EUROOPA KOMISJON Brüssel,12.12.2017 COM(2017) 737 final KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta määruse (EL) nr 258/2012 (millega rakendatakse rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (ÜRO tulirelvade protokoll) artiklit 10 ning kehtestatakse tulirelvade, nende osade ja laskemoona ekspordilubade andmise menetlus ning importi ja transiiti käsitlevad meetmed) artikli 21 lõikele 3 {SWD(2017) 442 final}



1.Sissejuhatus 1.1.Taust (1) Seaduslikult toodetud tulirelvi on võimalik kasutada mitme aasta jooksul. Ilma asjakohaste meetmete võtmiseta võivad relvad kergesti väljuda seaduslikust süsteemist ning neid võib olla võimalik müüa salakaubana eri konfliktipiirkondade vahel või organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi keskkonnas. Nende kasutamine on seetõttu terrorismi ja üldisemalt kuritegevusega seotud oluline element. (2) Seadusliku relvakaubanduse täielik jälgitavus on tulirelvade salakaubaveo vastu võitlemise oluline tingimus ja see eeldab pädevate ametiasutuste tihedat koostööd rahvusvahelisel tasandil. Seda eesmärki silmas pidades keskendutakse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsiooni protokollis (tulirelvade protokoll) tulirelvade, nende osade, lisaseadiste ja laskemoona ebaseadusliku valmistamise ja nendega ebaseadusliku kauplemise tõkestamisele. Eeskätt kõnealuse protokolli artikli 10 eesmärk on soodustada, hõlbustada ja tõhustada üleilmset koostööd selleks, et likvideerida relvade salakaubandus ja töötada välja haldusmeetmed, mis võimaldavad tõhusalt kontrollida tulirelvade valmistamist, märgistamist, importimist ja eksportimist. (3) Sõjalisi kerg- ja väikerelvi käsitlev Euroopa Liidu üldine poliitika põhineb Euroopa Ülemkogu 2005. aastal vastu võetud strateegial. Tsiviilkasutuses olevate tulirelvade kohta on Euroopa Liit vastu võtnud direktiivi 91/477/EMÜ relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta, milles on sätestatud ühised eeskirjad tsiviilkasutuses olevate tulirelvade omandamise ja kasutuse kohta ühise turu tingimustes . Sellega seoses on Euroopa Liidul ainupädevus sõlmida rahvusvahelisi lepinguid valdkondades, mis on seotud tema sisepädevusega. Seda silmas pidades võttis Euroopa Liit, eesmärgiga ratifitseerida tulirelvade protokoll ning tagada tulirelvade jälgitavus Euroopa Liidu välispiiridel, vastu määruse (EL) nr 258/2012. (4) Tsiviilkasutuseks ette nähtud tulirelvade salakaubanduse vastase võitlusega seotud üldine strateegiline eesmärk hõlmab konkreetseid eesmärke: ·tagada määruse sätete ühetaoline ellurakendamine kõikides liikmesriikides vastavalt tulirelvade protokolli artikli 10 sätetele; ·soodustada tulirelvade paremat jälgitavust rahvusvaheliste kaubatehingute puhul (st ekspordi- ja impordipunkti vahel), et parandada riiklike ametiasutuste teavitamist ja võimaldada neil paremini võidelda salakaubanduse vastu, tõhustades ennetus- ja karistamismeetmeid; ·täiustada andmevahetust riiklike ametiasutuste vahel, et hõlbustada tulirelvade liikumise jälgimist ja kontrolli ning vältida ja võimaldada uurida võimalikke kõrvalekaldeid seaduslikest turutoimingutest. (5) Neile kolmele eesmärgile lisandub veel neljas, vähem sõnaselge eesmärk, mis hõlmab võimalikku mõju, mida määrus (EL) nr 258/2012 võib avaldada õiguspäraste rahvusvaheliste kaubandustehingute lihtsustamise seisukohast. Sellega seoses tuleb märkida, et relvade (ja eeskätt laskemoona) tootmise ja ekspordi maht on kasvanud ning tegemist on äärmiselt kontsentreeritud turuga (suurettevõtted, mis moodustavad 4,8 % asjaomaste ettevõtete koguarvust, annavad 78,8 % kogukäibest). Seevastu Euroopa relvaekspordi turuosa on vähenenud, kuigi see vähenemine ei ole seotud määruse jõustumisega. 1.2.Määruse põhisätted (6) Kõnealuste eesmärkide saavutamiseks kehtestatakse tsiviilkasutuses olevate tulirelvade suhtes ekspordiloa nõue. Liikmesriigid saavad eksportimiseks kasutada ühtlustatud menetlust, mis hõlmab samaaegselt nii sõjalist relvastust kui ka tsiviilkasutuses olevaid tulirelvi. Pädevate ametiasutuste jaoks on taotlustele vastamiseks kehtestatud ajavahemik, mille maksimaalne pikkus on kuuskümmend tööpäeva.

