SELETUSKIRI

Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu (edaspidi „leping”) allkirjastasid 24. veebruaril 1976. aastal Filipiini Vabariik, Indoneesia Vabariik, Malaisia, Singapuri Vabariik ja Tai Kuningriik. Lepingut muudeti protokolliga 15. detsembril 1987. aastal ja teise protokolliga 25. juulil 1998. aastal. Protokollidega anti muu hulgas lepinguga ühinemise võimalus ka mujal kui Kagu-Aasias asuvatele riikidele. Praegu on kõrgeteks lepinguosalisteks (allakirjutanud riikideks) Brunei Darussalami Riik, Kambodža Kuningriik, Indoneesia Vabariik, Laose Demokraatlik Rahvavabariik, Malaisia, Myanmari Liidu Vabariik, Filipiini Vabariik, Singapuri Vabariik, Tai Kuningriik, Vietnami Sotsialistlik Vabariik, Paapua Uus-Guinea Iseseisvusriik, Hiina Rahvavabariik, India Vabariik, Jaapan, Pakistani Islamivabariik, Korea Vabariik, Venemaa Föderatsioon, Uus-Meremaa, Mongoolia, Austraalia Liit, Prantsuse Vabariik, Timor-Leste Demokraatlik Vabariik, Bangladeshi Rahvavabariik, Sri Lanka Demokraatlik Sotsialistlik Vabariik, Korea Rahvademokraatlik Vabariik, Ameerika Ühendriigid, Türgi Vabariik ja Kanada.

Lepingu eesmärk on edendada piirkonna rahu, stabiilsust ja koostööd. Sel eesmärgil kutsutakse lepinguga üles vaidluste rahumeelsele lahendamisele, rahu alalhoidmisele, konfliktide ärahoidmisele ja julgeoleku tugevdamisele Kagu-Aasias. Lepinguga on kehtestatud vaidluste korral kasutatavad lepitus- ja vahendusmehhanismid. Lepingus on sätestatud, et selle osalised hoiduvad ähvardamisest või jõu kasutamisest. Lisaks nähakse lepinguga ette majandus-, kaubandus-, sotsiaalvaldkonna, tehnilise ja teaduskoostöö tõhustamine ning piirkonna majanduskasvu kiirendamine, toetades Kagu-Aasia riikide põllumajanduse ja tööstuse suuremat kasutamist, nende kaubavahetuse laiendamist ja majanduse taristu parandamist. Lepinguga kutsutakse üles majanduse arendamise ja vastastikuse abi piirkondlike strateegiate vastuvõtmisele ning kontaktide hoidmisele ja konsulteerimisele rahvusvahelistes ja piirkondlikes küsimustes.

Oma 2768. istungil (4.–5. detsembril 2006. aastal) volitas nõukogu eesistujat ja komisjoni pidama läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse lepinguga ühinemise üle.

7. detsembri 2006. aasta kirjas teavitasid EL ja EÜ Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) ELi-suhete koordinaatorit Kambodžat oma otsusest taotleda lepinguga ühinemist. Kooskõlas ELi ja EÜ lepinguga ühinemise läbirääkimisvolituste ja -juhistega käsitlesid EL ja EÜ kirjas järgnevaid ühiseid seisukohti. Lepingut tuleb tõlgendada kooskõlas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtetega ning see ei mõjuta põhikirjast tulenevaid õigusi ega kohustusi. Lisaks ei mõjuta ELi ja EÜ lepinguga ühinemine nende muudest kahe- ja mitmepoolsetest lepingutest ning ELi ja EÜ õigusest tulenevaid õigusi ega kohustusi. Lepinguga ühinemine ei mõjuta ELi ega EÜ rahvusvahelistel foorumitel koostöö tegemise võimet. Lisaks ei kohaldata lepingut ELi ja EÜ suhete suhtes riikidega, kes ei ole lepinguosalised, ja leping ei mõjuta neid suhteid.

