ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 10.11.2004 
KOM(2004) 748 lõplik 
  
KOMISJONI TEATIS 
NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, 
EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE, 
REGIOONIDE KOMITEELE JA EUROOPA KESKPANGALE 
Esimene aruanne euroala tulevaseks laienemise ks tehtavate praktili ste ettevalmistuste 
kohta 
    
{SEK(2004) 1383}
 
ET 2   ET 1. SISSEJUHATUS 
Ühisraha kasutuselevõtmine kujuneb kõikide le tulevastele euroalaga ühinejatele 
samasuguseks verstapostiks, nagu see oli pr aeguse euroala riikidele. Uued liikmesriigid 
ühinesid Euroopa Liiduga ühinemislepingu artikli 4 kohaselt kui „liikmesri igid, kelle suhtes 
on kehtestatud erand“1. Ühisraha lõplik kasutuselevõt mine kuulub lepingus sätestatud 
tingimuste hulka ning seepärast võtavad need riig id euro kasutusele niipea, kui nad on täitnud 
vajalikud tingimused. Paljud hiljuti ühinenud liikme sriigid on märkinud, et soovivad ühineda 
euroalaga esimesel võimalusel ja teevad seetõttu jõupingutus i ühinemistingimuste, eelkõige 
Maastrichti lähenemiskriteeriumide täitmise ks, mis on mõeldud kõikide tulevaste euroalaga 
ühinejate jätkusuutliku majandusliku lähenemise  tagamiseks. Praegu euroalasse kuuluvates 
riikides kestsid ettevalmistused euro kasutuselevõtmiseks peaaegu kuus aastat. Seega peavad uued liikmesriigid alustama valmistumist õige aegseks valmisolekuks ja sujuva ülemineku 
tagamiseks. 
1.1 Euro kasutuselevõtmise etapid  
Komisjon ja Euroopa Keskpank (EKP) hindava d oma regulaarsetes lähenemisaruannetes, 
millisel määral on erinevad riigid täitnud lepingus sätestatud nõuded euro kasutuselevõtmiseks.
2 Asutamislepingu artikli 122 lõig e 2 sätestab, et nõukogu otsustab 
komisjoni ettepaneku põhjal, millised liikmesriig id täidavad vajalikke tingimusi, ning tühistab 
sellest tulenevalt nendele l iikmesriikidele kehtestatud erandid. Lisaks määrab nõukogu 
kindlaks kuupäeva, millal asjaomane liikmesriik ühineb euroalaga, ning riigi vääringriigi vääringu ja euro vahelise fikseeritud ja m uutumatu vahetuskursi. Euro kasutuselevõtmise 
kuupäeval vahetuskurss jõustub, riigi senine  omavääring lakkab olemast ja vastutus 
rahapoliitika eest läheb üle EKP-le. See to imus 1. jaanuaril 1999 esimese 11 euroalaga 
ühinenud riigiga ning 1. jaanuaril 2001 Kreekaga. 
Praktilistel ja logistil istel põhjustel kehtestasid praegused euroala riigid kolmeaastase (Kreeka 
puhul üheaastase) üleminekuaja euro kui väär ingu kasutuselevõtu (mis 11 liikmesriigi puhul 
toimus aastal 1999 ja Kreeka puhul aastal 2001) ni ng euro sularaha käibele tuleku vahel. 
Põhiliseks alternatiiviks on ni inimetatud „suure paugu“ stsenaarium, mille puhul euroalaga 
ühinemine langeb kokku euro paberraha ja müntid e käibelevõtuga. Sellis el lahendusel on rida 
eeliseid, eriti nüüd, kui euro pangatähed ja mündid on j uba olemas. Peamiseks puuduseks on 
üleminekuks valmistumise aja lühenemine avali ku ja erasektori ning kodanike jaoks üldiselt. 
Euro pangatähtede ja müntide kasutuselevõtule  järgneb rööpse käibimise aeg, mille jooksul 
nii euro kui ka riigi vääringu pangatähed ja mündid käibivad mõlemad seadusliku maksevahendina. Rööpse käibimise ajavahemiku ke stus otsustatakse ta valiselt siseriiklikul 
tasandil. Üldjuhul hoitakse see suhtel iselt lühike, kõige rohkem kaks kuud. 
                                                
 
1 Eurole ülemineku suhtes on Taanil ja Ühendkuningriigil “mitteosalemise” eristaatus. Kümme uut 
liikmesriiki ja Rootsi on liikmesriigid, mille suhtes on kehtestatud erand. 2003. aasta 14. septembril Rootsis läbiviidud rahvahääletus näitas, et enamik elanikkonnast ei poolda euroalaga ühinemist. 
2 Viimased lähenemisaruanded avaldati 20. oktoobril 2 004 ja need sisaldasid järeldust, et ükski 11 
liikmesriigist, mille suhtes on keht estatud erand, ei täida praegu kõiki  vajalikke kriteeriume 
(jätkusuutlik riigi rahandus, hinnastabiilsus, vahetuskursi stabiilsus kindlaksmääratud ajavahemikul , 
pikaajaliste intressimäärade tase). Komisjon otsustas  oma lähenemisaruande järeldustest lähtudes mitte 
esitada ettepanekut erandite tühistamiseks.  
 
