EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOON,
mis sisaldab tähelepanekuid, mis on lahutamatuks osaks otsusele heakskiidu andmise kohta Euroopa
Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarve täitmisele –III jagu –komisjon
EUROOPA PARLAMENT,
—võttes arvesse Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarvet, (1)
—võttes arvesse Euroopa ühenduste lõplikku aastaaruannet –Eelarveaasta 2003 –I köide –Konso-
lideeritud aruanded eelarve täitmise kohta ja konsolideeritud finantsaruanded (SEK(2004) 1181 –
C6-0012/2005, SEK(2004) 1182 –C6-0013/2005), (2)
—võttes arvesse komisjoni aruannet 2002. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmise järelmeetmete
kohta (KOM(2004) 0648 –C6-0126/2004),
—võttes arvesse aastaaruannet eelarve täitmisele heakskiitu andvale asutusele 2003. aastal tehtud sise-
auditite kohta (KOM(2004) 0740),
—võttes arvesse kontrollikoja 2003. aasta aastaaruannet (3) ja eriaruandeid koos auditeeritud institutsioo-
nide vastustega,
—võttes arvesse kontrollikoja poolt vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 248 esitatud kinnitavat avaldust
aruannete usaldatavuse ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta, (4)
—võttes arvesse nõukogu 8. märtsi 2005. aasta soovitust (C6-0077/2005),
—võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikleid 274, 275 ja 276 ning Euratomi asutamislepingu artikleid
179a ja 180b,
—võttes arvesse nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb
Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (5) eelkõige selle artikleid 145, 146
ja 147,
—võttes arvesse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat 21. detsembri 1977. aasta finantsmää-
rust, (6)
—võttes arvesse kodukorra artiklit 70 ja V lisa,
—võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni aruannet ja teiste asjaomaste komisjonide arvamusi
(A6-0070/2005),
A. Arvestades, et ELi poliitika rakendamist iseloomustab peamiselt komisjoni ja liikmesriikide vahelinehalduskoostöö.
B. Arvestades, et vastavalt finantsmääruse artikli 53 lõikele 3 “delegeeritakse täitmisülesanded liikmes-
riikidele ”seal, kus komisjon täidab eelarvet halduskoostöö kaudu, ja arvestades, et liikmesriigid
peavad toimima kooskõlas liidu vastu võetud suunistega.ET L 196/4 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
(1) ELT L 54, 28.2.2003, lk 1.
(2) ELT C 294, 30.11.2004, lk 1.
(3) ELT C 293, 30.11.2004, lk 1.
(4) ELT C 294, 30.11.2004, lk 99.
(5) EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.
(6) EÜT L 356, 31.12.1977, lk 1.
C. Rõhutades veel kord, (1) et eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlus on protsess, mis taotleb
muuhulgas ELi finantsjuhtimise parandamist, parandades otsuste vastuvõtmise aluseid kontrollikojaaruannete ning institutsioonide vastuste ja arvamuste valguses.
D. Arvestades, et vastavalt asutamislepingule on komisjonil algatusõigus, ja arvestades, et lõplik finants-vastutus eelarve täitmise eest on jagamatu ning lasub –vastavalt Maastrichti lepinguga rakendatud
lähimuspõhimõttega –komisjonil, nagu on sätestatud asutamislepingu artiklis 274, ja vastavalt sellele
tuleb sätestada ühenduse rahaliste vahendite asjakohane kontrollimine.
E. Arvestades, et järelevalvesätete täieliku vastavuse tagamine on eeskätt komisjoni huvides,
A. HORISONTAALSED KÜSIMUSED
1. avaldab kahetsust kontrollikoja eksitava avalduse üle tõukefondide täitmata kulukohustuste kohta, mis
2003. aasta lõpus oli “viie aasta maksete väärtuses vastavalt praegusele kohustuste täitmise määrale;
…”(0.6.), kuna see number hõlmab aastaid 2004 –2006, mille eest ei olnud 2003. aastal võimalik
kulukohustusi täita, tuletab meelde, et kasutamata rahalised vahendid hüvitatakse liikmesriikideleperioodi lõpul;
2. tervitab asjaolu, et selle probleemi lahendamisele on suuresti kaasa aidanud n +2 reegli (kulukohus-
tuste täitmise aasta +2) sisseviimine, mille tõttu on viimasel kahel aastal võetud vastu enam kui 99 %tõukefondide vahenditest;
3. kutsub komisjoni üles –pidades ühtlasi silmas uut, 2006. aasta järgset finantsperspektiivi –leidma
poliitika õigeks rakendamiseks tasakaalu poliitika väljatöötamise ja arvestusprotsessi vahel ningkutsub komisjoni üles teostama kriitilist analüüsi, kaaludes uuesti läbi võimu jaotamist komisjonis
(juhtimise ülesehitus) ja haldusprotsesse;
4. lisaks kutsub komisjoni lülitama uute määruste laiendatud mõjuhinnangusse liikmesriikide ja lõplike
kasusaajate rakenduskulud ning halduskoormuse, luues sellega kontrolli ja tasakaalu, et hoida raken-duskulud ja halduskoormuse vastuvõetavates piirides;
Aruannete usaldusväärsus –märkustega järeldusotsus
5. märgib, et välja arvatud tõhusate sisekontrolli meetmete puudumine mitmesuguste tulude ja ettemak-
sude kohta, on kontrollikoda arvamusel, et Euroopa ühenduste konsolideeritud aastaaruanded janendega kaasnevad märkused peegeldavad usaldusväärselt ühenduste 2003. aasta tulusid ja kulusidning nende finantsseisukorda aasta lõpus (Kinnitav avaldus, II ja III lõik);
6. juhib tähelepanu järgmistele väljavõtetele “Aastaaruanne eelarve täitmist kinnitavale asutusele 2003.
aastal tehtud siseauditite kohta ”,(
2) mis käsitleb arvestus- ja juhtimisteabesüsteeme:
“… tuleb tugevdada ja professionaalsemaks muuta ka peadirektoraatide arvestusüksusi, misläbi
komisjon ja selle juhtkond saaksid olla kindlad, et aruanded on süsteemselt täielikud, täpsed jaasjakohased nii üksikute peadirektoraatide kui kogu komisjoni tasandil ”(lehekülg 5),
“süsteemid peavad tagama, et aruannetes sisalduks kogu asjakohane teave ”(lehekülg 5),
“juhtkonnal ja organisatsioonivälistel sidusrühmadel peab olema kindlustunne selles, et aruannetes
esitatud arvnäitajad vastavad tegelikkusele ”(lehekülg 6)ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/5
(1) ELT L 330, 4.11.2004, lk 82.
(2) KOM(2004) 0740.
ja teeb järelduse, et sõnastus osutab sellele, et:
—puudub kindlustunne, et aruanded on süsteemselt täielikud, täpsed ja asjakohased,
—süsteemid ei taga, et aruannetes sisalduks kogu asjakohane teave,
—juhtkonnal ja organisatsioonivälistel sidusrühmadel pole kindlustunnet selles, et aruannetes
esitatud arvnäitajad vastavad tegelikkusele;
7. avaldab kahetsust, et volituste jaotus komisjoni valitsemisstruktuuris pisendab peaarvepidaja rolli
arvepidamise osas teabe kogumisele, mida ta saab eelarvevahendite käsutajatelt; usub, et peaarvepi-dajale tuleks anda volitused täielikuks arvepidamiseks institutsioonis kui tervikus ja peaks mittetoetuma üksnes enam kui kolmekümnele delegeeritud eelarvevahendite käsutajale;
8. loodab, et peaarvepidaja allkirjastab raamatupidamisaruanded –mitte raamatupidamisaruannetele
lisatud märkused –saades seeläbi isiklikult vastutavaks nendes esitatud andmete eest, ja piiravate
tingimuste olemasolu korral selgitab täpselt tehtud reservatsioonide olemust ja ulatust; toonitabkolleegiumi poolt raamatupidamisaruannete formaalse vastuvõtmise erinevust, võrreldes raamatupi-damisaruannete tunnistamisega õigeteks ja ausateks dokumentideks peaarvepidaja poolt; kutsubkomisjoni veel kord (
1) esitama nõutavad õigusloomealased ettepanekud finantsmääruse ja/või selle
juurde kuuluvate rakendussätete muutmiseks;
9. avaldab kahetsust komisjoni vastuseisu üle laiendada peaarvepidaja volitusi; rõhutab, et raamatupida-
misaruannete sertifitseerimine on kontrollistruktuuri põhielement ja et kontrollistruktuuri muudelemendid on tõsiselt nõrgendatud seni, kuni see element puudub; on nõus äsjaste uuendustegakomisjoni finantsjuhtimises, millega anti vastutus igale peadirektorile; on siiski veendunud, et kinni-tust, mille annavad peadirektorid, peab toetama üldine kinnitus peaarvepidajalt, kes vastutab täiesulatuses ja kellel on vajalikud vahendid selle vastutuse kandmiseks;
10. loodab, et komisjon lisab finantsmääruse muutmise ettepanekusse sätted, mis nõuavad peaarvepidajalt
raamatupidamisaruannete sertifitseerimist, näiteks süstemaatilise või pistelise kontrolli alusel; on arva-musel, et peaarvepidajale tuleb anda finantsdirektori volitused, hinnates tema rolli institutsioonishaldusliku vastukaaluna selle 39 talitusele, ja et tema praegune roll anda heakskiit peadirektoriteltsaadavale teabele üksnes väga formaalset, ilma õiguseta seada vajaduse korral piiranguid (finantsmää-
ruse artikkel 61), on vastuolus finantsjuhtimisreformi eesmärgiga;
11. rõhutab, et peaarvepidaja volituste laiendamine ei ole tagasisamm vanasse süsteemi, kus toonane
“finantskontrolör ”kinnitas makseid ja kulukohustusi ning viis läbi tehingute eelkontrolli; rõhutab
erinevust vana süsteemiga ja nõuab peaarvepidaja volituste laiendamist nii, et ta saaks teostadatehingute süsteemset eelkontrolli ja pistelist järelkontrolli; avaldab kahetsust, et komisjon jätkabeksitava ja eksliku väite esitamist, et peaarvepidaja suurendatud roll kontrollistruktuuris on tagasi-samm vanasse süsteemi ja et peaarvepidaja allkiri raamatupidamisaruannetel on puhtalt formaalne;
12. teavitab komisjoni, et ta ei saa leppida üksnes kosmeetiliste parandustega peaarvepidaja rolli osas;
loodab, et finantsmäärusse viia sisse nõude finantsdirektori deklaratsiooni kohta, milles ta omalvastutusel –ja mitte peadirektoritelt saadud teabe põhjal –kinnitab, et raamatupidamisaruanded
esitavad õige ja ausa ülevaate ning et aluseks olevad tehingud on õiguspärased ja korrektsed;
13. ei saa aru, kuidas saab olla võimalik, et kontrollikoda on kümme aastat andnud mittekinnitava
avalduse makseassigneeringute kohta, lugedes samal ajal komisjoni üldraamatupidamisaruanded de
facto korrektseteks; sooviks selles küsimuses saada kontrollikojalt kirjalikku lühiselgitust;ET L 196/6 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
(1) 4. detsembri 2003. aasta resolutsiooni (ELT C 89 E, 14.4.2004, lk 153) lõige 21 ja 21. aprilli 2004. aasta 2002. aasta
eelarve täitmisele heakskiidu andmise resolutsiooni (ELT L 330, 4.11.2004, lk 82) lõige 68.
