KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa fondi loomise kohta taimekaitsevahendite kasutamiseks vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel /* COM/2014/082 final */





KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa fondi loomise kohta taimekaitsevahendite kasutamiseks vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel Kommenteeritud kokkuvõte Määrusega (EÜ) nr 1107/2009 reguleeritakse taimekaitsevahendite turulelaskmist ja see sisaldab erisätteid nn vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise kohaldamist ja lubamist. Taimekaitsevahendite kasutamine kõnealusel viisil ei ole taimekaitsevahendite tootmisharu jaoks majanduslikult jätkusuutlik, kuid on vajalik taimekasvatajatele. Määruse kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles käsitletakse Euroopa fondi loomist taimekaitsevahendite kasutamiseks vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel ja millega kaasneb vajaduse korral õigusakti ettepanek. Kõnealuse aruande eesmärgid on: anda teavet vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud olukorra kohta, võttes aluseks liikmesriikide ja sidusrühmade organisatsioonide aruanded; esitada määrusega (EÜ) nr 1107/2009 ette nähtud strateegia vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks; esitada võimalused esialgses, komisjoni rahastatud uuringus käsitletud meetmete võtmiseks; anda Euroopa Parlamendile ja nõukogule teavet komisjoni järelduste kohta, mis on tehtud seoses võimaliku õigusakti ettepanekuga vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks Euroopa fondi loomise kohta. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine on peamiselt seotud kõnealuste kultuuridega, mille väärtus kokku on ligikaudu 70 miljardit eurot aastas, mis moodustab 22 % ELi taimekasvatussektori koguväärtusest. Otsene mõju põllumajandussektorile (s.t kahjud kultuuride kasvatuses ja põllumajandustootjate kantavad kasvatamisega seotud lisakulud) on hinnanguliselt üle 1 miljardi euro aastas. Lisaks peavad enamik liikmesriike vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist nii oluliseks, et juba praegu kasutatakse sellega seotud probleemide lahendamiseks ligikaudu 8 miljoni euro väärtuses struktuuripoliitika vahendeid ja inimressurssi. Komisjon märgib, et vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemide peamised põhjused on järgmised: taimekaitsevahendite lubade taotlemiseks puuduvad majanduslikud stiimulid; vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks ette nähtud taimekaitsevahendite kättesaadavus on erinev, sest majanduslikud stiimulid ja vajadused varieeruvad liikmesriigiti; kasutuslubade laiendamine kolmandate isikute jaoks on raske ja õigusraamistik keeruline; puudub teave muudes liikmesriikides kasutatavate stiimulite kohta. Komisjoni tegevusstrateegiatena kaaluti nelja võimalust: 1) komisjon vahendeid ei eralda; 2) taastatakse vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise ELi eksperdirühm; 3) komisjon rahastab osaliselt koordineerimisvahendit (tehniline sekretariaat), mis koosneb liikmesriikide ja sidusrühmade vahelist tööd koordineerivast sõltumatust peasekretariaadist; 4) komisjon rahastab osaliselt koordineerimisvahendit (tehniline sekretariaat) ja selle teatavaid projekte. Liikmesriikidelt ja sidusrühmadelt kogutud arvamused näitavad selget vajadust ELi tasandil koordineeritud tegevuse järele (toiduahela hindamise konsortsiumi (FCEC) korraldatud ülduuringule vastajatest 96 % peab seda vajalikuks ja 4 % mitte). 1. ega 2. võimalust ei pooldanud keegi. Poliitikakujundajad pooldasid peamiselt 3. võimalust, aga taimekasvatajad ja taimekaitsevahendite tootmisharu näitas üles selget huvi 4. võimaluse vastu. Võttes arvesse seda, et vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemide lahendamiseks on Euroopa tasandil koordineerimine kindlasti vajalik, et liikmesriikides juba tehakse riigi tasandil jõupingutusi ja et praegu viiakse rohujuure tasandil ellu mitut sidusrühmade meedet, teeb komisjon ettepaneku luua koordineerimisrühm. Komisjon on seisukohal, et nii lühikeses kui ka keskpikas perspektiivis on koordineerimisrühma loomine piisav ja komisjon on valmis seda määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 76 lõike 1 alusel rahaliselt toetama. Kui koordineerimisrühm on loodud ja see on tööle hakanud, hindab komisjon selle toimimist ja tulemusi ja võib teha ettepanekuid võtta asjakohaseid lisameetmeid. SISUKORD 1. Sissejuhatus 4 1.1. Aruande taust ja Euroopa õigusraamistik 4 1.2. Aruande eesmärk 5 2. Taimekaitsevahendid ja vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine 5 2.1. Probleem 5 2.2. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise majanduslik mõju 6 2.3. ELi tasandil ja liikmesriikides olemasolevad algatused 9 2.4. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine ELi mittekuuluvates riikides 10 3. Määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohane vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist käsitlev strateegia 11 3.1. Taimekaitsevahendite ühtlustatud kättesaadavus 11 3.2. Tootmisharu stiimulid 12 3.3. Lubade pikendamine 12 3.4. Selgemaks muutmine 13 3.5. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise Euroopa fond 13 4. Kaalutud poliitikavalikud 13 5. Järeldused 14 1. Sissejuhatus 1.1. Aruande taust ja ELi õigusaamistik Taimekaitsevahendite turulelaskmist Euroopa Liidus reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1107/2009. Selle määrusega, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu 14. juuni 2011. aasta direktiiv 91/414/EMÜ, on ette nähtud põhjalik toimeainete ja neid sisaldavate toodete riskihindamine ja nende jaoks lubade andmise menetlus. Taimekaitsevahenditena kasutamiseks ettenähtud toimeaineid hinnatakse ja nende jaoks antakse load ELi tasandil, samas kui iga üksiku, neid toimeained sisaldava taimekaitsevahendi kasutamist konkreetse kultuuri ja taimekahjustaja puhul hinnatakse ning selle jaoks antakse luba liikmesriigi tasandil. Määruses (EÜ) nr 1107/2009 pööratakse tähelepanu nn vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisele, mis tähendab taimekaitsevahendi kasutamist nii väikesel alal, et tootmisharule ei ole selle jaoks loa taotlemisse investeerimine tasuv. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine on peamiselt seotud vähe või väga vähe levinud või väikese või väga väikese kasvupinnaga kultuuridega (peamiselt köögi- ja puuviljad, puukoolide kultuurid ja lilled), mille väärtus on hinnanguliselt 70 miljardit eurot aastas, mis moodustab ELi taimekasvatuse koguväärtusest 22 %. Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 3 lõikes 26 on vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine määratletud järgmiselt: „taimekaitsevahendi kasutamine konkreetses liikmesriigis taimedel või taimsetel saadustel, - mida ei kasvatata kõnealuses liikmesriigis laialdaselt või - kasvatatakse laialdaselt erakorralise taimekaitsevajaduse rahuldamiseks.” Kui tootmisharu ei esita toote erikasutusviisi jaoks taotlust, ei saa teha hindamist ega anda luba, mille tõttu tekib paljudel juhtudel taimekaitsevõimaluste puudus. Selline lubatud taimekaitsevahendite puudus mõjutab eelkõige vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuure, aga ka levinud või suure kasvupinnaga kultuure vähe levinud taimekahjustajate või haiguste korral. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine mõjutab ka mahepõllumajanduslikku tootmist, kuna ükski taimekaitsevahend, sealhulgas ka need, mida saab kasutada mahepõllumajanduslikus tootmises, ei ole vabastatud hindamisest ja loa saamisest. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemid esinevad enamikus liikmesriikides ja enne määruse (EÜ) nr 1107/2009 vastuvõtmist peetud arutelude käigus tegid paljud neist ja mõned sidusrühmad ettepaneku luua Euroopa fondi näol stiimul, et koordineerida vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemide lahendamiseks võetavaid Euroopa meetmeid. Euroopa Komisjon rahastas selle aruande jaoks 2011. aastal esialgse uuringu[1] tegemist, mis on kättesaadav komisjoni veebisaidil[2]. 1.2. Aruande eesmärk Aruande eesmärk on: anda teavet vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud olukorra kohta, võttes aluseks liikmesriikide ja sidusrühmade organisatsioonide aruanded; esitada määrusega (EÜ) nr 1107/2009 ette nähtud strateegia vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks; esitada võimalused esialgses, komisjoni rahastatud uuringus käsitletud meetmete võtmiseks; anda Euroopa Parlamendile ja nõukogule teavet komisjoni järelduste kohta, mis on tehtud seoses võimaliku õigusakti ettepanekuga vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks Euroopa fondi loomise kohta. 