ASEANi[1]-ELi ministrite 28. mai 2009. aasta kohtumisel Phnom Penhis anti välja kaks lepingut käsitlevat deklaratsiooni: i) Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga ühinemise deklaratsioon, milles EL ja EÜ väljendasid oma „kavatsust kolmanda protokolli jõustumisel lepinguga ühineda, nagu on märgitud 7. detsembri 2006. aasta taotluskirjas…”, ja ii) Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga ühinemisega nõustumise deklaratsioon, milles tollane ASEANi eesistuja Tai deklareeris kõigi ASEANi liikmesriikide valitsuste nimel „kõigi Kagu-Aasia riikide nõusolekut Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse lepinguga ühinemisega kolmanda protokolli jõustumisel…”.

23. juulil 2010 allkirjastasid allakirjutanud riikide välisministrid Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu muutmise kolmanda protokolli. Kolmandas protokollis on sätestatud, et „leping on ühinemiseks avatud … piirkondlikele organisatsioonidele, mille liikmete hulka kuuluvad ainult sõltumatud riigid…”. Kolmas protokoll jõustub päeval, mil ASEANi sekretariaadis deponeeritakse kõrgete lepinguosaliste viimane ratifitseerimisdokument. Praeguseks (2012. aasta jaanuar) on kolmanda protokolli ratifitseerinud kakskümmend allakirjutanud riiki. Ülejäänud kaheksa allakirjutanud riiki on ELile kinnitanud, et neil on võimalik oma siseriiklikud ratifitseerimisprotsessid lõpetada 2012. aasta veebruaris/märtsis.

Kolmanda protokolli jõustumisel peaks Euroopa Ühenduse asendanud ja selle õigusjärglane EL lepinguga ühinema.

Lepinguga ühinemine põhineb nii suhete arendamisel piirkondlike organisatsioonidega, kes jagavad ELi lepingu artikli 21 lõikes 1 osutatud põhimõtteid ÜVJP raamistikus, kui ka ÜVJP alla mittekuuluval poliitikal (arengu- ning majandus-, finants- ja tehniline koostöö (ELi toimimise lepingu artiklid 209 ja 212)).

Lepinguga ühinemine aitab täita ELi eesmärke, eelkõige neid, mis seonduvad rahu alalhoidmise, konfliktide ärahoidmise ja julgeoleku tugevdamisega Kagu-Aasias. Lisaks aitab lepinguga ühinemine kaasa piirkonna arengumaade jätkusuutlikule majandus-, sotsiaalsele ja keskkonna arengule.

ELi ühinemine lepinguga jõustub, tingimusel et kolmas protokoll jõustub, Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga ühinemise dokumendi deponeerimise kuupäeval.

Ühinemisdokumendi allkirjastamine ja deponeerimine peaks toimuma ASEANi-ELi ministrite 27. aprilli 2012. aasta kohtumisel Brunei Darussalami Riigis, millel osaleksid kõik ELi ja ASEANi liikmesriikide välisministrid.

2012/0028 (NLE)

Ühisettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Liidu Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga ühinemise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige ELi lepingu artiklit 37 ning ELi toimimise lepingu artikleid 209 ja 211 koostoimes ELi lepingu artikli 31 lõikega 1, ning ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktiga a ja lõike 8 teise lõiguga,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ning välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ühisettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

ning arvestades järgmist:

(1) Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu allkirjastasid 24. veebruaril 1976. aastal Indoneesia Vabariik, Malaisia, Filipiini Vabariik, Singapuri Vabariik ja Tai Kuningriik. Praegu on lepingu kõrgeteks osalisteks Brunei Darussalami Riik, Kambodža Kuningriik, Indoneesia Vabariik, Laose Demokraatlik Rahvavabariik, Malaisia, Myanmari Liidu Vabariik, Filipiini Vabariik, Singapuri Vabariik, Tai Kuningriik, Vietnami Sotsialistlik Vabariik, Paapua Uus-Guinea Iseseisvusriik, Hiina Rahvavabariik, India Vabariik, Jaapan, Pakistani Islamivabariik, Korea Vabariik, Venemaa Föderatsioon, Uus-Meremaa, Mongoolia, Austraalia Liit, Prantsuse Vabariik, Timor-Leste Demokraatlik Vabariik, Bangladeshi Rahvavabariik, Sri Lanka Demokraatlik Sotsialistlik Vabariik, Korea Rahvademokraatlik Vabariik, Ameerika Ühendriigid, Türgi Vabariik ja Kanada.

