ET Euroopa Liidu Teataja C 54/13

REGIONAALABI SUUNISED AASTATEKS 2007—2013

(2006/C 54/08)

(EMPs kohaldatav tekst)

1. Sissejuhatus

1. Vastavalt asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile a ja artikli 87 lõike 3 punktile c võib komisjon teatud ebasoodsas olukorras olevate Euroopa Liidu piirkondade majandusarengu edendamiseks antavat riigiabi käsitleda kokkusobivaks ühisturu põhimõtetega. Selline riigiabi on tuntud regionaalabi nime all. Regionaalabi koosneb suurtele ettevõtetele antavast investeeringuteks ettenähtud abist või teatud piiratud juhtumitel tegevuskulude katmiseks antavast abist, kusjuures mõlemal juhul on abi suunatud konkreetsetele piirkondadele piirkondlike erinevuste ühtlustamiseks. Regionaalabina käsitletakse ka ebasoodsas olukorras olevates piirkondades paiknevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antavat suuremat investeeringuteks ettenähtud abi, mis ületab teistes piirkondades lubatud määra.

2. Olles suunatud ebasoodsas olukorras olevate piirkondade mahajäämuse vähendamisele, edendab regionaalabi liikmesriikide majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust ning ELi ühtekuuluvust tervikuna. Regionaalabi geograafiline spetsiifilisus eristab seda teistest horisontaalse abi vormidest, nagu abi teadustööks, arendustegevuseks ja innovatsiooniks, abi tööhõiveks, koolituseks või keskkonnaabi, mis taotlevad ühishuvidele vastavaid eesmärke kooskõlas asutamislepingu artikli 87 lõikega 3, mida mõnikord antakse isegi suuremas mahus konkreetsete raskuste esinemisel ebasoodsas olukorras olevates piirkondades. (1)

3. Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi antakse kõige ebasoodsamas olukorras olevatele piirkondadele, toetades investeeringuid ja töökohtade loomist. See abi edendab vähemsoodsates piirkondades paiknevate ettevõtete majandustegevuse laienemist ja mitmekesistamist, julgustades eelkõige seal uusi ettevõtteid looma.

4. Tingimused, mida komisjon kohaldab, et uurida regionaalabi kokkusobivust ühisturu nõuetega vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile a ja artikli 87 lõike 3 punktile c, on kodifitseeritud 1998. aasta regionaalabi suunistes (2) ajavahemikuks 2000—2006. (3) Ulatuslike investeerimisprojektidega seotud abi reguleerivad erieeskirjad on kodifitseeritud 2002. aasta mitut valdkonda hõlmavas raamprogrammis. (4) Olulised poliitilised ja majanduslikud arengud alates 1998. aastast, sealhulgas Euroopa Liidu laienemine 1. mail 2004. aastal, Bulgaaria ja Rumeenia eeldatav ühinemine ja kiirendatud integratsiooniprotsess pärast ühisraha kasutuselevõtmist on tekitanud vajaduse suuniste põhjalikuks läbivaatamiseks, et valmistada ette uued suunised aastateks 2007—2013.

5. Regionaalabi saab mängida olulist rolli ainult siis, kui seda kasutatakse säästlikult ja proportsionaalselt ning kui see koondatakse Euroopa Liidu kõige ebasoodsamas olukorras olevatesse piirkondadesse. Lubatud abi piirmäärad peaksid kajastama asjaomaste piirkondade arengut mõjutavate probleemide suhtelist tõsidust. Vähemsoodsas olukorras oleva piirkonna arendamiseks antava abi eelised peavad kaaluma üles tekkivad konkurentsimoonutused. (5) Abi eelistele omistatav kaal on erinev vastavalt kohaldatud erandile; nii võidakse taluda suuremat konkurentsimoonutust kõige ebasoodsamas olukorras olevate piirkondade puhul artikli 87 lõike 3 punktis a nimetatud juhtumitel, võrrelduna artikli 87 lõike 3 punktis c nimetatud juhtumitega. (6)

6. Teatud vähestel täpselt kirjeldatud juhtumitel võivad piirkonna struktuuriliselt ebasoodsad olud olla nii rängad, et investeeringuteks ettenähtud regionaalabi koos ulatusliku horisontaalse abiga ei pruugi olla piirkondliku arengu käivitamiseks piisav. Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi võib ainult sellistel juhtudel täiendada tegevuskulude katmiseks antava regionaalabiga.

7. Järjest enam tõendeid kinnitavad, et ühenduses on uute ettevõtete loomisel tõsiseid takistusi, mis on suuremad ebasoodsas olukorras olevates piirkondades. Seetõttu on komisjon otsustanud ebasoodsas olukorras olevates piirkondades väikeste ettevõtete loomise julgustamiseks rakendada käesolevate suuniste raames uut abimeedet, mille puhul kasutatakse asjaomasest piirkonnast sõltuvaid erinevaid abi piirmäärasid.

2. Reguleerimisala

8. Komisjon kohaldab käesolevaid suuniseid regionaalabi suhtes, mida antakse kõikides majandusharudes, välja arvatud kalandussektor ja söetööstus, (7) mida reguleerivad konkreetse õigusliku meetmega kehtestatud erieeskirjad. Põllumajandussektoris ei kohaldata käesolevaid suuniseid asutamislepingu I lisas loetletud põllumajandussaaduste tootmise suhtes. Neid kohaldatakse nimetatud toodete töötlemise ja turustamise suhtes, kuid ainult ulatuses, mis on määratud ühenduse suunistes riigiabi kohta põllumajandussektoris, (8) või seda asendavates suunistes. Lisaks sellele kehtivad mõnede teiste sektorite kohta ka erieeskirjad, mis võtavad arvesse asjaomase sektori konkreetset olukorda ning mille puhul võidakse käesolevate suuniste suhtes teha täielikke või osalisi erandeid. (9) Tulenevalt pikaajalisest praktikast on komisjon seoses terasetööstusega seisukohal, et regionaalabi terasesektorile, nagu see on määratletud I lisas, ei ole ühisturu põhimõtetega kokkusobiv. Ühisturuga kokkusobimatud on ka nimetatud sektoris väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antavad suured üksiktoetused määruse (EÜ) nr 70/2001 (10) artikli 6 (või mis tahes järgneva määruse) mõistes, mille suhtes ei ole sama määrusega tehtud erandit. Lisaks ei tohi sektori spetsiifilise olemuse tõttu anda investeeringuteks ettenähtud regionaalabi II lisas määratletud sünteeskiusektoris.

9. Abi võib anda ainult raskustes olevatele ettevõtetele ainult raskustesse sattunud ettevõtete päästmiseks ja restruktureerimiseks riigiabi andmist käsitlevate ühenduse suuniste (11) tähenduses, kooskõlas järgnevate suunistega. (12)

10. Üldjuhul peaks regionaalabi andma mitut valdkonda hõlmava abikava raames, mis on osa selgelt määratletud eesmärkidega piirkondlikust arengustrateegiast. Selline abikava võib pädevatel asutustel võimaldada seada investeerimisprojekte tähtsuse järjekorda vastavalt nende huvile asjaomase piirkonna vastu. Kui üksikule ettevõttele antakse erandkorras ühekordset erakorralist abi või kui abi antakse konkreetses tegevusvaldkonnas, siis peab liikmesriik näitama, et projekt annab panuse ühtse regionaalarengu strateegiasse ning et see ei tekita lubamatuid konkurentsimoonutusi, arvestades projekti olemust ja mahtu. Kui abikava kohaselt antud abi osutub olevat õigustamatult koondunud konkreetsesse tegevusvaldkonda, võib komisjon selle kava läbi vaadata vastavalt 22. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklile 17 EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamise meetodite kohta, (13) ning teha ettepaneku vastavalt asjaomase määruse artikli 18 lõikele c kava tühistamiseks.

11. Liikmesriigid ei pea teatama regionaalabi kavadest, mis vastavad kõigile nõukogu 7. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 994/98 (14) (mis käsitleb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes) artikli 1 kohaselt komisjoni poolt vastuvõetud grupierandit käsitlevates määrustes sätestatud nõuetele.

3. Piirkondade piiritlemine

3.1. Regionaalabi kõlblike piirkondade elanikkond, 2007—2013

12. Regionaalabi erandlikkuse põhimõtte valguses on komisjon seisukohal, et abi saavate ühenduse piirkondade elanikkond peab olema oluliselt väiksem kui abi mitte saavate piirkondade oma.

13. Võttes arvesse mitme Euroopa Ülemkogu järeldusi, mis kutsuvad üles vähendama riigiabi ulatust, ning pidades silmas laialt levinud muret seoses suurtele ettevõtetele antava investeeringuteks ettenähtud abi konkurentsimoonutusi tekitava toimega, on komisjon seisukohal, et regionaalabi suunistega aastateks 2007—2013 hõlmatud elanikkond tuleks piirata sellega, mis on vajalik kõige ebasoodsamate piirkondade ja teatavate selliste piirkondade hõlmamiseks, mida loetakse ebasoodsaks piirkonnaks, võrreldes asjaomase liikmesriigi keskmiste näitajatega. Vastavalt on komisjon otsustanud kehtestada hõlmatud elanikkonna piirmääraks 42 % praegusest 25 liikmesriigiga ühenduse elanikkonnast, mis vastab 15 liikmega ühenduse tingimustes 1998. aastal kehtestatud piirmäärale. See piirmäär tagab regionaalabi asjakohase koondumise 25 liikmega ELis, võimaldades samal ajal piisavat paindlikkust Bulgaaria ja Rumeenia ühinemiseks, sest kogu nende territoorium peaks olema regionaalabi kõlblik. (15)

14. Olenemata sellest on komisjon praeguste liikmesriikide jaoks piisava järjepidevuse tagamiseks otsustanud kohaldada ka täiendavat turvavõrgustikku tagamaks, et ükski liikmesriik ei kaotaks üle 50 % ajavahemikul 2000—2006 hõlmatud elanikkonnast. (16)

3.2. Artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erand

15. Artikli 87 lõike 3 punktis a on sätestatud, et ühisturuga kokkusobivaks võib pidada abi, mis on ette nähtud majandusarengu edendamiseks niisugustes piirkondades, kus elatustase on erakordselt madal või kus valitseb tõsine tööpuudus. Euroopa Ühenduste Kohus on leidnud, et “sõnade” erakordselt “ja” tõsine “kasutamine artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandis näitab, et selle erandi puhul peetakse silmas ainult neid piirkondi, kus majanduslik olukord on võrreldes kogu ühendusega äärmiselt ebasoodne”. (17)

16. Sellest tulenevalt leiab komisjon, et ettenähtud tingimused on täidetud, kui NUTS (18) II tasandi geograafiliseks üksuseks olevas piirkonnas on ostujõu standardi järgi mõõdetud sisemajanduse kogutoodang (SKT) elaniku kohta alla 75 % ühenduse keskmisest. (19) Analüüsiks kasutatava piirkonna SKT elaniku kohta (20) ja ühenduse keskmise määrab kindlaks Euroopa Ühenduste Statistikaamet. Et tagada maksimaalne võimalik ühtsus nende piirkondade määramisel, mille suhtes kehtib regionaalabi suuniste raames artikli 87 lõike 3 punkt a kohane erand, ning piirkondade määramisel, mis on kõlblikud, arvestades struktuurifondide määrustes kehtestatud lähenemise eesmärki, on komisjon kasutanud artikli 87 lõike 3 punktile a vastavate piirkondade määramiseks samu SKT andmeid elaniku kohta kui neid, mida kasutatakse lähenemise eesmärgile vastavate piirkondade määramiseks vastavalt struktuurifondide määrustele. (21)

17. Tunnistades spetsiifilisi puudusi, mida piirkonnad kogevad tänu oma kaugusele ja konkreetsetele tõketele integreerumisel siseturgu, on komisjon seisukohal, et kõige äärepoolsematele piirkondadele vastavalt asutamislepingu artikli 299 lõikele 2 (22) antava regionaalabi suhtes kehtib samuti artikli 87 lõike 3 punktis a kehtestatud erand, vaatamata sellele, kas asjaomaste piirkondade SKT elaniku kohta on väiksem kui 75 % ELi keskmisest.