ET 3   ET 1.2 Aruande eesmärk  
Edukas ühinemine euroalaga ei eelda ainult le pingu tingimuste täitmist, vaid ka hoolikalt 
kavandatud ja laiaulatuslikke praktilisi ettevalmistusi, mis hõlmavad nii avalikku kui ka erasektorit, samuti laiemat ül dsust. Komisjon esitab nende ettevalmistuste seisu kohta 
regulaarselt aruandeid vähemalt kord aastas või kui teatavad arengud seda nõuavad. Käesolev 
teatis on esimene niisugune aruanne. Vastupidise lt lähenemisaruannetele ei ole käesoleva 
aruande puhul tegemist mingi juriidilise ega muu kohustusega, vaid komisjoni kavatsusega hoida kõik asjaomased pooled, eriti ühenduse institutsioonid ja liikmesriigid, samuti asjast huvitatud üldsus ja massimeedia kursis sell es tähtsas valdkonnas tehtud edusammudega. 
Komisjoni aruanded praktiliste ettevalmistuste käigu kohta ei ole ajastamise ega esitamise 
sageduse seisukohast seotud tema lähenemisaruannetega. 
Uuele vääringule ülemineku üldine raamis tik ja põhielemendid on üldjoontes kindlaks 
määratud riigi „üleminekustsenaariumis“ ning paljudes asjaomastes riikides on sellised stsenaariumid praegu koostamisel. Rootsi kor raldas 14. septembril 2003 rahvahääletuse, mis 
näitas, et enamik elanikkonnast ei pooldanud se l ajal euroalaga ühinemist. Rahvahääletuse 
tulemusel praktilised ettevalmistused Rootsis seiskusid. 
2. PRAEGUSED
 KAVAD  EURO  KASUTUSELEVÕTMISEKS   
Kolm liikmesriiki, kelle suhtes on kehtestatud erand (Eesti, Leedu ja Sloveenia), ühinesid 
ERM2-ga 28. juunil 2004. Kõik kolm riiki soovi vad ühineda euroalaga esimesel võimalusel 
(2007). Enamik neist on vastu võtnud r iiklikud üleminekukavad ning määranud 
üleminekuajaks riiklikud koordinaatorid. Üldise lt pooldatakse üheetapilis t eurole üleminekut 
(„suure paugu“ stsenaarium), mille korral eu ro pangatähed ja mündid saavad seaduslikuks 
maksevahendiks euroalaga ühinemise päeval . Euromündi liikmesriiki tähistava külje 
kujunduse valimise toimingud on käimas või juba lõpule viidud. 
Enamikus riikides on ametlikud kavad ja kava tsused võtmas järk-j ärgult kindlamat kuju. 
Paljud riigid plaanivad ühineda  euroalaga mõnevõrra hiljem, kümnendi lõpu poole, kuigi 
palju sõltub loomulikult nendepoolsest lähenemiskriteeriumide täitmisest. 
Ettevalmistuste seis on kokku võetud alljärgnevas ta belis, mille aluseks on üldiselt asjaomaste 
siseriiklike asutuste avaldatud teave ning mis p eab peegeldama riikide otsuseid ja seisukohti 
erinevates olulistes küsimustes . Liikmesriigid on loetletud lepinguga ettenähtud järjekorras.
 
