Peale selle peab siinne algatus olema kooskõlas teiste ettepanekutega, mida komisjonil on eri poliitikavaldkondades kavas teha, et leevendada COVID-19 pandeemia mõju kapitaliturgudele (sh olulised majanduse elavnemist toetavad instrumendid, mis on esitletud komisjoni 27. mai 2020. aasta teatises „Euroopa võimalus: parandame vead ja teeme ettevalmistusi järgmise põlvkonna jaoks“).

See MiFID 2 muutev seadusandlik ettepanek on osa majanduse COVID-19 pandeemiajärgse taastamise meetmetest, mille hulka kuuluvad ka seadusandlikud ettepanekud prospektimääruse, väärtpaberistamise määruse ja kapitalinõuete määruse muutmiseks.

Et finantseerimisasutused ja vahendajad saaksid täita oma olulist rolli reaalmajanduse rahastamisel, on vaja teatavaid direktiivi 2014/65/EL (edaspidi „MiFID 2“) nõudeid sihipäraselt kohandada. Sidusrühmad hoiatasid komisjoni juba 2019. aastal, et mitu MiFID 2 levitamiseeskirjade tahku on kas tarbetud või liiga koormavad. Praeguse COVID-19 pandeemia tõttu on veelgi olulisem kaotada formaalsed kohustused, ms ei ole hädavajalikud. Täpsemalt kohandatud nõudmised investoritele jätaks rohkem ressursse COVID-19 pandeemia tagajärgedega tegelemiseks. Niisiis püüab komisjon neid valdkondi kohandada nii, et saavutada parem tasakaal kliendi jaoks piisava läbipaistvuse, parima kaitse ja ettevõtete jaoks vastuvõetavate vastavuskulude vahel.

Selle sihipärase muudatuse eesmärk on luua ELi riikide majandusele COVID-19 pandeemiast väljatulemiseks võimalikult head tingimused. Investeerimisteenuste eeskirjad võivad olla Euroopa äriühingute jaoks kriisist väljumisel määrava tähtsusega, kui need edendavad rekapitaliseerimist. Kaupu käsitlev muudetud kord aitab äriühingutel reageerida reaalmajanduses turu volatiilsusele, võimaldades ka uusi kaubalepinguid, mis on samuti tähtis euro rahvusvahelise tähtsuse edendamiseks. Käesoleval läbivaatamisel on peamiselt kaks eesmärki:

COVID-19 kriisiolukorrast tulenenud majanduskriis on ELi liikmesriikidele palju kahju tekitanud. Seetõttu on vaja kiiresti tegutseda ja kapitalituruosalisi toetada. Komisjoni rõhutas oma 13. märtsi 2020. aasta teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“, kui tähtis on kõigil tasanditel tegutseda selle nimel, et tagada ELi finantssektori likviidsus ja ära hoida ähvardav majanduslangus. Peale selle esitles komisjon 27. mai 2020. aasta teatises „Euroopa võimalus: parandame vead ja teeme ettevalmistusi järgmise põlvkonna jaoks“ olulisimaid ELi taastekava toetavaid instrumente (sh majanduse hoogustamise ja erainvesteeringute soodustamise meetmed). Nimetatud teatises rõhutati ka, et likviidsus ja rahastuse kättesaadavus jäävad äriühingute jaoks ikka probleemiks.

Kavandatud muudatustega kohandatakse konkreetseid nõudeid hoolikalt, et saavutada parem tasakaal ühelt poolt investorite kaitse ja teiselt kvaliteetsete investeerimisteenuste osutamise lihtsustamise vahel. Et jaeinvestorid oleks hästi kaitstud, kohandatakse muudatustega nõudeid jaeklientide, kutseliste klientide ja võrdsete vastaspoolte jaoks eraldi. Kuigi mõni leevendus on suunatud kõigile investoritele (nt teabe paberil esitamise järkjärguline kaotamine), on enamik praeguse reeglistiku muudatusi kutseliste klientide ja võrdsete vastaspoolte jaoks mõeldud leevendused.

