohaselt võib EÜ 
asutamislepingu endise artikliga 119 kehtes tatud võrdse kohtlemise nõudele seoses 
kutsealaste pensionitega tugi neda toetuste puhul, mis kuuluvad maksmisele Barberi kohtuasja 
otsuse kuupäevale, 17. maile 1990, järgnenud teen istusaja eest (vt kohtuasja C-28/93 Van 
Den Akker ja teised,42 punkt 12). Eespool öeldust tulene b, et võrdse kohtlemise põhimõtte 
rakendamist nõuti kutsealastes pensioniskeemide s alates 17. maist 1990 (Van Den Akker ja 
teised, punkt 14). EÜ asutamislepingu artiklit 141 (EÜ asutamislepingu endist artiklit 119) kohaldatakse täiendavate vanaduspensioniskee mide suhtes, nagu näit eks AGIRC ja ARRCO, 
ning seega hoitakse ära meeste ja naiste vanuse line diskrimineerimine seoses töötaja abikaasa 
õigusega saada toitjakaotuspensi oni pärast töötaja surma.  
– Füüsilisest isikust ettevõtjate kutsealased kindlustusskeemid  
On oluline märkida, et nii Barberi kui ka edaspidiste kohtuasjadega seotud kohtupraktika ei 
mõjuta füüsilisest isikust ettevõtjate  olukorda,  kes kuuluvad direktiivi 86/378/EÜ 
kohaldamisalasse. Seetõttu ei nähta käesolev a direktiiviga (nagu varem ka direktiiviga 
96/97/EÜ) ette muudatusi füüs ilisest isikust ettevõtjate  olukorras.  
Kõnealuste töötajate olukorda  reguleeritakse direktiiviga 86/378/EMÜ, kuid väga vähesel 
määral ja üksnes kollektiivsete kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemide puhul (nt valdkondlikud skeemid Prantsusmaal). Füüsili sest isikust ettevõ tjate eriskeemid on 
direktiiviga 96/97/EÜ muudetud direktiivi 86 /378/EMÜ (direktiivi 86/378/EMÜ artikli 2 
lõike 2 punktid a ja b, nagu need on asendatud direktiivi 96/97/EÜ artikli 1 punkti 1 lõikega 2) kohaldamisalast selgesõnaliselt välja arvatud. Nimetatud sätted ei hõlma füüsilisest isikust 
ettevõtjate üksiklepi nguid ning füüsilisest isikust ette võtjate skeeme, kuhu kuulub ainult üks 
liige. Peale selle käsitl etakse peretoetusi vastavalt dire ktiivile 86/378/EMÜ niivõrd, kui need 
on määratud töötajatele, ning samas võivad liikme sriigid vastavalt nimetatud direktiivi artikli 
                                                
 
41 25. mai 2000. aasta otsus kohtuasjas C-50/99, Jean-M arie Podesta v. Caisse de retraite par répartition 
des ingénieurs cadres & assimilés (CRICA) ja teised, EKL 2000, lk I-04039. 
42 EKL 1994-I, lk 4527. 
 
ET 18   ET 9 punktidele a ja b (muudetud dire ktiivi 96/97/EÜ artikli 1 punktiga 5) võrdse kohtlemise 
põhimõtte kohustuslikku rakendamist edasi lükata pensioniea määramise ja 
toitjakaotuspensionide andmise suhtes. Ainuke füüsilisest isikust ettevõtjatele olulisem säte on artikli 9 punkt c, nagu see on muudetud direktiivi 96/97/EÜ artikli 1 punktiga 5, milles sätestatakse meeste ja naiste võrdsed sissemaksed füüsilisest isikust ettevõtjate (kollektiivsete) kutsealaste so tsiaalkindlustusskeemide puhul alat es 31. juulist 1999 (kolmteist 
aastat pärast direktiivi 86/378/ EMÜ teatavakstegemist). Seepär ast tuleb alates  1. augustist 
1999 füüsilisest isikust ettevõtjate puhul kutsealastesse sotsiaalkindlustusskeemidesse sissemaksete arvutamisel kasutada meeste ja naiste jaoks samasugust kindlustusstatistikat. 
3. peatükk. Meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõte seoses töö saamise, kutseõppe 
ja edutamisega ning töötingimustega  
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/73/EÜ, millega muudetakse direktiivi 
76/207/EMÜ, tagatakse selgus ja õiguskindlus esialgse direktiivi kohta tehtud Euroopa Kohtu 
arvukate otsuste kodifitseerimise teel.  
See peatükk vastab direktiivi 76/207/EMÜ peam istele sätetele, nagu need on muudetud 
direktiiviga 2002/73/EÜ, seoses (otsese ja kaudse) soolise diskrimineerimise kõrvaldamisega. Käesolevas peatükis sätestatakse, mil määr al lubatakse võrdse kohtlemise põhimõtte 
rakendamisel teha erandeid ja arvestada tööd, m ille eripära nõuab teatavast soost töötajat.  
Lisaks sellele rõhutatakse käesoleva ettepa nekuga, nagu ka direkt iiviga 2002/73EÜ, EÜ 
asutamislepingu artikli 141 lõikes  4 esitatud põhimõtet, kus öe ldakse järgmist: „Pidades 
silmas meeste ja naiste täieliku ja tegeliku võrdõiguslikkuse tagamist tööasjus, ei takista võrdse kohtlemise põhimõte ühtki liikmesriiki säilitamast või võtmast meetmeid, mis sätestavad erilised eelised, et hõlbustada alae sindatud sool tegutsemist  oma kutsealal ja ära 
hoida või heastada halvemusi tööalases karjääris“.  
Lisaks sisaldab käesolev peatükk direktiivi 2002/73/EÜ sätteid, mis tugevdavad rasedus- ja 
sünnituspuhkusel olevate emade kaitset ni ng selgitavad seost direktiiviga 92/85/EÜ.
43 See 
sisaldab ka direktiivi 2002/73/EÜ sätteid, mis käsitlevad isade ja emade kaitset, kes viibivad lapse sünni korral antaval puhkusel ja/või la psendaja puhkusel, juhul  kui liikmesriigis 
selliseid õigusi tunnustatakse.  
III JAOTIS. HORISONTAALSÄTTED
 
1. peatükk. Õiguste kaitse  
1. jagu: Heastamisvahendid  
Käesolev peatükk sisaldab uusi direktiiviga 200 2/73/EÜ kehtestatud õi guskaitset ja otsuste 
täitmist käsitlevaid sätteid. Kõnealused sä tted kajastavad kohtu pretsedendiõigust. See 
käsitleb järgmist: 
– meetmete tugevdamine a) diskrimineerimise a ll kannatanute kaitsmiseks ka pärast töösuhte 
lõppemist44 ja b) pahatahtliku kohtlemise eest kaitsmiseks; 
                                                 
43 Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate 
töötajate töökaitse täiustamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta (kümnes üksikdirektiiv 
direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses), EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1. 
44 Kohtuasi C-185/97, Goote, EKL1998 I, lk 5199.  
 
ET 19   ET – kohtu pretsedendiõiguse integreerimine hüv itamise või heastamise ülemmäära küsimuses45 
(mida lubatakse vaid teatavatel erandjuhtudel). 
Kõnealuseid sätteid kohaldatakse  käesolevat ettepa nekut silmas pidade s horisontaalselt ja 
need hõlmavad mitte üksnes töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega seotud küsimusi, vaid ka töötasu ning kutsealaseid sotsiaalkindlustusskeeme, millel on samuti oluline tähtsus võrdse kohtlemise põhimõtte ellu viimisel tööhõive ja elukutse küsimustes. 
2. jagu: Tõendamiskohustus
 
See peatükk ei sisalda mitte üksnes direktiivi 97/80/EÜ peamisi tõendamiskohustust 
käsitlevaid sätteid, vaid ka viib selle teks ti kooskõlla hiljem vastu võetud direktiiviga 
2002/73/EÜ. Käesoleva ettepaneku peamine tulemus on võrdse kohtlemise põhimõtte tõhususe toetamine tõendamiskohustusega seotud eeskirjade laiendamise teel kutsealastele 
sotsiaalkindlustusskeemidele. 
On oluline märkida, et kuna kutsealaste sots iaalkindlustusskeemide mõne d aspektid (töötajate 
hüvitised ja sissemaksed) moodustavad töötasu EÜ asutamislepingu endise artikli 119 tähenduses, hõlmab tõendamiskohustust käsitlev  direktiiv 97/80/EÜ vaikimisi ka need 
aspektid, kuna selle artikli 3 lõike 1 punkti a kohaldatakse „asutamisl epingu artiklis 119 ning 
direktiivides 75/117/EMÜ, 76/207/EMÜ ja , niivõrd kui on tegemist soolise 
diskrimineerimisega, direktiivides 92/85/EM Ü ja 96/34/EÜ osutatud olukordade suhtes.“ 
Vaatamata komisjoni esialgsele ettepanekule
46 ja Euroopa Parlamendi arvamusele,47 jäid 
direktiivi 97/80/EÜ kohaldamisalast lõpuks vä lja direktiivid 86/378/EMÜ ja 96/97/EÜ, mis 
käsitlevad meeste ja naiste võrdset kohtlemi st kutsealastes sotsia alkindlustusskeemides. 
Põhjendused, mis varem selliseks väljaarvamiseks esitati, ei ole enam asjakohased, kuna EÜ 
asutamislepingu artiklil 13 põhinevad direktiivid  sisaldavad sarnasei d tõendamiskohustust 
käsitlevaid sätteid. Siiski esitasid nõukogu ja komisjon direktiivi 97/80 vastuvõtmiseks peetud 
läbirääkimiste käigus artikli 3 lõike 1 punkti a kohta järgmise ühisdeklaratsiooni:48  
„Nõukogu taotleb, et komisjon käsitleks oma artikli 7 kohaselt esitatavas aruandes ka 
direktiivi kohaldamisala. 
Selles aruandes võetakse nõueteko haselt arvesse kohtu otsuseid sotsiaalpoliitika kõikides 
asjaomastes valdkondades, mis omavad tähtsu st mittediskriminee rimise üldpõhimõtte 
seisukohast.“  
Käesoleva ettepanekuga esitatakse kuts ealaseid sotsiaal kindlustusskeeme ja 
tõendamiskohustust käsitlevad sätted ühtse teks tina, kehtestades seega võrdse kohtlemise 
põhimõtte kohaldamise selles valdkonnas, ning va statakse nimetatud de klaratsioonile ja 
Euroopa Parlamendi eelmisele taotlusele.  
Sellega seoses tuleb märkida, et käesoleva ette paneku veel üks tähtis ja praktiline tulemus on 
kaudse diskrimineerimise määratluse tühistamin e direktiivi 97/80/EÜ artikli 2 lõikes 2, 
                                                 
45 Kohtuasjad C-180/95, Draehmpaehl, EKL 1997 I, lk 2195 ja C-271/31, Marshal, EKL 1993 I, lk 4367. 
46 EÜT C 332, 7.11.1996, lk 11 ja EÜT C 185 18.6.1997, lk 21. 
47 Euroopa Parlamendi 10. aprilli 1997 . aasta arvamus (EÜT C 132, 28. 4. 1997, lk 215 ), nõukogu 24. 
juuli 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 307, 8. 10. 1997, lk 6) ja Euroopa Parlamendi 6. novembri 
1997. aasta otsus (EÜT C 358, 24. 11. 1997). 
48 SN 157/2/97(SOC) REV 2, 27. juuni 1997. 
 
ET 20   ET selleks et viia see vastavusse direktiivis 2002 /73/EÜ sisalduva määratlusega. Sellega seoses 
tuleb meenutada, et direktiivi 76/207/EMÜ muutva direktiivi 2002/73/EÜ vastuvõtmisega 
kehtestati kaudse diskrimineerimise uus määrat lus tekstis statistikat esitamata, kooskõlas EÜ 
asutamislepingu artikli 13 põhjal vastu võetud dire ktiivides sisalduva määratlusega. Sellega 
seoses tuleb märkida, et direktiivi 76/207/EM Ü muutva direktiivi 2002/ 73/EÜ vastuvõtmiseks 
peetud läbirääkimiste käigus 2001. aasta  juunis esitasid nii komisjon kui nõukogu 
ühisseisukoha vastuvõtmisel deklaratsiooni,49 milles rõhutati vajadust viia kaudse 
diskrimineerimise määratlus direktiivis 97 /80/EÜ (muudetud direktiiviga 98/52/EÜ) 
vastavusse ühisseisukohaga ning hiljem direk tiiviga 2002/73/EÜ kehtestatud määratlusega.50 
Seega annab käesolev ettepanek vastuse ne ndele deklaratsioonidele. Selles kajastub 
liikmesriikidelt komisjonile saadetud konkreetn e taotlus direktiivi 97/80/EÜ ettepaneku 
muutmiseks, et kohandada selles esitatud kauds e diskrimineerimise määratlust. Komisjoni 
asjaomane deklaratsioon lis ati sotsiaalvaldkonna nõukogu 2001. aasta juuni protokollile. 
Seega direktiivide 2002/73/EÜ ja 97/80/EÜ üht seks tekstiks koondamisega võetakse arvesse 
eespool nimetatud deklaratsioone ja püütakse  tõhustada võrdse kohtlemise põhimõtte 
rakendamist, nagu seda tõlgendab Euroopa Kohus.51 
2. peatükk. Võrdset kohtlemist edend avad asutused – sotsiaalne dialoog  
Käesolev peatükk, nagu ka eelmine, sisaldab uus i direktiiviga 2002/73/EÜ kehtestatud sätteid, 
mis on sarnased artikli 13 põhjal vastu võetud dire ktiivide sätetega, nagu näiteks direktiivide 
2000/43/EÜ ja 2000/78/EÜ puhul. Käesol ev peatükk käsitleb järgmist: 
– asutuste määramine ja nende asutuste üles annete piiritlemine liikmesriikides võrdse 
kohtlemise edendamiseks, ühenduse õigusaktide järgimiseks ja diskrimineerimise all kannatanute toetamiseks; 
– sotsiaalpartnerite ja valitsusväliste organisatsioonide osaluse tugevdamine võrdse 
kohtlemise põhimõtte edendamisel. 
Sarnaselt eelmise peatükiga ning käesoleva ette paneku eesmärki silmas pidades kohaldatakse 
neid sätteid horisontaalselt ja need sätted ei  hõlma mitte üksnes töö saamise, kutseõppe ja 
edutamisega ning töötingimustega seotud küsimusi, vaid ka töötasu ja kutsealase sotsiaalkindlustusskeemidega seotud küsimusi. 
Seetõttu on mõistlik eeldada, et määratud as utused meeste ja naiste võrdse kohtlemise 
edendamiseks seoses töö saamise, kutseõppe ja  edutamise ning töötingimustega tegelevad ka 
muude töötingimuste aspektidega, nagu töötas u ja kutsealased sots iaalkindlustusskeemid. 
Kõnesolevate asutuste tegevusala laiendamine tulenevalt käesolevast ettepanekust ei koorma 
oluliselt liikmesriike. 
                                                
 
49 Komisjoni märkus protokollile (direktiivi 97 /80/EÜ muutmise kohta): „Seoses kaudse 
diskrimineerimise määratluse muutmisega teeb komis jon ettepaneku direktiivi 97/80/EÜ asjakohaseks 
muutmiseks (muudetud direktiiviga 98/52/EÜ) võim alikult kiiresti.“ Nõuk ogu märkus protokollile 
(direktiivi 97/80/EÜ muutmist käsitleva komisjoni märkuse kohta): „Nõukogu tunnustab komisjoni 
soovi teha ettepanek direktiivi 97/80/EÜ muutmiseks  seoses kaudse diskrimineerimise määratluse 
muutmisega.“  
50 9588/01, SOC 233, CODEC 519, 6. juuni 2001. 
51 26. juuni 2001. aasta otsus kohtuasjas C-381/99, Brunnhofer, EKL I 2001, lk 4961, 27. oktoobri 1993. 
aasta otsus kohtuasjas C-127/92, Enderby, EKL 1993, lk I-5535, vt samuti 17. oktoobri 1989. aasta 
otsust kohtuasjas C-109/88 Danfoss, EKL 1989, lk 3199. 
 
ET 21   ET IV JAOTIS. RAKENDAMINE  
See jaotis sisaldab horisontaalsätteid, mis kä sitlevad kõnealuse direktiivi rakendamist. Selleks 
peavad liikmesriigid tagama, et võrdse töötas u või võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus 
olevad sätted (õigusnormid, kollektiivlep ingud, üksiklepingud jne) tühistatakse või 
tunnistatakse õigustühiseks või muudetakse nõ uetekohaselt. Sellega ta gatakse töötajate ja 
töötajatest usaldusisikute kaitse.  
Selleks peavad liikmesriigid kehtestatama tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate 
sanktsioonide süsteemi, mida kohaldatakse käes oleva direktiiviga antud õiguste rikkumiste 
korral, et tagada käesoleva direktiivi tegelik mõju ( effet utile ). Samuti peavad liikmesriigid 
teatama komisjonile selles valdkonn as vastu võetud õigusnormidest.  
Selleks peavad liikmesriigid suunama tööandjaid ja  tööalase koolitusega tegelevaid isikuid ise 
võtma sobivaid meetmeid soolise diskrimin eerimise vältimiseks, eelkõige ahistamise ja 
seksuaalse ahistamise vältimiseks töökohas. 
See jaotis sisaldab tavapärast taga siulatuva jõu puudu mise klauslit.  
Direktiivi ettepanekus on sarnaselt direktiiv iga 2002/73/EÜ säte liikmesriikide kohustuse 
kohta võtta direktiivi kohaldamisalas osutat ud valdkondade õigusnormide, poliitika ja 
tegevuse väljatöötamisel ja rakendamisel aktiivselt arvesse meeste ja naiste võrdõiguslikkuse eesmärki.  
Lisaks pannakse käesoleva ettepanekuga liikmesriikidele kohustus tagada kõnealuse direktiivi 
ja selle alusel vastu võetud siseriiklike õigusaktide teatavakstegemine kõikidele asjaomastele isikutele.  
V JAOTIS. LÕPPSÄTTED
 
Käesolev jaotis sisaldab tavasätteid, mis on kohandatud käesoleva direktiivi ettepanekut 
silmas pidades.  
Tavapärase klausliga direktiivi ülevõtmise kohta nõutakse liikmesriikidelt mõnede teabe 
levitamisega seotud nõuete täitmist, nagu näitek s komisjoni korrapärane teavitamine direktiivi 
siseriiklikusse õigusesse võtmisest ja kol lektiivlepingutest ning samuti nõuetekohastest 
korrelatsioonitabelitest. Teine tavapärane klausel, mis on võetud direktiivi 2002/73/EÜ artiklist 2, nõuab liikmesriikidelt kõnesolevale  direktiivile viitamist selle ülevõtmisel 
siseriiklikku õigusesse.  
Kõnealune jaotis sisaldab ka ar tiklit nende direktiiv ide kohta, mis käesolev as ettepanekus on 
ümber sõnastatud ja mis tuleb uue direktii vi liikmesriikides kohaldamise jõustumisel 
kehtetuks tunnistada. 
Selles jaotises on ka tavapärane läbivaatamisklausel (artikkel 32), millega sätestatakse, et 
komisjon vaatab läbi direktiivi mõju tegeli kkuses, et vajadusel teha muudatusettepanekuid.  
Samuti on siia integreeritud direktiivis 2002/73/ EÜ sisalduv erisäte iga nelja aasta järel 
komisjonile korrapäraselt esitatava aruande kohta, milles liikmesriigid peavad komisjoni teavitama EÜ asutamislepingu artikli 141 lõike 4 kohaste positiivsete meetmete võtmisest 
kooskõlas deklaratsiooniga 28 (naiste jaoks pos itiivsete meetmete eelisrakendamine).  
 