2. Taimekaitsevahendid ja vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine 2.1. Probleem Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutatavate taimekaitsevahendite puudusest oldi teadlik juba enne 1991. aastat, kui direktiivis 91/414/EMÜ kehtestati esimene taimekaitsevahendite ELi õigusraamistik. Juba selles direktiivis kehtestati kaks peamist sätet, s.t suurendada taimekaitsevahendite kättesaadavust põllumajandustootjatele ja parandada ELis ühtlustamist. Need sätted olid seotud võimalusega a) tunnustada liikmesriigis vastastikku teises liikmesriigis antud lubasid ja b) laiendada kehtivaid lubasid kasutamiseks vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridele vähem üksikasjaliku toimikuga. Olenemata aga direktiivi 91/414/EÜ sätetest, vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud olukord ei paranenud. Selle peamised põhjused on järgmised. ELi tasandil lubatud toimeainete arv vähenes märkimisväärselt, muu hulgas ajavahemikul 1993–2009 ellu viidud olemasolevate toimeainete läbivaatamise programmi tõttu. Kõnealuse programmi tulemusel võeti tagasi ligikaudu 70 % enne 1993. aastat turul olnud toimeainetest. Direktiiviga 91/414/EÜ ettenähtud lihtsustamisvõimalusi (nt vastastikune tunnustamine ja laiendamine vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisele) kasutati väga vähe. Tootmisharul puudusid stiimulid esitada toimik loa saamiseks vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks[3]. Kuna lubasid annavad liikmesriigid ja kogu ELi hõlmav ülevaade vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise kohta puudub, on raske hinnata selliste kasutusviiside koguarvu, mille jaoks puudub taimekaitsevahend. FCEC tegi kindlaks üle 1400 juhtumi (kultuur x taimekahjustaja), mille jaoks puudub lubatud taimekaitsevahend ja see loetelu ei ole täielik. Peale selle kogus komisjon neljas liikmesriigis andmeid nelja kultuuri kohta ja nende andmete analüüs näitab selgelt, et vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutatavate kättesaadavate ja tõhusate taimekaitsevahendite lubade arv vähenes ajavahemikul 1990–2010, nagu on näidatud joonisel 1. Käesolevas uuringus käsitletud nelja kultuuri puhul tehti kindlaks 209 taimekahjustajat ja -haigust ning neist 30 puhul puudus taimekaitsevahend nende tõrjeks. Peale selle puudus vähemalt ühes uuritud neljast liikmesriigist 161 kahjuliku organismi puhul lubatud taimekaitsevahend. Need arvud näitavad vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemi ja et see on vaja lahendada. Samas kinnitavad need arvud siiski, et liikmesriigid ei kasutanud alati täielikult ära direktiiviga 91/414/EMÜ pakutavaid võimalusi juhtudel, kui lahendus oli juba leitud teises liikmesriigis või kui see oli olemas muu kultuuri jaoks. Kultuuride puudulikul kaitsel kahjulike organismide eest võivad olla tagajärjed mitmel tasandil. See ohustab kvaliteetsete, mitmekesiste ja väärtuslike toiduks ette nähtud kultuuride jätkusuutlikku kasvatamist ELis. Taimekaitsevahendite puudumisel võib olla võimalik negatiivne mõju inimeste tervisele ja keskkonnale taimekaitsevahendite võimaliku ebaseaduslik kasutamise tõttu. Lisaks võib taimekaitsevahendite kasutamata jätmine muude tegurite hulgas vähendada ELi põllumajandussektori konkurentsivõimet. Kuigi sidusrühmade tasandil on majandusandmeid vähe saadaval, osutab FCEC uuring, et vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuride taimekaitsevahendite puudumisel on majanduslik mõju. Otsene mõju (s.t kahjud kultuuride kasvatuses ja põllumajandustootjate kantavad kasvatamisega seotud lisakulud) on hinnanguliselt üle 1 miljardi euro. Kaudsed sotsiaal-majanduslikud ja keskkonnamõjud on hinnanguliselt ligikaudu 100 miljonit eurot. Sellise mõju hulka kuulub kohalik töötus ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemine (nt Lõuna-Euroopa piirkondades, kus traditsioonilised tootmisviisid, nagu aromaatsete taimede kasvatamine, ei oleks enam võimalikud). Need näitajad iseloomustavad üle 9 miljoni hektari suurust ala. 2.2. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise majanduslik mõju Termin „vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine” võib jätta mulje, et ka selle majanduslik mõju on väike, kuid tegelikult on see hoopis vastupidi. Tegelikult hõlmab selline kasutamine väärtuslikke erikultuure, nagu puu- ja köögiviljad, dekoratiivtaimed, puukoolide kultuurid (istutamiseks ettenähtud taimed) ja aromaatsed taimed. Käesolevas aruandes käsitatakse kõiki neid kultuure vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridena, kuigi mõnes liikmesriigis võivad nad olla levinud või suure kasvupinnaga. Nende erikultuuride väärtuseks hinnatakse ligikaudu 70 miljardit eurot aastas, mis moodustab 22 % põllumajandussektori kogutoodangust[4]. Ainuüksi puu- ja köögiviljakasvatussektori toodang EL 27-s[5] on 70 miljonit tonni köögivilju ja 40 miljonit tonni puuvilju ning selle väärtus kokku on ligikaudu 45 miljardit eurot. Dekoratiivtaimede turuväärtuseks hinnatakse 27 miljardit eurot aastas. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise majandusliku mõju osakaal on näidatud joonisel 2. EL 27 puu- ja köögiviljade kasvatusala, mille jagunemine eri tsoonide vahel on näidatud joonisel 3, on 4,6 miljonit hektarit puuviljade ja 1,8 miljonit hektarit köögiviljade puhul, ning koos moodustavad need ligikaudu 17 % ELi kogutootmismahust. 2.3. ELi tasandil ja liikmesriikides olemasolevad algatused Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemid esinevad enamikus liikmesriikides ja nad on püüdnud juba mitu aastat neile lahendust leida nii riiklikul tasandil kui ka vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise ELi eksperdirühma raames. 2.3.1. Liikmesriikide vahendid Liikmesriikide vahendeid kasutatakse tihti vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise laiendamise toetamiseks ja nende tõhusus- ja jääkide katsete rahastamiseks. Liikmesriikides aastas eraldatavad vahendid, mis põhinevad avalikel, era- või segavahenditel, varieeruvad 40 000 eurost kuni 1 000 000 euroni, võtmata arvesse inimressursi ja teenuste peale kulutatavaid kaudseid vahendeid. Kõikides liikmesriikides aastas kokku eraldatavate vahendite väärtuseks võib hinnata ligikaudu 8 miljonit eurot, mida kasutatakse teadusprojektide rahastamiseks. Need vahendid on ette nähtud riiklikele eriprojektidele ja ELi tasandil võetavaid eri meetmeid ei koordineerita. FCEC uuringus märkisid 15 liikmesriiki, et vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist peetakse nii oluliseks küsimuseks, et sellega tegelemiseks kasutatakse struktuuripoliitika vahendeid ja inimressurssi. Samas ei arva ükski liikmesriik, et olemasolevad vahendid on piisavad probleemi lahendamiseks riiklikul tasandil. Peale selle 10 liikmesriigis selle jaoks vahendeid ei ole. 2.3.2. ELi eksperdirühmad Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise ELi eksperdirühm, mida komisjon haldas aastatel 2002–2009, koosnes: 1. juhtkomiteest, kuhu kuulusid poliitikavaldkonna esindajad teatavatest liikmesriikidest, kaks koordineerijat ja komisjoni esindaja. Juhtkomitee vastutas üldiste poliitikastrateegiate eest ja tehniliste rühmade töö juhtimise eest; 2. kahest tehnilisest rühmast, mis esindasid Lõuna- ja Põhja-Euroopat, kumbagi neist juhtis koordinaator (üks Prantsusmaalt ja teine Madalmaadest) ja neisse rühmadesse kuulus esindajaid kõikidest liikmesriikidest. Tehniliste rühmade koosolekutele kutsuti ka sidusrühmi (tootjate, põllumajandusettevõtjate, valitsusväliste organisatsioonide ja pestitsiiditööstuse esindajad). Nende rühmade ülesanne oli leida vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisele tehnilisi lahendusi ja teha selleks kindlaks probleemid, jagada teavet, kehtestada ühised prioriteedid ja korraldada tööjaotust. Nende ülesannete tulemusel arendati projekte teabe vahetamiseks, vabatahtlikuks vastastikuseks tunnustamiseks ja andmete tootmiseks. Eksperdirühma algatuse abil arendasid liikmesriigid kahe- ja mitmepoolset koostööd. Eksperdirühmi peeti küll heaks ideede vahetamise ja töö jagamise foorumiks, kuid nende abil ei saavutatud vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist käsitlevate lahenduste piisavat rakendamist. Seepärast ja kuna komisjonil oli riiklikes lubade andmise menetlustes väga väike roll, otsustas komisjon algatust 2009. aastal mitte jätkata. Pärast seda jätkasid mõned liikmesriigid riiklike või piirkondlike algatuste arendamist, nagu ametiasutuste ning sidusrühmade (taimekasvatajad, tootmisharu esindajad, uurimisasutused ja levitamisega tegelevad talitused) vahelise koordineerimisega tegelevate tehniliste rühmade haldamist. 