Lisaks kahele nimetatud etapile on komisjon (Eurostat) teinud ettepaneku valideerimisetapi kohta, mille liikmesriigid peavad läbi viima enne andmete edastamist ja mis põhineb valideerimise standardeeskirjadel. Ühtsed valideerimise standardeeskirjad jäätmestatistika kohta lepiti liikmesriikidega kokku 2014. aastal. Üksteist liikmesriiki kasutasid kõnealuseid eeskirju juba enne vaatlusaasta 2012 andmete esitamist. See on oluline samm valideerimisprotsessi edasise tõhustamise poole.

Määrusega (I lisa, 7. jagu) on ette nähtud, et liikmesriigid esitavad koos andmetega kvaliteediaruande. Liikmesriigid kasutavad nendes aruannetes kvaliteedielemente, mida kasutatakse tavaliselt Euroopa statistikasüsteemis ja mis on sätestatud jäätmestatistika kvaliteeti käsitlevas komisjoni määruses (EÜ) nr 1445/2005.

Määruses on sätestatud, milliseid andmeid tuleb esitada ja milline on nende nõutav kvaliteet, kuid jäätmestatistika koostamise konkreetse meetodi valik on jäetud liikmesriikide otsustada. See võimaldab neil olemasolevaid andmekogumissüsteeme säilitada ning minimeerida määruse nõuete täitmisest tulenevat koormust.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2150/2002 (jäätmestatistika kohta) (edaspidi „määrus”) eesmärk on koostada jäätmestatistikat vastavalt direktiivile 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid (jäätmete raamdirektiiv). Määruse artikli 8 lõikes 1 on nõutud, et komisjon esitaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kolme aasta tagant (pärast esimest aruannet, mis tuli esitada viie aasta jooksul pärast määruse jõustumist) aruande määruse rakendamise kohta. Esimene aruanne avaldati aastal 2008, teine aastal 2011 ja kolmas aastal 2014.

Jäätmetekke dispersioon NACE F jaos (ehitus) näitab, et andmete katvuses on erinevusi.

Vahetegemine jäätmete ja kõrvalsaaduste vahel mõjutab oluliselt majanduse tegevusalade klassifikaatori NACE A jao (põllumajandus, metsamajandus ja kalapüük) ning C jao (töötlev tööstus) jäätmekoguseid. See kehtib eelkõige selliste jäätmekategooriate kohta nagu puidujäätmed, loomsed ja taimsed jäätmed ning metalli tootmisel tekkiv räbu.

mäetööstusjäätmete (mäetööstuses tekkivate jäätmete) katvusel on väga suur mõju. Kõige suuremad erinevused riikide vahel tulenevad katendist, s.o looduslikest ainetest, mis tuleb kaevandustest ilma töötlemata eemaldada, et maavarale ligi pääseda, ning mäetööstusjäätmetest, mida käideldakse kaevandamiskohas.

Täielike riiklike andmekogumite esitamine on ELi koondandmete saamiseks väga oluline. Puuduvad andmed vähendavad jäätmestatistika teabeväärtust. Andmed puuduvad, kui riikidel kas ei ole andmeallikaid või andmed on hinnanguteks puudulikud.

Mitte kõiki jäätmeid ei käidelda samal aastal, mil need on tekkinud. Mõned jäätmed ladustatakse ajutiselt. Seega aastal t töödeldud jäätmed võivad sisaldada aastal t-1 tekkinuid jäätmeid. Aastal t tekitatud jäätmeid võidakse töödelda aastal t+1.

Mitte kõiki jäätmeid ei käidelda selles riigis, kus need on tekkinud. Impordi- ja ekspordiandmeid määruse alusel ei koguta, seega ei ole võimalik mõõta määrusekohaste andmete alusel impordist ja ekspordist tulenevaid erinevusi. Väliskaubanduse hinnangulised andmed näitavad, et see mõju selgitab ligikaudu viiendiku erinevusest kogu ELi kohta. Üksikute liikmesriikide puhul võib see mõju olla suurem. Näiteks Saksamaa jäätmete import moodustab rohkem kui 4 % tema tekitatud jäätmetest, samas kui Ühendkuningriik ekspordib rohkem kui 6 % oma tekitatud jäätmetest.