ET 22   ET 4. ÕIGUSLIK  ALUS 
Direktiivi ettepanek põhineb EÜ asutamisle pingu artikli 141 lõikel 3, millega antakse 
ühendusele õigus vastu võtta meetmeid meeste  ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte 
rakendamise tagamiseks töö saamisel ja kut sealale pääsemisel. Kuna kõik valdkonnad, mida 
käsitleti esialgsetes direktiivides 75/117/EMÜ, 86/378/EMÜ (muudetud direktiiviga 96/97/EMÜ), 76/207/EMÜ (muudet ud direktiiviga 2002/73/EÜ ) ja 97/80/EÜ (muudetud 
direktiiviga 98/52/EÜ), kuuluvad õiguslikult töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimuste 
valdkonda, võib nimetatud direktiive koondava ümbersõnastatud direktiivi välja töötada 
samal õiguslikul alusel. 
Töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimustes meeste ja naiste võrdse kohtlemist tagavad 
õigusaktid, mis EÜ asutamislepingu arti kli 141 alusel vastu võetakse või selle 
kohaldamisalasse kuuluvad, peavad kõikides va ldkondades lähtuma samadest määratlustest, 
mida on kasutatud uuemates õigusaktides, nagu direktiivi 76/207/EMÜ muutvas direktiivis 2002/73/EÜ, ning samuti EÜ asutamislepingu ar tikli 13 alusel vastu võetud sarnastes 
õigusaktides, et võidelda muul kui soolisel al usel toimuva diskrimineerimise vastu, niivõrd 
kui see on seotud töö saamisega, tagamaks õi guslikku ja poliitilist koos kõla eri õigusaktide 
vahel, millel on sarnane eesmärk. Seepärast on vaja tagada kooskõla teiseste õigusaktide vahel, mis käsitlevad samu küsimusi, nagu näiteks kaudse diskrimineerimise mõistet või liikmesriikide vajadust määrata asutused võrdse kohtlemise põhimõtte edendamiseks, töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimuses laiemas ulatuses, kui on käsitletud direktiivi 76/207/EMÜ muutvas direktiivis 2002/73/EÜ. 
5. PÕHJENDUSED SEOSES SUBSIDIAARSUSE JA PROPORTSIONAALSUSE 
PÕHIMÕTETEGA Ühenduse õigusakte valmistatakse ette kooskõlas subsidiaarsuse 
põhimõttega. Töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimustes meeste ja naiste võrdset kohtlemist tagavate kehtivate direktiivide põh jal uue direktiivi koostamisega aidatakse kaasa 
nende põhimõtete ühtsele ja tõhusale kohaldamisel e liikmesriikide tasandil. Lisaks sellele on 
esitatud nõue tagada võrdse kohtlemise põhimõtte ühtne rakendamine ühenduse õiguse 
tasandil. Soolise diskrimineerimise suhtes on seda kõige parem saavutada olemasolevate 
õigusaktide ümbersõnastamise teel.  
Kõnesoleva õigusakti ettepaneku sisu on koos kõlas ka proportsionaalsuse põhimõttega, kuna 
see annab liikmesriikidele või malikult palju otsustusruumi võrdse kohtlemise põhimõtte 
tõhusa rakendamise meetmete valikul.  
Ühenduse õigus ei mõjuta otseselt ettevõt teid ega loo halduslikku ega õiguslikku laadi 
pingeid, mis võiksid takistada väikeste ja kesk mise suurusega ettevõtete loomist ja arengut. 
6.
 KOMMENTAARID  ARTIKLITE  KOHTA 
Tekkis vajadus teha keelelisi kohandusi ümbersõna statud direktiivi soome-, itaalia-, portugali- 
ja rootsikeelses tekstis, et tagada  ühtsus tekstidega muudes keeltes. 
 
ET 23   ET I JAOTIS  
Üldsätted  
Artikkel 1  
Käesolevas artiklis määratle takse direktiivi eesmärk.  
Kõnealune direktiiv hõlmab küsimusi, mida käsitletakse direktiivis 76/207/EMÜ, nagu seda 
on muudetud direktiiviga 2002/73/EÜ (seoses t öö saamise, kutseõppe ja edutamise ning 
töötingimustega), ning direktiivides 75/117/EMÜ (seoses võrdse töötasuga) ja 86/378/EMÜ, 
nagu seda on muudetud direktiiviga 96/97/EÜ (seoses kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemidega). 
Lisaks on direktiivi eesmärk selgitada seoseid raseduse ja sünnitusega seotud küsimusi 
käsitlevate direktiivide 76/207/EMÜ (mu udetud) ja 92/85/EMÜ vahel. Esitatakse 
selgesõnalised ja ühtsed määratlused, tekst aj akohastatakse väljakuj unenud pretsedendiõiguse 
integreerimise teel ja esitatakse selgesti liigendatud õigusakt. 
Samuti on kõnesoleva direktiivi eesmärk võrdse kohtlemise põhimõtte tõhusa rakendamise 
tagamine ning eriti tõendamiskohustuse muut mise eeskirjade laiendamine kogu direktiivi 
mõjualale. 
Artikkel 2
 
Käesolevas artiklis määratletakse otsese ja ka udse diskrimineerimise ni ng soolise ahistamise 
ja seksuaalse ahistamise mõisted. Nimetatud määratlused on samasugused, kui juba vastu 
võetud direktiivis 2002/73/EÜ. 
Siin esitatakse uuesti ka EÜ asutamislepingu ar tiklis 141 määratletud ta su mõiste ja samuti 
direktiivi 86/378/EMÜ artiklis 2 (muudetud direktiivi 96/97/EÜ artikli 1 punkti 1 alapunktiga 1) määratletud kutsealaste sots iaalkindlustusskeemide mõiste. 
Artikkel 3
 
Käesoleva artikliga määratleta kse direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad isikud samasuguselt 
kui direktiivis 96/97/EÜ. 
Lõige 2 sisaldab kõigis meeste ja naiste võrdse t kohtlemist käsitlevates direktiivides kasutatud 
tavamõisteid. See peegeldab ki ndlakskujunenud põhimõtet, et m eetmed naiste kaitseks seoses 
raseduse ning sünnitusega on lubatud era nd võrdse kohtlemise põhimõttele. See hõlmab 
direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikes 2 esitatud teksti, millel on horisontaalne mõju nimetatud direktiivide suhtes (vt ka direktiivi 86/378/EMÜ artikli 5 lõiget 2). 
Lõige 3 hõlmab direktiivi 76/207/EMÜ artikli 2 lõike 7 neljanda lõigu muudetud esimest 
lauset, nagu seda on muudetud direk tiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 2.
52  
                                                 
52 ELT L 348, 28.11.1992, lk 1. 
 
ET 24   ET II JAOTIS  
Erisätted  
1. peatükk 
Võrdse tasustamise põhimõte 
Artikkel 4  
Käesolev artikkel on kooskõlas direktiivi 75/117/ EMÜ peamise võrdset tasustamist käsitleva 
artikliga, mida on veidi kohandatud, et arve sse võtta uuemat kohtu pretsedendiõigust, 
eelkõige selle 17. septembri 2002. aasta otsust koht uasjas C-320/00, A. G. Lawrence ja teised 
v. Regent Office Care Ltd, Co mmercial Catering Group ja Mitie Secure Services Ltd.53 ning 
13. jaanuari 2004. aasta kohtuasjas C-256/01, Debra Allonby v. Accrington/Rossdendale 
College.54 Nimetatud pretsedendiõigusega on kohus  võtnud töö samaväärsuse hindamiseks 
kasutusele uue elemendi, mis on laiem kui sama  ettevõtte või asutuse mõiste – nimelt ühe 
allika mõiste. Kohus on täpsustanud, et „EÜ as utamislepingu artikli 141 lõike 1 sõnastusest ei 
tulene, et seda sätet võib kohaldada üksnes juhul, kui mees- ja naistöötajatel on sama 
tööandja.“. 
Seepärast tähendab meeste ja naiste võrdse töötasu põhimõte seda, et tasu võrdse või 
võrdväärse töö eest ei pea tingi mata olema makstud sama tööa ndja poolt, vaid see peab 
tulema ühest allikast, millele saab viidata, kui  tuvastatakse erinevused palgatingimustes. Kui 
ei ole ühte konkreetset allikat,  ei vastuta ebavõrdsuse tekki mise ja võrdse kohtlemise 
taastamise eest ükski asutus.  
Töökohtade liigituse suhtes jääb käesoleva e ttepaneku tekst samasuguseks kui direktiivi 
75/117/EMÜ artiklis 1. 
2. peatükk 
Võrdse kohtlemise põhimõte kutsea lastes sotsiaalkindlustusskeemides 
Artikkel 5  
Käesolev artikkel on kooskõlas direktiivi 86 /378/EÜ artikli 5 esimese lõiguga, mida 
direktiiviga 96/97/EÜ ei muudetud. Käesolevas arti klis sätestatakse meeste ja naiste võrdse 
kohtlemise põhimõtte rakendamine kutsealaste s sotsiaalkindlustuss keemides artiklis 6 
sätestatud piirides.  
Artikkel 6  
Käesoleva artikli esimene lõik hõlmab direk tiivi 86/378/EMÜ muutmata artiklit 4, milles 
käsitletakse käesoleva peatüki mõju seoses ku tsealaste sotsiaalkindlustusskeemidega ja nende 
skeemidega hõlmatud riskidega.  
Teine lõik sisaldab uut sätet,  mis peegeldab Euroopa Kohtu pretsedendiõigust praeguse EÜ 
asutamislepingu artikli 141 lõigete 1 ja 2 kohaldamisel riigitöötajate eriskeemide 
                                                 
53 EKL 2002 I, lk 7325. 
54 Seni trükis avaldamata. 
 
ET 25   ET suhtes.55Nimetatud pretsedendiõiguse  kodifitseerimisega saab selgeks, et direktiivi 
kohaldatakse konkreetse riigiteenis tujate kategooria sotsiaalki ndlustusskeemide suhtes, kui 
asjaomaseid hüvitisi makstakse töösuhte alusel, kui  need on vahetult seotud töötatud ajaga ja 
kui nende suurus arvutatakse ri igiteenistuja viimase palga alus el. Nimetatud direktiivi sellist 
kohaldamist ei piira asjaolu, et kõnealune konkr eetse riigiteenistujate  kategooria ja muude 
riigi teenistuses olevate töötajate skeem on osa riiklikust sotsiaalkindlustusskeemist (vt 
otsuseid Beune’i ja Niemi kohtuasjades). 
Artikkel 7  
Käesolev artikkel hõlmab direktiivi 86/378/EMÜ artikli 2 lõikeid 2 ja 3, nagu neid on 
muudetud direktiivi 96/97/ EÜ artikli 1 lõikega 1.  
Sarnaselt eelmiste direktiividega on hõlmatud järgmised punktid:  
a) füüsilisest isikust ettevõtjate üksiklepingud (kuna need on tegelikult eraisiku lepingud); 
b) füüsilisest isikust ettevõtjate skeemid, kuhu kuulub ainult üks liige (nagu ka eelmises 
punktis, on need tegelikult eraisiku lepingud);   
c) kindlustuslepingud, mille pooleks ei ole tööandj a, juhul kui käesolev ettepanek ei hõlma 
palgatöötajaid; 
Punktides d ja e käsitletakse eraisikute ki ndlustuskorda (kindlustatud üksikisiku ja 
kindlustusskeemi vahel), mis ei kuulu kutsealas e sotsiaalkindlustus skeemi mõiste alla 
käesoleva ettepaneku artikli 2 tähenduses. 
Teine lõik kajastab kohtu pretsedendiõigus t 9. novembri 1993. aasta otsuses kohtuasjas C-
132/92 (Birds Eye Walls)56 enneaegse pensioni küsimuses ja see võetakse üle muutmata kujul 
direktiivi 86/378/EMÜ artikli 2 lõikest 3, nagu see on lisatud direktiivi 96/97/EÜ artikli 1 lõikega 1. 
Artikkel 8
 
Käesolev artikkel vastab direktiivi 86/378/EM Ü artiklile 6, nagu seda  on muudetud direktiivi 
96/97/EÜ artikli 1 lõikega 3, et võtta arvesse kohtu pretsedendiõigust Neathi ja Colorolli 
kohtuasjades, ja sisaldab võrdse kohtlemise  põhimõttega vastuolus olevate sätete 
mittetäielikku loetelu.  
Esialgset artiklit on veidi muudetud, nii et lõ ike 1 punktis h ei viidata direktiivi 96/97/EÜ 
muutva direktiivi 86/378/EMÜ lisale. Kõnealune lisa sisaldab teatavate komponentide näiteid, 
mis võivad olla ebavõrdsed väljamaksega määratud kogumispensioni skeemi puhul, kui 
summade erinevus tuleneb meeste ja naiste puhul erinevate kindlustusmatemaatiliste tegurite 
kasutamisest skeemi rahastamise ajal.  
Need näited on järgmised: 
                                                 
55 Kohtu 28. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C-7/93, Beune, EKL 1994, lk I-4471, 17.aprilli 1997. 
aasta otsus kohtuasjas C-147/95, Evrenopoulos, EKL lk I-02057, 29. novembri 2001. aasta otsus 
kohtuasjas C-366/99, Griesmar, EKL lk I-09383, 13. detsembri 2001. aasta otsus kohtuasjas C-206/00, EKL 2001, I-0201, Henri Mouflin, ning hiljutine 12. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C-351/00, 
Niemi, EKL 2002, lk I-07007. 
56 Birds Eye Walls Ltd. v. Friedel M. Roberts, EKL 1993 I, lk 5579. 
 
ET 26   ET – regulaarsete väljamaksetega pens ioni osa muutmine kapitaliks,  
– pensioniõiguste üleminek,  – pensioni vähenemine seoses soodustat ud isikutele tehtavate väljamaksetega,  
– vähendatud pension, kui töötaja valib ennetähtaegselt pensionile jäämise. 
Artikkel 9
 
Käesolev artikkel vastab direktiivi 86/378/EM Ü artiklile 8, nagu seda  on muudetud direktiivi 
96/97/EÜ artikli 1 lõikega 4, mill es käsitletakse direktiivi kohaldamist füüsilisest isikust 
ettevõtjate kutsealaste skeemide suhtes. Neid  sätteid ei mõjutanud kohtu pretsedendiõigus 
Barberi kohtuasja ja sellele jä rgnevate kohtuasjade otsustes. 
Võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus ol evad sätted füüsilisest isikust ettevõtjate 
kutsealastes kindlustusskeemides tuleb läbi v aadata hiljemalt alates 1. jaanuarist 1993 või 
liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pära st seda kuupäeva, direktiivi 86/378/EÜ 
(nagu seda on muudetud direktiiviga 96/97/EÜ) nende territooriumil jõustumise kuupäeval.  
Käesolev direktiiv ei välista, et enne kindlustu sskeemi muutmist füüsilisest isikust ettevõtja 
kutsealases kindlustusskeemis osalemise kestusest tulenenud õigusi ja kohustusi 
reguleeritakse jätkuvalt osalemise aj al kehtinud kindlustusskeemi sätetega. 
Artikkel 10  
Käesolev artikkel vastab direktiivi 86/378/EM Ü artiklile 9, nagu seda  on muudetud direktiivi 
96/97/EÜ artikli 1 lõikega 5. Selles käsitletakse  erandeid seoses direktiivi kohaldamisega 
füüsilisest isikust ettevõtjate skeemide suht es, mida (nagu artiklis 9) ei mõjuta kohtu 
pretsedendiõigus Barberi kohtuasj a ja sellele järgne vate kohtuasjade otsustes. Kõnealused 
erandid on seoses pensioniea määramise ja  toitjakaotuspensionide andmisega ning 
sissemaksete erinevuste kaotamisega füüsilisest isikust ettevõtjate kutsealaste sotsiaalkindlustuskeemide puhul. Direktiivi 86/ 378/EMÜ endise artikli 9 punkt c, nagu seda 
on muudetud direktiivi 96/97/EÜ artikli 1 lõikega 5, sisaldab  üleminekuaega füüsilisest 
isikust ettevõtjate sissemaksete erinevuste kaotamiseks.  
Artikkel 11
 
Käesolev artikkel vastab direktiivi 96/97/EÜ artiklile 2.  
Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 kajastatakse kohtu pretsedendiõigust se oses praeguse artikli 
141 lõigete 1 ja 2 (endine artikkel 119) taga siulatuva kohaldamisega direktiiviga 96/97/EÜ 
hõlmatud sotsiaalkindlustusskeemide suhtes. Lõikes 3 käsitletakse kõnealuse direktiivi 
kohaldamist liikmesriikides, mis varem olid Euroopa majanduspiirkonna lepingu pooled. 
Siiski sisaldab artikkel uut lõig et 4, milles täpsustatakse, et nende liikmesriikide puhul, kelle 
ühinemine ühendusega toimus pärast 17. maid 19 90, asendatakse eespool nimetatud lõigetes 1 
ja 2 kuupäev „17. mai 1990“ selle kuupäevaga, millal artikli 141 lõiked 1 ja 2 (endine artikkel 119) jõustusid nende territooriumil (et hõlmata olukorda ühinevates riikides). 
Artikkel 12
 