Kuna muudatuse eesmärk on leevendada COVID-19 pandeemia mõju, oleks selle kiire kohaldamine kõige kasulikum. Seetõttu loodetakse, et muudatust hakatakse kohaldama nii kiiresti kui võimalik.

Käesoleva ettepanekuga ei ole kaasas eraldi mõjuhinnangut. Kuna meetmeid on majanduse taastamiseks vaja võtta kiiresti, tehti mõjuhinnangu asemel kulude-tulude analüüs, mis on esitatud komisjoni talituste töödokumendis, mis toetab kapitaliturgude taastepaketti. Ettepaneku põhieesmärk on COVID-19 pandeemiast tingitud erakorralistel põhjustel võimaldada regulatiivsete nõuete sujuvat kohaldamist, millega säiliks ranged jaekliente kaitsvad meetmed, aga hulgiklientidele lubataks suuremat paindlikkust, ning ühtlasi tagataks täiel määral toimivad kaubaturud, millel on oluline roll ELi majanduse taastamises. Kavandatud meetmete analüüs on esitatud komisjoni talituste töödokumendis, mis toetab kapitaliturgude taastepaketti.

Ettepanekus arvestatakse täiel määral proportsionaalsuse põhimõttega ehk täpsemalt sellega, et ELi meede peaks piirduma eesmärkide saavutamiseks piisavaga, mitte minema vajalikust kaugemale. Investeerimisühingute koormuse vähendamiseks kavandatud meetmed järgivad proportsionaalsuse põhimõtet. Täpsemalt on nende nõuete sätestamisel olnud kesksel kohal vajadus hoida tasakaalus investorite kaitse, turgude tõhusus ja ettevõtete kulud. Seejuures ei ole mitte ainult hinnatud kavandatud võimalusi ükshaaval proportsionaalsuse põhimõtte alusel, vaid on eraldi probleemina välja toodud ka proportsionaalsuse puudumine. Niisiis on muudatusettepanekud kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna neis arvestatakse avaliku huvi ja meetme kulutõhususe õige tasakaaluga.

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 4 kohaselt tuleb ELi meetmeid siseturu väljakujundamiseks hinnata Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 3 sätestatud subsidiaarsuse põhimõtte alusel. Kavandatavate meetmetega tahetakse olemasolevaid ELi õigusakte täiendada ning seega on eesmärgid ELi tasandil paremini saavutatavad kui liikmesriikide eraldi algatustega. Finantsturud on oma olemuselt piiriülesed ja muutuvad selliseks üha enam. Tingimused, mille kohaselt ettevõtjad konkureerida saavad (sh investorite kaitse osas), peavad olema igal pool piire ühesugused ning need ongi praegu MiFID 2 tuum. Sellise lõimituse tõttu oleks liikmesriikide eraldi sekkumine palju vähem tõhus ning killustaks turge, mis omakorda viiks õigusliku arbitraažini ja konkurentsi moonutamiseni. Näiteks killustaks eri liikmesriikides pakutav erinev investorite kaitse turge, vähendaks tõhusust ja viiks kahjuliku õigusliku arbitraažini.

Et reaalmajandust saaks kiiresti rahastada, peaks hulgikliendid saama oma investeerimisstrateegiat muuta võimalikult kiiresti. Kui tootevahetus muutub lihtsamaks, motiveerib see hulgikliente investeerima ka teistesse ja uutesse ärimudelitesse ning aitab nii rohkemaid taastumise algusjärgus olevaid ettevõtteid. Seetõttu peaksid kutselised kliendid saama valida, kas seda meedet kasutada või mitte. Selleks lisatakse MiFID 2 artikli 25 lõikesse 2 delegeeritud määruse (EL) 2017/565 artikli 54 lõikes 11 sätestatud sisulised nõuded ning direktiivi artikli 25 lõige 2 lisatakse nende sätete hulka, millest kutselised kliendid on vabastatud, aga mille kasuks nad võivad otsustada.

