KOMISJONI TEATIS

EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

„Progressi võimaldavate tehnoloogiate Euroopa strateegia – võimalus majanduskasvuks ja uuteks töökohtadeks”

(EMPs kohaldatav tekst)

1.1. Sissejuhatus

EL kavatseb pidada sammu oma peamiste rahvusvaheliste konkurentidega ja saavutada oma strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid. Peamise tegurina selle saavutamiseks tuleb maailmaklassi konkurentsivõimeliste tööstusharude abil tegeleda suurte ühiskondlike väljakutsetega. Euroopa Liidu võime arendada ja tööstuslikult kasutada progressi võimaldavaid tehnoloogiaid (PVTd) aitab oluliselt kaasa jätkusuutlikule konkurentsivõimele ja majanduskasvule.

Euroopa Komisjon on veendunud, et lisaks eelarve konsolideerimise põhivajadusele tuleb teha täiendavaid jõupingutusi, tugevdamaks majanduskasvu, konkurentsivõimet ja uute töökohtade loomist. 2012. aasta märtsikuisel Euroopa Ülemkogul kinnitasid Euroopa liidrid selle lähenemisviisi ja soovitasid eelkõige tugevdada PVTsid[1].

Käesoleva teatisega visandatakse PVTde jaoks ühtne strateegia, et võimaldada maksimaalselt ära kasutada ELi potentsiaali konkurentsiturgudel. Lisaks antakse teatises esimese, 2009. aasta PVTde teatise[2] järel Euroopa Parlamendile ja nõukogule tagasisidet ning vastatakse progressi võimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemelise eksperdirühma[3] soovitustele.

2.2. Majanduslik kontekst – PVTde roll ELi majanduskasvu tugevdamisel

Komisjoni määratluse kohaselt on PVTd „teadmistemahukad ja neid iseloomustab intensiivne teadus- ja arendustegevus, kiired innovatsioonitsüklid, suured kapitalikulud ja tippkvalifikatsiooniga tööjõud. Nad võimaldavad protsesside, kaupade ja teenuste innovatsiooni kõikides majandusvaldkondades ning nad on süsteemse tähtsusega. Nad on multidistsiplinaarsed, puudutavad mitmeid tehnoloogiavaldkondi ja nad on suunatud konvergentsi ja integratsiooni poole. Võtmetehnoloogiad võivad aidata teiste valdkondade juhtivatel tehnoloogiaarendajatel nende uurimistegevuse saavutusi ära kasutada.”[4] ELi PVTdena on kindlaks määratud mikro- ja nanoelektroonika, nanotehnoloogia, fotoonika, kõrgtehnoloogilised materjalid, tööstuslik biotehnoloogia ning uudsed tootmissüsteemid (nn valdkonnaülesed PVTd), võttes aluseks praegused teadusuuringud, turusuundumuste majandusliku analüüsi ning nende panuse ühiskondlike väljakutsetega toimetulemisse.

PVTd on innovatsiooni peamised allikad. Need kujutavad endast hädavajalikku tehnoloogiat, mis hõlmavad väga erinevaid tooterakendusi, näiteks töötada välja vähese CO2-heitega energiatehnoloogiaid, parandada energia- ja ressursitõhusust, tugevdada võitlust kliimamuutuse vastu või võimaldada tervena vananemist.

Kuigi PVTde täpsest turupotentsiaali on raske kindlaks määrata nende olemusliku võime tõttu võimaldada arenguid kõikides tööstusharudes ja sektorites, on nende otsene majanduslik mõju märkimisväärne. Komisjoni koostatud Euroopa konkurentsivõime 2010. aasta aruande kohaselt oli globaalne turumaht jooksevhindades 646 miljardit eurot (2006/2008 paiku), mis hinnangute kohaselt kasvab aastaks 2015 üle ühe triljoni euroni [5].

PVTdesse tehtud investeeringute sotsiaalne kasu on märkimisväärne. Juhtumiuuringutest ilmneb, et riiklikud investeeringud võivad võrreldes esialgse investeeringuga anda rohkem kui neljakordset tulu täiendavate maksude ja sotsiaalkindlustusmaksetena[6]. Veelgi märkimisväärsemad on PVTde rakendused, mis otse ja kaudselt tugevdavad konkurentsivõimet ning loovad uusi töökohti, majanduskasvu ja jõukust[7].

PVTd on mitmel viisil seotud paljude erinevate tööstuslike väärtusahelate ja sektoritega. Need loovad uusi väärtusi kogu ahela ulatuses – alates materjalidest (seadmete kaudu) kuni toodete ja teenusteni. Euroopa tööstusharude läbipõimituse ja süsteemse tähtsuse tõttu kiirendavad PVTd tööstusliku baasi tugevdamist ja moderniseerimist ning juhivad tulevikus täiesti uute tööstusharude arendamist.

Seda sektoriülest ja mitmekülgset rolli kajastavad mitmesugused PVTde valdkonnas tegutsevad VKEd ja loodavate kõrgetasemeliste töökohtade arv. Näiteks töötas tööhõive hinnangute kohaselt üksnes nanotehnoloogia valdkonnas maailmas 2008. aastal 160 000 töötajat. See tähistab 2000. aastaga võrreldes 25 %-list kasvu[8]. Mikro- ja nanoelektroonika tööstusharu ja sellega loomuldasa seotud IKT-järgtööstused lõid Euroopas viimasel kümnendil üle 700 000 täiendava töökoha, näidates suundumust rohkem teenustele orienteeritud ja kõrgelt kvalifikatsiooni nõudvate töökohtade suunas ning kiiret kriisijärgset taastumist[9]. Tööstuslikku biotehnoloogiat peetakse peamiseks biotehnoloogia PVTks. Hinnangute kohaselt toob iga selle valdkonna teadusuuringutesse ja innovatsiooni investeeritud euro kümnekordset tulu[10]. VKEd on innovatsiooni ja tööhõive juhtiv jõud Euroopas ning PVTde valdkonna uute töökohtade põhilootus. Fotoonikasektoris on suurem osa 5 000 Euroopa äriühingust VKEd. Saksamaal on 80 % nanotehnoloogia valdkonnas tegutsevatest ettevõtetest väikesed või keskmise suurusega[11].

3.3. Olukorra analüüs – tugevad küljed ja konkurentsieelise kaotamise oht

Euroopa Liit on PVTde arendamises ülemaailmne liider. Liidul on kõik vajalikud omadused juhtpositsioonile jäämiseks. Euroopa konkurentsivõime 2010. aasta aruandes ja progressi võimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemelise eksperdirühma aruandes kinnitatakse patendiandmetele tuginedes, et ELil on tugev konkurentsieelis: tegemist on ainukese piirkonnaga, kes kontrollib kõiki kuut PVTd. Aastate jooksul on Euroopa tugev teadus- ja arendusbaas olnud esirinnas kõigi kuue PVT osas ja säilitanud juhtpositsiooni 32 %-ga maailma patenditaotlustest aastatel 1991−2008[12]. Kõnealustest tugevatest külgedest olenemata ei kasuta EL oma teadmistebaasi ära.

