ET Euroopa Liidu Teataja C 84/49

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Muudetud ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 1234/2007 seoses liidus enim puudustkannatavatele isikutele ette nähtud toiduainete jaotamisega”

KOM(2010) 486 lõplik – 2008/0183 (COD)

2011/C 84/11

Raportöör: Eugen LUCAN

Euroopa Parlament otsustas 23. septembril 2010 ja nõukogu 8. oktoobril 2010 kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikega 2 ja artikliga 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Muudetud ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 1234/2007 seoses liidus enim puudustkannatavatele isikutele ette nähtud toiduainete jaotamisega”

KOM(2010) 486 lõplik – 2008/0183 (COD).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis arvamuse vastu 15. detsembril 2010.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 468. istungjärgul 19.–20. jaanuaril 2011 (20. jaanuari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 150, vastu hääletas 4, erapooletuks jäi 14.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee arvates on liidu enim puudustkannatavatele isikutele mõeldud toiduabi jaotamise programm tõendus toiduainete turu majandusliku arengu ja Euroopa väärtuste (eelkõige solidaarsuse põhimõtte) edendamisest ELi enim puudustkannatavate ühiskonnarühmade hulgas. ELi kõikide kodanike ja eelkõige kehval järjel olevate inimrühmade toiduga varustatuse tagamine peab jääma ELi põllumajanduspoliitika üheks põhieesmärgiks. Komitee arvates aitab ELi enim puudustkannatavaid ühiskonnarühmi vaid selline põllumajanduspoliitika, millega edendatakse kõnealuses sektoris säästvat majanduskasvu.

1.2 Komitee peab Euroopa õigusraamistiku läbivaatamist kohaseks ja vajalikuks, arvestades asutamislepingu uusi sätteid ja arengusuundi ühtsel turul hindade, varude ja turupoliitika osas, aga ka iga liikmesriigi erivajadusi.

1.3 Arvestades, et ELis elab vaesuses üle 80 miljoni kodaniku (1) (üle 16 % Euroopa elanikkonnast), võttes arvesse vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta (2010) prioriteete ja asjaolu, et majanduskriisi tõttu võib üha rohkem ELi kodanikke jääda aina vaesemaks, toetab komitee Euroopa enim puudustkannatavatele isikutele mõeldud toiduainete jaotuskava jätkuvat elluviimist ning sellealast rahastamist ühise põllumajanduspoliitika eelarvest.

1.4 Komitee on seisukohal, et liidus enim puudustkannatavatele isikutele toiduabi jaotamise programm peab saama ühise põllumajanduspoliitika püsivaks osaks, kuna see vahend võimaldab parandada haavatavate isikute olukorda toiduainete hindade kõikumise korral. Samuti aitab programm siseturgu tasakaalustada ja stabiliseerida, kuna tegemist on sekkumisvarudest ja turult ostetud toodete jaotamisega, seega Euroopa põllumajandusest pärit toiduainetega. Komitee rõhutab vajadust säilitada sellised kaudsed turutoetused, mis on osa ühisest põllumajanduspoliitikast ja hädavajalikud nii puudustkannatavatele inimestele kui ka praeguse kriisiga silmitsi seisvatele põllumajandustootjatele.

1.5 Võttes arvesse, et toidupuudus puudutab rohkem kui 43 miljonit Euroopa kodanikku ja et enim puudustkannatavatele ühiskonnarühmadele mõeldud toiduabi jaotamise programmil on pikemas perspektiivis positiivne mõju, on komitee arvamusel, et toiduabi jaotamise programmil peaks olema alaliselt tugev eelarve.