3.3. “Statistilise mõju” piirkondade järkjärguline kaotamine

18. Teatud piirkondades on SKT inimese kohta suurem kui 75 % ühenduse keskmisest ainuüksi laienemise statistilise mõju tõttu. Need on NUTS II tasandi piirkonnad, kus SKT inimese kohta on suurem kui 75 % EL25 keskmisest, kuid väiksem kui 75 % EL15 keskmisest. (23), (24)

19. Komisjon on seisukohal, et selliste piirkondade arengu kahjustamise vältimiseks seoses abimääradega ja tegevusabi kättesaadavuse liiga kiirete muutustega peaks nende suhtes ajutiselt üleminekuperioodi jooksul kuni 31. detsembrini 2010 jätkuvalt kehtima artikli 87 lõike 3 punktis a kehtestatud erand.

20. 2010. aastal vaatab komisjon nende piirkondade olukorra üle, tuginedes Eurostatilt pärinevatele kõige värskematele kolme aasta SKTd käsitlevatele keskmistele andmetele. Kui mõne kõnealuse piirkonna SKT elaniku kohta on langenud alla 75 % 25 liikmesriigiga ELi keskmisest, kohaldatakse asjaomaste piirkondade suhtes jätkuvalt artikli 87 lõike 3 punkti a kohast erandit. Vastasel juhul saavad statistilise mõju piirkonnad artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandi kohaselt abikõlblikeks alates 1. jaanuarist 2011.

3.4. Artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erand

21. Euroopa Ühenduste Kohus on kohtuasjas 248/84 (25) väljendanud oma seisukohta mitmete asjaomase erandiga seotud probleemide ja analüüsi kontrollraamistiku kohta järgmiselt: “[Artikli 87 lõike 3 punktis c] sätestatud erandi mõju on suurema ulatusega, kuivõrd see võimaldab arendada teatavaid piirkondi ilma artikli 87 lõike 3 punktis a nimetatud majanduslikest tingimustest tulenevate piiranguteta, kui selline abi” ei mõjuta kaubandustingimusi ebasoodsalt sellisel määral, mis on vastuolus ühiste huvidega“. See säte annab komisjonile volituse ka sellise abi andmiseks, mis on ette nähtud majandusliku arengu soodustamiseks liikmesriigi piirkondades, mis on ebasoodsamas olukorras võrreldes selle riigi keskmise olukorraga.”

22. Artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandi kohane regionaalabi peab olema siiski liikmesriigi täpselt sõnastatud regionaalpoliitika osaks ja järgima geograafilise kontsentratsiooni põhimõtteid. Kui abi on ette nähtud piirkondadele, mis ei ole niivõrd halvas olukorras kui need, mille kohta kehtib artikli 87 lõike 3 punkt a, tuleb seada ranged piirangud nii erandi geograafilisele kohaldamisele kui ka lubatud abi osatähtsusele. Seega võib asjaomase abi saamise tingimustele tavaliselt vastata ainult väike osa liikmesriigi territooriumist.

23. Riigiasutustele piisava tegevusruumi jätmiseks abikõlblike piirkondade valimisel, ilma et seataks ohtu komisjoni kasutatava kontrollsüsteemi tõhusust seda liiki abi korral ning kõigi liikmesriikide võrdset kohtlemist, viiakse kõnealuse erandi alla kuuluvate piirkondade valik läbi kaheetapilise menetluse käigus, kus esiteks määrab komisjon iga liikmesriigi (26) jaoks maksimaalse elanike arvu, keda selline abi hõlmab, ning teiseks valitakse välja abikõlblikud piirkonnad.

3.4.1. Riigi abikõlbliku elanikkonna kindlaksmääramine

24. Esimese etapina tuleb artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandi kohane abikõlblik elanikkond kindlaks määrata objektiivse, õiglase ja läbipaistva meetodi abil. Lõpptulemus peab jääma regionaalabiga hõlmatava piirmäära raamidesse, mille komisjon määrab kindlaks vastavalt punktile 3.1, võttes arvesse ka turvavõrgustikku. Selle saavutamiseks määrab komisjon kindlaks elanikkonna ülemmäära iga liikmesriigi puhul, kasutades järgmist meetodit.

25. Esiteks saavad liikmesriigid automaatselt mis tahes selliste piirkondade elanikkonnale vastava eraldise, mis vastasid asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandi kohaselt abikõlblikkuse tingimustele, kuid mis nimetatud tingimustele enam ei vasta, ning mida ei hõlma statistilise mõju piirkondade suhtes kehtiv kord, mida kirjeldatakse punktis 3.3. Need on piirkonnad, mille SKT elaniku kohta on väiksem kui 75 % 15 liikmesriigiga ELi näitajast 1998. aasta regionaalabi suuniste vastuvõtmise ajal, kuid mis tänu oma majandusarengule ei vasta enam 15 liikmesriigiga ELile tuginevatele tingimustele. Kuna kõnealused piirkonnad (27) on eelnevalt suhteliselt suurtes kogustes abi saanud, peab komisjon vajalikuks võimaldada liikmesriikidel näidata soovi korral üles paindlikkust nende piirkondade abistamise jätkamiseks suuniste kehtivusaja jooksul vastavalt artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandile. (28)

26. Teiseks, et võimaldada hõredalt asustatud piirkondade jätkuvat toetamist, saavad asjaomased liikmesriigid eraldise vastavalt hõredalt asustatud piirkondade elanikkonna arvule. (29)

27. Pärast punktides 3.2 ja 3.3 kehtestatud objektiivsete kriteeriumide kohaldamisest tulenevat elanikkonna hõlmatuse mahaarvamist punktis 3.1 kehtestatud 25 liikmesriigiga ELi 42 %lisest piirmäärast, samuti selliste eraldiste mahaarvamist, millele on viidatud kahes eelnevas punktis, jagatakse järelejäänud summa liikmesriikide vahel, kasutades meetodit, mis arvestab piirkondadevahelist SKT erinevust elaniku kohta ning tööpuuduse erinevust nii riigi kui ka ühenduse tasandil. Üksikasjalik valem on esitatud IV lisas. (30)

28. Lõpuks, nagu kirjeldatud punktis 3.1, on kohaldatud turvavõrgustikku tagamaks, et ükski liikmesriik ei kaotaks üle 50 % 1998. aasta suunistele vastavast elanikkonna hõlmatusest.

29. Vastavad eraldised on näidatud V lisas koos vastavalt artikli 87 lõike 3 punktile a abikõlblike piirkondade nimekirjadega, statistilise mõju piirkondade nimekirjadega ja majandusarengu piirkondade nimekirjadega.

3.4.2. Abikõlblike piirkondade väljavalimine (31)

30. Sobivuskriteeriumid, mille alusel liikmesriigid piirkondi välja valivad, peavad olema piisavalt paindlikud, et võtta arvesse mitmesuguseid olukordi, mille puhul regionaalabi võib potentsiaalselt olla õigustatud, kuid samal ajal peavad kriteeriumid olema läbipaistvad ja andma piisava tagatise, et regionaalabi ei tekitaks üldiste huvidega vastuolus olevaid kaubandus- ja konkurentsimoonutusi. Sellest tulenevalt on komisjon seisukohal, et asjaomase liikmesriigi poolt regionaalabi, sealhulgas investeeringuteks ettenähtud regionaalabi andmiseks võivad vastavalt artikli 87 lõike 3 punkti c kohasele erandile olla välja valitud järgmised piirkonnad: (32) (a) “majandusarengu” piirkonnad; (b) väikese rahvastikutihedusega piirkonnad: sellised piirkonnad on põhiliselt NUTS II geograafilised piirkonnad, kus rahvastikutihedus on alla 8 elaniku km2 kohta, või NUTS III geograafilised piirkonnad, kus rahvastikutihedus on alla 12,5 elaniku km2 kohta. (33) Selliste piirkondade valikul on lubatud siiski teatav paindlikkus, järgides järgmisi piiranguid: — paindlikkust piirkondade valikul ei tohi käsitleda selliselt, et abiga hõlmatud elanike arv suureneks; — paindlikuks käsitlemiseks kõlblike NUTS III piirkondade rahvastikutihedus peab olema alla 12,5 elanikku km2 kohta; — sellised piirkonnad peavad külgnema NUTS III piirkondadega, mis vastavad väikese rahvastikutiheduse kriteeriumile; (c) üksteisega külgnevad piirkonnad, mille elanike arv on vähemalt 100 000 ja mis paiknevad kas NUTS II või NUTS III piirkonnas, mille SKT elaniku kohta on alla EL25 keskmise või mille tööpuuduse määr on üle 115 % riigi keskmisest (mõlemad arvutatuna 3 viimase aasta Eurostati andmete keskmise põhjal); (d) NUTS III piirkonnad elanikkonna arvuga alla 100 000, mille SKT inimese kohta on kas alla EL25 keskmise või mille tööpuuduse määr on üle 115 % riigi keskmisest (mõlemad arvutatuna 3 viimase aasta Eurostati andmete keskmise põhjal); (e) saared ja teised samalaadse geograafilise eraldatuse kategooriasse loetavad piirkonnad, (34) mille SKT inimese kohta on kas alla EL25 keskmise või mille tööpuuduse määr on üle 115 % riigi keskmisest (mõlemad arvutatuna 3 viimase aasta Eurostati andmete keskmise põhjal); (f) saared elanikkonna arvuga alla 5 000 ja muud asualad elanikkonna arvuga alla 5 000, mis kuuluvad samalaadse geograafilise eraldatuse kategooriasse; (g) NUTS III piirkonnad või nende osad, mis külgnevad artikli 87 lõike 3 punkti a kohaste abikõlblike piirkondadega, ning NUTS III piirkonnad või nende osad, millel on ühine maapiir või vähem kui 30 kilomeetri pikkune merepiir riigiga, mis ei kuulu Euroopa Majanduspiirkonda ega EFTAsse. (h) Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib liikmesriik määrata ka muid piirkondi, mis külgnevad piirkondadega, mille elanikkonna arv on vähemalt 50 000 inimest ning kus viiakse läbi suuri struktuurseid muutusi, või kus on tõsine suhteline mahajäämus võrreldes teiste samalaadsete piirkondadega. Sellist võimalust kasutada sooviva liikmesriigi ülesanne on näidata, et regionaalabi andmine on asjaomases piirkonnas põhjendatud, ja kasutada selleks tunnustatud majandusnäitajaid ja võrdlust olukorraga ühenduse tasandil.

31. Lisaks, et võimaldada liikmesriikidele suuremat paindlikkust allapoole NUTS III taset jäävate äärmiselt kohaspetsiifiliste piirkondlike erinevustega tegelemisel, võivad liikmesriigid määrata kindlaks ka teisi väiksemaid piirkondi, mis ei vasta eespool kirjeldatud tingimustele, eeldusel et nende elanikkonna arvuks on vähemalt 20 000 inimest. (35) Seda võimalust kasutada sooviva liikmesriigi ülesanne on näidata, et ettepandud piirkondade puhul on majanduslik arendamine suhteliselt vajalikum kui piirkonna teiste alade puhul, ja kasutada selleks tunnustatud majandusnäitajaid, nagu SKT elaniku kohta, tööhõive või tööpuuduse tase ja kohaliku tootlikkuse või kohalike oskuste näitajad. Komisjon kiidab nende alade puhul heaks VKE-dele antava regionaalabi ning kohaldatakse ka asjakohast VKE lisatoetust. Sellegipoolest, ümbritsevatele majanduslikult rohkem arenenud piirkondadele mõju levimisest tulenevate võimalike konkurentsimoonutuste tõttu ei kiida komisjon heaks nende piirkondade suurtele ettevõtetele investeeringuteks ettenähtud abi või investeeringuteks ettenähtud abi, mille abikõlblikud kulud ületavad 25 miljonit eurot.

32. Vastavus igale liikmesriigile lubatava elanikkonna koguhõlmatuse määrale tehakse kindlaks asjaomase piirkonna tegeliku elanikkonna arvu põhjal, tuginedes olemasolevale kõige värskemale tunnustatud allikast pärinevale statistilisele teabele.

4. Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi

4.1. Abi vorm ja piirmäärad

4.1.1. Abi vorm

33. Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi on abi, mida antakse alginvesteeringu projektidele.