Kestva suhte puhul peavad ettevõtted praegu tegema teatud portfellitegevuste kohta kulude-tulude analüüsi, kui on kavas tootevahetus. Selleks peavad investeerimisühingud enne tootevahetust küsima kliendilt vajalikku teavet ja suutma tõendada, kas tulud on kuludest suuremad. Sobivustesti tegemist tootevahetuse korral peetakse kohaldatavaks kõigi portfellitoimingute suhtes, mitte vaid nende vahetuste suhtes, milleks see oli ette nähtud, nagu näiteks n-ö samaväärse toote ost ja müük (nt mõne Euroopa omakapitaliinvesteeringute fondi osaku müük ja teise laias laastus samade omadustega börsil kaubeldava Euroopa omakapitalifondi osaku ost).

MiFID 2 artikli 25 lõikes 2 on sätestatud ettevõtete kohustus hinnata investeerimisnõustamise ja portfelli valitsemise korral pakutava sobivust. Seda sätet kohaldatakse jae- ja kutseliste klientide suhtes. Võrdsed vastaspooled jäetakse artikli 30 lõikega 1 selle nõude kohaldamisalast välja. Klientide puhul, kes soovivad enda kohtlemist kutseliste klientidena, peavad ettevõtted hankima teavet, mis annaks mõistliku aluse otsustamaks, kas tehing, mida on kavas soovitada või teha, vastab kliendi investeerimiseesmärkidele (sh tema riskitaluvusele) ning kas klient suudab rahaliselt kanda investeerimiseesmärkidega seotud riske. MiFID 2 II lisa I jaos nimetatud kutseliste klientide puhul võivad ettevõtted eeldada, et klient on suuteline investeerimisriske kandma.

Näiteks MiFID 2 artikli 25 lõikes 6 on sätestatud ettevõtete kohustus esitada klientidele tehingujärgseid aruandeid. Need sisaldavad ka kahjudest teavitamise aruandeid, mida tuleb esitada, kui portfell saab 10 %-lise kahjumi. Mõne kliendi jaoks peetakse selliseid aruandeid tarbetuks või isegi eksitavaks, eriti kui turud on väga kõikuvad, nagu COVID-19 pandeemia ajal. COVID-19 pandeemia näitas, et volatiilsusest või vaid halduslikust tähtajast tingitud aruannete asemel on hulgiklientidele palju kasulikum individuaalne ja ajakohane teave. Et nii ettevõtted kui ka kliendid saaksid keskenduda vajaliku teabe esitamisele ja saamisele (st aktiivsele läbitöötamisele), eriti keerulises turukeskkonnas, ei tule kõnealuseid aruandeid enam esitada võrdsetele vastaspooltele ning kutselised kliendid saavad valida, kas neid saada või mitte.

COVID-19 pandeemia on suurendanud elektrooniliste investeerimisteenuste kasutamist ning seega ka vajadust teha tehingud veebis ja telefonitsi tõhusalt ja kiiresti. Kuna praegune kuluteabe tehingueelse esitamise nõue tekitab viivitusi osaliste tehingute täideviimisel, aga neile on aeg tähtis ja nõudest tingitud viivitus võib parima täitmise võimatuks muuta, peab klientidel olema võimalik anda kuluteabedokumentide hilisema saamise nõusolek.

MiFID 2 artiklis 24 on sätestatud üksikasjalikud teabele esitatavad nõuded. Igat liiki klientidega tehakse tavaliselt palju tehinguid telefonitsi või veebis. Praeguseks eeldavad kõik investeerimisteenuste kliendid, et sellised kaugkorraldused täidetakse kohe. Tehingueelse kuluteabe esitamine tähendab viivitust ning tehingukorralduse saamise ja täitmise vahelisel ajal toimuda võiva kahjuliku hinnamuutuse ohtu. Alati tehingueelse kuluteabe esitamise nõue on klientidele sageli kahjulik. Sellistel asjaoludel ei ole tehingueelse kuluteabe esitamine võimalik ega põhjendatud, eriti kui klient kannab hinna talle kahjulikus suunas liikumise tururiski ajal, mil tehingueelset kuluteavet koostatakse ja esitatakse.

