EUROOPA KOMISJON Brüssel,15.3.2019 JOIN(2019) 4 final ÜHISARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Rahvusvahelise ookeanide majandamise parandamine – kahe aasta jooksul tehtud edusammud {SWD(2019) 104 final}



Heas seisundis ookeanid – oluline liitlane ja jagatud vastutus 2016. aasta novembris võtsid Euroopa Komisjon ja liidu kõrge esindaja vastu ühisteatise „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“. Nimetatud tegevuskava kujutab endast ELi rahvusvahelise ookeanide poliitika süvendamist. EL liikus sektoripõhiselt lähenemisviisilt integreeritud lähenemisviisile ja jätkab seda. EL on järjepidevalt järginud üldist eesmärki tagada, et ookeanid oleksid ohutud, turvalised, puhtad, heas seisundis ja säästvalt majandatud. ELi ookeanide kava on lahutamatu osa ELi tegevusest seoses Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030, eelkõige kestliku arengu 14. eesmärgiga, mis on pühendatud meie ookeanide, merede ja mereressursside kaitsele ning säästvale kasutamisele. See peegeldab seda, et EL eelistab tugevaid partnerlussuhteid, mitmepoolset dialoogi ja rahvusvahelist koostööd kui viisi seada tähtsamale kohale tungiv vajadus võtta meetmeid meie ookeanide kaitse ja säästva kasutamise tagamiseks. Heas seisundis ookeanid on inimeste elu, heaolu ja kestliku arengu seisukohast hädavajalikud. Ookeanid seovad 25 % kogu meie tekitatud süsinikdioksiidi heitest ja jaotavad soojust ümber üle kogu maailma. Ookeanis elab miljoneid liike ning ookeanide seisund sõltub väga palju merekeskkonna elurikkusest. Kalad ja karbid on oluline valgu- ja vajalike mikrotoitainete allikas, edendades ülemaailmset toiduga kindlustatust ja inimeste tervist. Peale selle pakub nn sinine ookeanimajandus märkimisväärseid võimalusi kestlikuks ja uuenduslikuks majanduskasvuks ning inimväärseteks töökohtadeks. Käesoleva ookeanide kavaga jätkab EL tegevusele suunatud lähenemisviisi, mis lahendab praeguseid suurimaid ookeanide majandamisega seotud probleeme. Tegemist on Euroopa Komisjoni ja kõrge esindaja esimese eduaruandega ELi rahvusvahelise ookeanide majandamise kava kohta alates selle vastuvõtmisest. Selles antakse ülevaade kava rakendamisel tehtud senistest edusammudest, tuuakse esile edasised saavutused, mis soodustavad kava üldiste eesmärkide saavutamist, ning antakse ülevaade ELi jätkuvast pühendumisest rahvusvahelise ookeanide majandamise tugevdamisele. Sellele on lisatud komisjoni talituste töödokument SWD(2019) 104, milles esitatakse ELi ookeanide majandamise kavas sätestatud 50 konkreetse punkti suunas tehtud edusammude põhjalik analüüs. Kahe tegutsemisaasta järel on näha konkreetseid tulemusi Alates ELi ookeanide majandamise kava vastuvõtmisest 2016. aastal on tema ookeanialane tegevus elavnenud. Kõik selle 50 meedet on edukalt rakendatud: mõned neist on juba ellu viidud, samal ajal kui mitme puhul jätkub töö ka pärast 2019. aastat. Kavaga sai alguse rahvusvaheline koostöö kõigil mandritel ja ookeanide majandamise kava kõigi kolme samba kohaselt, tugevdades ELi rolli ·usaldusväärse partnerina rahvusvahelise majandamise sellise raamistiku loomisel, mille keskmes on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon; ·suutlikkust suurendavate ning kohalikke, piirkondlikke ja üleilmseid meetmeid hoogustavate projektide suurima rahastajana; ·ookeanialaste