14. tuletab meelde, et 17. detsembril 2002. aastal kiitis komisjon heaks tegevusplaani Euroopa ühenduste
raamatupidamissüsteemi moderniseerimiseks, mis peaks käivituma 1. jaanuarist 2005; rõhutab, etalgbilansi koostamine on otsustava tähtsusega edukaks üleminekuks kassapõhiselt raamatupidamis-süsteemilt tekkepõhisele raamatupidamissüsteemile;
Kontrollikoja 2003. aasta üldhinnang –puudub piisav kindlus
15. märgib pettumusega, et “kontrollikojal puudub endiselt piisav kindlus selle kohta, kas järelevalvesüs-
teeme ja kontrolle tähtsamate eelarvevaldkondade suhtes rakendatakse tõhusalt, mis võimaldaks toimetulla riskidega seoses raamatupidamisaruannete aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsu-sega”(0.4.);
Kontrollikoja erihinnang
16. tuletab meelde kontrollikoja erijäreldusi seoses makseteks tehtavate kulutustega:
—põllumajandus: “…olukord vajab parandamist põllumajanduskulutuste osas tervikuna, et oleks
võimalik korrigeerida järelevalvesüsteemides ja kontrollides tuvastatud olulisi puudusi ”(Kinnitav
avaldus, lõige VIa),
—tõukefondid: “… tuvastati endiselt puudujääke süsteemides, millega kontrollitakse ühenduse
eelarve täitmist liikmesriikides …”(Kinnitav avaldus, lõige VIb),
—sisepoliitika: “…ei ole järelevalvesüsteeme ja kontrolle veel piisavalt täiustatud, et oleks võimalik
vältida maksete seaduslikkuse ja korrektsusega seonduvaid olulisi vigu …”(Kinnitav avaldus, lõige
VIc),
—välistegevus: “…on esmatähtis, et süsteemide ja kulude järelevalve ning kontrolli jaoks olulised
elemendid toimiksid, võimaldamaks sisse viia vajalikud parandused ”(Kinnitav avaldus, lõige VId),
—ühinemiseelne abi: “… põhjustasid juba 2002. aastal tuvastatud puudujäägid järelevalvesüstee-
mides ja kontrollis vigu ja suuremaid riske, mõjutades tehingute seaduslikkust ja korrektsust ”
(Kinnitav avaldus, lõige VIe),
—halduskoostöö: “ühise …, detsentraliseeritud …ja kaudse tsentraliseeritud juhtimise …raames,
kus vead mõjutavad tehinguid olulisel määral, tuleb veelgi rohkem pingutada, et järelevalvesüs-teem ja kontroll oleksid tõhusad ja kaasnevaid riske võidaks paremini käsitleda ”(Kinnitav avaldus,
lõige VIII);
17. märgib, et kontrollikoja leiud määratlevad selgelt aruannete aluseks olevate tehingute õiguspärasuse ja
korrektsusega seotud põhiprobleemid eelkõige liikmesriigi tasandil ja vähemal määral ka komisjonitasandil;
18. on arvamusel, et halduskoostöös ühenduse vahendite puhul peab komisjon edasilükkamatult kiiresti
leidma viise parandada aruandekohustust liikmesriigi tasandil, tegeldes tõhusalt “delegeerimise ohuga ”,
mis tuleneb asjaolust, et komisjon, kes kannab lõplikku eelarvelist vastutust kõigi kulude eest,vastutab ka siis, kui ELi vahendeid kulutatakse halduskoostöös liikmesriikidega;
Delegeerimise oht
19. märgib, et kui liikmesriigid vastutavad ELi eelarve lõviosa täitmise eest, kannab komisjon lõplikku
vastutust täitmise ning –vastavalt Maastrichti lepinguga rakendatud lähimuspõhimõttega –seega ka
kontrollimeetmete eest liikmesriikides ja komisjoni sees;
20. märgib, et vahetegemine ühenduse poliitika finantseerimise ja rakendamise vahel tekitab niinimetatud
“delegeerimise ohu ”, mis puudutab alljärgnevaid küsimusi:
a) tunnistamine, et liikmesriigid ja abisaajad ei pööra alati Euroopa raha kulutamisele samasugust
tähelepanu kui riigi raha kulutamisele;ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/7
b) liikmesriikide kontrollistandardite ebaühtlane kvaliteet ja enamiku riiklike auditeerimisasutuste
märkimisväärne mittekaasamine kinnitamaks, et Euroopa vahendeid kasutatakse korrektselt jaseaduspäraselt kavatsetud eesmärkidel;
c) ülemäärane lootmine kontrollimehhanismide juriidilistele ja lepingulistele määratlustele, ilma
igasuguse piisava püüdeta rajada komisjoni ja liikmesriikide haldusasutuste suhted headele valit-semis- ja raamatupidamistavadele;
d) tagastusmehhanismide ex post olemus, mis juhib tähelepanu kõrvale vajaduselt võtta heastavad
meetmed kasutusele nii varakult kui võimalik ja paljudel juhtudel lubab vigadel korduda liiga pikaajavahemiku vältel;
e) pikavõitu sündmusteahel eelarvekohustusest kuni lõpliku saajani, mis nõuab suuri jõupingutusi
kontrolljälje järgimisel;
f) põhjalike valimikontrollide tegemise võimaluste piiratus, võrreldes tehingute koguarvuga;
21. on arvamusel, et neid probleeme ei saa lahendada üksnes keskselt kehtestatud kontrollidega ja et
praegune olukord näitab selgelt vajadust uute vahendite järele, mis suurendaksid komisjoni arusaamistliikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemidest; leiab, et üksnes piisavalt terviklik ex ante avalikustav
avaldus ametliku teatisena ja iga-aastane ex post kinnitav avaldus iga liikmesriigi kõrgeimalt poliitiliselt
ja juhtivalt organilt (rahandusminister) põhiliste tehingute õiguspärasuse ja korrektsuse kohta, naguon korduvalt soovitanud komisjoni sisekontrolli teenistus, (
1) võimaldaks komisjonil täita oma kohus-
tusi vastavalt asutamislepingu artiklile 274;
22. kutsub komisjoni üles esitama enne 1. oktoobrit 2005 esialgset aruannet, mis sillutaks tee liikmes-
riikidega sõlmitava protokollini, milles juhtiv organ (rahandusminister) deklareerib igal aastal enneväljamakseid, et paika on pandud nõuetele vastavad kontrollisüsteemid, mis võimaldavad andaadekvaatset kinnitust komisjoni aruandluseesmärkideks;
23. soovitab, et nimetatud aruandes nõutaks, et iga-aastases avalikustavas avalduses sisalduks:
a) liikmesriigi juhtiva organi antud kontrollisüsteemide kirjeldus;
b) kinnitus nende kontrollisüsteemide tõhususele;c) vajaduse korral heastav tegevuskava, mille on koostanud liikmesriigi juhtiv organ komisjoniga
konsulteerides;
d) kirjelduse kinnitus riiklike auditeerimisasutuste või teise välise audiitori poolt, ja
soovitab lisaks, et nimetatud aruandes täpsustataks komisjoni õigused avalikustavat avaldust kont-
rollida ja et loodaks selge seaduslik karistusi määrav võim, et mõjutada vastava liikmesriigi üldistrahastamist ebapiisava avalikustamise korral;
24. ei pea asjakohaseks langetada otsus halduskoostöö poliitika assigneeringute osas pärast 2007. aastat
algavaks perioodiks, andmata konkreetset vastust kontrollikoja märkustele ja parandamata oluliseltkontrollimehhanisme liikmesriikides;
25. teavitab komisjoni ja nõukogu raskustest, mis puudutavad institutsioonidevahelise lepingu sõlmimist
uue finantsperspektiivi kohta enne, kui iga liikmesriigi kõrgeima poliitilise ja juhtiva organi (rahan-dusminister) tehtud avalikustavate avalduste põhimõte, nagu kirjeldatakse lõigetes 21 –23, on täiel
määral heakskiitu leidnud ning kui selle operatiivne rakendamine on tehtud prioriteediks;ET L 196/8 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
(1) Vaata “Aastaaruanne eelarve täitmist kinnitavale asutusele 2003. aastal tehtud siseauditite kohta ”(KOM(2004) 0740),
lk 6.
26. on arvamusel, et Euroopa Liidu finantsjuhtimise progress pole võimalik ilma liikmesriikide aktiivse
osaluseta ja et see “osalus ”peab olema kinnitatud poliitilisel tasandil;
27. on veendunud, et rahandusminister eelistab kehtestada korralikult funktsioneerivad järelevalvesüs-
teemid ja kontrollid, selle asemel, et riskida selgitamisega oma riigi parlamendi ees, miks riigi rahasttuleb märkimisväärseid summasid Euroopa Liidule tagasi maksta;
28. kutsub komisjoni üles olema rangem makseasutuste järelevalve ja sallimatum ebapädevuse osas,
kaaludes järgmiste meetmete teostatavust:
—nõuda kõikide makseasutuste iga-aastast auditeerimist välise audiitori poolt,
—töötada välja tulemuseesmärgid,
—peatada maksed, kui selgelt määratletud tulemuseesmärke ei saavutata, ja tagada, et asutusi teavi-
tatakse eelnevalt sellest halva toimimise paratamatust tagajärjest,
—eemaldada asutused, mis järjekindlalt ei saavuta tulemuseesmärke,
—teha asutused finantsiliselt vastutavaks oma vigade eest;
Kontrollikoja kinnitav avaldus …
29. tuletab meelde, et Maastrichti lepingu jõustumisest alates tuleb kontrollikojal igal aastal esitada
Euroopa Parlamendile ja nõukogule kinnitav avaldus (tuntud kui “DAS”, mis on lühend prantsuskeel-
sest väljendist “Déclaration d'Assurance ”) aruannete usaldusväärsuse ja aluseks olevate tehingute
õiguspärasuse ja korrektsuse kohta;
30. rõhutab, et otsus kriteeriumite ja meetodi kohta, kuidas kontrollikoda kinnitava avalduseni jõuab, jäeti
kontrollikoja otsustada ega ole seadusandliku võimu poolt ette kirjutatud;
31. tuletab meelde, et esialgselt rajas kontrollikoda oma audiitorihinnangu täielikult statistilisele meeto-
dile, mis seisnes üldvalimi otseses põhjalikus testimises ja kõige tõenäolisema veamäära väljaselgita-mises;
…ja sellele omased probleemid
32. võtab järgnevalt kokku mõned piirangud, mis on kinnitavale avaldusele omased ja iseloomulikud,
niivõrd kui neid elemente peaks arvesse võtma kinnitava avalduse analüüsi tulemuste hindamisel janende tulemuste mõju otsusele, kas kiita eelarve täitmine heaks või mitte, samuti võimalikud tule-vased kinnitava avalduse meetodite parandused:
a) kinnitav avaldus on osa kontrollikoja tehtavast finantskontrollist; selle eesmärgiks on kinnitada
aluseks olevate tehingute korrektsust ja õiguspärasust; tüüpilised finantskontrolli küsimused on:“kas aruanded esitavad õige ja ausa ülevaate? ”ja“kui palju vigu tehingutes leiti? ”;
b) kinnitav avaldus on ainult kaudselt osa tulemusauditist, (
1) mis on ulatuselt laiem, sest uurib, kas
ressursse kasutati optimaalsel viisil; tüüpiline tulemusauditi küsimus on: “kas ressursse kulutati
mõistlikult ning kas kasutati säästlikult, tõhusalt ja mõjusalt? ”;
c) isegi kui kinnitav avaldus suudab näidata, et viis, kuidas ressursse kasutati, oli 100 % korrektne ja
õiguspärane, ei anna see ühtegi osutust selle kohta, kas vahendeid kulutati otstarbekalt, sestkinnitav avaldus ei saa esitada seda küsimust ega anda vastust; teisisõnu: raha võib olla täielikultraisatud, isegi kui seda on kasutatud täiesti korrektsel ja õiguspärasel viisil;ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/9
(1) Kutsutakse ka “usaldusväärse finantsjuhtimise auditiks ”või“kvaliteedi-hinna suhte auditiks ”.