34. Alginvesteering tähendab investeeringut materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse seoses: — uue käitise rajamisega; — olemasoleva käitise laiendamisega; — käitise toodangu mitmekesistamisega uute täiendavate toodete lisamisega; — olemasoleva käitise tootmisprotsessi põhjaliku muutmisega. “Materiaalne vara” — maa, hooned ja tehas/seadmed. Käitise omandamise korral arvestatakse ainult varade ostmist kolmandatelt osapooltelt eeldusel, et tehing toimus vastavalt turutingimustele. “Immateriaalne vara” — vara, mis saadakse tehnoloogiasiirde käigus patendiõiguste, litsentside, oskusteabe või patentimata tehniliste teadmiste omandamise teel. Selle mõiste alla ei kuulu asendusinvesteeringud, mis ei vasta ühelegi nimetatud tingimusele. (36)

35. Käitisega vahetult seotud varade omandamist võib samuti käsitleda alginvesteeringuna eeldusel, et käitis suleti või oleks suletud, kui seda ei oleks ostetud, ning ostjaks on sõltumatu investor. (37)

36. Investeerimiseks ettenähtud regionaalabi arvutatakse alginvesteeringu projektist tulenevate kas materiaalsetele või immateriaalsetele investeeringutele tehtud kulutuste või investeerimisprojekti poolt vahetult loodud töökohtade (prognoositavate) palgakulude alusel. (38)

37. Abi vormid on erinevad. See võib olla näiteks abiraha, madala intressiga laen või intressitoetus, riigigarantii, aktsiate ost või muul viisil kapitali tagamine soodsatel tingimustel, maksude, sotsiaalkoormiste või muude kohustuslike lõivude alandamine või nendest vabastamine, maa, kaupade või teenuste võimaldamine soodsate hindadega.

38. Oluline on tagada, et regionaalabil oleks tegelik stimuleeriv toime selliste investeeringute teostamisele, mida abi andmiseta abisaavas piirkonnas ei tehtaks. Seetõttu antakse abi ainult nende abikavade korral, mille puhul abisaaja on esitanud abitaotluse ja kava haldamise eest vastutav asutus on seejärel kirjalikult kinnitanud, (39) et üksikasjaliku kontrollimise tulemusel on tuvastatud projekti vastavus abikavaga kehtestatud kõlblikkuse tingimustele enne projekti kallal töö alustamist. (40) Selgesõnaline viide mõlemale tingimusele peab olema lisatud kõikidele abikavadele. (41) Sihtotstarbelise abi puhul peab volitatud asutus olema väljastanud kinnituse abi andmise kohta enne projekti kallal tööde alustamist eeldusel, et asjaomase meetme kohta on olemas komisjoni heakskiit. Kui töö algab enne, kui käesolevas punktis kehtestatud tingimused on täidetud, ei ole projekt abikõlblik.

39. Kui abi on arvutatud materiaalsetele või immateriaalsetele investeeringutele tehtud kulutuste alusel või lõikes 35 viidatud soetuskulude alusel tagamaks, et investeering oleks läbipaistev ja aus ning vastaks kohaldatud abi piirmääradele, peab abisaaja kandma vähemalt 25 % abikõlblikest kuludest kas omavahendite arvel või välise finantseerimise arvel, mis on sõltumatu avaliku sektori toetustest. (42)

40. Tagamaks, et investeering annaks piirkonda investeerimisel tegeliku ja jätkusuutliku panuse, peab abi andmine sõltuma (kas abile kehtestatud tingimuste või maksemeetodi vahendusel) kõnealuse investeeringu haldamisest asjaomases piirkonnas vähemalt viie aasta jooksul pärast investeeringu elluviimist. (43) Kui abi arvutatakse palgakulude alusel, peavad töökohad olema täidetud kolme aasta jooksul pärast tööde lõpetamist. Iga investeeringu abil loodud töökoht peab asjaomases piirkonnas säilima viie aasta jooksul alates töökoha esmakordsest täitmisest. VKEde korral võivad liikmesriigid kõnealust investeeringu haldamise või töökohtade loomise viieaastast perioodi lühendada kolme aastani.

41. Abi osatähtsus määratakse kindlaks suhtena võrdlushinda. Kogu abi osatähtsus tuleb arvutada toetuse brutoekvivalendina. (44) Abi osatähtsus toetuse brutoekvivalendina on abi diskonteeritud väärtus, mida väljendatakse abikõlblike kulude diskonteeritud väärtuse osakaaluna. Abi korral, millest teatatakse komisjonile eraldi, arvutatakse toetuse brutoekvivalent teatamise hetkel. Muudel juhtumitel diskonteeritakse abikõlblike investeerimiskulude väärtus abi andmise hetkel. Mitmes osas antava abi väärtus diskonteeritakse vastavalt sellest teatamisel või selle andmisel. Diskonteerimisel ja sooduslaenus sisalduva abisumma arvutamisel kasutatakse intressimäärana abi andmise ajal kehtinud viitemäära. Juhul kui abi antakse tulevastest maksudest vabastamise või nende vähendamise vormis, diskonteeritakse abi osad viitemäärade alusel, mis kehtisid erinevatel ajahetkedel, kui maksusoodustusi rakendati.

4.1.2. Abi ülemmäärad (abi suurim osatähtsus) abi korral suurtele ettevõtetele

42. Abi osatähtsust tuleb kohandada vastavalt asjaomaste regionaalprobleemide laadile ja tõsidusele. See tähendab, et piirkondades, mille suhtes võib kohaldada artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandit, on vastuvõetav abi osatähtsus algusest peale väiksem kui piirkondades, mille suhtes võib kohaldada artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandit.

43. Komisjon peab arvestama ka asjaolu, et pärast viimaseid laienemisi on oluliselt suurenenud selliste piirkondade suhtelise heaolutaseme erinevused, mille suhtes saab kohaldada artikli 87 lõike 3 punkti a. Tegelikult on olulise arvu piirkondade ning isegi tervete liikmesriikide SKT nüüd elaniku kohta väiksem kui 45 % EL25 keskmisest, mis ei olnud nii 1998. aastal. Kõnealuste heaolutaseme vaheliste suuremate erinevuste olemasolu ühenduses nõuab komisjonilt asjaomaste piirkondade ulatuslikumat kategooriatesse jaotamist.

44. Piirkondade puhul, mille suhtes kehtib artikli 87 lõike 3 punkt a, on komisjon seisukohal, et regionaalabi osatähtsus ei tohi ületada: — 30 % abi brutoekvivalendist piirkondade puhul, kus SKT elaniku kohta on alla 75 % EL25 keskmisest, äärepoolseimate piirkondade puhul, kus SKT elaniku kohta on suurem, ja statistilise mõju piirkondade puhul kuni 1. jaanuarini 2011; — 40 % abi brutoekvivalendist piirkondade puhul, kus SKT elaniku kohta on alla 60 % EL25 keskmisest; — 50 % abi brutoekvivalendist piirkondade puhul, kus SKT elaniku kohta on alla 45 % EL25 keskmisest.

45. Konkreetse halvemuse tunnustamise korral on kõige äärepoolsemad piirkonnad kõlblikud täiendavate toetuste saamiseks 20 % ulatuses abi brutoekvivalendist, kui nende SKT elaniku kohta jääb alla 75 % EL25 keskmisest, ja 10 % ulatuses abi brutoekvivalendist ülejäänud juhtudel.

46. Statistilise mõju piirkonnad, mille suhtes võib kohaldada artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandit alates 1. jaanuarist 2011, on abikõlblikud 20 % abi osatähtsuse ulatuses.

47. Ülejäänud piirkondades, mille suhtes võib kohaldada artikli 87 lõike 3 punkti c, ei tohi regionaalabi ülemmäär ületada 15 % abi brutoekvivalendist. Seda vähendatakse 10 %ni abi brutoekvivalendist piirkondade puhul, mille SKT elaniku kohta on suurem kui 100 % EL25 keskmisest ja tööpuudus on madalam EL-25 keskmisest, mõõdetuna NUTS III tasandil (tuginedes viimase kolme aasta Eurostati andmete keskmisele). (45)

48. Väikese rahvastikutihedusega piirkonnad ja piirkonnad (NUTS III tasemele vastavad või väiksemad), mis külgnevad piirkonnaga, mille suhtes kohaldatakse artikli 87 lõike 3 punkti a, mille liikmesriik on välja valinud artikli 87 lõike 3 punkti c alusel, samuti NUTS III piirkonnad või nende osad, millel on ühine maapiir Euroopa Majanduspiirkonda või EFTA-sse mitte kuuluva riigiga, on alati kõlblikud saama abi osatähtsust, mis vastab 15 %le abi brutoekvivalendist.

4.1.3. Soodustused väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele

49. Kui abi antakse väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, (46) võib punktis 4.1.2 esitatud ülemmäärasid suurendada 20 % võrra abi brutoekvivalendist väikestele ettevõtetele ja 10 % võrra abi brutoekvivalendist keskmise suurusega ettevõtetele antava abi puhul. (47)

4.2. Abikõlblikud kulud

4.2.1. Investeerimiskulude põhjal arvutatav abi

50. Kulutused maale, hoonetele ja tehasele/seadmetele (48) on alginvesteeringuks ettenähtud abi kõlblikud.

51. VKEde puhul võib arvesse võtta ka investeeringuga seotud ettevalmistavaid uuringuid ja konsultatsioonikulusid; abi suurim osatähtsus võib sel puhul olla kuni 50 % tegelikest kuludest.

52. Punktis 35 osutatud soetuse korral peaks võtma arvesse ainult kolmandatelt isikutelt ostetud varasid. (49) (50) Tehing peab toimuma vastavalt turutingimustele.

53. Varade, välja arvatud maa ja hoonete soetamisega seotud liisingukulusid võib arvestada ainult juhul, kui tegemist on kapitalirendiga ja see hõlmab kohustust vara ostmiseks pärast liisingusuhte lõppemist. Maa ja hoonete liisimise korral peab liising kestma vähemalt viis aastat pärast investeerimisprojekti eeldatavat lõppu suurte ettevõtete puhul ja kolm aastat VKEde puhul.

54. Välja arvatud VKEde ja ülevõtmiste puhul, peavad omandatavad varad olema uued. Ülevõtmiste puhul arvatakse maha vara, mille soetamiseks on antud abi juba enne ostu.

55. VKEde puhul võib alati arvestada immateriaalsesse varasse tehtavate investeeringute (tehnoloogiasiire patentide, litsentside, oskusteabe või patenteerimata tehniliste teadmiste omandamise teel) kogumaksumust. Suurte ettevõtete puhul on sellised kulud abikõlblikud ainult kuni 50 % ulatuses projekti kõikidest abikõlblikest investeerimiskuludest.

56. Abikõlbliku immateriaalse vara puhul kehtivad kõikidel juhtudel tingimused, mis on vajalikud nimetatud vara kestva seotuse tagamiseks abi saava piirkonnaga, mis on regionaalabi kõlblik, seega ei kuulu see vara üleviimisele teistesse piirkondadesse, eriti piirkondadesse, mis ei ole regionaalabi kõlblikud. Selleks peab abikõlblik immateriaalne vara vastama eelkõige järgmistele tingimustele: — vara tuleb kasutada üksnes nendes käitistes, mis saavad piirkondlikku abi; — vara tuleb käsitleda amortiseeruva varana; — vara tuleb osta kolmandalt isikult vastavalt turutingimustele; — vara tuleb liita äriühingu varale ja see peab jääma regionaalabi saavasse käitisesse vähemalt viieks aastaks (kolmeks aastaks VKEde puhul).

4.2.2. Palgakulude põhjal arvutatav abi

57. Nagu on näidatud punktis 4.1.1, võib regionaalabi arvutamisel kasutada viitena prognoositud palgakulusid, (51) mis tekivad seoses alginvesteeringu projekti tulemusena loodavate töökohtadega.

58. Töökohtade loomine tähendab otseselt konkreetses käitises palgatud töötajate arvu (52) puhasväärtuse suurendamist, võrreldes eelneva 12 kuu keskmisega. Järelikult tuleb 12 kuu jooksul loodud töökohtade arvust lahutada sama aja jooksul kaotatud töökohtade arv. (53)

59. Abi summa ei tohi ületada teatavat protsenti tööle võetud isiku palgakulust, arvutatuna kahe aasta kohta. See protsent on võrdne kõnealuse piirkonna puhul lubatud investeerimisabi osatähtsusega.

4.3. Abi ulatuslikele investeerimisprojektidele

60. Käesolevate suuniste mõistes on ulatuslikuks investeerimisprojektiks selline käesolevates suunistes määratletud alginvesteering, mille abikõlblikud kulutused on suuremad kui 50 miljonit eurot. (54) Et ulatuslikku investeerimisprojekti ei oleks käesolevate suuniste kohaldamise vältimiseks võimalik jagada kunstlikult allprojektideks, peetakse ulatuslikku investeerimisprojekti ühtseks investeerimisprojektiks, kui üks või mitu äriühingut teevad alginvesteeringu kolme aasta jooksul ja see moodustub põhivarast, mida ei ole majanduslikult võimalik osadeks jagada. (55)

61. Selleks et arvutada, kas ulatuslike investeerimisprojektide abikõlblik kulu ulatub käesolevates suunistes kehtestatud piirmäärani, tuleb abikõlblike kuludena arvestada kas traditsioonilisi investeerimiskulusid või palgakulusid, olenevalt sellest, mis on suuremad.

