ET Euroopa Liidu Teataja C 229/39

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Partnerlus teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas” ”

KOM(2011) 572 (lõplik)

2012/C 229/07

Raportöör: Renate HEINISCH

Euroopa Komisjon otsustas 21. septembril 2011 vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Partnerlus teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas””

COM(2011) 572 final.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon võttis arvamuse vastu 8. mail 2012.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 481. istungjärgul 23.–24. mail 2012 (23. mai istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 191, vastuhääli oli 2, erapooletuks jäi 7.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on nagu komisjongi seisukohal, et partnerlus pakub mitmekesiseid eeliseid ning selle potentsiaali tuleks veelgi rohkem kasutada. Komitee avaldab seepärast selgelt heameelt komisjoni algatuse üle luua ja edendada juhtalgatuse „Innovaatiline liit” raames Euroopa innovatsioonialaseid partnerlussuhteid, mille eesmärk on tõhusamalt kujundada Euroopa teadus- ja innovatsioonitsüklit ning lühendada uuenduste turulejõudmise aega.

1.2 Selleks et tagada partnerlussuhete pikk kestus ja jätkusuutlik mõju, tuleb kehtestada raamtingimused, mis on asjakohased juhtimisstruktuure, rahastamist ja rakendamist puudutavate probleemide lahendamiseks.

1.3 Peamiseks eeltingimuseks on see, et partnerlussuhted on lihtsad, paindlikud, kaasavad ja avatud, juhtrühmad representatiivsed ja tasakaalustatud ülesehitusega ning seosed olemasolevate algatuste ja vahendite vahel on algusest peale selged.

1.4 Komitee rõhutab, kui tähtis on sotsiaalne innovatsioon kui peamine vahend innovatsioonisõbraliku keskkonna loomiseks, et motiveerida ettevõtjaid, avalikku sektorit, sotsiaalpartnereid ja muid kodanikuühiskonna organisatsioone tegema koostööd ning suurendada sellega nende innovatsioonivõimet ja tulemuslikkust.

1.5 Partnerluse mõiste edasiarendamiseks on vajalik Euroopa innovatsioonialaste partnerlussuhete ja teiste poliitikaalgatuste vahelise seose selgitamine ja pidev kontrollimine (teatise punkt 2.3.2).

1.6 Vajadus lihtsustada ELi ja liikmesriikide programmide kooskõlastatud teostamist ja rahastamist eesmärgiga lahendada tulemuslikumalt sotsiaalküsimusi (teatise punktid 3.1.3 ja 3.3.3) peaks hõlmama riiklike haldusprotsesside, riiklike toetussuuniste ja liikmesriikide rahastamistingimuste kohandamist.

1.7 Komitee soovitab lisaks sellele tugevamalt koondada olemasolevaid ressursse, liigitada ülevaatlikumalt, arusaadavamalt ja temaatilisest aspektist lähtudes paremini erinevaid (kaas)rahastamise võimalusi, neid eesmärgipäraselt rakendada ning neist keskselt ja süstemaatiliselt teavitada.

1.8 Komitee soovitab lisaks sellele kaasata kõik nii liikmesriikide kui ka Euroopa tasandi osalejad ja algatused, mis võivad kaasa aidata asjakohase regulaarse järelevalve tagamisele ning partnerlussuhete kestlikkusele ning nende tulemuste rakendamisele.

1.9 Kolmandate riikide kaasamist teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna partnerlustesse tuleks jätkuvalt toetada, et tõsta Euroopa atraktiivsust maailmatasandil tegutsejate silmis.

1.10 Seniste partnerlussuhete alaste kogemuste põhjal tuleb selgitada, milline kohustuste vorm ja siduvuse määr on vajalik selleks, et tagada ühelt poolt paindlikkus, avatus ja innovatsioonivõime, teisalt aga kindlustada pikaajalised ja stabiilsed partnerlussuhted ning kestlikud tulemused.

1.11 Inimressursi, aja ja rahaliste vahendite säästmiseks tuleks edaspidi silmas pidada suuremat tulemuslikkust. Selleks tuleb meetmeid paremini kooskõlastada, korrapäraselt hinnata ja järjepidevalt rakendada.

1.12 Riiklike ja piirkondlike eripärade arvessevõtmiseks on vaja intensiivseid sidemeid riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi osalejatega. Samal ajal ei tohi tähelepanuta jääda praeguste probleemide globaalse mõõtme tähtsus.