d) praegune keskendumine kulutuste õiguspärasusele ja korrektsusele ei aita teavitada seadusandjat
ega avalikkust, kas raha on tõhusalt kasutatud;
e) kinnitava avalduse lähenemine tuleneb poliitilisest tähelepanust, mida pööratakse “vajadusele ”
vähendada pettusi ja rikkumisi, kuid see ei aita märkimisväärselt kaasa raiskamise vähendamisele;
f) meedia tõlgendab käesolevat kinnitavat avaldust väga tihti valesti ja esitab negatiivset kinnitavat
avaldust kui tõendust, et enam-vähem kõiki ELi vahendeid kasutatakse pettustes; taoline eksitavpilt võib avaldada negatiivset mõju kodanike suhtumisele teistesse ELi küsimustesse nagu põhi-seadus või uus finantsperspektiiv;
g) kinnitava avalduse lähenemine ei ole veel piisavalt võimeline määratlema progressi: kas kinnitav
avaldus on positiivne või negatiivne; meetodeid tuleks edasi arendada, selleks et saada piisavaltteavet, mis osutaks, missuguseid parandusi on igas sektoris erinevates liikmesriikides aasta-aastalttehtud;
Käesolev kinnitava avalduse reform …
33. tunnistab, et viimastel aastatel on kontrollikoda võtnud tõstatunud kriitika teatavaks ja on püüdnud
kinnitava avalduse meetodeid reformida, laiendades selle hindamisaluseid;
34. märgib, et üldine kinnitav avaldus kajastab praegu omavahendite ja finantsperspektiivi iga tegevus-
peatüki hindamiste koondtulemust ja et sektorite hinnangud põhinevad praegu neljal teabeallikal:
a) järelevalvesüsteemide ja kontrollide hindamine;b) tehingute sisuline kontrollimine;c) aastategevuse aruannete ja komisjoni peadirektorite deklaratsioonide ülevaatamine;d) teiste audiitorite asjassepuutuvate tulemuste hindamine;
…on samm õiges suunas, kuid see näib liiga tagasihoidlik
35. märgib, et keskne küsimus kinnitava avalduse kontekstis peaks olema, kas ühenduse ja riigi tasandil
rakendatud järelevalvesüsteemid ning kontrollid annavad komisjonile mõistliku kinnituse aluseksolevate tehingute õiguspärasuse ja korrektsuse kohta;
36. kutsub kontrollikoda üles jätkuvalt parandama üldise kinnitava avalduse esitust ja erakorralisi hinda-
misi, jätkates suunda reservatsioonide ulatuslikuma kirjelduse poole ning kaasates selgesõnalisemat jaspetsiifilisemat teavet puuduste kohta erinevates sektorites ja liikmesriikides, eesmärgiga kehtestadariskipõhisel lähenemisel koostatud operatiivne loetelu reservatsioonidest, mida saab aja jooksul jälgida;
37. mõistab, et tehingute valimi uurimise eesmärk ei ole enam kõige tõenäolisema veamäära arvutamine
ja et kontrollimise tulemusi kaalutakse uue lähenemise kohaselt koos ülejäänud kolme samba tule-mustega;
38. kutsub kontrollikoda –et hinnata, kas uus lähenemine on fundamentaalselt erinev esialgsest lähene-
misest –andma edasist teavet suhete kohta sektoritele hinnangu kujundamise nelja informatsioonial-
lika vahel;
39. kutsub kontrollikoda selgitama üksikasjalikult, millisel määral on õnnestunud saada audititulemusi
“teistelt audiitoritelt ”ja mis rolli on need tulemused mänginud kontrollikoja hinnangutes; märgib, et
aastaaruandes puuduvad viited teiste audiitorite tulemustele; hindaks iseäranis teavet tulemuste jaraskuste kohta, mis kaasnevad koostööga “teiste audiitoritega ”erinevates liikmesriikides, sest nende
“teiste audiitorite ”alla kuuluvad ka riiklikud auditeerimisasutused, mis on täielikult autonoomsed
Euroopa institutsioonide suhtes;ET L 196/10 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
40. arvab, et ehkki see on samm õiges suunas, pole käesolev kinnitava avalduse reform piisav, et
parandada eespool loetletud piiranguid ja puudujääke; tervitab tõsiasja, et uus lähenemine pakubmõningast arusaamist korrektsuse kohta sektorite kaupa, kuid kahetseb, et ülevaade kulutuste korrekt-susest liikmesriikide kaupa pole endiselt piisavalt kättesaadav; leiab, et kinnitav avaldus on ikka veelinstrument, mis põhineb liiga palju tehingute ja üksikute vigade analüüsil; leiab seetõttu, et tulekstugevdada järelevalvesüsteemide ja kontrollide toimimise analüüsi, eesmärgiga teha konkreetseid ette-panekuid süsteemide parandamiseks ja tuvastatud puuduste päritolu määratlemiseks;
41. kutsub kontrollikoda arendama edasi kvalitatiivset kinnitava avalduse lähenemist, et võtta piisaval
määral arvesse paljude programmide mitmeaastast kestust ja vastavaid kompenseerivaid kontrolle,nagu ex post auditid ja raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise korrektsioonid, mis
kaitsevad ELi eelarvet, tagades alusetult makstud summade tagasimaksmise; peab hinnatavaks, kuikontrollikoda esitaks selles olulises küsimuses eriaruande ja klaariks seeläbi suhte ex ante jaex post
kontrollide vahel;
42. rõhutab, et ehkki kompenseerivad kontrollid on järelevalvesüsteemide ja kontrollide tähtsad
elemendid, ei saa need kompenseerida puudusi järelevalvesüsteemides ja kontrollides ega –tõepoolest
–ka poliitikaformuleeringut kui sellist;
43. kahetseb selles osas kasvava arvu viidete pärast eelotsustele ühenduse seadusandluse tõlgenduste ja
kehtivuse suhtes; rõhutab, et tähtis on ühenduse õigusaktide nõrkust vältida, sest sel on negatiivnemõju liidu toimimisele ning see viib liikmesriikides juriidilise ebakindluseni isikute, institutsioonide jaettevõtete seas, kellele õigusaktid kohalduvad; paneb tähele kontrollikoja ühemõttelist avaldust teadu-suuringute raamprogrammide suhtes, kus “[maksete seaduslikkuse ja korrektsusega seonduvad
olulised vead] jäävad …tõenäoliselt püsima, kui programme käsitlevaid eeskirju ümber ei vaadata ”
(Kinnitav avaldus, lõige VIc);
44. kutsub komisjoni üles vähendama vea tekkimise võimalusi ühenduse rahastamise taotlemisel, tagades,
et ühenduse õigusaktid sisaldavad selgeid ja toimivaid reegleid kulude vastuvõetavuse osas ning et seenõuab hoiatavate ja proportsionaalsete halduskaristuste kohaldamist, kui vastuvõetavad kulud onosutunud ülepakututeks;
Ühekordne audit
45. tuletab meelde, et oma 10. aprilli 2002. aasta otsuse lõikes 48 heakskiidu andmise kohta komisjoni
tegevusele Euroopa Liidu 2000. eelarveaasta üldeelarve täitmisel (
1) soovis Euroopa Parlament kont-
rollikojalt arvamust “ELi eelarve suhtes ühekordse auditi mudeli juurutamise võimalikkuse kohta, kus
iga kontrollitasand tugineb eelnevale, eesmärgiga vähendada auditeeritava koormust ja suurendadaauditeerimistegevuste kvaliteeti, kuid ilma asjakohaste auditeerimisasutuste sõltumatust õõnestamata ”;
46. tuletab meelde, et komisjonil paluti sama otsusega valmistada ette aruanne samal teemal, ja märgib, et
komisjon pole seda veel teinud;
47. tervitab kontrollikoja arvamust nr 2/2004 (
2)“ühekordse auditi ”mudeli kohta, mida Euroopa Parla-
ment peab väga tähtsaks panuseks vaidlusse kinnitava avalduse teemal ja mis väärib seetõttu kõigiasjassepuutuvate lähemat tähelepanu; märgib, et arvamus ei ole “ühekordse auditi ”mudeli kohta selle
mõiste ranges tähenduses, mis tähendab, et tehing allutatakse ühele auditeerimisele ühe auditeerimi-sasutuse poolt, vaid eelkõige ja peamiselt “ühenduse sisekontrolli raamistiku (CICF) ”kehtestamise
kohta (lõige 3);
48. paneb erilise huviga tähele kontrollikoja soovitusi tõhusa ja mõjusa sisekontrolli raamistiku jaoks:
a)“ühiseid põhimõtteid ja standardeid …[tuleb] kohaldada kõigil valitsemistasandeil nii institutsioo-
nides kui liikmesriikides ”(lõige 57);ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/11
(1) EÜT L 158, 17.6.2002, lk 1.