2.4. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine ELi mittekuuluvates riikides Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist peetakse tänapäeval rahvusvaheliselt prioriteetseks probleemiks, mis vajab lahendust. OECD pestitsiidide programmi raames loodi 2007. aastal vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise ELi eksperdirühm (Expert Group on Minor Uses – EGMU) ja selle liikmed[6] püüdsid arendada rahvusvahelist koostööd ja tehnilisi juhendeid, et hõlbustada pestitsiidide registreerimist vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks. Mõned riigid, näiteks Ühendriigid, Austraalia ja Kanada, on loonud vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist käsitlevaid riiklikke algatusi. Ühendriikides kehtestas põllumajandusministeeriumi (USDA ) talitus Cooperative State Research, Education and Extension Service aastal 1963 koos Ühendriikide keskkonnakaitse agentuuriga nn IR-4 programmi (Interregional Research Project No.4), mille raames kogutakse andmeid jääkide ja tõhususe kohta, et toetada vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiseks pestitsiidide registreerimist ja uuesti registreerimist[7] ja põllumajandussaadustes või nende pinnal esinevate vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutatud kemikaalide jääkide lubatud piirnormide kindlaksmääramist. IR-4 programm on valitsuse ja tootmisharu koostööprogramm ja selle föderaaleelarve on ligikaudu 8 miljonit eurot aastas. Sellele lisanduvad sidusrühmade vahendid ja maksed, mis hinnanguliselt kahekordistavad eelarve. IR-4 programmi raames on ajavahemikus 2008. aastast kuni 2011. aasta keskpaigani teada antud 550 loast. 3. Määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohane vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist käsitlev strateegia Määruses (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta on kehtestatud mitu sätet, millega tagatakse, et taimekaitsevahendite puudulik kättesaadavus ei hakkaks ohustama põllumajanduse ja taimekasvatuse mitmekesistamist. Kokkuvõttes moodustavad need sätted integreeritud strateegia, mille nõuetekohane ja täielik kohaldamine peaks järk-järgult vähendama vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleeme. 3.1. Taimekaitsevahendite ühtlustatud kättesaadavus Menetluste lihtsustamiseks, taimekaitsevahendite kättesaadavuse ühtlustamiseks ja taimekaitsevahendite hindamisest liikmesriikidele langeva koormuse vähendamiseks ning seega lubade andmise protsessi kiirendamiseks kehtestati määruses (EÜ) nr 1107/2009 tsoonidel põhinev taimekaitsevahendite hindamissüsteem. Selle süsteemi kohaselt on Euroopa Liit jagatud kolme tsooni (põhjapoolne, kesk- ja lõunapoolne tsoon), kus liikmesriigid peavad vastastikku tunnustama samasse tsooni kuuluvate liikmesriikide poolt tehtud taimekaitsevahendi hindamist ja taimekaitsevahendi jaoks antud luba. Teatavate kasutusviiside puhul, sealhulgas väga olulistel vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamine kasvuhoonetes, seemnete töötlemisel või koristusjärgsel töötlemisel, võib ühes liikmesriigis lubatud kasutusviisi rakendada mis tahes muus liikmesriigis, olenemata sellest, millisesse tsooni liikmesriik kuulub. Tingimusel, et põllumajandustavad on võrreldavad, on lubade tunnustamiseks määratud lühikesed tähtajad, et tagada kiirem turulepääs ja taimekaitsevahendite ühtlasem kättesaadavus, eelkõige vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuride puhul. Kõnealusel tsoonisüsteemil (artikkel 40) on tugev positiivne mõju ühtlustamisele, sest selle kohaselt peavad liikmesriigid tegema ühe tsooni (või kasvuhoonetes kasutamise, seemnete töötlemise või koristusjärgse töötlemise puhul kogu ELi) kohta ainult ühe hindamise. Ainus erand vastastikusest tunnustamisest on liikmesriigi võimalus keelduda taimekaitsevahendile loa andmisest, kui liikmesriigil on keskkonna või põllumajandusega seotud erakorraliste tingimuste tõttu põhjendatud alus pidada asjaomast ainet inimeste või loomade tervisele või keskkonnale lubamatult ohtlikuks. Tsoonides ja ELi tasandil võetakse juba koordineerimismeetmeid, ja uusi meetmeid kavandatakse, et tagada uute sätete täielik rakendamine. Eeldatakse, et tsoonisüsteemi täielikul ja nõuetekohasel rakendamisel on tugev positiivne mõju vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisele. Selle meetme kohaselt on ülioluline anda teavet taimekaitsevahendite hindamisjärgus olevate ja juba antud lubade kohta. Seepärast arendab komisjon ELi andmebaasi, et parandada teabevahetust komisjoni, liikmesriikide ja kolmandate osapoolte vahel ning aidata komisjonil, liikmesriikidel ja tootmisharu taotlejatel täita oma õiguslikud kohustused ja et teavitada üldsust. 