Nagu osutati 2009. aasta võtmetehnoloogiate teatises ja kinnitati progressi võimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemelise eksperdirühma aruandes, ei oska EL oma teadmistebaasi toodetesse ja teenustesse suunata. PVTdega seonduv tootmine kahaneb[13] ning ELi patente kasutatakse üha rohkem väljaspool ELi. 2011. aasta Euroopa innovatsioonitegevuse tulemustabelist ilmnevad samasugused suundumused ja negatiivne mõju VKEdele[14]. Progressi võimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemeline eksperdirühm nimetas põhiteadmiste tootmise ja nende toodeteks ja teenusteks turustamise vahelist lõhet surmaoruks. Vajadust kiiresti tegutseda näitavad ka hiljutised arengud tööpingitööstuses, mis on üks peamistest PVTde rakendussektoritest: Euroopa osakaal ülemaailmses tootmises langes 2008. aasta 44 %-lt 33 %-le 2010. aastal Aasia konkurentide (Hiina (sh Taiwani) ja Korea) kasuks[15]. PVTdega seotud tootmise puudumine on ELile veelgi kahjulikum kahel põhjusel: esiteks jäädakse lühemas perspektiivis ilma võimalustest kasvuks ja uute töökohtade loomiseks; teiseks võib pikemas perspektiivis tekkida teadmiste loomise puudujääk, kuna teadus- ja arendustegevus ja tootmine on lahutamatult seotud, vastastikku tugevdava toimega ning leiavad tihti aset teineteise vahetus läheduses.

EL ei ole piisavalt ja õigel ajal kaubanduslikult kasutanud oma suurepärast teadusbaasi PVTde alal järgmistel põhjustel.

Alles hiljuti ei olnud ELis PVTde jaoks ühist määratlust või arusaama. 2009. aasta võtmetehnoloogiate teatises määratleti ELi progressi võimaldavad tehnoloogiad esimest korda ning toetati ühise arusaama väljatöötamist liikmesriikide tasandil. Selles määratleti ka peamised poliitilised põhimõtted, et kiirendada PVTde tööstuslikku kasutuselevõttu. Jõusolevad poliitilised meetmed PVTde 1) sünergilise mõju ärakasutamiseks ja 2) nende turustusvalmiduse kiirendamiseks olid ebapiisavad

Tänapäeva kõige innovaatilisemates toodetes, olgu need nutitelefonid või elektriautod, kasutatakse samal ajal mitut PVTd nii eraldi kui ka integreeritud osadena. Seega on oluline PVTsid kombineerida, et tagada nende maksimaalne sünergiline mõju. Kuigi juba praegu tehakse ühiseid jõupingutusi eelkõige tööstussektoriga avaliku ja erasektori vahelise partnerluse ja Euroopa energiatehnoloogia strateegiline kava (SET-kava)[16] raames, tuleb individuaalsete PVTde interdistsiplinaarsust tugevdada kogu väärtusahela ulatuses ning seega on vaja integreeritud lähenemisviisi PVTde toetamiseks.

PVTde õigeaegseks turustamiseks on vaja välja töötada kõrge riskiga tooteesitluse ja kontseptsioonide toimivuse projektid. Komisjoni juhtalgatuses „Innovatiivne liit”[17] kinnitati seda lähenemisviisi ja algatuse „Horisont 2020” kohastes ettepanekutes[18] nähti ette tooteesitlemisega seotud tegevused selle raamistiku alusel. Rakendusuuringute ja tootearendustegevuse (mis on tihti kordades mahukamad kui alusuuringud) ulatus ja kulud eeldavad riiklike ressursside tõhusamat kasutamist ja koordineerimist. Lisaks on innovatsiooniprojektid turule lähemal ning kui need kujutavad endast riigiabiprojekte, siis kohaldatakse nende suhtes riigiabieeskirju.

PVTdel põhinevad tooted on väga kapitalimahukad. Nende puhul on teadusuuringuteks ja innovatsiooniks kuluv aeg pikk ja tootmisprotsess hõlmab keerukaid montaažimeetodeid. Seega seostuvad PVTd erainvestorite jaoks erakordselt kõrgete riskidega. Kui sellele lisada ELis valitsev puudulik juurdepääs riskikapitalile, millest iduettevõtted ja VKEd eriti sõltuvad, seisame silmitsi tõsiasjaga, et mitmesugused innovaatilised lahendused ei jõua kunagi turule. Majanduskriisi raames on olukord muutunud veelgi kriitilisemaks. Näiteks 2000. aastal koguti Euroopas 22 miljardi euro ulatuses riskikapitali. 2010. aastal koguti üksnes 3 miljardit eurot. Pidades ilmas praegusi riigieelarvelisi piiranguid, on ülioluline ühendada ja koordineerida eelarvelised vahendid erinevate ELi meetmete lõikes, et võimaldada nende tõhusaimat ja eesmärgistatuimat kasutust.

ELi siseturu killustatus, koordineerimisvead ja muud takistused tõhusale konkurentsile PVTde turgudel (nt turutõkked) pidurdavad PVTde kasvupotentsiaali. Tegemist on maailma suurima integreeritud turuga, mis on innovatsioonile vastuvõtlik ning milles osalevad maailma juhtivaimad tootjad mootorsõiduki-, kemikaali-, lennundus-, tervishoiu- ja energiatööstuses, kellest paljud kasutavad oma toodetes PVTsid. Seega pakub ELi tööstuslikus väärtusahelas osalejate vaheline koostöö hulgaliselt võimalusi partnerluseks ja turulepääsuks. Paljud neist võimalustest jäävad kasutamata teabe asümmeetria tõttu, eriti iduettevõtete ja VKEde puhul, kes seisavad silmitsi turule sisenemise tõketega ja omavad kõrgeid tehingukulusid õigete partnerite leidmisel.[19]. Seega on vaja, et ELis PVTde arendamist ja kasutamist käsitlevate andmete voog oleks tõhusam ja läbipaistvam. Liikmesriikide vahel valitsevatest regulatiivsetest erinevustest, diskrimineerivast jõustamisest ja muus vormist omavolist ülesaamine võib veelgi aidata saavutada siseturu pakutavat potentsiaali. Tuleb tugevdada eri regioonide ja liikmesriikide vahelist koostööd.

ELi peamiseks probleemis on sellise oskustööliste ja ettevõtjate vähesus, kes on võimelised hakkama saama PVTde multidistsiplinaarse iseloomuga. E-oskuste valdkonnas langeb informaatika eriala lõpetanute arv, kuigi aastaks 2015 on ELis vaja kuni 700 000 IKT töötajat. Täpsemalt on aastal 2015 Euroopas PVTde nanotehnoloogia valdkonnas hinnanguliselt vaja 400 000 töötajat[20]. Fotoonika puhul on hinnangute kohaselt vaja 80 000 täiendavat kvalifitseeritud eksperti,[21] et tulla toime tööstusharu ennustatava kiire kasvuga ja kvalifitseeritud töötajate pensionilejäämisega.

Seega on vaja ühtset Euroopa strateegiat, et neist probleemidest jagu saada ja kasutada täiel määral ära Euroopa Liidu tugevad küljed majanduskasvu ja uute töökohtade loomise soodustamiseks.

4.4. Edasine tegevus – Euroopa PVTde strateegia

PVTdega seonduvad meetmed on praegu väga killustunud (ELi, riiklike ja piirkondlike asutuste vahel). Käesoleva teatise üldeesmärk on luua sünergiad ELi poliitikate ja meetmete vahel ning tagada ELi ja riiklike meetmete koordineerimine.

Lisaks sellele, et käesoleva, kõiki PVTsid hõlmava horisontaalse strateegia puhul on tegemist poliitikaraamistikuga algatuste jaoks, milles käsitletakse konkreetseid tehnoloogiaid üksikasjalikumalt,[22] on selle kõige kaugeleulatuvam eesmärk joondada jõupingutused, et kasutada riiklikke vahendeid eesmärgistatult ja tulemustele orienteeritult. Kuigi uue raamistikuga ei tehta ettepanekut suurendada PVTde riiklikku rahastamist, võimaldatakse sellega neid vahendeid tõhusamalt ja produktiivsemalt kasutada.

Komisjon on PVTsid juba nimetanud prioriteetseks valdkonnaks oma strateegias „Euroopa 2020” ja selle juhtalgatustes[23] ning teeb nüüd ettepaneku Euroopa PVTde strateegia kohta, mis põhineb kolmel sambal: tehnoloogilised uuringud, tooteesitlus ja konkurentsivõimeline tootmistegevus.

