Nõukogus esimesel lugemisel võetud seisukoht, mis võeti vastu 25. jaanuaril 2021, toetab komisjoni ettepaneku peamist eesmärki, milleks on tugevdada üldiselt reisijate õigusi ning sama ajal tagada nõuetekohane tasakaal reisijate ja raudteesektori huvide vahel. Kehtivas õigusraamistikus tehtavad olulisemad parandused on järgmised.

Puuetega ja piiratud liikumisvõimega isikud. Kooskõlas ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni raames võetud kohustustega oli seadusandliku ettepaneku eesmärk tagada, et liikmesriigid ei tohi enam võimaldada vabastust abistamisest ja liikumisvahendi kahjustamise hüvitamisest. Teave tuleb esitada kättesaadavas vormis kooskõlas Euroopa ligipääsetavuse aktis esitatud nõuetega. Raudteepersonalile tuleb asjakohaselt koolitada. See aitaks muuta raudteetranspordi kaasavamaks.

Vääramatu jõu klausel. Enne Euroopa Kohtu 2013. aasta otsust valitses sidusrühmade hulgas üldiselt arusaam, et määrus sisaldab vääramatu jõu klauslit, mis vabastab vedajad hüvitise maksmise kohustusest. Pärast kohtuotsust leidsid raudteeveo-ettevõtjad, et neid diskrimineeritakse võrreldes muude transpordiettevõtjatega, kellel on võimalik kohaldada vääramatu jõuga seotud erandeid. Seetõttu tegi komisjon ettepaneku lisada selline kitsa kohaldamisalaga säte, mis hõlmaks raskeid ilmaolusid ja suuri loodusõnnetusi. Seadusandliku ettepaneku eesmärk oli tagada võrdsed tingimused, õiglus, proportsionaalsus ja kooskõla teiste transpordiliikide suhtes kohaldatavate nõuetega.

Otsepiletid. Kooskõlas neljanda raudteepaketiga, mis jätab liikmesriikide otsustada, kas nad soovivad karmistada otsepileteid käsitlevaid õigusnorme rangemaks, ning millega nähakse ette, et komisjon peaks jälgima asjaomaseid turusuundumusi kuni 2022. aastani, keskenduti uuesti sõnastatud ettepanekus üksnes sellele, et suurendada reisijate õigusi saada teavet. Kui reisijaid ei teavitatud nõuetekohaselt, et nad ostsid vaid eraldi piletid, tuleks neid pileteid käsitada otsepiletina, mis reisi katkemise korral tagab neile igakülgse kaitse.

Vastavalt komisjoni ettepanekule ei oleks rongireisijaid käsitlevat määrust vaja täielikult läbi vaadata, vaid see tuleks uuesti sõnastada, et võtta kiiresti vastu järgmised olulised osad.

Nn ainuettevõtjad, kes pakuvad rahvusvahelisi, siseriiklikke ja piirkondlikke pikamaaraudtee-teenuseid, kasutavad nende teenuste osutamiseks nn otsepiletit, mis kaitseb reisijat reisikatkestuste korral rohkem. Ainuettevõtjana võib käsitada nii konkreetset äriühingut kui ka eraldiseisvaid juriidilisi isikuid, kes on omavahel seotud 100 % omandiõiguse kriteeriumi alusel.

Komisjon väljendab kahetsust, et raudteeturu arengu praeguses etapis ei olnud võimalik ette näha, et ainuettevõtja tuleks määratleda kontrolli ja otsustavat mõju käsitleva kriteeriumi põhjal. Arvestades, et juba saavutatud kompromiss läheb seadusandlikus ettepanekus esitatust kaugemale ja on veel üks positiivne samm reisijate kaitse tagamisel, on komisjonil hea meel selle üle, et ainuettevõtjatele pannaks uus kohustus pakkuda oma raudteeteenuste jaoks otsepileteid.

(3)Jaemüüja enda algatusel komplekteeritud piletid

Kui piletimüüjad või reisikorraldajad komplekteerivad piletid omal algatusel ja reisijat, kes ostis ühe äritehinguga mitu ühendusreisi, ei teavitatud sellest, et tegemist ei ole otsepiletiga, peaks jaemüüja vastutus reisikatkestuse korral olema suurem.

Selle sättega tagataks, et eri reisivõimaluste pakkumine tähendaks reisijate jaoks realistlikke ühendusreise. Komisjon kiidab heaks võimaluse, et piletimüüjad ja reisikorraldajad ei ole kohustatud müüma ainult neid tooteid, mida raudteeveo-ettevõtjad juba pakuvad.

(4)Õigus ise marsruuti muuta

Selle uue sätte kohaselt on reisijal juhul, kui raudteeveo-ettevõtja ei paku 100 minuti jooksul pärast reisi katkemist võimalust marsruuti muuta või reisi jätkata, õigus kasutada alternatiivset avalikku (raudtee- või bussi)transporti ning esialgne vedaja peab talle hüvitama alternatiivse piletiga seotud vajalikud, asjakohased ja mõistlikud kulud.