ET 4   ET RIIK RIIKLIK  
KOORDI- 
NAATOR RIIKLIK 
ÜLEMINEKU-
KAVA VÕI 
SAMALAADNE 
STSENAARIUM LIITUMINE 
ERM2-ga 
 RIIKLIK 
EESMÄRK 
EUROLE 
ÜLEMINE-
KU AJA 
OSAS 
 „SUUR 
PAUK” VÕI 
ÜLE-
MINEKU-
AEG 
 EURO- 
MÜNDID 
Tšehhi 
Vabariik   Tšehhi 
Vabariigi 
euroalaga ühinemise 
strateegia, 
(valitsuse poolt heaks kiidetud 
oktoobris 2003)  2009-10  Konkurss 
kaalumisel 
Eesti Ministrite 
komisjon (k.a keskpanga 
president) Eesti valitsuse 
ja Eesti Panga ühisavaldus, 
16. jaanuar 
2004 28.6.2004 2006. aasta 
keskpaik  Konkurss 
kuulutati välja 2004. aasta 
juunis; lõplik 
valik tehakse 
detsembris 
2004
3 
Küpros Kaalutakse 
rahandusminist
ri ja Küprose 
Keskpanga ühist 
koordineerimist  On valmistatud 
ette esialgne 
üldine 
raamistik  Ministrite 
Nõukogu 
otsustas 
hiljuti esitada 
taotluse 
esimesel võimalusel 2007 „Suur pauk” Konkursi 
väljakuulutami
se aeg tuleb 
kindlaks määrata 
Läti  Ülemineku 
töögrupp Läti 
Panga juures, konsultatsiooni
d rahandus-
ministeeriumi ja keskpanga 
vahel Esialgne 
üleminekukava  1.1.2008 „Suur pauk” Konkurss 
käivitatud 
Leedu  Leedu Panga 
töögrupp üleminekukava 
väljatöötamisek
s Üleminekukava 
üldpõhimõtete ettevalmistamin
e 2004. aasta 
detsembriks ja 
projekti 
koordineerimise strateegiline 
raamistik  28.6.2004 1.1.2007 
(esialgne ) „Suur pauk” 
ja rööpne käibimine 
2–3 nädalat Kipsmudelite 
loomise konkursi 
lõppmenetlus 
Ungari Lähtudes 
tähtajast 2010, on 
ettevalmistused 
käimas rahandusminist
eeriumis ja 
Magyar   2010   
                                                 
3 Konkursi lõpptähtpäevaks, 19. oktoobriks 2004, oli laekunud 134 kavandit. Ekspertidest koosnev žürii 
valib novembri keskpaigaks välja 10 parimat kavandit ning lõplik valik tehakse 2004. aasta detsembris 
toimuva üleriigilise telefonihääletuse teel. 
 
ET 5   ET Nemzeti 
Bank ’is 
(Ungari 
Keskpank). 
Malta Koordineeriv 
organ, kelle 
ülesandeks 
oleks protsessi juhtimine, on 
veel ametlikult 
määramata. 
Toimuvad 
läbirääkimised rahandusminist
eeriumi ja 
keskpanga vahel. Esialgset 
üleminekukava 
valmistavad 
ette rahandusminist
eerium ja 
keskpank  2008 Alles 
otsustamisel Valminud on 
rakenduskava, 
mis hõlmab 
kogu protsessi alates 
konkursist 
kuni müntide 
tegeliku 
vermimiseni 
Poola Institutsioonide
vaheline 
töögrupp (rahandusminis
teerium – Poola 
keskpank)   2009 Alles 
otsustamisel Avaliku 
arvamuse 
küsitlus 
Sloveenia Koordineeriv 
organ 
(rahandusminis
teerium, keskpank, 
muud 
ministeeriumid 
ja asutused) Programm 
liitumiseks 
ERM2-ga ja 
euro kasutuselevõtm
iseks (heaks 
kiidetud 
valitsuse ja 
Sloveenia Panga nõukogu 
poolt 
novembris 2003) 
 
Valdkondlikud üldkavad 28.6.2004 1.1.2007 „Suur pauk” 
(rööpne 
käibimine 2 
nädalat) Konkurss 
käivitatud 
Slovakkia Rahandusminis
teerium Üksikasjalik 
strateegia euro 
kasutuseleseks Slovaki 
Vabariigis, 
heaks kiidetud valitsuse poolt 
septembris 
2004. Riiklik 
üleminekukava 
tuleks heaks 
kiita 2005. 
aasta keskpaigaks  1.1.2008/ 
2009 „Suur pauk” Konkurss 
käivitatud 
 