62. Kahes järjestikuses (1998. (56) ja 2002. (57) aastal) mitut valdkonda hõlmavas regionaalabi raamistikus ulatuslikele investeerimisprojektidele on komisjon konkurentsimoonutuste vältimiseks vähendanud sellistele projektidele antava abi ülemmäära. Lihtsustamise ja suurema läbipaistvuse huvides on komisjon otsustanud lisada 2002. aastal avaldatud mitut valdkonda hõlmava raamistiku (MSF–2002) sätted regionaalabi suunistele aastateks 2007—2013.

63. Seetõttu ei kohaldata 2002. aastal avaldatud mitut valdkonda hõlmavat raamistikku enam pärast 31. detsembrit 2006 antavale või teatavaks tehtavale abile (58) ja raamistik asendatakse käesolevate suunistega. (59)

4.3.1. Ulatuslike investeerimisprojektide suurem läbipaistvus ja järelevalve parandamine

64. Liikmesriigid peavad komisjonile eraldi teatama mis tahes abi kohta, mida antakse olemasolevate abikavade kohaselt investeerimisprojektidele juhul, kui kõikidest allikatest saadav abi ületab lubatud piirmäära, mida 100 miljoni euro suuruste abikõlblike kulude korral võib saada punktis 67 kehtestatud ulatuses ja tingimustel. (60) Alljärgnevas tabelis esitatakse teatamiskohustuse piirmäärad erinevates piirkondades käesolevate suuniste raames enim kasutatava abi osatähtsuse puhul. Abi osatähtsus 10 % 15 % 20 % 30 % 40 % 50 % Teatamiskohustuse piirmäär 7,5 miljonit eurot 11,25 miljonit eurot 15,0 miljonit eurot 22,5 miljonit eurot 30,0 miljonit eurot 37,5 miljonit eurot

65. Kui regionaalabi antakse olemasolevate abikavade põhjal ulatuslikele investeerimisprojektidele, mille puhul ei ole teatamiskohustust, peavad liikmesriigid 20 tööpäeva jooksul alates pädeva asutuse poolt abi andmise päevast esitama komisjonile III lisas toodud standardvormis nõutava teabe. Komisjon avaldab nimetatud kokkuvõtliku teabe järgneval veebileheküljel: http://europa.eu.int/comm/competition/.

66. Liikmesriigid peavad säilitama üksikasjalikud andmed ulatuslikele investeerimisprojektidele antava abi kohta. Asjaomaseid andmeid, mis peavad hõlmama kogu vajalikku teavet tõendamaks, et abi suurimat lubatud osatähtsust ei ole ületatud, tuleb säilitada 10 aastat alates abi andmise kuupäevast.

4.3.2. Eeskirjad ulatuslike investeerimisprojektide hindamiseks

67. Ulatuslikele investeerimisprojektidele antava investeeringuteks ettenähtud regionaalabi suhtes kohaldatakse regionaalabi kohandatud ülemmäära (61) vastavalt järgmisele jaotusele: Abikõlblikud kulud Abi kohandatud ülemmäär Kuni 50 miljonit eurot 100 % piirkondlikust ülemmäärast Summa vahemikus 50—100 miljonit eurot 50 % piirkondlikust ülemmäärast Üle 100 miljoni euro 34 % piirkondlikust ülemmäärast Seega arvutatakse ulatuslikule investeerimisprojektile antav abisumma järgmise valemi alusel: maksimaalne abi määr = R × (50 + 0.50 × B + 0.34 × C), kus R on kohandamata regionaalabi ülemmäär, B on abikõlblik kulu vahemikus 50 miljonit kuni 100 miljonit eurot ja C on üle 100 miljoni euro suurune abikõlblik kulu. Arvutused tehakse ametlike vahetuskursside alusel, mis kehtivad abi andmise kuupäeval või teavitamise kuupäeval, kui abi suhtes kehtib eraldi teatamiskohustus.

68. Kui kõigist allikatest saadav abi ületab 75 % abi ülemmäärast, mida 100 miljoni euro suuruse abikõlbliku investeeringu korral võib saada vastavalt abi andmise hetkel kehtivas heakskiidetud regionaalabi kaardis leiduvale suurte ettevõtete suhtes kohaldatavale abi tüüp-piirmäärale, ja kui: (a) abisaaja arvele langeb üle 25 % asjaomaste toodete läbimüügist asjaomastel turgudel enne investeeringu tegemist või tema osa pärast investeeringu tegemist on üle 25 %, või (b) projektiga saavutatud tootmisvõimsus mõõdetuna vaatlusaluse toote nähtavat tarbimist käsitlevate andmete (62) alusel on üle 5 % turu suurusest, välja arvatud juhul, kui nähtava tarbimise keskmine aastane kasvumäär viimasel viiel aastal ületab Euroopa Majanduspiirkonna SKT keskmise aastase kasvumäära, siis kiidab komisjon investeeringuteks ettenähtud regionaalabi heaks alles pärast üksikajalikku kontrollimist, mis järgneb asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetluse algatamisele, kontrollides, et abi oleks vajalik investeeringule ergutava mõju avaldamiseks ning et abimeetmest saadav kasu ületaks konkurentsimoonutuste mõju liikmesriikide vahelisele kaubandusele. (63)

69. Asjaomane toode on tavaliselt investeerimisprojekti tulemusena saadud toode. (64) Kui projekti tulemuseks on vahetoode, mida turul praktiliselt ei müüda, võib asjaomase tootena käsitleda ka tootmisahela järgmise etapi toodet. Asjaomane tooteturg hõlmab kõnealust toodet ja selliseid asendustooteid, mida käsitlevad asendustootena kas tarbijad (toote omaduste, hinna ja kasutusotstarbe põhjal) või tootja (lähtuvalt tootmise sisseseade paindlikkusest).

70. Kohustus tõendada, et punkti 68 alapunktides a ja b kirjeldatud tingimused ei kehti, lasub liikmesriigil. (65) Alapunktide a ja b kohaldamisel määratletakse müük ja nähtav tarbimine Prodcom klassifikatsiooni (66) asjakohasel tasemel EMP territooriumil või, kui see teave ei ole kättesaadav või asjakohane, siis mõne muu sellise üldtunnustatud turu segmentimise alusel, mille kohta statistilised andmed on kergesti kättesaadavad.

4.4. Abi kumuleerumist käsitlevad reeglid

71. Abi osatähtsuse ülemmäärad, mis on sätestatud punktides 4.1 ja 4.3, kehtivad abi kogusumma suhtes, kui: — abi antakse samaaegselt mitme regionaalabi kava alusel või koos erakorralise abiga; — abi saadakse kohalikest, piirkondlikest, riiklikest või ühenduse vahenditest.

72. Kui materiaalsetele või immateriaalsetele investeeringutele tehtud kulutuste põhjal arvutatud abi on ühitatud palgakulude põhjal arvutatud abiga, tuleb järgida asjaomasele piirkonnale määratud abi osatähtsuse ülemmäära. (67)

73. Kui kulutused, mille puhul võib anda regionaalabi, õigustavad täielikult või osaliselt ka muu abi andmist, rakendatakse vastava ühisosa suhtes kõige soodsamat kohaldatavates eeskirjades sätestatud ülemmäära.

74. Kui liikmesriik näeb ette, et teatava abikava kohast riigiabi võib kombineerida muude abikavade kohase abiga, peab ta iga abikava puhul kindlaks määrama meetodi, mille abil ta tagab eespool loetletud tingimuste täitmise.

75. Käesolevates suunistes kehtestatud abi maksimaalse osatähtsuse ületamise vältimiseks ei tohi investeeringuteks ettenähtud regionaalabi kumuleeruda vähese tähtsusega abiga, mida antakse samade abikõlblike kulude katmiseks.

5. Tegevuskulude katmiseks antav abi (68)

76. Äriühingu jooksvate kulude katmiseks antav regionaalabi (tegevuskulude katmiseks antav abi) on üldjuhul keelatud. Erandjuhul võib sellist abi siiski anda piirkondades, mille suhtes kohaldatakse artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandit, kui i) abi andmine on õigustatud regionaalarengu ja abi olemuse seisukohast ning ii) abi määr on proportsionaalne puudustega, mille leevendamiseks abi antakse. (69) Liikmesriigi ülesanne on tõendada puuduste olemasolu ja hinnata nende olulisust. (70) Lisaks on lubatud tegevuskulude katmiseks antava abi teatud vormid väikese rahvastikutihedusega piirkondades ja hõredalt asustatud aladel.

77. Tegevuskulude katmiseks antavat abi tuleks põhimõtteliselt eraldada ainult eelnevalt määratletud abikõlblike kulutuste jaoks (71) ja selline abi peaks piirduma teatava osaga nimetatud kulutustest.

78. NACE klassifikatsiooni punktis J (koodid 65, 66 ja 67) määratletud finantstehingute ja kontsernisiseste tehingute ja punktis K (kood 74) määratletud kontsernisiseste tehingute eripära tõttu on vähetõenäoline, et selles sektoris eraldatud tegevuskulude katmiseks antav abi soodustab regionaalarengut, kuid on väga suur oht, et abi moonutab konkurentsi, nagu on märgitud komisjoni teatises riigiabi andmise eeskirjade kohaldamise kohta ettevõtete otsese maksustamise suhtes. (72) Komisjon ei kiida seetõttu käesolevate suuniste raames heaks ühtegi tegevuskulude katmiseks antavat abieraldist finantsteenuste sektoris või kontsernisiseste tehingute puhul, välja arvatud juhul, kui sellist abi antakse üldiste abikavade alusel, mis on avatud kõikide sektorite jaoks ja mis on kavandatud täiendavate transpordi- ja tööjõukulude korvamiseks. Samuti ei eraldata tegevuskulude katmiseks antavat abi ekspordi soodustamiseks.

79. Tegevuskulude katmiseks antav abi on mõeldud viivituste ja kitsaskohtade kõrvaldamiseks regionaalarengus, välja arvatud lõigetes 80 ja 81 kirjeldatud juhtudel, ning seetõttu peaks see abi põhimõtteliselt olema ajutine ja aja jooksul vähenema; abi andmine tuleks lõpetada, kui asjaomased piirkonnad on saavutanud ELi rikkamatele piirkondadele lähedase heaolu. (73)

80. Erandina eelmisest lõikest võib tegevuskulude katmiseks antava abi, mis ei ole järk-järgult vähenev ja ajaliselt piiratud, heaks kiita ainult: — kõige äärepoolsemates piirkondades, kui abi eesmärk on katta täiendavad kulud, mis tekivad majandustegevuses asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 loetletud tegurite tõttu ja mille püsivus ja ühismõju takistavad olulisel määral kõnealuste piirkondade arengut (eraldatus teistest piirkondadest, paiknevus saartel, väiksus, keeruline topograafia ja kliima ning majanduslik sõltuvus teatavatest toodetest); (74) — hõredalt asustatud piirkondades, kui abi eesmärk on vältida või vähendada edaspidist rahvastikukadu nendes piirkondades. (75) Hõredalt asustatud piirkonnad kuuluvad NUTS II tasandi piirkondade hulka, mille rahvastikutihedus on maksimaalselt 8 inimest km2 kohta ja mis piirnevad samasuguse rahvastikutihedusega väiksemate piirkondadega.

81. Lisaks võib kõige äärepoolsemates piirkondades ja väikese rahvastikutihedusega piirkondades eraldada abi, mis ei ole järk-järgult kahanev ega ajaliselt piiratud ning mis on ette nähtud täiendavate transpordikulude osaliseks korvamiseks, järgmistel tingimustel: — abi võib kasutada üksnes täiendavate transpordikulude hüvitamiseks, võttes arvesse teisi transpordi abikavasid. Vaatamata sellele, et abisumma võidakse arvutada tüüpiliste tulude alusel, tuleb vältida süsteemset ülemäärast hüvitamist; — abi võib anda üksnes nende täiendavate kulude katmiseks, mis tekivad seoses selliste kaupade transpordiga, mis on toodetud kõige äärepoolsematel aladel ja väikese rahvastikutihedusega piirkondades asjaomase riigi piires. See abi ei tohi olla ekspordiabi. Abi ei tohi anda selliste ettevõtete toodete transpordiks või edastamiseks, millel ei ole alternatiivset asukohta (kaevandused, hüdroelektrijaamad jne); — kõige äärepoolsemate piirkondade puhul võib abi hõlmata ka kulud, mis tulenevad esmatarbekaupade, tooraine või vahesaaduste transpordist nende tootmiskohast lõpptöötlemiskohta asjaomases piirkonnas; — abisumma peab saama eelnevalt erapooletult kindlaks määrata kas abina ühe kilomeetri kohta või abina ühe kilomeetri ja ühe massiühiku suhte kohta ning abi kohta tuleb koostada nimetatud suhet või suhteid kirjeldav aastaaruanne; — täiendavate kulude hinnang peab põhinema majanduslikult kõige tasuvamal transpordiliigil ja lühimal teekonnal tootmis- või töötlemiskohast turustamiskohani asjaomase transpordiliigi vahendusel; arvestada tuleb ka keskkonnakuludega.