(7) Seejuures on ametiasutustel kohustus veenduda, et taotlejale on väljastatud impordiluba, mille alusel toimub import kolmandasse sihtriiki ning vajaduse korral kolmandasse transiidiriiki (liikmesriigid võivad otsustada transiidi puhul valida vaikiva nõustumise). (8) Liikmesriigid peavad tegema asjakohast halduskoostööd seoses lubade väljastamisest keeldumise ning lubade peatamise ja muutmisega, et vältida kõrvalekaldeid ja kohtlemise erinevust. (9) Eksportija peab esitama liikmesriigi pädevale ametiasutusele kõik nõutavad tõendusmaterjalid, vajaduse korral tõlgitud kujul. (10) Lihtsustatud menetlusi on võimalik kasutada ajutise ekspordi puhul, see hõlmab eeskätt jahimehi või laskespordiga tegelevaid isikuid. (11) Andmeid, mis on seotud tulirelvade, ekspordilubade ja isikutega, kellele need on väljastatud, tuleb säilitada vähemalt 20 aastat. (12) Määruse nõuete rikkumise eest määratavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja veenvad. 1.3.Hindamise eesmärgid ja metoodika (13) Hindamine peab võimaldama välja selgitada, kas rakendatavad menetlused ja määrusega kehtestatud nõuded on võimaldanud saavutada eeldatavaid tulemusi piisavalt tõhusalt ning kas on probleemseid valdkondi. Vajaduse korral võib hinnangu alusel kindlaks määrata kavandatavad abinõud selleks, et lahendada tuvastatud probleemid, võttes seejuures arvesse hilisema mõju-uuringu järeldusi. (14) Hinnang põhineb andmevahetusel ja konsultatsioonidel eri sidusrühmadega, nimelt pädevate riiklike ametiasutustega (eeskätt määruse artikli 20 alusel moodustatud tulirelvade ekspordi koordineerimise rühma koosseisus), asjaomase sektori esindajate, tulirelvade kasutajate esindajate ja muude ekspertidega. Lisaks sellele korraldas komisjon ajavahemikul 1. märtsist kuni 26. maini 2017 avaliku konsultatsiooni internetis. (15) Väliselt teenusepakkujalt tellitud hindamisuuring tugines dokumentaalsetele allikatele (statistilised andmed, õigusaktid, avalikud eraõiguslikud andmed, internetis kättesaadavad aruanded ja uuringud ning küsitletud sidusrühmadelt saadud andmed), üksikasjalikule internetiuuringule ning 48 põhjalikule küsitlusele. Kümmet liikmesriiki hõlmavad juhtumipõhised uuringud võimaldasid teatavaid olulisemaid küsimusi põhjalikumalt analüüsida. Uuringu järelduste osas toimusid konsultatsioonid liikmesriikidega, et vältida tulemustes faktivigu. 2.Määruse rakendamine

(16) Määrus (EL) nr 258/2012 on liikmesriikides vahetult kohaldatav alates avaldamise kuupäevast ning see ei vaja ülevõtmismeetmeid. Võttes arvesse kogutud teavet, ilmneb, et liikmesriigid on kasutanud määruse rakendamiseks erinevaid lähenemisviise. Teatud liikmesriigid muutsid oma riiklikke õigusakte, tuues ära otsese viite määrusele, teised liikmesriigid ei muutnud olemasolevaid õigusakte ning üksnes kohandasid oma menetlusi ja eeskirju haldusaktide kaudu. (17) Kokkuvõttes tuleb märkida, et määruse määratlused on liikmesriikides vähemalt osaliselt nõuetekohaselt kohaldatud, suures osas seoses sellega, et need vastavad tulirelvade direktiivi 91/477/EMÜ määratlustele, mis