Konsultatsiooni üldisest järeldusest ilmneb, et sidusrühmad ja huvitatud isikud on suuresti ühel meelel selles osas, et ELi ülesanne on võtta linnalise liikumiskeskkonna vallas meetmeid ametiasutuste, ettevõtjate ning muude sidusrühmade ja huvitatud isikute toetamiseks kohalikul, piirkondlikul ja riiklikul tasandil. Kuigi väljendati erinevaid arvamusi selle kohta, millistel konkreetsetel ELi meetmetel oleks lisandväärtust, aitas konsultatsioon määrata kindlaks ühised seisukohad.

Linnalist liikumiskeskkonda käsitlevas rohelises raamatus esitati 25 küsimust, et juhtida konsultatsiooni ja suunata huvitatud isikute vastuseid. Sidusrühmi ja huvitatud isikuid kutsuti üles vastama ka rohelises raamatus tõstatatud üldküsimustele. Kokku saadi 431 kirjalikku vastust. Konsultatsiooni käigus saadud vastustes esitatud arvamused on tähelepanelikult läbi vaadatud. Konsultatsiooni tulemused on avalikustatud ning neid on mõju hindamisel arvesse võetud.

Linnalise liikumiskeskkonna tegevuskava on jätk linnalist liikumiskeskkonda käsitlevale rohelise raamatule, mis avaldati 25. septembril 2007. Tegevuskava on lisatud komisjoni tööprogrammi viitega 2008/TREN/036.

3.Probleemi määratlemine

Milleks on vaja linnalise liikumiskeskkonna tegevuskava ELi tasandil? Põhjus on selles, et paljudes ELi linnades seistakse silmitsi sarnaste linnalist liikumiskeskkonda puudutavate probleemidega, nagu suur liiklustihedus ja ummikud, kahjulikud heited ning tasakaalustamata areng, mis toob kaasa sotsiaalse tõrjutuse ning mõjutab majanduskasvu. Need on olulised probleemid, mida lahendatakse kohalikul, piirkondlikul ja riiklikul tasandil vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele.

Viimastel aastatel ELiga ühinenud liikmesriikide poliitikakujundajad peavad tegelema konkreetsete probleemidega. Majandusarengu tulemusel suureneb järsult autode omamine ja kasutus. Kuna puuduvad piisavalt kohandatud vahendid, ei vasta linnatranspordi täiustused alati säästva arengu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kindlustamiseks vajalikele miinimumstandarditele.

Kui uurida kohaliku ja ELi tasandi ametiasutuste poolt linnaliikluse ja linnalise liikumiskeskkonna probleemide lahendamiseks tehtud algatusi, võib märgata poliitikasuundade, meetmete ja rahastamislahenduste olulist erinevust. Killustunud lähenemisviisid, tegevusetus või sobimatu tegevus võivad kaasa tuua piiriüleseid tagajärgi ning kulukat tegevuste kattumist.

Tarbijad on sunnitud kasutama killustunud teabesüsteeme ja ühtlustamata lahendusi. Piiratud liikumisvõimega isikutel puudub sageli teistega võrdsetel alustel juurdepääs linnatranspordile.

Linnatransport on üldise transpordiketi esmatähtis osa nii reisijate kui ka kaubaveo jaoks (nn viimase miili probleem ja vajadus tagada eri transpordiliikide hästitoimivad sõlmpunktid, mis asuvad sageli linnapiirkondades või nende lähedal). Linnalise liikluskeskkonna vallas kohalikul, piirkondlikul ja riiklikul tasandil väljatöötatud poliitikameetmete tõhusus mõjutab seepärast Euroopa transpordisüsteemi tervikuna, kuid kõnealustel ametiasutustel ei pruugi olla vahendeid ega huvi selle mõõtme arvessevõtmiseks.

Kui ei jagata ega levitata katsetamise läbi teinud parimaid tavasid, võivad poliitikakujundajad välja töötada asjatult kulukaid lahendusi ja poliitikameetmeid, mille puhul ei võeta piisavalt arvesse mujal saadud kogemusi või kavandada lahendusi, mis võivad sattuda vastuollu ELi põhimõtete või õigusaktidega.

4.ELi õigus meetmeid võtta

ELi asutamislepingutega piiratakse ELi volitusi. Linnalist liikumiskeskkonda ja linnatransporti hõlmab asutamislepingu artikkel 70, milles on sätestatud ühine transpordipoliitika. Linnalise liikumiskeskkonna ja linnatranspordiga on seotud artikli 71 punktid c ja d. Neis on sätestatud, et artikli 70 rakendamiseks kehtestavad nõukogu ja Euroopa Parlament meetmed transpordi ohutuse tõhustamiseks ning kõik muud asjakohased sätted. Transpordi eest vastutavad ühiselt EL ja liikmesriigid. Allpool esitatud argumentidest nähtub, et liikmesriigid üksi tegutsedes ei suuda kõnealust ülesannet kõige optimaalsemalt täita (vajalikkuse hindamine) ning et eesmärgid saab kõige paremini saavutada ELi tasandil (lisandväärtuse hindamine).

Linnalise liikumiskeskkonna valdkonnas ELi meetmete võtmise õigus tuleneb komisjoni kohustusest saavutada asutamislepingus sätestatud põhieesmärgid ja neid kaitsta. ELi õigusaktidel ja rahastamisvahenditel on otsene mõju linnalise liikumiskeskkonna vallas kohalikul, piirkondlikul ja riikide tasandil tehtavatele otsustele. Komisjonil on seega õigus tagada, et kõnealused otsused on kooskõlas ELi õigusaktidega, aidata ametiasutustel rakendada ELi poliitikameetmeid ning aidata neil kõige paremini kasutada ELi rahalisi vahendeid. Lisaks mõjutavad linnalise liikumiskeskkonna vallas kohalikul, piirkondlikul ja riikide tasandil võetud meetmed otseselt muude riikide kaubaveoettevõtjaid ja reisijaid. Selline piiriülene mõju põhjendab ELi meetmeid, mille eesmärk on tagada ühtse turu sujuv toimimine ning ELi poliitikameetmete ning õigusaktide (nt keskkonna, riigiabi, sotsiaalmeetmete kava või teadus- ja arendustegevuse vallas) nõuetekohane rakendamine.