3.2. Tootmisharu stiimulid Määrus (EÜ) nr 1107/2009 sisaldab ka kahte peamist sätet, mis moodustavad tootmisharu stiimuli leida vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemidele lahendusi. Jääkide piirnormide kehtestamise lihtsustatud menetlus Lubade andmise menetluse raames palutakse tootmisharul esitada taotlus iga kavandatava jääkide piirnormi kohta, sealhulgas vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise puhul (määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 11 lõige 2 ja artikli 12 lõige 6). Jääkide piirnorme käsitlevaid taotlusi hinnatakse toimeaineid käsitlevate taotlustega samal ajal, et säästa aega ja ressursse kõikidel tasanditel. Eesmärgiks on kehtestada toimeainele loa andmise ajal võimalikult palju jääkide piirnorme, et lihtsustada ja kiirendada asjaomaste kasutusviiside jaoks lubade andmist liikmesriikide tasandil. Andmekaitse pikendamine Andmekaitset (artikkel 59) pikendatakse kolme kuu võrra iga vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist käsitleva loa pikendamise kohta, kokku võib pikendada kuni kolme aasta võrra, välja arvatud juhul, kui loa pikendamise jaoks ei ole vaja jääkide kohta esitada uusi andmeid. Sellel sättel peaks olema positiivne mõju vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist käsitlevate taotluste arvule. 3.3. Lubade pikendamine Artiklis 51 on määratletud lihtsustatud eeskirjad, mille alusel kolmandad osapooled, loa omanikud, ametlikud või teadusasutused, põllumajandusvaldkonna kutseorganisatsioonid või kasutajad saavad taotleda olemasoleva loa laiendamist vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisele, mida asjaomane luba veel ei hõlma. Sarnased sätted olid kehtestatud juba direktiivis 91/414/EMÜ. Lisaks võivad liikmesriigid sama artikli alusel võtta meetmeid, mis hõlbustavad laiendamise taotluste esitamist või innustavad seda tegema. Määruses ei täpsustata põhjalikumalt, millised need meetmed võiksid olla, ja seega jäetakse liikmesriikidele olulisel määral vabadust ja algatusvõimalusi. Määruses (EÜ) nr 1107/2009 säilitati direktiivis 91/414/EMÜ sätestatud lihtsustamissätted ja suurendati liikmesriikidele võimaldatavat paindlikkust kasutada laiendamist käsitlevaid sätteid parimal ja tõhusaimal võimalikul viisil. Selline suurem paindlikkus võimaldab liikmesriikidel nüüd võtta meetmeid, mille alusel on hõlpsam esitada taotlusi olemasolevate kasutusviiside laiendamiseks vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisele või mis innustavad seda tegema. Kõnealused meetmed võivad olla näiteks tasude vähendamine, taotluste hindamise kiirendamine, huvitatud isikute teadlikkuse tõstmine ja muude meetmete kasutamise ajendite vähendamine, eelkõige aga määruse (EÜ) 1107/2009 artiklis 53 sätestatud erakorralised meetmed. 3.4. Selgemaks muutmine Üks peamisi, vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemi hindamise takistusi on asjaolu, et puudub vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiste kokkulepitud loend, mida saaks kasutada ühiste lahenduste otsimiseks. Määrusega (EÜ) nr 1107/2009 on ette nähtud selles osas selguse parandamine ja tehtud liikmesriikidele kohustuslikuks kehtestada vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiste riiklik loend. 3.5. Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise Euroopa fond Komisjon peab määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 51 lõike 9 alusel uurima fondi loomise vajadust ja võimalusi (vt järgmine punkt 4). 4. Kaalutud poliitikavalikud FCEC uuringus tehti liikmesriikide ja sidusrühmade ettepanekute alusel kindlaks neli valikuvõimalust. Valikuvõimalusi oli alates sellest, et komisjon kõnealuse küsimuse lahendamiseks vahendeid ei eralda, kuni selleni, et struktureeritud ja tunnustatud Euroopa fondist eraldatakse olulisi vahendeid. 