PVTde strateegia aitab täielikult ümber pöörata töötleva tööstuse ümberpaigutamiste ja tegevuse lõpetamise suundumust ning kiirendada ELis PVTde ülekandmist ja kasutamist, et soodustada majanduskasvu ja töökohtade loomist.

EL ei suuda siiski nende väljakutsetega üksi silmitsi seista. PVTde kasutuselevõtmiseks on vaja terviklikku lähenemisviisi. ELi meetmetel ei ole jõudu, kui neid ei ühtlustata ega täiendata riigi ja piirkonna tasandi meetmetega. Komisjoni 2012. aasta majanduskasvu analüüsis[24] rõhutati, et on vaja kiirendada riikide jõupingutusi, et edendada jätkusuutlikku kasvu ja konkurentsivõimet struktuurireformiga. Kuna PVTde puhul on tegemist uute toodete ja teenuste arendamist juhtiva jõuga, on ELi liikmesriikidel suur huvi nende prioritiseerimise vastu. Riikide jõupingutusi tuleks intensiivistada, et kohandada tööstuslikku innovatsioonipoliitikat ja seada sisse asjakohased mehhanismid.

Lisaks peavad ELi sidusrühmad, eelkõige tööstussektor, täitma oma ülesandeid. Komisjon on näidanud oma valmisolekut edendada riskantsemaid ja kulukamaid innovatsiooniprojekte, mis on turule lähemal ja mis on ELi konkurentsivõime seisukohast eriti olulised. Ajal, mil riikide rahalised võimalused on piiratud, on veelgi enam oluline, et riigi vahendid tooksid investeeringutulu majanduskasvu ja töökohtade loomise soodustamiseks. Kõrgetasemelise eksperdirühma liikmed on selles kontekstis kokku leppinud sidusrühmade kohustustes luua tööstuslikud katseliinid. Nende kohustuste alusel oodatakse tööstuse sidusrühmadelt, et nad töötaksid välja ja allkirjastaksid omavahelise vastastikuse mõistmise memorandumi, mis peaks väljendama nende kohustust anda PVTde kaudu oma panus Euroopa 2020. aasta tööhõive ja majanduskasvu strateegiasse.

Erilist tähelepanu tuleb pöörata sellele, et ELi, riikide ja piirkondade poliitiliste otsuste tegijatel oleksid õiged vahendid ja kehtiv õigusraamistik, et kõiki PVTde teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni olulisi etappe saaks arendada viisil, mille puhul on tagatud konkurentsiturgude tõhus toimimine.

Käesoleva teatise strateegia eesmärgid: · keskendada ELi poliitikad järgmises mitmeaastases finantsraamistikus teadusuuringutele ja innovatsioonile ning ühtekuuluvuspoliitikale ning prioritiseerida EIP laenutehinguid PVTde kasutamise soodustamiseks; · tagada EL ja riikide meetmete koordineerimine, et saavutada nende meetmete vaheline sünergia ja vastastikune täiendavus ning anda vajaduse korral vahendid ühiskasutusse; · moodustada väline PVTde töörühm, kes annab komisjonile nõu PVTdega seonduvate poliitikaküsimuste alal; · mobiliseerida olemasolevad kaubandusmeetmed, et tagada aus konkurents ja võrdsed rahvusvahelised tingimused.

5.5. PVTde integreeritud raamistik

Komisjon võttis arvesse vajadust käsitleda PVTsid sidusalt oma ettepanekutes ELi uue põlvkonna rahastamisprogrammide kohta.

Komisjon on järgmises mitmeaastases finantsraamistikus teinud ettepaneku ELi vahendite tasakaalustatuma ja tõhusama eraldamise kohta PVTde teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni kõikide etappide jaoks. Algatuse „Horisont 2020” kohaste meetmete puhul kohandatakse seega ELi ühtekuuluvuspoliitikat (struktuurifondid) ja Euroopa Investeerimispanga grupi poliitilisi põhimõtteid ning neid kooskõlastatakse hoolikalt, et need annaks oma panuse Euroopa PVTde strateegiasse.

Sellise koordineerimise põhielement seisneb ELi käsutuses olevate rahastamisvahendite mõju suurendamises. Sel eesmärgil võimaldatakse uue ühtekuuluvuspoliitika jaoks kavandatava ühissätete määrusega[25] PVTde projektide kombineeritud rahastamist algatuse „Horisont 2020”, struktuurifondide ja EIP laenude kaudu. Lisas esitatud skeemiga selgitatakse, milline roll on kõigil kõnealustel vahenditel, mis ühtlasi täiendavad üksteist ja toetavad PVTdega seotud algatusi.

Samuti tuleks julgustada riigihangete kasutamist innovatsiooni puhul, eriti juhul, kui on tegemist turustamiseelse hankega. Riigihanked moodustavad 19 % ELi SKPst ning need mängivad ettevõtete jaoks olulist rolli teatavates nišisektorites, mis kasutavad PVTsid.

Kui PVTde rahastamiseks kasutatakse riiklikke vahendeid, peavad need olema suunatud selliste väljaselgitatud turutõkete kõrvaldamisele, mis takistavad PVTde arendamist ja kasutamist. Kuna moonutamata konkurents on PVTdesse investeerimist kõige tõhusamalt soodustav tegur, peab see rahastamine olema kooskõlas riigiabieeskirjadega, et vältida selliseid konkurentsimoonutusi nagu erasektori rahaliste vahendite massiline väljatõrjumine, mittetulemuslike turustruktuuride loomine või ebatõhusate äriühingute säilitamine. Praegused makromajanduslikud tingimused eeldavad, et pööratakse erilist tähelepanu riikliku rahastamise tõhusale kavandamisele ja asjaomaste otsuste tegemisele, et tagada suurim kasu majanduskasvu ja tööhõive jaoks.

Komisjoni eesmärk on ühtsust veelgi parandada ja toota sünergiaid, nagu kirjeldatakse järgmistes peatükkides.

5.1.5.1. PVTdega seotud teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamine – integreeritud lähenemisviis

Algatuse „Horisont 2020”[26] puhul on tegemist uue raamprogrammiga, mis esmakordselt ühendab kogu väärtusahelat hõlmavaid teadusuuringuid ja innovatsiooni. Sellega toetatakse teadusuuringute ja innovatsioonitegevuste integreerimist ning võimaldatakse seega muuta teadmised turustatavateks toodeteks ja teenusteks.

Algatuses „Horisont 2020” pööratakse erilist tähelepanu PVTde arendamisele ja kasutamisele ning rõhutatakse nende tähtsust majanduskasvu ja tööhõive jaoks. PVTd kujutavad endast komisjoni ettepaneku haru „Juhtpositsiooni saavutamiseks progressi võimaldava ja tööstusliku tehnoloogia” (‘Leadership in Enabling and Industrial Technologies’ (LEIT)) suurimat komponenti oma kavandatud kombineeritud sihtotstarbelise eelarvega 6 663 miljardit eurot. Selle prioriteetse haru jaoks on tehtud ettepanek süsteemse lähenemisviisi kohta, mis hõlmab strateegilisi ja tegevuseesmärke kõigi kuue PVT jaoks. See hõlmab toetust nii tehnospetsiifilistele kui ka multidistsiplinaarsetele teadusuuringutele ning, mis kõige olulisem, tugevalt integreeritud lähenemisviisi.