teadusuuringute, järelevalve ja seire tugeva toetaja ja selliste teenuste osutajana; ·sidusa meremajanduse äripartnerina, kellel on kõikehõlmav ja säästev suhtumine. ELi arengupoliitika alusel määrati ookeanide parema majandamise edendamiseks kolmandate partneritega 590 miljonit eurot ning teadusuuringute ja innovatsiooni programmi „Horisont 2020“ alusel mereuuringutele üle 500 miljoni euro. •Esimene sammas: rahvusvahelise ookeanide majandamise raamistiku parandamine EL on alates 2016. aastast kasutanud oma kohalolekut rahvusvahelistel ja piirkondlikel foorumitel ning oma kahepoolseid suhteid peamiste partneritega olemasolevate eeskirjade nõuetekohase rakendamise tagamiseks ja seaduselünkade täitmiseks. Rahvusvahelisel tasandil jätkas EL töötamist eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooni raames, mis on kõiki merel toimuvaid tegevusi reguleeriv üldine „põhiseadus“. Selles raamistikus on EL aidanud kaasa avamere elurikkuse kaitsmiseks õiguslikult siduva instrumendi suunas tehtud edusammudele. Praegu on käimas läbirääkimised ning EL ja selle liikmesriigid viivad seda protsessi jätkuvalt edasi. ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni raames edendab EL aktiivselt ökoloogiliselt või bioloogiliselt oluliste merealade (EBSA) loomist nende kaitseks. EL toetas rahaliselt ka ohustatud liikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni rakendamist, aidates seeläbi eksportivatel riikidel tagada, et mereloomadega kauplemine oleks seaduslik ja kestlik.

Lisaks on EL kaasa aidanud kestlikumatele ookeanidele, eeskätt seoses kaitse ja kalavarude majandamisega piirkondlikul tasandil regionaalmerede konventsioonide ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide kaudu, eesmärgiga parandada teaduspõhist majandamist. Sellega seoses andis EL 2017.–2018. aastal 17 miljonit eurot majandamise, teadustöö ja suutlikkuse suurendamise täiustamiseks ning nõuete täitmise tugevdamiseks 18 piirkondlikus kalandusorganisatsioonis ja tuuni piirkondlikus kalandusorganisatsioonis, milles EL osaleb. See ELi kestliku arengu meede on end ära tasunud: 2017. aasta lõpus oli 16 maailma 18st sümboolse tähendusega tuunivarust säästval tasemel vastavalt teaduslikele nõuannetele. Põhja-Jäämere keskosa kalanduskokkuleppe alusel leppisid EL ja üheksa allakirjutanut kokku, et keelustavad tööndusliku kalapüügi Põhja-Jäämere keskosa avamerel, umbes Vahemere-suurusel alal, esialgu 16 aastaks. Sel ajal tegutsevad nad Arktika ökosüsteemidest ja säästva kalapüügi võimalustest arusaamise parandamise nimel, arvestades jääkatte kahanemist. Põhja-Jäämere keskosas reguleerimata kalapüügi vältimist käsitleva kokkuleppe allkirjastamine 2018. aasta oktoobris oli suursaavutus. See täidab märkimisväärse lünga Põhja-Jäämere majandamise raamistikus ning kaitseb õrnu mereökosüsteeme tulevaste põlvkondade jaoks. EL on teinud koostööd ookeanidega seotud peamiste osalejatega kahepoolsete suhete loomiseks. EL allkirjastas esimese ookeanipartnerluse – Hiinaga – 2018. aasta juulis ja allkirjastab partnerluse Kanadaga eeldatavasti 2019. aastal. 