82. Tegevuskulude katmiseks antava abi vajadust ja määra tuleb kõikide üksikjuhtumite puhul korrapäraselt üle kontrollida, et teha kindlaks abi vajalikkus asjaomasele piirkonnale pikemas perspektiivis. Seetõttu kinnitab komisjon tegevuskulude katmiseks antava abi kavad ainult käesolevate suuniste kehtimise ajaks.

83. Tegevuskulude katmiseks antava abi kavade kaubandusele ja konkurentsile avalduva mõju kinnitamiseks on liikmesriigid kohustatud esitama igal aastal aruande iga NUTS II piirkonna kohta, millele antakse sellist abi. Aruandes peavad sisalduma iga asjaomases piirkonnas heakskiidetud abikava kogukulud või hinnanguline sissetuleku vähenemine ja selles tuleb teatada kümme suurimat tegevusabi saajat asjaomases piirkonnas, (76) nimetades saajate tegevussektori(d) ja saadud abisummad.

6. Abi uutele väikestele ettevõtetele

84. Samal ajal kui uued väikesed ettevõtted kogevad raskusi kogu ELis, ilmneb, et abi saavates piirkondades pidurdab majandusarengut suhteliselt madal ettevõtluse tase, mis on konkreetsetes piirkondades isegi madalam kui keskmine ettevõtete asutamise määr. Seetõttu on vajalik viia sisse uus abivorm, mida saab anda lisaks investeeringuteks ettenähtud regionaalabile, et stimuleerida väikeste ettevõtete käivitamist ja esmast arengut abisaavas piirkonnas.

85. Et tagada sellise abi tõhus suunatus, tuleks seda tüüpi abi diferentseerida vastavalt iga piirkonna kategooria poolt kogetavatele raskustele. Lubamatu konkurentsimoonutuste ohu vältimiseks, sealhulgas vältimaks ohtu, et olemasolevate ettevõtete töötajad lahkuvad, tuleks abi vähemalt algetapis anda ainult väikestele ettevõtetele ning sellise abi summad peavad olema piiratud ja vähenevad.

86. Sellest tulenevalt kiidab komisjon heaks abikavad, millega nähakse ette abi kogusumma ülemmäär 2 miljonit eurot ettevõtte kohta (77) väikestele ettevõtetele, mille tegevuskoht asub artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandi kohaldamisalasse kuuluvas abikõlblikus piirkonnas, ja kuni 1 miljonit eurot ettevõtte kohta väikestele ettevõtetele, mille tegevuskoht asub artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandi kohaldamisalasse kuuluvas abikõlblikus piirkonnas. Uutele väikestele ettevõtetele antav iga-aastane abi ei tohi ületada 33 % eespool nimetatud abi kogusummast ettevõtte kohta.

87. Abikõlblikeks kuludeks on õigusabikulud, nõustamiskulud, kulud konsultatsiooniteenustele ja halduskulud, mis on vahetult seotud ettevõtte asutamisega, samuti järgmised kulud, kui nad on reaalselt kantud ettevõtte asutamisele järgneval esimesel viiel aastal: (78) — võõrkapitali intressid ja omakapitali dividendid, mis ei ületa viitemäära; — tootmisruumide/seadmete rendikulud; — energia-, vee-, küttekulud ja maksud (väljaarvatud käibemaks ja ettevõtte tulumaks) ning halduskulud; — amortisatsioon, tootmisruumide/seadmete liisingumaksed ning palgakulud, sealhulgas kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed, kui investeeringut või töökoha loomist ja inimeste töölevõtmist ei ole rahastatud teiste abivormide arvel.

88. Abi osatähtsus ei või ületada: — artikli 87 lõike 3 punktile a vastavates piirkondades 35 % abikõlblikest kuludest, mis on kantud esimese kolme aasta jooksul pärast ettevõtte asutamist, ning 25 % sellele järgneva kahe aasta jooksul; — artikli 87 lõike 3 punktile c vastavates piirkondades 25 % abikõlblikest kuludest, mis on kantud esimese kolme aasta jooksul pärast ettevõtte asutamist, ning 15 % sellele järgneva kahe aasta jooksul.

89. Nimetatud osatähtsust suurendatakse 5 % võrra artikli 87 lõike 3 punktis a määratletud piirkondades, mille SKT ühe elaniku kohta on väiksem kui 60 % EL25 keskmisest, piirkondades, mille rahvastikutihedus on alla 12,5 elaniku km2 kohta, ja väikesaartel, mille rahvaarv on alla 5 000 elaniku, ning teiste sama suurte samasuguse eraldatusega asualade korral.

90. Liikmesriigid peaksid seadma sisse vajaliku süsteemi, mis tagab, et seoses abikõlblike kuludega ei ületataks abi ülemmäära ja asjaomase abi osatähtsust. Konkreetselt käesoleva peatüki kohaselt antav abi ei tohi kumuleeruda muu avaliku sektori toetusega (kaasaarvatud vähese tähtsusega abi), et mitte ületada abi maksimaalset osatähtsust ega kehtestatud ülemmäära.

91. Abi andmine eranditult uutele väikestele ettevõtetele võib tekitada väärasid stiimuleid olemasolevatele väikestele ettevõtetele, nagu soov sulgeda ettevõte ja avada see abi saamiseks uuesti. Liikmesriigid peaksid olema sellest ohust teadlikud ja kavandama abikavasid selliselt, et seda probleemi ei tekiks, näiteks piirates avalduste esitamise võimalusi hiljuti suletud ettevõtete omanikele.

7. Üleminekukord

7.1. Abi osatähtsuse vähendamine 1. jaanuaril 2007 piirkondades, mis kuuluvad artikli 87 lõike 3 punkti a kohaldamisalasse

92. Kui käesolevate suuniste rakendamise tulemuseks on abi maksimaalse osatähtsuse vähendamine rohkem kui 15 protsendipunkti võrra (netomäärast brutomäärani), (79) siis võib abimäära vähendamine toimuda kahes etapis: 1. jaanuaril 2007 vähemalt 10 protsendipunkti võrra ja 1. jaanuaril 2011 ülejäänud osa võrra.

7.2. Abi osatähtsuse vähendamine majandusarengu piirkondades

93. Tingimusel, et liikmesriigid on esitanud asjaomased piirkonnad artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt regionaalabi kõlblikena perioodiks 2007—2013, võib abi osatähtsuse vähendamist majandusarengu piirkondades viia läbi kaheetapilisena. Abimäära tuleb vähendada vähemalt 10 protsendipunkti võrra netomäärast brutomäärani 1. jaanuaril 2007. Viimane vähendamine viiakse läbi hiljemalt 1. jaanuaril 2011. aastal, et saavutada käesolevate suunistega lubatud uus abi osakaal. (80)

7.3. Tegevuskulude katmiseks antava abi järkjärguline lõpetamine

94. Piirkondades, mis kaotavad õiguse tegevuskulude katmiseks antavale abile, kuna nad ei kuulu enam artikli 87 lõike 3 punkti a kohaldamisalasse, võib komisjon heaks kiita sellise abi kavade järkjärgulise lõpetamise kaheaastase perioodi jooksul alates kuupäevast, mil piirkond kaotas õiguse kõnealusele abile.

7.4. Abi andmise järkjärguline lõpetamine artikli 87 lõike 3 punktile c vastavates piirkondades

95. Käesolevate suuniste jõustumise järgselt ei ole mitmed piirkonnad enam regionaalabi kõlblikud. Selliste piirkondade sujuva ülemineku soodustamiseks reformitud riigiabi režiimile, mille suunas riigiabi tegevuskava rakendamisel järkjärgult liigutakse, võivad liikmesriigid kuni 2009. aasta 1. jaanuarini erandkorras määrata täiendavaid regionaalabi kõlblikke piirkondi vastavalt artikli 87 lõike 3 punktile c juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: — asjaomased piirkonnad olid regionaalabi kõlblikud artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt 31. detsembril 2006; — elanikkonna koguarv piirkondades, millele võib anda investeeringuteks ettenähtud regionaalabi artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt lõigetes 27 ja 28 osutatud elanikkonna põhjal, ja piirkondades, mis vastavad käesolevale lõikele, ei tohi olla suurem kui 66 % artikli 87 lõike 3 punkti c kohasest regionaalabikõlblikust elanikkonna arvust 31. detsembril 2006; (81) — maksimaalne abi osatähtsus täiendavates piirkondades, mis on määratud vastavalt käesolevale sättele, ei tohi ületada 10 %.

8. Regionaalabi kaardid ja abi nõuetele vastavaks tunnistamine

96. Liikmesriigi piirkonnad, millel on erandite tõttu õigus saada investeeringuteks ettenähtud regionaalabi, ning igale piirkonnale heaks kiidetud alginvesteeringuks (82) antava abi osatähtsuse ülemmäärad moodustavad liikmesriigi regionaalabi kaardi. Regionaalabi kaardil määratletakse ka piirkonnad, millel on õigus saada ettevõtlusabi. Regionaalabi kaardid ei hõlma tegevuskulude katmiseks antava abi kavasid, mida hinnatakse igal üksikjuhul eraldi liikmesriigi poolt asutamislepingu artikli 88 lõike 3 kohaselt esitatud teatise alusel.

97. Euroopa Kohus on otsustanud, et otsuseid, millega komisjon võtab vastu iga liikmesriigi regionaalabi kaardid, tuleb tõlgendada regionaalabi suuniste lahutamatu osana ja need on täitmiseks kohustuslikud ainult siis, kui liikmesriigid on need heaks kiitnud. (83)

98. Lisaks sellele tuleks meenutada, et regionaalabi kaartidel määratletakse ka nende grupierandite kohaldamisala, millega regionaalabi vabastatakse asutamislepingu artikli 88 lõikele 3 vastavast teatamiskohustusest, sõltumata sellest, kas abi antakse määruse (EÜ) 70/2001 (84) alusel või regionaalabi teisi vorme käsitleva võimaliku tulevase erandimääruse alusel. Määruse (EÜ) 994/1998 (85) artikli 1 lõike 1 punktis b sätestatakse, et teatamiskohustust ei ole vaja täita “abi korral, mis on kooskõlas kaardiga, mille komisjon on regionaalabi andmiseks kinnitanud igale liikmesriigile.”

99. Käesolevate suuniste kohaselt hõlmab regionaalabi kaart vastavalt liikmesriigi sotsiaal-majanduslikule olukorrale järgmist: (1) piirkonnad, mida on võimalik määratleda käesolevates suunistes esitatud kriteeriumide alusel ning mille jaoks on käesolevates suunistes kehtestatud abi maksimaalne osatähtsus. Need on artikli 87 lõike 3 punkti a kohaselt erandina käsitletavad piirkonnad ja statistilise mõju piirkonnad. (2) piirkonnad, mille liikmesriigid tunnistavad regionaalabi kõlblikeks kooskõlas artikli 87 lõike 3 punktiga c rahvastiku hõlmatusega määratud ulatuses vastavalt punktile 3.4.1.

100. Liikmesriikide enda ülesanne on otsustada, kas nad soovivad anda investeeringuteks ettenähtud regionaalabi ja mis ulatuses nad seda teevad, ning täitma käesolevates suunistes kehtestatud tingimusi. Pärast käesolevate suuniste avaldamist peaks iga liikmesriik nii ruttu kui võimalik esitama komisjonile vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 3 regionaalabi kaardi kogu oma territooriumi kohta.

101. Komisjon vaatab need teatised läbi kooskõlas asutamislepingu artikli 88 lõikes 3 sätestatud menetlusega. Läbivaatamise järgselt avaldab komisjon regionaalabi kaardid Euroopa Liidu Teatajas. Asjaomased kaardid jõustuvad 1. jaanuaril 2007 või nende avaldamise kuupäeval, kui see on hilisem; kaarte käsitletakse käesolevate suuniste lahutamatu osana.