Integreeritud lähenemisviis on vajalik selleks, et tõhusalt muuta teadusuuringud ja tehnoloogiaarendus turustatavateks toodeteks ja majanduskasvuks. Seda lähenemisviisi saab tõhusalt rakendada innovatsioonile orienteeritud Euroopa tehnoloogiaplatvormide ning avaliku ja erasektori partnerluste kaudu. Need hõlmavad ENIACi ühisalgatust nanoelektroonika valdkonnas, partnerlust „Tuleviku tehased” ning avaliku ja erasektori partnerlust „Energiatõhusad ehitised”. Samuti võib „Horisont 2020” alusel algatada uusi avaliku ja erasektori algatusi, mis on seotud fotoonika ja töötleva tööstusega. Avaliku ja erasektori partnerlused peavad vastama algatuses „Horisont 2020”[27] sätestatud kriteeriumidele ning need peavad põhinema kompetentsusel ja keskenduma tõeliselt piiriülestele elementidele, et tugevdada EL teadmistebaasi, leida täiendavaid investeeringuid teadusuuringutesse ja innovatsiooni, pidada kinni pikaajalistest tööstuslikest kohustustest seoses ühise visiooniga ning töötada selgelt ühiste sihtide saavutamise suunas ning jälgida kokkulepitud eesmärkide saavutamist.

Kuigi eraldiseisvana peetakse PVTsid hädavajalikeks innovatsiooniallikateks, on erinevate PVTde vastastikune täiendamine väga oluline eelkõige uurimis- ja arendustegevusest katse- ja tööstuslikule tootmisele üleminekuks. Suur osa „Horisont 2020” raames kavandatud PVTdega seotud meetmetest on pühendatud sektoriülestele tegevustele, mis toovad kokku erinevad PVTd, et arendada innovaatilisi tooteid ja anda panus ühiskondlike väljakutsetega toimetulemisse.

Sel viisil saavutatakse järgmised eesmärgid:

· sihtotstarbeline toetus mahukamatele katsesarjadele ja esitlusprojektidele, mis kasutavad PVTde interdistsiplinaarset olemust, võimaldab valideerimist tööstuslikel tingimustel ja omandada kvalifitseeritud tootmissüsteeme, mis kiirendavad turustusvalmidust;

· PVTde, tootearenduse ja -rakenduse vahelised seosed võimaldavad teostada mitut teadusharu hõlmavaid vajalikke uuringuid ja innovatsiooni, et leida uuenduslikke lahendusi ühiskondlikele väljakutsetele,[28] sealhulgas rahvusvaheliselt tunnustatud arenguväljakutsetele, ning vähendada turule jõudmise aega; ning

· talitustevaheline töörühm valmistab komisjonis „Horisont 2020” haldusstruktuurides ette ühise tööprogrammi sektoriüleste PVTde jaoks ja tagab kõikide PVTdega seonduvate programmide sidususe programmi „Horisont 2020” raames. See hõlmab sünergiaid ühiskondlike väljakutsetega, ühtekuuluvuspoliitika raamistiku meetmetega ning Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudiga.

LEIT kohased PVTde innovatsiooniprojektid, mis on turule lähedal, on Euroopa Liidu konkurentsivõime seisukohast väga olulised. Kuigi peamiseks valiku- ja tulemuslikkusekriteeriumiks on kompetentsus, on toetuslepingu puhul vaja täiendavaid kohustusi, nagu näiteks üksikasjalik äriplaan ja nõue luua konsortsiume tööstusliku väärtusahela asjakohaste osade ulatuses. Projektis osalejatelt võidakse nõuda, et nad demonstreeriks oma kasutuskavades, kuidas projekti tulemused panustavad turuväärtusesse ELis. Selliste nõuete eesmärk võib olla suurendada teadusuuringute- ja innovatsiooniprojekti võimendavat mõju, st tagada investeeringute ja loodud töökohtade sotsiaalne kasu ELis kooskõlas Euroopa 2020. aasta tööhõive ja majanduskasvu strateegiaga.

Komisjon: · on teinud ettepaneku eraldada 6 663 miljardit eurot PVTde tööstuslikku suutlikkusse „Horisont 2020” raames. See hõlmab toetust (ka mahukamatele) katsesarjadele ja esitlusprojektidele, et saavutada tehnoloogia ja toodete valideerimine tööstuslikel tingimustel ning kõigi kuue PVT vaheline suurem integreeritus ja vastastikune täiendavus. Eritähelepanu pööratakse projektidele, mis võimaldavad integratsiooni eri PVTde vahel või PVTde ja nende rakenduste vahel ja mis aitavad toime tulla ühiskondlike väljakutsetega; · koostab 2012. aasta jooksul analüüsi vastavate PVTdega seonduvate tegevuste kohta erinevates rühmitustes (Euroopa tehnoloogiaplatvormid, avaliku ja erasektori algatused, ühised tehnoloogiaalgatused), et hinnata praegusi valdkonnaüleseid PVTsid ja teha kindlaks tulevased tehnoloogilised vajadused. Kõige selle puhul peetakse silmas sektoriüleste PVTdega seotud tegevuste mitmeaastase tööprogrammi koostamist ning tihedat koordineerimist muude asjakohaste programmidega (Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi teadmis- ja innovatsioonikogukonnad, struktuurifondid, jne); ning · on teinud ettepaneku rakendada innovatsioonile orienteeritud avaliku ja erasektori partnerlusi nende PVTde puhul, mis vastavad programmis „Horisont 2020” täpsustatud vajalikele tingimustele. Sellised avaliku ja erasektori partnerlused tagavad tiheda koostoime uurimis- ja innovatsioonitegevuste vahel ning toetavad kõikide sidusrühmade, sealhulgas lõpptarbijate koostööd kogu väärtusahela ulatuses. Need põhinevad kõikide selliste partnerite pikaajalistel kohustustel, kes jagavad samu ideid ja selgelt määratletud eesmärke.

5.2.5.2. PVTd ühtekuuluvuspoliitikas

PVTdel on potentsiaali soodustada piirkondade majanduskasvu ja suurendada nende üldist konkurentsivõimet. Neil on võimalik ühendada tööstuslikke väärtusahelaid kogu Euroopas, alates tehnoloogiaarendajatest kuni tarnijate kaudu tootjateni, ning võimaldada seega leida mis tahes Euroopa piirkonnal oma nišš. Eelkõige vähem arenenud piirkondade jaoks on eriti oluline saada juurdepääs kõnealustele tehnoloogiatele, et moderniseerida enda tööstusliku baasi ja parandada konkurentsivõimet.

Komisjon käsitab seega PVTsid kui peamisi investeerimisprioriteete seoses piirkondliku innovatsiooni rahastamisega oma ettepanekus Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) läbivaatamise kohta. Uue termini „arukas spetsialiseerumine” kehtestamisega ja selle seadmisega eeltingimuseks tehti ettepanek strateegilisemaks lähenemisviisiks piirkondliku innovatsiooni rahastamisele. Arukas spetsialiseerumine eeldab, et kõik piirkonnad kasutavad oma mitmekesisust enda kasuks, et saavutada arukas majanduskasv.

Kavandatud uue finantsplaneerimisperioodi jaoks palutakse liikmesriikidel ja piirkondadel töötada välja riiklikud ja/või piirkondlikud strateegiad targa spetsialiseerumise jaoks, millega määratakse kindlaks nende ainulaadsed omadused ja konkurentsieelised. Piirkondi julgustatakse määrama kindlaks oma konkreetne nišš Euroopa väärtusahelas seoses PVTde arendamise ja/või kasutamisega. Uus ERFi käsitlev ettepanek avab piirkondadele uusi võimalusi toetada tehnoloogia- ja tootearenduse olulisi etappe. Nõuetele vastava rahastamise alla kuuluvad „tehnoloogia- ja rakendusuuringute, katseliinide, toodete varaste valideerimismeetmete, arenenud tootmisvõimsuste suutlikkuse ja esimese toodangu toetamine”[29]. Eespool mainitud erinevate PVTde vastastikusele täiendamisele tuleks pöörata nõuetekohast tähelepanu.