on riiklikesse õigussüsteemidesse juba üle võetud. (18) Tundub, et mitte ükski liikmesriik ei kohalda määruses sätestatud eeskirju ja menetlusi nende kohaldamisalast välja jäävate tehingute, relvade või isikute suhtes. Tegelik olukord võib samas olla erinev, eeskätt selles osas, mis hõlmab laskekõlbmatuks muudetud relvi ja signaalrelvi . Lisaks sellele on pädevad ametiasutused puutunud kokku oluliste probleemidega seoses tulirelvade liigitamisega sõjalisteks või tsiviilotstarbelisteks relvadeks (eeskätt hõlmab see ML1 kategooria relvi) lähtuvalt nende tehnilistest omadustest. (19) Ekspordilube väljastavad ametiasutused on eri liikmesriikides erinevad. 12 liikmesriigis on ekspordilubade väljastamisega reaalselt seotud mitu ametiasutust . (20) Kuivõrd määrus jätab liikmesriikidele otsustusvabaduse seoses loataotluste esitamise tingimustega, on need erinevad. Elektrooniliste dokumentide kasutamisel on eri liikmesriikides erinevusi. Kui teatud liikmesriikides on elektrooniliste menetluste rakendamine toimunud edukalt, siis teistes on lubade elektroonilise väljastamisega seotud sagedased muudatused toonud kaasa ettevõtjate jaoks märgatavaid kulusid. (21) 14 liikmesriiki ja Valloonia piirkond on kehtestanud ühtse menetluse ekspordilubade väljastamiseks, kuid selle kord erineb liikmesriikide vahel suuresti. (22) Peaaegu kõik liikmesriigid kasutavad lihtsustatud menetlusi jahimeeste ja laskesportlaste puhul, kes ei pea määruses sätestatud juhtudel ekspordiluba esitama. Välishindaja leiab, et lihtsustatud menetlustega seotud määruse sätteid ei ole alati järjekindlalt järgitud, eeskätt puudutab see relvade reeksporti pärast ajutist sissevedu või ajutist ladustamist ning olukordi, kus jahimeeste või laskesportlaste suhtes on kohaldatud ekspordiloa nõuet, mida määruses ei ole ette nähtud. (23) Protokollis sätestatud väga range menetluse lihtsustamiseks on määrusega jäetud liikmesriikidele võimalus piirduda kolmanda transiidiriigi vaikiva nõusolekuga (kirjalik teade vastuväidete puudumise kohta). 13 liikmesriiki kohaldavad vaikiva nõusoleku põhimõtet; sama arv liikmesriike nõuab kirjalikku nõusolekut. (24) Karistusandmete olemasolu karistusregistris toob üldjuhul kaasa ekspordiloa väljastamisest keeldumise. Samas ei nõuta karistusregistri väljavõtet kavakindlalt ning mitte miski ei tõenda, et karistusandmete olemasolu asjaomase liikmesriigi karistusregistris, eriti aga teiste liikmesriikide karistusregistrites, alati kontrollitaks. (25) 14 % küsitletud pädevatest ametiasutustest märgivad, et nende tegevuses on juba ette tulnud keeldumist ekspordiloa väljastamisest (tegemist on samas väga väikese osaga iga-aastasest taotluste arvust). Seoses teabevahetusega lubade andmisest keeldumise kohta märgib 21 riiklikku ametiasutust, et nad on kasutanud tavarelvastuse ekspordi töörühma (COARM) veebipõhist süsteemi mitte niivõrd keeldumistest teatamiseks, kuivõrd teiste liikmesriikide keeldumiste vaatamiseks. Üldisemalt võib märkida, et liikmesriikidevaheline teabevahetus põhineb väga erinevatel teabekanalitel.