1.6 Liikmesriikide ja Euroopa toiduabiprogrammide hindamisel tuleks toetuda kõikide kehval järjel olevate inimeste vajaduste hindamisele, arvestades ka kõige vaesemaid inimrühmi (tänavalapsed, kodutud, varjupaigataotlejad, ebaseaduslikult töötavad isikud või ebaseaduslikud sisserändajad jne), kes ei saa mingit abi tagatud miinimumsissetuleku kriteeriumi põhjal või kes tavaliselt ei kajastu ametlikus statistikas. Sotsiaalset tõrjutust saab ennetada ja selle vastu võidelda eelkõige kaasates puudustkannatavate isikute kõik rühmad. Nemad on Euroopa 2010. aasta prioriteet. Komitee kutsub liikmesriikide pädevaid asutusi üles arvestama puudustkannatavate isikurühmade määratlemisel nende andmebaasidega, milles kajastuvad ametlikust statistikast välja jäetud isikud. Need andmed on tavaliselt kättesaadavad valitsusväliste või heategevusorganisatsioonide statistikas.

1.7 Komitee soovitab komisjonil julgustada liikmesriike edendama riigiasutuste ja kodanikuühiskonna partnerlust, et soodustada võimalikult suurema arvu valitsusväliste organisatsioonide või vabatahtlike organisatsioonide osalemist toiduainete jaotamisel. Komitee on seisukohal, et Euroopa enim puudustkannatavatele isikutele mõeldud toiduabi programmiga saab täiendada sotsiaalteenuseid kehval järjel olevate inimeste sotsiaalse kaasamise raames.

1.8 Komitee on arvamusel, et valitsusvälised organisatsioonid ja heategevusorganisatsioonid, kes pakuvad nii toiduabi kui ka hooldus- või sotsiaalabiteenuseid (eriti need, kes avavad kõige puudustkannatavate inimeste jaoks varjupaiku, sotsiaalsööklaid või päevakeskusi), peaksid saama toetust oma halduskulude katmiseks.

1.9 Komitee tervitab komisjoni algatust lisada muudetud ettepanekusse Euroopa Parlamendi muudatusettepanek, milles soovitatakse hüvitada heategevusorganisatsioonidele haldus- ja laokulud.

1.10 Riiklik kaasrahastamine võib praeguse majanduskriisi ajal – eriti liikmesriikides, kus sissetulekud elaniku kohta on väikesed ja kus on puudustkannatavaid inimesi väga palju – muuta Euroopa programmi bürokraatlikuks ja mittetoimivaks. Komitee on seisukohal, et see kahjustaks ELi enim puudustkannatavaid inimrühmi ja oleks vastuolus sotsiaalse kaasamise põhimõtetega, mida edendatakse vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta raames.

1.11 Komitee leiab, et puudustkannatavate inimeste toiduabiprogramm peab saama Euroopa programmiks, mida rahastatakse 100 % ulatuses ühise põllumajanduspoliitika eelarvest. Praegu kannavad programmi elluviimisega seotud erikulusid (toiduainete ladudesse transportimise kulud, halduskulud, transpordikulud, laokulud, käibemaks, toiduabi täiendavate sotsiaalteenuste kulud) liikmesriigid koos riikides tegutsevate heategevusorganisatsioonidega.

2. Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta (2010) prioriteet on abi kehval järjel olevatele inimestele, kaasa arvatud neile, keda ähvardab toidupuudus.

2.1 ELis elab vaesuses 80 miljonit kodanikku (2). Vaesus ohustab 16 % Euroopa elanikkonnast ja nendest rohkem kui 43 miljonit kodanikku ähvardab toidupuudus. 2006. aastal oli ELis toidupuuduse ohus oleva elanikkonna osakaal kahe protsendi (Taani) ja 37 protsendi (Slovakkia) vahel. ELis on vaesuse määr vähemalt seitsmes liikmesriigis üle 20 %. Poolas on koguni 11 miljonit ja Saksamaal 9 miljonit vaesuse piiril elavat inimest. See statistika on kindel tõend toiduabi vajalikkuse kohta.