Komisjoni klastripoliitikaga[30] esitatakse täiendav vahend koostöö hoogustamiseks Euroopa piirkondade piires ja nende vahel. See pakub viljakat ettevõtluskeskkonda äriühingutele, eelkõige iduettevõtetele ja VKEdele koostööks uurimisasutuste, tarnijate, klientide, tööstusringkonna kasutajate ning samas geograafilises piirkonnas asuvate konkurentidega. Globaalse konkurentsi kasvades muutub kriitiline mass üha tähtsamaks. Tugevdatud piirkonnaülene koostöö on vajalik, et piirkonnad saaksid oma vastastikust täiendavust ära kasutada. Selle protsessi toetamiseks tuleks klastrite juhtidele korraldada rohkem koolitusi ja kontaktide loomise võimalusi. Euroopa territoriaalse koostöö (eelkõige INTERREGi[31]) eesmärk on anda piirkondadele vahendid sellise koostöö tegemiseks.

Komisjon: · edendab PVTdega seotud valdkondades klastrispetsiifilisi meetmeid, näiteks õppejõudude koolitamise seminare, mis on mõeldud klastrijuhtide jaoks, klastrikülastusi, et algatada koostööd ja pädevuste jagamist, ning rahvusvahelisi kontaktide vahetamise üritusi, et edendada PVTdel põhinevate toodete turustamist välismaal; · algatab uuringu PVTdega seotud riiklike poliitikate kohta, et edendada heade kogemuste vahetamist selles valdkonnas; ning · tagab, et Regioonide Komiteega tugevdatakse PVTde valdkonnas koostööd kooskõlas Euroopa Komisjoni ja Euroopa Regioonide Komitee koostööprotokolliga. Liikmesriike kutsutakse üles: · kasutama targa spetsialiseerumise jaoks uurimis- ja innovatsioonistrateegiaid, et toetada PVTdel põhinevate lahenduste mõju levimist naaberturgudele, tugevdades olemasolevaid ja arendades uusi Euroopa tööstuslikke väärtusahelaid; · julgustama targa spetsialiseerumise strateegiate väljatöötamise eest vastutavad korraldusasutusi tegema tihedat koostööd teiste asutustega, kes vastutavad teadusuuringute ja innovatsiooniga seonduvate poliitikate eest eelkõige seoses „Horisont 2020” programmidega. See võimaldaks ka PVTde maksimaalseid sünergiaid. Komisjon püüab sellele protsessile kaasa aidata targa spetsialiseerumise platvormi kaudu[32]; ning · kasutama ära algatust INTERREG ja muid struktuurifondide programme, et rakendada piirkondadevaheliste targa spetsialiseerumise strateegiate vastastikust täiendavust ning toetada PVTdel põhinevate lahenduste mõju levimist naaberturgudele, tugevdades olemasolevaid ja arendades uusi Euroopa tööstuslikke väärtusahelaid riikidevahelise ja sektoriülese koostöö kaudu.

5.3.5.3. Riigiabi

Kõige vähem moonutavam viis PVTde toetamiseks on meetmed, mis ei kujuta endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses (nt üldised finantsmeetmed, teadmuspartnerluse edendamine, üldised koolitusmeetmed, jne). Kui riigiabi on vajalik, peab see olema kokkusobiv siseturuga. Riigiabieeskirjades esitakse liikmesriikide jaoks nõuetele vastavuse kriteeriumid ning neis määratletakse võimalused, mis on liikmesriikide käsutuses. Järelikult võib riigiabiga toetada PVTde valdkonnas tegutsevaid ettevõtteid teadustöö, arendustegevuse ja innovatsiooni toetuseks, samuti muus vormis abina, näiteks riskikapitaliinvesteeringute toetusena.

Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni riigiabiraamistik[33] annab ELis aluse riigiabi hindamiseks PVTdega seonduvate teadus- ja arendustegevuste puhul. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistik võimaldab anda toetusi mitmesugustele tegevustele, tingimusel et riigiabi on seotud selgelt määratletud turutõkkega, on piiratud vajaliku miinimumini ning et sel on tõeliselt stimuleeriv mõju. Need tegevused võivad hõlmata tehnilisi teostatavusuuringuid, rakendusuuringuid ja tootearendust, tööstusomandi õigustega seotud kulusid VKEde jaoks ning noorte innovaatiliste ettevõtete ja innovatsiooniklastrite toetamist. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistikuga kehtestatakse selged nõuetele vastavuse kriteeriumid, mis põhinevad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktil c ning see pakub õiguslikku kindlust ka väga mahukatele projektidele või projektide kogumikele, millest on ühiselt komisjonile teatatud[34]. Lisaks võivad liikmesriigid anda teadus- ja arendustegevuse ning innovatsioonitoetust ilma komisjoni eelnevalt teavitamata, tingimusel et sellised toetused jäävad üldise grupierandi määruses[35] sätestatud piiridesse See on oluliselt lihtsustanud abi andmist[36]. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistik põhineb enamjaolt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktil c, mis on ühtlasi õiguslik alus kõikide praeguse teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistiku kohaste PVT-suunitlusega riigiabijuhtude jaoks. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistikuga esitatakse ka erikriteeriumid teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni toetuse hindamiseks Euroopale ühist huvi pakkuva olulise projekti puhul Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b tähenduses. Seda õigusliku alust kasutati projektide puhul väga harva ning üksnes enne praeguse teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistiku kohaldamist (nt Prantsusmaa programm „Medea+”: 12. märtsi 2002. aasta otsus nr 702/A/2001, mis tõi kaasa toetuse mikro- ja nanoelektroonikaprojektidele, ning toetus kõrglahutusega televisioonile). Igal üksikjuhtumil eraldi tehtava hinnangu kohaselt võib sellist toetust heaks kiita kuni tasemeni, mis on vajalik, et saada üle eriti ilmsetest turutõketest ja ohtudest, mis takistavad laiaulatuslike piiriüleste projektide kasutuselevõttu. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni riigiabiraamistikku kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2013 ning see vaadatakse läbi kooskõlas hiljuti algatatud riigiabi moderniseerimise eesmärkidega.

Komisjon: tuletab meelde oma kavatsust ajakohastada riigiabieeskirju (nagu teatatud riigiabi ajakohastamist käsitlevas komisjoni teatises[37]), samuti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistikku, toetada strateegia „Euroopa 2020” rakendamist ning tõsta riikliku rahastamise kvaliteeti. Eelkõige tuleks ajakohastatud eeskirjadega hõlbustada sellise riigiabi käsitlemist, mis on hoolikalt kavandatud ja suunatud väljaselgitatud turutõkete lahendamisele ning millel on tõeliselt stimuleeriv mõju, kuid mis samas ei mõjuta eriti konkurentsi.

5.4.5.4. Euroopa Investeerimispank

Euroopa Investeerimispanga (EIP) grupp on ELi rahastamisasutus, mis toetab ELi poliitilisi eesmärke, rahastades eluvõimelisi investeerimisprojekte. EIP-l on olnud oluline roll ELi teadmistepõhise majanduse ehitamisel. EIP on Euroopa teadus- ja arendusprojekte aktiivselt toetanud: ajavahemikul 2000−2011 andis ta laenu peaaegu 103 miljardi euro ulatuses, millest ainuüksi 2011. aastal investeeriti 10 miljardit eurot laenudesse, tagatistesse ja riskikapitali. PVTde valdkonnas annab EIP ligikaudu ühe miljardi eurot aastas. Kuna EIP on tuntud oma konservatiivse laenupoliitika ning tugeva turustus- ja tehnoloogialase oskusteabe poolest, aitab ta oluliselt kiirendada avaliku- ja erasektori investoritelt täiendavate vahendite kaasamist.