ELi majandust ja finantssüsteemi pingestanud COVID-19 pandeemia ajal on bürokraatia vähendamine muutunud veelgi hädavajalikumaks. On tõenäoline, et kui muuta investeerimine hulgiklientide jaoks sujuvamaks, saavad uut kapitali vajavad ettevõtted alternatiivse rahastamisvõimaluse. MiFID 2-te artikli 29a lisamisega ja artikli 30 lõike 1 muutmisega vabastatakse võrdsed vastaspooled ja kutselised kliendid täielikult kulude ja tasude aruannete saamisest teenuste puhul, mis ei ole investeerimisnõustamine ja portfelli valitsemine. Jaeklientide jaoks jääb nõue endiseks.

Kulude ja tasude teave peaks andma investoritele hinnastamisega seotud baasläbipaistvuse ning võimaldama neil erinevaid pakkumisi võrrelda. Praegu kohaldatakse kulude ja tasude teabe esitamise nõuet kõigi kliendikategooriate puhul. Ent kutselised kliendid, võrdsed vastaspooled ja ESMA on korduvalt ühel häälel öelnud komisjonile, et sellisest nõudest on kasu ainult portfelli valitsemise ja investeerimisnõustamise puhul. Neil klientidel on oma investeerimisühingutega teistsugune suhe kui jaeklientidel; paljudel juhtudel on sellised turuosalised turutingimuste ja eri pakkujate hindadega kursis ning määravad tehingu tingimused ka ise. Pealegi esitavad kutselised kliendid ja võrdsed vastaspooled jaeinvestoritega võrreldes palju suuri tehingukorraldusi ning peavad nende kiiret täitmist väga tähtsaks. Seega panevad hulgikliendid finantsnõustajad ja maaklerfirmad omavahel konkureerima, kui küsivad nende tehinguhindu. Nii saavad sellised investorid hindu keskmise jaekliendiga võrreldes palju rohkem mõjutada. Kui leevendada sellise teabe esitamise nõuet, mida nii võrdsed vastaspooled kui ka kutselised kliendid väidetavalt ei kasuta, on teave individuaalne ja hulgikliendid saavad teavet, mida neil on vaja.

Vähe sellest, et mõnel ettevõttel oli COVID-19 pandeemia ajal klientidele paberil teabe esitamisega probleeme, on selline teavitamise vaikevalik vastuolus ka komisjoni rohelise kokkuleppe ja digitaalse rahanduse tegevuskava eesmärkidega. Kuna COVID-19 pandeemiast tingitud majanduslangus on teinud investeerimise lihtsustamise veelgi hädavajalikumaks, et Euroopa äriühingutel oleks rohkem rahastamisvõimalusi ja investeerimisühingud saaksid kasutada ressursse tõhusamalt, peaks klientide teavitamise vaikevalik olema elektrooniline (e-post, eraldi veebileht või veebisaidil asuv kirjakast). Vaikevalikut tuleks kasutada kõigi teabedokumentide esitamiseks, et kliendile oleks kogu teave kättesaadav ühest kohast. Niisiis tuleks paberil teavitamine lõpetada nii pea kui võimalik. Jaeinvestoritele jääb võimalus otsustada soovi korral teabe paberil saamise kasuks.

Praegu kehtib MiFID 2-s nõue, et kõik investoritele esitatavad aruanded ja teave tuleb esitada püsival andmekandjal, mis küll hõlmab elektroonilist esitamist (nt e-posti teel), aga vaikevalikuna esitatakse teave sel juhul siiski paberil. Kuna kliendid saavad enamjaolt vaadata oma investeerimisportfelle veebis (või võtta vajaduse korral investeerimisühinguga ühendust), on neile suurtes kogustes teabe paberil esitamine muutunud üleliigseks. Selle MiFID 2-s kehtestatud nõude täitmine on pankadele märgatav kulu ja muudab investeerimise aeglaseks.