(2) ELT C 107, 30.4.2004, lk 1.
b) sisekontrollid peaksid “pakkuma mõistlikku ”(mitte absoluutset) “kinnitust tehingute õiguspärasuse
ja korrektsuse kohta ning säästlikkuse, mõjususe ja tõhususe põhimõttele vastamise kohta ”(lõige
57);
c)“kontrollide maksumus peab olema proportsioonis kasuga, mida nad rahalises ja poliitilises mõttes
toovad ”(lõige 57);
d)“süsteem peab põhinema loogilisel ahelstruktuuril, kus kontrollide läbiviimine, dokumenteerimine
ja aruandlus toimub ühise standardi järgi, nii et see on usaldusväärne kõigile osapooltele ”(lõige
57); (1)
49. imestab viimase 10 aasta jooksul traditsioonilisele kinnitava avalduse lähenemisele osaks saanud
kriitika valguses, miks neid soovitusi ei avaldatud palju varem;
50. on arvamusel, et esitatud ühenduse sisekontrolli raamistiku struktuur võib olla tähtis instrument
paremate ja tõhusamate järelevalve- ja kontrollisüsteemide saavutamiseks ja võib seeläbi aidatakaasa kinnitava avalduse meetodite väga vajalikule moderniseerimisele;
51. rõhutab, et ELi vahendite kasutamiseks vajalik aruandekohustus algab liikmesriikides ning et iga
liikmesriigi kõrgeima poliitilise ja juhtiva organi (rahandusminister) esitatavad avalikustavad avaldused,nagu kirjeldatakse lõigetes 21 –23, peavad järelikult kuuluma lahutamatu osana ühenduse sisekontrolli
raamistiku juurde;
52. märgib, et ühenduse sisekontrolli raamistik asub –nagu selle nimigi osutab –“sisekontrolli ”vald-
konnas ega tegele seetõttu osalejatega “välise auditi ”valdkonnas;
53. kahetseb, et kontrollikoda pole teinud julgeid ettepanekuid riiklike auditeerimisasutuste osalemise
kohta läbipaistvuse ja aruandekohustuse (hea avaliku halduse võtmeelemendid) suurendamisel liik-mesriikide tasandil, eriti arvestades, et kontrollikoja audititulemused näitavad selgelt, et just seal onseda kõige rohkem vaja;
54. märgib ja tervitab Hollandi kontrollikoja algatust avaldada igal aastal “ELi suunitluse aruanne ”,m i s
käsitleb finantsjuhtimist Euroopa Liidus ja esitab oma hinnangud ELi vahendite kasutamise järelevalveja kontrolli kohta Hollandis; (
2) õhutab teisi riiklikke auditeerimisasutusi seda algatust järgima;
55. kutsub komisjoni algatama arutelu eelarve täitmise eest vastutava asutusega, kutsub nõukogu ning –
arvestades selle nõuetekohast iseseisvust –vaatlejana ka kontrollikoda koostama ühenduse sisekon-
trolli raamistiku rakendamiseks esimesel võimalusel sellekohast tegevuskava;
56. lisaks kutsub komisjoni üles tagama, et üksikasjalikes ettepanekutes, millega määratakse komisjoni
poliitikaga seotud ettepanekute õiguslik raamistik liidu poliitilise projekti osana kuni 2013. aastani,võetaks täielikult arvesse ühenduse sisekontrolli raamistikus sisalduvaid elemente ning põhimõtet,mille kohaselt iga liikmesriigi kõrgeim poliitiline ja juhtiv organ (rahandusminister) esitab lõigetes21–23 sätestatud iga-aastased teatised;
57. kutsub kontrollikoda üles teavitama Euroopa Parlamendi pädevat komisjoni, kas komisjoni ettepa-
nekud on kooskõlas “Ühenduse sisekontrolli raamistikuga ”ja iga-aastaste avalikustavate avalduste
põhimõttega;
Peadirektorite aasta tegevusaruannete ja deklaratsioonide parandamine
58. tervitab tõsiasja, et kontrollikoda tõdes, et “komisjon analüüsis esimest korda, mil määral annavad
järelevalvesüsteemid ja kontrollid kinnituse tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta ”ning et
sellega võttis komisjon “endale vastutuse eelarve täitmise eest …, käsitledes volitatud eelarvevahendite
käsutajate esitatud dokumente kui enda omasid ”(kontrollikoja 2003. aastaaruande lõige 1.58);ET L 196/12 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
(1) Vaata kontrollikoja arvamus nr 2/2004.
(2) http://www.rekenkamer.nl/9282200/v/index.htm
59. märgib samas, et kontrollikoda leidis (vt lõige 1.69, tabel 1.2, lõiked 5.57 –5.62, 7.48, 8.36 ja 8.38),
et“pole mõne talituse esitatud reservatsioonide maht ühilduv või piisavalt õigustatud võrreldes
nendes avaldustes väljendatud kinnitustega ”ning et hoolimata teatavatest edusammudest ei saa
“erinevates finantsperspektiivi valdkondades …iga-aastaseid tegevusaruandeid ja peadirektorite aval-
dusi süstemaatiliselt kasutada auditijärelduste alusena ”(vt lõige 1.71 ja tabel 1.2);
60. kutsub komisjoni üles võtma arvesse kontrollikoja ülalmainitud tähelepanekuid ning esitama igas
aasta tegevusaruandes abinõud, mida on võetud riskide ohjeldamiseks aluseks olevates tehingutes,ning hinnang nende tõhususele; eeldab, et sellised abinõud parandavad üldist riskide mõistmist ningtugevdavad riskiohjamise kultuuri komisjoni peadirektoraatides; märgib samas, et seda tuleb aidata jatoetada ühtse, keskselt juhitava riskiohjamise meetodite abil;
61. samuti kutsub komisjoni üles parandama aasta tegevusaruannete ja koondaruannete koostamisprot-
sessi ning tugevdama oma kinnituste esitusvormi, mille põhjal kontrollikoda saaks sõnastada omakinnitava avalduse; võtab arvesse, et esimesed sammud selle protsessi mõistmiseks ning aasta tege-vusaruannete, reservatsioonide ja avalduste sisulisemaks muutmisel on tehtud; kutsub komisjoni ülesosutama hoolikat tähelepanu aruannete jätkuvale täiustamisele ning tugevdama nendes sisalduvateletähelepanekutele reageerimist; kutsub komisjoni iga-aastastes tegevusaruannetes eriti selgitama kvali-fikatsioonide, reservatsioonide ja teiste tähelepanekute määratlust, mis võiksid osutada eranditelereeglitest;
62. kutsub komisjoni üles muutma iga-aastane kokkuvõttev aruanne konsolideeritud hindamisaruandeks
komisjoni juhtimis- ja finantskontrolli kui terviku kohta;
63. kutsub kontrollikoda üles viitama vajalikele tingimustele, mis võimaldaks tal võtta oma kinnitava
avalduse sõnastamisel senisest enam arvesse aasta tegevusaruandeid ja deklaratsioone;
64. kutsub komisjoni üles põhjalike koolitus- ja teabeprogrammide kaudu tagama, et kõik avalikud
teenistujad oleksid teadlikud viisidest, kuidas neil on võimalik kanda ette igast väärtoimimise võihalva juhtimise kahtlusest tavapärase hierarhiliste protsesside teel ja vajadusel informaatorite menet-
luste kaudu;
Lisasoovitused
65. kutsub komisjoni kaaluma võimalust koostada veamäärade hinnanguid sektorite ja liikmesriikide
kaupa, kasutades juba toimuva auditeerimise ja liikmesriikide teostatud kontrollimiste käigus leitut,samuti koostada liikmesriikide esitatud teabe kvaliteedi analüüse ning avaldada tulemused aastategevusaruannetes ja aasta tegevusaruannete koondaruandes selliselt, et avaneks selge pilt liikmesrii-kide haldussüsteemide kvaliteedist seoses nende vastutusega ELi ees;
66. kutsub kontrollikoda lisama kinnitava avalduse tähelepanekutele ka hinnangu komisjoni ja üksikute
liikmesriikide esitatud teabe korrektsusele ning hindama tehtud edusamme;
67. palub komisjonil vaadata finantsmäärus läbi, et parandada selle kohaldamist ja arusaadavust ning
suurendada kontrollimise mõjusust, analüüsides kriitilise pilguga kavandatud kontrollimiste kvantiteeti
ja kvaliteeti;
68. tuletab üksikutele volinikele meelde poliitilist vastutust tagada oma pädevusvaldkonna peadirektoraa-
tide hea juhtimine ja kordab ettepanekut, et iga voliniku büroos, kus probleemide üleskerkimisevarajase hoiatamise süsteemi on varem eiratud, oleks nõunik, kellele on muuhulgas erivolitusedjälgida kõiki auditiaruandeid (nagu soovitatud Euroopa Parlamendi 22. aprilli 2004. aasta resolut-sioonis (
1) Eurostati kohta);ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/13
(1) ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 1021.
69. märgib, et liikmesriikide suhtes kehtestavate võimalike sanktsioonide järjekindel tühistamine on
põhjustanud liikmesriikide vastuseisu avalikustada rakendamisega seotud probleeme; palub komisjonilenam ergutada finantskontrolli õpetuslikke tahke ja võtta need tähelepanu keskmesse, edendadesliikmesriikidevahelist teabevahetust, võrdlusuuringuid, riikide audiitorite osalemist auditimeeskondadesja ühisinvesteeringuid parematesse IT-süsteemidesse ning teostades ennetavaid auditeid, mis sankt-sioonide kehtestamise asemel keskenduvad pigem nõustamisele;
70. ootab, et komisjon esitaks oma järelaruandes igakülgse ülevaate otsustatud ja tehtud tegevustest,
millega reageeriti kontrollikoja tähelepanekutele ja viidi ellu nende 2003. aasta aruandes ja kolmesvarasemas aastaaruandes (2002, 2001, 2000) sisaldunud soovitusi; soovib, et komisjon lisaks omajärelaruandele üksikasjaliku abinõude nimekirja ja ajakava nende juhtumite kohta, mille osas poletegevusi veel otsustatud ja/või tehtud;
71. kutsub kontrollikoda üles koostama aastaaruannet, kus oleks näidatud kontrollikoja enda tegevused,
selle suutlikkus saavutada oma eesmärke, ühikukulud, olulisemad arendusvaldkonnad ja muud insti-tutsiooni tööd puudutavad tegurid; märgib, et selline tegevusaruanne oleks ühtlasi suurepäranevõimalus avaldada teavet kinnitava avalduse ajakohastamise kohta ja muude arengute kohta kont-rollikoja auditeerimistoimingutes;
72. lisaks kutsub kontrollikoda üles uurima võimalust avaldada oma kodulehel auditijuhend ja teave
kinnitava avalduse lähenemise kohta;
73. tervitab nõukogu kava “jätkuvalt tõhustada tegelemist auditeerimise ja finantskontrolli küsimustega, et
nõukogu kinnitamissoovituse protsess oleks korrektsem ja tõhusam ”;(
1)
74. kutsub kontrollikoda korraldama delegeeritud kulutuste üle igal aastal mitmeid “võrdlusauditeid ”,m i s
avaldatakse eriaruannetes ja mille puhul:
—auditeeritakse kõigi 25 liikmesriigi sama programmi või tegevusvaldkonda,
—teavitatakse tulemustest iga liikmesriigi osas avalikult ja läbipaistvalt, et oleks võimalik võrrelda,
ning kutsub kontrollikoda teostama neist tulenevates punktides tulevikus järelauditeid, et jälgida
edasisi arenguid;
75. Kutsub nõukogu üles tegema koostööd Euroopa Parlamendi ja komisjoniga, et muuta tervikliku
kontrolli ja auditi raamistiku loomine prioriteetseks ning anda neile vajalik poliitiline tõuge, rajadeskõrgetasemelise ekspertgrupi, mis:
i) koosneb reast kogemustega ELi institutsioonide, riikide kontrolliasutuste ja rahandusministeeriu-
mide juhtivatest tegelastest, samuti rahvusvaheliste kontrolliüksuste ekspertidest;
ii) valmistab ette tegevuskava projekti sise- ja väliskontrolli ühtse keskkonna loomiseks, pöörates
erilist tähelepanu halduskoostööle;
iii) määratleb võimalikud põhiseaduslikud, poliitilised ja administratiivsed takistused, mis tuleb
ületada, et riiklikud kontrolliasutused mängiksid aktiivset rolli liidu eelarve kaudu koondatudmaksumaksja raha kaitsmisel;
iv) teostab võimalikult kiiret aruandlust nõukogule, komisjonile ja Euroopa Parlamendile;ET L 196/14 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
(1) Nõukogu 9. märtsi 2004. aasta soovituse punkt 8 (Doc 6185/04 Budget 1). Vaata http://register.consilium.eu.int/
pdf/en/04/st06/st06185.en04.pdf
76. kutsub nõukogu esindajat teavitama pädevat komisjoni kord aastas eksperdigrupi töö käigust, tagades
sellega tegevuse pidevuse;
77. peab äärmiselt vajalikuks uurida, kuidas riikide auditeerimisinstantsid saaksid mängida protsessis
suuremat rolli, pidades meeles, et nad on sõltumatud instantsid ning et neil ei pruugi olla alatipiisavalt teadmisi ELi õigusest; kutsub kontrollikoda üles esitama Euroopa Liidu kontrolliasutuste jakontrollikoja presidentide kontaktkomitee töö tulemuste (sealhulgas tasuvus-)hinnangu ning samutikontrollikoja arvamuse, kas laienemine võiks selle organi rolli taaselustada;