Käesolev artikkel vastab direktiivi 86/378/EMÜ artiklile 9a (mis on lisatud direktiivi 
96/97/EÜ artikliga 1) paindli ku pensionile jäämise korra kohta. Paindliku pensioniea 
 
ET 27   ET rakendamist meeste ja naiste suhtes samadel tingimustel ei saa järelikult pidada käesoleva 
direktiiviga vastuolus olevaks. 
3. peatükk 
Meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõ te seoses töö saamise, kutseõppe ja 
edutamisega ning töötingimustega 
Artikkel 13  
Käesoleva artikli esimene lõik vastab direktiiv i 76/207/EMÜ artikli 3 lõikele 1, nagu seda on 
muudetud direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 3. See uus artikkel vastab samadele määratlustele, mis sisalduvad EÜ asutamislepingu artikli 13 alusel vastu võetud direktiivides, st direktiivides 2000/43/EÜ
57 ja 2000/78/EÜ.58 Artikli teine lõik vastab direktiivi 
76/207/EMÜ artikli 2 lõikele 6, nagu seda on muudetud direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 
lõikega 2. See käsitleb küsimust, mil määral  lubatakse võrdse kohtlemise põhimõtte 
rakendamisel teha erandeid töö puhul, mille eripära nõuab teatavast soost töötajat, ning on 
kooskõlas kohtu pretsedendi õigusega selles küsimuses. 59  
Kolmas lõik vastab direktiivi 76/207/EMÜ artikli 9 lõ ikele 2, milles viidat akse väljaarvamise 
klauslile direktiivi 76/207 /EMÜ artikli 2 lõikes 6,  nagu seda on muudetud  direktiivi 2002/73/EÜ 
artikli 1 lõikega 2.  
Artikkel 14  
Käesolev artikkel vastab direktiivi 76/207/EM Ü artikli 2 lõikele 8, nagu seda on muudetud 
direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 2, ja selles käsitletakse EÜ asutamislepingu artikli 141 lõikega 4 liikmesriikidele antud võimalust säili tada või võtta meetmeid meeste ja naiste 
täieliku ja tegeliku võrdõigusli kkuse tagamiseks tööasjus. 
Artikkel 15
 
Selles artiklis kajastub kohtu pret sedendiõigus seoses raseduse ja sünnitusega (vt eelkõige 
kohtuasja C-184/83, Hofmann v. Barmer Ersa tzkasse (1984), EKL 3047, punkt 25, kohtuasja 
C-421/92, Habermann-Beltermann (1994), EK L I-1657, punkt 21, ja kohtuasja C-32/93, 
Webb v. EMO Air Cargo (1994), EKL I-3567, punkt 20. Artiklis selgitatakse seost direktiivi 
92/85/EMÜ ja käesoleva direktiivi ettepaneku vahel seoses käesolevas peatükis käsitletavate ning direktiivi 76/207/EMÜ artikli 2 lõik e 7 teise ja kolmanda taandega hõlmatud 
küsimustega (muudetud direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 2) vastavalt väljakujunenud pretsedendiõigusele.  
Esimeses lõigus esitatud ettepanekus, mis tä psustab, et „Naise halvem kohtlemine seoses 
rasedus- või sünnituspuhkusega on käesoleva direktiivi tähenduses diskrimineerimine“, 
kajastatakse direktiivi 76/207/EMÜ artikli 2 lõike 7 kolmandat taanet, nagu see on lisatud 
direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 2.  
                                                
 
57 ELT L 18019, juuli 2000, lk 22. 
58 ELT L 303, detsember 2000, lk 16. 
59 15. mai 1986. aasta otsus kohtuasjas C-222/84, Johnston; 26. oktoobri 1999. aasta otsus kohtuasjas, 
Sirdar, (1999) EKL I-0000 ja 11. jaanuari 2000. aasta otsus kohtuasjas C-285/98, Kreil, [2000] EKL I-
0000. 
 
ET 28   ET Teine lõik vastab direktiivi 76/207/EMÜ artikli 2 lõikele 7, nagu see on lisatud direktiivi 
2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 2, ja hõlmab muutma ta kujul kohtu pretse dendiõigust kajastavat 
sätet sünnituspuhkusel oleva nais e õiguse kohta naasta pärast sellise puhkuse lõppemist oma 
või võrdväärsele töökohale tema jaoks mitte halv ematel tingimustel ja kasutada paranenud 
töötingimusi, millele tal oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal. 
Artikkel 16  
Käesolev artikkel hõlmab muutmata kujul dire ktiivi 76/207/EMÜ artikli 2 lõike 7 neljanda 
taande teist osa, nagu see on lisatud dire ktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 2, milles 
täpsustatakse, et käesolev direktiiv ei  piira liikmesriikide õigust tunnustada isadele  lapse 
sünni korral antava puhkuse ja lapsendaja puhkusega seotud eraldi õigusi. Selliseid 
õigusi tunnustavad liikmesriigid võtavad vaja likud meetmed töötavate meeste ja naiste 
kaitsmiseks töölt vabastamise vastu seoses nende  õiguste kasutamisega ning tagavad, et pärast 
sellise puhkuse lõppemist oleks neil õigus naas ta oma või võrdväärsele töökohale nende jaoks 
mitte halvematel tingimustel ja kasutada paranenud töötingimusi, millele neil oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal. 
Kõnealuse lõigu (isadele lapse sünni korra l antava puhkuse ja lapsendaja puhkuse kohta) 
kaasamiseks tegid ettepaneku nii Euroopa Parlament kui nõukogu direktiivi 2002/73/EÜ vastuvõtmise läbirääkimiste ajal. 
III JAOTIS
 
Horisontaalsätted  
1. peatükk 
Õiguste kaitse 
1. jagu 
Õiguslikud kaitsevahendid 
Artikkel 17  
Käesolev artikkel vastab direktiivi 76/207/EM Ü artikli 6 lõigetele 1, 3 ja 4 (muudetud 
direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 5), mi da on muudetud, et hõlmata võrdse tasustamise 
põhimõtet. 
Kooskõlas kohtu pretsedendiõigusega60 täpsustatakse lõikes 3, et lõiked 1 ja 2 ei piira 
niisuguste siseriiklike eeskirjade kohaldamist, millega kehtestatakse võrdse kohtlemise põhimõtte küsimuses menetluse algatamise täht ajad. See vastab direktiivi 76/207/EMÜ artikli 
6 lõikele 4, mis on sätestatud direkt iivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikes 5. 
Artikkel 18
 
Käesolev artikkel vastab direktiivi 76/207/EM Ü artikli 6 lõikele 2, nagu seda on muudetud 
direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 5, ja se lles käsitletakse hüvitisi , juhul kui vastavalt 
kohtu pretsedendiõigusele rikutaks e võrdse kohtlemise põhimõtet. 2. jagu 
                                                 
60 16. mai 2000. aasta otsus kohtuasjas C-78/98, Preston, EKL 2000, lk I-03201. 
 
ET 29   ET Tõendamiskohustus 
Artikkel 19  
Käesolev artikkel vastab direktiivi 97/80/EÜ  peamisele artiklile, milles käsitletakse 
tõendamiskohustust, st artiklile 4. 
Artikkel 20  
Käesolev artikkel vastab direktiivi 97/80/EÜ artiklile 3, milles käsitletakse selle direktiivi 
mõjuala. Seda artiklit on veidi muudetud, et hõ lmata kõiki käesolevas direktiivi ettepanekus 
käsitletud olukordi (vt eespool). 
Kriminaalmenetluse suhtes kehtiv erand (direktiivi 97/80 artikli 3 lõige 2) kajastub lõikes 2. 
2. peatükk 
Võrdset kohtlemist edendavad asutused – sotsiaalne dialoog  
Artikkel 21  
Käesolevas artiklis käsitletakse võrdõiguslikkusega tegelevate asutuste asutamist, nende 
panust ja pädevust, mis on juba sätestatud direktiivi 76/207/EMÜ artikliga 8a (lisatud direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 7). K äesoleva ettepaneku kohaselt kohaldatakse seda 
sätet kõikide niisuguste direktiividega reguleer itud küsimuste suhtes, mis kuuluvad käesoleva 
uuendamise alla.  
Artikkel 22
 
Käesolevas artiklis käs itletakse liikmesriikide kohustust ed endada sotsiaalset dialoogi ja 
võrdõiguslikkust töökohas vast avalt siseriiklikel e traditsioonidele ja tavadele.  
Käesolev artikkel vastab direktiivi 76/207/EM Ü artiklile 8b (lisatud direktiivi 2002/73/EÜ 
artikli 1 lõikega 7) ja seda kohaldatakse kõikide käesoleva direktiivi ettepanekuga hõlmatud küsimuste suhtes.  
Artikkel 23
 
Käesolev artikkel käsitleb lliik mesriikide kohustust toetada dial oogi asjaomaste valitsusväliste 
organisatsioonidega, kellel on koos kõlas siseriikliku õiguse või ta vaga õigustatud huvi aidata 
võidelda soolise diskrimineerimise vastu, et toetada võrdse kohtlemise põhimõtte järgmist. 
Sellel sättel, mis on juba olemas direktiivis 76/207/EMÜ artiklis 8c (lisatud direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 7), on horisontaalne õiguslik mõju ning seda kohaldatakse kõigi 
käesoleva ettepanekuga hõlmatud küsimuste s uhtes. Samasugune artikkel on juba olemas 
hiljuti EÜ asutamislepingu artikli 13 alusel vastuvõetud direktiivides (direktiivid 2000/43/EÜ ja 2000/78/EÜ).  
 
ET 30   ET IV JAOTIS  
Rakendamine  
Artikkel 24  
Käesoleva artikliga sätestatakse tavapärane liikmesriikidelt käesoleva direktiivi järgimist 
nõudev säte, mis sisaldub direktiivi 76/2007/EMÜ  artikli 3 lõikes 2 (muudetud direktiivi 
2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 3). Võrdne kohtle mine tähendab õigusnormidest tuleneva 
diskrimineerimise likvideerimist ja seepärast peavad liikmesriigid käesoleva direktiivi kohaselt tühistama kõik sellised õigusnormid. Sa rnaselt varasemate õi gusaktidega sisaldab 
käesolev direktiiv nõuet, et võrdse kohtlemise  põhimõttega vastuolus olevad õigusnormid 
tunnistatakse õigustühiseks või neid peab  saama vaidlustamise korral õigustühiseks 
tunnistada. 
Artikkel 25
 
Käesolev artikkel on võetud di rektiivist 2002/73/EÜ ja seda kohaldatakse horisontaalselt 
kõigi direktiivi mõjualas olevate olukordade suhtes (artikli 1 lõige 6, millega asendati 
direktiivi 76/207/EMÜ artikkel 7). Selles käs itletakse liikmesriikide kohustust võtta oma 
siseriiklikes õigussüsteemides m eetmeid, mis on vajalikud töötajat e ja sealhulgas siseriiklikes 
õigusnormides ja/või tavades sätestatud töötajate esindajate kaitsmiseks töölt vabastamise või 
muu pahatahtliku kohtlemise eest, kui see on tööandja vastutegevus  ettevõttesisesele 
kaebusele või kohtumenetlusele, mille eesmä rk on tagada võrdse kohtlemise põhimõtte 
järgimine.  
Artikkel 26  
Käesoleva artikliga sätestatakse tavapära selt sanktsioonid võrdse kohtlemise põhimõtte 
rikkumise korral. Samasugused sätted on dire ktiivi 76/207/EMÜ artiklis 8d, mis on lisatud 
direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 7. Artiklis 26 sõnastatakse ümber kõik sanktsioone käsitlevad sätted, mis võimaldab neid kohaldada kõikide käesoleva direktiiviga hõlmatud 
küsimuste suhtes. 
Artikkel 27
 
Käesolev artikkel tuleneb direktiivi 76/207/ EMÜ artikli 2 lõikest 5, nagu see on lisatud 
direktiivi 202/73/EÜ artikli 1 lõikega 2, milles soovitatakse liikmesriikidel pöörata suuremat 
tähelepanu ennetavate meetmete võtmisele soolise diskrimineerimise, ahistamise ja 
seksuaalse ahistamise vastu. 
Artikkel 28  
Käesoleva artikliga sätestatakse tavapäraselt, et käesoleva direktiivi rakendamisel ei tohi 
soolise diskrimineerimise vastase kaitstuse tase langeda madalamale, kui asjaomases liikmesriigis oli eelnevalt tagatud. 
Artikkel 29
 
Käesolev soolist võrdõiguslikkust käsitlev ar tikkel on kooskõlas EÜ as utamislepingu artikli 3 
lõikega 2 ja on sama kui direktiivi 76/207/ EMÜ artikli 1 lõige 1a, nagu see on lisatud 
direktiivi 2002/73/EÜ artikli 1 lõikega 1. Sell el artiklil on horisontaalne mõju ja seda 
 
ET 31   ET kohaldatakse kõigi niisuguste direktiividega reguleeritud küsimuste suhtes, mis kuuluvad 
käesoleva ümbersõnastamise alla.  
Artikkel 30  
Käesolev artikkel on võetud direkt iivi 97/80/EÜ artiklist 5 ja direktiivi 75/117/EMÜ artiklist 
7 ja selles käsitletakse liikmesriikide kohustust tagada, et käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud õigusaktid ning asjaomased kehtivad  õigusaktid tehakse asjaomastele isikutele 
teatavaks kohasel viisil, näiteks töökohal. See on  oluline horisontaalse mõjuga säte ning seda 
kohaldatakse kõikide käesoleva direktiivi ettepanekuga hõlmatud küsimuste suhtes. 
V JAOTIS
 
Lõppsätted  
Artikkel 31  
Lõikes 1 nõutakse liikmesriikidelt komisjoni teavitamist käesoleva direktiivi rakendamisest 
hiljemalt … …, et võimaldada komisjonil koos tada aruanne Euroopa Parlamendile ja 
nõukogule.  
Lõige 2 vastab direktiivi 2002/73/EÜ artikli 2 lõ ikes 3 sätestatud liikme sriikide kohustusele 
iga nelja aasta järel aru anda võetud meetme test kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 141 
lõikega 4. 
Artikkel 32  
Käesolevas artiklis sätestatak se käesoleva direktiivi võimalik  läbivaatamine sarnaselt muudes 
direktiivides sätestatule. Komisjon hindab di rektiivi mõju hoolikalt ja teeb seejärel 
nõuetekohaselt ettepaneku vajalike kohanduste kohta. 
Artikkel 33  
Käesolevas artikli lõikes 1 täps ustatakse käesoleva direktiivi ülevõtmistähtaeg liikmesriikides. 
Vastavalt hiljuti kokkulepitud korrale peavad liikmesriigid samuti esitama direktiivi ülevõtmise käigus vastu võe tud õigusnormide tekstid. 
Lõikes 2 sätestatakse tavapäraselt nõue, et direktiivi rakendussätetes peab sisalduma viide 
kõnealusele direktiivile või selline viide tuleb lisada nende sätete juurde. Selles lõikes sätestatakse täiendavalt nõue, et nimetatud viites peab olema märkus, et kehtivates 
õigusnormides sisalduvaid viiteid käesoleva di rektiiviga kehtetuks tunnistatud direktiividele 
tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile. 
Artikkel 34
 
Käesolevas artiklis käsitletakse ümbersõna stamise alla kuuluvate direktiivide kehtetuks 
tunnistamist pärast seda, kui nõukogu ja Euro opa Parlament on käesoleva direktiivi vastu 
võtnud. Selle artikliga ei piirata liikmesriikide kohustusi, mis on seotud kehtivate direktiivide 
siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõt mise ja kohaldamise tähtaegadega. 
 
ET 32   ET Artikkel 35  
Käesoleva tavapärase artikliga sätestatakse, et  käesolev direktiiv j õustub (kahekümnendal) 
päeval pärast selle avaldami st Euroopa Liidu Teatajas. 
Artikkel 36  
Käesoleva tavapärase artikliga sätestatakse, et käesolev direktiiv on adresseeritud 
liikmesriikidele.
 
ET 33   ET 2004/0084 (COD) 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte  rakendamise kohta seoses töö saamise ja 
kutsealale pääsemisega 
EUROOPA PARLAMENT JA EU ROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamisle pingut, eriti selle artikli 141 lõiget 3, 
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,61 
võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,62 
võttes arvesse regioonide komitee arvamust,63 
toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras ning arvestades järgmist: 
 
Ø uus 
(1) Nõukogu 9. veebruari 1976. aasta direktiivi 76/207/EMÜ mees te ja naiste võrdse 
kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja 
edutamisega ning töötingimustega64 ja nõukogu 24. juuli 1986. aasta direktiivi 
86/378/EMÜ meeste ja nais te võrdse kohtlemise põhi mõtte rakendamise kohta 
kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides65 on oluliselt m uudetud. Nõukogu 10. 
veebruari 1975. aasta direktiiv 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise 
põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktid e ühtlustamise kohta liikmesriikides66 ja 
nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiv 97/80/EÜ soolise diskrimineerimise 
juhtude tõendamiskohustuse kohta67 sisaldavad samuti sätteid, mille eesmärk on 
meeste ja naiste võrdse kohtlemise põh imõtte rakendamine Kuna kõnealustes 
direktiivides tuleb teha täiendavaid muudatusi, tuleks need selguse huvides uuesti 
sõnastada, et koondada ühte teksti kõik selle valdkonna õigusaktid ning Euroopa 
Kohtu pretsedendiõigusest tu lenevad teatavad suundumused. 
                                                 
61 ELT C , , lk.  
62 ELT C , , lk.  
63 ELT C , , lk.  
64 ELT L 39, 14.2.1976, lk 40. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2 002/73/EÜ (ELT L 269, 5.10.2002).  
65 ELT L 225, 12.8.1986, lk 40. Direktiiv i on muudetud direktiiviga 96/97/E Ü (ELT L 46, 17.2.1997, lk 20).  
66 ELT L 45, 19.2.1975, lk 19.  
67 ELT L 14, 20.1.1998, lk  6. Direktiivi on muudetud direktiiviga 98/52/EÜ (ELT L 205, 22.7.1998, lk 66).  
 