Kulude-tulude analüüsi nõude leevendamine. Sobivuse hindamise raames peavad ettevõtted hankima kliendi kohta teavet, et teha kulude-tulude analüüs juhuks, kui klient peaks käimasoleva suhte jooksul tooteid vahetama. Kutseliste klientide puhul on see liiga koormav.

Artiklite 29a ja 30 kohaselt on võrdsed vastaspooled ja kutselised kliendid kulude ja tasudega seotud nõuete kohaldamisalast välja jäetud, kui tegemist on teenustega, mis ei ole investeerimisnõustamine ega portfelli valitsemine. Peale selle peaksid kõik kõiki teenuseid kasutavaid kliendid sidevahendite kasutamise korral võima teatud tingimustel saada kulude ja tasude teabe kohe pärast tehingut (artikli 24 lõige 4).

Järgmises tabelis on kavandatud muudatuste ülevaade, kus on välja toodud ka iga muudatuse mõjualasse jäävad investorikategooriad.

(f)Tootejuhtimine

Tootejuhtimisnõudeid kohaldatakse praegu kliendist olenemata kõigi finantsinstrumentide suhtes, kuigi hinnata kahe võrdse vastaspoole vahelise tehingu korral lihtvõlakirja ei tundu mõttekas. ESMA on oma tootejuhtimissuunistes juba seda proportsionaalsuse puudumist osaliselt käsitlenud, soovitades lihtsate toodete puhul sõnaselgelt suuremat paindlikkust.

MiFID 2 käsitleva konsultatsiooni sidusrühmad on esitanud tõendeid selle kohta, et tootejuhtimise eeskirjad on teatavate lihtinstrumentide puhul takistanud kapitali optimaalset paigutamist elavatele järelturgudele. COVID-19 pandeemiast tingitud kriisi arvestades on kapitali väljaandmise lihtsustamine hädavajalik. Emitentidel ja investoritel peavad olema õiged võimalused uue kapitali lihtsaks väljaandmiseks ja suure investoribaasini jõudmiseks. Mida varem need võimalused avanevad, seda parem nii äriühingutele kui ka investoritele.

Niisiis kaotatakse siinse ettepanekuga tootejuhtimisnõuded äriühingute tagasikutsutavate võlakirjade puhul (tagasikutsumisklauslid on investoreid kaitsvad). Selle erandi eesmärk on teha jaeinvestoritele kättesaadavaks rohkem äriühingute lihtvõlakirju, aga sellega koos peab olema selge reegel, et tagasikutsumissätted ei tee neid finantsinstrumente kombineeritud või kindlustuspõhiseks jaeinvesteerimistooteks (PRIIP). See sihitud erand annab emitentidele juurdepääsu suuremale investoribaasile, teadlike jaeinvestorite jaoks finantsinstrumendivalik suureneb ja kõik investorid on keerulisemate toodete kasutamisel kaitstud. Majanduse elavdamise paketi oluline osa on see, et jaeklientidele saavad kättesaadavaks püsivat sissetulekut pakkuvad tooted, sest need on mitmekesistamiseks ja riskide vähendamiseks väga tähtsad.