(26) Andmete säilitamise eeskirjad on väga erinevad, säilitamise minimaalne aeg ei ulatu mõnikord määruses nõutava 20 aastani. (27) Määruses on sätestatud, et kahtluse korral peavad liikmesriigid paluma importival kolmandal riigil kinnitada eksporditud tulirelvade vastuvõtmist. Samas ei nõua üksteist liikmesriiki, sealhulgas kaks suuremat eksportijat, Prantsusmaa ja Ühendkuningriik, sellist kinnitust mitte kunagi. Ülejäänud suured eksportijad nõuavad seda kinnitust seevastu 100 % juhtudest. Sellise kahe käitumistava olemasolu tõstatab küsimuse, kas taotlusi hinnatakse igal üksikul juhul eraldi. (28) Importimisel tagavad peaaegu kõik liikmesriigid protokollile vastava relvade märgistuse, mis võimaldab kindlaks määrata esimese Euroopa Liitu importiva riigi, seda lisaks ainulaadsele märgistusele, mida nõutakse direktiivi 91/477/EMÜ kohaselt; vaid üks liikmesriik (Madalmaad) kasutab vähem piiravat lähenemist, piirdudes määruses lubatud võimalusega kasutada turule laskmisel ainulaadset märgistust, mis hõlmab üksnes tootjariiki. (29) Veel märgib komisjon, et teabe kogumisel ilmnes raskusi ning liikmesriikide esitatud teave oli sageli lünklik, kaasa arvatud käesoleva aruande koostamist silmas pidades. 3.Hinnangu järeldused 3.1.Asjakohasus (30) Hinnangust nähtub, et määrusega ette nähtud eesmärgid ja meetmed on üldises plaanis asjakohased. Tulirelvade salakaubanduse näol on tegemist olulise probleemiga. Tulirelvade impordi suhtes kogu tolliterritooriumi ulatuses kohaldatavad ühtsed kontrollimeetmed on endiselt prioriteet ja võimaldavad määrata kindlaks seadusliku kaubavahetuse tingimused. Ka ekspori seisukohast on määrus asjakohane, seda isegi rohkem kui määruse vastuvõtmise ajal, pidades silmas mitme Euroopa Liidu naaberpiirkonna poliitilist ebastabiilsust ja relvastatud konfliktide esinemist. (31) Üksnes Euroopa määrus saab tagada eeskirjade ühetaolise elluviimise kõikides liikmesriikides vastavalt tulirelvade protokolli artikli 10 sätetele. Huvirühmad nõustuvad sellega, et erinev lähenemine takistab õiguskaitseasutustel tõhusalt võitlemast relvade salakaubanduse vastu. Lisaks sellele on eeskirjad hädavajalikud ametiasutustevahelise teabevahetuse jaoks, mis võimaldab saada selgitusi, teha riskianalüüse ja tagada tulirelvade impordi ja ekspordi eeskirjade ühetaoline kohaldamine kogu Euroopa Liidu tolliterritooriumil. (32) Erinevad asjaomased sidusrühmad hindavad määruse (EL) nr 258/2012 määratlusi üldises plaanis asjakohasteks. Samuti tunduvad kõnealuste kaupade eesmärki ja iseloomu arvestades asjakohased ekspordikontrolli menetlused. (33) Samas on määruse nõrgaks küljeks sätted, millega jäetakse pädevatele ametiasutustele valikuvabadus, sest kõnealuste eeskirjade rakendamine ja tõlgendamine peaks põhimõtteliselt olema ühetaoline. (34) Seoses impordiga tuleb märkida, et määrusega ei kehtestata ühtlustatud impordilubade süsteemi ning määruse asjakohasus on selles osas väiksem. Sama kehtib Euroopa Liidu sisese transiidi eeskirjade kohta, mille suhtes kohaldatakse tolliõigust. 3.2.Euroopa tasandi lisaväärtus ja sekkumise jätkusuutlik iseloom