ET 34   ET  
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 4 
(kohandatud) (kohandatud) 
(2) Naiste  ⌦ Meeste ⌫ ja meeste ⌦ naiste ⌫ võrdõiguslikku  ⌦ võrdne 
kohtlemine ⌫ on EÜ  asutamislepingu artikli 2 ja artikli 3 lõike 2 n ing Euroopa Kohtu 
pretsedendiõiguse alusel ⌦ ühenduse õiguse ⌫ oluline põhimõte ⌦ , mida ⌫ . 
Asutamislepingu nendes sätetes nimetata kse naiste ja meeste võrdõiguslikkust 
ühenduse ülesandeks ja eesmärgi ks ning kehtestataks e positiivne kohustus  edendada 
seda ⌦ edendatakse ⌫ ühenduse kogu tegevuse kaudu. 
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 5 
(kohandatud) 
(3) Asutamislepingu artikli 141 ja eelkõige selle  ⌦ lõikes 3 ⌫ käsitletakse eraldi  
⌦ sätestatakse konkreetne õiguslik alus ühenduse meetmete kehtestamiseks, millega 
tagatakse ⌫ meeste ja naiste  võrdseteid  võimalustei  ning võrdset  kohtlemiset  
⌦ põhimõtte rakendamine ⌫ töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimustes 
⌦, sealhulgas võrdse või võr dväärse töö eest võrdse tasu maksmise põhimõtte 
rakendamine ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 3 
(kohandatud) 
(4) ⌦Käesolevas direktiivis austat akse põhiõigusi ja peetakse  kinni iseäranis Euroopa 
Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtetest  ⌦ Euroopa Liidu põhiõiguste 
harta ⌫ ⌦ artiklitega 21 ja 23 ⌫ ⌦ on samuti keelatud igasugune sooline 
diskrimineerimine ning sätestatud meeste  ja naiste õigus võrdsele kohtlemisele 
kõikides valdkondades, sealhulgas tööhõive, töö ja palga küsimustes ⌫. 
 
Ø uus 
(5) Ühtsuse huvides on vajalik määratleda otse se ja kaudse diskrimineerimise mõiste. 
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 19 
(kohandatud) 
Kaudset diskrimineerimist on veelgi raskem tõe ndada; seetõttu on väga tähtis määratleda 
kaudne diskrimineerimine.  
 
ET 35   ET  
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 8 
(kohandatud) 
(6) Isiku sooline ahistamine ja seksu aalne ahistamine on vastuolus naiste  ⌦ meeste ⌫ ja 
⌦ naiste ⌫ meeste  võrdse kohtlemise põhimõttega ⌦ ning seda tuleb ⌫ seetõttu 
on asjakohane määratleda need mõisted ja keelustada sellised diskrimineerimisviisid  
⌦ pidada sooliseks ⌫ diskrimineerimiseksne  ⌦ käesoleva direktiivi mõistes ⌫ . 
Selleks tuleb rõhutada, et ne ed ⌦ Need ⌫ diskrimineerimisviisid ei esine mitte 
ainult töökohas, vaid ka seoses töö s aamise ja kutseõppe kättesaadavusega ning 
töösuhte ja kutsealal tegutsemise ajal . 
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 9 
(kohandatud) 
(7) Selles kontekstis tuleks ärgitada tööa ndjaid ja kutseõppe  eest vastutavai d isikuid, et 
nad võtaksid kooskõlas sise riiklike õigusnormide ja tavadega meetmeid,  võitlemaks 
igasuguse soolise diskrimineerimise vastu,  ning eelkõige ennetusmeetmeid ahistamise, 
⌦ sh ⌫ ja seksuaalse ahistamise vastu töökohas. 
 
Ø uus 
(8) Asutamislepingu artikliga 141 kehtestatud mees tele ja naistele võrdse või võrdväärse 
töö eest võrdse tasu maksmise põhimõte on meeste ja naiste võrdse kohtlemise 
põhimõtte oluline aspekt.Seetõttu on asja kohane võtta vastu tä iendav õigusakt selle 
põhimõtte rakendamiseks. 
(9) On hästi teada, et võrdse tasustamise põhimõtte rakendamine ei piirdu üksnes 
olukorraga, kus mehed ja naised töötavad sama tööandja juures . Vastavalt Euroopa 
Kohtu otsustele kohtuasjades C-320/00  (A.G. Lawrence ja teised v Regent Office Care 
Ltd, Commercial Catering Group ja Mitie Secure Services Ltd68) ja C-256/01 ( Debra 
Allonby v Acccrington & Rossendale College, Education Lecturing Services ja The 
Secretary of State for Education and Employment69) tuleb siiski kindlaks määrata 
palgatingimuste erinevuste tekkimise üks ja ainus allikas, sest vastasel korral ei vastuta 
ebavõrdsuse tekkimise ja võrdse kohtle mise taastamise eest ükski asutus. 
 
Ð 86/378/EMÜ, põhjendus 1 
(kohandatud) 
asutamisleping sätestab, et iga liikmesriik ta gab põhimõtte rakendamise, et mehed ja naised 
peaksid saama võrdse töö eest võrdse tasu; “tasu” all tuleks mõista harilikku põhi - või 
miinimumpalka või mõnd muud tasumoodust kas  rahas või loonusena, mida töötaja 
tööandjalt oma töö eest ot seselt või kaudselt saab;  
                                                 
68 [2002] EKL I-7325  
69 13. jaanuari 2004. aasta otsus  
 
ET 36   ET  
Ð 86/378/EMÜ, põhjendus 2 
(kohandatud) 
ehkki võrdse tasustamise põhimõte on tõep oolest vahetult kohaldat av juhtudel, kui 
diskrimineerimist saab tuvastada lihtsalt võrdse kohtlemise ja võrdse tasustamise 
kriteeriumi järgides, tule b ette olukordi, kus kõnes oleva põhimõtte rakendamine 
eeldab selle ulatust täpsemalt m ääratlevate lisameetmete võtmist;  
 
Ð 75/117/EMÜ, põhjendus 1 
(kohandatud) 
asutamislepingu artiklis 119 sätestatud meeste  ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte 
rakendamine on ühistur u rajamise ja toimimise lahutamatu osa;  
 
Ð 75/117/EMÜ, põhjendus 2 
(kohandatud) 
eelkõige on liikmesriikide kohustus tagada selle põhimõtte rakendamine asjakohaste õigus - ja 
haldusnormidega;  
 
Ð 75/117/EMÜ, põhjendus 3 
(kohandatud) 
nõukogu 21. jaanuari 1974. aasta sotsiaalprogr ammi käsitlevas resolutsioonis, 70 mille 
eesmärk on ühtlustada elu - ja töötingimusi, neid samal ajal parandades, ning saavutada 
ühenduse tasakaalustatud sotsiaalne ja majanduslik ar eng, tõdeti, et esmajärjekorr as 
tuleks võtta meetmeid naiste olukorra para ndamiseks seoses töö saamise, kutseõppe ja 
edutamisega ning töötingimustega, kaasa arvatud töö tasustamine;  
 
Ð 75/117/EMÜ, põhjendus 4 
(kohandatud) 
soovitav on põhilisi õigusakte täiendada standarditega, mis hõlbustaksid võrdõiguslikkuse 
põhimõtte kohaldamist sellisel viisil, et  oleks võimalik kaitsta kõiki ühenduse 
töötajaid;  
                                                 
70 ELT C 13, 12.2.1974, lk 1.  
 
ET 37   ET  
Ð 75/117/EMÜ, põhjendus 5 
(kohandatud) 
eri liikmesriikide vahel püsivad erinevused, hool imata jõupingutustest meeste ja naiste võrdse 
tasustamisega seotud otsuste rakendamiseks, mis liikmesriikide konverentsil 30. 
detsembril 1961 vastu võeti - sellepärast tuleb võrdse tasusta mise põhimõtte 
kohaldamisega seotud siseriiklikud õigusaktid ühtlustada;  
 
Ø uus 
(10) Tuleb vastu võtta konkreetsed meetmed võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise 
tagamiseks kutsealastes sots iaalkindlustusskeemides ning määrata täpsemalt kindlaks 
selle põhimõtte ulatus. 
 
Ð 86/378/EMÜ, põhjendus 3 
(kohandatud) 
nõukogu 9 . veebruari 1976. aasta direktiiv 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise 
põhimõtte rakendamise kohta seoses töö sa amise, kutseõppe ja edutamisega ning 
töötingimustega, 71 näeb artikli 1 lõikes 2 ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku 
põhjal vastu  sätted, mis määratlevad kõnealuse p õhimõtte sisu, ulatuse ja kohaldamise 
korra, selleks et tagada võrdse kohtlemi se põhimõtte järkjärg uline rakendamine 
sotsiaalkindlustuse valdkonnas; nõukogu on selleks vastu võtnud 19. detsembri 1978. 
aasta direktiivi 79 /7/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte  järkjärgulise 
rakendamise kohta sotsia alkindlustuse valdkonnas. 72 
 
Ð 86/378/EMÜ, põhjendus 4 
(kohandatud) 
direktiivi 79/7/EMÜ artikli 3 lõike 3 koha selt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põh jal 
vastu sätted, mis määratlevad võrdse kohtlemise põhimõtte sisu, ulatuse ja 
kohaldamise korra, selleks et tagada kõnealuse põhimõtte rakendamine kutsealastes 
sotsiaalkindlustusskeemides;  
 
Ð 86/378/EMÜ, põhjendus 5 
(kohandatud) 
võrdse kohtl emise põhimõtet tuleb rakendada kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides, mis 
pakuvad kaitset direktiivi 79/ 7/EMÜ artikli 3 lõikes 1 tä psustatud juhtudel, samuti 
                                                 
71 ELT L 39, 14.  2. 1976, lk 40.  
72 ELT L 6, 10.  1. 1979, lk 24.  
 
ET 38   ET muudes kindlustuskavades, mis näevad töötaj atele ette muid tasumooduseid kas rahas 
või loonuse na asutamislepingus määratletud tähenduses,  
 
Ð 86/378/EMÜ, põhjendus 6 
(kohandatud) 
võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine ei piira sätete kohaldamist, mis käsitlevad naiste 
kaitset seoses raseduse ja sünnitusega,  
 
Ð 96/97/EÜ, põhjendus 2 
(kohandatud) 
(11)  Oma 17. mai 1990. aasta  otsuses kohtuasjas C-262/88: Barber v. Guardian Royal 
Exchange Assurance Group73 tunnistab  ⌦ otsustas ⌫ Euroopa Ühenduste  Kohus, et 
kõik kutsealase pensioni vormid moodustava d osa töötasust asutamislepingu artikli 
⌦ 141 ⌫ 119 tähenduses. 
 
Ø uus 
(12) Kuigi tasu mõiste asutamislepingu artikli 141 tähenduses ei hõlma 
sotsiaalkindlustustoetusi, on nüüd selgelt sätestatud, et riig iteenistujate pensioniskeem 
kuulub võrdse tasustamise põhimõtte alla, j uhul kui pensioniskeem ijärgseid hüvitisi 
makstakse töötajatele avalik-õigusliku t ööandja juures töötamise eest, olenemata 
sellest, et see skeem on osa üldisest riikli kust pensionikindlustuses t. Vastavalt Euroopa 
Kohtu otsusele kohtuasjades C-7/93  (Bestuur van het Algemeen Burgerlijk 
Pensioenfonds v G. A. Beun)74 ja C-351/00 ( Pirkko Niemi )75 on see tingimus täidetud, 
kui pensioniskeem on seotud konkreetse tö ötajate kategooriaga  ning hüvitised on 
otseselt seotud teenistusajaga ning arvutatakse riigiteenistuja viimase palga alusel. 
Seetõttu on selguse huvides as jakohane ette näha erisätted. 
 
Ð 96/97/EÜ, põhjendus 10 
(kohandatud) 
(13) oma otsustes kohtuasjades C -152/91 ja C -200/91 täpsustab  ⌦ Euroopa ⌫ Kohus,  
⌦ on kinnitanud ⌫, et mees- ja naistöötajate sisse maksed väljamaksega määratud 
pensioniskeemi peavad olema võrdsed, sest need  kuuluvad asutamislepingu artikli 
⌦ 141 ⌫ 119  kohaldamisalasse, samal ajal kui sissemaksetega määratud 
pensioniskeemi tehtavate tööandjate  sissemaksete ebavõrdsust, mis tuleneb meeste ja 
naiste puhul kasutatud erinevatest kindlustusm atemaatilistest teguritest, ei või hinnata 
sama artikli kohaselt. 
                                                 
73 [1990] EKL I-1889  
74 [1994] EKL I-4471   
75 [2002] EKL I-7007  
 
ET 39   ET  
Ð 96/97/EÜ, põhjendus 4 
(kohandatud) 
(14) kooskõlas asutamislepingu artiklit 119 käsi tleva Euroopa Ühenduse asutamislepingu 
lisas oleva protokolliga nr 2  ⌦ On välja kujunenud, et ⌫ ei loeta  kutsealase 
sotsiaalkindlustusskeemi alusel saadud toetusi ⌦ ei loeta ⌫ töötasuks, kui ja  niivõrd 
kui need on seotud teenistusajaga enne  17. maid 1990, välja arvatud töötajate või 
nende nimel nõude esitajate puhul, ke s on enne seda kuupäeva algatanud 
kohtumenetluse või esitanud võrdväärse nõude sellekohase siseriikliku seaduse alusel. 
⌦ Seetõttu on vaja võr dse kohtlemise põhimõtte rakendamist vastavalt 
täpsustada. ⌫  
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 11 
(kohandatud) 
(15) ⌦ Võrdsuse tagamine töö saamisel ja töök s vajaliku kutseõppe saamisel on meeste ja 
naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakenda misel tööhõive ja elukutse küsimustes 
esmatähtis. Erandid sellest põhimõ ttest peaksid piirduma sellise ⌫ kKutsetegevusega , 
mille liikmesriigid võivad välja arv ata direktiivi 76/207/EMÜ re guleerimisalast, peaks 
piirduma üksnes sellisega,  mille puhul vajadus võtta tööle teatavast soost isik on 
tingitud asjaomase kutsetegevuse olemusest ⌦ või selle üldisest taustast ⌫, eeldusel, 
et taotletav eesmärk on õigustatud ning et kohaldatakse proportsio naalsuse põhimõtet. 
vastavalt Euroopa Kohtu pretsedendiõigusele76. 
 
Ð 76/207/EMÜ, põhjendus 1 
(kohandatud) 
nõukogu lisas oma 21. jaanuari 1974. aasta sotsiaalprogrammi käsitlevas resolu tsioonis 77 
prioriteetide hulka tegevuse meeste ja nais te võrdõiguslikkuse saavutamiseks seoses 
töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ni ng töötingimustega, kaasa arvatud töö 
tasustamine;  
 
Ð 76/207/EMÜ, põhjendus 2 
(kohandatud) 
tasustamise suhte s võttis nõukogu 10. veebruaril 1975. aastal  vastu direktiivi 75/117/EMÜ 
meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud seaduste 
ühtlustamise kohta liikmesriikides; 78 
                                                 
76 Case C -222/84 Johnston, [1986] ECR 1651, Case C -273/97 Sirdar [1999] ECR I -7403 and Case C -
285/98 Kreil [2000] ECR I -69 
77 ELT C 13, 27.2.1989.  2. 1974, lk 1.  
78 ELT L 45, 19.  2. 1975, lk 19.  
 
ET 40   ET  
Ð 76/207/EMÜ, põhjendus 3 
(kohandatud) 
samuti näib olul ine ühenduse tegevus saavutamaks mees te ja naiste võrdse kohtlemise 
põhimõtet seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning muude töötingimustega; 
mees - ja naistöötajate võrdne kohtlemine on  üks ühenduse eesmärkidest, kuivõrd muu 
hulgas tuleb edendada elu- ja töötingimuste ühtlustamist, jätkates samal ajal nende 
parandamist; asutamisleping ei ole säte stanud selleks vajalikke erivolitusi;  
 
Ð 76/207/EMÜ, põhjendus 4 
(kohandatud) 
edasiste õigusaktidega tuleks tagada, et määratletakse võrdse kohtlemise põhimõte ja 
kohaldatakse seda järk -järgult sotsiaalki ndlustuse valdkonnas,  
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 14 
(kohandatud) 
(16) ⌦ Vastavalt ⌫ aAsutamislepingu artikli 141 lõikele  4 alusel võivad  ⌦ ei takista 
võrdse kohtlemise põhimõte ⌫ liikmesriikidelgid  säilitada või võ tta meetmeid, mis 
sätestavad erilised eelised, et hõlbustada alaesindatud sool tegutsemist oma kutsealal 
ja ära hoida või heastada halvemusi tööalase s karjääris. Arvestades valitsevat olukorda 
ja pidades silmas Amsterdami lepingule  lisatud deklaratsiooni nr 28, peaksid 
liikmesriigid esmajoones püüdma parandada nai ste olukorda tööelus.  
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 12 
(kohandatud) 
(17) Euroopa Koht us ⌦ pretsedendiõigusest selgub, ⌫ on järjekindlalt tunnistanud, et 
vastavalt võrdse kohtlemise põhimõttele on õiguspärane kaits ta naise raseduse aegset 
ja järgset f üsioloogilist seisundit. Lisaks sellele on ta jä rjekindlalt otsustanud,  et 
⌦ naise ⌫ naiste  mis tahes ebasoodne kohtlemine seoses raseduse või emadusega on 
otsene sooline diskrimineerimine. ⌦ Sellist kohtlemist tuleb seetõttu käesolevas 
direktiivis selgesõnaliselt käsitleda ⌫ ..  
(18) ⌦ Euroopa Kohus on järjekindlalt tunni stanud, et vastavalt võrdse kohtlemise 
põhimõttele on õiguspärane kaitsta naise ra seduse aegset ja järgset füsioloogilist 
seisundit. ⌫ Seetõttu ei piira käesolev direktiiv nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta 
direktiivi 92/85/EMÜ (rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate 
töökaitse täiustamist soodustavate  meetmete kehtestamise kohta).79; kümnes 
üksik direktiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) 9 kohaldamist, 
mille eesmärk on tagada rasedate, hiljuti s ünnitanud ja rinnaga toitvate naiste füüsilise 
                                                 
79 ELT L 348, 28.11.1992, lk 1. 
 
ET 41   ET ja vaimse seisundi kaitse. Direktiivi 92/85/EMÜ preambulis on sätestatud, et rasedate, 
hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötaj ate ohutuse ja tervise kaitsmine ei tohi 
asetada naisi tööturul ebas oodsasse olukorda ega töötada vastu meeste ja naiste 
võrdset kohtlemist käsitlevatele direktiividele.  
(19) ⌦ Selguse huvides on asjakohane selgelt sätestada ⌫ Euroopa Kohus on 
tunnustanud  ⌦ rasedus- ja sünnitu spuhkusel viibivate ⌫ naiste tööalaste õiguste 
kaitsminest , eelkõige nende õigust  naasta samale või võrdväärsele ⌦ ametikohale ⌫ 
töökohale  ⌦ ning töötada mitte halvemates tingimustes rasedus- ja sünnituspuhkusel 
viibimise tõttu. ⌫ mitte halvemate töötingimust ega ning kasutada paranenud 
töötingimusi, millele ne il oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal . 
 