(g)Parima täitmise aruanded

MiFID 2 artikli 27 lõikes 3 on nõue, et finantsinstrumentide puhul, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 600/2014 (finantsinstrumentide turgude määrus, MiFIR) artiklite 23 ja 28 kohast kohustusliku kauplemiskoha nõuet, teeks iga kauplemiskoht ja kliendi korralduste süsteemne täitja ning muude instrumentide puhul iga täitmiskoht avalikuks regulaarselt asjaomases täitmiskohas tehtud tehingute täitmise kvaliteedi andmed. Need perioodilised aruanded peavad sisaldama andmeid eri finantsinstrumentidega seotud korralduste täitmise hinna, kulu, kiiruse ja tõenäosuse kohta (täpsem kirjeldus delegeeritud määruses 2017/575, nn RTS 27-s). Sidusrühmade väitel ei loe investorid neid aruandeid kuigi sageli, mida tõendab see, et neid ei ole veebisaidilt kuigi palju alla laaditud. Seetõttu eeldatakse, et investorid ei taha või ei saa ettevõtteid nende andmete alusel võrrelda. Ostjaettevõtted andsid meile teada, et saavad kogu vajaliku parima täitmise teabe muul moel (nt vahendusüritustel). Praegune kriis on muutnud parima täitmise aruannete koostamise kulukuse probleemi lahendamise veelgi pakilisemaks. Seda tõendab ESMA väide, et ettevõtted peaksid COVID-19 pandeemiast tingitud erandlike asjaolude tõttu jätma nende aruannete avaldamise tahaplaanile.

Seetõttu tuleks parima täitmise aruannete avaldamise nõude kohaldamine peatada. Siis vabaneksid praegu nende koostamisele kuluvad ressursid ning ettevõtted ja kauplemiskohad ei peaks panustama kulukasse nõude täitmisse. Sellega ei vähene investorite kaitse, sest praegu investorid ei loe neid aruandeid üldse ja ostjaettevõtted saavad vajaliku teabe mujalt. MiFID 2-e täielikul läbivaatamisel, mis on kavas 2021. aastal, hindab komisjon, kas see aruannete avaldamise nõue tuleks kustutada jäädavalt või tuleks neid avaldada teisel kujul.

5.2.2.Energiatuletisinstrumentide turge mõjutavad meetmed

Kavandatud muudatustega kohandatakse hoolikalt positsioonipiirangute korda ja riskimaanduserandi kohaldamisala, et tärkavad eurodes nomineeritud finantsinstrumentide turud saaksid areneda ning tootjad oma riske maandada, aga samal ajal oleks kaitstud ka kaubaturgude usaldusväärsus (v.a põllumajanduskaupade tuletisinstrumendid, eriti juhul, kui alusvaraks on inimtoit).

Kavandatud muudatuste ülevaade on järgmises tabelis.