78. leiab veel, et vajalik võib olla analüüs selle kohta, kas tsentraliseeritud kontrollikoja praegust struk-
tuuri ja toimimispõhimõtteid tuleks reformida; meenutab, et praegu on kontrollikojal 25 liiget ja 736töötajat, kellest 325 on kutselised audiitorid (ametijärgud A ja B), 275 töötavad auditigruppides(ametijärgud A ja B) ning 50 liikmete büroodes (ametijärk A);
79. kahetseb, et ajaliste piirangute tõttu ei ole tal võimalik osutada nõukogu soovitusele väärilist tähele-
panu, ning kutsub komisjoni üles esitama –ja nõukogu vastu võtma –järgmist ettepanekut finants-
määruse artikli 145 lõike 1 muutmiseks:
“Kvalifitseeritud häälteenamusega otsustava nõukogu soovituse põhjal annab Euroopa Parlament
heakskiidu komisjoni tegevusele aasta n eelarve täitmisel enne aasta n +2 30. juunit ”;
80. kutsub presidenti üles, et ta käsitleks oma kõnes järgmisel Euroopa Ülemkogul vajadust tõhustada
Euroopa Liidult saadud vahendite finantshaldust liikmesriikides;
B. KÜSIMUSED VALDKONNITI
Omavahendid
81. juhib tähelepanu, et rahvamajanduse kogutulu alusel arvutatud omavahendite osakaal kasvab pidevalt
ja moodustab peatselt kaks kolmandikku omavahenditest; seetõttu väljendab toetust kontrollikojasoovitusele (lõige 3.48), et komisjon teostaks riikide raamatupidamisaruannetest pärit olevate alusand-
mete otsesemaid kontrollimisi;
Põllumajandus, loomatervis ja meetmed pettusega võitlemiseks
Alusetult makstud summade tagasimaksmine
82. kutsub liikmesriike üles esitama iga kolme kuu järel rikkumisjuhtude aruande, võttes samas arvesse, et
erandjuhtudel võivad liikmesriigid taotleda erandit; ootab, et liikmesriikide pädevad teenistusedoleksid piisavalt töötajatega komplekteeritud ja koolitatud, ning ootab, et kõik liikmesriigid, kaasaarvatud Saksamaa, Kreeka ja Hispaania, kasutaksid elektroonilist aruandlust hiljemalt juulist 2005;kutsub komisjoni üles mitte hiljem kui septembris 2005 teavitama pädevat komisjoni selles vald-konnas saavutatud edust;
83. märgib, et komisjon vastutab oma suutmatuse eest saada tagasi vähemalt 1 120 miljoni euro väär-
tuses väljamakseid, mis on tehtud vahemikus 1971 kuni september 2004; peab sellist olukordalubamatuks ning leiab, et liikmesriigid ja komisjon ei ole üles näidanud nõutavat hoolsust; ootab2004. eelarveaasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse ajaks aruannet sellest, kuidas jamillal see raha sisse nõutakse; märgib, et praegusel ajal käivad kohtutes vaidlused 812 miljoni euroüle ning et ka see summa võib olla tagasi saadav; lisaks ootab hinnangut selle kohta, kuidas mõjutabtagasisaamise edukust makseasutusele makstav 20 % preemia;
84. kutsub komisjoni tegema finantsmääruse läbivaatamise ettevalmistamise käigus ettepaneku muuta
sissenõudmise reegleid lihtsamateks ja sidusamateks; ootab konsulteerimist selles küsimuses ennekomisjoni ettepaneku lõplikku väljatöötamist;
85. märgib, et komisjon on 2005. aasta märtsiks läbi vaadanud kõik ligikaudu 4 000 eeskirjade rikkumise
juhtu (442 rasket juhtu ja 3 500 kergemat juhtu), mis toimusid vaatlusperioodil;ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/15
86. tervitab komisjoni kavatsust täpsustada “musta nimekirja ”, kus on ära toodud operaatorid, kelle
ebakorrektsete väljamaksete summa ületab 100 000 eurot;
87. nõuab, et komisjon peab saavutama mõõdetavaid tulemusi, esitades tulevikuks reaalselt võrreldavaid
eesmärke ning andes edusammudest korrapäraselt aru vastutavale parlamendikomisjonile;
88. palub komisjonil parandada järelevalvet makseasutuste üle, kes vastutavad ühise põllumajanduspolii-
tika rakendamise eest; toob välja, et enne ühinemist pidi komisjon uute liikmesriikide makseasutusitunnustama; nõuab, et komisjon jätkaks seda tava ja esitaks Euroopa Parlamendile aruande komisjonivõimaluse kohta anda heakskiit makseasutustele praegustes liikmesriikides;
Veiste identimise ja registreerimise süsteem
89. märgib, et ühtsete standardite puudumise tõttu ei võimalda liikmesriikide identimis- ja registreerimi-
sandmebaasid andmevahetust; kahetseb, et see võib muuta võimatuks loomade liikumise jälgimise üleriigipiiride;
90. võtab arvesse, et praegused eeskirjad ei võimalda komisjonil välja töötada kohustuslikke reegleid
riiklike andmebaaside ühildamiseks; arvestades kontrollikoja eriaruandes leituga, kutsub komisjoni
üles esitama õigusakti ettepanekut, mis suurendaks komisjoni täitevvõimu, nii et oleks võimalik
tagada riiklike andmebaaside ühilduvus;
91. kutsub komisjoni üles esitama olemasoleva õiguse raames juhiseid ja nõuandeid andmevahetuse
tõhustamiseks, seda eriti uutele liikmesriikidele, kes tegelevad praegu oma riiklike andmebaasideloomisega;
92. sedastab, et praeguse kõrvamärkide süsteemi asendamine elektroonilise identimisega aitaks lisaks
loomade heaolu parandamisele kaasa ka loomade paremale jälgitavusele, kui nad liiguvad ühestliikmesriigist teise ning nendel elektroonilistel seadmetel hoitav teave on ühtlustatud; palub komisjonilesitada konkreetne ettepanek, kuidas oleks võimalik kasutada elektroonilist identimist kõrvamärkideasemel; juhib tähelepanu, et see ettepanek peab andma komisjonile sellised rakendusvolitused, mis
võimaldaksid ühtsete standardite kehtestamist vastavatel elektroonilistel seadmetel hoitavale teabele;
on arvamusel, et tehnoloogia elektroonilise identimissüsteemi sisseviimiseks peab vastama asjakohas-tele standarditele enne selle võimalikku rakendamist;
Suu- ja sõrataudi ohjeldamise abinõude juhtimine ja järelevalve
93. märgib, et ühenduse õigusnormide kohaselt peab komisjon esitama iga kolme aasta järel Euroopa
Parlamendile ja nõukogule aruande suu- ja sõrataudi vastaste abinõude rakendamise ja sellega seotudühenduse väljaminekute kohta; kahetseb, et seni ei ole komisjon seda kohustust täitnud; palubkomisjonil 2006. aastast alates esitada selline igakülgne hinnang iga kolme aasta järel; leiab, et seehinnang peab arvestama ühenduse strateegia tasuvuse analüüse;
94. rõhutab, et hoolikalt tuleb jälgida mitte üksnes õigusnormide formaalset ülevõtmist, vaid ka nende
tõhusat rakendamist liikmesriikides; nõuab, et komisjon ergutaks veelgi uuringuid vaktsiinide jatestimismeetodite alal ning ajakohastaks uuringut liikmesriikide veterinaarteenistuste võimekusekohta tagada õigeaegselt tõhus taudiohje;
95. täheldab, et viimasel aastakümnel on loomade transport ühisturul mitmekordistunud, samas kui
loomade liikumise jälgitavuse ja transporditavate loomade heaolu probleemid ei ole veel rahuldavaltlahendatud; palub komisjonil kaaluda edaspidi võimalust vähendada loomade transporti, kasutadessenisest rohkem kohalikke tapamaju; kutsub lisaks komisjoni üles astuma kohe samme haigete võivigastatud loomade transpordi vähendamiseks;ET L 196/16 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
96. peab tähtsaks rõhutada talunike olulist rolli ühenduse strateegias taudi ennetamiseks ja ohjeldamiseks;
kutsub komisjoni üles esitama nõukogule ja Euroopa Parlamendile seadusandlik algatus, mis paneksliikmesriikidelt talunikele makstavad ühenduse hüvitised taudivastaste abinõude eest sõltuma sellest,kas talunikud täidavad oma kohustust teavitada kiiresti kõigist taudijuhtumitest;
97. sedastab, et vajalik on finantsraamistiku täiendav selgitamine, et tagada talunike võrdne kohtlemine ja
kompensatsiooni arvutamise läbipaistvus; juhib tähelepanu, et oma 17. detsembri 2002. aasta reso-lutsioonis 2001. aasta suu- ja sõrataudi kriisi kohta (
1) pidas Euroopa Parlament kompensatsiooni
õiglast jaotamist möödapääsmatuks vahendiks pettuste vältimisel; palub komisjonil korrastada erine-vate loomahaiguste hüvitiste määrad ning kehtestada kasutuskõlblikud arvutuskriteeriumid, näitekslooma turuväärtus; tunnistab, et taudi puhkemise korral puudub lihakarja, tõuloomade ning tõuraa-matusse kantud loomade selgelt määratletud turuväärtus, see on määratletud vaid tapaloomade puhul;
98. rõhutab, et kuna rahvatervis on kogu ühiskonna huvides, peavad avalikud vahendid olema jätkuvalt
ühenduse taudidega võitlemise kulude peamiseks rahastamisallikaks, ja et talunikud on samuti maksu-maksjad; märgib, et mõne liikmesriigi talunikud annavad rahalise panuse siseriiklikku võitlusse taudi-dega (nõutakse kogukulude kaasrahastamist), arvestades, et teised liikmesriigid põllumajandussektori
panust ei nõua, mis võib kahjustada põllumajandustootjate võrdseid võimalusi ELis; meenutab, et
Euroopa Parlamendi ajutine suu- ja sõrataudi komisjon on nõudnud komisjonilt ettepanekuid lahen-duseks, kuidas saaks talunikke kaasata ühenduse kulude katmisse; märgib erinevate liikmesriikidejõupingutusi ning komisjoni poolt 2003. aastal tehtud uuringut, millega uuriti võimalusi, kuidassaada talunikelt rahalist panust;
Toortubaka turu ühtne korraldus
99. tervitab nõukogu poolt 2004. aastal vastu võetud ÜPP reformi tubakatoetuste osas, millega tahetakse
tubakatoetusi vähendada tubaka lisatoetuste järkjärgulise asendamise kaudu ühtse toetuse kasutami-sõigustega nelja-aastase üleminekuperioodi jooksul;
100. kiidab heaks kontrollikoja soovituse, et komisjon püüaks tagada reformiettepanekute põhinemise
piisavatel andmetel ja mõju analüüsidel; palub komisjonil pöörata erilist tähelepanu tubakatoodangutähendusele tööhõive ja majanduslikult ebasoodsamate piirkondade jaoks;
101. märgib, et ühenduse tubakatoodang katab vaid 30 % tööstuse vajadustest, juhib tähelepanu, et ühtse
turukorralduse viimane reform võttis juba tarvitusele mehhanismid Euroopa tootmise viimiseks koos-kõlla ELi sisenõudlusega;
102. täheldab, et pakkumise ja nõudluse praeguse lahknevuse tõttu eksporditakse suurem osa ELis
toodetud tubakast; kahetseb, et selline poliitika ei ole kooskõlas ühenduse arenguabiga, mida antakse
arengumaade väikestele tubakatootjatele, kes sõltuvad ekspordist, kuna ELi tubakaeksport vähendaboluliselt arengumaade ekspordivõimalusi; nõuab ühenduse põllumajandus- ja arengupoliitika korras-tamist;
103. juhib tähelepanu, et isegi kui oleks võimalik tubaka asemel kasvatada teisi kultuure, sõltub põlluma-
janduslike ettevõtete majanduslik tasakaal suuresti tubakast; nagu Euroopa Parlament oma raportisühtse turukorralduse viimase reformi kohta tunnistas, on äärmiselt raske leida majanduslikke alter-natiive sama arvu töökohtade loomiseks, kui on tubakatootmises; palub komisjonil jätkata omapoliitikat alternatiivsete kultuuride kasvatamise soodustamiseks ning kasutada tubakaalase uurimistööja teabelevi fondi olulise vahendina nii ELi tubaka kvaliteedi tõstmiseks kui ka alternatiivsete kultuu-ride uurimiseks;
104. juhib tähelepanu, et uuringud alternatiivsete kultuuride leidmiseks on jäetud unarusse ja tootjaid ei
ergutata minema üle teistesse majanduselu sfääridesse; ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevifond, mida rahastatakse tubakatoetuselt võetavatest maksudest ning mida haldavad kahasse põlluma-janduse ja maaelu arengu peadirektoraat (50 %) ning tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraat (50 %),on alakasutatud, suurem osa kasutamata 68 miljonist eurost on mõeldud tervishoiu ja tarbijakaitsepeadirektoraadile teabekampaaniate jaoks; alates 2006. aastast ei rahastata meetmeid tootmise asen-damise edendamiseks; nõuab sisulisemat lähenemist;ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/17
(1) ELT C 31 E, 5.2.2004, lk 137.