Ø uus 
(20) Võrdse kohtlemise põhimõtte tõhusaks elluviim iseks peavad liikmesriigid kehtestama 
asjakohase korra. 
(21) Käesoleva direktiiviga ettenähtud kohustu ste täitmiseks vajalike kohtu- või 
haldusmenetluste sätestamine on võrdse kohtlemise põhimõtte tõhusal rakendamisel 
olulise tähtsusega.  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 13 
(kohandatud) 
(22) ⌦Märkimisväärne osa võrdse kohtlemise põhimõtte tõhusa elluviimise tagamisel on 
tõendamiskohustuse eeskirjade vastvõtmisel. Euroopa Ühenduste  Kohus on 
⌦ seetõttu ⌫ olnud seisukohal ⌦ , et tuleb vastu võtta  säte, tagamaks, et ⌫ 
tõendamiskohustuse reegleid tuleb koha ndada siis, kui diskrimineerimisjuht um on 
esmapilgul ilmne, ja et võrdse kohtlemise põhimõtte tõhusaks kohaldamiseks tuleb  
tõendamiskohustus pannakse  panna  tagasi kostjale, ⌦ kui diskrimineerimisjuhtum on 
esmapilgul ilmne, ⌫ kui sellise diskrimineerimise kohta on esitatud tõendid . 
liikmesriigid ei pea kohaldama tõendamiskohustuse reegleid  ⌦ välja arvatud ⌫ 
menetluste suhtes, kus juhtumi asjaolusid  peab uurima kohus või muu pädev organ. 
Osutatud menetlustes ei pea hageja tõendama asjaolus id, nende uurimine on kohtu või 
pädeva organi ülesanne;  ⌦ Siiski on vaja selgitada, et ⌫ otsest või kaudset 
diskrimineerimist eeldada lubavate faktide hindamine on  ⌦ jääb ⌫ kooskõlas 
siseriikliku õiguse ja tavaga siseriik like kohtuorganite või muude pädevate  
⌦ asjaomaste ⌫ organite ülesandeksne . liikmesriigid  ⌦ Lisaks ⌫ võivad 
⌦ liikmesriigid ⌫ kehtestada igas sobivas asja menetlusjärgus tõendamisreegleid, 
mis on hagejale soodsamad kui siin esitatud. 
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 1 
(kohandatud) 
 liikmesriigid, välja arvatud Suurbritannia ja Põhja -Iiri Ühendkuningriik (edaspidi 
"liikmesriigid"), soovi des rakendada 1989. aasta sotsiaalhartat, on asutamislepingule 
 
ET 42   ET lisatud sotsiaalpoliitikat käsitleva protokolli al usel sõlminud kokkuleppe 
sotsiaalpoliitika kohta;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 2 
(kohandatud) 
ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõigus te harta tunnustab igasuguse diskrimineerimise, 
kaasa arvatud soo, nahavärvuse, rassi, vaad ete ja veendumuste tõ ttu diskrimineerimise 
vastu võitlemise tähtsust;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 3 
(kohandatud) 
ühenduse töötajate sots iaalsete põhiõiguste  harta meeste ja naiste võrdset kohtlemist käsitlev 
punkt 16 näeb muu hulgas ette, et "tuleb in tensiivistada tegevust meeste ja naiste 
võrdsuse põhimõtte rakendamise tagamise ks eelkõige seoses töö saamise, töö 
tasustamise, töötingimuste, sotsiaalkaitse, ha riduse, kutseõppe ja edutamisega;  
 
Ð 97/80/EÜ põhjendus 4 
(kohandatud) 
vastavalt sotsiaalpoliitikat kä sitleva kokkuleppe artikli 3 lõik ele 2 on komisjon konsulteerinud 
ühenduse tasandi tööandjate ja töövõtja tega ühenduse võimaliku tegevussuuna üle 
seoses soolise diskrimineerimise juhtude t õendamiskohustusega;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 5 
(kohandatud) 
komisjon, võttes pärast sellist konsulteerimis t arvesse, et ühenduse tegevus on soovitatav, 
konsulteeris veel kord tööandjate ja t öövõtjatega vastavalt nimetatud kokkuleppe 
artikli 3 lõikele 3 kavandatava ettepaneku sisu üle; viimasena nimetatud on saatnud 
komisjonile oma arvamuse;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 6 
(kohandatud) 
pärast teist konsulteerimisvooru ei ole tööandjad ega töövõ tjad teatanud komisjonile oma 
soovist algatad a sama kokkuleppe artiklis 4 ette nähtud menetlust, mis tõenäoliselt 
viiks kokkuleppe sõlmimiseni;  
 
ET 43   ET  
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 7 
(kohandatud) 
kooskõlas kokkuleppe artikliga 1 on ühendus ja liikmesriigid seadnud enesele muu hulgas 
eesmärgi parandada  elu- ja töötingimusi; meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte 
tõhus rakendamine aitab kaasa kõnealuse eesmärgi saavutamisele;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 8 
(kohandatud) 
võrdse kohtlemise põhimõte on sätestat ud asutamislepin gu artiklis 119, n õukogu 10. 
veebruari 1975. aasta direktiivis 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise 
põhimõtte kohaldamisega seotud seaduste  ühtlustamise kohta  liikmesriikides 80 ning 
nõukogu 9. veebruari 1976. aasta di rektiivis 76/207/EMÜ meeste  ja naiste võrdse 
kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja 
edutamisega ning töötingimustega; 81 
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 9 
(kohandatud) 
nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga 
toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise  meetmete kehtestamise 
kohta aitab samuti kaasa meeste ja naiste võ rdse kohtlemise põhimõtte tõhusale 
rakendamisele; kõnealune direktiiv ei tohi  kahjustada eespool nimetatud võrdset 
kohtlemist käsitlevaid direktiive; se etõttu peaksid kõnealuse direktiivi 
reguleerimisalasse kuuluvad naistööt ajad tõendamiskohustuse reeglite  kohandamisest 
samamoodi kasu saama;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 10 
(kohandatud) 
nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiiv  96/34/EÜ Euroopa Tööandjat e Föderatsiooni, Euroopa 
Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Eu roopa Ametiühingute K onföderatsiooni poolt 
lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkul eppe kohta 82 põhineb samuti meeste 
ja naiste võrdse kohtlemise põhimõttel;  
                                                 
80 ELT L 45, 19.  2. 1975, lk 19.  
81 ELT L 39, 14.  2. 1976, lk 40.  
82 ELT L 145, 19.6.1996, lk 4.  
 
ET 44   ET  
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 11 
(kohandatud) 
viited "kohtumenetlusele" ja "kohtule" tähe ndavad mehhanisme, mille kaudu saab vaidlused 
esitada läbivaatamiseks ja otsustamiseks  sõltumatutele organitele, kes võivad teha 
nimetatud vaidluste osapoolte  jaoks siduvaid otsuseid;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 12 
(kohandatud) 
väljend "kohtuvälised menetlused" tähendab eel kõige selliseid menetlus i nagu lepitamine ja 
vahendus;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 15 
(kohandatud) 
teatavate liikmesriikide õigussü steemide erisusi on vaja võtt a arvesse muu hulgas juhul, kui 
on tehtud järeldus  diskrimineerimise toimumise kohta,  sest kostja ei  suuda esitada 
kohut või muud pädevat organit rahuldavaid tõendeid selle kohta, et võrdse kohtlemise 
põhimõtet ei ole rikutud;  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 17 
(kohandatud) 
kui ilmse diskrimineerimise tõendamine ei paneks kostjale kohustust tõendada, et tema 
tegevus ei ole tegelikult diskrimine eriv, võiks hageja ilma j ääda igasugusest tõhusast 
võrdse kohtlemise põhimõtte järgimist tagava st võimalusest siseriiklikes kohtutes;  
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 20 
(kohandatud) 
(23) Isikutele, keda on soo tõttu disk rimineeritud, tuleks tagada piisav ad 
õiguskaitsevahendid. ⌦ Käesoleva direkt iiviga ette nähtud ⌫ Tõhusama  kaitse 
⌦ tõhustamiseks ⌫ pakkumiseks  tuleks ühendustele, orga nisatsioonidele ja muudele 
juriidilistele isikutele anda õigus, kui liikmeriigid nii määravad, esineda menetlustes ⌦ kaebuse esitaja ⌫ kannatanu
 nimel või toetuseks, ilma et see piiraks siseriiklike 
kohtus  esindamise ja kohtuliku  kaitse menetlusnormide kohaldamist. 
 
ET 45   ET  
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 17 
(kohandatud) 
(24) Euroopa Kohus on otsustanud, et  Võttes arvesse tõhusa ⌦ õigusliku ⌫ kohtuliku  
kaitse õiguse põhjapanevat olemust, ⌦ on asjakohane tagada töötajate kaitse ⌫ 
kaitstakse töötaja id isegi pärast ⌦ võrdse kohtlemise põhimõtte väidetava rikkumise 
põhjustanud suhte ⌫ töösuhte  lõppemist.83 Töötajal, kes kaitseb käesoleva direktiivi 
alusel kaitstavat isikut või annab te ma nimel tunnistusi, peaks olema õigus 
samasugusele kaitsele.  
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 18 
(kohandatud) 
(25) Euroopa Kohus on ⌦ selgelt määranud ⌫ otsustanud , et tõhususe tagamiseks eeldab 
võrdse kohtlemise põhimõte seda, et rikkumise korral peab  disk rimineeritud töötajale  
antav hüvitis ⌦ peab ⌫ olema piisav,  võrreldes tekitatud kahj uga. Lisaks sellele on 
kohus täpsustanud, et  ⌦ Seetõttu on asjakohane välistada ⌫ eelnevadlt  
kokkuleppeditud  ⌦ nimetatud hüvitiste ⌫ ülemmäära  ⌦ suhtes. ⌫ võib välistada 
tõhusa hüvitamise ning intresside väljajätmine tekitatud kahju hüvitamisel on 
lubamatu.84 
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 21 
(kohandatud) 
(26) ⌦ Võrdse kohtlemise põhimõtte tõhusaks rakendamiseks ⌫ ⌦ peaksid ⌫ 
lLiikmes riigid peaksid  edendama dialoogi tööturu osap oolte vahel ja siseriiklike 
tavade raames valitsusvä liste organisatsioonidega.  nii, et käsitletaks mitmesuguseid 
soolise diskrimineerimise vorme töökohal ja nende vastu võitlemist . 
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 22 
(kohandatud) 
(27) Liikmesriigid peaksid ette nägema t õhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad 
sanktsioonid juhuks, kui ⌦ käesolevas ⌫ direktiivis 76/207/EMÜ  sätestatud 
kohustusi ei täideta. 
 
Ð 2002/73/EÜ, põhjendus 23 
(kohandatud) 
(28) Asutamislepingu artiklis 5 ettenähtud subs idiaarsuse põhimõtte  kohaselt ei suuda  
⌦ Kuna ⌫ liikmesriigid ⌦ ei suuda ⌫ täielikult saavutada kavandatava meetme 
                                                 
83 Kohtuasi C -185/97: Coote [1998] EKL I -5199.  
84 Kohtuasi C -180/95: Draehmpaehl [1997] EKL I -2195, kohtuasi C -271/91: Marshall [1993] EKL I -
4367.  
 
ET 46   ET eesmärke ning seetõttu võib neid pare mini saavutada ühenduse tasandil,.  Ühendus  
võib ⌦ ühendus ⌫ võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud 
subsidiaarsuspõhimõttega. Kõn ealuses artiklis sätestatud pr oportsionaalsuse põhimõtte 
kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik selle eesmärkide saavutamiseks.  
 
Ð 97/80/EÜ, põhjendus 20 
(kohandatud) 
tõendamiskohustuse reeglite adekvaatse kohandami se eesmärki ei ole rahuldavalt saavutatud 
kõikides liikmesriikides ning asutamislepingu artiklis 3b sätestatud 
subsidiaarsuspõhimõtte ja kõnealus e proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt  tuleb 
kõnealune eesmärk saavutada ühenduse tasand il; käesolev direktiiv esitab vaid 
miinimumnõuded, ega reguleeri rohkem, kui on vaja nimetatud eesmärgi 
saavutamiseks,  
 
Ø uus 
(29) Käesoleva direktiivi siseriiklikusse õi gusesse ülevõtmise kohustus piirdub nende 
sätetega, mis toovad kaasa olulise muudatuse , võrreldes olemasolevate direktiividega. 
Põhimõtteliselt samaks jääv ate sätete ülevõtmise kohus tus tuleneb varasematest 
direktiividest. 
(30) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriik ide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas 
esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja rakendamise tähtaegadega, 
 
Ø uus 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: 
I JAOTIS 
ÜLDSÄTTED 
Artikkel 1 
Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse 
kohtlemise põhimõtte rakendamine tööhõive ja elukutse küsimustes. 
Selleks sisaldab käesolev direktiiv sätte id võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks 
järgmistes valdkondades:  
 
ET 47   ET  a) töö saamine, sealhulgas edutamine ja kutseõpe; b) töötingimused, sealhulgas 
töötasu; 
 c) kutsealased sots iaalkindlustusskeemid. 
See sisaldab ka sätteid, millega tagatakse asjakohaste meetmete võtmine nimetatud põhimõtte 
tõhusamaks rakendamiseks.  
 
Ð 76/207/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 1  
1. Käesoleva direktiivi eesmärk on liikmesriikides e llu viia meeste ja na iste võrdse kohtlemise 
põhimõte seoses töö saamisega, kaasa arvatud edutamise, kutseõppe ja töötingimustega, nin g 
seoses sotsiaalkindlustusega lõikes 2 viidatud tingimustel.  Seda põhimõtet nimetatakse 
edaspidi võrdse kohtlemise põhimõtteks.  
2. Selleks et tagada võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärguline rakendamine 
sotsiaalkindlustuse vald konnas, võtab nõukogu komisj oni ettepaneku põhjal vastu sätted, mis 
määratlevad kõnealuse põhimõtte si su, ulatuse ja kohaldamise korra.  
 
Ð 86/378/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 1  
Käesoleva direktiivi eesmärk on rakendada kutsealastes sotsiaalkindlustuskavades meeste ja 
naiste võrdse kohtlemise põhimõtet, edaspidi “võrdse kohtlemise põhimõte”.  
 
Ð 97/80/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 1  
Eesmärk  
Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada, et võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks 
liikmesriikide poolt võetud meetmeid tõhustataks ve elgi, et võimaldada igaühel, kes leiab, et 
tema suhtes ei ole kohaldatud võrds e kohtlemise põhimõtet, saada oma õ igustele kinnitust 
kohtumenetluse kaudu pärast võimalikku pöördu mist muude pädevate organite poole.  
 
ET 48   ET  
Ð 2002/73/EÜ, artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
Artikkel 2 
2. ⌦ 1. ⌫ Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 
 
Ð 2002/73/EÜ, artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
⌦ a) ⌫ - otsene diskrimineerimine  – kui ühte isikut koheldakse  soo tõttu halvemini, kui 
koheldakse, on koheldud või koheldaks te ist isikut samalaadses olukorras ⌦ ; ⌫ , 
⌦ b) ⌫ - kaudne diskrimineerimine  – kui väliselt neutraalne säte, kriteerium või tava 
seab ühest soost isikud ebasoodsamasse olukorda,  võrreldes teisest soost isikutega, välja 
arvatud juhul, kui kõnealusel sättel, krite eriumil või taval on objektiivselt põhjendatav 
õigustatud eesmärk ning selle eesmärgi saavut amise vahendid on asjakohased ja vajalikud 
⌦ ; ⌫ , 
 
Ð 97/80/EÜ, artikli 2 lõige 2 
(kohandatud) 
– Lõikes 1 osutatud võrdse kohtlemise põhi mõtte kohaldamisel on tegemist kaudse 
diskrimineerimisega juhul, kui ilmselt neut raalne säte, kriteerium või tegevus seab 
ebasoodsamass e olukorda oluliselt suur ema osa ühest soost isikuid ja kui kõnealune 
säte, kriteerium või tegevus ei ole asjakohane  ega vajalik ning se da ei saa põhjendada 
asjaosaliste soost sõltumatut e objektiivsete asjaoludega.  
 
Ð 2002/73/EÜ, artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
⌦ c) ⌫ - ahistamine  – kui esineb isiku sooga seotud soovimatu käitumine, mille 
eesmärk või tegelik toime on isiku väärikuse ala ndamine ja ähvardava, vaenuliku, halvustava, 
alandava või solvava õhkkonna loomine ⌦ ; ⌫ , 
⌦ d) ⌫ - seksuaalne ahistamine  – kui esineb mis tahes soovi matu seksuaalse olemusega 
sõnaline, mittesõnaline või füüsiline käitumine, mille eesmärk või tegelik toime on isiku väärikuse alandamine, eelkõige l uues ähvardava, vaenuliku, hal vustava, alandava või solvava 
õhkkonna ⌦ ; ⌫ .
 