Kaubaturgudega (v.a põllumajanduskaup) seotud muudatused Positsioonipiirangute muutmine. Positsioonipiirangute kord selle praegusel kujul on vähendanud uute kaubaturgude likviidsust. Et uued kaubaturud saaksid areneda, piiratakse positsioonipiirangu kohaldamisala vaid põllumajanduskaupade tuletisinstrumentide ja oluliseks või kriitilist tähtsust omavaks liigitatud kauba tuletisinstrumentidega. ESMA-le antakse volitused koostada regulatiivsete standardite eelnõu, milles on määratletud, milliste põllumajanduskaupade ja kriitilise tähtsusega või oluliste kaupade tuletisinstrumentidele positsioonipiiranguid kohaldatakse. Kriitilise tähtsusega või oluliste kaupade tuletisinstrumentide väljaselgitamisel peab ESMA arvestama avatud kogupositsiooni suuruseks keskmiselt 300 000 partiid aastas ning võtma arvesse turuosaliste arvu ja alusvaraks olevat kaupa. Põllumajanduskauba tuletisinstrumentide puhul tuleb erilist tähelepanu pöörata instrumentidele, mille alusvaraks on inimtoit. Sama lepingu mõiste kaotamine. Kui konkureerivad kauplemiskohad kauplevad sama alusvaraga ja sarnaste omadustega kaubatuletisinstrumentidega, on sama lepingu praegune määratlus vähemlikviidsele turule kahjulik. Võrdsete tingimuste tagamiseks kustutatakse sama lepingu mõiste ja asendatakse see pädevate asutuste vastastikuse koostööga. Positsioonihalduse kontrollimehhanismide tugevdamine. See, kuidas kauplemiskohtades positsioone hallatakse, on väga erinev. Seetõttu tugevdatakse vajaduse korral positsioonihalduse kontrollimehhanisme. ESMA-le antakse volitused täpsustada asjaomaste kauplemiskohtade iseloomu arvestades positsioonihalduse kontrolli(mehhanismide) sisu. Artiklit 57 muudetakse nii, et positsioonipiirangute kohaldamisalasse jäävad vaid põllumajanduskauba ja olulise või kriitilise tähtsusega kauba lepingud. Artikli 57 lõiget 6 muudetakse seoses positsioonipiirangutega samade lepingute jaoks ning artikli 58 lõiget 2 seoses samade lepingute kohta kesksele pädevale asutusele esitatavate positsiooniaruannetega. Artikli 57 lõiget 8 muudetakse nii, et punktis b sätestatud teabe kättesaadavus hõlmaks ka teistes kauplemiskohtades hallatavaid asjaomaseid lepinguid ning vajaduse korral liikmete ja osaliste kaudu toimuvaid börsiväliseid tehinguid. Kitsalt piiritletud riskimaanduserandi kehtestamine. –Seda erandit saaks kasutada siis, kui peamiselt äriga tegelevas grupis registreeritakse üks isik investeerimisühinguna, kes kaupleb kogu grupi nimel. –Positsioonipiirangu erand kehtestatakse ka finantssektorisisestele ja -välistele vastaspooltele nende positsioonide jaoks, mis tulenevad kohustuslike likviidsussätete järgimisest. ESMA-le antakse volitused määrata kitsalt piiritletud riskimaanduserandi ja likviidsuse tagamise erandi kohaldamise kord. Väärtpaberistatud tuletisinstrumendid jäetakse positsioonipiirangu korra kohaldamisalast välja, sest praegu ei arvestata selles korras nende ainulaadsusega. Artikli 57 lõikes 1 kehtestatakse riskimaanduserand: – äriga tegeleva grupi esindajana turul tegutsevatele finantssektori vastaspooltele positsioonide jaoks, mida hoitakse grupi äriüksuste riskide maandamiseks; – finantssektorisisestele ja -välistele vastaspooltele nende positsioonide jaoks, mida saab objektiivselt mõõta kui nende tehingute tulemust, mida tehti kauplemiskohas likviidsuse tagamise kohustuse täitmiseks, nagu on nõutud artikli 2 lõike 4 neljanda lõigu punktis c. Artikli 57 lõikes 1 kehtestatakse artikli 4 lõike 1 punkti 44 alapunktis c määratletud finantsinstrumentidele erand, mis on seotud kauba või alusvaraga, millele on osutatud I lisa C jao punktis 10. Kõrvaltegevuse kontrollimise lihtsustamine, sest kõrvaltegevuse kvantitatiivne kontrollimine on eriti keeruline ega ole midagi muutnud, sest erandit saavad kasutada ikka samad isikud. Artikli 2 lõike 1 punkti j muudetakse nii, et kustutatakse kõik kvantitatiivsusega seonduv.

Energiatuletisinstrumentide positsioonipiirangute ja riskimaanduserandi jaoks sätestatud meetmed on omavahel seotud. Kuigi positsioonipiirangud on kasulikud, ei tohiks need takistada äriühingutel teha riskimaandustehinguid. Seetõttu vähendab positsioonipiirangute korra kohaldamisala piiramine vaid kõige arenenumate kaubatuletisinstrumentidega vajadust riskimaanduserandite järele. Sellepärast kaalub komisjon riskimaanduserandiga seoses sihitud meetmeid koos kriitilise tähtsusega alusvaraga tuletisinstrumentide positsioonipiirangutega.