1) Komisjon vahendeid ei eralda Selle valikuvõimaluse kohaselt ei osale komisjon otseselt vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud meetmetes. Käesoleva aruande punktis 3 kirjeldatud, määruse (EÜ) nr 1107/2009 sätetel peaks olema soodne mõju ja neid tuleks enne uute meetmete võtmist täielikult rakendada. 2) Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise ELi eksperdirühm Selle valikuvõimaluse kohaselt tuleks uuesti luua endine käesoleva aruande punktis 2.3.2 kirjeldatud ELi eksperdirühm. Komisjon võimaldab kaks korda aastas kasutada koosolekuruumi, hüvitab liikmesriigi kohta ühe esindaja reisikulud ja maksab koordineerijatele päevaraha. Otsene kulu komisjonile on hinnanguliselt ligikaudu 44 000 eurot aastas. See ei hõlma komisjonis koosolekutel osalemiseks ja nende järelemeetmete jaoks vajalikke vahendeid. (Ülesanded: jagada riiklikul tasandil saadud teavet ja kogemusi ja käivitada liikmesriikide vahelisi kahepoolseid projekte.) 3) Komisjon rahastab osaliselt koordineerimisvahendit (tehniline sekretariaat) See valikuvõimalus hõlmab 2. valikuvõimalust, millele lisatakse kaks komisjonivälises tehnilises sekretariaadis töötavat täistööajaga töötajat. Komisjon toetab süsteemi osaliselt. Sekretariaat on juriidiline isik ja esitab aruandeid juhtkomiteele, kuhu kuuluvad liikmesriigid, kaasrahastamises osalevad sidusrühmad ja komisjon. 3. valikuvõimaluse rakendamiseks vajalik eelarve on hinnanguliselt 0,5–0,7 miljonit eurot aastas ning komisjon ja liikmesriigid jagavad kulud omavahel. Komisjoni eraldatavat kaasrahastamist, mis põhineb määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 76 lõikel 1, võiks anda toetusena vastavalt finantsmääruse (määrus (EL, Euroatom) nr 966/2012) jaotisele VI. (Ülesanded: 2. valikuvõimaluse alla kuuluvatele ülesannetele lisanduvad vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud töö koordineerimine liikmesriikide ja sidusrühmade vahel, vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiste loendi loomine ja haldamine, ühtlustamise edendamine (nt põllukultuuride rühmade ja taimekahjustajate rühmade määratlemine, suuniste väljatöötamine)). 4) Komisjon rahastab osaliselt koordineerimisvahendit (tehniline sekretariaat) ja teatavaid projekte. 4. valikuvõimalus hõlmab 3. valikuvõimalust, millele lisandub ELi piiratud rahaline toetus projektidele, mis käsitlevad tõhusus- ja ohutusandmete tootmist, toimikute hindamist ja üksikute vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamiste jaoks lubade andmist. Vajalik eelarve on hinnanguliselt 1,2–6 miljonit eurot aastas sõltuvalt rahastatavate projektide arvust. See valikuvõimalus näeb ette, et kulud jagatakse kolme sidusrühma vahel (tootmisharu, taimekasvatajad ja komisjon/liikmesriigid). (Ülesanded: 3. valikuvõimaluse alla kuuluvatele ülesannetele lisanduvad vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise kohta andmete tootmine tsooni tasandil esitatud toimikute jaoks, millel on eeldatavalt ELi väline mõju.) 5. Järeldused Liikmesriikidelt ja sidusrühmadelt kogutud arvamused näitavad selget vajadust koordineeritud Euroopa tegevuse järele (FCEC korraldatud ülduuringule vastajatest 96 % peab seda vajalikuks ja 4 % olid erapooletud). 1. ega 2. võimalust ei pooldanud keegi. Poliitikakujundajad pooldasid peamiselt 3. võimalust, aga taimekasvatajad ja taimekaitsevahendite tootmisharu näitas selget huvi üles 4. võimaluse vastu, sest nad olid sellise fondi loomise poolt, millest saaks praegu kogu ELis riiklikul tasandil eraldatavale märkimisväärsele rahalisele toetusele (hinnanguliselt 8 miljonit eurot) lisaks anda täiendavat toetust. Peale selle on komisjon seisukohal, et 4. valikuvõimalus läheb määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 76 lõike 1 reguleerimisalast kaugemale ja et selle jaoks on vaja muuta kehtivat õiguslikku alust, mis ei ole lühikeses ja keskpikas perspektiivis võimalik. Liikmesriigid märkisid, et kõige pakilisem probleem on vajadus koordineerimise ja teabe jagamise järele ELi ekspertide ühise foorumi kaudu, mis käsitleb vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamist. Sidusrühmad märkisid, et pooldavad toetuse eraldamist andmete tootmiseks olemasolevate allikate täiendamiseks. Komisjon möönab, et selline koordineerimisvahend oleks kasulik sünergia edendamiseks ja topelttöö