 
ET 49   ET  
Ø uus 
e) töötasu  – harilik põhi- või miinimumpalk või  mõni muu tasumoodus kas rahas või 
loonusena, mida töötaja tööandjalt om a töö eest otseselt või kaudselt saab; 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 1 
(kohandatud) 
⌦ f) ⌫ kKutsealased sotsiaalkindlustusskeemid  ⌦ – ⌫ on direktiiviga 79/7/EMÜ 
reguleerimata kindlustusskeemid, mille eesmärk on töötavatele isikutele, nii töötajatele kui ka 
füüsilisest isikust ettevõtjatele, ettevõtetes või  ettevõtete ühenduses, majandustegevuse alal, 
kutsealases sektoris võ i sektorite grupis anda toetusi, mi s täiendavad või asendavad riiklike 
sotsiaalkindlustusskeemide alusel makstava id toetusi, olgu sellistes skeemides 
liikmeksolemine kohustuslik või vabatahtlik. 
 
Ð 2002/73/EÜ, artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
3. 2. ⌦ 2. Käesolevas direktiivis hõlm ab diskrimineerimine järgmist: ⌫ 
⌦ a) ⌫ Käesoleva direktiivi tähenduses loetakse  ahistaminest  ja, sh  seksuaalneset  
ahistaminest  sooliseks diskrimineerimiseks ja seega keelatuks.  ⌦ , samuti vähem soodus  
kohtlemine, mille põhjustab see, kas isik tõ rjub sellist käitumist või alistub sellele; ⌫ 
Seda, kas isik tõrjub sellist käitumist või alistub sellele, ei tohi kasuta da alusena kõnealust 
isikut mõjutava otsuse tegemisel.  
- 4. ⌦ b) ⌫ kKorraldust  diskrimineerida isikuid soo tõtt u. peetakse diskrimineerimiseks 
käesoleva direktiivi tähenduses.  
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
Artikkel 3 
 
⌦ 1. ⌫ Käesolevat direktiivi kohal datakse töötava elanikkonna – kaasa arvatud füüsilisest 
isikust ettevõtjad, isik ud, kelle töötamine on katkenud ha iguse, raseduse ja sünnituse, 
õnnetuse või sunnitud töötuse tõttu ja tööotsijad –,  ⌦ ning ⌫ pensionile jäänud ja 
invaliidistunud töötajate suhtes, samuti isi kute suhtes, kellele nende töötajate õigused 
laienevad kooskõlas siseriiklike  seaduste ja/või tavadega. 
 
ET 50   ET  
Ð 2002/73/EÜ, artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
7. ⌦ 2. ⌫ Käesolev direktiiv ei piir a naiste kaitset käsitlevate sätete kohaldamist, eriti 
seoses raseduse ja sünnitusega. 
⌦ 3. ⌫ Käesolev direktiiv ei piira ka  nõukogu  3. juuni 1996. aasta  direktiivi 96/34/EÜ85 
(Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riig iosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa 
Ametiühingute Konföderatsi ooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe 
kohta) * ega nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta  direktiivi 92/85/EMÜ86 kohaldamist.(rasedate, 
hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate töökaitse täiustamist soodustavate meetmete 
kehtestamise kohta; kümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõik e 1 
tähenduses)** kohaldamist .  
 
Ð 86/378/EÜ, artikli 5 lõige 2 
(kohandatud) 
Võrdse kohtlemise põhimõte ei piira sätete kohal damist, mis käsitlevad naiste kaitset seoses 
raseduse ja sünnitusega.  
 
Ð 75/117/EMÜ, artikkel 1 
(kohandatud) 
Ö uus 
Ö new 
⌦ II JAOTIS ⌫ 
⌦ ERISÄTTED  ⌫ 
⌦ 1. peatükk  ⌫ 
⌦ Võrdse töötasu põhimõte  ⌫ 
Artikkel 4 
Meeste  ja naiste võrdse tasustamise põhimõte, mi s on sätestatud asutamislepingu artiklis 119 
– edaspidi „võrdse tasustamie põhimõte“ – tähendab et sama  ⌦ Sama ⌫ või võrdväärseks 
peetava töö puhul välistatakse täielikult soolin e diskrimineerimine töö tasustamise kõigis 
aspektides ja kõigis tingimustes. Ö , mida põhjustab üks ja sama allikas. Õ  
                                                 
85 ELT L 145, 19.6.1996, lk 4.  
86 ELT L 348, 28.11.1992, lk 1.  
 
ET 51   ET  
Ð 75/117/EMÜ, artikkel 1 
(kohandatud) 
Tööde klassifitseerimissüsteemi kasutamise puhul töötasu määramisel peab see süsteem 
põhinema  ⌦ võetakse selle aluseks ⌫ samadel  kriteeriumidel  nii meeste kui ka naiste 
suhtes ning olema ⌦ see ⌫ koostatakseud  nii, et täielikult välistada soolist 
diskrimineerimist. 
 
Ð 86/378/EMÜ (kohandatud) 
⌦ 2. peatükk  ⌫  
⌦ Võrdse kohtlemise põhimõte kutse alastes sotsiaalkindlustusskeemides  ⌫  
Artikkel 5 
1. Järgmistes sätetes ettenähtud tingimuste kohaselt  ⌦ Ilma et see piiraks artikli 4 
kohaldamist, ⌫ tähendab võrdse kohtlemise põhimõte seda, et puudub igasugune  
⌦ välistatakse ⌫ otsene või kaudne sooline diskrimineerimine,  ⌦ kutsealastes 
sotsiaalkindlustusskeemides ⌫ eriti perekonnaseisu põhjal,  ning eelkõige si is, kui kõne all 
on: 
- ⌦ a) ⌫ ⌦ kõnealuste ⌫ skeemide ulatus ja neile  ligipääsu tingimused; 
- ⌦ b) ⌫ sissemaksekohustus ja sissemaksete arvutamine; 
- ⌦ c) ⌫ hüvitiste arvutamine, sealhulgas abikaasa või ülalpeetavate puhul 
suurendatava hüvitise arvutam ine, ning hüvitiste saamise õi guse kestuse ja säilitamise 
tingimused. 
 
Ð 86/378/EMÜ, artikkel 4 
(kohandatud) 
Artikkel 6 
⌦ 1. ⌫ Käesolevat direktiivi  ⌦ peatükki ⌫ kohaldatakse: 
a) kutsealaste kindlustusskeemide suhtes, mis pakuvad kaitset järgmistel juhtudel: 
- ⌦ i) ⌫ haigus, 
- ⌦ ii) ⌫ invaliidsus, 
- ⌦ iii) ⌫ vanadus, kaasa arvatud va rajane pensionileminek, 
 
ET 52   ET - ⌦ iv) ⌫ tööõnnetused ja kutsehaigused, 
- ⌦ v) ⌫ töötus; 
b) kutsealaste kindlustusskeemide suhtes, mi s pakuvad muid rahalisi  või mitterahalisi 
sotsiaalhüvitisi, eriti toitjakaotushüvitisi ja peretoetusi, kui need on määratud töötajatele,  
moodustavaddes  niiviisi hüve, mida töötaja saab  tööandjalt töötamise eest.  
 
Ø uus 
2. See peatükk käsitleb konkreetse kategooria töötajate, nagu riigiteenistuja te pensioniskeeme, 
juhul kui pensioniskeemi järgseid hüvitisi ma kstakse töötajatele av alik-õigusliku tööandja 
juures töötamise eest, mille puhul hüvitised on ot seselt seotud teenistusajaga ning arvutatakse 
viimase palga alusel. Seda ei takista asjaol u, et see skeem on osa üldisest riiklikust 
pensionikindlustusest. 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 1 
(kohandatud) 
⌦ Artikkel 7 ⌫ 
2. ⌦ 1. ⌫ Käesolevat direktiivi  ⌦ peatükki ⌫ ei kohaldata: 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 1 
a) füüsilisest isikust ettevõtjate üksiklepingute suhtes; 
b) füüsilisest isikust ettevõtjate skeem ide suhtes, kuhu kuulub ainult üks liige; 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 1 
(kohandatud) 
Ö uus 
c) palgatöötajate ⌦ töövõtjate ⌫ puhul selliste kindlustusl epingute suhtes, mille 
pooleks ei ole tööandja; 
d) kutsealaste skeemide valiksätete suhtes, mida pakutakse osalejatele individuaalselt, 
et tagada neile: 
- ⌦ i) ⌫ kas täiendavad toetused või  
- ⌦ ii) või ⌫ võimalus valida füüsilisest isikus t ettevõtjate tavaliste toetuste 
saamise alguskuupäev või võimalus valida mitme toetuse vahel; 
 
ET 53   ET e) kutsealaste skeemide suhtes, kui toetusi rahastatakse töötajate vabatahtlikest 
sissemaksetest. 
3. ⌦ 2. ⌫ Käesolev direktiiv  ⌦ peatükk ⌫ ei takista tööandjal määramast isikutele, kes 
on juba jõudnud kutsealase skeemi kohaselt pe nsioni saamise tingimuseks olevasse 
pensioniikka, kuid ei ole veel jõudnud riikliku vanaduspensioni saamise tingimuseks olevasse 
pensioniikka, täiendavat pensioni, mille eesmä rk on võrdsustada kõnealustele isikutele 
makstavate toetuste kogusumma juba vanadus pensioniikka jõudnud teisele sugupoolele samas 
olukorras makstava summaga või neid summasid lähendada, kuni täiendavat pensioni saavad 
isikud jõuavad vanaduspensioniikka. 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
Artikkel 6  ⌦ 8 ⌫ 
1. Võrdse kohtlemise põhimõttega  vastuolus on sätted, mis läht uvad kas otseselt  või kaudselt 
soolisest kuuluvusest, eriti perekonnaseisust,  selleks et: 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 3 
a) kindlaks määrata isikud, kes võivad osaleda kutsealases kindlustusskeemis; 
b) kindlaks määrata kutsealases kindlu stusskeemis osalemis e kohustuslikkus või 
vabatahtlikkus; 
c) ette näha erinevad eeskirjad inimese vanuse suhtes kindlustusskeemiga liitumisel või 
töötamise või kindlustusskeemis osalemise miinimumaja suhtes, mis on nõutav kindlustusskeemi alusel toetuse saamiseks; 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
d) ette näha erinevad eeskirjad sissemaks ete tagasimaksmise koht a juhul, kui töötaja 
lõpetab skeemis osalemise, ilma et olek s täitnud tingimusi, mis kindlustavad talle 
tulevikus õiguse pikaajalistele toet ustele, välja arva tud punktides h ⌦ , ⌫ ja i 
⌦ ja ette nähtud ⌫ ettenähtud  eeskirjad; 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 3 
e) luua töötajatele toetuste määramiseks või piiramiseks soolis est kuuluvusest lähtudes 
erinevad tingimused; 
f) kinnitada erinev pensioniiga; 
 
ET 54   ET g) peatada õiguste säilitamine või omanda mine seaduse või lepinguga ette nähtud ja 
tööandja poolt tasustatava rasedus- ja sünnituspuhkuse või pe rekondlikel põhjustel 
töölt eemalviibimise ajal; 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
h) kindlaks määrata toetuste erinev ta se, välja arvatud sissemaksetega määratud 
pensioniskeemi puhul, kui on vaja arvestada kindlustusmatemaati lisi tegureid, mis on 
meeste ja naiste jaoks erinevad ⌦ ; ⌫ väljamaksega määratud kogumispensioni 
skeemi puhul võivad teatavad komponendid (näited on lisatud)  olla ebavõrdsed, kui 
summade erinevus tuleneb meeste ja naiste puhul erinevate kindlustusmatemaatiliste tegurite kasutamisest skeemi rahastamise ajal; 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 3 
i) kindlaks määrata töötajate sissemaksete erinevad tasemed; 
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
⌦ j) ⌫ kindlaks määrata tööandjate sissemaksete erinevad tasemed, välja arvatud: 
- ⌦ i) ⌫ kindlaksmääratud osalusega skeemide puhul, kui eesmärk on 
võrdsustada või lähendada mõlema  sugupoole lõplikke toetussummasid, 
- ⌦ ii) ⌫ väljamaksega määratud kogumispen sioni skeemi puhul, kui tööandja 
sissemaksed peavad tagama määratud toetuste rahastamiseks piisavad vahendid; 
j)
⌦ k) ⌫kehtestada erinevad standardid või ai nult ühest soost tööt ajatele kohaldatavad 
standardid, välja arvatud punktides h ⌦ , ⌫ ja i ⌦ ja ette nähtud ⌫ ettenähtud  
juhtudel, millest lähtuvalt töötaja kindlus tusskeemist lahkumise korral tagatakse või 
säilitatakse õigus toet ustele tulevikus. 
2. Juhul kui käesoleva direktiivi  ⌦ peatüki ⌫ reguleerimisalasse kuuluvate toetuste andmise 
võivad otsustada kindlustusskeemi organid, peavad nad järgima  ⌦ järgitakse ⌫ võrdse 
kohtlemise põhimõtet. 
 
ET 55   ET  
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 4 
(kohandatud) 
Ö uus 
Artikkel 8  ⌦ 9 ⌫ 
1. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et füüsilisest isikust ettevõtjate 
kutsealaste skeemide sätted, mis on vast uolus võrdse kohtlemise põhimõttega, vaa datakse läbi 
ja tehtavad muudatused jõust uvad hiljemalt 1. jaanuarist 1993.  Ö või liikmesriikide puhul, 
kes ühinesid ühendusega pärast seda kuupäeva, direktiivi 86/378/EÜ (nagu seda on muudetud 
direktiiviga 96/97/EÜ) nende terri tooriumil jõustumise kuupäeval Õ. 
 
2. Käesolev ⌦ peatükk ⌫ direktiiv  ei välista, et enne kindlus tusskeemi muutmist füüsilisest 
isikust ettevõtja kutsealases kindlustusskeemis  osalemise kestusest tulenenud õigused ja 
kohustused jäävad reguleerituks osalemise ajal kehtinud kindlustusskeemi sätetega. 
 
Ð 96/97/EÜ artikli 1 punkt 5 
(kohandatud) 
Ö uus 
Artikkel 9  ⌦ 10 ⌫ 
Füüsilisest isikust ettevõtjate ⌦ kutsealaste kindlustusskeemide ⌫skeemide puhul võivad 
liikmesriigid võrdse kohtlemise põhimõtte kohustuslikku rakendamist edasi lükata: 
a) pensioniea määramisel vanaduspensioni või  väljateenitud aastate pensioni andmiseks 
ning selle võimalike mõjude puhul teistele toetustele: 
- ⌦ i) ⌫ ajani, millal selline võrd sus saavutatakse riiklikes 
sotsiaalkindlustusskeemides, 
- ⌦ ii) ⌫ või hiljemalt seni, kuni selline võr dsus on direktiiviga ette nähtud; 
b) toitjakaotuspensionide s uhtes seni, kuni ühenduse õiguseg a kehtestatakse sellealastes 
riiklikes sotsiaalkindlustusskeem ides võrdse kohtlemise põhimõte; 
c) artikli ⌦ 8 lõike 1 punkti i ⌫ punkti i) esi mese alapunkti  kohaldamisel arvestada  
kindlustusmatemaatilistei  teguriteeid  kasutamise suhtes hiljemalt  1. jaanuarini 1999 
Ö või liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast seda kuupäeva, direktiivi 
86/378/EM Ü (nagu seda on muudetud direktiivi ga 96/97/EÜ) nende territooriumil 
jõustumise kuupäeval Õ. 
 
ET 56   ET  
Ð 96/97/EÜ artikkel 2 
(kohandatud) 
Artikkel ⌦ 11 ⌫ 
1. Käesoleva ⌦ peatüki ⌫ direktiivi  rakendamisel ⌦ hõlmavad ⌫ peavad  palgatöötajaid  
⌦ töövõtjaid ⌫ käsitlevad meetmed hõlmama  kõiki 17. maile 1990 järg nenud teenistusajast 
tulenevaid ⌦ kutsealase sotsiaalkindlustussk eemi alusel saadud hüvitisi ⌫toetusi , kusjuures 
neid meetmeid kohaldatakse kõnealuse kuupäeva s uhtes tagasiulatuvalt, ilma et see piiraks 
nende sätete kohaldamist, mis käsitlevad tööt ajaid või nende nimel nõu de esitanuid, kes on 
enne kõnealust kuupäeva algatanud kohtumen etluse või esitanud võrdväärse nõude 
sellekohase siseriikliku seaduse alusel. Sellisel juhul tuleb  ⌦ kohaldatakse ⌫ 
rakendusmeetmeid kohaldada  tagasiulatuvalt 8. aprilli 1976. aasta suhtes ja need peavad 
hõlmama  ⌦ hõlmavad ⌫ kõiki selle kuupäeva järgsest teen istusajast tulenevaid toetusi. 
Liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast 8. aprilli 1976, kuid enne 17. maid 
1990 , asendatakse nimetatud kuupäev selle kuup äevaga, mil nende territooriumil hakati 
kohaldama asutamislepingu artiklit 119  ⌦ 141 ⌫. 
2. Lõike 1 teine lause ei takista siseriiklike õigusaktide kohaste meetmete võtmise tähtaegu 
käsitlevatele siseriiklikele eesk irjadele tuginemist selliste töötajate või nende nimel nõude 
esitanute vastu, kes on enne 17. maid 1990 alga tanud kohtumenetluse või esitanud võrdväärse 
nõude sellekohase siseriikliku seadus e alusel, tingimusel et kõnealus ed eeskirjad ei ole selliste 
nõuete suhtes vähem soodustatud kui samalaad sete siseriiklike nõuete suhtes ega muuda 
ühenduse õigusaktide rakendamist võimatuks.  
3. nNende liikmesriikide puhul, kelle ühinemine ühendusega toimus pärast 17. maid 1990 ja 
kes olid 1. jaanuaril 1994 Euroopa majandus piirkonna lepingu pooled, asendatakse selle 
artikli  lõike 1 esimeses lauses kuupäev „ 17. mai 1990“ kuupäevaga „1. jaanuar 1994“. 
 
Ø uus 
4. Muude liikmesriikide puhul, kelle ühinemine ühendusega toimus pärast 17. maid 1990, 
asendatakse lõigetes 1 ja 2 kuupäev „ 17. mai 1990“ selle kuup äevaga, mil nende 
territooriumil hakati kohaldama asutamislepingu artiklit 141.  
 