(2) Lepingu eesmärk on edendada piirkonna rahu, stabiilsust ja koostööd. Sel eesmärgil kutsutakse lepinguga üles vaidluste rahumeelsele lahendamisele, rahu alalhoidmisele, konfliktide ärahoidmisele ja julgeoleku tugevdamisele Kagu-Aasias. Seega vastavad sõprus- ja koostöölepingu eeskirjad ja põhimõtted liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitika eesmärkidele.

(3) Lisaks nähakse lepinguga ette majandus-, kaubandus-, sotsiaalvaldkonna, tehnilise ja teaduskoostöö tõhustamine ning piirkonna majanduskasvu kiirendamine, toetades Kagu-Aasia riikide põllumajanduse ja tööstuse suuremat kasutamist, nende kaubavahetuse laiendamist ja majanduse taristu parandamist. Seega edendatakse lepinguga koostööd kõnealuse piirkonna arengumaadega ning majandus-, finants- ja tehnilist koostööd muude riikidega.

(4) Oma 2768. istungil (4.–5. detsember 2006) volitas nõukogu eesistujat ja komisjoni pidama läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse lepinguga ühinemise üle.

(5) 7. detsembri 2006. aasta kirjas teavitasid Euroopa Liit ja Euroopa Ühendus Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) ELi-suhete koordinaatorit Kambodžat oma otsusest taotleda Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga ühinemist kirjas väljendatud tingimustel.

(6) 28. mail 2009. aastal deklareeris tollane ASEANi eesistuja Tai kõigi Kagu-Aasia riikide nõusolekut Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse lepinguga ühinemisega tingimusel, et jõustub Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu kolmas protokoll.

(7) 23. juulil 2010. aastal allkirjastati Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu kolmas protokoll, millega on lubatud piirkondlike organisatsioonide ühinemine kõnealuse lepinguga. Ratifitseerimisprotsessi lõppemise järel jõustus kolmas protokoll XX.XX.2012. aastal.

(8) Euroopa Liit peaks seega Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga ühinema,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks liidu ühinemine Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga.

Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu, selle muutmise kolme protokolli ning Euroopa Liidu sõprus- ja koostöölepinguga ühinemise dokumendi tekst on lisatud käesolevale otsusele.

Artikkel 2

Kõrge esindaja kirjutab välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendina sõprus- ja koostöölepinguga ühinemise dokumendile Euroopa Liidu nimel alla ja deponeerib selle.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