2.2 Inimrühmad, keda ebapiisava või ebasobiva toidu tõttu alatoitumine kõige enam ohustab, on vaeste perede lapsed, eakad, kodutud, varjupaigataotlejad ja ebaseaduslikult töötavad sisserändajatest töötajad, puudega täiskasvanud või lapsed. Teatud liikmesriikides saab osa toiduabi saajatest ka tagatud miinimumsissetuleku kriteeriumi põhjal antavat sotsiaalabi.

2.2.1 Komitee juhib tähelepanu asjaolule, et suurel osal puudustkannatavatest inimestest, eelkõige kodututel, varjupaigataotlejatel ja ebaseaduslikult töötavatel isikutel või ebaseaduslikel sisserändajatel, puudub igasugune sotsiaalkaitse ning nad ei kajastu riikide statistikas. Kõigil neist ei ole isikut tõendavaid dokumente, nii et on raske hinnata nende sotsiaalseid vajadusi ja toiduvajadusi. Asjakohase hindamise saaks läbi viia koostöös valitsusväliste või heategevusorganisatsioonidega.

2.2.2 Komitee soovitab pöörata erilist tähelepanu vaestest peredest pärit lastele, sest nende toitumisharjumused võivad põhjustada tulevikus terviseprobleeme, samuti kognitiivsete võimete vähest arengut ja õppimisvõime puudulikkust. Seda silmas pidades pooldab komitee toiduabina antavate toiduainete mitmekesistamist ja sellesse puu- ja köögiviljade lisamist.

2.3 Vaesuse vastu võitlemine on vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta (2010) raames kollektiivne kohustus. Sotsiaalse kaasamise ja vaesusevastase võitluse edendamise strateegias on mitu prioriteeti:

— aktiivne kaasamine, mis põhineb miinimumsissetuleku tagamisel, tööturule naasmisel, ühiskonnaellu taaslülitumist soodustavate sotsiaalteenuste pakkumisel;

— võitlemine laste vaesuse vastu;

— inimeste tõrjutuse vältimine eluaseme saamisel ja kodutute tõrjutuse vältimine (3).

Selles perspektiivis tuleb toiduabi pakkuda koos hooldus-, haridus- ja sotsiaalabiteenustega, et liikuda puudustkannatavate isikute eri inimrühmade tööalase ja sotsiaalse integratsiooni suunas.

3. Komisjoni ettepanek

3.1 Praegune toiduabi jaotamise programm põhineb liidu sekkumisvarudest pärit toodete jaotamisel ja ajutiselt ka turult toiduainete ostmisel. Järjestikuste ühise põllumajanduspoliitika reformide ja hindade soodsa arengu tõttu on sekkumisvarud siiski järk-järgult vähenenud ja olemasolevate toodete mitmekesine valik on vähenenud. Järelikult peab ostmine turult saama samuti alaliseks abikava varustamise allikaks, et täiendada sekkumisvarusid asjakohaste varude puudumise korral.

3.1.1 Ettepanek muuta algmäärust hõlmab sätteid dokumendi vastavusse viimiseks Euroopa Liidu toimimise lepinguga ja olulisi muudatusi seoses kavandatavate põllumajanduslike meetmetega, et ühtlustada toiduabi jaotamise programmi rakendamist kõigis liikmesriikides.

3.1.2 Komisjon on teinud ettepaneku vaadata toiduabi jaotamise programm läbi järgmiste elementide põhjal: varustamise kaks allikat (toiduaineid hangitaks sekkumisvarudest või turult ostes), jaotatavate toiduainete mitmekesisem valik ja selgemad prioriteedid, pikaajaline eesmärk (3 aastat), kaasrahastamise kehtestamine (2010/2012 kava jaoks oleks ühenduse kaasrahastamise määr 75 % ja vastav määr Ühtekuuluvusfondist rahastatavates liikmesriikides 85 %. 2013/2015 kavast alates oleksid ühenduse kaasrahastamise määrad vastavalt 50 % ja 75 %).

4. Üldised ja konkreetse märkused

4.1 Enim puudustkannatavatele isikutele toiduainete jaotamise programm käib 20-s liikmesriigis. Enamikus neist jagatakse abisaajatele toiduaineid partnerluses valitsusväliste organisatsioonide ja nende abiga.