105. leiab, et vastavates ühenduse määrustes sätestatud liikmesriikide teavitamiskohustuse järgimine on
otsustava tähtsusega tubakaturu ja sellega seotud ühenduse väljaminekute tõhusal jälgimisel; nõuab, etliikmesriikide suhtes, kes ei ole neid kohustusi täitnud, rakendataks finantssanktsioone;
106. sedastab, et kuna talunikele tehtavad väljamaksed võivad väheneda või lõppeda, kui nad nõudeid ei
täida, on oluline neid eelnevalt teavitada nende uutest kohustustest seoses 2006. aastast kehtimahakkavate keskkonnastandarditega; palub komisjonil ja liikmesriikidel täita oma kohustust määratledaneed kriteeriumid aegsasti enne reformi jõustumist, et talunikel oleks võimalus viia oma tegevus uutereeglitega kooskõlla;
107. märgib, et komisjon peab 31. detsembriks 2009 esitama nõukogule aruande 2006. aasta reformi
rakendamise kohta; väljendab oma huvi selle aruande vastu ning palub, et see esitataks ka EuroopaParlamendile;
Struktuurimeetmed
108. mõistab hukka mõnede liikmesriikide võimetuse kontrollida ja hallata nende vastutusel olevat maksu-
maksjate raha ning toob välja nende liikmesriikide silmakirjalikkuse, kes süüdistavad komisjoni
võimetuses kontrollida rahalisi kulutusi, mille eest kannavad vastutust need liikmesriigid ise;
109. märgib, et kontrollikoda ei avastanud komisjoni sisekontrollimehhanismides vigu ja täheldas
edusamme; väljendab kahetsust tõsiasja suhtes, et ebapiisavate vahendite tõttu viidi liikmesriikidesüsteemides pistelisi kontrolle läbi üksnes piiratud arvul;
110. palub komisjonil teavitada Euroopa Parlamenti riikidest, kes pole kokkulepitud parandusi oma kont-
rollisüsteemidesse kiiresti sisse viinud ja kelle vastavalt artiklile 8 esitatavad aruanded on jätkuvalt
ebatäiuslikud;
111. julgustab komisjoni peatama vahemakseid liikmesriikidele tõsiste rikkumiste korral või juhul, kui
liikmesriigi halduskontrolli süsteemides avastatakse tõsiseid vigu;
Interreg III
112. leiab, et mõõdetavate eesmärkide ja selgelt määratletud näitajate puudumise tõttu on raske hinnata,
mis määral on täidetud programmi Interreg III eesmärgid –tugevdada ühenduse majanduslikku ja
sotsiaalset ühtekuuluvust piiriülese, riikide- ja piirkondadevahelise koostöö ning ühenduse territoo-riumi tasakaalustatud arengu edendamise abil; seega leiab olevat raske hinnata, kas selle eesmärgisaavutamiseks on kasutatud kõige tõhusamaid vahendeid;
113. nõuab tungivalt, et komisjon teeks suuremaid jõupingutusi selgete eesmärkide ja näitajate määratle-
miseks, mis võimaldaks mõõta selle programmi mõju ja hinnata, milline on Euroopa kulutustelisaväärtus selles valdkonnas; rõhutab vajadust selge ja pädeva analüüsi järele, mis näitaks lahknevusiera- ja sotsiaalsfääri kulude ja eeliste või kohalike ja ühenduse tasandi kulude ja eeliste vahel, kunajust need lahknevused on selle programmi ajendiks;
Sisepoliitika
Keskkond, rahvatervishoid ja ohutus
114. peab keskkonna, rahvatervise ja toiduohutuse eelarverubriikide üldist täitmise taset rahuldavaks;
115. tervitab meetmeid, mille eesmärk on parandada mitmeaastaste programmide elluviimise tsüklit;
kutsub komisjoni üles keskenduma enam pakkumiskutsetele ja abistama rohkem taotlejaid, et vältida
arvukate rahastamiseks selgelt ebasobivate projektitaotluste esitamist;
116. rõhutab, et finantsmääruse haldus- ja finantssätete järgimine ei tohiks põhjustada asjatuid viivitusi
toetuste määramisel või rahastatavate projektide väljavalimisel;ET L 196/18 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
Teadustöö
117. märgib, et Euroopa teadus- ja arendustegevuse programmides osalemise reeglid on liiga keerukad;
nõustub kontrollikojaga, et see on komisjoni ja osalejate jaoks tõsine probleem; kahetseb, et eritiväiksematel organisatsioonidel, millel on vähem arenenud haldusstruktuurid, ning väikese ja keskmisesuuresega ettevõtjatel on raskusi suure hulga reeglite ja nõuetega toimetulekuga;
118. meenutab, et kuuendat raamprogrammi (6RP) juhib ühiselt mitu peadirektoraati; märgib, et kont-
rollikoja arvates on sellise killustamise tulemuseks vastutuse hajumine, funktsioonide dubleerimine ja
suurenenud koordineerimisvajadus;
119. võtab teadmiseks kontrollikoja soovituse vaadata üle “ühenduse rahalise osaluse eeskirjad, võimal-
dades samal ajal piisavat kontrolli kulutuste üle ”; ootab Euroopa Parlamendi täielikku osalust selle
ülevaatamise algusest alates, vastavalt Euroopa Parlamendi kaasõiguslooja rollile õigusraamistiku koos-tamisel ja raamprogrammides osalemise eeskirjadele;
120. märgib, et Lissaboni agenda avaldub ilmselt suuremates eelarveeraldistes seitsmendale raamprogram-
mile (7RP); toob välja, et selline märkimisväärne eelarve suurenemine nõuab haldusprotseduuridetõhusat lihtsustamist nii osalejate kui komisjoni jaoks;
121. tunneb muret kontrollikoja lõppjärelduste üle, et rahandussektori järelkontrolli käigus avastati järje-
kordselt “märkimisväärselt palju kulude üledeklareerimisest tingitud vigu …, mis ei ilmnenud komis-
joni sisekontrollide käigus ”; ootab kontrollikoja soovitatud võimalike parandustega auditeerimistõen-
dite kasutuselevõttu, mis pikemas perspektiivis vähendab ulatuslike ex post finantsauditite vajadust;
122. soovitab tungivalt komisjonil õppida raamatupidamise läbipaistvuse puudumisega kaasnenud vigadest
viienda raamprogrammi käigus, mis oli tingitud kulude kategooriate arvust ning tagada, et järgnevatesprogrammides seda enam ei juhtu;
123. palub komisjonil lähtuda oma 7RP ettepanekus tõhusatest lihtsustustest nagu näiteks:
—keskendumine väiksemale arvule sekkumismehhanismidele,
—erinevate lepingutüüpide arvu vähendamine,
—ühtse kulusüsteemi kasutuselevõtt, et vältida osalejate “ülekulude ”probleemi;
124. toob välja, et ei piisa sellest, kui osalejad täidavad formaalseid reegleid ja menetlusi, vaid oluline on
ka tehtud investeeringu tasuvus; õhutab komisjoni teostama teadustulemuste ja mõjude kvalitatiivsetex post hindamist;
125. kutsub komisjoni üles töötama oma menetlused välja sellisel viisil, et projektitaotluste ettevalmista-
mise kulusid vähendataks lubatava tasemeni;
126. kutsub komisjoni üles ümber vaatama osalusreegleid, tuues standardmenetlusena sisse juurdepääsu
käimasolevate projektide teaduslikele ja tehnilistele vahehinnangutele; kutsub komisjoni üles moodus-tama vastava esialgse kvaliteedinõukogu; palub kontrollikojal avaldada oma arvamus nende uutereeglite kohta;
127. avaldab muret kontrollikoja poolt märkimist leidnud viivituste üle komisjonis kuuenda raampro-
grammi näidislepingute ja finantssuuniste vastuvõtmisel, komisjoni sisekontrolli eeskirjade rakenda-misel ning ühise IT-süsteemi kasutamisel, mis teatud määral peatas “õigusraamistiku varasema vastu-
võtmisega kaasnenud edasiminekud ja lihtsustamise lepingute struktuuri vallas ”; loodab, et komisjon
õpib saadud kogemustest, et edaspidi sarnaseid viivitusi vältida;ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/19
128. lisaks õhutab komisjoni kaasama 7RP-sse tõhusamaid juhtimisstruktuure:
—luues tingimused komisjoni ressursside (st projekti ametnikud, IT-vahendid) ja rahastatavate
projektide arvu paremaks vastavuseks, et tagada piisav teaduslik järelevalve, mis praegu piirdubmõne päevaga projekti kohta,
—moodustada ja rakendada tööle vastav järelevalvenõukogu teaduslike hinnangute andmiseks,
—töötada välja integreeritud andmebaas koos ühtse IT-süsteemiga projektiettepanekute, lepingute ja
projektide haldamiseks;
129. tervitab komisjoni kavatsust seitsmenda teaduse ja tehnoloogia raamprogrammi raames seada sisse
garantiisüsteem, et parandada, eriti Euroopa Investeerimispanga poolset Euroopa teadusuuringuteprojektide ja infrastruktuuride laenude rahastamist; palub, et esitatud skeemi valguses arvestakskomisjon väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate erivajadustega ning kaaluks võimalust laiendadaselliseid skeeme ka EUREKA projektidele;
Siseturg
130. nendib, et vastavalt siseturu ja teenuste peadirektoraadist saadud teabele ei ole sisemise ümberstruk-
tureerimise tõttu ilmselt võimalik kasutada kõiki eraldatud rahalisi vahendeid ning isegi mõnesidvälisuuringuid ei olnud võimalik tellida;
131. on üldiselt rahul tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraadi valdkonna eelarveridade vahendite kasu-
tamise kõrge tasemega, mis oli 2003. aasta eelarvevahendite puhul 99,3 %;
132. märgib, et maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi valdkonna eelarveridade vahendite kasutamise
protsent 86,61 on küll rahuldav, kuid kindlasti ei saa seda nimetada suurepäraseks;
133. väljendab muret seoses üldsuundumusega, et uue finantsmääruse liiga piiravate eeskirjade tõttu
viibivad tarbijakaitseprogrammide hankemenetlused ja et bürokraatlike menetluste tõttu väheneb
järsult potentsiaalsete taotlejate huvi;
Transport
134. märgib, et lõplikult vastu võetud ja aasta jooksul muudetud 2003. aasta eelarves oli transpordipolii-