2. Komisjoni teatis

2.1 Komisjoni teatises „Partnerlus teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas” (1) käsitletakse küsimust, kuidas optimeerida teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna rahalisi vahendeid nii, et ka praeguse majandus- ja finantskriisi oludes saaks 2014. aastaks välja arendada Euroopa teadusruumi ning teostada juhtalgatust „Innovaatiline liit”, digitaalarengu tegevuskava ning teisi strateegia „Euroopa 2020” juhtalgatusi (2).

2.2 Oma teatisega pöördub komisjon tagasi partnerlussuhete idee juurde, mille tähendust jõudude ühendamise vahendina tõstis komisjon esile oma teatises innovaatilise liidu kohta 2010. aasta oktoobris (3). Partnerlussuhted peaksid ühendama Euroopa ja üksikute riikide avaliku sektori osalejaid avaliku sektori sisestes ning avaliku sektori ja erasektori partnerlussuhetes (4), et lahendada olulisi sotsiaalprobleeme ning parandada Euroopa konkurentsipositsiooni.

2.3 Selleks et jõuda ühise seisukohani teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna partnerlussuhete võimaliku panuse kohta Euroopa arukasse ja jätkusuutlikku majanduskasvu, töötati teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi (RP7), konkurentsivõime- ja innovatsiooniprogrammi (CIP) ja Euroopa teadusruumi raames ning innovaatilise liidu poliitilises raamistikus välja partnerlusmudelid ning katsetati neid.

2.4 Üldhinnangus jõuab komisjon järeldusele, et partnerlussuhted pakuvad mitmekesiseid eeliseid ning nende potentsiaali võiks veelgi rohkem kasutada.

2.5 Euroopa innovatsioonialased partnerlussuhted võivad pakkuda üldraamistikku erinevatele partnerlusmudelitele, koondades kõik teadusuuringute ja innovatsiooni tsükli olulised osalejad, arvestades nii nõudluse kui ka pakkumise poolt ning suurendades poliitilist toetust kooskõlastatud meetmetele. Lisaks sellele on partnerlussuhted tõhus meetod väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) suuremaks kaasamiseks teadusuuringutesse ja innovatsiooni.

2.6 Partnerlussuhted ei toimi aga iseenesest. Selleks et tagada partnerlussuhete pikk kestus ja jätkusuutlik mõju, tuleb kehtestada raamtingimused, mis sobivad juhtimisstruktuure, rahastamist ja rakendamist puudutavate, partnerlussuhetega seotud probleemide lahendamiseks.

2.7 Erinevatest partnerlussuhetest saadud tulemuste alusel on juba tehtud olulisi järeldusi partnerlussuhete kujundamise kohta ning leitud lahendusvõimalusi nimetatud probleemidele (5).

3. Üldised märkused

3.1 Demograafilised muutused, kliimamuutused ning tööstuses, majanduses ja tööturul üleilmastumisest tulenevad muutused on Euroopa Liidu liikmesriikide tulevase arengu suurimad proovikivid. Nende probleemide lahendamiseks on vaja ühiseid pingutusi, kõigi võimalike osalejate kaasamist ning sobivate meetmete keskset kooskõlastamist. Neid tuleb tingimata lahendada teadusuuringute, teadus- ja tehnoloogiapõhiste uuenduste ning ühiskondlike uuenduste koosmõjul.

3.2 Keskne kooskõlastamine on vajalik ka seoses vahendite koondamise, sobiva eelarve koostamise ning vahendite jaotamisega, et võimalusi, mis on samuti seotud demograafiliste muutuste ja ülemaailmsete väljakutsetega, saaks tõhusalt kasutada teadusuuringute ja innovatsiooni jaoks.

3.3 Komitee avaldab seetõttu selgelt heameelt komisjoni algatuse üle luua ja edendada juhtalgatuse „Innovaatiline liit” raames (6) Euroopa innovatsioonialaseid partnerlussuhteid, mille eesmärk on tõhusamalt kujundada Euroopa teadus- ja innovatsioonitsüklit ning lühendada uuenduste turulejõudmise aega (7).