2017. aastal Maltas toimunud konverentsil „Meie ookean“ algatatud Vaikse ookeani piirkonna ja Euroopa Liidu merepartnerluse (PEUMP) programmi eesmärk on toetada kalavarude säästvat majandamist ja arendamist toiduga kindlustatuse ja majanduskasvu tagamiseks 15 Vaikse ookeani piirkonna riigi seas. PEUMP järgib järjekindlat ja terviklikku lähenemisviisi, lõimides kliimamuutused, keskkonna ja soo kõigisse tegevustesse. EL on suurendanud partnerriikide ja -organisatsioonide suutlikkust, et jälgida ookeane, kaitsta merekeskkonna elurikkust ning lõpetada ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata (ETR) kalapüük. Näiteks andis ta 35 miljonit eurot Vaikse ookeani riikidele Vaikse ookeani piirkonna ja Euroopa Liidu merepartnerluse programmi raames, 15 miljonit eurot Lääne-Aafrikale programmi PESCAO raames ja 28 miljonit eurot India ookeanile programmi ECOFISH raames ning 87 miljonit eurot koostööle Kambodžaga uue programmi CAPFISH-Capture Fisheries raames. Hea rahvusvaheline ookeanide majandamine tähendab ka selle tagamist, et merel tegutsejad saaksid teha seda turvalises keskkonnas. ELil on kooskõlas tema üldise strateegia ja konkreetse piirkonna poliitikaga, näiteks Aafrika Sarve ja Guinea lahe puhul, tähtis roll ülemaailmse merendusjulgeoleku tagajana. Ta eraldas vahendid selliste meresõiduohtude nagu piraatluse ja inimkaubanduse eest kaitsmiseks, mereõnnetuste vähendamiseks ja keskkonnakatastroofide vältimiseks. ELi Copernicuse programmi abil saadud satelliidiandmeid kasutasid ELi asutused (näiteks Euroopa Meresõiduohutuse Amet) ning neid kasutati ÜRO taotlusel rahvusvahelistes otsingu- ja päästeoperatsioonides. Teine sammas: ookeanidele ja meredele avaldatava surve vähendamine ning tingimuste loomine säästva meremajanduse jaoks Terved ookeanid on kestliku majandusarengu eeltingimus. Kui me soovime, et homne meremajandus looks meresektoritest rohkem väärtust ja toetaks rannikuäärseid kogukondi, peame juba täna nägema vaeva tervete ookeanide tagamiseks. Ookeanid reguleerivad meie kliimat, kuid need on ka eriti tundlikud kliimamuutuste mõju suhtes. EL edendab ja arendab Pariisi kokkuleppe rakendamiseks ookeanidega seotud meetmeid, näiteks looduspõhiseid lahendusi ja ookeanipõhist taastuvenergiat. Neid elemente korrati uues 2050. aastaks kliimaneutraalse Euroopa saavutamist käsitlevas strateegilises visioonis, mille komisjon võttis vastu 2018. aasta novembris. Visioonis rõhutatakse mereökosüsteemide ja -ressursside kaitset, kasutamist ja majandamist kui üht kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise prioriteeti. EL on alates 2017. aastast eraldanud spetsiaalsed rahalised vahendid mere- ja rannikuökosüsteemide taastamiseks eri piirkondades üle kogu maailma, kaasa arvatud Vahemere piirkonnas, Kagu-Aasias ja AKV riikides, kokku rohkem kui 90 miljonit eurot. Peale selle edendab EL avamere tuule- ja ookeanienergiat puhta energia pakkumiseks saartele ja rannikualadele ELis ja kogu maailmas. Näiteks koondab EL tehnilist oskusteavet, et aidata Indial alustada esimest avamere tuulepargi hankemenetlust käesoleval aastal. Lisaks on ELil aktiivne roll tugevate üleilmsete meetmete ergutamisel laevaheitmetega võitlemiseks kooskõlas Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni strateegiaga vähendada selliseid heitkoguseid 2050. aastaks poole võrra . EL allkirjastas Lõuna-Koreaga ühisavalduse ETR-kalapüügiga võitlemiseks tehtavate jõupingutuste kohta, lähtudes 2015. aasta aprillis ETR-kalapüügi nn kollase kaardi tühistamise järel loodud ELi ja Korea Vabariigi töörühma headest töötulemustest. Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata (ETR) kalapüügi vastu võitlemise eestvedajana alates ETR-kalapüügi määruse vastuvõtmisest 2008. aastal on EL astunud dialoogidesse ETR-kalapüügi teemal rohkem kui 50 riigiga kõigis peamistes kalapüügipiirkondades. Tänu neile dialoogidele on 14 riiki edukalt reforminud oma kontrolli- ja juhtimissüsteeme kooskõlas oma rahvusvaheliste kohustustega lipu-, ranniku-, sadama- ja tururiikide vastutusena. ELi säästva kalapüügi partnerluslepingute olulist võrku kasutati ka ELi ETR-kalapüügi poliitika toetamiseks. 2018. aasta novembriks oli olemas kümme säästva kalapüügi partnerluslepingut kogueelarvega 135 miljonit eurot aastas. Kolme täiendava säästva kalapüügi partnerluslepingu üle on peetud läbirääkimisi ja need peaksid jõustuma lähitulevikus. Peale selle on EL võtnud vastu uued eeskirjad ELi laevade säästva kalapüügi tagamiseks ELi vetest väljaspool. Samuti on EL jätkanud ETR-kalapüügi vastase võitluse toetamist eri piirkondlikes kalandusorganisatsioonides. ELi toetusel võeti vastu Vahemere piirkonnas ja Mustas meres ETR-kalapüüki käsitlev kava ning pakuti India ookeanis ja Lõuna-Jäämeres ETR-kalapüügiga tegelevatele laevadele välja nimekirja kandmise ranged menetlused. Peale selle rakendas Euroopa Kalanduskontrolli Amet, keda toetas Euroopa Meresõiduohutuse Amet, kogu maailmas ETR-kalapüügi tõkestamise abistamise ja suurendamise katseprojekti. Lisaks tegi EL 2016. aasta oktoobris Maailma Kaubandusorganisatsioonis ettepaneku keelustada teatud kalandustoetuste vormid, mis soodustavad liigset püügivõimsust, ülepüüki ning ETR-kalapüüki. EL osaleb jätkuvalt aktiivselt selles, et jõuda hiljemalt 2020. aastaks kokkuleppele kooskõlas kestliku arengu 14. eesmärgi alla kuuluva 6. alaeesmärgiga. ELi strateegia, mis käsitleb plasti ringmajanduses, koosneb terviklikust lähenemisest plastjäätmete ja mikroplasti (eelkõige merekeskkonda) lekkimise lõpetamisele ning sellega kaasnes ettepanek kümne kõige sagedamini randadest ja merest leitava ühekordse plasttoote keelustamise ning ka kaotatud või hüljatud püügivahendeid käsitlevate uute eeskirjade kasutuselevõtu kohta. Paketti täiendab sadama vastuvõtuseadmeid ja -rajatisi käsitleva uue direktiivi ettepanek, et tegeleda laevadelt, sh kala- ja väikelaevadelt pärineva mereprügi probleemiga. EL on osalenud üha pakilisemale mereprügi probleemile rahvusvahelisel tasandil lahenduse kujundamisel. Seda tehes tugines ta ELi strateegiale plasti kohta ringmajanduses. EL toetab aktiivselt kolmanda ÜRO Keskkonnaassamblee poolt 2017. aasta detsembris vastu võetud mereprügi ja mikroplasti käsitleva resolutsiooni järelmeetmeid. 2018. aastal toetas EL G7 eesistujariigi Kanada keskendumist mereprügile ja plastireostusele. Samuti on EL pakkunud sihipärast toetust jäätmekäitluse parandamisele Vaikse ookeani piirkonnas ja Kagu-Aasias, mis seisavad silmitsi suurte väljakutsetega plastireostusega võitlemisel. Merekaitsealade Atlandi-ülene võrgustik on kokku toonud Atlandi-äärsete merekaitsealade juhid Põhja- ja Lõuna-Ameerikast, Aafrikast ja Euroopast. Mestimise projektid on võimaldanud neil võrgustuda ja jagada parimaid majandamistavasid. Nüüd ootavad nad ühisel strateegial põhineva koostöö jätkamist. EL on juba määranud rohkem