(35) Määrus võimaldas Euroopa Liidul tervikuna ratifitseerida ÜRO tulirelvade protokolli. Sellega täideti õiguslikud lüngad, mida kurjategijad oleksid võinud ära kasutada. Kuigi suurem osa asjaomastest sidusrühmadest on seisukohal, et määruse kehtetuks tunnistamise mõju ei oleks väga suur, ei pidanud ükski neist seda vajalikuks. Komisjon leiab, et määruse võimalik kehtetuks tunnistamine tooks kaasa tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade ekspordi dereguleerimise ning põhjustaks impordi- ja ekspordilubadega seoses kohaldatavate lähenemisviiside ja riiklike eeskirjade erinevuste suurenemise. (36) Seevastu on kohaldatavad eeskirjad ja haldusraamistik äärmiselt ebaühtlased, mis on tingitud teatud sätete ebapiisavast selgusest, koosmõjust teiste vahenditega, liikmesriikidele haldusmenetluste valdkonnas jäetud suurest manööverdamisruumist loataotluste menetlemisel, kolmandate transiidiriikide vaikiva nõusoleku tunnustamisel või mittetunnustamisel ning teabevahetust ja halduskoostööd hõlmavate sätete liiga üldisest iseloomust. Kuna komisjonile ei edastata teavet lubade väljastamisest keeldumise kohta, ei ole komisjon suuteline tagama järelevalvet üleeuroopalisel tasandil ning hoiatama pädevaid ametiasutusi, kui nende lähenemisviiside vahel esineb erinevusi. Sellega seoses ei kohaldata eksportijate suhtes alati reaalselt ühtlustatud ekspordikontrollimehhanismi. (37) Hinnangust ilmneb samuti, et mitmed eeskirjad kehtisid juba määruse vastuvõtmise ajal ning mitmes liikmesriigis riiklikke menetlusi sisuliselt ei muudetud. (38) Impordi ja transiidi valdkonnas tulenevad kontrolliga seotud eeskirjad, menetlused ja toimingud tollieeskirjadest ja mitte määrusest, seega ei paku määrus neis valdkondades lisaväärtust. 3.3.Tulemuslikkus (39) 2010. aasta ja praeguse olukorra võrdlus näitab, et kõik liikmesriigid on liikunud protokolli ühetaolise kohaldamise suunas. Määruse sätted on aidanud kaasa sellele, et tagada järelevalve tulirelvade liikumise üle Euroopa Liidu välispiiridel. (40) Samas on ühtlustamine ikkagi veel lünklik. (41) Määruses sooviti teha seoses ekspordi-, impordi- ja transiidimenetlustega selget vahet sõjalise otstarbega tulirelvadel ja tsiviilotstarbega tulirelvadel. Samas on suur hulk liikmesriike seisukohal, et ühtlustatud menetlus võimaldab neil kohaldada sama menetlust ja samu kriteeriume kõikide relvade, nii sõjaliste kui ka tsiviilkasutuses olevate relvade ekspordi suhtes, jättes arvesse võtmata, et määruse eesmärk on võimaldada kasutada erandkorras sama sõjaliste ja tsiviilkasutuses olevate relvade eksporditoimingut sama haldusmenetluse alusel. (42) Sätete puudumine laskekõlbmatuks muudetud tulirelvade ja signaalrelvade ekspordil kohaldatava märgistuse kohta teeb nende relvade jälgitavuse võimatuks. Teiselt poolt ei ole tagatud laskemoona jälgitavus Euroopa Liidu tolliterritooriumil tehtavate transiiditoimingute käigus (asjaomased eeskirjad tulenevad tollieeskirjadest ja mitte määrusest). (43) Seoses andmete säilitamise kestusega ilmneb välishinnangust, et üheksa liikmesriiki ei järgi vähemalt 20 aasta pikkuse säilitamise nõuet. See takistab üksikasjalike arhiivide loomist, mis kajastaksid tulirelvade liikumist. Lisaks sellele mõjutab riiklike registrite killustatus (puuduvad ühtsed riiklikud registrid) jälgitavuse kvaliteeti. Asjaolu, et Euroopa Liidu siseliikumiste andmed ei ole seostatud impordilubade andmetega, teeb keeruliseks liikumistest täieliku ülevaate saamise.