ET 6   ET 3. MÖÖDUNUD  JA EESSEISVAD  ÜHINEMISED  EUROALAGA:  
SARNASUSED  JA ERINEVUSED 
Tulevaste euroalaga ühinejate  ühisrahale üleminekul on mitmeid sarnasusi eelmiste 
üleminekutega, mistõttu tulevad kasuks saadud kogemused. Välja on toodud ka mõned 
olulisemad erinevused. 
3.1 Eelmise ülemineku õpetlikud kogemused 
Kuigi esimene ühisrahale üleminek oli väga  õnnestunud, on mitmes suhtes paranemisruumi. 
Esimese laine riikide kogemustest sa adud peamised õppetunnid on järgmised: 
(i) Hoolikas ja ennetav ettevalmistus tasub end ära . Riigid, kes tegid jõupingutusi 
varaseks põhjalikuks ettevalmistuseks, sa id tasuks kiire ülemineku, uue vääringu 
omaksvõtmise üldsuse poolt ja ülemin eku sujuvuse. Samamoodi tasusid ära 
kulutused kommunikatsi ooni ja teabe alal. 
See on esimese ülemineku peamine õppetund ja selgitab, miks komisjon ja järgmise 
laine riigid on juba alustanud arutelus id praktiliste ettevalmistuste üle. 
Viimase Eurobaromeetri tulemused (vt punkt  4) kinnitavad, et vajadus täpse ja 
õigeaegse teabe järele jääb sama oluliseks kui varem. Teabe puudumine võib viia hirmunud või isegi vaenulik e reaktsioonideni, mida saab kergesti vältida. 
(ii) Kolmeaastane üleminekuaeg oli liiga pikk
. Osa hoogu rauges pärast 1999. aastat ning 
siseriiklikud asutused pidid uuesti tegema jõupingutusi, et (taas)veenda ettevõtteid ja 
kodanikke valmistuma õigeaegselt sularaha vahetuseks. Pealegi jäi „arvestusliku“ 
euro kasutamine üleminekuajal üsna piiratuks. 
Mitmesugustel põhjustel, mida on selgitatud punktis 3.2 ja mis on peamiselt seotud 
vajadusega kiire sularahava hetuse järele, ei ole pikk üleminekuaeg euroalaga 
tulevikus ühinejatele soovitatav. Sellisteks protsessideks nagu infosüsteemide vahetus avalikus ja erasektoris jäävad tä htajad siiski sama pikaks kui esimestes 
euroala riikides. Kuna üleminek ise on lühem, peavad ettevalmistused sellest 
tulenevalt algama väga varases etapis. 
Kuna asjaomaste riikide poolt praegu kava ndatavad üleminekuajad on tõenäoliselt 
lühemad, väheneb kahe rahaühiku (euro ja  riigi vääring) üheaegse kasutamise 
keerukus ning üleminekut on seega lihtsam selgitada ja mõista. 
(iii) Euro paberraha ja müntide kasutuselevõtt peab olema kiire
: euro sularaha 
järkjärguline käibeletulek loob nii koda nikele kui ka ettevõtjatele ühtmoodi 
komplikatsioone. Kiire kasutuselevõtt on kasu lik kõikidele asjaosalistele, tingimusel 
et see on hoolikalt ette valmistatud. Sama kehtib ka rööpse käibimise aja kohta, mis 
peaks eelistatavalt olema lühike. 
Nagu näitas sularahavahetus praegustes euroal a riikides, on euro sularaha kiireks 
käibelevõtmiseks vajalik ulatuslik eelva rustamine ja eelvarude edasiandmine, 
kõikide pangaautomaatide viivitamatu ümbe rseadistus, kõikide jaemüüjate poolt 
tagastatava raha väljastamine üksnes eurodes ning pankade klientide või 
mitteklientide võimalus vahetada riigi vääring eurodeks tasuta. 
 