4.2 2006. aastal sai toiduabi programmist toetust 13 miljonit inimest 15-s liikmesriigis. 2008. aastal osales 19 liikmesriiki vabatahtlikus projektis, mille eelarve oli 305 miljonit eurot. Toiduabi jaotamise programmi eelarve kasvas 2009. aastal 500 miljoni euroni. Eraldised on ette nähtud 20-le programmis osalevale liikmesriigile.

4.3 Majanduskriis, töökohtade vähenemine ja teatud põhitoiduainete hinna tõus on suurendanud haavatavate inimrühmade hulka. Hinnanguliselt kasvab puudustkannatavate inimeste arv pidevalt.

4.4 Täielik rahastamine (100 % ulatuses) või kaasrahastamine?

4.4.1 Komisjoni arvates toetataks kaasrahastamisega programmi ühtekuuluvuse aspekti, tagataks otstarbekas kavandamine ja tõhustataks koostoimeid. Komisjon soovib eelarvetasakaalu ja liikmesriikide vastutustaseme suurenemist. Komisjon tervitab asjaolu, et kaasfinantseerimise põhimõtte kehtestamisega tagatakse programmile suurem eelarve.

4.4.2 Euroopa Komisjon võtab oma arvutustes muutujana arvesse heategevusorganisatsioonide eraannetused, mida võib pidada osaks liikmesriikide kaasrahastamisest. Komitee arvates võiks heategevusorganisatsioonide vabatahtlik töö olla mõõdetav ja kuuluda kaasrahastamise alla.

4.4.3 Euroopa Parlament teeb ettepaneku, et toiduainete jaotamise programmi rahastataks 100 %-liselt ELi eelarvest, kuna juhul, kui programm nõuab kaasrahastamise künnise kohaldamist, ei saa mõned liikmesriigid programmis osaleda. Komitee on seisukohal, et liikmesriikidel, kes ei suuda rahaliste vahendite puudumise tõttu tagada vajalikku kaasrahastamise taset, ei ole võimalik konkreetselt ellu viia programmi eesmärke: turu tasakaalustamine ja sotsiaalsed aspektid.

4.4.4 Komitee on seisukohal, et kaasrahastamissüsteemi kohaldamisel võivad toiduabiprogrammist välja jääda kõige vaesemad abisaajad liikmesriikidest, kus sissetulek elaniku kohta on väike.

4.4.5 Komitee juhib tähelepanu asjaolule, et Euroopa 2010. aasta üks eesmärke ongi just tõrjutusega võitlemine. Kaasrahastamise nõue võib aga põhjustada teatud puudustkannatavate rühmade sotsiaalset tõrjutust Euroopas just aastal, mil sotsiaalne kaasamine on üks eesmärkidest.

4.4.6 Komitee rõhutab, et kaasrahastamise korral süvenevad sotsiaalsed probleemid ja toiduvaesus. Sel puhul suunduks osa enim puudustkannatavatest inimestest liidusisese vaba liikumise raames ELi jõukamatesse riikidesse. Tegelikkuses kanduksid Euroopa mõnede kodanike toiduvaesusega seonduvad probleemid kõige vaesematest piirkondadest sellistesse piirkondadesse, kus sissetulek elaniku kohta on suurem.

4.4.7 Praeguses majanduskriisi olukorras on komitee seisukohal, et enim puudustkannatavatele isikutele mõeldud toiduabiprogramm peaks olema Euroopa programm, mida rahastatakse 100 %-liselt ühise põllumajanduspoliitika eelarvest.

4.5 Komitee pooldab komisjoni ettepanekut osta toiduaineid ainult Euroopa turult, et samal ajal toetada kaudselt Euroopa põllumajandustootjaid.