LISA

Kagu-Aasia sõprus- ja koostööleping Indoneesia, 24. veebruar 1976

Kõrged lepinguosalised: TEADLIKUNA nende rahvaid ühendavatest ajaloolistest, geograafilistest ja kultuurisidemetest; SOOVIDES edendada piirkonnas rahu ja stabiilsust, pidades omavahelistes suhetes kinni õigusaktide järgmise ja õigusriigi põhimõttest ning tugevdades piirkonna vastupidavust; SOOVIDES edendada rahu, sõprust ja vastastikust koostööd Kagu-Aasiat mõjutavates küsimustes kooskõlas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja, 25. aprillil 1955. aastal Bandungis Aasia-Aafrika konverentsi poolt vastu võetud kümne põhimõtte, 8. augustil 1967 aastal Bangkokis allkirjastatud Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni deklaratsiooni ning 27. novembril 1971. aastal Kuala Lumpuris allkirjastatud deklaratsiooni vaimu ja põhimõtetega; VEENDUNUNA, et nende riikide vaheliste erimeelsuste ja vaidluste lahendamisel tuleks kohaldada ratsionaalseid, tõhusaid ja piisavalt paindlikke menetlusi, vältides negatiivset suhtumist, mis võib ohustada ja takistada koostööd; USKUDES kõigi nii Kagu-Aasias kui ka mujal asuvate rahu armastavate riikide koostöö vajadusse maailmarahu, stabiilsuse ja kooskõla edendamisel; TÕOTAVAD PÜHALIKULT sõlmida alljärgneva sõprus- ja koostöölepingu: 1.1.1.1. I PEATÜKK: EESMÄRK JA PÕHIMÕTTED Artikkel 1 Käesoleva lepingu eesmärk on edenda selle osaliste rahvaste vahelist kestvat rahu, igavest sõprust ja koostööd, mis aitab kaasa nende tugevusele, solidaarsusele ja tihedamale suhtele. Artikkel 2 Omavahelistes suhetes juhivad kõrgeid lepinguosalisi järgnevad põhimõtted: a) kõigi riikide iseseisvuse, sõltumatuse, võrdsuse, territoriaalse terviklikkuse ja rahvusliku identiteedi vastastikune austamine; b) iga riigi õigus korraldada oma riiklust ilma välise mõjutamise, õõnestamise ja surveta; c) mittesekkumine üksteise siseasjadesse; d) erimeelsuste ja vaidluste rahumeelne lahendamine; e) loobumine ähvardamisest ja jõu kasutamisest; ning f) tõhus koostöö lepinguosaliste vahel. 1.1.1.2. II PEATÜKK: SÕPRUS Artikkel 3 Käesoleva lepingu eesmärkide taotlemisel püüavad kõrged lepinguosalised arendada ja tugevdada sõpruse, heanaaberlikkuse ja koostöö traditsioonilisi, kultuurilisi ja ajaloolisi sidemeid, mis neid seovad, ja täidavad heas usus käesoleva lepinguga võetud kohustusi. Oma rahvaste üksteisemõistmise parandamiseks innustavad ja soodustavad kõrged lepinguosalised nende kontakte ja suhtlust. 1.1.1.3. III PEATÜKK: KOOSTÖÖ Artikkel 4 Kõrged lepinguosalised edendavad tihedat koostööd majandus-, sotsiaal-, tehnika-, teadus- ja haldusvaldkonnas, ühiste ideaalide, rahvusvaheliste rahupüüdluste, piirkonna stabiilsuse ja kõigi muude ühist huvi pakkuvate küsimuste vallas. Artikkel 5 Artikli 4 täitmisel annavad kõrged lepinguosalised endast parima nii mitme- kui ka kahepoolselt võrdsuse, mittediskrimineerimise ja vastastikuse kasu alusel. Artikkel 6 Selleks et tugevdada Kagu-Aasia rahvaste jõuka ja rahumeelse kogukonna vundamenti, teevad kõrged lepinguosalised koostööd piirkonna majanduskasvu kiirendamiseks. Selleks edendavad nad põllumajanduse ja tööstuse aktiivsemat kasutamist, kaubanduse laiendamist ja majandusliku taristu parandamist oma rahvaste vastastikuseks kasuks. Selleks uurivad nad jätkuvalt kõiki võimalusi tihedaks ja viljakaks koostööks teiste riikide ning piirkonnast väljapoole jäävate rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonidega. Artikkel 7 Selleks et saavutada sotsiaalset õiglust ja tõsta piirkonna rahvaste elustandardit, elavdavad kõrged lepinguosalised majanduskoostööd. Selleks võtavad nad vastu asjakohased majandusarengu ja vastastikuse abi piirkondlikud strateegiad. Artikkel 8 Kõrged lepinguosalised püüavad saavutada võimalikult ulatuslikku ja tihedat koostööd ning üksteist aidata koolitus- ja uuringuvõimalustega sotsiaal-, kultuuri-, tehnika-, teadus- ja haldusvaldkonnas. Artikkel 9 Kõrged lepinguosalised püüavad tõhustada koostööd piirkonna rahu, kooskõla ja stabiilsuse edendamisel. Oma seisukohtade, tegevuse ja poliitika