ET 7   ET Siinkohal tuleb rõhutada kaar dipõhiste maksete ja e-ma ksete tähtsust. Sellised 
maksmisviisid aitasid märkimisväärselt kaasa sujuvale üleminekule, eriti jaekaubandussektoris. 
(iv) Riigi vääringu käibelt kõrvaldamin e nõuab hoolikat ettevalmistust: esimese 
ülemineku puhul pöörati arvatavasti liiga palju tähelepanu euro paberraha ja müntide käibele võtmisele, alahinnates samas riig i vääringu tohutu tagasivoolu tagajärgi. 
Eelkõige ei olnud selgesti paigas l ogistilised meetmed tagastatud müntide 
hiigelkogustega toimetulekuks ning vahel tekkisid märkimisväärsed viivitused müntide veol, töötlemisel ja luge misel ning kontode krediteerimisel. 
(v) Tuleks võtta meetmeid, et vältida mõju hindadele
. See nõuab erilist tähelepanu, kuna 
seda on keerukas teostada ning see põhine b tihti väärarvamustel, mida on raske 
muuta. Ennetamine on kindlasti parem kui probleemide tagantjärele lahendamine. 
Eurobaromeetri tulemused näitavad selg esti, et kodanike teadlikkus kõnealuses 
küsimuses on juba praegu kõrge. 71% küsitl etute jaoks (kõikide hiljuti ühinenud 
liikmesriikide keskmine) tekitab kõige rohkem muret kuritarvituste ja hindadega petmise oht üleminekuajal. Siiski peab märkima, et riikide vahel on suured erinevused. Sotsiaal-demograafiliste kategoori ate põhine jaotus ei võimalda üheseid 
järeldusi, välja arva tud see, et vanemad inimesed on selles küsimuses kartlikumad 
kui noored. 
Hindade õiglane konverteerimine kaupmees te ja jaemüüjate poolt üldiselt nõuab 
kahtlemata asjaomaste asutuste hoolikat  ettevalmistust, näiteks jaemüügisektoriga 
sõlmitud hinnastabiilsuse kokkul eppeid, mida jälgitakse h oolikalt nii enne kui ka 
pärast rahavahetust, soovitavalt koos  siseriiklike ja üleeuroopaliste 
tarbijakaitseorganisatsioonide ning jaemüügisektori kutseorganisatsioonide aktiivsel osalusel. Ametkonnad võiksid samuti nõuda, et jaemüüjad teeksid avalikult teatavaks 
oma kohustuse tagada täpne hindade konverteerimine, näiteks kleepsude või siltide 
abil ning aktiivselt julgustades kahe hinna näitamist teataval ajavahemikul enne ja pärast euro sularaha kasutuselevõttu. Mõ lemad võtted suurendavad usaldusväärsust 
ning võimaldavad tarbijatel avaldada jaemüüjatele survet. Sellised meetmed peaksid aitama leevendada kartusi ning aita ma kaasa sujuvale üleminekule. 
(vi) „Vaimne“ üleminek võtab märkimisv äärselt rohkem aega kui füüsiline üleminek
. 
2003. aasta novembris läbiviidud küsitluse tu lemused näitasid, et 30% vastanutest 
mõtles igapäevaste ostude sooritamisel kõige  tihedamini riigi vääringus, vastandina 
46%-le, kes mõtles kõige tiheda mini eurodes. Kallite ost ude puhul (nt ma ja või auto) 
arvutasid euroala kodanikud en amjaolt siiski mõttes kõige sagedamini riigi vääringus 
(54%) ning ainult väike vähemu s (16%) arvutas eurodes. 
3.2 Peamised erinevused võ rreldes eelmise üleminekuga 
Kuigi on olemas mõningad sarnas used, tuleks siiski meeles  pidada, et hiljuti ühinenud 
liikmesriikidel on mitmeid eriomaseid jooni ja iseärasusi. Peamised erinevused võrreldes 
esimese laine üleminekuga on üldjoontes järgmised: 
(i) Euroala laienemine tulevikus toimub mitme järjestikuse lainena. On väga 
ebatõenäoline, et majandus - ja rahaliidust väljapoole j äävad riigid ühinevad ühe 
 
ET 8   ET grupina. Eeldatakse, et konkreetsel aastal ühi nevad väikesed riikide rühmad (või 
üksikud riigid). 
Seega puudub samasugune kollektiivne ind, nagu o li esimese laine euroala riikidel, ja 
euroala laienemised tulevikus paistavad vä ljaspool asjaosalisi riike väliselt vähem 
silma. Samas asjaolu, et paljud riigid on j uba ühisraha kasutusele võtnud, kergendab 
üleminekut teatavates aspektides, mida käsitletakse allpool. 
(ii) Euro pangatähed ja mündid on juba  olemas ning enamik hiljuti ühinenud 
liikmesriikide kodanikest on nendega juba tuttav. Teatavates kauplustes, peamiselt turismipiirkondades ja piirialadel, juba  kasutatakse ja ak tsepteeritakse eurot 
maksmisel. See võib vähendada vajadust suur emahulise rahaga eelvarustamise järele 
teatavates valdkondades. Mõned kodanikud ja äriühingud võivad omandada euro 
sularaha välismaal, eriti kui el atakse piiriäärsetel aladel. Lisaks on väljaspool euroala 
elavatel kodanikel juba lubatud avada eu rokontosid siseriiklikes pankades. Nende 
jaoks, kes seda teinud, on üleminek juba alanud. 
Viimane Eurobaromeeter (vt 4. osa) esit ab huvitava tõendusmaterjali hiljuti ühinenud 
kümne liikmesriigi kodanike praktiliste koge muste kohta. Selgub, et enamik nende 
liikmesriikide kodanikke (keskmiselt 73%) on näinud euro paberraha ning et keskmiselt 66% on näinud euromünte. Mõnes riigis on vastavad näitajad äärmiselt 
kõrged, nt 95% küsitletutest Sloveenias on juba näinud euro pangatähti ja 87% on 
näinud euromünte. Küprose vastavad nä itajad on 85% (pangatähed) ja 82% 
(mündid). Kõige vähem tunnevad inimesed euro  sularaha Lätis, kui gi isegi seal on 
üle poole elanikkonnast näi nud euro pangatähti (67%) või euromünte (55%). 
Euro pangatähtede ja müntide kasutamise osas on näitajad loomulikult madalamad, 
kuid siiski kõnekad: keskmiselt 49% hilju ti ühinenud liikmesriikide elanikkonnast on 
juba kasutanud euro paberraha ja 50% eurom ünte. Ka siin on mõned riigid esirinnas, 
nt Sloveenia (euro pangat ähti ja münte on kasutanud vastavalt 81% ja 79%) ja 
Küpros (76% ja 77%). Madalamad näitaj ad euro sularaha kasutamise kogemuse 
kohta saadi Leedust (40% ja 39%). Veelgi huvitavam on see, et Eurobaromeetri 
tulemuste kohaselt on vastavalt 18% ja 15% vastanutest juba kasutanud euro pangatähti ja münte oma kodumaal. Need arvud näitavad selgesti, et teatavates 
tehingutes on euro juba mitteametlikult kasutu sel. Sellistes riikides nagu Läti, Leedu 
ja Poola on need näitajad märkimisväär selt kõrgemad (vastava lt 34%, 31% ja 28% 
euro paberraha ning 27%, 20% ja 24% müntide puhul). 
(iii) Riigi vääringult eurole üleminek eelda takse olevat palju kiirem. Paljud riigid 
kaaluvad „suure paugu“ lahendust, mille puhul  euroalaga ühinemise kuupäev langeks 
kokku euro sularaha (ametliku) kasutuselevõtu kuupäevaga. Enamik hiljuti ühinenud liikmesriike (CZ, EE, LV, LT, PL, SI, SK) on viimastel aastatel läbi viinud valuuta 
konverteerimise ning omandanud selles pr otsessis väärtuslikke kogemusi. 
Euro sularaha olemasolu ja üldine kättes aadavus mängib sellise lähenemisviisi juures 
samuti tähtsat rolli. Mõned tegurid, mis olid võtmetähtsusega esimese ülemineku 
edukuse puhul, ei ole tulevikus enam nii ol ulised. Euro sularaha on enne selle 
ametlikku kasutuselevõttu riigis kergesti  kättesaadav ning mõned kodanikud ja 
äriühingud võivad end aegsasti ette valmis tada. Ettevõtjate eelvarustamine ja 
 