3.4 Teadusuuringute seitsmendas raamprogrammis (RP7) (8), konkurentsivõime- ja innovatsiooniprogrammis (CIP) (9), Euroopa teadusruumi raames (10), innovaatilise liidu poliitilises raamistikus (11) ning aktiivse ja tervena vananemist käsitleva innovatsioonialase partnerluse katseprojektis (AHA) katsetatud partnerlusmudelite analüüsi alusel on juba tehtud esimesi järeldusi partnerlussuhete kavandamise kohta (12).

3.5 Järelduste hulka kuulub, et partnerlused peavad olema lihtsad, paindlikud, kaasavad ja avatud, juhtrühmad representatiivsed ja tasakaalustatud ülesehitusega ning seosed olemasolevate algatuste ja vahendite vahel algusest peale selged. Lisaks sellele on partnerlussuhete pikaajaliseks ja stabiilseks arenguks vaja selgeid raamtingimusi struktuuride, rahastamise ja protsesside alal.

3.6 Komitee tunnustab ja toetab komisjoni pingutusi töötada nimetatud järelduste alusel välja konkreetsed ettepanekud ja suunised ning kaasata olulised aspektid programmi Horisont 2020. Teatises kirjeldatud ettepanekud on olulised, kuid vajavad komitee arvates veel täiendamist.

4. Erimärkused komisjoni ettepanekute kohta

4.1 Euroopa innovatsioonialaste partnerlussuhete eesmärgid

4.1.1 Komitee hindab ja toetab komisjoni teatises sõnastatud eesmärki ühendada Euroopa innovatsioonialaste partnerlussuhete abil tõhusaks osutunud pakkumisepoolsed (teadusuuringud ja innovatsioon) ja nõudlusepoolsed (kasutajad, ametiasutused, standardimine jne) vahendid (punkt 2.3.1). Komitee nõustub komisjoni seisukohaga, mille kohaselt saaks innovatsioonialaste partnerlussuhete abil ühendada riikliku ja piirkondliku tasandi, avaliku sektori ja kodanikuühiskonna keskseid osalejaid ning tugevdada nendevahelist teabevahetust ning et seeläbi saaks optimeerida vahendite kasutamist, suurendada sünergiat ja ühendada rahalisi vahendeid ning edendada uuendusi, iseäranis ühiskondlikke uuendusi, nagu uued ärimudelid (13), ja suurendada poliitilist pühendumust.

4.1.2 Komitee toonitab sellega seoses komisjoni ettepanekute tähtsust, mis põhinevad komisjoni talituste töödokumendis esitatud järeldustel aktiivse ja tervena vananemist käsitleva innovatsioonialase partnerluse katseprojekti ning teiste partnerlussuhete kohta (14). Järeldustest nähtub, et juhtimisstruktuuride ning rakendamise ja rahastamise jaoks on vajalikud selged raamtingimused, et teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna partnerlussuhteid saaks pikaajaliselt ja tõhusalt arendada.

4.2 Partnerluspõhimõtte edasiarendamine

4.2.1 Partnerluspõhimõtte edasiarendamiseks peab komitee iseäranis oluliseks järgmisi punkte ning teeb nende kohta täiendavaid ettepanekuid:

4.2.2 Innovatsioonialaste partnerlussuhete ja teiste poliitikaalgatuste vahelise seose selgitamine (teatise punkt 2.3.2): seda seost tuleb pidevalt kontrollida ning iseäranis uute innovatsioonialaste partnerlussuhete puhul selgitada.

4.2.3 Kõigi nende osalejate kaasamine, kes suudaksid tagada asjakohase regulatiivse järelevalve (punkt 2.3.2): selleks tuleb kindlaks teha erinevate osalejate rollid ja vajadused innovatsiooniprotsessis ning neid arvesse võtta. Sama tähtis on ka võimalus meetme rakendamine lõpetada; kas siis, kui see on oma eesmärgi edukalt täitnud, või siis, kui meetme rakendamise käigus on selgunud, et see ei täida eesmärki.

4.2.4 ELi ja liikmesriikide programmide koordineeritud rakendamise ja rahastamise lihtsustamine eesmärgiga tulemuslikumalt lahendada sotsiaalküsimusi (punkt 3.1.3): selle aspekti juurde kuulub komitee arvates ka liikmesriikide toetussuuniste ja rahastamistingimuste võimalikult laialdane kohandamine. Vajadust kooskõlastada omavahel liikmesriikide haldusprotsesse mainitakse juba komisjoni teatises (punkt 3.3.3).