kui 10 % oma mere- ja rannikualadest merekaitsealadeks – kaks aastat enne rahvusvahelise bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni 2020. aastaks seatud eesmärgi saavutamise tähtaega – ja võtab meetmeid nende tõhusa majandamise tagamisel. Nüüd aitab ta teistel seda eesmärki saavutada, edendades uusi ja hästi majandatud merekaitsealasid kogu maailmas. Üle 23 miljoni euro investeeriti suuniste väljatöötamisse, teadustöö ja uuringute tegemisse ning mestimise projektide loomisse vastastikuse õppimise ja koostöö edendamiseks. ·Kolmas sammas: rahvusvaheliste ookeanialaste teadusuuringute tugevdamine ja andmete parandamine

2018. aastal avaldas komisjon oma teise ookeanide seisundi aruande. ELi Copernicuse merekeskkonna seire teenuse kaudu saadud igakülgsete uusimate andmete põhjal hinnatakse aruandes maailmamere ja Euroopa piirkondlike merede hetkeseisundit, looduslikku varieerumist ning neis toimuvaid muutusi. Tugev ookeanipoliitika sõltub sellest, kui põhjalikult me oma ookeane tunneme, kuidas need reageerivad inimtegevuse kumulatiivsetele mõjudele ja kuidas saame targalt kasutada seda, mida ookeanid suudavad pakkuda. EL on jätkuvalt edendanud ookeanialaseid teadusuuringuid ja andmete saamist ning okeanograafiat, eesmärgiga töötada välja terviklikud, usaldusväärsed, võrreldavad ja kättesaadavad ookeanialased teadmised poliitikakujundamise parandamiseks, innovatsiooni edendamiseks ja säästva meremajanduse hõlbustamiseks. Seetõttu hakkas komisjon igal aastal avaldama Copernicuse andmetel põhinevat ookeanide seisundi aruannet. Komisjon on eriti huvitatud andmete kogumise, kättesaadavuse ja ühilduvuse parandamisest. Euroopa merevaatlus- ja andmevõrgu (EMODnet) kaudu ühendab komisjon üleilmsed ja riiklikud andmebaasid, et luua rahvusvaheline mereandmevõrk, millega pakutakse vaba juurdepääsu ookeaniandmetele ja -toodetele Euroopast ja väljastpoolt. Näiteks nägi EL 2018. aastal ette 3,5 miljonit eurot paremaks ookeaniandmete alaseks koostööks Hiinaga. Peale selle rahastab EL teadusuuringute ja innovatsiooni programmi „Horisont“ kaudu projekte, millega muudetakse Atlandi ookeanis ja Euroopat ümbritsevates meredes tehtavad ookeanivaatlused tulevikus kasutamiseks sobivaks. Eesmärgiga suurendada investeeringuid merealastesse teadusuuringutesse ja innovatsiooni, on komisjon hoogustanud pilvepõhiste teenuste ja teadustaristu väljatöötamist programmi „Horisont 2020“ kaudu. Väljaspool ELi asuvate partneritega tehtav koostöö aitab meil paremini mõista ookeanide dünaamikat ja suundumusi. See ergutab ka innovatsiooni ja vähendab kulusid. 2013. aasta Galway avaldus Atlandi ookeani koostöö kohta on juba süvendanud ELi mereuuringualast koostööd USA ja Kanadaga. Sellele edukale kogemusele tuginedes sõlmis EL 2017. aastal Brasiilia ja Lõuna-Aafrikaga Belémi avalduse Atlandi ookeani alase teadus- ja innovatsioonikoostöö kohta, laiendades koostööd Atlandi ookeani lõunaossa. Komisjon sõlmis 2018. aastal Argentina ja Roheneemesaartega tehtavat mereuuringute ja -innovatsiooni alast koostööd käsitlevad halduskokkulepped. Tänu tulenevale Atlandi ookeani alaste teadusuuringute liidule ulatub Atlandi ookean Arktikast Antarktikani. Edasised arengusuunad Alates rahvusvahelise ookeanide majandamise kava vastuvõtmisest ja seda täiendades võttis EL meetmeid ja tegi