EIP on peamine rahastaja PVTde arendus- ja kasutuselevõtu olulistes etappides. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni toetamiseks pakub riskijagamisrahastu (komisjoni ja EIP ühine finantstoode) igas suuruses riigiasutustele ja eraõiguslikele äriühingutele soodsatel tingimustel rahastamist, et toetada suurema riskiastmega teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooniprojekte PVTde valdkonnas. Senini on ta rahastanud 75 äriühingu teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooniprojekte üle 7 miljardi euro ulatuses. Komisjon kavatseb kasutada programmi edu, laiendades riskijagamisrahastu tegevust „Horisont 2020” alusel.

5. detsembril 2011 panid komisjon ja EIP/Euroopa Investeerimisfond (EIF) aluse VKEde riskijagamisvahendile, mis aitab innovatiivsetel ja kiiresti kasvavatel VKEdel rahastada oma teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooniprojekte. Seda katseprogrammi haldab EIF ning seda rahastatakse riskijagamise tagatisskeemi kaudu koostöös pankadega. On võetud täiendavaid meetmeid, et hõlbustada riskijagamisrahastut kasutavate teadustöö infrastruktuuride projektide rahastamist. Uued kavad peaksid ka hõlbustama juurdepääsu rahastamisele suurema hulga PVTde sektoris osalejate jaoks. EIP jätkab laenutehinguid laenude ja tagatiste vormis selliste projektide puhul, mis on turule lähemal, nagu näiteks katsesarjad, näidistehased ja investeeringud tootmisrajatistega seotud innovaatilistesse varadesse. EIP ja komisjon määravad ühiskokkuleppes kindlaks PVTde investeerimisprioriteedid.

Komisjon: · töötab EIPga välja kokkuleppe, milles määratletakse PVTd kui vastastikku prioriteetne valdkond ja esitatakse abikõlbliku toetuse üksikasjad PVTdega seonduvate projektide jaoks, sealhulgas kõigi teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni etappide jaoks kuni esmatootmiseni; · tagab koostöös EIPga, et hädavajalikke laene antakse abikõlblikele erasektori investeeringutele tooteesitluse ja esmatoodanguprojektide jaoks, millega edendatakse PVTsid kõikides Euroopa piirkondades; ning · jätkab koostöös EIPga hädavajalikku teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni toetamist PVTdega seonduvate projektide puhul, eelkõige riskijagamisrahastu raames, ning teeb uue EIF hallatava VKEde riskijagamisvahendi kaudu kättesaadavaks täiendavad vahendid järgmiseks rahastamisperioodiks.

5.5.5.5. Rahvusvahelise koostöö tugevdamine PVTde hüvanguks

Komisjon teeb tööd soodsama kaubanduskeskkonna saavutamiseks kahe- ja mitmepoolsel tasandil. Sellised tegevused on PVTde valdkonna sidusrühmade jaoks olulise tähtsusega. Need hõlmavad jõupingutusi intellektuaalomandiõiguse kaitse parandamiseks ja sätteid tariifsete ja mittetariifsete tõkete eemaldamiseks[38]. Lisaks on komisjoni eesmärk tagada õiglane konkurents ja tegeleda alusetu subsideerimise probleemiga. Komisjon on tegutsenud valitsuste ja valitsusasutuste pooljuhtide teemalise nõupidamise mitmepoolses kontekstis seoses võltsimisvastaste meetmetega, valitsuste toetusmeetmete läbipaistvusega ja uute pooljuhttoodete tollimaksude liberaliseerimisega.

Kooskõlas oma ettepanekuga „Horisont 2020” edendab komisjon veelgi koostööd kolmandate riikidega PVTde valdkonnas, tuginedes ühistele huvidele ja vastastikusele kasule. Selline rahvusvaheline koostöö teaduse, tehnoloogia ja innovatsiooni alal aitab kaasa strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja liidu kohustuste täitmisele seoses aastatuhande arengueesmärkidega[39].

Komisjon: · püüab tagada soodsa kaubanduskeskkonna ja võrdsed võimalused ülemaailmsel tasandil. Selleks tuleb hõlbustada turulepääsu ja soodustada investeeringuvõimalusi, vältida rahvusvahelisi turumoonutusi, parandada intellektuaalomandi õiguste kaitset, vähendada subsideerimist ning tariifsete ja mittetariifsete tõkete kasutamist üleilmsel tasandil ning tagada kohaldatavate ELi ja WTO eeskirjade järgimine.

5.6. Oskused

PVTdega seonduvate sektorite kiirelt kasvavad turud vajavad üha suuremat hulka oskustöölisi kõikidel tehnilistel tasanditel ja erinevate distsipliinide lõikes. Juba praegu on suuri ebakõlasid loodusteaduste, tehnoloogia, inseneriteaduste ja matemaatika valdkonna hariduse ja töökohtade nõudluse ja pakkumise vahel[40].

Komisjoni poolt 2012. aastal algatatavas ülevaates oskuste kohta Euroopa Liidus esitatakse prognoosimisvahend, et jälgida tööturgude praegusi ja tulevasi oskusvajadusi. Selle veebipõhise rakendusega esitatakse kutseoskuste ja töökohtade lühiajalised ja keskpikad perspektiivid riikide, sektorite ja kutsealade lõikes.

Tehnoloogilisel muudatusel on kaugeleulatuvad tagajärjed ametliku haridussüsteemi jaoks ja täiskasvanute elukestva õppe kättesaadavuse jaoks. Komisjoni uute oskuste ja töökohtade tegevuskava[41] vastab neile vajadustele, rõhutades seda, kui vajalik on kohandada õppekava, koolitusprogrammid või täiendõppe vajadused ja moderniseeruvad haridus- ja koolitussüsteemid teadmistepõhise majanduse väljakutsetega, mille puhul pööratakse erilist tähelepanu ettevõtlusele, IKT-oskustele, multidistsiplinaarsusele ja loovusele. Kõnealused oskused ja erialateadmised on olulise tähtsusega, et täiel määral ära kasutada PVTde arendamise ja kasutuselevõtmisega kaasnevad tehnoloogilised uuendused. Koolid, kutsekoolid ja kõrgharidusasutused peavad pakkuma tehnoloogiasõbralikku haridust ja arendama loovusele ja probleemidele lahendamisele orienteeritud meelelaadi. Tööstuspõhine koolitus või tööpõhine õppimine, IKT-põhine avatud ja paindlik õpe ning töö käigus oskuste arendamine on samuti elukestva õppe strateegiate olulised osad.

Teadusuuringute, hariduse ja innovatsiooni teadmiste kolmnurgas on tegevuste tugevdamine ja omavaheline seostamine selles kontekstis olulise tähtsusega. Kuigi on oluline tekitada võimalikult suur talendireserv, on veelgi olulisem leida õigete oskustega töötaja vajalikul ajahetkel ja õiges kohas. Komisjon toetab seega selliseid koolitustegevusi, mis on suunatud nii tehniliste kui ka ettevõtlus- ja ärioskuste parandamisele algatuse „Horisont 2020” kohastes PVT-toodete esitlusprojektides. EIT-l ja selle teadmis- ja innovatsioonikogukondadel on väga oluline roll haridusmaastiku ümberkujundamisel selle toimimise asjakohastes prioriteetsetes valdkondades. Kohalike piirkonnakoolide ja ettevõtete koostöö koolitusprogrammide väljatöötamisel võib olla paljulubavaks lahenduseks, mis aitab arendada asjakohaseid oskusi.