Ð 96/97/EÜ artikli 1 punkt 6 
(kohandatud) 
Artikkel 9a  ⌦ 12 ⌫ 
Kui mehed ja naised taotlevad paindlikku pens ioniiga samadel tingimustel, ei loeta seda 
käesoleva direktiiviga  ⌦ peatükiga ⌫ vastuoluliseks. 
 
ET 57   ET  
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
⌦ 3. peatükk  ⌫ 
⌦ Meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõ te seoses töö saamise, kutseõppe ja 
edutamise ning töötingimustega  ⌫ 
Artikkel 2  
1. Järgnevate sätete kohaldamisel tähendab võrdse kohtlemise põhimõte seda, et puudub 
igasugune otsene või kaudne sooline diskrimineerimine, eriti seoses perekonnaseisuga.  
 
Ð 97/80/EÜ artikli 2 lõige 1 
(kohandatud) 
Mõisted  
1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab võrdse kohtlemise põhimõte, et ei esine 
mingisugust, ei otsest ega kaudset soolist diskrimineerimist.  
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
Artikkel 3  ⌦ 13 ⌫ 
1. Võrdse kohtlemise põhimõte tähendab, et ei esine  ⌦ Ei avalikus ega erasektoris, 
sealhulgas avalik-õiguslikes asutustes ei tohi esineda ⌫ esine ei  otsest ega kaudset soolist 
diskrimineerimist ei avalikus eg a erasektoris, sealhulgas avalik -õiguslikes asutustes,  seoses 
järgmisega: 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
a) tööle saamise, füüsilisest isikust ettevõtjaks hakkamise või kutsealale pääsemise 
tingimused, sealhulgas valikukriteeriumid ja töölevõtu tingimused mis tahes 
tegevusvaldkonnas ja kõigil am etiastmetel, kaasa arvatud ametialane edutamine; 
b) igasuguse ja igatasemelise kutsenõus tamise, kutseõppe, täiendkutseõppe ja 
ümberõppe saamine, kaasa arvatud praktiliste töökogemuste saamine; 
 
ET 58   ET  
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
c) töö saamise ja töötamise  tingimused, kaasa arvatud t öölt vabastamine ja töötasu 
⌦ käesoleva ⌫ direktiivi 75/117/EMÜ sätete  kohaselt;  
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
d) kuulumine töötajate või tööandjate organisatsioonidesse või muudesse 
organisatsioonidesse, mille liikmed tegeleva d teatava kutsetööga, sealhulgas nende 
organisatsioonide antavad soodustused. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
6. ⌦ 2. ⌫ Liikmesriigid võivad ette näha seoses töö saamisega, seal hulgas  selleks vajaliku 
koolitusega, et erinevat kohtlemist sooga  seotud omaduste alusel ei peeta 
diskrimineerimiseks, kui see omadus on teatud kutsetegevuse olemuse või sellega liituvate 
tingimuste tõttu oluliseks ja määr avaks kutsenõudeks, tingimusel et ⌦ sellise kohtlemise ⌫ 
eesmärk on õigustatud ja nõue proportsionaalne. 
 
Ð 76/207/EMÜ artikli 9 lõige 2 
(kohandatud) 
2. ⌦ 3. ⌫ Liikmesriigid hindavad perioodiliselt artikli 2  lõikes 2 nimetatud kutsealaseid 
tegevusi, et sotsiaalset arengut silmas pida des otsustada, kas asjaomaste väljaarvamiste 
säilitamine on põhjendatud. Nad teatavad kom isjonile selle hindamise tulemustest. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
⌦ Artikkel 14 ⌫ 
8. Liikmesriigid võivad säilitada ja võtta meetmeid asutamislepingu artikli 141 lõike 4 
tähenduses, pidades silmas meeste ja naiste  täieliku võrdõiguslikku se tegelikku tagamist 
⌦ tööasjus ⌫ . 
 
ET 59   ET  
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
⌦ Artikkel 15 ⌫  
⌦ 1. ⌫ Naise halvem kohtlemine seoses rase dus- või sünnituspuhkusega direktiivi 
92/85/EMÜ tähenduses  on käesoleva direktiivi tä henduses diskrimineerimine. 
⌦ 2. ⌫ Sünnituspuhkusel oleval naisel on pära st sünnituspuhkuse lõppemist õigus naasta 
oma või võrdväärsele töökohale tema jaoks mitte halvematel tingimustel ning kasutada paranenud töötingimusi, millele tal ol eks tekkinud õigus oma äraoleku ajal. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 2 
(kohandatud) 
⌦ Artikkel 16 ⌫   
⌦ Käesolev direktiiv ⌫ See ei piira ka  liikmesriikide õigust t unnustada isadele lapse sünni 
korral antava puhkuse ja lapsendaja puhkusega seotud eraldi õigusi. Selliseid õigusi 
tunnustavad liikmesriigid võtavad vajalikud meetme d töötavate meeste ja naiste kaitsmiseks 
töölt vabastamise vastu seoses nende õiguste kasutamisega ning tagavad, et pärast sellise 
puhkuse lõppemist oleks neil õigus naasta oma või võrdväärsele töökohale  nende jaoks mitte 
halvematel tingimustel ja kasutada paranenud töötingimusi, millele neil oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal. 
 
ET 60   ET  
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 5 
(kohandatud) 
⌦ III JAOTIS ⌫ 
⌦ HORISONTAALMEETMED ⌫ 
⌦ 1. peatükk  ⌫  
⌦ Õiguste kaitse  ⌫ 
⌦1. jagu ⌫ 
⌦ Õiguslikud kaitsevahendid  ⌫ 
Artikkel 6  ⌦ 17 ⌫ 
1. Liikmesriigid tagavad, et igaühel, kes leiab, et teda on võrdse kohtlemise põhimõtte 
eiramise tõttu koheldud õigusvastaselt, olek s võimalik kasutada käesolevast direktiivist 
tulenevate kohustuste täitmiseks ette nähtud haldus- või kohtumenetlust, kaasa arvatud 
lepitusmenetlust ⌦ , olles vastava võimaluse korra l esmalt pöördunud teis te pädevate 
organite poole ⌫, isegi juhul, kui see töösuhe, millega väidetav diskrimineerimine kaasnes, 
on lõppenud. 
3. ⌦ 2. ⌫ Liikmesriigid tagavad, et ühendused, or ganisatsioonid või muud juriidilised 
isikud, kellel kooskõlas siseriik likus õiguses sätestatud krit eeriumidega on õigustatud huvi 
tagada käesoleva direktiivi sätete järgimine, võiksid kaebuse esitaja nõusolekul esineda tema 
nimel või toetuseks kohtu- ja/või haldusme netluses, mis toimub käesolevast direktiivist 
tulenevate kohustuste täitmiseks. 
4. ⌦ 3. ⌫ Lõiked 1 ja 3  ⌦ 2 ⌫ ei piira niisuguste siseriiklike eeskirjade kohaldamist, mis 
on seotud võrdse kohtlemise põhimõtte küsimus es menetluse algatamise tähtaegadega. 
 
Ð75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 2  
Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikes õigussüsteemides meetmed, mis võimaldaksid 
isikutel, kes arvavad, et neid on võrdse tasust amise põhimõtte eiramise tõttu õigusvastaselt 
koheldud, nõuda oma õiguste kaitset kohtu kaudu, olles vastava võimalus e korral esmalt 
pöördunud teiste pädevate organite poole.  
 
ET 61   ET  
Ð86/378/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 10  
Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikes õigu ssüsteemides meetmed võimaldamaks isikutel, 
kes leiavad, et neid on võrdse kohtlemise põhimõ tte eiramise tõttu õigusvastaselt koheldud, 
taotleda oma õiguste  kaitset kohtu kau du, olles vastava võimaluse korral esmalt pöördunud 
teiste pädevate organite poole.  
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 5 
(kohandatud) 
⌦ Artikkel 18 ⌫  
2. Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikes õigussüsteemides meetmed, mis on vajalikud 
kannatanule artikli 3 vastaselt toimunud  ⌦ soolise ⌫ diskrimineerimise tulemusel tekitatud 
kahju tegelikuks ja tõhusaks hüv itamiseks või, kui liikmesriigid  nii määravad, heastamiseks 
viisil, mis on hoiatav ja kantud kahjuga proportsionaalne ⌦ . ⌫ ; hüvitamist  
⌦ Hüvitamist ⌫ või heastamist ei tohi piirata eelnevalt kokkulepitud ülemmäär, välja 
arvatud juhtudel, kui tööandja suudab tõestada, et avalduse esitaja ainus käesoleva direktiivi 
tähenduses diskrimineerimise tulemusel kant ud kahju on tema töökoha saamiseks esitatud 
avalduse arvesse võtmata jätmine. 
 
Ð 97/80/EÜ artikkel 4 
(kohandatud) 
⌦ 2. jagu  ⌫ 
⌦ Tõendamiskohustus  ⌫ 
Artikkel 19 
Tõendamiskohustus  
1. Liikmesriigid võtavad kooskõlas oma sise riikliku õigussüsteemiga vajalikud meetmed 
⌦ , ⌫ tagamaks, et kui isik, kes leiab, et ta on võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamata 
jätmise tõttu kannatanud, esitab kohtule või mu ule pädevale asutusele asjaolud, mille põhjal 
võib eeldada, et on toimunud otsene või kaudne di skrimineerimine, peab kostja tõendama, et 
võrdse kohtlemise põhimõtet ei ole rikutud. 
2. Käesolev direktiiv  ⌦ Lõige 1 ⌫ ei takista liikmesriikidel võtta tarvitusele hagejale 
soodsamaid tõendamisreegleid. 
 
ET 62   ET  
Ð 97/80/EÜ, artikkel 4 
3. Liikmesriigid ei pea kohaldama lõiget 1 menetluste suhtes, mille korral faktiliste asjaolude 
uurimine on kohtu või pädeva asutuse ülesanne. 
 
Ð 97/80/EÜ artikkel 3 
(kohandatud) 
Artikkel 20 
Reguleerimisala  
1. Käesolevat direktiivi  ⌦ Artiklit 19 ⌫ kohaldatakse ⌦ samuti ⌫: 
a) asutamislepingu artiklis 119  ⌦ 141 ⌫ ning direktiivides 75/117/EMÜ, 
76/207/EMÜ  ja niivõrd kui on tegemist soolise diskrimineerimisega, direktiivides 
92/85/EMÜ ja 96/34/EÜ osut atud olukordade suhtes; 
 
Ð 97/80/EÜ, artikkel 3 
b) kõigi avaliku või erasektoriga seotud ts iviil- või haldusmenetluste suhtes, välja 
arvatud vabatahtlik või sise riikliku õigusega ettenähtud kohtuväline menetlus, mis 
näeb ette vastavalt punktis a nimetatud meetmetele õiguste kaitse siseriiklike seaduste alusel. 
 
Ð 97/80/EÜ artikkel 3 
(kohandatud) 
2. Käesolevat direktiivi  ⌦ peatükki ⌫ ei kohaldata kriminaalmenetluse suhtes, kui 
liikmesriikides ei ole ette nähtud teisiti. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
⌦ 2. peatükk  ⌫  
⌦ Võrdset kohtlemist edendavad asutused – sotsiaalne dialoog  ⌫ 
 
ET 63   ET Artikkel 8a  ⌦ 21 ⌫ 
1. Liikmesriigid määravad asutuse või asutus ed, kelle ülesanne on edendada, analüüsida, 
jälgida ja toetada kõikide isikute võrdset, sool ise diskrimineerimiseta kohtlemist, ja teevad 
nende asutuste jaoks vajalikud korraldused. Need asutused võivad moodustada osa asutustest, 
kelle ülesandeks on siseriiklikul tasandil tege lda inimõiguste kaitsega või üksikisiku õiguste 
kaitsega. 
2. Liikmesriigid tagavad, et nende asutuste pädevusse kuulub: a) diskrimineerimise all kannatanutele sõltumatu abi osutamine diskrimineerimist 
käsitlevate kaebuste esitamisel, piiramata s eejuures kannatanute ja artikli 6 lõikes 3
 
⌦ 17 lõikes 2 ⌫ sätestatud ühenduste , organisatsioonide või  muude juriidiliste 
isikute õigusi; 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
b) diskrimineerimist käsitleva sõltumatu uurimise korraldamine; 
c) sõltumatute aruannete avaldamine ja  soovituste esitamine seoses kõnealuse 
diskrimineerimise asjaoludega. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
Artikkel 8b  ⌦ 22 ⌫ 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
1. Liikmesriigid võtavad vastava lt siseriiklikele traditsioonid ele ja tavadele asjakohaseid 
meetmeid, et edendada tööturu osapoolte va hel sotsiaalset dialoogi, mille eesmärgiks on 
toetada võrdset kohtlemist, kontrollides muu hulgas olukorda töökohas, koostades 
kollektiivlepinguid ja tegevusjuhendeid ning uurides ja vahetades kogemusi ja häid tavasid. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
2. Piiramata tööturu osapoolte autonoomiat ni ng kooskõlas siseriiklike traditsioonide ja 
tavadega ärgitavad liikmesriigi d tööturu osapooli edendama naiste ja meeste võrdõiguslikkust 
ning sõlmima nõuetekohasel tasemel kokkuleppeid, milles sätestatakse 
diskrimineerimisvastased eeskirjad artiklis 1 nimeta tud valdkondades, mis kuuluvad 
kollektiivläbirääkimiste reguleerimisalasse. Kõnealused kokkulepped peavad vastama 
 
ET 64   ET käesoleva ⌦ direktiivi sätetele ⌫ direktiiviga kehtestatud miinimumnõuetele  ja vastavatele 
siseriiklikele rakendusmeetmetele. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
3. Liikmesriigid ärgitavad tööandjaid kooskõlas  siseriiklike õigusnormi de, kollektiivlepingute 
või tavadega edendama plaanipäraselt ja süstemaatiliselt meeste ja naiste võrdset kohtlemist töökohal. 
4. Selleks tuleks ärgitada tööandjaid andm a asjakohaste korrapäraste ajavahemike järel 
töötajatele ja/või nende esinda jatele asjakohast teavet meeste  ja naiste võrdse kohtlemise 
kohta ettevõttes. 
Teave võib sisaldada sta tistikat meeste ja naiste osakaalu kohta organisatsiooni eri tasanditel 
ja võimalikke meetmeid olukorra parandami seks koostöös töötajate esindajatega. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
Artikkel 8c  ⌦ 23 ⌫ 
Liikmesriigid toetavad dialoogi asjaomaste valitsusväliste organi satsioonidega , kellel on 
kooskõlas siseriikliku õiguse või tavaga õigustatud huvi aidata võidelda soolise 
diskrimineerimise vastu, et toetada võrdse kohtlemise põhimõtte järgmist. 
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 3 
(kohandatud) 
⌦ IV JAOTIS ⌫ 
⌦ RAKENDAMINE ⌫ 
⌦ Artikkel 24 ⌫   
2. Sel eesmärgil võtavad  lLiikmesriigid ⌦ võtavad kõik ⌫ vajalikud meetmed ⌦ , et 
tagada ⌫tagamaks : 
a) kõigi võrdse kohtlemise põhimõttega va stuolus olevate õigus - ja haldusnormide 
tühistamine; 
b) lepingutes või kollektiivlepingutes, ⌦ palgaastmestikes, palgakokkulepetes, 
ettevõtete personalieeskirjades, ⌫ ettevõtete sisekorraeeski rjades või vabakutseliste 
ning töötajate ja tööandjate organisatsi oonide tegevust reguleer ivates eeskirjades 
⌦ , üksiklepingutes või muudes lepetes ⌫ sisalduvate võrdse kohtlemise 
 
ET 65   ET põhimõttega vastuolus olevate sätete kehtet uks tunnistamine või l uba need kehtetuks 
tunnistada või neid muuta.  ⌦ ; ⌫ 
 
Ð 86/378/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 7  
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et:  
a) juriidiliselt kohustuslikes kollektiiv lepingutes, ettevõtete personalieesk irjades ja teistes 
kutsealaste kindlustusskeemidega seotud korraldustes võrdse kohtlemise põhimõttega 
vastuolus olevad sätted oleksid tühised või võidaks need kehtet uks tunnistada või neid muuta;  
b) ⌦ c) haldusmeetmete abil ⌫ selliseid sätteid sisaldavated  kindlustusskeemide  jääksid  
haldusmeetmete abil  kinnitamata või pikendamata ⌦ jätmine ⌫ .  
 
Ð 75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 3  
Liikmesriigid kaotavad täielikult soolise diskrimineerimi se, mida põhjustavad võrdse 
tasustamise põhimõttega vastuolus olevad õigus - või haldusnormid.  
 
Ð 75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 4  
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et kollektiivlepingute sätted, 
palgaastmestikud, palgakokkul epped ja töölepingud, mis on va stuolus võrdse tasustamise 
põhimõttega, on tühised või tunnistat akse kehtetuks või muudetakse.   
 
Ð 75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 6  
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetme d kooskõlas siseriiklike olude ning õig ussüsteemiga, 
et tagada võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamine.  Nad jälgivad, et selle põhimõtte täitmise 
tagamiseks on olemas tõhusad vahendid.  
 
ET 66   ET  
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 6 
(kohandatud) 
Artikkel 7  ⌦ 25 ⌫ 
Liikmesriigid võtavad oma siseriiklikes õigussüsteemides meetmed, mis on vajalikud 
töötajate ja sealhulgas siser iiklikes õigusnormides ja/või ta vades sätestatud töötajate 
esindajate kaitsmiseks töölt vabastamise või  muu pahatahtliku kohtle mise eest, kui see on 
tööandja vastutegevus ettevõttesisesele kaebusele või kohtumenetlusele, mille eesmärk on tagada võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine."
 
 
Ð 86/378/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 11  
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et kaits ta töötajat vallandamise eest, kui see on 
tööandja vastutegevus ettevõttesisesele kaebusele või kohtumenetlusele, mille eesmärk on 
tagada võrdse kohtlemise põhimõtte jä rgimine.  
 