algatusi, mis aitavad edaspidi rahvusvahelist ookeanide majandamist tugevdada. ·Algatuse „Meie ookean“ järelevaatajana kutsus EL 2017. aastal Maltas ja 2018. aastal Balil toimunud konverentsidel üles võtma sihipäraseid üleilmseid meetmeid ning lõi ambitsioonikaid kohustusi ookeanide majandamise parandamiseks. ·Meremajanduse toetajana algatas komisjon ka vabatahtlikke säästva meremajanduse rahastamispõhimõtteid käsitleva partnerluse ning esitas ettepaneku luua keskkonnasäästlikeks peetavate majandustegevuste klassifitseerimissüsteem ehk taksonoomia, mis hõlmab mereressursside säästva kasutamise ja kaitsega seotud tegevusi. ·Lisaks ELi poolt mereuuringutesse tehtud investeeringutele määrati viimasel kahel aastal 46 miljonit eurot Copernicuse merekeskkonna seire teenuse jaoks ookeanide hetkeseisundi, kaasa arvatud kliimamuutuste mõju ülemaailmseks seireks, prognoosimiseks ja analüüsiks. ·Komisjon pakkus rahvusvaheliseks ookeanide majandamiseks välja sihipärased rahalised vahendid Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (2021–2027) raames. See võimaldaks ELil võtta sihipäraseid meetmeid, näiteks edusammude tegemiseks ETR-kalapüügiga võitlemisel ja rahvusvahelise merendusjulgeoleku edasiarendamiseks. ·Komisjon on teinud oma ettepanekud ELi teadusuuringute ja innovatsiooni programmi „Euroopa Horisont“ 2020. aasta järgseks perioodiks (2021–2027). Ka rahvusvaheline ookeanide majandamine on üks esmatähtsaid valdkondi välja pakutud 2020. aasta järgsetes välistes rahastamisvahendites. ·Musta mere jaoks ühise merenduskava väljatöötamine sai alguse ministrite deklaratsiooniga „Towards a Common Maritime Agenda for the Black Sea“ („Musta mere ühise merenduskava suunas“), mis kinnitati 2018. aastal Euroopa merenduspäeval Bulgaarias Burgases. ·Lõpetuseks, EL aitab kaasa teisele, praegu ettevalmistamisel olevale ÜRO maailmamere hindamisele ning on hakanud valmistuma ka oma panuse andmiseks ÜRO algatusse „Ookeaniteaduste dekaad kestliku arengu hüvanguks (2021–2030)“. Kokkuvõte ja edasised sammud Alates oma rahvusvahelise ookeanide majandamise kava vastuvõtmisest on EL teinud mitu edusammu. Olulisi edusamme tehti kõigis kolmes esmatähtsas valdkonnas ja mujalgi. Ent probleemid jäävad alles. Ookeanisüsteemid on keerukad ja seega on ookeanide majandamine oma olemuselt mitmeosaline. Kliimamuutused, reostus, elurikkuse kadumine, avamerel kaevandamine ja ülepüük koormavad jätkuvalt meie maailmamerd. Üheskoos ohustavad need mereelustikku mitmel moel. Need põhjustavad hirmuäratava probleemi, mis on liiga suur ja keeruline, et seda suudaks üks riik või piirkond üksi lahendada. Maailma ookeanide heas seisundis hoidmine eeldab osalejate laialdast liitu, mis tegutseks üheskoos rahvusvaheliste eeskirjade põhjal. Kuna maailma rahvaarv peaks jõudma 2050. aastaks 9–10 miljardini, siis surve üksnes suureneb. Edasiste ookeanimeetmete usaldusväärse rahvusvahelise juhtiva edendajana on EL jätkuvalt pühendunud positiivsele muutusele, eriti seoses neljaga kümnest kestliku arengu 14. eesmärgi alla kuuluvast alaeesmärgist, mis tuleb saavutada 2020. aastaks. Ennetades valitsustevahelise kliimamuutuste rühma tulevast aruannet ookeanide ja krüosfääri kohta, tõhustab EL ka oma meetmeid, et tagada ookeanidele ja ookeanide kasutusaladele avalduva kliimamuutuste mõjuga kohanemine.