Tööturu vajaduste ja haridus- või koolitusasutustega tihedamate sidemete loomise kaudu edendavad teadmis- ja innovatsioonikogukonnad kutsealast kraadiõppejärgset koolitust ja tootmissektori tegelikku olukorda kajastavate kursuste pakkumist. Komisjon on järgmise finantsperspektiivi jaoks teinud ettepaneku määrata lisaväärtusega tootmine[42] uueks teadmis- ja innovatsioonikogukonnaks alates 2013. aastast. Kõnealune teadmis- ja innovatsioonikogukond loob foorumi suhtluseks ja transdistsiplinaarsete oskuste ja pädevuste edendamiseks ning pöörab tähelepanu vajadusele kõrge kvalifikatsiooniga tööjõu järele PVTdega seonduvates valdkondades.

Täiendavad komisjoni meetmed hõlmavad Marie Curie nimelisi meetmeid, millega parandatakse teadlaste karjääriväljavaateid ka valdkondades, mis otseselt toetavad PVTsid. Ka teadmusühendused, mis said alguse komisjoni katseprojektina 2011. aastal, aitavad kaasa PVTdega seonduvate oskuste tugevdamisele. Edaspidi programmiga „Erasmus kõigi jaoks” liituva osana toovad teadmusühendused kokku ettevõtted ja kõrgharidusasutused struktureeritud partnerlustena, et tugevdada ja arendada Euroopa innovatsioonipotentsiaali. Lisaks testib komisjon 2012. aastal valdkondlike oskuste ühendusi, mis kujutavad endast kutsehariduse ja -koolituse strateegilisi partnerlusi, mille eesmärk on parandada traditsiooniliste või tekkivate sektorite oskusi ja konkurentsivõimet. Oskustööjõu puudust võib ka leevendada kõrgelt kvalifitseeritud tööjõuga väljapoolt ELi kooskõlas selliste algatustega nagu ELi sinise kaardi direktiiv[43] või komisjoni ettepanek ettevõttesiseste üleviimiste kohta ELis[44].

Komisjon: · jätkab ja tugevdab „Horisont 2020” alusel meetmeid noortes huvi tekitamiseks PVTde vastu ning lisab PVTdega seotud valdkondades oskuste parandamiseks ettenähtud koolitusmeetmed tooteesitlusprojektidesse; · aitab EIT-l asutada lisaväärtusega tootmise teadmis- ja innovatsioonikogukonda, mis integreeriks selle valdkonna kõrgharidus- ja teadusasutused ja ettevõtted ning võimaldaks muu hulgas eesmärgistatud oskuste arendamist ning sellega seotud haridus- ja innovatsioonimeetmeid; · avaldab 2012. aasta lõpuks teatise, milles käsitletakse muutuvaid ja kiiresti arenevaid väljakutseid seoses kutseoskuste pakkumisega ELis; · loob haridusasutuste ja ettevõtete vahel selliseid partnerlusi nagu kõrghariduse teadmusühendus, et tugevdada innovatsiooni ja koostada PVTsid hõlmavatele turuvajadustele paremini vastavaid õppekavasid; ning · otsib võimalusi oskustööjõu suurendamiseks PVTdega seonduvates valdkondades, näiteks väljastpoolt ELi pärit kõrgelt kvalifitseeritud talentide abil.

5.7. PVTsid käsitlevate turuandmete kogumine – PVTde jälgimismehhanismi loomine

Praeguseni puuduvad valideeritud turuandmed PVTde arendamise ja kasutuselevõtu kohta ELis. Seepärast loob komisjon jälgimismehhanismi (vaatluskeskuse), et jälgida, mõõta ja hinnata PVTde kasutuselevõttu ELis. On algatatud teostatavusuuring, et uurida vaatluskeskuse asutamisvõimalusi 2013. aastal. Vaatluskeskuse eesmärk on anda ELi, riikide ja piirkondade poliitiliste otsuste tegijatele teavet, et paremini välja töötada ja rakendada tööstuspoliitilisi põhimõtteid PVTde kasutuselevõtmise kohta. Lisaks annab see sidusrühmadele asjakohast teavet PVTdega seonduvate tööstussektorite suundumuste ja arengute kohta ELis seoses muude konkureerivate majandustega.

Komisjon: · loob 2013. aastal alusel PVTde jälgimismehhanismile, mis annab asjakohaseid turuandmeid PVTdega seonduva pakkumise ja nõudluse kohta ELis ja muudes piirkondades; ning · teeb jälgimismehhanismi tulemused üldsusele kättesaadavaks sellele teemale pühendatud veebisaidil.

6.6. Järeldused/edasised sammud

Euroopa Liidu suutlikkusest PVTsid arendada ja tööstuslikult kasutusele võtta sõltub suurel määral, kui hästi tal läheb tulevikus. Euroopa Liit seisab silmitsi kolme suurema ülesandega: a) saavutada ülemaailmne tehnoloogiline liidripositsioon; b) tulla toime PVT-rakendustel põhinevate ühiskondlike väljakutsetega; ning c) moderniseerida ja tugevdada oma tööstusbaasi.

2009. aastal määratletud PVTdest on saanud ELi tegevuskava prioriteet. Seda kajastab nende roll komisjoni ettepanekutes „Horisont 2020” kohta ning Euroopa Regionaalarengu Fondi kohta. Käesoleva teatisega teeb komisjon kõikehõlmava ja pikaajalise strateegia ettepaneku, mis hõlmab kõiki asjakohaseid ühenduse vahendeid ja peamisi sidusrühmi.

PVTde süsteemne tähtsus ELi suutlikkuse jaoks uuendada ja moderniseerida oma tööstusbaasi nõuab komisjoni pidevat tähelepanu. Komisjon peab seega oma poliitikaid korrapäraselt kontrollima, hindama ja kohandama. See toob kaasa regulaarseid arutelusid liikmesriikide ja sidusrühmadega.

LISA

1. PVT-põhise toote määratlus

PVT-põhine toode:

a) on toode, mis võimaldab arendada kaupu ja teenuseid, suurendades nende üldist kaubanduslikku ja sotsiaalset väärtust;

b) koosneb nanotehnoloogial, mikro/nanoelektroonikal, tööstuslikul biotehnoloogial, kõrgtehnoloogilistel materjalidel ja/või fotoonikal põhinevatest elementidest; ning, kuid mitte ainult

c) on toodetud uudsete tootmissüsteemidega.

2. ELi vahendite kohased PVTde rahastamisvõimalused

PVTdega seonduva uurimis- ja innovatsioonitegevuse suhtes kohaldatavad rahastamisvahendid kasutavad veidi erinevat terminoloogiat. Allpool esitatud skeem aitab selgitada tehnoloogia arendamise etappe, millele vastab asjakohane terminoloogia. PVTde kõrgetasemeline töörühm kasutas tehnoloogilise valmiduse astme skaalat, mida kohaldavad mitmesugused avaliku sektori ja tööstusharu sidusrühmad, et hinnata arenevate tehnoloogiate (materjalid, osad, seadmed) küpsust. On oluline märkida, et tehnoloogilise valmiduse astme skaala ja ELi meetmetega kirjeldatakse protsesse, EIP mõõtmistega aga tootearenduse etappi.

Selline skeem on soovituslik.

2.1. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni rahastamisel ELi poliitiliste põhimõtete ja seaduste alusel kohaldatavad määratlused ja kriteeriumid

[1] Vt Euroopa Ülemkogu 2. märtsi 2012 järeldusi, milles nõutakse jõupingutuste hoogustamist, et „tugevdada progressi võimaldavaid tehnoloogiaid, mis on kogu majanduse innovatiivsuse seisukohast süsteemse tähtsusega”.

[2] „Valmistumine tulevikuks: võtmetehnoloogiate ühise strateegia väljatöötamine ELis”, KOM(2009) 512.