102. Teatis peab selgelt määratlema vastavalt artikli 87 lõike 3 punktile a esitatud abikõlblikud piirkonnad ning suurtele ettevõtetele ettenähtud abi osatähtsuse, mis arvestab piirkondliku abi ülemmäära kohandamist ulatuslikele investeerimisprojektidele. Juhul kui teatud piirkondade suhtes kohaldatakse üleminekueeskirju või juhul kui nähakse ette abi osatähtsuse muutumist, tuleb üksikasjalikult näidata ära asjaomased ajavahemikud ja abi osatähtsus.

103. Tingimusel, et artikli 87 lõike 3 punkti a kohaselt abikõlblikud piirkonnad ja statistilise mõju piirkonnad määratakse väljastpoolt NUTS II tasandil, ei ole tavaliselt vajalik esitada üksikasjalikke toetavaid sotsiaalmajanduslikke andmeid. Üksikasjalik toetav teave tuleks esitada selliste artikli 87 lõike 3 punktile c vastavate piirkondade määramise selgitusena, mis ei ole majandusarengu piirkonnad, väikese rahvastikutihedusega piirkonnad ega piirialad, ja esitada sealhulgas asjaomaste piirkondade üksikasjalik kirjeldus, rahvastikuandmed, andmed SKT ja töötuse määra kohta ning mis tahes muu asjakohane teave.

104. Pikaajaliseks piirkondlikuks arenguks vajaliku järjepidevuse tagamiseks peaks liikmesriikide esitatud piirkondade nimekiri hõlmama kogu perioodi 2007—2013. See võib olla koostatud siiski ka keskmise pikkusega ajavahemikuks, kuni 2010. aastani. Iga liikmesriik, kes soovib muuta selliste abikõlblike piirkondade nimekirja, mis saavad abi vastavalt artikli 87 lõike 3 punktile c, või muuta kohaldatavat abi osatähtsust, peavad selle kohta esitama komisjonile teate hiljemalt 1. aprilliks 2010. Mis tahes piirkondadega seotud muutused ei tohi ületada 50 % liikmesriikidele vastavalt artikli 87 lõike 3 punktile c võimaldatavast koguhõlmatusest. Välja arvatud statistilise mõju piirkonnad, ei ole piirkonnad, mis ei ole keskmise pikkusega ajavahemikus enam regionaalabi kõlblikud, kõlblikud ka mis tahes üleminekuabi saamiseks. Liikmesriigid võiva igal ajal esitada komisjonile taotluse lisada nimekirja täiendavaid piirkondi kuni hetkeni, mil asjakohane rahvastiku hõlmatus on saavutatud.

9. Jõustumine, rakendamine, läbipaistvus ja ülevaatamine

105. Komisjon kavatseb kohaldada käesolevaid suuniseid kogu regionaalabi suhtes, mida antakse pärast 31. detsembrit 2006. Enne 2007. antavat regionaalabi hinnatakse vastavalt 1998. aasta regionaalabi suunistele.

106. Kuna taotlused peavad olema kooskõlas regionaalabi kaardiga, ei saa regionaalabi kavasid või pärast 31. detsembrit 2006 antava erakorralise abi kohta esitatavaid taotlusi lugeda täielikuks enne, kui asjaomase liikmesriigi regionaalabi kaart on kinnitatud vastavalt punktis 8 kirjeldatud menetlusele. Sellest tulenevalt ei vaata komisjon tavaliselt läbi selliste regionaalabi kavade taotlusi, mis kuuluvad kohaldamisele pärast 31. detsembrit 2006, või pärast nimetatud kuupäeva antava erakorralise abi taotlusi enne, kui asjaomase liikmesriigi regionaalabi kaart on vastu võetud. (86) Sama kehtib käesolevate suuniste punktile 6 vastavate uutele väikestele ettevõtetele ettenähtud abikavade kohta.

107. Komisjon on seisukohal, et käesolevate suuniste kohaldamine toob endaga kaasa olulised muutused regionaalabi eeskirjades üle kogu ühenduse. Lisaks sellele on ELi muutunud majanduslike ja sotsiaalsete tingimuste valguses vajalik vaadata läbi kõikide regionaalabikavade jätkumise õigustatus ja tõhusus, seda nii investeeringuteks ettenähtud abi kui ka tegevuskulude katmiseks antava abi puhul. Sel põhjusel teeb komisjon kooskõlas asutamislepingu artikli 88 lõikega 1 liikmesriikidele ettepaneku järgmisteks asjakohasteks meetmeteks: — piiramata määruse (EÜ) 70/2001 (87) artikli 10 lõike 2 toimet asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise suhtes seoses väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabiga (määrust on muudetud määrusega (EÜ) 364/2004 (88)) ja määruse (EÜ) 2204/2002 artikli 11 lõike 2 toimet asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise suhtes seoses tööhõivealase riigiabiga (89), peaksid liikmesriigid ajaliselt piirama kõikide kehtivate regionaalabi kavade kohaldamist abiga, mida antakse kuni 31. detsembrini 2006; — kui keskkonnaabi kavad võimaldavad regionaalabi andmist keskkonnainvesteeringute jaoks vastavalt ühenduse keskkonnakaitse alaste riigiabi suuniste joonealusele märkusele 29, (90) peaksid liikmesriigid asjaomaseid kavasid muutma, et tagada abi andmise alles pärast 31. detsembrit 2006, kui selline abi vastab abi andmise ajal kehtivale regionaalabi kaardile; — liikmesriigid peaksid vajadusel muutma teisi olemasolevaid abikavasid tagamaks, et mis tahes piirkondlikud soodustused, mida võimaldatakse koolitusabi, teadustöö ja arendustegevuse abi või keskkonnaalase abi korral, kehtiksid alles pärast 31. detsembrit 2006 artikli 87 lõike 3 punktide a või c kohaselt abikõlblikes piirkondades vastavalt komisjoni kinnitatud abi andmise ajal kehtivale regionaalabi kaardile. Komisjon kutsub liikmesriike üles kinnitama oma nõusolekut käesolevate ettepanekutega ühe kuu jooksul.

108. Komisjon on ka seisukohal, et regionaalabi läbipaistvuse parandamiseks laienenud liidus on vajalikud täiendavad meetmed. Konkreetselt on see vajalik tagamaks, et liikmesriigid, ettevõtjad, huvitatud pooled ja komisjon ise omaks head juurdepääsu kõigile ELis kohaldatavatele regionaalabi kavadele. Komisjon on seisukohal, et seda on lihtne saavutada üksteisele viitavate veebisaitide abil. Sel põhjusel taotleb komisjon regionaalabi kavasid läbi vaadates süstemaatiliselt liikmesriikide ettevõtjatelt abikava tervikteksti avaldamist Internetis ning asjaomase Interneti-aadressi komisjonile teatavaks tegemist. Projektid, mille kulud on kantud enne abikava avaldamist, ei ole regionaalabi kõlblikud.

109. Komisjon võib igal ajal suuniseid üle vaadata või muuta, kui see peaks osutuma vajalikuks seoses konkurentsipoliitikaga või komisjoni poliitika või rahvusvaheliste kohustuste arvessevõtmiseks.

(1) Piirkondlikku täiendavat abi nimetatud otstarvetel ei käsitleta seetõttu regionaalabina.

(2) EÜT C 74, 10.3.1998, lk 9, muudetud EÜT C 299, 9.10.1999, lk 2 ja EÜT C 258, 9.9.2000, lk 5.

(3) Regionaalabi suuniste punkti 4.4 on muudetud raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suunistega, EÜT C 288, 9.10.1999, lk 2.

(4) EÜT C 70, 19.3.2002, lk 8, muudetud ELT C 263, 1.11.2003, lk 3.

(5) Seoses sellega vt Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas 730/79, Philip Morris EKL 1980, lk 2671, punkt 17, ja kohtuasjas C–169/95, Hispaania v. komisjon EKL 1997, lk I-135, punkt 20.

(6) Seoses sellega vt esimese astme kohtu otsust kohtuasjas T–380/94 AIUFFASS ja AKT, EKL 1996, lk II-2169, punkt 54.

(7) Käesolevate suuniste mõistes on “süsi” kõrge kvaliteediklassi, keskmise kvaliteediklassi ja madala kvaliteediklassi A ja B kategooria süsi Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni koostatud rahvusvahelise söekodifitseerimissüsteemi tähenduses.

(8) EÜT C 28, 1.2.2000, lk 2. Parandus ELT C 232, 12.8.2000, lk 17.

(9) Lisaks käesolevaga sätestatutele on praegu olemas erieeskirjad veel järgmiste sektorite kohta: transport ja laevaehitus.

(10) EÜT L 10, 13.1.2001, lk 33. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 364/2004 (ELT L 63, 28.2.2004, lk 22).

(11) ELT C 244, 1.10.2004, lk 2.

(12) Suurtele ja keskmise suurusega ettevõtetele ümberkorraldusperioodi jooksul antavast abist tuleb komisjoni eraldi teavitada, seda ka juhul, kui abi antakse vastavalt heakskiidetud kavale.

(13) EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1.

(14) EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.

(15) 42 % piirmäär kasvab prognoositavalt 45,5 %-ni 27 liikmega ELis pärast Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist.

(16) Turvavõrgustiku kohaldamine kutsub esile 43,1 % elanikkonna hõlmamise 25 liikmega ELis või 46,6 % hõlmamise 27 liikmega ELis

(17) Kohtuasi 248/84, Saksamaa v. komisjon EKL 1987, lk 4013, punkt 19.

(18) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS) (ELT L 154, 21.6.2003, lk 1.). Eurostat viitab NUTS nomenklatuurile ELi piirkondliku statistika kogumisel, arendamisel ja ühtlustamisel ning piirkondade sotsiaal-majandusliku analüüsi teostamisel.

(19) Selle aluseks on eeldus, et SKT näitaja abil saab kajastada mõlemat kõnealust nähtust.

(20) Siin ja käesolevates suunistes esinevate järgnevate viidete puhul SKT-le elaniku kohta väljendatakse SKTd ostujõu standardina.

(21) Andmed hõlmavad ajavahemikku 2000—2002.

(22) Assoorid, Madeira, Kanaari saared, Guadeloupe, Martinique, Prantsuse departemangud Guajaana ja Réunion.

(23) Praktikas vastab 75 % 15 liikmesriigiga EL keskmisest SKTst elaniku kohta 82,2 %-le 25 liikmesriigiga keskmisest SKTst elaniku kohta.

(24) Neid piirkondi nimetatakse edaspidi “statistilise mõju” piirkondadeks.

(25) Joonealune märkus 17.

(26) Välja arvatud liikmesriigid, mille kogu territooriumi suhtes kehtib artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erand.

(27) Edaspidi nimetatud “majandusarengu” piirkondadeks.

(28) Kuigi Põhja-Iirimaa ei olnud artikli 87 lõike 3 punkti a kohaselt abikõlblik, on tema suhtes tegelikult kohaldatud ajavahemikul 2000—2006 samasugust abi osatähtsust nagu mitmes artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud piirkonnas. Seetõttu tuleks Põhja-Iirimaad suuniste tähenduses samuti käsitleda majandusarengu piirkonnana.

(29) See arvutatakse välja, tuginedes NUTS III võimalusele, mis on esitatud käesolevate suuniste lõike 30 punktis b.

(30) Sama meetodit kasutas komisjon 1998. aasta regionaalabi suunistes. 3. lisa, lõiked 4—7.

(31) Need statistilise mõju piirkonnad, mis ei ole alates 1. jaanuarist 2011 abikõlblikud artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandi kohaselt, on automaatselt abikõlblikud artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt.

(32) Võttes arvesse nende väiksust, on Küprose ja Luksemburgi puhul piisav, et kindlaks määratud piirkondadel on kas ELi keskmisest väiksem SKT inimese kohta või tööpuuduse määr üle 115 % riigi keskmisest ning elanikkonna arv vähemalt 10 000.

(33) Topeltarvestuse vältimiseks peaks seda tingimust kohaldama jäägipõhiselt, pärast asjaomaste piirkondade suhtelise heaolu arvestamist.

(34) Näiteks poolsaared ja mägised piirkonnad.

(35) Seda miinimummäära vähendatakse saarte ja muude samalaadse geograafilise isoleerituse kategooriasse kuuluvate piirkondade puhul.

(36) Asendusinvesteeringut võib käsitleda tegevuskulude katmiseks antava abina teatud tingimustel, mis on esitatud punktis 5.

(37) Järelikult ei kvalifitseeru alginvesteeringuna ainuüksi ettevõtte aktsiate omandamine.

