ET Euroopa Liidu Teataja C 236/29

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 236/12

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„AGLIO DI VOGHIERA”

EÜ nr: IT-PDO-0005-0638-30.07.2007

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Aglio di Voghiera”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik (II lisa alusel):

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul.

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Kaitstud päritoluga toode „Aglio di Voghiera” on Aglio di Voghiera ökotüüpi kuuluv küüslauk. Taime sibulad on ühtlased, helevalged, harvade roosade viirgudega. Küüslauguküüsi ümbritsev koor on valget värvi, mõnikord vähem või rohkem intensiivsete roosade viirgudega. Sibul on ümar, korrapärase kujuga ja kompaktne, juurte kinnituskohast kergelt lame. Sibulad koosnevad erinevast arvust küüntest, mis on tihedalt koos, iseloomuliku kumera välisosaga, korralikult üksteise kõrval. Tarbimiseks ringlusse lubatud „Aglio di Voghiera” sibulad peavad olema mädaplekkideta, kahjuriteta, terved, puhtad, küüned tihedalt koos, ilma külma- või kuumakahjustusteta ja nähtavate idudeta; ebatavalise pinnaniiskuseta ning võõra lõhna ja/või maitseta. Kaitstud päritolunimetuse „Aglio di Voghiera” võib saada ainult ekstraklassi (sibula läbimõõt vähemalt 45 mm) või I klassi küüslauk (sibula läbimõõt vähemalt 40 mm). „Aglio di Voghiera’t” turustatakse järgmise liigituse alusel: VÄRSKE/ROHELINE KÜÜSLAUK: rohelise varrega, mis on sibulakaela juurest jäik, sibula väliskest on värske; sibul valge või vandlivärvi, võimalike roosade triipudega, juured valkjad. POOLKUIV KÜÜSLAUK: vars osaliselt kuivanud, värvuselt varieerub rohelisest valkja toonini, sibulakaela juurest mitte väga jäik; sibula koor osaliselt kuivanud, sibul valge või vandlivärvi, võimalike roosade triipudega, juured valkjad. KUIVATATUD KÜÜSLAUK: kuiv valkjas ja habras vars, sibula ja küünte koor täiesti kuiv, valget värvi sibul, mille küüned on selgelt nähtavad, juured vandlivärvi.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul):

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Kõik tootmistegevused peavad toimuma tootmispiirkonnas, kuna „Aglio di Voghiera” tootmise eripära sõltub nii tootjate teadmistest kui ka piirkonnale iseloomulikest kliimatingimustest ning mullatüübist.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

Värske toote müügiaega loetakse korjamise päevast kuni 5. päevani; poolkuivatatud toote müügiaeg jääb korjamise päevast 6. kuni 10. päeva vahele; kuivatatud toote müügiaeg algab 11. päeval pärast korjet. Toodet turustatakse järgneval kujul: PALMIK: küüslaugusibulate arv 5 ja 18 vahel, kaal 400–900 g. EKSTRA SUUR PALMIK: küüslaugusibulate arv 8 ja 80 vahel ja kaal 1–5 kg; VÕRK: küüslaugusibulate arv varieerub ja kaal on 100–500 g; KOTT: küüslaugusibulate arv varieerub ja kaal on 1 ja 5 kg. vahel; VÄIKE PALMIK: küüslauguküünte arv 3 ja 5 vahel ja kaal 150–500 g; ÜKSIK KÜÜSLAUGUSIBUL: kaal 50–100 g. Pakendid on valmistatud puit-, plast-, papp-, paber- ja taimsetest materjalidest. Pakkekonteinerid peavad olema suletud nii, et sisu ei ole võimalik kätte saada ilma pakendit lõhkumata. Üksikutel sibulatel tuleb vars ja juured täielikult maha lõigata. Pakitud toodet tuleks transportida hoolikalt, et vältida vedamisel ja hooletul kohtlemisel mugulate katkiminekut ning eelkõige küüslaugusibula pealispinna pragunemist, millega kaasneb hallituse ja riknemise oht.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Pakendil peab olema ühele küljele loetavalt ja kustumatult märgitud näidustused, mis võimaldavad pakkijat või vedajat identifitseerida. Pakenditel peab olema nimi „Aglio di Voghiera”, märge päritolu kaitse kohta, või lühend KPN kirjas, mis on suurem kui kõik teised pakendi märked, ja ühenduse logo. Üksikud tooted peavad olema märgistatud kirjaga „Aglio di Voghiera”, kirjaga KPN ning ühenduse logo ja tootja nimega. Sõõrikujuline logo sisaldab küüslauguküünt V-tähe vasakul küljel helesinisel taustal. Küüslauguküüs on kollane, tumedamas toonis viirgudega. Sõõri sees on kaldkirjas kirjutatud mustade tähtedega „Aglio di Voghiera”. Sõõri ülaosas on mustas kirjas tähed KPN. Mustvalget varianti saab kasutada ainult reklaamides – sel juhul on sõõrikujuline logo ümbritsetud musta joonega. Etiketile trükitud logo peab moodustama 1/3 etiketi kogusuurusest.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