(a)Positsioonipiirangu kord kriitilise tähtsusega alusvaraga lepingute jaoks

COVID-19 pandeemia ja selle majanduslikud tagajärjed on MiFID 2 positsioonipiirangu korra probleemid ja selle jäikuse eriti silmatorkavaks muutnud. Paljud kaubatuletisinstrumentide turgude positsioonipiirangud on osutunud aegunuks, aga nende kohandamine kiiresti muutuvatele turutingimustele vastavaks nõuab palju aega. Positsioonipiirangud jääksid alles vaid tuletisinstrumentidele, mille alusvara on põllumajanduskaup ehk täpsemalt inimtoit, ning kaubatuletisinstrumentidele, millega kaubeldakse kauplemiskohtades, ja majanduslikult samaväärsetele börsivälistele tuletisinstrumentidele, mille alusvara on oluline või kriitilise tähtsusega.

Komisjon annab ESMA-le volitused koostada regulatiivsed tehnilised standardid, milles on määratletud, milliste omadustega tuletisinstrumendid on olulised või kriitilise tähtsusega, ning millistele põllumajanduskauba tuletisinstrumentidele positsioonipiiranguid kohaldada (mille alusvara on inimtoit). Kriitilise tähtsusega või oluliste kaupade tuletisinstrumentide väljaselgitamise kriteeriumideks on avatud kogupositsiooni suurus keskmiselt 300 000 partiid aastas, aktiivsete turuosaliste arv ja alusvaraks olev kaup. Kui võtta tuletisinstrumentide jaoks läveks piisavalt suure partiiarvuga avatud kogupositsioon, siis võetakse arvesse vaid neid tuletisinstrumente, mille hind on alusvaraks oleva kauba võrdlusalus. Kriitilise tähtsusega tuletisinstrumentide jaoks tuleb läveks seada 300 000 partiid, mis tagab, et positsioonipiiranguid kohaldatakse ainult sobivatele ELis kaubeldavatele olulise või kriitilise tähtsusega kauba tuletisinstrumentidele. Teised kriteeriumid määratakse teisel tasandil.

(b)Sihipärane riskimaanduserand

Praegust turu olukorda arvestades võib turuosalistel tekkida kiireloomuline vajadus saada riskimaanduserandeid. Ent kriisiolukorras võib neil olla probleeme sellesisulise taotluse koostamise ja esitamisega enne, kui positsioonipiirang nende kauplemist tarbetult piirama hakkab. MiFID 2-s ei lubata riskimaanduserandeid ühelegi finantsettevõtjale. Enne MiFID 2 registreeris mõni grupp investeerimisühinguna üksuse, kes kauples kogu grupi nimel selleks, et maandada grupi äriüksuste riske. Kuna nüüd on selline üksus finantsettevõtja, kes tegutseb peamiselt ärilises grupis, ei ole neil enam õigus riskimaanduserandit saada. Seda erandit peaks olema võimalik kasutada siis, kui peamiselt äriga tegelevas grupis registreeritakse üks isik investeerimisühinguna, kes kaupleb kogu grupi nimel. Erandit kohaldatakse selle finantssektori vastaspoole positsioonide suhtes, mida on objektiivselt mõõtes võimalik käsitada grupi mittefinantsettevõtjatest üksuste äritegevusega otseselt seotud riskide maandamisena. Seda riskimaanduserandit ei tohiks pidada positsioonipiirangu korra lisaerandiks, vaid grupi äriüksustele muidu kättesaadava riskimaanduserandi ülekandmiseks gruppi esindavale finantssektori vastaspoolele.

Nagu COVID-19 pandeemia on näidanud, on likviidsuse tagamine teatavatel asjaoludel probleemne ka kõige likviidsemate tuletisinstrumentide puhul. Seetõttu kehtestab komisjon ka positsioonipiirangu erandi finantssektorisisestele ja -välistele vastaspooltele, kellel lasuvad likviidsuse tagamise kohustused. See erand peegeldab erandit, mis antakse kõrvaltegevuse testiga seoses tehingutele, mida tehakse kauplemiskohas likviidsuse tagamise kohustuste täitmiseks.