4.3 Praegused partnerlussuhted teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas

4.3.1 Partnerlusmudeleid arendati ja katsetati juba teadusuuringute seitsmendas raamprogrammis, konkurentsivõime ja innovatsiooni programmis, Euroopa teadusruumi raames ja innovaatilise liidu poliitilises raamistikus (15).

4.3.2 Praeguste ühisalgatuste hulka kuuluvad eelkõige aktiivse ja tervena vananemise Euroopa innovatsioonialane partnerlus (EIP AHA) (16), Euroopa digitaalarengu tegevuskava (17), ühise kavandamise algatus „Rohkem aastaid, parem elu – demograafiliste muutuste võimalused ja väljakutsed” (MYBL) (18) ning kavandatud programm Horisont 2020” (19).

4.3.3 Teiste oluliste osalejate ja algatuste kaasamine nii liikmesriikide kui Euroopa tasandil on vältimatu, kui soovitakse vältida turu killustumist ja tegevuse dubleerimist. Teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas võimaldavad partnerlussuhteid või vähemalt sünergiaid näiteks „Aktiivsena vananemise ja põlvkondadevahelise solidaarsuse Euroopa aasta 2012” (20), Maailma Terviseorganisatsiooni eakatesõbralike keskkondade programm (WHO Age-friendly Environments Programme) (21) ja ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon (22).

4.3.4 Samuti tuleks rohkem arvesse võtta teiste osalejate olulisi ettevalmistavaid töid nii liikmesriikide kui ka ELi tasandil. Nende hulka kuuluvad nt tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi, Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi (EIT) (23) ja Tulevikutehnoloogiate Instituudi (IPTS) (24) erinevad programmid ja algatused.

4.3.5 Lisaks sellele rõhutab komitee, kui tähtsad on partnerlussuhted, et tõsta Euroopa atraktiivsust ülemaailmse tähtsusega osalejana teadusuuringutes ja innovatsioonis. Aidates laiendada haaret ja ulatust, suurendavad partnerlussuhted ülemaailmsete osalejate jaoks Euroopa teadusuuringutesse suunatud investeeringute tõhusust ja tulemuslikkust (25). Komitee julgustab edaspidigi arendama sellesuunalisi partnerlussuhteid.

4.3.6 Teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna partnerlussuhete jätkusuutlikkuse jaoks on lisaks struktuurilistele raamtingimustele keskse tähtsusega ka suunav ja kandev ühine nägemus. Komitee arvates tuleb seetõttu lisaks kõigile mõeldavatele osalejatele, kodanikuühiskonna esindajatele ning eakamatele inimestele kaasata partnerlussuhetesse eelkõige ka sotsiaalpartnerid ning noored või nende esindajad, et saavutada nende tegus toetus jätkusuutlikuks arenguks ja rakendamiseks.

4.3.7 Uuendused ei teki tingimata lineaarse protsessi tulemusena, vaid valdkondade, süsteemide ja kontseptsioonide põimumise ja ühendamise teel. Sagedaimate tegurite hulka, mis aitavad kaasa nt teenustega seotud uuenduste loomisele, kuuluvad muutused ühiskonna struktuuris, klientide uued vajadused ning ettevõtjate reaktsioon sellistele muutustele. Selliseid tegureid tuleb arvesse võtta iseäranis ühiskondlikke uuendusi silmas pidades.

4.4 Muud täiendusettepanekud

4.4.1 Rahastamine ja rakendamine – komisjoni teatise punkt 3.2

4.4.1.1 Partnerlussuhete pikaajaliseks kestuseks on usaldusväärne finantsraamistik vältimatu. Komisjoni ettepanekud olemasolevate rahastamisvahendite lihtsustamiseks ja kooskõlastamiseks nii ELi kui ka liikmesriikide tasandil on selles suhtes väga väärtuslikud ja neid tuleks tingimata edaspidi järgida.

4.4.1.2 Lisaks oleks soovitav liigitada ülevaatlikumalt, arusaadavamalt ja temaatilisest aspektist lähtudes paremini erinevaid (kaas)rahastamise võimalusi, et anda algatuste kavandamisele ja rakendamisele kindel alus. Komitee soovitab seetõttu tugevamalt koondada olemasolevaid ressursse, neid eesmärgipäraselt rakendada ning neist keskselt ja süstemaatiliselt teavitada.

4.4.2 Tulevaste partnerlussuhetega kaasnevate kohustuste selgitamine

Seniste partnerlussuhete kohustuste määr ulatub vabast koostööst teatud teemade puhul konkreetsete partnerite siduvate, kuid ajaliselt ja rahaliselt piiratud kokkulepeteni ning kõigi partnerluses osalejate pikaajalise kohustuseni. Programmi Horisont 2020 silmas pidades tuleb seniste partnerlussuhete alaste kogemuste põhjal selgitada, milline kohustuste vorm ja siduvuse määr on vajalik selleks, et tagada ühelt poolt paindlikkus, avatus ja innovatiivsus, teisalt aga kindlustada pikaajalised ja stabiilsed partnerlussuhted, et saavutada jätkusuutlikke tulemusi.

4.4.3 Rakendamine

Teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna partnerlussuhete raskuskese peaks asuma sobivaks hinnatud meetmete kiirel ja järjepideval rakendamisel. Seetõttu tuleb innovatsioonialastes partnerlussuhetes tugevdada teaduse ja praktika koostoimet ja tarbijatele suunatud käsitlusviisi ning nende kaasamist. Selleks et mitte kulutada väärtuslikku aega ning inimressursi ja rahalisi vahendeid asjatult, tuleks edaspidi silmas pidada suuremat tulemuslikkust ning meetmeid paremini kooskõlastada, pidevalt kindlate kriteeriumite alusel hinnata ja järjepidevalt rakendada.

4.4.4 Intellektuaalomand

Mitme osaleja osalemisel ühes projektis või partnerluses on intellektuaalomandiõiguse küsimusel ühiselt saavutatud tulemuste puhul oluline tähtsus. Ka tulevaste innovatsioonialaste partnerlussuhete puhul tuleb algusest peale tagada selle küsimuse õiglane lahendamine, et kõik osalejad – muu hulgas protsessi kaasatud lõppkasutajad – saaksid kohase osa toetusvahenditest ja võimalikust hilisemast kasumist.

4.4.5 Piirkondlik paigutumine

Partnerlussuhted peavad alati teostuma kindlas kontekstis ning selles oma väärtust tõestama. Tiheda seose loomine liikmesriikide, piirkondliku ja kohaliku tasandi osalejatega ning liikmesriikide ja piirkondade eripärade arvestamine on seepärast tungivalt soovitav, kuna eeldused on nii ühe liikmesriigi piires kui ka liikmesriikide võrdluses väga erinevad. Sellise kontekstist lähtuva lähenemise puhul ei tohi siiski tähelepanuta jääda praeguste probleemide globaalse mõõtme tähtsus.

4.4.6 Heade tavade näited

4.4.6.1 Edukate partnerlussuhete mudelitena tuleks koondada tulemuslikult toimivad partnerlussuhted ning neist teavitada. Komitee teeb ettepaneku täiendada seniseid teavitamisvõimalusi, nagu CORDISe veebileht, näiteks eraldi veebiportaali või iga-aastaste üritustega, kus autasustatakse edukaimaid partnerlussuhteid.

4.4.6.2 Sama kasulikuks võib osutuda ka partnerlussuhete ebaõnnestumise põhjuste selgitamine ja nendest õppimine. Komitee soovitab seepärast koguda andmeid nii eeskujulike mudelite kui ka ebaõnnestunud projektide ja nende vastavate eelduste kohta ning levitada aktiivselt sellealast teavet.

4.4.7 Mõistete sisuline selgitamine

4.4.7.1 Mõisted „innovatsioon”, „teadustegevus” ja „partnerlus” ei ole veel sisuliselt kindlaks määratud. Kuigi mõiste „partnerlus” puhul on komisjoni teatises siiski juba määratletud olulised raamtingimused (26) ning mõistet „innovatsioon” on selgitatud erinevates teatistes ja arvamustes (27), on senini ebaselge või pelgalt näitepõhine, millega tulevased uurimused tegelema peaksid. Demograafilisi muutusi ja ülemaailmseid ühiskonnaprobleeme silmas pidades on põhjalikud alusuuringud siiski vältimatud.

4.4.7.2 Sellekohased selgitused ületaksid käesoleva arvamuse piire. Komitee töötab selle teema kohta välja omaalgatusliku arvamuse „Teadus- ja arendustegevuse kaheksas raamprogramm: plaanid vananemiseks” (28).

4.4.8 Potentsiaali parem kasutamine

Just rahvastiku vananemine on hea näide ühelt poolt meditsiinilis-tehnilise teadus- ja arendustegevuse ja teiselt poolt ühiskondliku progressi koostoime edukusest. Kõigi kättesaadavate intellektuaalsete, rahaliste ja praktiliste vahendite ühendamisel võivad ka tulevikus kujuneda võimsad jõud päevakorral olevate probleemide lahendamiseks.

Brüssel, 23. mai 2012 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) COM(2011) 572 final, 21.9.2011.

(2) COM(2010) 546 final. Vt ka IP/10/225. Lissaboni strateegia kümneks aastaks planeeritud jätkuprogrammi võttis Euroopa Ülemkogu vastu 2010. aasta juunis. Selle eesmärgiks on arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv koos liikmesriikide ja Euroopa majanduse parema kooskõlastamisega.

(3) COM(2010) 546 final; vt siinkohal ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus ELT C 132, 3.5.2011, lk 39.

(4) Avaliku sektori siseste partnerlussuhete näidetena saab tuua muu hulgas programme ERA-NET ja ERA-NET Plus, artikli 185 kohaseid algatusi ja ühist kavandamist (Joint Programming – JP). Avaliku sektori ja erasektori partnerlussuhete hulka kuuluvad näiteks ühised tehnoloogiaalgatused (JTI) ja Tuleviku Internet.

(5) Vt komisjoni talituste 1. septembri 2011. aasta töödokument SEC(2011) 1028 final.

(6) COM(2010) 546 final, 6.10.2010.

(7) COM(2011) 572 final, 21.9.2011.

(8) ELT L 412, 30.12.2006, lk 1 ning ELT C 65, 17.3.2006, lk 9.

(9) ELT L 310, 9.11.2006, lk 15 ning ELT C 65, 17.3.2006, lk 22.

(10) COM(2000) 6 final ja EÜT C 204, 18.7.2000, lk 70.

(11) Vt allmärkus 6.

(12) Vt komisjoni talituste 1. septembri 2011. aasta töödokument SEC(2011) 1028 final.

(13) ELT C 132, 3.5.2011, lk 22–25.

(14) SEC(2011) 1028 final.

(15) Vt allmärkus 4. Avaliku sektori sisese partnerluse oluline näide on intelligentse elukeskkonna ühisprogramm eelarvega üle 600 miljoni euro. Konkreetne näide avaliku sektori ja erasektori partnerlusest on ühine tehnoloogiaalgatus ARTEMIS (manussüsteemid).

(16) Vt IP/10/1288.

(17) Vt IP/10/581, MEMO/10/199 ja MEMO/10/200.

(18) Vt http://www.jp-demographic.eu.

(19) Teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm 2014–2020; MEMO-11-435. Vt selle kohta ka programmi Horisont 2020 käsitleva arvamuse INT/614-615-616-631 esialgne eelnõu (raportöör: Gerd Wolf).

(20) Vt http://europa.eu/ey2012/.

(21) Vt http://www.who.int/ageing/age_friendly_cities/.

(22) Vt http://www.un.org/disabilities/default.asp?id=150.

(23) Vt http://eit.europa.eu.

(24) Vt http://ipts.jrc.ec.europa.eu.

(25) Siinkohal tuuakse vaid kaks näidet: neurodegeneratiivseid haigusi käsitleva ühise kavandamise algatuse tulemusena kujundas Kanada oma selle valdkonna teadustöö kava ümber Euroopaga kooskõlastatuse suunas ning on nüüd partner tippkeskusi käsitlevas katseprojektis; India avaldab aktiivset huvi ühise kavandamise algatuses „Vesi” osalemise vastu.

(26) Vt muu hulgas IP/11/1059 ja MEMO/11/623, 21.9.2011.

(27) COM(2010) 546 final. Vt selle kohta uuesti ELT C 132, 3.5.2011, lk 39.

(28) „Horisont 2020: vananemist käsitlevad tegevuskavad” (omaalgatuslik arvamus), Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 13 CESE 1290/2012.