(44) Seoses teabevahetusega tuleb märkida, et kuigi komisjoni esialgne ettepanek hõlmas täpse sõnastusega sätteid, eelistas kaasseadusandja kasutada üldisemaid eeskirju. Ilmnes, et need sätted ei ole piisavad püstitatud eesmärgi saavutamiseks. Üldiselt ei kontrolli liikmesriigid kavakindlalt, kas taotleja puhul on teises liikmesriigis keeldutud loa väljastamisest või on väljastatud luba tühistatud. Seejuures toimub kontrollimine eeskätt COARMi süsteemi vahendusel, kuid seda süsteemi kasutab loa väljastamisest keeldumisest ja loa peatamisest teatamiseks vaid piiratud arv liikmesriike. Selle tulemusel on 43 % riiklikest ametiasutustest teatanud, et nad on väljastanud ekspordiloa eksportijatele tehingute jaoks, mille puhul on põhimõtteliselt samalaadsete tehingute puhul teises liikmesriigis loa andmisest keeldutud. (45) Lisaks tuleb märkida, et kuigi määruse jõustumine ei ole mõjutanud tulirelvade Euroopast eksportimise pidevat suurenemist, leiab suurem osa eksportijatest, et taotluste menetlemise tähtajad, mis on küll määrusega vastavuses, on liiga pikad. Liikmesriikidele jäetud otsustusvabadus lubade väljastamisel on toonud kaasa suured erinevused, mille suhtes valdkonna ettevõtjad on üksmeelselt kriitilised, sest need toovad kaasa täiendavaid kulusid. 3.4.Tõhusus (46) Kuigi ettevõtjad leiavad, et need kulud vähendavad nende kasumit, ei põhine see väide objektiivsel hinnangul, vaid üldisel arvamusel, ning ei ole tingimata seotud määruse kohaldamisega. Komisjon ei pea põhjendatuks väidet, et määruses püstitatud eesmärgid mõjutavad kulude suurust või toovad kaasa põhjendamatuid raskusi. Suurema osa määruse kohaldamisega seotud kulude näol on tegemist halduskuludega, mis on seotud kohustustega järgida eeskirju ja saavutada vastavus nõuetele, see aga tuleneb otseselt eri liikmesriikides kohaldatavate tavade erinevusest. Riiklikud asutused peavad kandma kontrollimeetmetega seotud kulusid ning määruse kohaldamisega (sealhulgas karistusmeetmetega) seotud kulutusi. (47) Kuigi komisjoni esialgne ettepanek oli suunatud sellele, et lahendada probleemid, mis on seotud riiklike menetluste ja õigusaktide erinevusest tulenevate halduskuludega, ei nähtu hinnangust, et määrus oleks sellisel kujul, nagu seadusandja selle vastu võttis, avaldanud positiivset mõju; see on eeskätt tingitud ebapiisavast ühtlustamisest. See järeldus on seda murettekitavam, kui võtta arvesse, et 76 % asjaomastest ettevõtjatest on mikroettevõtjad. (48) Kaubandusliku teabe või valitsusasutuste teabe konfidentsiaalsuse ja killustatuse tõttu on keeruline teostada üksikasjalikku määruse finantsmõju analüüsi. Kuigi ettevõtjad leiavad, et määruse kohaldamisega seotud kulude-tulude bilanss on negatiivne, on see riiklike ametiasutuste väitel kergelt positiivne. 3.5.Sidusus ja vastastikune täiendavus (49) Kuigi määruse sidusus teiste reguleerivate õigusaktidega oli esialgu tagatud eeskätt määruse ja direktiivi 91/477/EMÜ määratluste ja kohaldamisala ühtsuse kaudu, mis võimaldas kasutada samu mõisteid samas tähenduses, tuleb arvestada, et seda ühtsust mõjutas direktiivi muutmine 2017. aasta mais, mille käigus muudeti sisuliselt direktiivi kohaldamisala (keelatud relvade kategooriad, tähistamiskohustus laskekõlbmatuks muudetud relvade ja signaalrelvade ning etendustes kasutatavate relvade jaoks, „tulirelva olulise osa“ mõiste) ning isikute ringi, kelle suhtes seda kohaldatakse (kollektsionäärid, muuseumid). (50) Teatud valdkondades esineb määruse (EL) nr 258/2012 ja ühise seisukohaga 2008/944/ÜVJP hõlmatud sõjaliste kaupade ühise nimekirja vahel kattuvusi. Nende kattuvate valdkondade ulatuse tõlgendamine eri liikmesriikides on erinev, mis kahjustab võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamist sisuliselt samalaadsete tehingute puhul. Hinnang kinnitas seevastu head sidusust Euroopa Liidu tolliseadustikuga. 4.Järeldused ja edasised sammud (51) Määrus on endiselt põhjendatud. Rahvusvahelise poliitilise keskkonna ebastabiilsus mitmes maailma piirkonnas ning Euroopa Liidu siseste eeskirjade tõhustamine põhjendavad määruse olemasolu üha enam, kuna see võimaldab tagada Euroopa Liitu saabuvate ja sealt välja suunduvate tsiviilotstarbeliste tulirelvade liikumise nõuetekohase kontrolli. Kuigi suurem osa kõrvalekaldeid on seotud sõjaliste relvadega, on tugev eeskirjaraamistik vajalik ka tsiviilkasutuses olevate relvade puhul, võttes arvesse hallide alade olemasolu ning vajadust vältida olukordi, kus leebemate menetluste kasutamine seotud valdkonnas võib soodustada kõrvalekallete tekkimist. (52) Samas annab komisjoni hinnang aluse teha määruse (EL) nr 258/2012 kohaldamise kohta vastuolulisi järeldusi. Kuigi suur osa määrusega püstitatud eesmärke on täidetud, on määruse puuduseks sätete ebapiisav konkreetsus ning koosmõju teiste Euroopa õigusnormidega.