Erinevus jäätmetekke ja -käitluse koguste vahel oli ELis aastal 2012 umbes 200 miljonit tonni. See on keskmiselt 8 % tekkinud jäätmete kogusest. See erinevus on kahe viimase aruandeperioodi jooksul olnud stabiilne. See oli 2006. ja 2008. aastal suurem:400 miljonit tonni. Struktuur jääb samaks: jäätmeid tekib rohkem, kui neid käitlusse läheb. 2012. aastal oli erinevus suurim jäätmete käitlemisel tekkinud puhastussetete ja vedeljäätmete puhul (umbes 70 %) ja väikseim (peaaegu 0 %) pinnasejäätmete puhul.

Enamik riike kogub andmeid ELi jäätmeloendi järgi, kus jäätmed on jaotatud 839 liiki. Hoolimata teatavatest probleemidest jäätmeloendi kohaldamisel, tagab kõnealuse liigituse levinud kasutamine selle, et andmed on määruse nõuete kohaselt hästi võrreldavad vähemalt koondandmete tasandil. Klassifitseerimisvigade mõju andmete täpsusele peetakse väikseks.

Määruses kutsutakse liikmesriike üles liigitama oma andmeid 19 tegevusala järgi, milles jäätmed on tekkinud (18 majandustegevusala ja kodumajapidamised). Majandustegevuse jaotus põhineb klassifikaatoril NACE. Jäätmete korrektne jaotamine vastavalt tekitavale sektorile on eeltingimuseks:

Katvusvigade üldist mõju on raske hinnata. See võib kaasa tuua nii ala- kui ka ülehindamist. Hinnanguliselt on mõju kõige suurem NACE B jao (mäetööstus) mineraaljäätmete puhul.

5.1.Ajaline võrreldavus

Vaatlusaasta 2012 kohta kogutud andmete puhul oli tegemist teise kogumisega pärast muudetud määrusega sisse viidud olulisi muudatusi. Riigid on need muudatused hästi rakendanud. Komisjon (Eurostat) on teinud pidevat tööd seoses aegridade esitamise ja analüüsiga ning aegread koosnevad praegu viiest vaatlusaastast (2004, 2006, 2008, 2010 ja 2012).

Liikmesriikide kvaliteediaruanded on osutunud kasulikuks vahendiks, mille abil jälgida tehtud metoodilisi muudatusi ja nende mõju andmete võrreldavusele. Riikide kvaliteediaruannete hindamisest nähtub, et peaaegu kõik liikmesriigid on alates aastast 2004 teinud olulisi kohandusi oma riiklikus jäätmestatistika koostamise viisis. Enamik riike parandab andmete kogumist andmete kvaliteedi (nt andmelünkade täitmine, katvuse suurendamine) ning meetodite tõhustamise osas.

Andmete kogumise parandamine on aastate jooksul loonud aegridade katkemise. Liikmesriigid vaatavad läbi varasemate aastate andmekogumeid, et neid katkestusi piirata. Kasutajaid teavitatakse. Komisjon (Eurostat) osutab levitatavates andmekogumites aegridade katkestustele.

5.2.Riikidevaheline võrreldavus

Tänu ühistele määratlustele ja klassifikatsioonidele on andmete võrreldavus riikide vahel enamiku sektorite ja jäätmeliikide osas üsna hea. Siiski tekib endiselt mõningaid probleeme andmete võrdlemisel riikide vahel erinevuste tõttu katvuses, nagu on kirjeldatud punktis 4.1.