vältimiseks, aga ka riiklike vahendite tõhusa investeerimise tagamiseks. Komisjon on määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 76 lõike 1 alusel valmis lühikeses ja keskpikas perspektiivis kaasa aitama kõnealuse sõltumatu koordineerimisvahendi loomisele (kaalutud poliitikavalikutest kolmas) ja osalema selle rahalises toetamises. Esimene analüüs näitab, et 350 000 euro suurune toetus aastas oleks piisav, et võtta 3. poliitikavaliku kohaseid meetmeid. Seega on komisjon arvamusel, et praeguses etapis ei ole vaja Euroopa Parlamendile ja nõukogule teha õigusakti ettepanekut, mis käsitleb vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise fondi loomist. Komisjon jälgib siiski lähiaastatel saavutatavaid tulemusi ja võib teha ettepaneku asjakohaste meetmete kohta sõltuvalt kogemustest, mis on seni saadud seoses eespool kirjeldatud koordineerimisvahendiga. Komisjon on kindel, et koordineerimisvahendi loomine koos käesoleva aruande punktis 3 kirjeldatud, määruse (EÜ) nr 1107/2009 uute sätete täieliku ja nõuetekohase kohaldamisega aitab oluliselt kaasa vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisega seotud probleemide lahendamisele. Lisaks kavandatavale vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise koordineerimisvahendile on komisjonil kavas seitsmendas teadusuuringute raamprogrammis[8] toetada taimekahjustajate integreeritud tõrjet (Integrated Pest Management – IPM) käsitlevat ERANETi meedet, milles pööratakse tähelepanu vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamisele (IPM ERANET). ERANETi meetmed on teadusuuringute koordineerimise vahendid, mille abil liikmesriigid saavad koordineerida riiklikke teadusuuringuid ja rahastada ühisprojekte. Need annavad liikmesriikidele ja assotsieerunud riikidele häid võimalusi vahetada teavet, ühendada vahendeid ja leppida teatavates valdkondades kokku ühised lähenemisviisid. IPM ERANETi meedet hakatakse rakendama 2014. aasta esimestel kuudel ja selle eesmärk on luua sünergiat ja tagada, et Euroopa põllumajandustootjad rakendavad IPMi vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuride puhul laialdasemalt. ERANETi meetme ja kavandatava koordineerimisvahendi vaheline koordineerimine on vältimatu ja levinud või väikese kasvupinnaga kultuuride kasutamisega seotud probleemide lahendamisel kasulik. Komisjon märgib lisaks, et asjaomased sidusrühmad tuleb täiel määral kaasata, et edukalt rakendada määrust (EÜ) nr 1107/2009 ja et leida vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuride taimekahjustajate tõrjeks kogu ELi hõlmavad teostatavad lahendused. Erilist tähelepanu tuleks pöörata taimekahjustajate integreeritud tõrje meetmete rakendamisele, väheohtlikele toimeainetele, biopestitsiididele ja põhiainetele kooskõlas direktiivi 2009/128/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks) põhimõtetega. [1] Uuringu tegi toiduahela hindamise konsortsium (edaspidi „FCEC”). [2] http://ec.europa.eu/food/plant/protection/evaluation/study_establishment_eu_fund.pdf. [3] Vähe levinud või väikese kasvupinnaga kultuuridel kasutamise loa saamiseks andmete kogumine ja hindamine võib maksma minna üle 200 000 euro. [4] Esitatud väärtused on hinnangulised ja saadud Eurostati andmete põhjal, milles ei tehta vahet vähe levinud või väikese kasvupinnaga ja levinud või suure kasvupinnaga kultuuridel. Teatavad puu- või köögiviljad, nagu õunad, on levinud enamikus liikmesriikides, ja teatavaid põllukultuure, nagu riis, peetakse enamikus riisi kasvatavates liikmesriikides vähe levinuks. [5] Uuring tehti enne Horvaatia ühinemist ELiga. [6] Austraalia (eesistuja), Austria, Belgia, Kanada, Tšehhi Vabariik, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Ungari, Iirimaa, Itaalia, Jaapan, Madalmaad, Uus-Meremaa, Slovaki Vabariik, Sloveenia, Ühendkuningriik, Ühendriigid, Euroopa Komisjon, FAO, EPPO, IBMA, Ühendriikide IR-4 programm ja tootmisharu esindajad. [7] IR-4 programmi raames on loodud 25 väliuuringukeskust kogu Ühendriikides ja need osalevad aastas 100 uuringus, mille toetuseks tehakse umbes 650 välikatset. [8] Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi programm „Koostöö”: „Toit, põllumajandus ja kalandus ja biotehnoloogiad”, teema KBBE.2013.1.4-02: Taimekahjustajate integreeritud tõrje (IPM) – ERANET, konkursikutse FP7-ERANET-2013-RTD