kooskõlastamiseks hoiavad kõrged lepinguosalised pidevat kontakti ning konsulteerivad üksteisega rahvusvahelistes ja piirkondlikes küsimustes. Artikkel 10 Kõrge lepinguosaline ei osale tegevuses, mis kujutab endast ohtu teise kõrge lepinguosalise poliitilisele ja majanduslikule stabiilsusele, sõltumatusele või territoriaalsele terviklikkusele. Artikkel 11 Kõrged lepinguosalised püüavad tugevdada oma riikide vastupidavust poliitilises, majanduslikus, sotsiaal-kultuurilises ja julgeoleku valdkonnas vastavalt oma ideaalidele ja püüdlustele, vabana välisest sekkumisest ja sisemisest õõnestustegevusest, et säilitada oma rahvuslikku identiteeti. Artikkel 12 Kõrged lepinguosalised püüavad piirkondliku jõukuse ja julgeoleku saavutamisel teha koostööd piirkondliku vastupidavuse edendamise kõigis valdkondades, tuginedes enesekindlusele, eneseusaldusele, vastastikusele austusele, koostööle ja solidaarsusele, mis moodustavad Kagu-Aasia rahvaste tugeva ja elujõulise kogukonna vundamendi. 1.1.1.4. IV PEATÜKK: VAIDLUSTE RAHUMEELNE LAHENDAMINE Artikkel 13 Kõrged lepinguosalised hoiavad sihikindlalt ja heas usus ära vaidlused. Kui tekivad vaidlused neid vahetult mõjutavates küsimustes, eriti vaidlused, mis tõenäoliselt rikuvad piirkonna rahu ja kooskõla, hoiduvad osalised ähvardamisest ja jõu kasutamisest ning lahendavad sellised vaidlused alati omavaheliste sõbralike läbirääkimistega. Artikkel 14 Selleks et lahendada vaidlusi piirkondlike protsesside abil, kutsuvad kõrged lepinguosalised alalise organina kokku kõrge nõukogu, kuhu kuulub iga kõrge lepinguosalise ministritaseme esindaja, et võtta teadmiseks selliste vaidluste või olukordade olemasolu, mis tõenäoliselt rikuvad piirkonna rahu ja kooskõla. Artikkel 15 Kui lahendust ei leita otsestel läbirääkimistel, võtab kõrge nõukogu vaidluse või olukorra teadmiseks ning soovitab vaidluse pooltele asjakohaseid lepitusviise, näiteks häid teeneid, vahendamist, uurimist või lepitamist. Sellest hoolimata võib kõrge nõukogu pakkuda oma häid teeneid või vaidlevate poolte kokkuleppel asuda ise täitma vahendamis-, uurimis- või lepitamiskomitee rolli. Vajaduse korral soovitab kõrge nõukogu vaidluse või olukorra teravnemise vältimiseks asjakohaseid meetmeid. Artikkel 16 Käesoleva peatüki eelnevat sätet kohaldatakse vaidluse suhtes siis, kui vaidluse kõik pooled selles kokku lepivad. See ei takista muudel, vaidluses mitteosalevatel kõrgetel lepinguosalistel pakkuda kõnealuse vaidluse lahendamiseks kõikvõimalikku abi. Vaidluse pooled peaksid suhtuma sellistesse abipakkumistesse hästi. Artikkel 17 Mitte ükski käesoleva lepingu säte ei välista Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja artikli 33 lõikes 1 sätestatud tülide rahuliku lahendamise vahendite kasutamist. Enne Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirjas sätestatud muude menetluste kasuks otsustamist tuleks vaidlevaid kõrgeid lepinguosalisi julgustada võtma meetmeid vaidluse lahendamiseks sõbralike läbirääkimiste teel. 1.1.1.5. V PEATÜKK: Üldsätted Artikkel 18 Käesolevale lepingule kirjutavad alla Filipiini Vabariik, Indoneesia Vabariik, Malaisia, Singapuri Vabariik ja Tai Kuningriik. Leping ratifitseeritakse kooskõlas iga allakirjutanud riigi põhiseaduslike menetlustega. Lepinguga võivad ühineda teised Kagu-Aasia riigid. Artikkel 19 Käesolev leping jõustub viienda ratifitseerimisdokumendi deponeerimise kuupäeval. Leping deponeeritakse allakirjutanud riikide valitsuste juures, kes on määratud käesoleva lepingu ning selle ratifitseerimise ja sellega ühinemise dokumentide hoiulevõtjateks. Artikkel 20 Käesolev leping koostatakse kõrgete lepinguosaliste ametlikes keeltes ja kõik keeleversioonid on võrdselt autentsed. Tekstidest tehakse heakskiidetud ühine tõlge inglise keelde. Igasugune ühise teksti lahknev tõlgendamine lahendatakse läbirääkimiste teel. HEAS USUS on kõrged lepinguosalised lepingu allkirjastanud ja kinnitanud selle oma pitseritega. SÕLMITUD kahekümne neljandal veebruaril tuhande üheksasaja seitsmekümne kuuendal aastal Balil Denpasaris.

Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu muutmise protokoll Filipiinid, 15. detsember 1987

Brunei Darussalami Riigi valitsus, Filipiini Vabariigi valitsus, Indoneesia Vabariigi valitsus, Malaisia valitsus, Singapuri Vabariigi valitsus, Tai Kuningriigi valitsus, SOOVIDES veelgi tõhustada koostööd kõigi rahu armastavate riikidega nii Kagu-Aasias kui ka mujal ning eelkõige Kagu-Aasia naaberriikidega, VÕTTES ARVESSE 24. veebruaril 1976. aastal Balil Denpasaris sõlmitud Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu (edaspidi „sõprusleping”) preambuli põhjendust 5, milles käsitletakse nii Kagu-Aasias kui ka mujal asuvate rahu armastavate riikide koostöö vajadust maailmarahu, stabiilsuse ja kooskõla edendamisel, LEPIVAD KÄESOLEVAGA KOKKU JÄRGNEVAS: Artikkel 1 Sõpruslepingu artiklit 18 muudetakse järgmiselt: „Käesolevale lepingule kirjutavad alla Filipiini Vabariik, Indoneesia Vabariik, Malaisia, Singapuri Vabariik ja Tai Kuningriik. Leping ratifitseeritakse kooskõlas iga allakirjutanud riigi põhiseaduslike menetlustega. Lepinguga võivad ühineda teised Kagu-Aasia riigid. Kõigi käesoleva lepingu allkirjastanud Kagu-Aasia riikide ja Brunei Darussalami Riigi nõusolekul võivad käesoleva lepinguga ühineda ka mujal kui Kagu-Aasias asuvad riigid.” Artikkel 2 Sõpruslepingu artiklit 14 muudetakse järgmiselt: „Selleks et lahendada vaidlusi piirkondlike protsesside abil, kutsuvad kõrged lepinguosalised alalise organina kokku kõrge nõukogu, kuhu kuulub iga kõrge lepinguosalise ministri taseme esindaja, et võtta teadmiseks selliste vaidluste ja olukordade olemasolu, mis tõenäoliselt rikuvad piirkonna rahu ja kooskõla. Käesolevat artiklit kohaldatakse lepinguga ühinenud mujal kui Kagu-Aasias asuva riigi suhtes ainult juhul, kui kõnealune riik on vahetult kaasatud vaidlusse, mis lahendatakse piirkondlike protsesside abil.” Artikkel 3 Käesolev protokoll ratifitseeritakse ja see jõustub päeval, mil deponeeritakse kõrgete lepinguosaliste viimane ratifitseerimisdokument. SÕLMITUD viieteistkümnendal detsembril tuhande üheksasaja kaheksakümne seitsmendal aastal Manilas.

Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu muutmise teine protokoll Manila, Filipiinid, 25. juuli 1998

Brunei Darussalami Riigi valitsus, Kambodža Kuningriigi valitsus, Indoneesia Vabariigi valitsus, Laose Demokraatliku Rahvavabariigi valitsus, Malaisia valitsus, Myanmari Liidu valitsus, Filipiini Vabariigi valitsus, Singapuri Vabariigi valitsus, Tai Kuningriigi valitsus, Vietnami Sotsialistliku Vabariigi valitsus, Paapua Uus-Guinea Iseseisvusriigi valitsus, edaspidi „kõrged lepinguosalised”, SOOVIDES tagada, et piisavalt tõhustatakse koostööd kõigi rahu armastavate riikidega nii Kagu-Aasias kui ka mujal ning eelkõige Kagu-Aasia naaberriikidega, VÕTTES ARVESSE 24. veebruaril 1976. aastal Balil Denpasaris sõlmitud Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu (edaspidi „sõprusleping”) preambuli põhjendust 5, milles käsitletakse nii Kagu-Aasias kui ka mujal asuvate rahu armastavate riikide koostöö vajadust maailmarahu, stabiilsuse ja kooskõla edendamisel, LEPIVAD KÄESOLEVAGA KOKKU JÄRGNEVAS: Artikkel 1 Sõpruslepingu artikli 18 lõiget 3 muudetakse järgmiselt: „Kõigi Kagu-Aasia riikide (Brunei Darussalami Riik, Filipiini Vabariik, Indoneesia Vabariik, Kambodža Kuningriik, Laose Demokraatlik Rahvavabariik, Malaisia, Myanmari Liidu Vabariik, Singapuri Vabariik, Tai Kuningriik ja Vietnami Sotsialistlik Vabariik) nõusolekul võivad käesoleva lepinguga ühineda ka mujal kui Kagu-Aasias asuvad riigid.” Artikkel 2 Käesolev protokoll ratifitseeritakse ja see jõustub päeval, mil deponeeritakse kõrgete lepinguosaliste viimane ratifitseerimisdokument. SÕLMITUD kahekümne viiendal juulil tuhande üheksasaja üheksakümne kaheksandal aastal Manilas.

Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu muutmise kolmas protokoll Hanoi, Vietnam, 23. juuli 2010