Turuhäirete tõttu linnalise liikumiskeskkonna valdkonnas on vaja riiklikku sekkumist, et lahendada ummikute, saaste ja tasakaalustamata arengu probleemid. ELil on õigus tagada, et selline riiklik sekkumine on kooskõlas ELi õigusaktide ja ELi poliitikaga. Muid valdkondi kui transporti käsitlevate ELi poliitiliste strateegiate (nt keskkonna-, regionaal- või energiapoliitika) raames on juba varemgi välja töötatud linnalise liikumiskeskkonnaga seotud meetmeid. Piisavalt tähelepanu ei ole pööratud mõjule, mida need poliitikameetmed võivad avaldada linnalisele liikumiskeskkonnale ja linnatranspordile. Mõnel juhul ei ole ametiasustustele asjakohaseid vahendeid kättesaadavaks tehtud, nad ei ole neid kasutusele võtnud või ei ole selliste vahendite puhul piisavalt arvesse võetud linnalise liikumiskeskkonna küsimusi. Seetõttu tuleb teatavatel juhtudel pakkuda välja meetmeid selliste varasemate ja olemasolevate ELi algatuste rakendamise toetamiseks ning nende sidususe suurendamiseks.

Samuti on ELil õigus kasutada abinõusid kõnealuste probleemide lahendamiseks, kui ELi meetmed toovad lisandväärtust. EL võib lisada väärtust kohaliku tasandi meetmetele mitmel viisil, ilma et ta kahjustaks kohalike, piirkondlike või riiklike vastutavate ametiasutuste volitusi. Ta võib pakkuda ametiasutustele katsetatud lahendusi, et kõrvaldada kohalike, piirkondlike ja riiklike lähenemisviiside killustatusest tulenevad ohud, ning aidata kõrvaldada õiguslikud puudused, nt turuandmete ebapiisav kogumine ja jagamine, mille tõttu ei ole võimalik asjakohaseid arengusuundi kõikehõlmavalt jälgida. Samuti võib EL toetada andmete ja teabevahetust, pakkuda rahalist toetust ning käivitada linnalise liikumiskeskkonnaga seotud teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse alast tegevust ELi tasandil. EL võib aidata edendada riiklike vahendite tõhusat kasutamist, nt vältides jalgratta leiutamist või ühendades jõud võrdlusuuringute tegemiseks, hangete korraldamiseks või teabe jagamiseks. Ühtlasi võib ta pakkuda abi uuenduste ja standardite edendamiseks ning tööstusharule turgude loomiseks.

5.Eesmärgid

Linnalise liikumiskeskkonna tegevuskaval on kaks peamist poliitikaeesmärki:

pakkuda linnadele ning piirkondlikele ja riiklikele ametiasutustele stiimuleid ja tuge, et nad saaksid välja töötada ja rakendada selliseid linnalise liikumiskeskkonna poliitikameetmeid, mis aitavad saavutada järgmisi ühiseesmärke: võitlus kliimamuutuste vastu, toimiv siseturg ettevõtjate ja tarbijate heaks ning Euroopa hästitoimiva transpordisüsteemi, sotsiaalse ühtekuuluvuse ja heaolu edendamine;

laiendada kõigi tasandite otsustajate teadmistebaasi, et aidata neil välja töötada ja rakendada ühtseid, headel teadmistel põhinevaid ning uuenduslikke poliitikameetmeid, mida on praegu vaja linnalise liikumiskeskkonnaga seotud väga keerukate ja mitmemõõtmeliste küsimuste lahendamiseks.

6.Poliitikavalikud

Kõnealuste peaeesmärkide saavutamiseks kaaluti hulgaliselt poliitikavalikuid. Poliitikavalikute väljavalimist ja hindamist alustati 31 mitmele allikale tugineva poliitikavaliku loetelu koostamisega. Kasutati järgmisi allikaid: seisukohad, mis esitati linnalist liikumiskeskkonda käsitleva rohelise raamatu koostamiseks ja kõnealust rohelist raamatut käsitleva sidusrühmadega peetud konsultatsiooni käigus, ELi rahastatud teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse ning parimate tavade vahetuse programmide raames tehtud töö, ELi institutsioonides rohelise raamatu kohta peetud arutelud ning komisjoni talituste ettepanekud.

Selline lai lähenemisviis võimaldas läbi vaadata mitmesuguseid poliitikavalikuid, alates strateegilisematest kuni praktilisemate meetmeteni. Loetellu on lisatud võimalused, mis näivad küll vähetõenäoliste või soovimatutena, kuid mille pakkusid välja sidusrühmad. See tähendab, et mõni poliitikavalik võib tunduda probleemsena subsidiaarsuse põhimõtte tõttu või põhjusel, et see ei näi olevat tõhus. Läbipaistvuse tagamiseks ei jäetud neid aga esialgu välja.

Kindlaks määrati kaheksa võimalikku vahendit, mida võiks ELi tasandil kasutada teatava poliitikavaliku rakendamiseks, näiteks eneseregulatsiooni jälgimine, teabe levitamine, suuniste ettevalmistamine, rahaliste stiimulite pakkumine ja õiguslikud meetmed.