ET 9   ET eelvarude edasiandmine4 on arvatavasti jälle oluline kiire vahetuse tagamisel, 
kindlustades et piisavad kogused sula raha on €–päeval olemas. Samuti oleks 
mõeldav eelvarude edasiandmine kodanike le teatud kogustes väikese nominaaliga 
pangatähtedes ja müntides. 
Euroalaga tulevikus ühinejad on eriti huvitatud üleminekuaja muutmisest võimalikult 
lühikeseks, sest vastasel juhul võiks nendes riikides  tekkida ajavahemik, mil 
teatavates valdkondades toimub mitteametlik rööpne käibimine ning kodanikud ja jaemüüjad kasutavad eurot aktiivselt enne, kui sellest saab seaduslik maksevahend. 
(iv) Teatavates valdkondades tehtavate vajali ke kohanduste suurus ja ulatus erinevad 
varasematest üleminekutest euroalas. Nä iteks pangaautomaatide arv inimese kohta 
on madalam kui euroalas, kuigi üsna mä rkimisväärne. Pangaautomaadid aitavad 
kiirendada euro sularaha varajast viim ist majandusse. Varasem kogemus näitab, et 
suur osa euro paberrahast lasti ringlu sse sularahaautomaatide kaudu, eelkõige tänu 
nende ööpäevaringsele kättes aadavusele, eriti kui panga kontorid on suletud. Suur 
panga- ja postkontorite arv inimese kohta (enamikus riikides enam-vähem võrdne euroala keskmisega) leevendab teataval määral pangaautomaatide väiksemat arvu, kuna aitab kodanikel saada vajalikus kogu ses euro pangatähti ja münte kohe 
vahetusprotsessi alguses. Vajalik võib olla  erimeetmete (lahtiolekuaja pikendamine, 
lahtiolek nädalavahetustel jne) kavandamine. 
Kassaterminalide arv on euroala keskmisega  võrreldes suhtelise lt väike, eriti kuna 
paljud hiljuti ühinenud liikmesriigid kasuta vad aktiivselt sularaha (vt allpool). 
Vähem kättesaadavad elektrooniliste ja/ või e-maksete võimalused on takistavaks 
asjaoluks , kuna sellised maksed on peamiseks alternatiiviks sulara hale ja sedasorti 
makseaparaadid on tavaliselt kergesti ümbe rlülitatavad. Kuigi maksekaartide (nii 
deebet- kui ka krediitkaartide) arv inim ese kohta uutes liikmesriikides on väiksem 
kui euroalas, on nende suhteline osakaal märkimisväärne (eriti deebetkaardid). 
Praktikas kasutatakse kaarti peamiselt sularaha võtmiseks pangaautomaatidest. Seega on küllaga ruumi siseriiklike kassatermin alivõrgustike laiendamiseks, millega 
leevendatakse survet sularaha vahetusele. 
Statistilised andmed kinnita vad, et pangatähed ja mündid etendavad maksevahendina 
peamist osa enamikes hiljuti ühinenud liikmesriikides, kuigi kogu sularaha hulk inimese kohta on väiksem kui euroalas. Näiteks mõnes hiljuti ühinenud liikmesriigis saavad paljud töötajad ja pensionärid ikka veel palka ja pensioni sularahas. Nagu 
eespool selgitatud, tekitab sula raha oluline roll probleeme kõikide asjaosaliste jaoks 
(pangad, jaemüüjad, tarbijad...) ja nõuab in tensiivset ettevalmistust sularahale 
üleminekul. 
Müügiautomaatide ümberseadista mine ei tohiks olla suur probleem. Automaatide 
koguarv on praegu võrdlemisi piiratud. Kõig e suurema automaatide arvuga (22.000) 
riik on Ungari, võrdluseks enam kui kahe miljoni automaadiga euroalas. Pealegi on euromündid laialt kättesaadava d, vastupidiselt olukorrale es imese ülemineku ajal, ja 
                                                
