Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmisel põhjusel: ühine kalanduspoliitika on ühine poliitika. Vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.

Esitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele ning need on kooskõlas liidu kestliku arengu poliitikaga.

Komisjonile esitatud viimaste aastate igakuised püügiandmed näitavad, et mõnesid muid pelaagilisi ja põhjalähedasi kalavarusid püütakse valdavalt aasta alguses. Seetõttu tuleks kõnealuste püügiandmete põhjal ja kooskõlas teaduslike nõuannetega kehtestada vastavatele lubatud kogupüükidele kõrgem protsendimäär, mis vastab liidu osale 2020. aastaks kehtestatud kalapüügivõimalustest, kui see ei piira lähenemisviisi, mida võidakse kasutada tulevastes rahvusvahelistes kokkulepetes ja/või konsultatsioonides.

Ajutiste lubatud kogupüükide eesmärk on tagada ELi säästva püügitegevuse jätkumine. Need ajutised kalapüügivõimalused ei tohiks mingil juhul takistada lõplike kalapüügivõimaluste kehtestamist vastavalt rahvusvahelistele kokkulepetele ja konsultatsioonide tulemustele, ELi õigusraamistikule ja teaduslikele nõuannetele. Üldise lähenemisviisi kohaselt peaksid need moodustama 25 % liidu osast 2020. aastaks kehtestatud kalapüügivõimalustest. Liidu osa neist kalapüügivõimalustest arvutati suhtelise stabiilsuse põhimõtte ja Haagi sooduskohtlemise süsteemi alusel. See lähenemisviis ei piira lähenemisviisi, mida võidakse kasutada tulevastes rahvusvahelistes kokkulepetes. Otsustati, et väga vähestel juhtudel (mõnede makrelli, põhjaputassuu ja stauriidi lubatud kogupüükide puhul) tuleks kasutada erinevat protsendimäära, kui kalavarusid püütakse valdavalt aasta alguses.

Kavandatud muudatuste eesmärk on muuta nõukogu määrust (EL) 2021/XXX järgmiselt. Järgmises tabelis on loetletud lubatud kogupüügid, mida liidu kalalaevastikud püüavad peamiselt aasta alguses ja mille kohta võib kehtestada ajutise lubatud kogupüügi kõrgema protsendimääraga, kohaldades erandit üldisest lähenemisviisist (25 % aastaks 2020 kindlaksmääratud lubatud kogupüügist), kui see ei mõjuta rahvusvaheliste läbirääkimiste ja/või konsultatsioonide tulemusi.

Lubatud kogupüük (TAC) Osakaal 2020. aasta kvootidest, mille alusel kehtestati ajutine lubatud kogupüük Norra salehomaar Porcupine’i madalal 55 % Harilik merikeel 7.d püügipiirkonnas (La Manche’i idaosa) 40 % Atlandi merilest 7.d ja 7.e püügipiirkonnas (La Manche’i väin) 45 % Laineline rai 7.d ja 7.e püügipiirkonnas (La Manche’i väin) 60 % Merlang 7.b–k püügipiirkonnas (Keldi meri) 40 % Tursk 1. ja 2. püügipiirkonna Norra vetes 50 % Põhjaputassuu lubatud kogupüügid 70 % Atlandi-Skandinaavia heeringas (1. ja 2. alapiirkond) 85 %

Selleks et koostada loetelu kalavarudest, mille suhtes tuleks kohaldada kõrgemat protsendimäära kui 25 %, on komisjon tuginenud liikmesriikide taotlustele ja analüüsinud asjaomase liikmesriigi kvootide kasutamist viimase kolme aasta (2018–2020) esimeses kvartalis. Seejärel võrdles komisjon suurendatud lubatud kogupüüke ka võimalike lõplike lubatud kogupüükidega. Ilma et see piiraks eelseisvaid konsultatsioone kolmandate riikidega, on need võimalikud lõplikud lubatud kogupüügid arvutatud teaduslike nõuannete põhjal (alusmääruses või asjaomases mitmeaastases kavas osutatud juhtudel maksimaalse jätkusuutliku saagikuse alusel ja muudel juhtudel ettevaatusprintsiibi alusel) ning võttes arvesse ELi ja Ühendkuningriigi kaubandus- ja koostöölepingus kehtestatud liidu osi.

Kõigi nende elementide analüüsi põhjal järeldatakse, et liikmesriikide taotlused ajutiste lubatud kogupüükide suurendamiseks on õigustatud, kuna need on kooskõlas nii ICESi nõuannete, kohaldatava ELi õigusraamistiku kui ka lubatud kogupüügiga. Selline suurendamine võimaldab ELi kalalaevadel kasutada kalapüügivõimalusi, millele neil on õigus ja millest nad muidu ilma jääksid, kuna asjaomaste kalavarude püük on hooajaline.

2021/0017 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EL) 2021/XXX teatavate 2021. aasta ajutiste kalapüügivõimaluste osas liidu vetes ja vetes väljaspool liitu

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 kohaselt tuleb kaitsemeetmete vastuvõtmisel võtta arvesse kättesaadavaid teaduslikke, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) ning teiste nõuandvate organite aruandeid ja samuti nõuandekomisjonide antud mis tahes nõuandeid.

(2)Nõukogul on kohustus võtta vastu püügivõimaluste kehtestamise ja jaotamise meetmed, sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad nendega funktsionaalselt seotud tingimused. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 4 kohaselt tuleks kalapüügivõimalused kindlaks määrata kooskõlas kõnealuse määruse artikli 2 lõikes 2 sätestatud ühise kalanduspoliitika (ÜKP) eesmärkidega ning kalavarude puhul, mille suhtes kohaldatakse konkreetseid mitmeaastaseid kavasid, tuleks lubatud kogupüügid kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Kooskõlas nimetatud määruse artikli 16 lõikega 1 tuleks kalapüügivõimalused eraldada liikmesriikidele selliselt, et iga kalavaru või püügiviisi puhul oleks tagatud kõikide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus.

(3)Lubatud kogupüük tuleks seepärast kehtestada vastavalt ÜKP õigusraamistikule kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal, arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte, ning samal ajal tagada eri kalandussektorite õiglane kohtlemine, pidades silmas ka arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel nõuandekomisjonidega.

(4)Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi liidust väljaastumise tõttu on suur hulk kalavarusid muutunud ühisteks kalavarudeks. Komisjon peab kahepoolseid konsultatsioone Ühendkuningriigiga, kahepoolseid konsultatsioone Norraga ning kolmepoolseid konsultatsioone Ühendkuningriigi ja Norraga, tuginedes liidu seisukoha eelnõule. mille nõukogu peab kinnitama. Kuna eespool nimetatud konsultatsioone ei ole veel lõpule viidud, peaks nõukogu, juhindudes täielikult Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioonist (UNCLOS), rannikuriikide õigustest ja kohustustest ning nende suveräänsusest ja jurisdiktsioonist, kehtestama ajutised lubatud kogupüügid, mida võib püüda liidu ja rahvusvahelistes vetes ning vetes, millele kolmandad riigid annavad liidu laevadele juurdepääsu.

(5)Nõukogu jõudis 15.–16. detsembril 2020 poliitilisele kokkuleppele 2021. aasta kalapüügivõimaluste suhtes. Nõukogu leppis kokku, et tuleks kehtestada kolmandate riikidega ühiste kalavarude ajutised lubatud kogupüügid, kuni kõnealused konsultatsioonid viiakse lõpule kooskõlas ELi õigusraamistiku ja rahvusvaheliste kohustustega, või kui neid ei ole võimalik edukalt lõpule viia, siis kuni nõukogu kehtestab ühepoolsed ELi lubatud kogupüügid 2021. aastal.

(6)Nõukogus saavutatud poliitilist kokkulepet kajastavas määruses (EL) 2021/XXX sätestatud ajutiste lubatud kogupüükide eesmärk on tagada ELi säästva kalapüügitegevuse jätkumine. Need ajutised kalapüügivõimalused ei tohiks mingil juhul takistada lõplike kalapüügivõimaluste kehtestamist vastavalt rahvusvahelistele kokkulepetele ja konsultatsioonide tulemustele, ELi õigusraamistikule ja teaduslikele nõuannetele. Üldise lähenemisviisi kohaselt moodustavad need 25 % liidu osast 2020. aastaks kehtestatud kalapüügivõimalustest. Väga vähestel juhtudel tuleks siiski kasutada erinevat protsendimäära, kui kalavarusid püütakse valdavalt aasta alguses. Selline lähenemisviis ei piira liidu osi, mis on sätestatud Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi vahelises kaubandus- ja koostöölepingus, mida kasutatakse lõplike lubatud kogupüükide kehtestamiseks.

(7)Loetelu kalavarudest, mille suhtes tuleks kohaldada protsendimäära, mis on kõrgem kui 25 %, peaks põhinema nende liikmesriikide poolt viimase kolme aasta (2018–2020) esimeses kvartalis kasutatud kvootide analüüsil, kes taotlesid suuremat ajutist lubatud kogupüüki. Ilma et see piiraks eelseisvaid konsultatsioone kolmandate riikidega, ei tohiks ajutised lubatud kogupüügid ületada võimalikke lõplikke lubatud kogupüüke, mida on hinnatud vastavalt teaduslikule nõuandele ning võttes arvesse kaubandus- ja koostöölepingus sätestatud liidu osi. Need ajutiste lubatud kogupüükide suurendamised on kooskõlas ICESi nõuande, kohaldatava ELi õigusraamistiku ning kaubandus- ja koostöölepinguga. Suurendamised võimaldavad ELi kalalaevadel kasutada kalapüügivõimalusi, millele neil on õigus ja millest nad muidu ilma jääksid, kuna asjaomaste kalavarude püük on hooajaline.

(8)Komisjonile esitatud viimaste aastate igakuised püügiandmed näitavad, et mõnesid muid pelaagilisi ja põhjalähedasi kalavarusid püütakse valdavalt aasta alguses. Seetõttu tuleks kõnealuste püügiandmete põhjal ja kooskõlas teaduslike nõuannetega kehtestada vastavatele lubatud kogupüükidele kõrgem protsendimäär, mille puhul võetakse arvesse liidu osa 2021. aastaks kehtestatud kalapüügivõimalustest, ilma et see piiraks lähenemisviisi, mida võidakse kasutada tulevastes rahvusvahelistes kokkulepetes ja/või konsultatsioonides.