6.Ettevõtjate koormus

Oma kvaliteediaruannetes näitavad liikmesriigid, et nad on võtnud endale kohuseks hoida ettevõtete koormus võimalikult väike. See kajastub ka asjaolus, et üha rohkem liikmesriike koguvad teavet aruandluskoormuse kohta ja neil on võimalik kvantifitseerida, kui palju vajavad andmeesitajad keskmiselt aega küsimustike või aruandevormide täitmiseks. Selline teave kogutakse andmeesitajatelt küsimustike abil või tehakse kindlaks eriuuringute abil. Umbes pooled liikmesriigid kasutavad jäätmestatistika peamise allikana haldusandmeid ja väldivad seega andmeesitajate koormamist lisaküsimustikega. Muud riigid kasutavad haldusandmeid ühena paljudest andmeallikatest. Väikeettevõtted on vabastatud statistilistest uuringutest erineval moel.

Kasvab nende riikide arv, kes on võtnud kasutusele või kavatsevad võtta kasutusele elektroonilised andmeesitussüsteemid, st süsteemid, mis edastavad jäätmeõigusaktide alusel nõutavad andmed automaatselt jäätmekäitluskohtadest statistikaasutustele. Elektroonilised andmeesitusvahendid osade või kõigi jäätmeandmete jaoks on nüüd olemas Belgias, Horvaatias, Taanis, Iirimaal, Leedus, Ungaris, Austrias, Poolas, Portugalis, Sloveenias, Rootsis, Norras ja Ühendkuningriigis.

7.Näitajate väljatöötamine

Kogutud andmeid kasutatakse näitajate arvutamiseks. Näiteks liidu säästva arengu näitajad , mis käsitlevad „ jäätmeteket, arvestamata peamisi mineraaljäätmeid “ ja „ ohtlike jäätmete teket majanduse tegevusalade kaupa “, on kättesaadavad Eurostati veebisaidil. Need näitajad on esitatud kilogrammides elaniku kohta, et hõlbustada liikmesriikide võrdlemist.

On välja töötatud uus näitajate kogum, mis käsitleb jäätmehooldust, arvestamata peamisi mineraaljäätmeid . Näitaja kirjeldab riiklikul tasandil tekkinud jäätmete lõpptöötlemist. Erinevalt määruse alusel kogutud andmetest võetakse arvesse ka eksporditud jäätmete käitlemist, samas on imporditud jäätmed selle näitaja puhul arvestamata jäetud.

Neid näitajaid saab kasutada väärtuslikku sisendina komisjoni ringmajanduse strateegia rakendamise järelevalves.

8.Saavutused ja tulevikuväljavaated

Pärast aruandluse algust 2006. aastal on jäätmestatistika koostamisel saavutatud olulist edu. Liikmesriikide esitatavate andmete täielikkus on pidevalt paranenud. Jäätmestatistika võrreldavus riikide vahel on enamiku jäätmekategooriate ning sektorite puhul muutunud üsna heaks ja suurt edu on saavutatud andmete täieliku katvuse saavutamisel. Kokkuvõttes on enamiku riikide esitatud andmed nõutava kvaliteeditasemega. Et aidata täita ELi keskkonna-, tööstus- ja toorainepoliitika eesmärke, on siiski vaja veel täiendavaid edusamme. Komisjon jätkab liikmesriikidega koostööd nende paranduste tegemisel, näiteks seminaride ja parimate tavade vahetamise kaudu.

Nüüd, mil 2012. aasta andmed on laekunud, on jäätmetekke ja -käitluse andmed olemas viie vaatlusaasta, s.t aastate 2004–2012 kohta. Pikemate aegridadega on andmetest rohkem kasu, näiteks näitajate väljatöötamiseks või sisendina kliimaga seotud analüüsides.

Samas tuleb märkida, et mõnes riigis tehtud metoodika parandused võivad ikka veel aegridadele olulist mõju avaldada, seda nii riigi kui ka EL-28 koondnäitajate osas. Arengut ajas tuleks seega siiski veel tõlgendada ettevaatlikult ja alles pärast hoolikat alusandmete analüüsi.