Ð 75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 5  
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et kaitsta töötajaid vallandamise eest, kui see on 
tööandja vastutegevus ettevõttesisesele kaebusele või kohtumenetlusele, mille eesmärk on 
tagada võrdse tasustamise põhimõtte järgimine.  
 
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
Ö uus 
Artikkel 8d  ⌦ 26 ⌫ 
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad sanktsi oonide kohta, mida ra kendatakse kooskõlas 
käesoleva direktiiviga vastuvõetud siseriiklike õigusnormide  rikkumise korral, ning võtavad 
kõik vajalikud meetmed nende kohaldamise ta gamiseks. Sanktsioonid, milleks võib olla 
kannatanule kahju hüvitamine, peavad olema tõhusad, proports ionaalsed ja hoiatavad. 
Liikmesriigid teatavad neist sätetest  komisjonile hiljemalt 5. oktoobriks 2005  Ö artiklis 33 
kindlaks määratud kuupäevaks Õ ja annavad viivitamata teada nende edaspidistest 
muudatustest.  
 
ET 67   ET  
Ð 2002/73/EÜ artikli 1 punkt 2 
(kohandatud)  
⌦ Artikkel 27 ⌫  
5. Liikmesriigid ärgitavad kooskõlas siseriikli ke õigusnormide, kollektiivlepingute või 
tavadega tööandjaid ja kutseõppe kättesaadavus e eest vastutavaid isikuid, et nad võtaksid 
meetmeid, et vältida igasugust soolist di skrimineerimist, ee lkõige ahistamist ⌦ , sh ⌫ ja 
seksuaalset ahistamist töökohas. 
 
Ð 97/80/EMÜ, artikkel 6 
(kohandatud) 
Artikkel ⌦ 28 ⌫ 
Tagasiulatuva jõu puudumine  
Käesoleva direktiivi rakendamine ei ole mi ngil juhul piisav alus alandada selle 
reguleerimisalas töötajatele võimaldatavat üldist  kaitsetaset, ilma et see piiraks liikmesriikide 
õigust lähtuvalt olukorra muutumisest kehtesta da käesoleva direktiivi teatavakstegemisel 
kehtivatest erinevaid õigus- ja haldusnorme, ti ngimusel et need vastavad selle direktiivi 
miinimumnõuetele  ⌦ sätetele ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EÜ, artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) (adapted)  
Artikkel 8e  
1. Liikmesriigid võivad säilitada või kehtesta da käesoleva kokkuleppe sätetest soodsamad 
võrdse kohtlemise põhimõtte kaitset käsitlevad sätted.   
2. Käesoleva direktiivi rakendamine ei õigu sta liikmesriikide poolt eelnevalt tagatud 
diskrimineerimisvastase kaitstuse taseme ala ndamist käesoleva direkt iiviga reguleeritavas 
valdkonnas.  
 
ET 68   ET  
Ð 2002/73/EÜ, artikli 1 punkt 1 
(kohandatud) 
⌦ Artikkel 29 ⌫  
1a. Liikmesriigid võtavad lõikes 1  ⌦ käesolevas direktiivis ⌫ osutatud valdkondade 
õigusnormide, poliitika ja tegevuse väljatöötamisel  ja rakendamisel aktiivselt arvesse meeste 
ja naiste võrdõiguslikkuse eesmärki. 
 
Ð 97/80/EMÜ, artikkel 5 
(kohandatud) 
Artikkel ⌦ 30 ⌫ 
Teavitamine  
Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiv i alusel võetud meetmed koos juba kehtivate 
sätetega tehakse kõigile asjaomastele isikutele ⌦ teatavaks ⌫ sobival viisil teatavaks , 
⌦ näiteks töökohas ⌫ .  
 
Ð 76/207/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 8  
Liikmesriigid kannavad hoolt selle eest, et käesol eva direktiivi alusel vastuvõetud sätted ja 
juba kehtivad asjakohased sätted tehakse töötaj atele sobival viisil teatavaks, näiteks nende 
töökohas.  
 
Ð 75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 7  
Liikmesriigid kannavad hoolt selle eest, et käesoleva dir ektiivi alusel vastuvõetud sätted ja 
juba kehtivad asjakohased sätted tehakse töötaj atele sobival viisil teatavaks, näiteks nende 
töökohas.  
 
ET 69   ET  
Ð 2002/73/EÜ, artikkel 2 
(kohandatud) 
⌦ V JAOTIS ⌫ 
⌦ LÕPPSÄTTED ⌫ 
Artikkel ⌦ 31 ⌫ 
2. ⌦ 1. Liikmesriigid edastavad hiljemalt …… kolme aasta jooksul pärast käesoleva 
direktiivi jõustumist  komisjonile kogu vajaliku teabe, võimaldamaks komisjonil koostada 
Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitamiseks aruanne käesoleva direktiivi kohaldamise kohta. 
3
⌦2. ⌫Ilma et see piiraks lõike ⌦ 1 ⌫ 2 kohaldamist, edastavad liikmesriigid 
komisjonile iga nelja aasta järel ⌦ kõikide ⌫ asutamislepingu artikli 141 lõike 4 alusel 
võetud meetmete  õigus - ja haldusnormi  teksti ning aruanded meetmete ja nende rakendamise 
kohta. Selle teabe alusel võtab komisjon vastu ja avaldab iga nelja aasta järel aruande, milles 
esitatakse võrdlev hinnang kõigile meetmetele , pidades silmas Amsterdami lepingu lõppaktile 
lisatud deklaratsiooni nr 28. 
 
Ð 97/80/EÜ, artikkel 7 
(kohandatud) 
Liikmesriigid edastavad kahe aasta j ooksul pärast käesoleva direktiivi jõ ustumist komisjonile 
kogu vajaliku teabe, võimaldamaks komisjonil koostada Euroopa Parlamendile ja nõukogule 
esitamiseks aruanne käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.  
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 3 punkt 2 
(kohandatud) 
Hiljemalt kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist es itavad liikmesriigid komisjonile 
kogu vajaliku teabe, et võimaldada komisjon il koostada aruanne käesoleva direktiivi 
kohaldamise kohta.  
 
Ð 86/378/EMÜ, artikkel 12 
(kohandatud) 
2. Hiljemalt viis aastat pärast direktiivi teatavakstegemist esita vad liikmesriigid komisjonile 
kogu vajaliku teabe, võimaldamaks komisj onil koostada nõukogule aruanne käesoleva 
direktiivi kohaldamise kohta.  
 
ET 70   ET  
Ð 76/207/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 10  
Kahe aasta jooksul pärast a rtikli 9 lõike 1 esimeses lõigus ettenähtud 30 -kuulise tähtaja 
möödumist edastavad liikmesriigid komisj onile kogu vajaliku teabe, võimaldamaks 
komisjonil koostada nõukogule esitamiseks arua nne käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.  
 
Ð 75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 9  
Kahe aasta jooksul pärast arti klis 8 viidatud aastase tähtaja möödumist esitavad liikmesriigid 
komisjonile kogu vajaliku teab e, võimaldamaks komisjonil koostada nõukogule esitamiseks 
aruanne käesoleva direktiivi kohaldamise koh ta. 
 
Ø uus 
Artikkel 32 
Hiljemalt 30. juuniks 2008 vaatab komisjon läbi direktiivi mõju tegelikkuses ning teeb 
vajadusel muudatusettepanekuid. 
 
Ø uus 
Artikkel 33 
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 
hiljemalt … või tagavad, et tööturu osapooled kehtestavad hiljemalt selleks kuupäevaks 
nõutavad sätted kokkuleppe teel. Liikmesr iigid võtavad kõik va jalikud abinõud, et 
võimaldada käesoleva direktiiviga ette nähtud tulemuste saavutamine. Liikmesriigid teatavad 
komisjonile viivitamata nende sätete teksti ning nende sätete ja käesoleva direktiivi vahelise 
vastavustabeli. 
Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad sätetesse või nende ametliku 
avaldamise korral nende juurde viite käesolev ale direktiivile. Samuti peavad liikmesriigid 
lisama märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid käesoleva 
direktiiviga kehtetuks tunnistatud direktiividele käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. 
Liikmesriigid otsustavad selliste viidete tege mise ja kõnealuse märkuse sõnastusega seotud 
üksikasjad. 
 
ET 71   ET Liikmesriigid edastavad komisjonile käesolev a direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende 
poolt vastu võetud siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti. 
 
Ð 97/80/EÜ (kohandatud) 
Artikkel 7  
Rakendamine  
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus - ja haldusnormid 1. 
jaanuariks 2001. Nad teatavad se llest viivitamata komisjonile.  
Kui liikmesriigid need nor mid vastu võtavad, lisavad  nad nendesse normidesse või nende 
normide ametliku avaldamise korral nende juurde  viite käesolevale direktiivile. Viitamise 
viisi näevad ette liikmesriigid.   
 
Ð 98/52/EÜ, artikkel 2 
(kohandatud) 
Suurbritannia ja Põhja -Iiri Ühendkuningriigi p uhul asendatakse lõikes  1 esitatud kuupäev 1. 
jaanuar 2001 kuupäev aga 22. juuli 2001.  
 
Ð 86/378/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 12  
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus - ja haldusnormid 
hiljemalt kolm aastat pä rast selle teatavakstegemist. 87. Liikmesriigid teatavad sellest 
viivitamata komisjonile.  
Ð 76/207/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 9  
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus - ja haldusnormid 
30 kuu jooksul alates d irektiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata 
komisjonile.  
Artikli 3 lõike 2 punkti c esimese poole ja artikli 5 lõike 2 punk ti c esimese poole puhul 
teevad liikmesrii gid viidatud õigus - ja haldusnormide esmase lä bivaatamise ja vajaduse k orral 
esmase muutmise nelja aasta jooksul alates  käesoleva direktiivi teatavakstegemisest.  
                                                 
87 See direktiiv tehti liikmesriikidele teatavaks 30. juulil 1986.  
 
ET 72   ET 3. Liikmesriigid edastavad komisjonile ka käes oleva direktiiviga re guleeritavas valdkonnas 
nende poolt vastu võetud õigus - ja haldusnormide tekstid.  
 
Ð 75/117/EMÜ (kohandatud) 
Artikkel 8  
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus - ja haldusnormid 
ühe aasta jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata 
komisjonile.   
2. Liikmesriigid edasta vad komisjonile käesoleva direkt iiviga reguleeritavas valdkonnas 
nende poolt vastu võetud õigus - ja haldusnormide tekstid.  
 
Ø uus 
Artikkel 34 
1. Direktiivid 75/117/EMÜ, 76/207/EMÜ, 86/3 78/EMÜ ja 97/80/EÜ, nagu neid on muudetud 
1. lisa A osas nimetatud direktiividega, on keht etuks tunnistatud alates käesoleva direktiivi 
artikli 33 esimeses lõigus sätestatud kuupäevast,  ilma et see piiraks l iikmesriikide kohustusi, 
mis on seotud 1. lisa B osas nimetatud direktiivide  siseriiklikesse õigusak tidesse ülevõtmise ja 
kohaldamise tähtaegadega. 
2. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele tõ lgendatakse viidetena käesolevale direktiivile 
ja loetakse vastavalt 2. lisa vastavustabelile. 
 
Ø uus 
Artikkel 35 
Käesolev direktiiv jõustub [kah ekümnendal] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu 
Teatajas.  
 
Ð . 
Artikkel 36 
Käesolev direktiiv on adre sseeritud liikmesriikidele. 
 
ET 73   ET Brüssel, 
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel 
president eesistuja  
 
ET 74   ET  
 
Ð 96/97/EÜ, artikli 1 punkt 7 
(kohandatud) 
LISA  
Näited komponentidest, mis võivad artikli 6 punktis h nimetatud väljamaksega määratud 
kogumispensioni skeemi puhul olla ebavõrdsed:  
– — regulaarsete väljamaksetega pensioni osa muutmine kapitaliks,  
– — pensioniõiguste üleminek,  
– — pensi oni vähenemine seoses soodustatud isikutele tehtavate väljamaksetega,  
– - vähendatud pension, kui töötaja valib ennetähtaegselt pensionile jäämise.  
 
ET 75   ET  
Ï 
1. LISA  
A osa 
Kehtetuks tunnistatud di rektiivid ja nende hilisemad muudatused 
(vastavalt artikli 34 lõikele 1) 
Nõukogu direktiiv 75/117/EMÜ EÜT L 45, 19.2.1975 
 
Nõukogu direktiiv 76/207/EMÜ EÜT L 39, 14.2.1976 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 
2002/73/EÜ EÜT L 269, 2.10.2002 
 
Nõukogu direktiiv 86/378/EMÜ EÜT L 225, 12.8.1986 
Direktiiv 96/97/EÜ EÜT L 46, 17.2.1997 
 
Nõukogu direktiiv 97/80/EÜ EÜT L 14, 20.1.1998. 
Direktiiv 98/52/EÜ EÜT L 205, 22.7.1998 
B osa  
Siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtajad 
(vastavalt artikli 34 lõikele 1) 
Direktiiv Ülevõtmistähtajad Kohaldamiskuupäev 
Direktiiv 75/117/EMÜ 19.2.1976  
Direktiiv 76/207/EMÜ 14.8.1978  
Direktiiv 86/378/EMÜ 1.1.1993  
Direktiiv 96/97/EÜ 1.7.1997  17.5.1990 nende 
töövõtjate või nende nimel 
nõude esitanute suhtes, kes on enne kõnealust kuupäeva algatanud kohtumenetluse või esitanud võrdväärse nõude 
 
ET 76   ET sellekohase siseriikliku 
seaduse alusel.  
Direktiivi 86/378/EMÜ 
artikkel 8, muudetud direktiiviga 96/97/EÜ – hiljemalt 1.1.1993. 
Direktiivi 86/378/EMÜ 
artikli 6 lõike 1 punkti i) esimene taane, lisatud direktiiviga 96/97/EÜ – hiljemalt 1.1.1999.  
Direktiiv 97/80/EÜ 1.1.2001 22.7.2001 Suurbritannia ja 
Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suhtes. 
Direktiiv 98/52/EÜ 22.7.2001  
Direktiiv 2002/73/EÜ 5.10.2005  
 
ET 77   ET 2. LISA  
 Vastavustabel  
Direktiiv 
75/117 Direktiiv 
76/207 Direktiiv 
86/378 Direktiiv 
97/80 Käesolev 
direktiiv 
- artikli 1 lõige 
1 artikkel 1 artikkel 1 artikkel 1 
- artikli 1 lõige 
2 - - - 
- artikli 2 lõike 
2 esimene taane - - artikli 2 
lõike 1 esimene taane 
- artikli 2 lõike 
2 teine taane - artikli 2 
lõige 2 artikli 2 
lõike 1 teine taane 
- artikli 2 lõike 
2 kolmas ja neljas taane - - artikli 2 
lõike 1 kolmas ja neljas taane 
- - - - artikli 2 
lõike 1 viies taane 
- - artikli 2 
lõige 1 - artikli 2 
lõike 1 kuues taane 
- artikli 2 
lõiked 3 ja 4 - - artikli 2 
lõige 2 
- - artikkel 3 - artikli 3 
lõige 1 
- artikli 2 lõike 
7 esimene lõik artikli 5 
lõige 2 - artikli 3 
lõige 2 
- artikli 2 lõike 
7 neljanda lõigu esimene lause - - artikli 3 
lõige 3 
artikkel 1 - - - artikkel 4 
 
ET 78   ET - - artikli 5 
lõige 1 - artikkel 5 
- - artikkel 4 - artikli 6 
lõige 1 
- - - - artikli 6 
lõige 2 
  artikli 2 
lõige 2  artikli 7 
lõige 1 
- - artikli 2 
lõige 3 - artikli 7 
lõige 2 
- - artikkel 6 - artikkel 8 
- - artikkel 8 - artikkel 9 
- - artikkel 9 - artikkel 10 
- - - - artikkel 11 
- - artikkel 9a - artikkel 12 
- artikli 2 lõige 
1 ja artikli 3 lõige 1 - artikli 2 
lõige 1 artikli 13 
lõige 1 
- artikli 2 lõige 
6 - - artikli 13 
lõige 2 
- artikli 9 lõige 
2 - - artikli 13 
lõige 3 
- artikli 2 lõige 
8 - - artikkel 14 
- artikli 2 lõike 
7 kolmas lõik - - artikli 15 
lõige 1 
- artikli 2 lõike 
7 teine lõik - - artikli 15 
lõige 2 
- artikli 2 lõike 
7 neljanda lõigu teine ja kolmas lause - - artikkel 16 
artikkel 2 artikli 6 lõige 
1 artikkel 10 - artikli 17 
lõige 1 
 
ET 79   ET  - artikli 6 lõige 
3 - - artikli 17 
lõige 2 
- artikli 6 lõige 
4 - - artikli 17 
lõige 3 
- artikli 6 lõige 
2 - - artikkel 18 
- - - artikkel 4 artikkel 19 
- - - artikkel 3 artikkel 20 
- artikkel 8a - - artikkel 21 
- artikkel 8b - - artikkel 22 
- artikkel 8c - - artikkel 23 
artiklid 3 ja 
6 artikli 3 lõike 
2 punkt a - - artikli 24 
punkt a 
artikkel 4 artikli 3 lõike 
2 punkt b artikli 7 
punkt a - artikli 24 
punkt b 
- - artikli 7 
punkt b - artikli 24 
punkt c 
artikkel 5 artikkel 7 artikkel 11 - artikkel 25 
artikkel 6 - - - - 
- artikkel 8d - - artikkel 26 
 artikli 2 lõige 
5   artikkel 27 
- artikli 8e 
lõige 1 - - - 
- artikli 8e 
lõige 2 - artikkel 6 artikkel 28 
- artikli 1 lõige 
1a - - artikkel 29 
artikkel 7 artikkel 8 - artikkel 5 artikkel 30 
artikkel 9 artikkel 10 artikli 12 
lõige 2 artikli 7 
neljas lõik artikkel 31 
 
ET 80   ET - - - - artikkel 32 
artikkel 8 artikli 9 lõike 
1 esimene lõik ja artikli 9 lõiked 2 ja 3artikli 12 
lõige 1 artikli 7 
esimene, teine ja kolmas lõik artikkel 33 
- artikli 9 lõike 
1 teine lõik - - - 
- - - - artikkel 34 
- - - - artikkel 35 
- - - - artikkel 36 
- - lisa - -