 
4 Eelvarustamine tähendab piisava varu euro pangatähtede ja müntide viimist pankadesse enne, kui euro 
sularaha saab seaduslikuks maksevahendiks, s.t enne €-päeva. Eelvarude edasiandmine tähendab samalaadset tegevust, kusjuures eelvarustatud pangad varustavad jaemüüjaid ja teisi ettevõtjaid piisava 
koguse euro sularahaga, nii et need saaksid alustada viivitamata uue vääringu kasutamist alates 
esimesest päevast. 
 
ET 10   ET automaatide operaatoritel ei ole seega erilisi probleeme müntide kontrollimise 
seadmete testimisel ja seadistamisel. 
4. AVALIK  ARVAMUS  EURO  KOHTA  HILJUTI  ÜHINENUD  
LIIKMESRIIKIDES 
2004. aasta septembri esimesel poolel viis EOS Gallup kümnes hiljuti ühinenud liikmesriigis 
läbi Eurobaromeetri viimas e avaliku arvamuse küsitluse5, mis käsitles nende elanike 
suhtumist euro kasutuselevõtmisesse ja te admisi selle kohta. Küsitleti üle 10.000 elaniku. 
4.1 Üldine suhtumine eurosse  
Huvi euro kasutuselevõtu vastu on üsna mada l, vaid 50% küsitletutest teatas, et nad on 
huvitatud, ja 48% väitis, et ei ole huvitatud. Üldine tulemus hiljuti ühinenud liikmesriikides 
näitab, et pisut rohkem kodanikke usub, et euro kasutuselevõtmisel on riigi jaoks positiivsed 
tagajärjed (44%), samas kui 41% usub, et sell el on negatiivsed tagajä rjed. 40% vastanutest 
loodab, et euro kasutuselevõtt on neile isikli kult positiivne, samas kui  45% usub, et see on 
negatiivne. Kodanikel on erisugused vaated  selle kohta, kas nad on õnnelikud (42%) või 
õnnetud (47%), et nende riigi vääring asendatakse euroga. 
Euro kasutuselevõtu ajalise raamistiku suhtes märkis 19% küsitletutest nendes kümnes riigis, 
et nad sooviksid euro saamist oma vääringuks niipea kui võimalik, samas kui 36% vastas, et 
euro tuleks vastu võtta teatud aja pärast, ja suhteline enamus (40%) usub, et euro tuleks 
kasutusele võtta nii hilja kui võimalik. Siis ki tundub, et kodanikud on üsna teadlikud euro 
kasutuselevõtu praktilistest eelistest, sell e mugavust välismaal reisides ning kaupade ja 
teenuste ostmisel euroalas tunnistab vastava lt 92% ja 82% ning 77% tunnistab, et euroga kaob 
vajadus valuuta vahetamiseks euroalal. Enamik  küsitletutest (54%) ei  usu, et rahavahetus 
põhjustaks neile suuremaid ebamugavusi. Nagu varem märgitud, kardab siiski märkimisväärne enamus võimalikke kuritarvitu si ja hindadega petmist ülemineku käigus. 
4.2 Kodanikud tahavad olla  paremini informeeritud 
Hiljuti ühinenud liikmesriikide laiema ülds use teadmised eurost ja selle vastuvõtmise 
tingimustest on siiski üsna madalad. Enamik küsitlet utest (57%) ei tea, et eurole üleminek on 
nende riigile kohustuslik ega seda, m itu riiki on juba eurosüsteemis. 
Peaaegu pooled vastanutest (48%) ei pea ennast euro suhtes hästi informeerituks, aga 
sooviksid olla asjakohaselt inform eeritud aegsasti enne ühisraha käibele tulekut nende riigis. 
30% vastanutest märgib, et nad sooviksid sa ada teavet niipea kui võimalik, samas kui 24% 
eelistaks saada teavet vähemalt paar aastat en ne euro kasutuselevõttu. Teabeallikate osas 
usaldab enim vastanuist oma riiklikku keskpa nka (63%), kes edesta b teisi institutsioone 
suurelt (ainult 29% usaldab valitsust, kesk - ja kohalikke võimuorganeid ning 22% usaldab 
Euroopa institutsioone). Nende liikmesriikide kodanikud eelistavad euroteavituse kampaaniaid, mis toimuksid reklaamipauside ajal  televisioonis (78%) ja  raadios (66%), või 
infolehti ja brošüüre (64%). Enamik kodanikke soovib, et teavituskampaan ia keskenduks euro 
praktilistele tagajärgedele (nende palk, panga kontod jms). Hindade näitamist kahes vääringus 
                                                