(38) Töökohta loetakse vahetult investeerimisprojekti poolt looduks, kui see on loodud alates investeerimisest kolme aasta jooksul investeeringuga seotud tegevuseks, sealhulgas töökohad, mis luuakse investeeringuga tekitatud tootmisvõimsuse rakendusastme suurenemise tulemusel.

(39) “Töö algus” tähendab kas ehitustööde algust või esimese kindla kokkuleppe sõlmimist varustuse tellimiseks, väljaarvatud esialgsed tasuvusuuringud.

(40) Abi korral, mille korral on vajalik komisjoni individuaalne teavitamine ja komisjoni poolne heakskiitmine, peab kinnitus abikõlblikkuse kohta olema sõltuv komisjoni heakskiitvast otsusest.

(41) Ainuke erand nendest reeglitest kehtib heakskiidetud maksude abikava puhul, kui maksudest vabastamine või nende vähendamine tagatakse abikõlblike kulude korral automaatselt, ilma et oleks vajalik mis tahes asutustepoolne sekkumine.

(42) See ei kehti näiteks subsideeritud laenu korral, avaliku sektori omakapitali laenude või avaliku sektori osaluse korral, mis ei vasta turumajanduse investeerimispõhimõtetele, abi hõlmavate riigigarantiide korral, samuti avaliku sektori abi korral, mida antakse vähese tähtsuse reegli rakendusalas.

(43) Kõnealune reegel ei takista nimetatud viie aasta jooksul asendamast käitist või seadmeid, mis on kiirete tehnoloogiliste muutuste tõttu aegunud, tingimusel et asjaomases piirkonnas säilib majandustegevus miinimumperioodi jooksul.

(44) Komisjon lõpetab oma varasema praktika liikmesriikide teatatud piirkondliku abi ümberarvestamiseks toetuse netoekvivalendiks, et võtta arvesse 15. juuni 2000. aasta esimese astme kohtu otsust kohtuasjas T-298/97, Alzetta. Selles kohtuasjas tegi kohus järgmise otsuse: “Asutamislepinguga kehtestatud riigiabi seiresüsteemi raames ei ole komisjon volitatud asutamislepingule vastavuse hindamisel võtma arvesse maksuhüvitisi seoses eraldatud finantsabiga. Selliseid makse ei kehtestata konkreetselt abile, vaid neid kehtestatakse järgnevas etapis ning neid kohaldatakse kõnealuse abi suhtes samuti nagu mis tahes tulu suhtes. Seetõttu ei saa kõnealune maks olla asjaomane abi kaubandusele ja konkurentsile konkreetse mõju hindamisel, konkreetselt hinnates kasu, mida said sellise abi saajad võrrelduna konkureerivate ettevõtetega, kes ei saanud abi ning kelle tulu kuulub samuti maksustamisele.” Komisjon on seisukohal, et GGE kasutamine, mida rakendatakse ka teist tüüpi riigiabi osatähtsuse arvutamisel, annab panuse riigiabi kontrollisüsteemi suuremale lihtsusele ja läbipaistvusele ning võtab ka arvesse maksuvabastusena eraldatava riigiabi suurenenud osakaalu.

(45) Erandkorras on lubatud kõrgem abi ülemmäär NUTS III piirkondade puhul või väiksema piirkonna puhul, mis külgneb piirkonnaga, mille suhtes kohaldatakse artikli 87 lõike 3 punkti a, kui see on vajalik selleks, et erinevused kahe piirkonna vahele ei ületaks 20 %.

(46) Komisjoni 25. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 364/2004, millega muudetakse määrust (EÜ) 70/2001, (ELT L 63, 28.2.2004, lk 22), I lisa või mis tahes järgnev määrus.

(47) Soodustusi ei kohaldata transpordisektoris antava abi korral.

(48) Kulutused transpordisektoris transpordivahendite (vallasvara) soetamiseks ei ole alginvesteeringuks ettenähtud abi kõlblikud.

(49) Kui soetusega kaasnevad ka muud alginvesteeringud, liidetakse viimastega seotud kulutused ostukulutustele.

(50) Erandjuhtudel võib abi arvutada viitena (prognoositavatele) palgakuludele, mis tulenevad tänu soetusele päästetud või loodud töökohtadest. Sellistest juhtumitest tuleb komisjoni eraldi teavitada.

(51) Palgakulu on abisaaja poolt tegelikult töötajatele makstud kogusumma, mis hõlmab brutopalka (enne maksude mahaarvamist) ja kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid.

(52) Töötajate arv tähendab aasta tööühikute arvu ehk täistööajaga töötajate arvu ühe aasta jooksul, kusjuures osalist tööaega ja hooajatööd mõõdetakse ATÜ murdosades.

(53) Selline määratlus kehtib nii olemasoleva kui ka loodava ettevõtte puhul.

(54) Nimetatud 50 miljonit eurot tuleb arvutada abi andmise kuupäeval kehtinud hindade ja vahetuskursside põhjal või eraldi teavitamist eeldavate ulatuslike investeerimisprojektide puhul teavitamise kuupäeval kehtinud hindade ja vahetuskursside põhjal.

(55) Et hinnata, kas alginvesteering on majanduslikult jagamatu, võtab komisjon arvesse tehnilisi, funktsionaalseid ja strateegilisi seoseid ning geograafilist asukohta (lähedust). Majanduslikku terviklikkust hinnatakse omandilisest kuuluvusest sõltumatult. See tähendab, et otsustades, kas ulatuslik investeerimisprojekt moodustab ühtse investeerimisprojekti, peab hindamine olema ühesugune, sõltumata sellest, kas projekti teostab üks ettevõtja või mitu ettevõtjat, kes jagavad investeerimiskulusid, või mitu ettevõtjat, kes kannavad erinevate investeeringute kulusid sama investeerimisprojekti raames (näiteks ühisettevõtte korral).

(56) EÜT C 107, 7.4.1998, lk 7.

(57) EÜT C 70, 19.3.2002, lk 8, muudetud ELT C 263, 1.11.2003, lk 1.

(58) Eraldi teatamisele kuuluvaid investeerimisprojekte hinnatakse vastavalt teatamise ajal kehtivatele eeskirjadele.

(59) Käesolevate suuniste ulatusliku kohaldamisala tõttu otsustas komisjon, et tehniliselt ei ole võimalik koostada loetelu valdkondadest, kus esineb tõsiseid struktuurilisi raskusi.

(60) Erakorralisest üksiktoetusest tuleb komisjoni alati teavitada. Suure mõju tõttu kaubandus- ja konkurentsitingimustele on eriti oluline põhjendada ulatuslikele investeerimisprojektidele antava erakorralise üksiktoetuse seoseid regionaalarenguga.

(61) Abi kohandatud ülemmäära arvutamisel võetakse alati aluseks sellise abi ülemmäär, mida antakse suurtele ettevõtetele vastavalt punktile 4.1.2. Ulatuslikele investeerimisprojektidele ei tohi anda VKEdele ettenähtud lisatoetusi.

(62) Asjaomase toote nähtav tarbimine on toodangu ja impordi summa, millest arvatakse maha eksport.

(63) Enne käesolevate suuniste jõustumist koostab komisjon täiendavad suunised kriteeriumide kohta, mida võetakse arvesse asjaomase hindamise käigus.

(64) Kui investeerimisprojekti tulemusena toodetakse erinevaid tooteid, tuleb võtta arvesse kõik sellised tooted.

(65) Kui liikmesriik tõendab, et abi saaja loob uue tooteturu, siis ei tule teostada punkti 68 alapunktides a ja b viidatud teste ning abi antakse punktis 67 esitatud tabeli alusel.

(66) Nõukogu 19. detsembri 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 3924/91 ühenduse tööstustoodangu statistilise vaatluse sisseseadmise kohta (EÜT L 374, 31.12.1991, lk 1).

(67) See tingimus loetakse täidetuks, kui alginvesteeringuks ettenähtud abi (väljendatuna protsendimäärana investeeringust) ja uute töökohtade loomiseks ettenähtud abi (väljendatuna protsendimäärana palgakulust) summa ei ületa kõige soodsamat summat, mis saadakse kas punktis 4.1 või punktis 4.3 viidatud kriteeriumide kohaselt asjaomasele piirkonnale kehtestatud ülemmäära rakendamisel.

(68) Tegevuskulude katmiseks antava abi korral kohaldatakse alati, nagu iga muu regionaalabi vormi puhulgi, erieeskirju, mida võidakse kohaldada konkreetsetes sektorites.

(69) Tegevuskulude katmiseks antav abi on konkreetselt selline maksuvabastus või sotsiaalkindlustusmaksete vähendamine, mis ei ole seotud abikõlblike investeerimiskuludega.

(70) Komisjon tegeleb praegu tasuvusuuringuga seoses metoodika kehtestamisega täiendavate kulutuste hindamiseks kõige äärepoolsemates piirkondades.

(71) Näiteks asendusinvesteeringud, transpordikulud ja tööjõukulud.

(72) EÜT C 384, 10.12.1998, lk 3.

(73) Vähendamise põhimõtet tuleb kohaldada ka siis, kui teavitatakse uutest tegevuskulude katmiseks antava abi kavadest, mis asendavad praegu kohaldatavad abikavad. Sellegipoolest võib lubada paindlikkust selle põhimõtte kohaldamisel, kui tegevuskulude katteks antava abi kavad on koostatud geograafiliste puuduste esinemisel konkreetsetes piirkondades artikli 87 lõike 3 punkti a kohaselt.

(74) Piirangute tõttu, millega kõige äärepoolsemad piirkonnad kokku puutuvad, on komisjon seisukohal, et tegevuskulude katmiseks antavat abi, mis ei ole suurem kui 10 % abisaaja käibest, võib eraldada ilma konkreetsete põhjendusteta, välja arvatud lõikes 78 osutatud juhtudel. Liikmesriik peab tõendama, et igasugune kavandatav abi, mis ületab selle määra, on põhjendatud selle abi panuse tõttu regionaalarengusse ja abi suurus on võrdeline täiendavate kuludega, mis tekivad seoses artikli 299 lõikes 2 loetletud tegurite mõjuga ja mida abi peab korvama.

(75) Liikmesriigi kohustus on näidata, et kavandatav abi on vajalik ja asjakohane rahvastiku vähenemise ennetamiseks või vähendamiseks.

(76) Saadud abisumma suuruse alusel.

(77) Abikõlblikud on sellised väikesed ettevõtted komisjoni määruse (EÜ) nr 364/2004 I lisa artikli 2 tähenduses (või mis tahes järgneva määruse tähenduses), mis on iseseisvad komisjoni määruse nr 364/2004 lisa artikli 3 tähenduses ja mis on loodud vähem kui viis aastat tagasi.

(78) Abikõlblikud kulud ei hõlma käibemaksu ja ettevõtte tulumaksu.

(79) St 50 % abi netoekvivalendist 30 % abi brutoekvivalendini.

(80) Ajavahemikul 2000—2006 kohaldati Põhja-Iirimaa suhtes piirkondliku abi suuniste erisätet ja seetõttu on õigustatud ka samalaadse üleminekukorra kohaldamine.

(81) Pärast selliste piirkondade väljaarvamist, mis olid regionaalabi kõlblikud vastavalt artikli 87 lõike 3 punktile c 31. detsembril 2006 ja mis on abikõlblikud vastavalt käesolevate suuniste teistele sätetele (statistilise mõju piirkond, majandusarengu piirkond, väikese rahvastikutihedusega piirkond). Vastavad eraldised on esitatud V lisas.

(82) Kohandatud vastavalt lõikele 67 eraldi teatamisele kuuluva ulatuslikeks investeeringuteks ettenähtud abi korral.

(83) Kohtuotsus kohtuasjas C-242/00, Saksamaa v komisjon, juuni 2002.

(84) Komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrus (EÜ) nr 70/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi suhtes, ELT L 10, 13.1.2001, lk 33, muudetud komisjoni 25. veebruari 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 364/2004, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 70/2001 seoses selle kohaldamisala laiendamisega uurimis- ja arendustegevuseks antavale abile, ELT L 63, 28.2.2004, lk 22.

(85) Nõukogu 7. mai 1998. aasta määrus (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes, EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.

(86) Komisjon teavitab liikmesriike, et teatamiskohustuse lihtsamaks muutmise huvides kavatseb ta kasutada endale määrusega (EÜ) 994/1998 antud volitusi vabastada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustusest kõik läbipaistvad investeeringuteks ettenähtud regionaalabi kavad, mis vastavad asjaomase liikmesriigi regionaalabi kaardile. Teatamiskohustusest vabastamine ei hõlma erakorralist üksiktoetust ega tegevuskulude katmiseks antava abi kavasid. Lisaks sellele kohaldatakse käesolevate suuniste punktis 4.3 sätestatud ulatuslikele üksiktoetuste projektidele kehtestatud teabenõudeid ja teavitamiskohustust ka edaspidi, samuti juhul, kui abi antakse nendest nõuetest ja kohustustest vabastatud kava raames.

(87) EÜT L 10, 13.1.2001, lk 33.

(88) ELT L 63, 28.2.2004, lk 22.

(89) EÜT L 337, 13.12.2002, lk 3.

(90) EÜT C 37, 3.2.2001, lk 3.

I LISA Terasetööstuse määratlus Käesolevate suuniste kontekstis hõlmab terasetööstus ettevõtjaid, kes tegelevad järgnevalt loetletud terasetoodete valmistamisega: Toode Kaupade kombineeritud nomenklatuuri kood (1) Malm 7201 Ferrosulamid 7202 11 20, 7202 11 80, 7202 99 11 Rauamaagi jm käsnrauasaaduste otsesel redutseerimisel saadud raud 7203 Raud ja legeerimata teras 7206 Pooltooted rauast või legeerimata terasest 7207 11 11, 7207 11 14, 7207 11 16, 7207 12 10, 7207 19 11, 7207 19 14, 7207 19 16, 7207 19 31, 7207 20 11, 7207 20 15, 7207 20 17, 7207 20 32, 7207 20 51, 7207 20 55, 7207 20 57, 7207 20 71 Lehtvaltstooted rauast või legeerimata terasest 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37, 7208 38, 7208 39, 7208 40, 7208 51, 7208 52, 7208 53, 7208 54, 7208 90 10, 7209 15 00, 7209 16, 7209 17, 7209 18, 7209 25 00, 7209 26, 7209 27, 7209 28, 7209 90 10, 7210 11 10, 7210 12 11, 7210 12 19, 7210 20 10, 7210 30 10, 7210 41 10, 7210 49 10, 7210 50 10, 7210 61 10, 7210 69 10, 7210 70 31, 7210 70 39, 7210 90 31, 7210 90 33, 7210 90 38, 7211 13 00, 7211 14, 7211 19, 7211 23 10, 7211 23 51, 7211 29 20, 7211 90 11, 7212 10 10, 7212 10 91, 7212 20 11, 7212 30 11, 7212 40 10, 7212 40 91, 7212 50 31, 7212 50 51, 7212 60 11, 7212 60 91 Kuumvaltsitud vardad ja latid rauast või legeerimata terasest, korrapäratult kokku keritud 7213 10 00, 7213 20 00, 7213 91, 7213 99 Muud vardad ja latid rauast või legeerimata terasest 7214 20 00, 7214 30 00, 7214 91, 7214 99, 7215 90 10 Kujuprofiilid rauast või legeerimata terasest 7216 10 00, 7216 21 00, 7216 22 00, 7216 31, 7216 32, 7216 33, 7216 40, 7216 50, 7216 99 10 Roostevaba teras 7218 10 00, 7218 91 11, 7218 91 19, 7218 99 11, 7218 99 20 Lehtvaltstooted roostevabast terasest 7219 11 00, 7219 12, 7219 13, 7219 14, 7219 21, 7219 22, 7219 23 00, 7219 24 00, 7219 31 00, 7219 32, 7219 33, 7219 34, 7219 35, 7219 90 10, 7220 11 00, 7220 12 00, 7220 20 10, 7220 90 11, 7220 90 31 Kuumvaltsitud vardad ja latid roostevabast terasest 7221 00, 7222 11, 7222 19, 7222 30 10, 7222 40 10, 7222 40 30 Lehtvaltstooted muust legeerterasest 7225 11 00, 7225 19, 7225 20 20, 7225 30 00, 7225 40, 7225 50 00, 7225 91 10, 7225 92 10, 7225 99 10, 7226 11 10, 7226 19 10, 7226 19 30, 7226 20 20, 7226 91, 7226 92 10, 7226 93 20, 7226 94 20, 7226 99 20 Muu legeerteras valuplokkidena vm esmasvormidena 7224 10 00, 7224 90 01, 7224 90 05, 7224 90 08, 7224 90 15, 7224 90 31, 7224 90 39, 7227 10 00, 7227 20 00, 7227 90, 7228 10 10, 7228 10 30, 7228 20 11, 7228 20 19, 7228 20 30, 7228 30 20, 7228 30 41, 7228 30 49, 7228 30 61, 7228 30 69, 7228 30 70, 7228 30 89, 7228 60 10, 7228 70 10, 7228 70 31, 7228 80 Sulundkonstruktsioonid 7301 10 00 Rööpad ja liiprid 7302 10 31, 7302 10 39, 7302 10 90, 7302 20 00, 7302 40 10, 7302 10 20 Õmblusteta torud ja õõnesprofiilid 7303, 7304 Rauast või terasest keevistorud, välisläbimõõduga üle 406,4 mm 7305 (1) EÜT L 279, 23.10.2001, lk 1.

II LISA Sünteeskiutööstuse mõiste Käesolevate suuniste kontekstis hõlmab sünteeskiutööstus järgmist: — polüestril, polüamiidil, akrüülil või polüpropüleenil põhinevate igat liiki kiudude ja lõngade valmistamist ekstrusiooni/tekstureerimise teel, olenemata nende lõppkasutusest, või — polümerisatsiooni (sh polükondensatsioon), kui see on kasutatavate seadmete seisukohalt üks osa ekstrusioonist, või — kõiki täiendavaid menetlusi, mis on seotud võimaliku abisaaja või mõne teise samasse kontserni kuuluva äriühingu olemasoleva ekstrusiooni-/tekstureerimisvõimsusega ning mis on kõnealuse äritegevuse puhul kasutatavate seadmete kaudu selle tootmisvõimsusega integreeritud.

III LISA Vorm kokkuvõtliku teabe esitamiseks lõikes 65 nimetatud ulatuslike investeerimisprojektidega seotud abi kohta 1. Abi saaja (abisaava äriühingu nimi/äriühingute nimed): 2. Abikava viide (komisjoni viide olemasolevale abikavale või -kavadele, mille alusel abi antakse): 3. Abi andev avalik-õiguslik üksus/avalik-õiguslikud üksused (abi andva asutuse nimi/asutuste nimed ja kontaktandmed): 4. Liikmesriik, kus investeerimine toimub: 5. Piirkond (NUTS III tasand), kus investeerimine toimub: 6. Kohalik omavalitsus (varem NUTS V tasand, nüüd LAU 2), kus investeerimine toimub: 7. Projekti liik (uue käitise rajamine, olemasoleva käitise laiendamine, olemasoleva käitise toodete mitmekesistamine uute täiendavate toodete lisamisega, olemasoleva käitise tootmisprotsessi põhjalik ümberkorraldamine): 8. Investeerimisprojekti alusel toodetavad tooted või pakutavad teenused (koos PRODCOM/NACE nomenklatuuriga või teenindussektorite puhul CPA nomenklatuuriga): 9. Investeerimisprojekti lühikirjeldus: 10. Investeerimisprojekti diskonteeritud abikõlblikud kulud (eurodes): 11. Diskonteeritud abisumma (bruto) eurodes: 12. Abi osatähtsus ( % toetuse brutoekvivalendist): 13. Ettepandava abi maksmise võimalikud eeltingimused: 14. Projekti planeeritud algus- ja lõppkuupäev: 15. Abi andmise tähtaeg:

IV LISA Elanikkonna kvootide määramise meetod asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt abistatavatel aladel kõigis liikmesriikides Peamine põhimõte abikõlbliku rahvastiku määramisel on täheldatud piirkondlike erinevuste määra arvessevõtmine liikmesriikide sees ja erinevate liikmesriikide vahel. Nimetatud erinevused ilmnevad kahes näitajas: ostujõu standardina (OJS) väljendatud sisemajanduse kogutoodang elaniku kohta (SKT elaniku kohta OJSna) ja tööpuuduse tase. Erinevusi arvutades ei võeta arvesse ei artikli 87 lõike 3 punkti a kohaselt aidatavaid piirkondi ega “statistilist mõju”, samuti majandusarengu piirkondi ja madala asustustihedusega piirkondi. Arvutuses kasutatavad andmed on viimase kolme kättesaadavate andmetega aasta keskmised: seoses SKTga elaniku kohta 2000—2002 ning riikliku ja EL25 taseme tööpuudusega 2001—2003. Metoodika jaguneb kolme etappi: I etapp Viidatud erinevustes veendumiseks kasutatakse kahte künnist. NUTS III tasandi piirkondades peab SKT elaniku kohta olema alla 85 % või tööpuuduse tase üle 115 % riigi keskmisest (liikmesriik = 100). Tööpuuduse puhul ollakse seisukohal, et erinevus on piisav, kui kõnealuse piirkonna tööpuuduse tase on 50 % riiklikust keskmisest kõrgem. II etapp Et võtta arvesse liikmesriigi suhtelist positsiooni EL25 keskmise suhtes, teisendatakse künnis 85 % SKTst elaniku kohta ja tööpuuduse 115 % künnis järgmiste valemite abil: Teisendatud SKT künnis Teisendatud tööpuuduse künnis kus RMS on liikmesriigi suhteline positsioon EL25 keskmise suhtes protsentides. Nende paranduste sisseviimine tähendab seda, et rikkamate liikmesriikide piirkonnad peaksid piisava erinevuse kriteeriumidele vastamiseks näitama riigi keskmisega võrreldes madalamat SKTd elaniku kohta. Madala tööpuuduse tasemega liikmesriigid peaksid näitama kõrgemat tööpuuduse taset. Tööpuuduse taseme ülemmääraks on siiski kinnitatud 150 %. Ja vastupidi, vaesemate liikmesriikide piirkondadel võib olla kõrgem SKT elaniku kohta kui 85 % ning kõrge tööpuuduse tasemega liikmesriikide piirkondade erinevus võib olla piisav juba allapoole 115 % jääva tööpuuduse taseme juures. Näiteid parandusvalemite kohaldamisest Madalmaade suhteline positsioon (EL25 =100): SKT elaniku kohta 122,5 %, tööpuudus 32,9 %. Kirjeldatud parandusvalemite kohaldamise järel nihkub Madalmaade künnis seoses SKTga elaniku kohta 85 %lt 77,2 %le ja seoses tööpuudusega 115 %lt 150 %le. Kreeka suhteline positsioon (EL25 =100): SKT elaniku kohta 74,5 %, tööpuudus 111,7 %. Kirjeldatud parandusvalemite kohaldamise järel nihkub Kreeka künnis seoses SKTga elaniku kohta 85 %lt 99,5 %le ja seoses tööpuudusega 115 %lt 109,0 %le. III etapp Järgmiseks tuleb kindlaks teha, millised piirkondadest, mis ei ole asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti a kohaselt regionaalabi kõlblikud või mida ei ole asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt konkreetselt nimetatud abikõlblikeks piirkondadeks, vastavad piisavatele erinevuskriteeriumidele. Kõigi nendele kriteeriumidele vastavate NUTS III tasandi piirkondade elanikkonnad igas liikmesriigis liidetakse kokku. Seejärel arvutatakse kõigi neid kriteeriume täitvate piirkondade elanikkonna koguarv EL25s, samuti iga liikmesriigi protsentuaalne osakaal selles kogusummas. Need vastavad protsendimäärad moodustavad ümberjaotamise lähtekoha elanikkonna lõplike kvootide määramiseks. Kui komisjon otsustab, et 42 % EL25 elanikkonnast võib asuda abisaavatel aladel, lahutatakse sellest arvust kõigi asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti a kohaselt abi saavate ja artikli 87 lõike 3 punkti c kohasteks abisaavateks aladeks valitud piirkondade elanikkonnad. Allesjääv arv jaotatakse liikmesriikide vahel vastavalt ümberjaotamise lähtekohale. Et liikmesriikidel, kes ei kasuta NUTS III regionaalset klassifikatsiooni (Luksemburg ja Küpros), ei ole võimalik tõendada riigisiseseid erinevusi, kohaldatakse lisaks turvamehhanismi, mis peab tagama, et ükski liikmesriik ei saa vähendada oma abisaavaid piirkondi üle 50 % (asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti a ja artikli 87 lõike 3 punkti c kohased piirkonnad kokku) 1998. aasta regionaalabi suunistes määratud tasemest. Eesmärgiks on kindlustada, et kõigile liikmesriikidele oleks tagatud piisav paindlikkus tõhusa regionaalarengu poliitika rakendamiseks.