tika jaoks ette nähtud kokku 661,8 miljonit eurot kulukohustuste assigneeringutena ja 609,3 miljoniteurot maksete assigneeringutena; märgib lisaks, et nendest summadest eraldati:
—üleeuroopalistele transpordivõrkudele (TEN-T) 610,6 miljonit eurot kulukohustuste assigneeringu-
tena ja 572 miljonit eurot maksete assigneeringutena,
—transpordiohutusele 16,6 miljonit eurot kulukohustuste ja 13,3 miljonit eurot maksete assignee-
ringutena,
—programmile Marco Polo 15,0 miljonit eurot ainult kulukohustuste assigneeringutena,
—säästvale liikuvusele 8,4 miljonit eurot kulukohustuste ja 9,55 miljonit eurot maksete assignee-
ringutena ning
—transpordiasutustele 7,4 miljonit eurot kulukohustuste ja 6,35 miljonit eurot maksete assignee-
ringutena;
135. tervitab üleeuroopaliste transpordivõrkude (TEN-T) projektide puhul nii kulukohustuste kui ka
maksete assigneeringute kasutamise määra suurenemist, mis mõlemal juhul ulatus peaaegu 100protsendini, ning loodab, et selle tulemusena nähakse ka liikmesriikides ette avaliku ja erasektorivahendid kõnealuste projektide lõpuleviimise kiirendamiseks;ET L 196/20 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
136. väljendab muret seoses asjaoluga, et komisjon andis 2003. aastal sageli loa üleeuroopaliste transpor-
divõrkude projektide vahe- ja lõppmaksete tegemiseks, ilma et oleks täidetud finantsalaste rakendus-sätete vastavad eeltingimused, ning meenutab, et kontrollikoda juhtis komisjoni tähelepanu sellelepuudusele juba 2001. ja 2002. aasta aastaaruannetes;
137. märgib, et maksete assigneeringute kasutamise kõrgele määrale vaatamata täitmata kulukohustused
(RAL –reste ąliquider ) ei vähenenud ning pisut suurenesid, ulatudes TEN-T puhul 2003. aasta jooksul
1 154 miljoni euroni;
138. märgib murelikult, et muude transpordiga seotud eelarveridade puhul langes kulukohustuste assig-
neeringute kasutamine 93 protsendilt 83 protsendini; eriti madal oli eraldatud kulukohustuste assig-neeringute ja maksete assigneeringute kasutamine transpordiohutuse alal –vastavalt 65 % ja 72 %;
vastavad näitajad 2002. aastal olid transpordiohutuse osas 99 % ja 58 %; leiab, et need transpordi-poliitika valges raamatus määratletud ühe peamise eesmärgi kasutamismäärad, eelkõige makseteassigneeringute kasutamise määra järsk langus, on täiesti vastuvõetamatud;
Kultuur ja haridus
139. tervitab komisjoni võetud meetmeid, et saada üle programmide Socrates ja Euroopa Noored esimest
põlvkonda vaevanud kavandamise ning haldamise puudustest; tervitab äsja vastu võetud ettepanekuidprogrammide Elukestev õpe ning Noored uue põlvkonna parandatud ülesehituse ja haldusmenetlustekohta;
140. märgib, et komisjon on silmitsi raske ülesandega, kuna nõuet, mille kohaselt seda tüüpi programmi-
dest toetust taotlejate halduskoorem peab olema võimalikult väike, tuleb sobitada finantsmääruserakenduseeskirjadest tuleneva kohustusega tagada usaldusväärne finantsjuhtimine;
141. rõhutab veendumust, et programmide Elukestev õpe ning Noored uue põlvkonna haldus- ning
raamatupidamisnõuete juhtivaks põhimõtteks peaks olema proportsionaalsus; rõhutab, et finantsmää-ruse rakenduseeskirjades on kasulik teha eesmärgistatud erandeid võimaldamaks:
—kindla suurusega toetuste laialdasemat kasutamist, mis võimaldaks kasutada lihtsamaid taotlusan-
keete ja lepinguid,
—kaasrahastamise laialdasemat tunnustamist osamaksetena, mille puhul abisaajatele kohaldatakse
leebemaid kuluarvestuse kohustusi,
—abisaajate finantssuutlikkuse ja tegevusvõime dokumentatsiooni lihtsustamist;
142. rõhutab programmide Elukestev õpe ning Noored vahe- ja järelkontrolli aruannete õigeaegse avalda-
mise olulisust;
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala
143. tervitab asjaolu, et 2002. eelarveaastaga võrreldes on vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonna
eelarve (eelarvejaotis B5 –8) täitmisel saavutatud teatud edu; märgib siiski, et eeskätt maksete osas
on eelarve täitmise tase üks komisjoni madalamaid (68 % 2003. aastal; 79 % kogu sisepoliitikas),samal ajal kui kulukohustuste täitmise tase ulatub praegu sisepoliitika keskmise tasemeni; kutsubõigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraati jätkama järgnevatel eelarveaastatel eelarvetäitmise parandamist;
144. võtab teadmiseks kontrollikoja 2003. aasta aruandes seoses komisjoni sisekontrollikeskkonnaga
toodud märkusi, mis põhinevad 14 peadirektoraadist sisepoliitika elluviimisega tegeleva 4 peadirek-toraadi, muuhulgas justiits- ja siseasjade peadirektoraadi, nagu seda tol ajal nimetati, analüüsil; kutsubõigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraati üles järgima kontrollikoja soovitusi;ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/21
145. märgib murelikult ja kahetsusega kontrollikoja 2003. aasta aruandes toodud märkusi põgenike fondi
kasutamise kohta; pidades silmas selle poliitikavaldkonna kulutuste programmide ümberstruktureeri-mist uue finantsperspektiivi kontekstis, mis toob kaasa hajutatuma juhtimise, taotleb komisjoniltriiklikul ja Euroopa tasandil piisava kontrollikeskkonna tagamist;
146. väljendab oma muret seoses asjaoluga, et komisjon pole veel väljendanud oma arvamust Eurojusti
finantsmääruse eelnõu kohta, nagu nõuti Eurojusti otsuses, kuigi Eurojust saatis selle komisjonilenovembris 2003;
Sooline võrdõiguslikkus
147. jagab komisjoni poliitilisi prioriteete 2003. aasta eelarve osas, kuivõrd laienemist ja laienemise halda-
mise ettevalmistamist tuli pidada ELi absoluutseteks prioriteetideks; tuletab meelde, millist tähtsustomistab Euroopa Parlament Lissaboni ja Barcelona tippkohtumiste eesmärkide valguses vajaduseletõsta naiste osalemise määra laienenud ELi tööturul, et edendada naiste sotsiaalmajanduslikkuolukorda uutes liikmesriikides, samuti vajadusele määratleda eelarve planeerimise käigus vastavadfinantsvahendid;
148. tuletab meelde, et vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 3 lõikele 2 on meeste ja naiste võrdõiguslikkus
ELi aluspõhimõte ning kogu ühenduse tegevuse ja poliitika läbiv eesmärk; kordab oma nõudmist, etvastavalt soolisest võrdõiguslikkusest lähtuva eelarve koostamise põhimõttele (gender budgeting)võetaks eelarve planeerimisel nõuetekohaselt arvesse soolist võrdõiguslikkust kui prioriteetset japüsivat eesmärki;
149. tunneb heameelt märkimisväärsete edusammude üle 2003. aasta eelarve täitmisel seoses kõikide
eesmärkide ja tõukefondide kavandamise perioodiga, mis väljendub selgelt kõrgemas maksete assig-neeringute täitmise määras (89 %) võrreldes 2002. aastaga (71 %); juhib eelkõige tähelepanu täielikuleandmete puudumisele tõukefondide toetust saanud soolise võrdõiguslikkuse edendamisega seotudtegevuse kohta ja kutsub komisjoni üles seda olukorda esimesel võimalusel parandama;
150. lähtub põhimõttest, et eelarvevahendite kasutamisel on püsivate sooliste ebavõrdsuste tõttu naiste ja
meeste puhul erinev mõju; juhib tähelepanu asjaolule, et 2003. eelarveaasta eelarvet puudutavadandmed ei anna peaaegu mingisugust teavet soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamisega seotudsoolise võrdõiguslikkuse edendamise alasele tegevusele eraldatud vahendite ulatuse ja mõjude
kohta, ning palub komisjonil viivitamata edastada asjakohane teave Euroopa Parlamendile;
Välispoliitika
Välisabi juhtimise süsteemi reform
151. rõhutab, et komisjonil olid reformi suhtes selle käivitamisel 2000. aastal suured lootused, ja ta
kuulutanud selle edukaks; märgib ja toetab nõukogu 22. –23. novembri 2004. aasta järeldusi, milles
nõukogu tunnustab komisjoni saavutatud edu ühenduse abi juhtimise parandamisel ja õigeaegselandmisel, ning ärgitab jätkuvatele pingutustele parandada selle teostamise kvaliteeti ja tõhusust;toetades samal ajal täielikult hajutamist, märgib, et käegakatsutavate tulemuste saavutamiseks tulebteha märkimisväärseid lisakulutusi; seepärast tervitab eelseisvat hinnangu andmist kontrollikoja pooltselle kohta, kuidas hajutamine on toiminud delegatsioonides, nagu on viidatud kontrollikoja 2004.aasta tööprogrammis ja nagu on nõutud välisasjade komisjoni arvamuses 2002. eelarveaasta eelarvetäitmisele heakskiidu andmise kohta; loodab, et raport hõlmab vähemalt hajutamise kulude-tuludeanalüüsi;
152. märgib, et samal ajal kui välissuhete peadirektoraadi 2003. aasta tegevusaruanne räägib vajadusest
hajutamise edasise hindamise järele, võib ilmneda, et see hindamine puudutab üksnes personalivaja-dusi; juhib seepärast erilist tähelepanu nõukogu üleskutsele komisjonile viia EÜ välisabi kvaliteedihindamine läbi aastaaruandest eraldi ja esitada see enne 2005. aasta juulit;ET L 196/22 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
153. juhib tähelepanu jätkuvale korralike infojuhtimissüsteemide ja delegatsioonide finantsriskide hinda-
mist puudutava töö järelevalvesüsteemi puudumisele, olukorda tunnistas välissuhete peadirektoraat iseoma 2003. aasta tegevusaruandes ning pani selle inimressursside nappuse arvele; rõhutab, et kuigikomisjoni avatus ja ettepanekud olukorda lahendada on tervitatavad, tuleb abinõud ellu viia pigemvarem kui hiljem, ning kutsub komisjoni üles koostama vaheraportit saavutatud tulemuste kohta enne2005. aasta juulit;
154. tunneb muret, et oma auditis projektitasandiliste rakenduslike organisatsioonide kohta, leidis kont-
rollikoda märkimisväärsel hulgal ebakorrektseid tehinguid (aastaaruande lõiked 7.38 ja 7.39); märgib,et oma vastuses nõustub komisjon kontrollikojaga, et pakkumis- ja hankemenetluste järgimineprojektijuhtimisüksuste ning valitsusväliste organisatsioonide poolt on endiselt murettekitav valdkond;loodab, et välisabi eest vastutavad komisjoni liikmed esitavad 1. septembriks 2005 tegevuskava, etvõtta need küsimused kontrolli alla;
155. juhib tähelepanu asjaolule, et suurem sidusus erinevate ELi poliitikavaldkondade vahel saab parandada
ELi kulutuste mõjusust;
Kontrollikoja aastaaruanne
156. kontrollikoja aastaaruande puhul võiks üldiselt olla kasulik, kui kontrollikoda annaks selgema pildi
tuvastatud rikkumiste põhjustatud tegeliku kahju kohta;
157. tunnistab vajadust viia tasakaalu ühelt poolt valitsusväliste organisatsioonide aruandlus- ja protseduu-
rilised nõuded ja teisalt valitsusväliste organisatsioonide suutlikkus neid täita ning tervitaks tagasisidetkontrollikojalt selle kohta, kuidas võiks neid huvisid paremini sobitada;
158. küsib, kas komisjon on teinud katseid võrrelda erinevate rahvusvahelise abi andjate mõjusust; kui ei,
teeb ettepaneku sellise uuringu võimalikult kiireks teostamiseks;
Ladina-Ameerika solidaarsusfond
159. juhib tähelepanu mitmel korral Euroopa Parlamendi toetuse saanud ideele asutada Ladina-Ameerika
solidaarsusfond; märgib, et samal ajal kui sellisele fondile on arvestatav toetus, peaks sellega kaasnemakõnealuste riikide poliitiliste ja majandusliidrite suurem sotsiaalne pühendumus; juhib tähelepanueelkõige sissetuleku jaotuse rekordiliselt suure erinevusega riikide vastutusele, et püüda seda vigaparandada; märgib, et EL peaks taotlema sotsiaalseid eesmärke nendes riikides nii abi andmisekaudu kui veendes kõnealuseid riike tegema rohkem ise ja et tuleks leida rahuldav tasakaal nendekahe tahu vahel;
160. loodab, et komisjon annab Euroopa Parlamendile (kirjaliku) selgituse iga kord, kui ta ei kohalda
eelarveselgituses toodud sätteid;
Arengupoliitika
161. on seisukohal, et arengupoliitika on liidu välistegevuse oluline koostisosa, mille eesmärk on vaesuse
kaotamine, tugevdades sotsiaalset infrastruktuuri, haridust ja tervishoidu, suurendades vaese elanik-konna tootlikkust ja andes toetust asjaomastele riikidele, et nad saaksid arendada kasvu ja kohalikkupotentsiaali; rõhutab, et aastatuhande arengueesmärkide saavutamine oleks suur samm edasi selleeesmärgi saavutamisel;
162. tunnustab komisjoni jõupingutusi keskenduda oma arengumeetmetes aastatuhande arengueesmärkide
saavutamisele koos kümne põhinäitaja määratlemisega; kutsub komisjoni üles suurendama omasellesuunalisi jõupingutusi ja soovitab pühendada 35 % Euroopa Liidu arengumeetmete kuludestaastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks;ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/23
163. tunnistab probleeme selles osas, kuidas mõõta ühenduse abi mõju aastatuhande arengueesmärkide
täitmisele olukorras, kus on palju abiandjaid; taunib asjaolu, et komisjon pole teinud jõupingutusiluua asjakohane mehhanism sellise mõju mõõtmiseks ja piirdub ise sellega, et mõõta arengumaadeliikumist aastatuhande arengueesmärkide suunas; taunib asjaolu, et komisjoni vastused arengukomis-joni küsimustele, mis puudutavad aastatuhande arengueesmärkide elluviimist seoses komisjoni aren-gumeetmetega, on iseäranis ebamäärased;
164. tervitab komisjoni tehtud parandusi oma aruandlussüsteemis ning tunnustab 2004. aasta aruande EÜ
arengupoliitika ja välisabi kohta (KOM(2004) 0536 ja SEK(2004) 1027) paranenud kvaliteeti;
165. otsustab alustada täiskogul iga-aastast debatti EÜ arengupoliitikat ja välisabi käsitleva komisjoni
aastaaruande üle;
166. tervitab asjaolu, et üldeelarvest ja Euroopa Arengufondist rahastatava ametliku arenguabi (ODA), mis
oli 2003. aastal ühtekokku 8 269 miljonit eurot, kulutuste osakaal sotsiaalinfrastruktuurile ja teenus-tele tõusis 31,4 protsendilt 2002. aastal 34,7 protsendini 2003. aastal;
167. taunib lubamatuna asjaolu, et ainult 198 miljonit eurot (2,4 %) nähti ette põhiharidusele ja 310
miljonit eurot (3,8 %) esmatasandi tervishoiule; nõuab tungivalt, et komisjon suurendaks vahenditeeraldamist nendele valdkondadele, ning nõuab, et 20 % Euroopa Liidu arengukoostöö kulutustestoleks ette nähtud põhiharidusele ja esmatasandi tervishoiule arengumaades;
168. tervitab komisjoni rolli arutelus abiandjate tegevuse koordineerimise ja menetluste ühtlustamise üle;
taunib edasimineku puudumist rahvusvahelisel tasandil ja liikmesriikide vastuseisu; nõuab tungivalt, etkomisjon suurendaks jõupingutusi, et vältida arengukoostöö dubleerimist, ja teeks edusamme meet-mete täiendavuse suunas;
169. on seisukohal, et komisjoni toetus uute liikmesriikide ettevalmistamisel nende osalemiseks EÜ aren-
gupoliitikas oli ebapiisav; nõuab tungivalt, et komisjon toetaks uusi liikmesriike ja kandidaatriike
nende arengupoliitika väljatöötamisel ning teadlikkuse tõstmisel arenguküsimustes;
Ühinemiseelne abi
PHARE
170. kiidab komisjoni seni PHARE programmi abil tehtud jõupingutuste eest kandidaatriikide abistamisel
tõukefondide haldamisel;
171. tunneb muret, et komisjonil ei õnnestunud tagada paljude PHARE ja ISPA asutuste akrediteerimis-
protsessi lõpuleviimist uutes liikmesriikides enne ühinemist; nõuab tungivalt, et komisjon püüaksvältida taolise vea kordumist Rumeenia, Bulgaaria ja teiste tulevikus liituvate riikide puhul;
172. märgib samas, et PHARE programmi väärtus “kogemustest õppimise ”mõttes on piiratud, kuna selle
programmid erinevad oluliselt Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi programmi-dest, milleks nad peaksid kandidaatriike ette valmistama, ning endiselt on alles tugev vajadus suuremaabi järele institutsioonide rajamisel, et aidata hallata tõukefonde pärast liitumist; väljendab muret
kandidaatriikide võime üle kasutada tõukefonde pärast liitumist;
173. tervitab seetõttu põhimõtteliselt ettepanekut uue ühtse tõukefondide haldamist ettevalmistava instru-
mendi loomiseks eeldusel, et selle ülesehitus ei ole liiga keeruline; kriipsutab samas alla vajadustsobiva kontrollraamistiku järele ning nõuab seetõttu tungivalt, et komisjoni tagaks selle uue instru-mendi hoidmise võimalikult lihtsana, et mitte takistada selle rakendamist;ET L 196/24 Euroopa Liidu Teataja 27.7.2005
SAPARD
174. järeldab, et SAPARDi kui esimese täielikult detsentraliseeritava liitumiseelse abiprogrammi sihid ja
eesmärgid olid eeskujulikud, kuigi neid täielikult ei saavutatud; tunnistab programmi SAPARD kasu-likkust, mis lisaks kandidaatriikide majandusarengu stimuleerimisele aitas inimestel õppida mõtlemaka uuel, otstarbekamal ja projektipõhisel viisil; tunnistab, et see programm oli kasulik kogemustestõppimise mõttes, kuna see andis liituvate riikide haldusorganitele vahetu kogemuse ühenduse vahen-dite haldamisel; leiab, et selle programmi raames saadud üldised kogemused on kahtlemata lisaväär-tuseks ühenduse tulevaste programmide rakendamisel; õhutab komisjoni parandama vajaduste ex ante
analüüsi, et lisaväärtust veelgi suurendada;
175. tunnistab, et programmi rakendamisel kasutatud detsentraliseeritud juhtimissüsteem töötab üldjoontes
hästi, kuid õhutab komisjoni seda veelgi paremaks tegema, õppides seni esilekerkinud probleemidest,osutades liituvatele riikidele probleemide ilmnemisel rohkem abi ning tehes programmiga rohkemjätkutööd;
176. märgib, et muuhulgas toovad keerukad menetlused ja õiguslik ebakindlus kaasa vahendite märkimis-
väärse alakasutuse, ning on pettunud, et vastavalt 15. detsembri 2004. aasta andmetele on viis aastatpärast rakendamist ainult pool rahast jõudnud (lõplike) kasusaajateni; on siiski rahul, et SAPARDiraha ei lähe kaotsi viivituste tõttu; rõhutab sellegipoolest komisjonile, et väljamaksete soovitudkiirendamine ei tohi mingil juhul välistada programmi reeglite järgimist ja järelevalvet;
177. märgib, et suurem osa SAPARDi vahenditest kulutati projektidele, mis suurendasid tootmist, ning
nõuab tungivalt, et uutes programmides asetataks rohkem rõhku kvaliteedile, keskkonna- ning tervi-sestandarditele;
178. möönab, et raamatupidamisarvete õiendamine toimis paremini kui PHARE puhul, kuid õhutab
tegema edasisi parendusi, et vähendada ELi rahade kadu.
179. kiidab komisjoni spetsiifilise finantsabi kaudu tehtud jõupingutuste eest ühinemiseelsesse strateegiasse
Malta ja Küprose heaks, aidates neid kahte riiki valmistuda liikmesuseks; avaldab siiski kahetsust, et niiMalta kui Küpros arvati välja ühinemiseelsete finantsvahendite, PHARE, SAPARDi ja ISPA, saajatehulgast ning et neil olid seetõttu piiratumad võimalused teha ettevalmistusi ühenduse rahalistevahendite haldamiseks.ET 27.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 196/25