[3] Komisjon asutas progressi võimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemelise eksperdirühma välise nõuandva organina vastavalt teatisele KOM(2009) 512. Eksperdirühm pidi 1) hindama asjaomaste tehnoloogiate konkurentsiolukorda ELis, pöörates tähelepanu eelkõige tööstuslikule kasutamisele ja nende võimalikule panusele peamiste ühiskonnaprobleemide lahendamisse; 2) analüüsima põhjalikult, millised võimalused on progressi võimaldavate tehnoloogiatega seotud teadus- ja arendustegevuseks olemas avalikus ja erasektoris kogu ELis (kõikidel tasanditel) ja ja 3) tegema konkreetseid ettepanekuid selle kohta, milliseid poliitilisi meetmeid tuleks ELis võtta progressi võimaldavate tehnoloogiate tõhusamaks kasutamiseks tööstuses.

[4] „Current situation of key enabling technologies in Europe”, SEK(2009) 1257.

[5] Esialgsed arvud olid vastavalt 830–970 miljardit USA dollarit ja 1300–4400 miljardit USA dollarit, SEK(2010) 1276, lk 176.

[6] Ajavahemiku 1994−2010 kohta tehtud arvutustest nähtub, et riiklikud subsiidiumid ja toetused mikro- ja nanoelektroonikale ulatusid ligikaudu 1 219 miljardi euroni Dresdenis. Maksudena saadi tulu 1,956 miljardit eurot ja sotsiaalkindlustusemaksetena 3,932 miljardit eurot. Vt VDI-TZ/Prognos (2008): Der Halbleiterstandort Dresden; Deutsches Institut für Wirtschaftsforschung (DIW) (2002): Gesamtwirtschaftliche und regionale Bedeutung der Entwicklung des Halbleitstandorts Dresden.

[7] Peamised rakendussektorid on mootorsõiduki-, toidu-, keemia-, elektroonika-, tekstiili-, energia-, keskkonna-, farmaatsia-, ehitus-, lennundus- ja telekommunikatsioonisektor. SEK(2010) 1276, lk 153. Täpsem analüüs: Juluissen, Robinson (2010): The future competitiveness of the European automotive embedded software industry, JRC-IPTS/Eurpean Commission, http://ipts.jrc.ec.europa.eu/publications/pub.cfm?id=3780.

[8] Vt OECD: „Nanotechnology: An overview based on indicators and statistics” tööstuse, teadustöö ja tehnoloogia direktoraat, 2009 (ObservatoryNano).

[9] Euroopa Komisjon „The 2010 report on R&D in ICT in the European Union”; ja Euroopa Komisjon „The 2011 report on R&D in ICT in the European Union”, http://is.jrc.ec.europa.eu/pages/ISG/PREDICT.html.

[10] „Innovatsioon ja jätkusuutlik majanduskasv: Euroopa biomajandus”, COM(2012) 60.

[11] Vt OECD (2009) (ObservatoryNano).

[12] SEK(2010) 1276.

[13] Vt ka Académie Royale de Belgique (2010): „The de-industrialisation of Europe”; EIB Papers 11. No 1/2006, „An industrial policy for Europe? Context and concepts”.

[14] Kuigi Euroopa edusammud teadus-ja arendustegevuses suurenesid aastatel 2010 ja 2011, mida tõestab näiteks rahvusvaheliste teaduslike koostööväljaannete 6 % kasv, kahanes turustamistegevus, mida näitab nende Euroopa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arvu 0,7 % vähenemine, kes tutvustasid toote-või protsessiinnovatsiooni, ning turu või ettevõtte jaoks uudsete toodete müügi 1,2 % langus. Vt innovatsiooni tulemustabel 2011, 7. veebruar 2012, http://www.proinno-europe.eu/inno-metrics/page/innovation-union-scoreboard-2011. Samasuguseid suundumusi kirjeldati 2010. aasta innovatsiooni tulemustabelis.

[15] Vt CECIMO: 'Study on the Competitiveness of the European Machine Tool Industry', http://www.cecimo.eu/comunications/news/161-cecimocompstudy.html.

[16] Komisjoni teatis vähese süsihappegaasiheitega tehnoloogia arendamisse investeerimise kohta (Euroopa energiatehnoloogia strateegiline kava), KOM (2009) 519.

[17] KOM (2010) 546.

[18] KOM(2011) 808, 809, 810 ja 811, 30. november 2011.

[19] Vt InnovaEurope with Technopolis: „Feasibility study on new forms of EU support to Member States and Regions to foster SMEs innovation capacity”, peatükk 8.

[20] Vt OECD: „Nanotechnology: An overview based on indicators and statistics” tööstuse, teadustöö ja tehnoloogia direktoraat, 2009 (ObservatoryNano).

[21] Vt töörühma aruannet fotoonika kohta, progressivõimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemeline töörühm.

[22] Vt näiteks „Euroopa biomajandus”, COM(2012) 60 ja „Valgustuse tulevik” KOM(2011) 889.

[23] Vt „Innovatiivne liit” (KOM(2010) 546), „Üleilmastumise ajastu terviklik tööstuspoliitika” (KOM(2010) 614), A „Euroopa digitaalne tegevuskava” (KOM(2010) 245).

[24] 2012. aasta majanduskasvu analüüs, KOM(2011) 815.

[25] Vt ühissätete määruse ettepaneku (KOM(2011) 615) artikli 55 lõiget 8.

[26] KOM(2011) 808, 809, 810 ja 811, 30. november 2011.

[27] KOM(2011) 809 (lõplik), artikkel 19.

[28] Näiteks tervishoid ja heaolu, puhas ja tõhus energia, arukas, keskkonnahoidlik ja integreeritud transport, ressursitõhusus või kliimamuutus.

[29] Vt ERFi ettepaneku artikli 5 lõike 1 punkt c, KOM(2011) 614.

[30] Teel Euroopas asuvate maailmatasemel klastrite poole, KOM(2008) 652.

[31] http://ec.europa.eu/regional_policy/how/index_en.cfm#3

[32] SWD(2012) 61.

[33] Ühenduse raamistik teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi kohta, ELT C 323, 30.12.2006, lk 1.

[34] Alates 2007. aastast on komisjon liikmesriikide jaoks PVTde toetuseks ettenähtud teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni raamistiku alusel heaks kiitnud üle 200 abikava. Lisaks on heaks kiidetud üle 30 eraldi meetme, mis on ette nähtud mahukamate PVTde innovatsiooniprojektide jaoks ja mille kogusumma toetustena ületab 1,7 miljardit eurot.

[35] Komisjoni 6. augusti 2008. aasta määrus (EÜ) nr 800/2008 (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3).

[36] Alates selle vastuvõtmisest 2008. aastal on liikmesriigid jõustanud üle 300 teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni abikava.

[37] KOM(2012) 209 (lõplik), 8.5.2012.

[38] Vt nt vabakaubandusleping Lõuna-Koreaga, http://ec.europa.eu/trade/creating-opportunities/bilateral-relations/countries/korea/

[39] Põhjendus 30, KOM(2011) 809/3.

[40] Vt OECD/PISA (2009). Saksamaa inseneride liidu (VDI) sõnul oli üksnes Saksamaal 2011. aastal täitmata peaaegu 80 000 insenerikohta, http://www.vdi.de/uploads/media/Ingenieurmonitor_2012-02.pdf.

[41] KOM(2010) 682.

[42] Lisaväärtusega tootjad loovad väärtust uuenduslike toodete ja teenuste kaudu, rakendades protsessi täiustamise põhimõtteid, saavutades kaubamärgi laialdase tuntuse ja/või aidates kaasa säästvale ühiskonnale. Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepanek Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi (EIT) strateegilise innovatsioonikava kohta: EIT panus uuenduslikumasse Euroopasse, KOM(2011) 822.

[43] Nõukogu direktiiv 2009/50/EÜ, 25. mai .2009, kolmandate riikide kodanike kõrget kvalifikatsiooni nõudva töö eesmärgil riiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta.

[44] Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv kolmandate riikide kodanike liikmesriiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta ettevõtjasisese üleviimise korral, KOM(2010) 378.