4.6 Toiduabiprogrammis pakutavate toiduainete mitmekesistamine

4.6.1 Kuigi tasakaalustatud toitumist on raske saavutada, sest enamik toiduabi tuleb sekkumisvarudest, pooldab komitee kõige mitmekesisemate ja võimalikult tervislike toiduainetega varustamist, võttes arvesse toitumissoovitusi ja toitumise suuniseid ELi elanikele.

4.6.2 Komitee toetab toiduabimeetmete ühendamist sotsiaalabimeetmetega ja soovitab jagada toiduabi sageli (ja mitte erandkorras) eelkõige kohtades, kus valitsusvälised organisatsioonid ja riigiasutused pakuvad täiendavaid teenuseid (vastuvõtt, hooldus, haridus, kutsekoolitus, sotsiaalne kaasamine jms).

5. Kodanikuühiskonna, vabatahtlike ja heategevusorganisatsioonide osalemine ja roll

5.1 Euroopa Komisjon korraldas 30. juunil 2010 toiduabi jaotamise programmi rakendamises osalejate koosoleku. Sellel koosolekul osalesid kaheksateist 15-s liikmesriigis tegutsevat valitsusvälise organisatsiooni esindajat, Euroopa organisatsiooni EPHA (European Public Health Alliance – Euroopa rahvatervise liit) esindajad ning teenindus- ja makseasutuste esindajad.

5.2 Euroopas tegutseb valitsusväliseid organisatsioone (4), kes pakuvad puudustkannatavatele inimestele toiduabi üldiste sotsiaalteenuste osana, et saavutada üha paremat sotsiaalse kaasatuse taset.

5.3 Heategevusorganisatsioonid saavad projekti mõju kõige paremini hinnata, sest neil on puudustkannatavate inimeste rühmadega otsekontaktid. Heategevusorganisatsioonid on öelnud, et mõned programmi abisaajad soovitavad laiendada jaotatava toidu valikut, et saavutada tasakaalustatud toitumine, luua õiguslikud alused traditsiooniliste kohalike toodete jagamiseks ning pikendada programmi rakendusperioodi.

5.4 Valitsusväliste organisatsioonide ja arvukate vabatahtlike osalemine näitab, et Euroopa kodanikuühiskond on enim puudustkannatavate inimeste olukorra suhtes vastuvõtlik ja avaldab neile oma toetust. Komitee on seisukohal, et subsidiaarsuse põhimõtet järgitakse siis, kui liikmesriikidel on vabadus määratleda menetlused ja vajalikud kriteeriumid nende organisatsioonide määramiseks, kes osalevad programmi rakendamisel. Samuti kuulub liikmesriikide pädevusalasse toiduabi saajate valimine. Kõnealuse toiduabi jaotamise programmiga edendatakse koostöösidemeid heategevuslike organisatsioonide ja riigiasutuste vahel.

5.5 Mõnes ELi riigis osaleksid valitsusvälised ja heategevusorganisatsioonid programmis rohkem, kui oleks piisavalt rahalisi vahendeid halduskulude katmiseks. Komitee kiidab heaks komisjoni algatuse lisada oma muudetud ettepanekusse Euroopa Parlamendi muudatusettepanek, milles nõutakse, et heategevusühenduste halduskulusid ning lao- ja transpordikulusid (ladude ja jaotuspunktide vahelisel transpordil) saaks hüvitada (vt muudetud määruse artikli 27 lõige 7).

Brüssel, 20. jaanuaril 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) http://www.2010againstpoverty.eu/about/?langid=en

(2) Ibidem.

(3) Ibidem.

(4) Näiteks tegeleb Poolas toiduabi programmi rakendamisega 44 piirkondlikku esindust, 100 Caritase keskust, 4 500 töötajat ja 70 000 vabatahtlikku. Heategevusorganisatsiooni Caritas Poola esindus hakkas abipogrammis osalema 2004. aastal. Caritasel on 44 ladu ja 20 külmladu. Poola Caritas täpsustab, et organisatsiooni väljakutsed on edaspidi programmi juhtimine, toiduainete transport ja põhivara soetamine.