 
5 Eurobaromeetri küsitlused on kättesaadavad aadressil: 
http://europa.eu.int/comm/pub lic_opinion/index_en.htm 
 
ET 11   ET peetakse kõige tähtsamaks vahendiks elan ikkonna ettevalmistamisel uueks väärtuste 
süsteemiks. 
4.3 Küsitluse peamised õppetunnid 
Euro kasutuselevõtt nendes li ikmesriikides on üks etapp ke skmise pikkusega või pikas, 
mitmeetapilises lähenemisprotsessis. Paljudes ri ikides ei ole veel teada eurole ülemineku 
täpne kuupäev, mis võis mõjutada inimeste vastuseid. 
Tulemuste sotsiaal-dem ograafiline jaotus näitab, et mehe d, noored, haritud ja linnaelanikud 
pooldavad eurot palju enam kui naised, eakad, madalama haridustasemega või 
maapiirkondades elavad inimesed. 
Üldiselt tundub, et kodanike üldine suhtumine eurosse on erisugune. See on kooskõlas 1997. 
aasta Eurobaromeetri järeldustega, mis näita s samasugust poolehoiu puudumist ühisraha vastu 
praegusse euroalasse kuuluvate s riikides: 47% pooldas eurot,  samas kui 40% oli vastu. 
Siinkohal tuleb samuti meeles pidada, et os a elanikkonnast on emotsionaalselt seotud riigi 
vääringuga, nii nagu ka teatavates euroala ri ikides. Hiljuti ühinenud liikmesriikide elanikud 
ilmutavad selget soovi saada rohkem teavet euro kohta. Isegi kui neil pole euro vastuvõtmisega kiiret, sooviksid  nad olla üleminekuks vara kult ette valm istatud. Selle 
nõudluse rahuldamiseks on kõikjal tarv is ulatuslikke teavituskampaaniad. 
5. 
JÄRELDUSED  
Euroala laienemine tulevikus toimub mitme aas ta jooksul, kuna eeldatakse, et edaspidised 
euroalaga ühinejad lähtuvad ühinemisel oma võimalustest. Enamikus riikides näeb 
kavandatav üleminekustsenaarium ette euro ki ire kasutuselevõtu riigi vääringu asemel (nt 
„suure paugu“ stsenaarium). Sama s suurendab see survet ettevõte tele ja avalikule haldusele. 
Samuti suurendab see vajadust kõi kide asjaosaliste hoolika ja  õigeaegse ettevalmistustöö 
järele (avaliku halduse organid kõikidel tasanditel, pangad, jaemüüjad, ettevõtted üldiselt). 
Viimane Eurobaromeetri küsitlus näitab, et ülds us peab ülioluliseks teabe jagamist varakult 
enne ülemineku toimumist. 
Komisjon jälgib edaspidigi tähelepanelikult, kuidas kulgevad erinevates asjaomastes riikides 
euro kasutuselevõtuks vajalikud praktilised ette valmistused. Riiklike haldusorganite võrgustik 
(PAN-II), mis ühendab nende küsimuste eest vastutavaid erinevaid riiklikke esindajaid, kujutab endast olulist foor umit arvamuste ja teabe vahetamiseks. Teavitamise ja 
teabevahetuse valdkonnas on loodud samalaa dne rühmitus (DIR-COM), mis võimaldab 
erinevatel teabevahetusjuhtidel korrapäraselt kohtuda.