„Aglio di Voghiera” tootmispiirkondade alla kuuluvad Ferrara provintsis asuvad omavalitsused Voghiera, Masi Torello, Portomaggiore, Argenta ja Ferrara.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

„Aglio di Voghiera” viljelusala on tasandikuline jõedelta ja mitmete vesikondadega keskkond, mis pakub toote kasvuks ideaalset kliimat. Peamised pinnatüübid on savi, liivsavi ja tolmjas saviliiv. Rohke jõeliiva lade võimaldab maa-alust äravoolu, mis omakorda aitab küüslauku kasvatada ja aretada ning samas kaitseb seda mädanemisohu eest. Võrreldes teiste tasandikualadega iseloomustab antud kliimat väiksem sademete hulk, kevadeti sajab vihma palju sagedamini kui suvel. Saagikoristust soodustavad palavad ja päikesepaistelised suved, mis koos Ferrara piirkonnale tüüpiliste niiskustingimustega aitavad „Aglio di Voghiera” küüslauku kuivatada aeglaselt ja järk-järgult.

5.2. Toote eripära:

„Aglio di Voghiera” eripäraks on selle helevalge värv, suures, ümaras ja ühtlase kujuga sibulas tihedasti koos asetsevad küüslauguküüned ja, mis kõige tähtsam, selle väga head säilivusomadused. Toote keemilises koostises valitseb ideaalne tasakaal väävliühendeid sisaldavate lenduvate õlide, ensüümide, B-vitamiini, mineraalsoolade ja flavonoidide vahel. Teiseks ning mitte vähem oluliseks eripäraks on selle eriline geneetiline identiteet, mida näitavad DNA kordistamise meetodid ja mis on saavutatud tänu põlvest-põlve edasi antud küüslaugusibulate valimise protsessil toiminud looduslikule valikule.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

„Aglio di Voghiera” eripära on tugevasti seotud nii inimtöö kui ka kasvupiirkonnaga. Punktis 5.2 ära toodud toote tüüpilised omadused tulenevad kasvupiirkonnast. Savi, liivsavi ja tolmja saviliiva mullatüübid, kus rohke jõeliiva lade võimaldab vee äravoolu, aitab kaasa sibulate säilivusomaduste, suure kasvu, säravvalge värvi ja eriti nende ühtlase ja kompaktse kuju arengule. Küüslaugusibulate vegetatiivsel seemnest paljundamisel kasutatakse parimaid küüslauguküüsi, mille tulemuseks on täiuslik tasakaal ensüümide, vitamiinide ja mineraalsoolade vahel, mis annab sellele küüslaugusordile spetsiifilise geneetilise identiteedi. Nagu eelnevalt mainitud, muudab „Aglio di Voghiera” eriliseks selle tugev seos kohalike inimestega. Kohalikud küüslaugukasvatajad on istutamise ja saagikoristuse ajal niisutusmeetoditele alati erilist tähelepanu pööranud ning, kasutades isalt pojale pärandatud ja läbi aastate täiendatud oskusi, valinud eelmistest korjetest istutamiseks välja parimad küüslaugusibulad, seeläbi tagades, et valitakse suured ja terved küüslaugusibulad, ning töödelnud sibulaid meistrioskustega, käsitsi kimpe, palmikuid, väiksemaid palmikuid valmistades ning üksikuid küüslaugusibulaid välja valides, ja lisaks sellele on nad edasi pärandanud ülimaitsvate toitude retsepte. Iidsest Voghenzast leitud arheoloogilised materjalid, nii varasemad kui hilisemad, kinnitavad selle Po jõe delta keskuse tähtsat rolli kuni vähemalt 7. sajandini. Pärast keskaja kõrgperioodi lõppu äratasid d’Este’d, Ferrara hertsogid, Voghiera piirkonna uuesti ellu. D’Este perekonna maadel õhutati inimesi kõikvõimalikku piirkonnas kasvavat saaki kasvatama, sealhulgas eriti köögivilju, salatitaimi, maitseaineid, lõhnataimi ja eelkõige küüslauku. Pärast d’Este perekonna lahkumist 1598. aastal, ei läinud saadud põllumajanduslik kogemus kaotsi, kuna teised suuremad maaomanikud märkasid nende varasema Po jõesängi ääres paiknevate viljakate maade väärtust, mis võimaldavad teatavaid kultuure, näiteks küüslauku, kasvatada ka tänapäeval.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

Taotluse esitanud asutus on algatanud riikliku vastuväite esitamise menetluse, avaldades kaitstud geograafilise tähise „Aglio di Voghiera” tunnustamise ettepaneku 30. mai 2007. aasta Itaalia Vabariigi Teatajas nr 124.

Toote spetsifikaadi täistekstiga saab tutvuda veebisaidil:

http://www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg või