ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5)

Artiklit 8 muudetakse järgmiselt: a) lõike 6 esimene lõik asendatakse järgmisega: „6. Iga nelja järjestikuse nädala jooksul peab juht võtma vähemalt järgmised puhkeperioodid: a) neli regulaarset iganädalast puhkeperioodi või b) kaks vähemalt 45-tunnist regulaarset iganädalast puhkeperioodi ja kaks vähemalt 24-tunnist lühendatud iganädalast puhkeperioodi. Punkti b puhul kompenseeritakse lühendatud iganädalased puhkeperioodid samaväärse puhkeperioodiga, mis tuleb võtta tervikuna enne kõnealusele nädalale järgneva kolmanda nädala lõppu.“; [ME 379] b) lõige 7 asendatakse järgmisega: „7. Puhkeperiood, mis võetakse kompensatsioonina lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest, järgneb või eelneb vahetult võetakse koos vähemalt 45-tunnisele regulaarsele iganädalasele puhkeperioodile 45-tunnise regulaarse iganädalase puhkeperioodiga .“; [ME 381] c) lisatakse lõiked 8a ja 8b: „8a. Regulaarseid iganädalasi puhkeperioode ja üle 45-tunniseid iganädalasi puhkeperioode, mida võetakse kompensatsioonina eelneva lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest, ei või võtta sõidukis. Need Sõidukikabiini asemel tuleb need võtta sobivas heatasemelises ja soolisi iseärasusi arvestavas majutuskohas, kus on sõidukijuhile olemas asjakohased magamis- sanitaar- ja sanitaarruumid; magamisruumid. See majutus peab olema: [ME 382] a) kas tööandja poolt korraldatud ja makstud kohas või [ME 383 ei puuduta eestikeelset versiooni] b) juhi kodus või mõnes muus juhi poolt valitud eramajutuses. [ME 384] 8b. Veoettevõtja korraldab juhtide töö selliselt, et enne iga kolme nelja järjestikuse nädala jooksul pikkuse perioodi lõppu saab juht veeta kodus või muus tema valitud kohas vähemalt ühe regulaarse iganädalase puhkeperioodi või ühe üle 45-tunnise iganädalase puhkeperioodi, mis on võetud kompensatsioonina lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest. Kui juht veedab sellise puhkeperioodi mujal kui oma kodus, teavitab ta sellest veoettevõtjat kirjalikult vähemalt kaks nädalat enne kõnealuse puhkeperioodi algust. Kui juht otsustab puhata kodus, peab veoettevõtja tagama talle koju tagasipöördumiseks vajalikud vahendid. Ettevõtja dokumenteerib, kuidas ta seda kohustust täidab, ning säilitab dokumendid oma ruumides, et need kontrolliasutuste taotlusel esitada. [ME 385] Juht kinnitab, et regulaarne iganädalane puhkeperiood või üle 45-tunnine iganädalane puhkeperiood, mis on võetud kompensatsioonina lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest, on veedetud juhi valitud kohas. Juhi kinnitavat avaldust hoitakse ettevõtja ruumides. “; [ME 386] ca) lisatakse järgmine lõige: „9a. Hiljemalt … [kaks aastat pärast käesoleva muutmismääruse jõustumise kuupäeva] hindab komisjon, kas vastu saab võtta asjakohasemad reeglid sõidukijuhtidele, kes tegelevad reisijate juhuveoga, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1073/2009 (rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 2 lõikes 4, ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule selle kohta aruande.“ [ME 380]
(15a)

Võttes arvesse käesoleva määruse kohaselt kehtestatud meetmete mõju liidu eelarvele, peaksid need jõustuma alles pärast seda, kui Euroopa Parlament ja nõukogu on kiitnud heaks vastuvõetud meetmete väärtusega samaväärse summa ümberpaigutamise eelarvereservi. Lihtsustamaks otsuste vastuvõtmist, mida on vaja liidu finantshuvide kaitsmiseks, tuleks selline ümberpaigutamine lugeda heakskiidetuks, kui Euroopa Parlament või nõukogu neid kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul (nõukogu puhul kvalifitseeritud häälteenamusega) ei muuda ega tagasi ei lükka. [ME 25]
lisatakse järgmine lõige:

„1a. Liikmesriik esitab teabe, mida teised liikmesriigid on taotlenud käesoleva artikli lõike 1 punkti b kohaselt, 25 kümne tööpäeva jooksul alates taotluse laekumisest,. Kui asjaomast ettevõtjat on vaja põhjalikult kontrollida või on vaja teha kontrolle tema valdustes , on tähtaeg põhjendatud juhtudel 20 tööpäeva . Liikmesriigid võivad omavahel kokku leppida lühema ajavahemiku. Kiireloomulistel juhtudel või kui on vaja lihtsalt teha registrite, näiteks riskiastme hindamise süsteemi päringuid, esitatakse küsitud teave kolme tööpäeva jooksul. [ME 814]

Kui taotluse saanud liikmesriik leiab, et taotlus ei ole piisavalt põhjendatud, teatab ta sellest kümne viie tööpäeva jooksul taotluse esitanud liikmesriigile. Taotluse esitanud liikmesriik peab taotlust täiendavalt põhjendama. Kui see ei ole võimalik, võib liikmesriik taotluse tagasi lükata. [ME 815]

Kui teabe saamise taotluse täitmine või kontrollide, inspekteerimiste või uurimiste tegemine on keeruline või võimatu, teatab kõnealune taotluse saanud liikmesriik sellest kümne viie tööpäeva jooksul koos põhjendustega taotluse esitanud liikmesriigile ja esitab nõuetekohased põhjendused, miks on vajalikku teavet keeruline või võimatu esitada . Asjaomased liikmesriigid peavad omavahel aru, et leida igale tõstatatud probleemile lahendus. [ME 816]

Kui komisjon saab teada, et teabevahetuses on püsiv probleem või teabe andmisest keeldutakse pidevalt, võib ta võtta olukorra parandamiseks kõik vajalikud meetmed, sh vajaduse korral algatada uurimise ja kohaldada liikmesriigi suhtes sanktsioone. “; [ME 817]
(1)

Ühisrahastamine on finantstehnoloogiline lahendus, mis pakub VKEdele ning eelkõige idufirmadele ja kasvufirmadele alternatiivset juurdepääsu rahastamisele , et edendada liidus uuenduslikku ettevõtlust ning tugevdada seeläbi kapitaliturgude liitu . Selle tulemusel muutub finantssüsteem mitmekesisemaks ja pankade kaudu rahastamisest vähem sõltuvaks, mis piirab süsteemseid ja kontsentratsiooniriske. Muud ühisrahastamise kaudu uuendusliku ettevõtluse edendamise eelised on külmutatud kapitali vabastamine investeeringuteks uutesse ja uuenduslikesse projektidesse, vahendite tõhusa eraldamise kiirendamine ja varade mitmekesistamine.
c)

jätavad halduskaristuse või muu haldusmeetme määramise otsuse avaldamata, kui pädev asutus on arvamusel, et punktides a ja b sätestatud võimalused on ebapiisavad, et tagada: i) et finantsturgude stabiilsus ei satuks ohtu, või ii) et sellise otsuse avaldamine on õiges proportsioonis vähemolulisteks peetavate meetmetega.
(9)

Keskkonnasäästlikke eesmärke taotlevate finantstoodete pakkumine on tõhus viis suunata erainvesteeringuid järk-järgult ümber negatiivse keskkonnamõjuga tegevusaladest rohkem jätkusuutlikesse tegevusaladesse. Riiklikel nõuetel finantstoodete , teenuste ja ettevõtete võlakirjade turustamiseks jätkusuutlike investeeringutena , nagu on sätestatud käesolevas määruses , eelkõige nõuetel, mis lubavad asjaomastel turuosalistel kasutada riiklikku märgist, on eesmärk suurendada investorite usaldust ja riskiteadlikkust , luua nähtavust ja tegelda „rohepesu“ muredega. „Rohepesu“ tähendab tava, mille kohaselt turustatakse finantstoodet keskkonnasõbralikuna, et saada ebaõiglane konkurentsieelis, samas kui toode ei vasta tegelikult kõige põhilisematele keskkonnastandarditele. Praegu on märgistussüsteemid kehtestatud vähestes liikmesriikides. Need põhinevad erinevatel taksonoomiatel, mille alusel klassifitseeritakse keskkonnasäästlikke majandustegevusalasid. Arvestades Pariisi kokkuleppe alusel ja liidu tasandil võetud poliitilisi kohustusi, on tõenäoline, et üha enam liikmesriike kehtestab turuosalistele märgistamiskavad või muud nõuded finantstoodete või äriühingu võlakirjade turustamiseks keskkonnasäästliku tootena. Seejuures kasutaksid liikmesriigid selle kindlakstegemiseks, milliseid investeeringuid saab pidada jätkusuutlikuks, oma riiklikke taksonoomiaid. Kui sellised riiklikud nõuded põhinevad erinevatel kriteeriumidel ja näitajatel , mille alusel majandustegevusala kvalifitseerub keskkonnasäästlikuks, siis ei ole investorid huvitatud investeerimast piiriüleselt, sest neil on raske erinevaid investeerimisvõimalusi omavahel võrrelda. Lisaks peaksid ettevõtjad, kes soovivad meelitada ligi investeeringuid kogu liidu territooriumilt, vastama eri liikmesriikides erinevatele kriteeriumidele, et nende tegevust võiks eri märgiste saamiseks pidada keskkonnasäästlikuks. Ühetaoliste kriteeriumide ja näitajate puudumine suunab investeeringuid keskkondlikult ebatõhusal ja mõnel juhul ka tõkestaval viisil, mis viib keskkonna- ja jätkusuutlikkuse alaste eesmärkide saavutamise nurjumiseni. Kõnealune puudumine suurendab seega kulusid ja pelutab ettevõtjaid märkimisväärselt ning kujutab endast takistust juurdepääsul piiriülestele kapitaliturgudele jätkusuutlike investeeringute saamiseks. Eeldatakse, et tõkked, mis takistavad juurdepääsu piiriülestele kapitaliturgudele, et hankida vahendeid jätkusuutlike projektide jaoks, kasvavad veelgi. Seepärast peaksid tuleks kriteeriumid ja näitajad , mille alusel tehakse kindlaks, kas majandustegevusala on keskkonnasäästlik, olema jätkusuutlikkuse määr, liidu tasandil ühtlustatud järk-järgult ühtlustada , et kõrvaldada siseturu toimimist takistavad asjaolud ja hoida ära nende teket tulevikus. Sellise teabe, parameetrite ja kriteeriumide ühtlustamise tulemusena on ettevõtjatel lihtsam hankida rahastust oma keskkonnasõbraliku keskkonnasäästliku tegevuse jaoks piiri tagant, sest nende majandustegevust saab võrrelda ühtsete kriteeriumide ja näitajate alusel, et valida nad välja keskkonnasäästlike investeeringute alusvaraks. Seetõttu lihtsustab see liidu piires investeeringute ligimeelitamist piiri tagant. [ME 6]
SEADUSANDLIKU RESOLUTSIOONI LISA

Avaldus delegeeritud määruse (EL) 2015/61 muutmise kohta seoses krediidiasutuste suhtes kohaldatavate likviidsuskatte nõuetega

Pandikirjade likviidsuspuhvri nõuded, mis on sätestatud [Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (pandikirjade emiteerimise ja pandikirjade avaliku järelevalve kohta ning millega muudetakse direktiive 2009/65/EÜ ja 2014/59/EL)] ettepaneku artiklis 16, võivad tingida kattumise nõuetega, mille kohaselt peavad krediidiasutused hoidma üldist likviidsuspuhvrit, nagu on sätestatud delegeeritud määruses (EL) 2015/61.

Et lahendada kõnealuse kattumise probleem ja tagada samal ajal, et pandikirjade likviidsuspuhvri nõuet kohaldatakse ka perioodil, mil kohaldatakse likviidsuskattekordajat, soovib komisjon muuta delegeeritud määrust (EL) 2015/61, et võtta arvesse pandikirjade eriolukorda. Kõnealune muudatus tuleks vastu võtta õigel ajal, et see jõustuks enne pandikirjade emiteerimist ja pandikirjade järelevalvet käsitleva direktiivi kohaldamise kuupäeva.
(9)

Et oleks selge, milliseid meetmeid peaksid nii veebimajutusteenuse pakkujad kui ka pädevad asutused terroristliku veebisisu levitamise tõkestamiseks vastu võitlemiseks võtma, tuleks käesolevas määruses ennetavalt määratleda terroristlik sisu, lähtudes Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2017/541 (5) kasutatud terroriakti määratlusest. Arvestades, et tegeleda võidelda tuleb kõige kahjulikuma internetis esineva terroristliku propagandaga veebisisuga , peaks määratlus hõlmama materjale ja teavet, mis õhutab, julgustab või toetab terroriaktide toimepanemist või neile kaasaaitamist, annab juhiseid selliste kuritegude toimepanekuks või propageerib osalemist terrorirühmituse tegevuses õhutavad või ärgitavad terroriakte toime panema või neile kaasa aitama või propageerivad osalemist terrorirühmituse tegevuses, põhjustades seega ohtu, et pannakse tahtlikult toime üks või mitu sellist akti. Määratlus peaks hõlmama ka sisu, mis annab suuniseid lõhkeainete, tulirelvade, mis tahes muude relvade, kahjulike või ohtlike ainete, samuti keemiliste, bioloogiliste, radioloogiliste ja tuumaainete (KBRT-ained) valmistamise ja kasutamise kohta, ja mis tahes suuniseid muude meetodite või tehnikate kohta, sealhulgas sihtmärkide valimise kohta terroriaktide toimepanemise eesmärgil . Selline teave hõlmab eelkõige teksti, kujutisi, helisalvestisi ja videoid. Kui pädevad asutused või veebimajutusteenuse pakkujad analüüsivad, kas sisu on käesoleva määruse tähenduses terroristlik, peaksid nad arvesse võtma selliseid aspekte nagu väidete laad ja sõnastus, nende esitamise kontekst ja tõenäosus, et neil on kahjulikud tagajärjed, mis mõjutavad inimeste turvalisust ja ohutust. Oluline tegur, mida hindamisel arvesse võtta, on see, kui materjali on koostanud ELi terroriorganisatsioonide või terroristide nimekirja kuuluv isik, selle võib talle omistada või seda levitatakse tema nimel. Sisu levitamist hariduslikul, ajakirjanduslikul või teaduslikul eemärgil või teadlikkuse suurendamiseks terroristliku tegevuse kohta tuleks asjakohaselt kaitsta . Eriti juhtudel, kui sisuteenuse pakkujal on toimetusvastutus, tuleks levitatud materjali eemaldamise igasuguse otsuse puhul võtta arvesse ajakirjandusstandardeid, mis on kehtestatud ajakirjandus- või meediaalase reeglistikuga, kooskõlas liidu õiguse ja põhiõiguste hartaga . Terroristlikuks sisuks ei tohiks pidada radikaalsete, poleemiliste või vastuoluliste seisukohtade väljendamist tundlike poliitiliste küsimuste üle peetavas avalikus mõttevahetuses. [ME 12]
SEADUSANDLIKU RESOLUTSIOONI LISA

Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni ühisavaldus

Institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppe punktis 27 tunnistasid kolm institutsiooni vajadust viia kõik kehtivad õigusaktid vastavusse Lissaboni lepinguga kehtestatud õigusraamistikuga ning eelkõige seada esikohale kõigi selliste alusaktide kiire vastavusse viimine, mis osutavad endiselt kontrolliga regulatiivmenetlusele. Komisjoni esitas asjakohase ettepaneku ning käesolev määrus vastab sellele vajadusele, nähes ette kontrolliga regulatiivmenetlust puudutava ühtlustamise nimetatud ettepanekus mainitud märkimisväärses arvus õigusaktides. Kolm institutsiooni jätkavad kõnealuses ettepanekus nimetatud ülejäänud õigusaktide ühtlustamist.

Komisjoni avaldus

Komisjon võtab teadmiseks seadusandjate otsuse sätestada kõigi selliste volituste jaoks piiratud kestus, mille puhul ühtlustatakse käesoleva määruse abil kontrolliga regulatiivmenetlus. Sellega kaasneb ka aruandluskohustus ja volituste automaatne uuendamine. Kuna korrapäraselt esitatavaid aruandeid oleks väga palju ja volituste kasutamist käsitlev teave on delegeeritud õigusaktide registri kaudu hõlpsasti kättesaadav, rõhutab komisjon, et tal on kaalutlusõigus, kuidas aruandluskohustust täita. Komisjon võib seetõttu vajaduse korral koondada eri alusaktide alusel esitatavad aruanded ühte dokumenti.
SEADUSANDLIKU RESOLUTSIOONI LISA

Komisjoni avaldus kulunud rehvide kohta

Komisjon on seisukohal, et rehve tuleks katsetada ka kasutatute, mitte ainult uutena. See on oluline liiklusohutuse, tarbijakaitse, jäätmete vähendamise ja ringmajanduse seisukohast. Seetõttu toetab komisjon asjakohaste katseprotokollide väljatöötamist Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmse foorumi raames. Kui need ei ole välja töötatud 2023. aasta juuliks, kavatseb komisjon esitada ettepaneku võtta vastu ELi õigusakt kulunud rehvide katsetamise kohta.
c)

muud kolmandad riigid vastavalt tingimustele, mis on sätestatud erilepingus, millega reguleeritakse mis käsitleb asjaomase kolmanda riigi osalemist mis tahes liidu programmis programmides , tingimusel et selle lepinguga: [ME 28] — on tagatud õiglane tasakaal liidu programmides osaleva kolmanda riigi osamaksete ja saadava kasu vahel; — on ette nähtud kehtestatud programmides osalemise tingimused, sealhulgas eri programmide osamaksete ja halduskulude kalkulatsioon. Need osamaksed loetakse vastavalt määruse [2018/XXX] [uus finantsmäärus] [ finantsmääruse artikli 21 lõikele 5] sihtotstarbeliseks tuluks; [ME 29] — ei ole kolmandale riigile antud otsustusõigust programmi üle; — on kindlustatud liidu õigused tagada usaldusväärne finantsjuhtimine ja kaitsta oma finantshuve.
(39)

60 % ookeanidest laiub väljaspool riikide jurisdiktsiooni piire. See toob kaasa jagatud rahvusvahelise vastutuse. Enamik ookeane ohustavaid probleeme on piiriülesed, nagu , näiteks elurikkuse vähenemist põhjustavad liigkasutus, kliimamuutused, hapestumine, reostus , naftaluure ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemine maavarade merepõhjast kaevandamine, on piiriülesed , ning seetõttu tuleb neile ühiselt reageerida. Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni alusel, mille osaline liit nõukogu otsuse 98/392/EC (20) alusel on, on kehtestatud paljud jurisdiktsiooniga seotud õigused, institutsioonid ja eriraamistikud, et reguleerida ja hallata inimeste tegevust inimtegevust ookeanidel. Viimastel aastatel on saavutatud ülemaailmne üleilmne üksmeel selles, et ookeanidele ja meredele avalduva üha suureneva survega toimetulemiseks tuleks merekeskkonnas ja merel toimuvat inimtegevust tõhusamalt mõjusamalt hallata. [ME 64]
(18)

ESF+ peaks toetama liikmesriikide püüdeid võitluses vaesuse vastu kõigil valitsemistasanditel, sealhulgas piirkondlikul ja kohalikul tasandil, et kaotada vaesus, sealhulgas energiaostuvõimetus, nagu on ette nähtud määruses (EL) 2018/1999 , et põlvkondadeüleselt murda ebasoodsate olude ring, edendada ja edendama sotsiaalset kaasatust, tagades kõigile võrdsed võimalused ning kõrvaldades tõkkeid ja võideldes diskrimineerimise ja sotsiaalse ning tervisealase ebavõrdsuse vastu. Selleks on ühtlasi (kuid mitte ainult) tarvis kasutusele võtta mitmesuguseid ennetavaid ja reageerivaid poliitikameetmeid ja strateegiaid , mis on suunatud kõige ebasoodsamas olukorras olevatele inimestele olenemata nende vanusest, sh lapsed, marginaliseerunud kogukonnad (nt romad) puuetega inimesed, kodutud inimesed, kolmanda riigi kodanikud, sealhulgas sisserändajad, ja palgavaesed. ESF+ peaks edendama tööturult eemale jäänute aktiivset kaasamist, et tagada nende sotsiaal-majanduslik lõimimine , sh sihtotstarbelise toetuse kaudu sotsiaalmajandusele. Liikmesriigid peaksid edendama siseriiklikke meetmeid täiendavaid ESF+ meetmeid kooskõlas komisjoni 3. oktoobri 2008. aasta soovitusega tööturult tõrjutud isikute aktiivse kaasamise kohta (8) , sealhulgas meetmed piisava sissetulekutoetuse valdkonnas . ESF+ tuleks kasutada ka selleks, et parandada võrdset ja õigeaegset juurdepääsu kvaliteetsetele tasuta või taskukohastele , kestlikele ja taskukohastele kvaliteetsetele teenustele, nagu inimesekeskne tervishoid ja seonduv hooldus ning pikaajaline hooldus, eelkõige pere- ja kogukonnapõhised hooldusteenused ning teenused, mis annavad juhiseid juurdepääsuks sobivale sotsiaaleluasemele või taskukohasele eluasemele. See hõlmab tervise edendamise ja haiguste ennetamise teenuseid osana esmatasandi tervishoiuteenustest . ESF+ peaks aitama nüüdisajastada sotsiaalkaitsesüsteeme sotsiaalkaitseasutusi , et eelkõige muuta need juurdepääsetavamaks , kaasavamaks ja tõhusamaks reageerimisel töömaailma muutuvatele oludele. Veel peaks ESF püüdma leevendada maapiirkondade vaesust, mis on tingitud sellistest maapiirkondadele iseloomulikest ebasoodsatest oludest nagu halb demograafiline olukord, nõrk tööturg, haridus- ja koolitusteenuste või tervishoiu- ja sotsiaalteenuste piiratud kättesaadavus . [ME 30]
(9)

Õigusalane koolitus võib hõlmata erinevaid osalejaid, nagu liikmesriikide õigus-, kohtu- ja haldusasutused, akadeemilised asutused, õigusalase koolituse eest vastutavad riiklikud asutused, Euroopa tasandil tegutsevad koolitusorganisatsioonid või -võrgustikud või liidu õiguse kohtukoordinaatorite võrgustikud. Asutustele ja üksustele, kes tegutsevad Euroopa üldistes huvides õigusalatöötajate koolituse valdkonnas, nagu Euroopa õigusalase koolituse võrgustik (European Judicial Training Network – EJTN), Euroopa Õigusakadeemia (Academy of European Law – ERA), Euroopa kohtunike nõukogude võrgustik (European Network of Councils for the Judiciary –ENCJ), Euroopa Liidu Kõrgema halduskohtu pädevusega Riiginõukogude ja Kõrgemate Kohtute Assotsiatsioon (Association of the Councils of State and Supreme Administrative Jurisdictions of the European Union – ACA-Europe), Euroopa Liidu ülemkohtute presidentide võrgustik (Network of the Presidents of Supreme Judicial Courts of the European Union – RPCSJUE) ja Euroopa Avaliku Halduse Instituut (European Institute of Public Administration – EIPA), peaks jääma ka edaspidi roll edendada kohtunike ja muude õigusalatöötajate koolitusprogramme, millel on tõeline Euroopa mõõde, ja seetõttu peaks neile andma piisavat rahalist toetust kooskõlas menetluste ja kriteeriumidega, mille komisjon on sätestanud käesoleva määruse kohaselt vastu võetud ▌ tööprogrammides.
(17)