Komisjon kiidab kõnealuse õigusnormi heaks, kuna see annaks raudteeveo-ettevõtjatele täiendavaid stiimuleid, et pakkuda reisijale õigel ajal võimalusi lõppsihtkohta jõudmiseks. See säte võib parandada koostööd vedajate vahel.

(5)Piiratud liikumisvõimega isikutega seotud etteteated

Komisjon väljendab heameelt sätte üle, mille kohaselt puuetega ja piiratud liikumisvõimega isikud võivad tulevikus esitada oma abitaotlused praeguse 48 tunni asemel 24 tundi enne reisi algust. Kui liikmesriik otsustab, et kuni 30. juunini 2026 tuleb etteteated esitada 36 tunni jooksul, peaks ta teavitama komisjoni ka sellise otsuse põhjustest ja sellega seoses võetud meetmetest.

(6)Jalgrataste vedu rongis

Komisjonil peab kiiduväärseks õigusnormi, et alates 2025. aastast peavad uute veeremite hanke menetlus ja kasutuses olevate rongide suuremate hooldustöödega seotud protseduurid sisaldama jalgrataste veoks reserveeritud kohtadega seotud nõudeid. Raudteeveo-ettevõtjad peaksid pärast avalikke konsultatsioone kindlaks määrama jalgrataste veoks piisava kohtade arvu. Põhimõtteliselt peaks selliseid kohti olema vähemalt neli. Liikmesriikidel oleks võimalus taotleda jalgrataste veoks rohkem kohti (lisaks neljale). Selle sättega toetataks keskkonnahoidlikke ja mitmeliigilisi liikumisvõimalusi. Eriti positiivne on see, et kõnealune säte oleks kohustuslik ka eranditega hõlmatud piirkondlike teenuste puhul.

(7)Kaebuste menetlemine

Komisjon kiidab heaks kaebuste menetlemise mehhanismile lisatud selgitused, sealhulgas riiklike täitevasutuste koostööd käsitleva sätte ja juhtiva asutuse määramise keerukate juhtumite puhul. Kaebuste käsitlemise mehhanismi peaks nüüd lisaks kõigile raudteeveo-ettevõtjatele kehtestama ka suurte jaamade ülemad. Komisjon on nõus välja töötama hüvitise ja tagasimakse taotlemise vormi, mida kohaldatakse kogu ELis ja mis peaks olema kättesaadav ka piiratud liikumisvõimega reisijatele.

(8)Vääramatu jõu klausel

Komisjon tegi ettepaneku kehtestada vääramatu jõu klausel, mis hõlmaks vaid äärmuslikke ilmaolusid ja suuri loodusõnnetusi. COVID-19 puhang on näidanud, et erakorraliseks asjaoluks tuleks pidada ka ulatuslikku ohtu rahvatervisele. Komisjon mõistab, et on ka muid sündmusi (nt terrorirünnakud või õiguskaitsemeetmete kohaldamine), mis võivad vabastada raudteeveo-ettevõtjad vastutusest maksta hüvitist hilinemise, ühendusreisist mahajäämise ja reisi tühistamise eest. Kavandatud vääramatu jõu klauslis on selgelt sätestatud, et vedajad vabastatakse hüvitise maksmisest (kuid see ei mõjuta reisijate muid rahalisi õigusi). Pidades silmas mitmeid kohtuasju, mis on seotud lennureisijate õigustega nn erakorraliste asjaolude ilmnemisel, kiidab komisjon heaks selgituse, et erakorralisteks asjaoludeks ei saa pidada lennuettevõtja töötajate streike ega sama taristut kasutava teise raudteeveo-ettevõtja, jaamaülema ja taristuettevõtja tehtavaid toiminguid.

(9)Erandid ja kohaldatavus

Komisjon väljendab kahetsust, et uusi õigusnorme hakatakse kohaldama pärast üldist 24-kuulist üleminekuperioodi. Hankemenetlustega seotud sätet, mis peaks aitama tagada spetsiaalsed kohad jalgrataste veoks, hakatakse kohaldama pärast 48-kuulist üleminekuperioodi. Komisjon võtab siiski teadmiseks, et raudteesektori arvates on uute õigusnormidega seotud ettevalmistavate meetmete rakendamiseks vaja üleminekuperioodi.

Komisjonil on kahtlusi seoses võimalusega a) pikendada siseriiklike raudteeteenuste suhtes praegu kohaldatavate erandite kehtivust viie aasta võrra ning b) kohaldada erandeid linnasiseste, linnalähedaste ja piirkondlike piiriüleste teenuste suhtes ilma ajaliste piiranguteta. Selliste teenuste suhtes erandite tegemisest tulenevat olukorda oleks siiski võimalik leevendada järgmiselt:

– siseriiklike pikamaaraudteeteenustega seotud erandeid i) võib kohaldada ainult nende 11 liikmesriigi suhtes, kus neid praegu kohaldatakse; ii) ei või kohaldada kauem kui viis aastat pärast praeguste erandite kehtivuse lõppu ning iii) neid kohaldatakse ainult viie (majanduslikult kõige koormavama) sätte suhtes, samas kui määruse muid sätteid kohaldatakse jätkuvalt;