Brunei Darussalami Riik, Kambodža Kuningriik, Indoneesia Vabariik, Laose Demokraatlik Rahvavabariik, Malaisia, Myanmari Liidu Vabariik, Filipiini Vabariik, Singapuri Vabariik, Tai Kuningriik, Vietnami Sotsialistlik Vabariik, Austraalia Liit, Bangladeshi Rahvavabariik, Hiina Rahvavabariik, Korea Rahvademokraatlik Vabariik, Prantsuse Vabariik, India Vabariik, Jaapan, Mongoolia, Uus-Meremaa, Pakistani Islamivabariik, Paapua Uus-Guinea Iseseisvusriik, Korea Vabariik, Venemaa Föderatsioon, Sri Lanka Demokraatlik Sotsialistlik Vabariik, Timor-Leste Demokraatlik Vabariik, Türgi Vabariik ja Ameerika Ühendriigid, edaspidi „kõrged lepinguosalised”, SOOVIDES tagada, et piisavalt tõhustatakse koostööd kõigi rahu armastavate riikidega nii Kagu-Aasias kui ka mujal ning eelkõige Kagu-Aasia naaberriikidega, samuti piirkondlike organisatsioonidega, mille liikmete hulka kuuluvad ainult sõltumatud riigid; VÕTTES ARVESSE 24. veebruaril 1976. aastal Balil Denpasaris sõlmitud Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu (edaspidi „sõprusleping”) preambuli põhjendust 5, milles käsitletakse nii Kagu-Aasias kui ka mujal asuvate rahu armastavate riikide koostöö vajadust maailmarahu, stabiilsuse ja kooskõla edendamisel, LEPIVAD KÄESOLEVAGA KOKKU JÄRGNEVAS: Artikkel 1 Sõpruslepingu artikli 18 lõiget 3 muudetakse järgmiselt: „Kõigi Kagu-Aasia riikide (Brunei Darussalami Riik, Filipiini Vabariik, Indoneesia Vabariik, Kambodža Kuningriik, Laose Demokraatlik Rahvavabariik, Malaisia, Myanmari Liidu Vabariik, Singapuri Vabariik, Tai Kuningriik ja Vietnami Sotsialistlik Vabariik) nõusolekul on käesolev leping ühinemiseks avatud mujal kui Kagu-Aasias asuvatele riikidele ja piirkondlikele organisatsioonidele, mille liikmete hulka kuuluvad ainult sõltumatud riigid.” Artikkel 2 Sõpruslepingu artikli 14 lõiget 2 muudetakse järgmiselt: „Käesolevat artiklit kohaldatakse lepinguga ühinenud kõrge lepinguosalise suhtes ainult juhul, kui kõrge lepinguosaline on vahetult kaasatud vaidlusse, mis lahendatakse piirkondlike protsesside abil.” Artikkel 3 Käesolev protokoll ratifitseeritakse ja see jõustub päeval, mil deponeeritakse kõrgete lepinguosaliste viimane ratifitseerimisdokument. SÕLMITUD kahekümne kolmandal juulil kahe tuhande kümnendal aastal Vietnamis Hanois ühes ingliskeelses eksemplaris.

Euroopa Liidu Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga ühinemise dokument VÕTTES ARVESSE, et 24. veebruaril 1976. aastal Indoneesias Balil allkirjastatud Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingut muudeti Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepingu muutmise esimese, teise ja kolmanda protokolliga, mis allkirjastati vastavalt 15. detsembril 1987. aastal, 25. juulil 1998. aastal ja 23. juulil 2010. aastal; VÕTTES ARVESSE, et eespool nimetatud lepingu artikli 18 lõikes 3, mida on muudetud eespool nimetatud kolmanda protokolli artikliga 1, on sätestatud, et kõigi Kagu-Aasia riikide (Brunei Darussalami Riik, Filipiini Vabariik, Indoneesia Vabariik, Kambodža Kuningriik, Laose Demokraatlik Rahvavabariik, Malaisia, Myanmari Liidu Vabariik, Singapuri Vabariik, Tai Kuningriik ja Vietnami Sotsialistlik Vabariik) nõusolekul võivad lepinguga ühineda piirkondlikud organisatsioonid, mille liikmete hulka kuuluvad ainult sõltumatud riigid; VÕTTES ARVESSE, et Soome välisminister ning Euroopa Komisjoni välissuhete ja Euroopa naabruspoliitika eest vastutav liige esitasid 7. detsembri 2006. aasta kirjas Euroopa Liidu taotluse lepinguga ühineda; VÕTTES ARVESSE, et Kagu-Aasia riigid on Euroopa Liidu taotluse lepinguga ühineda heaks kiitnud; ühineb Euroopa Liit käesolevaga Kagu-Aasia sõprus- ja koostöölepinguga alates käesoleva dokumendi deponeerimise kuupäevast. SELLE TÕENDUSEKS allkirjastab käesoleva ühinemisdokumendi [AMETINIMETUS]. SÕLMITUD [päeval] [kuul] kahe tuhande [aastal] [riigis] [kohas]. Euroopa Liidu nimel

[1] ASEANi (Kagu-Aasia Maade Assotsiatsioon) liikmesriigid on Brunei Darussalami Riik, Kambodža Kuningriik, Indoneesia Vabariik, Laose Demokraatlik Rahvavabariik, Malaisia, Myanmari Liidu Vabariik, Filipiini Vabariik, Singapuri Vabariik, Tai Kuningriik ja Vietnami Sotsialistlik Vabariik.