(53) Korrapärane teabevahetus riiklike ametiasutustega, tehtud uuring ja avalik konsulteerimine lubasid välja selgitada lähenemisviisid, mis võimaldavad tegeleda analüüsi käigus ilmnenud probleemidega. (54) Komisjon kavatseb täiel määral kanda talle antud vastutust liikmesriikide abistamisel ning tagada määruse ellurakendamine täies ulatuses, kasutades vajaduse korral ka ametlikku teabevahetust, kui analüüsi tulemusel peaksid ilmnema tavad, mis ei ole määrusega kooskõlas. (55) Kasutades oma pädevust võtta vastu delegeeritud õigusakte, võib komisjon ajakohastada määruse 1. lisa ning kohandada tulirelvade kategooriate ja kombineeritud nomenklatuuri koodide vastavustabelit, et võtta arvesse direktiivi 91/477/EMÜ läbivaatamist (muutmata seejuures määruse kohaldamisala ja selles toodud määratlusi). (56) Teiselt poolt tõi väline hindamisuuring tänuväärselt välja mitmeid õigusloomega mitteseotud toiminguid, mis võimaldavad vahetada häid tavasid, töötada välja suunised määruse kohaldamiseks ja kasutada paremini ära tulirelvade ekspordi koordineerimise rühma tegevust. (57) Teabevahetuse valdkonnas on huvipakkuvaks võimaluseks COARMi süsteemi täiustamine seoses määruse (EL) nr 258/2012 kohase teabevahetusega ning pädevatele ametiasutustele sellele süsteemile otsese juurdepääsu võimaldamine. Arutada tuleb tolliametite kaasamise võimalusi, seda nii seoses Euroopa Liidu sees toimuva välistransiidiga kui ka tollivormistusasutuste ja väljumistolliasutuste vahelise teabevahetusega ning sisenemistolliasutuste ja tollivormistusasutuste vahelise teabevahetusega. (58) Üldisemas plaanis, lisaks võimalikele selgitustele määruse parema kohaldamise tagamiseks, osutavad teatavad ilmnenud probleemid vajadusele näha ette määruse läbivaatamine vastavalt parema õigusloome põhimõttele. Eeldusel, et komisjon teeb lõplikud otsused, teostades vajaduse korral kõigepealt nõuetekohase mõju-uuringu, on võimalik visandada edasiste arutelude piirjooned. (59) Hinnangust ilmneb, et määruse teatavaid määratlusi tuleks teiste õigusaktide määratlustega ühtlustada („osad“ ja tulirelvade olulised osad“, „ajutine eksport“, „laskekõlbmatuks muudetud tulirelvad“ jne). (60) Lihtsustatud menetlustega seotud korda võiks selgemaks muuta. Kui suunised ei peaks osutuma piisavaks, võiks alternatiivina soodustada üldiste lubade kasutamist või luua seose turvalisuse ja julgeoleku valdkonna volitatud ettevõtja staatusega. (61) Selleks et tagada usaldusväärse riskianalüüsi teostamine, võiks näha ette võimaluse ühtlustada ekspordilubade taotluste menetlemist, kasutades seejuures kavakindlat kontrollimist liikmesriikide karistusregistrite alusel (ja mitte üksnes selle liikmesriigi karistusregistri alusel, kus luba taotletakse). (62) Haldusmenetluste lihtsustamiseks peaks komisjon ja liikmesriigid tulirelvade direktiivis 91/477/EMÜ sätestatud sisekorralduse eeskujul mõtlema taotluste esitamise süsteemi digiteerimisele, mis võimaldaks lihtsustada ka loa väljastamisest keeldumist käsitlevate andmete vahetust ning tagada eri süsteemide koostalitluse ja usaldusväärsete statistiliste andmete kogumise. Taotluste elektroonilise haldamise koostalitlev süsteem võiks ühtlasi vähendada vajadust teise liikmesriigi pädeva asutuse juba väljastatud dokumentide tõlkimise järele.