Kooskõlas liidu õigusaktidega, mis käsitlevad võrdset kohtlemist, loovad liikmesriigid võrdse kohtlemise edendamiseks sõltumatud asutused (võrdõiguslikkust edendavad asutused), et võidelda diskrimineerimisega rassilise, etnilise päritolu soo alusel. Kuid mitmed liikmesriigid on läinud veelgi kaugemale ja taganud, et võrdõiguslikkust edendavad asutused saavad käsitleda ka diskrimineerimist, mis toimub muul alusel, nt keele, vanuse, sootunnuste, soolise identiteedi, soolise mitmekesisuse, seksuaalse sättumuse, usutunnistuse või veendumuste või puude alusel. Võrdõiguslikkust edendavatel asutustel on võrdõiguslikkuse edendamisel ning võrdse kohtlemise õigusnormide kohaldamise tagamisel keskne roll, pakkudes eelkõige sõltumatut abi diskrimineerimisohvritele, korraldades diskrimineerimist käsitlevaid sõltumatuid uuringuid, avaldades sõltumatuid aruandeid ja andes soovitusi seoses diskrimineerimisküsimustega nende riigis. On oluline, et võrdõiguslikkust edendavate asutuste sellesisulist tööd koordineeritaks liidu tasandil. EQUINET loodi 2007. aastal. Selle võrgustiku liikmed on riiklikud asutused, kes edendavad võrdset kohtlemist, nagu sätestatud nõukogu direktiivides 2000/43/EÜ (10) ja 2004/113/EÜ (11) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivides 2006/54/EÜ (12) ja 2010/41/EL (13). Komisjon võttis 22. juunil 2018 vastu soovituse võrdõiguslikkust edendavate asutuste suhtes kohaldatavate nõuete kohta, milles käsitletakse nende asutuste volitusi, sõltumatust, tõhusust ja koordineerimist ning koostööd. EQUINET on erilises olukorras, sest on ainus üksus, kes tagab võrdõiguslikkust edendavate asutuste meetmete koordineerimist. EQUINETi tegevuse koordineerimine on liidu diskrimineerimisvastase õiguse nõuetekohase rakendamise seisukohast kesksel kohal ja seda tuleks programmist toetada.
(97)

Selleks et tõhusalt hinnata programmi edu seatud eesmärkide saavutamisel, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte seoses X lisa muutmisega, et näitajaid vajaduse korral üle vaadata või täiendada ja täiendada käesolevat määrust seire- ja hindamisraamistiku kehtestamist käsitlevate sätetega. On eriti oluline, et komisjon korraldaks ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.
(9)

Võttes arvesse üleilmastumise ulatust ning maksupettuse, maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastu võitlemise tähtsust , tuleks programmis ka edaspidi ette näha võimalus kaasata väliseksperte finantsmääruse artikli 238 tähenduses. Väliseksperdid peaksid olema peamiselt valitsusasutuste esindajad, sh assotsieerumata kolmandatest riikidest, sealhulgas vähim arenenud riikidest, samuti rahvusvaheliste organisatsioonide, ettevõtjate, maksumaksjate ja kodanikuühiskonna esindajad. Vähim arenenud riigi all tuleks mõista ELi mittekuuluvat riiki või territooriumi, millel on õigus saada ametlikku arenguabi vastavalt nimekirjale, mille Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni arenguabi komitee on avalikult kättesaadavaks teinud ning mis põhineb Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni määratlusel. Eksperte tuleks eksperdirühmadesse valida vastavalt komisjoni 30. mai 2016. aasta otsusele, millega kehtestatakse horisontaalsed eeskirjad komisjoni eksperdirühmade loomiseks ja tööks. Ekspertide puhul, kes on ametisse määratud isikuliselt ja peavad tegutsema avalikes huvides sõltumatult, tuleks tagada, et nad on erapooletud, neil ei ole ametialase rolliga seoses võimalikke huvide konflikte ning nende valimist ja osalemist puudutav teave on avalikult kättesaadav.