Töörühm on ministrite nõukogu tähtis allorgan. Ministrite nõukogult saadud volituse alusel võib see lisaks muudele ülesannetele võtta meetmeid. EL on töörühmas esindatud ühe häälega.

Ministrite nõukogu tagab asutamislepingus sätestatud eesmärkide täitmise. See annab poliitilisi üldsuuniseid, kehtestab meetmeid ja võtab vastu menetlusdokumente. Igal lepinguosalisel on üks hääl ja ministrite nõukogu kasutab teemast olenevalt eri hääletamiseeskirju. EL on üks üheksast lepinguosalisest ja tal on üks hääl, olenevalt ka kõnesolevast teemast.

Energiaühenduse asutamislepingu (edaspidi „asutamisleping“) eesmärk on luua stabiilne õigus- ja tururaamistik ning võrguenergiakaubanduse ühtne õigusruum, rakendades liidu õigustiku kokkulepitud osi kolmandate riikide energiatemaatikas. Leping jõustus 1. juulil 2006. Euroopa Liit on energiaühenduse asutamislepingu osaline. Energiaühenduse asutamislepingus osutatakse kolmandatele riikidele kui lepinguosalistele.

Ettepanek puudutab otsust, millega määratakse kindlaks energiaühenduse ministrite nõukogus ja energiaühenduse alalises kõrgetasemelises töörühmas (edaspidi „töörühm“) liidu nimel võetav seisukoht seoses mitme aktiga, millel on ELi jaoks õiguslik toime ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 tähenduses ja mille need kaks kõnealust organit kavatsevad vastu võtta 16. ja 17. detsembril 2020. Lisaks sisaldab see ministrite nõukogu kohtumise päevakorra punkte, mis ei kuulu ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaldamisalasse, kuid mille mõned küsimused vajavad nõukogu poliitilist heakskiitu (seda taotletakse eraldi).

Terviklikkuse huvides tuleb märkida, et peale kavandatavate aktide on ministrite nõukogu ja töörühma kohtumiste päevakorras mitu muud punkti. Nende päevakorrapunktide suhtes võtab komisjon liidu nimel järgmised seisukohad:

Pärast soovituse 2018/01/MC-EnC vastuvõtmist ja arvestades lepinguosaliste kohustusi ELiga ühinemise protsessis, ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooniga ja Pariisi kokkuleppega võetud kohustusi ning asjakohaseid riiklikult kindlaksmääratud panuseid, arutab energiaühenduse ministrite nõukogu 17. detsembril 2020 edasi energiatõhususe, taastuvate energiaallikate ja kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärke 2030. aastal, mis on sama kaugeleulatuvad kui Euroopa Liidu 2030. aasta eesmärgid ja kooskõlas ELi ambitsioonikama eesmärgiga, mis on esitanud ettepanekus muuta kavandatavat Euroopa kliimaseadust, et lisada sinna 2050. aastaks kliimaneutraalsuse saavutamise esimese etapina eesmärk vähendada 2030. aastaks heidet vähemalt 55 %.

Euroopa Liidu Nõukogus ja Euroopa Parlamendis 2018. aastal ja 2019. aasta alguses saavutatud poliitilised kokkulepped võimaldasid paketiga „Puhas energia kõikidele eurooplastele“ kehtestatud kõiki eeskirju jõustada alates 2019. aasta juunist. Kolm 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärki, s.o vähendada kasvuhoonegaaside heidet 1990. aastaga võrreldes vähemalt 40 %, suurendada energiatõhusust vähemalt 32,5 %-ni ja taastuvenergia osakaalu vähemalt 32 %-ni, on täielikult sätestatud ELi õigusaktides, kuid lähtudes komisjoni 17. septembri 2020. aasta ettepanekust vähendada ELis kasvuhoonegaaside heidet 2030. aastaks vähemalt 55 % võrreldes 1990. aasta tasemega tehakse 2021. aastal ettepanek seada need eesmärgid kõrgemale.

Asutamislepingu üks põhieesmärk on luua integreeritud ja kestlik üleeuroopaline energiaturg, mis põhineb stabiilsel õigus- ja tururaamistikul, meelitades ligi majandusarengu ja sotsiaalse stabiilsuse jaoks vajalikke investeeringuid, parandades keskkonnaseisundit ja edendades taastuvenergia kasutamist. Et energeetikasektor on üks peamisi kasvuhoonegaaside heite tekitajaid ning et energiapoliitika ja kliima on omavahel tihedasti seotud, on tähtis tugevdada energiaühenduse poliitikaraamistikku energiatõhususe, taastuvenergia ja kasvuhoonegaaside heite valdkonnas.

Komisjon tegi kindlaks mitu määruse (EÜ) nr 1099/2008 alusel kogutud energiastatistika aspekti, mida oli vaja ajakohastada ja mida hiljem määrusega (EL) 2019/2146 muudeti. Need muudatused käsitlevad eelkõige tööstuse lõppenergiatarbimise statistika paremat eristamist, maagaasikaubandusega seotud mõistete kohandamist ja ühtlustamist, teatavate aruandluspunktide kohustuslikuks muutmist ning igakuiste söe- ja elektriandmete õigeaegsemat kogumist. Statistiliste andmete nõuetekohaseks kogumiseks energiaühenduse lepinguosalistes riikides on seepärast asjakohane võtta määrus (EL) 2019/2146 üle energiaühenduse õigustikku.

Energiaühendusele huvi pakkuvate projektide loetelu kehtib kaks aastat alates selle vastuvõtmisest ja seda kohaldatakse üksnes määruse (EL) nr 347/2013 raames. Kui energiaühendus peaks seda loetelu tulevikus ajakohastama, tuleks nõuetekohaselt arvesse võtta ELis ja energiaühenduses esinevaid arengutendentse, eelkõige seoses 2030. aasta eesmärkidega ja kasvuhoonegaaside heite vähendamisega, ning määruse (EL) nr 347/2013 edasist läbivaatamist.

Ministrite nõukogus liidu nimel võetav seisukoht peaks olema toetada otsuse vastuvõtmist.

3.1.4. Asutamislepingu artikli 91 lõike 1 kohased otsused, millega määratakse kindlaks asutamislepingu rikkumine allpool loetletud juhtudel

Vaidluste lahendamise kord on sätestatud kooskõlas energiaühenduse asutamislepinguga vaidluste lahendamise töökorra III jaotise 1. peatükis ja IV jaotise 1. peatükis.

a)Otsus 2020/…/Mc-EnC, mis käsitleb Serbia poolt energiaühenduse asutamislepingust tulenevate kohustuste täitmata jätmist juhtumi ECS-13/17 puhul

Euroopa Liidu Kohtu otsuste kohaselt on kolmandate isikute juurdepääs ülekandevõrkudele „oluline meede“, mida lepinguosalised peavad rakendama, et täita asutamislepinguga võetud kohustused. Gaasidirektiivi artikli 32 lõike 1 kohaselt peavad lepinguosalised tagama, et maagaasi ülekande võrgule kolmandate isikute juurdepääsu süsteemi rakendatakse kõigi võrgukasutajate suhtes objektiivselt ja ilma diskrimineerimiseta, lähtudes avaldatud tariifidest. Gaasimääruse artikli 16 lõigetega 1 ja 2 kehtestatakse ülekandesüsteemi haldurile kohustus teha turuosalistele kättesaadavaks maksimaalne võimsus kõigis asjaomastes punktides, võttes arvesse süsteemi terviklikkust ja võrgu tõhusat toimimist, ning kohustus rakendada mittediskrimineerivaid ja läbipaistvaid võimsuse jaotamise mehhanisme ning need avalikustada. Vastavalt gaasimääruse artikli 18 lõikele 3 koostoimes sama määruse I lisa punkti 3.2 lõigu 1 punktiga a hõlmavad asjaomased punktid kõiki ülekandesüsteemi halduri hallatava maagaasi ülekande võrgu sisse- ja väljavoolupunkte. Kohustused, mis on seotud kolmanda isiku juurdepääsuga maagaasi ülekande süsteemile ja tulenevad energiaühenduse õigustikust, võeti üle Serbia riigi õigusesse energiaseadusega ja ülekandesüsteemi haldur peab neid rakendama vastavalt eeskirjadele.

Sekretariaat on seisukohal, et ettevõtja Srbijagas, kes on praegu Serbia Vabariigi maagaasi ülekandesüsteemi haldur ja kontrollib kõiki maagaasi ülekande süsteemi sisse- ja väljavoolupunkte Serbias, ei täida neid kohustusi, kuna jätab Horgoši sissevoolupunktis piiriülese maagaasi ülekande võime jätkuvalt kõrvale avatud võimsuse jaotamise korrast ega ole seega suutnud tagada kolmandate isikute juurdepääsu vastavas sissevoolupunktis. Lisaks on sekretariaat arvamusel, et Serbia ametiasutused, mis on pädevad tagama sellekohaste kohustuste täitmise, seda tegelikult ei tee.

Esialgu leidis sekretariaat, et kuna Srbijagas jättis Horgoši sissevoolupunktis põhjendamatult kohaldamata kolmandate isikute piiramatu ja mittediskrimineeriva juurdepääsu ning avatud võimsuse jaotamise korra, rikub Serbia Vabariik direktiivi 2009/73/EÜ artiklit 32 ja määruse (EÜ) nr 715/2009 artiklit 16 ning seetõttu ei täida energiaühenduse asutamislepingu artiklist 6, 10 ja 11 tulenevaid kohustusi. Seepärast esitas sekretariaat ministrite nõukogule põhjendatud taotluse.

Põhjendatud taotluses esitatud asjaolusid ja väiteid silmas pidades peaks ministrite nõukogus liidu nimel võetav seisukoht olema kiita heaks otsus, millega määratakse kindlaks rikkumine juhtumi ECS-13/17 puhul, tingimusel et energiaühenduse nõuandekomitee esitab õige ajal, s.o enne ministrite nõukogu kohtumist, arvamuse, mis toetab sekretariaadi järeldusi.

See heakskiit tuleks ka anda tingimusel, et põhjendatud taotluses esitatud põhjendust muudetakse ja punktist 71 jäetakse välja obiter dictum, mis osutab võimalikule turgu valitseva seisundi kuritarvitamisele. See obiter dictum ei ole tähtis rikkumise kindlaks määramiseks kõnealusel juhul ja võib tekitada õiguskindlusetust.

b) Otsus 2020/…/MC-EnC, mis käsitleb Bosnia ja Hertsegoviina poolt asutamislepingust tulenevate kohustuste täitmata jätmist juhtumi ECS-10/18 puhul

Energiaühenduse asutamislepingu artikli 18 lõike 1 punktis c on sätestatud riigiabi keeld, mida vastavalt asutamislepingu artiklile 19 kohaldatakse ka riigi osalusega äriühingute ja selliste äriühingute suhtes, kellele on antud eri- või ainuõigused. Nende sätete ja asutamislepingu artikli 6 kohaselt peavad lepinguosalisi kehtestama oma riigi õigussüsteemis vastava riigiabikeelu ja tagama selle täitmise.

Esialgu leidis sekretariaat, et Bosnia ja Hertsegoviina riigiabinõukogu otsustas ekslikult, et tagatis, mille Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsioon andis Hiina ekspordi-impordipangale kommunaalettevõtte Elektroprivreda Bosne i Hercegovine laenu jaoks Tuzla 7 projektile, ei kujuta endast riigiabi energiaühenduse asutamislepingu artikli 18 lõike 1 punkti c tähenduses. Sekretariaat hindas riigiabinõukogu otsuse vastavust ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 esitatud riigiabimääratlusele, käsitledes järgmisi asjaolusid: 1) äriühingule annab eelise 2) riik oma vahenditest, 3) soodustades niimoodi teatavaid äriühinguid või teatavaid energiaallikaid, 4) mis võib moonutada konkurentsi ja 5) mõjutada võrguenergiakaubandust lepinguosaliste vahel. Sekretariaat jõudis esialgsele järeldusele, et riigiabinõukogu otsus ei ole kooskõlas riigiabi määratlusega ja riigi antud tagatise puhul on tegemist riigiabiga. Kuna riigiabinõukogu on riigiasutus, vastutab selle tegevuse eest Bosnia ja Hertsegoviina, kes seega ei täida energiaühenduse asutamislepingu artiklist 18 tulenevaid kohustusi. Sekretariaat esitas ministrite nõukogule põhjendatud taotluse sedastada, et Bosnia ja Hertsegoviina ei täida energiaühenduse asutamislepingu artiklist 18 tulenevaid kohustusi.

Põhjendatud taotluses esitatud asjaolusid ja väiteid silmas pidades peaks ministrite nõukogus liidu nimel võetav seisukoht olema kiita otsus, millega määratakse kindlaks rikkumine juhtumi ECS-10/18 puhul, heaks siis, kui energiaühenduse nõuandekomitee on pärast 9. detsembril 2020 peetud kuulamist esitanud arvamuse, mis toetab sekretariaadi järeldusi, ja võttes arvesse uusi asjaolusid juhtumi arengus.

3.1.5.Asutamislepingu artikli 92 lõike 1 alusel tehtavad otsused

a)Otsus meetmete vastuvõtmise kohta asutamislepingu artikli 92 lõike 1 alusel Bosnia ja Hertsegoviina poolt energiaühenduse asutamislepingust tulenevate kohustuste tõsise ja jätkuva täitmata jätmise tõttu juhtumite ECS-8/11S, ECS-2/13S ja ECS-6/16S puhul

i)Meetmete kehtestamine Bosniale ja Hertsegoviinale asutamislepingu artikli 92 lõike 1 alusel juhtumi ECS-8/11S puhul

Ministrite nõukogu võttis 16. oktoobril 2015. aastal vastu otsuse 2015/10/MC-EnC, milles sedastati, et Bosnia ja Hertsegoviina ei ole rakendanud ministrite nõukogu otsuseid 2013/04/MC-EnC ja 2014/04/MC-EnC juhtumi ECS-8/11 puhul (milles käsitletakse teisest energiapaketist (gaas) tulenevate kohustuste täitmata jätmist Bosnias ja Hertsegoviinas) ning seega ei ole riik kõrvaldanud nende otsustega kindlaks tehtud tõsiseid ja jätkuvaid rikkumisi. Sel ajal seisnes kohustuste täitmata jätmine selles, et riigis puudus pädev reguleeriv riigiasutus, Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsioonis puudus gaasi valdkonda reguleeriv pädev asutus, kummaski föderatsiooniosalises ei olnud süsteem vastavalt nõuetele õiguslikult, funktsionaalselt ja kontopõhiselt eraldatud, puudusid nõuetekohaselt kehtestatud ja avalikud võrgutariifid, esinesid probleemid seoses uuele taristule tehtud eranditega, turg ei olnud avatud ning üle olid võtmata sel ajal kehtinud gaasimääruse (EÜ) nr 1775/2005 ja varustuskindluse direktiivi 2004/67/EÜ sätted. Ministrite nõukogu võttis asutamislepingu artikli 92 alusel vastu järgmised meetmed: