ET Euroopa Liidu Teataja C 218/31

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Kolmandate riikide riigiettevõtted ELi riigihanketurul” (omaalgatuslik arvamus)

2011/C 218/06

Raportöör: Corrado ROSSITTO

Kaasraportöör: Ulrich PAETZOLD

16. septembril 2010. otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Kolmandate riikide riigiettevõtted ELi riigihanketurul”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööstuse muutuste nõuandekomisjon võttis arvamuse vastu 4. aprillil 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 471. istungjärgul 4. ja 5. mail 2011 (4. mai istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 152, vastu hääletas 4, erapooletuks jäi 5.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peab kõikide riikide riigihangete süsteemide avamist rahvusvahelisele konkurentsile WTO riigihankeid käsitleva lepingu (Government Procurement Agreement, GPA) alusel igati kasulikuks. GPA leping tagab põhimõtete ja eeskirjade vastastikususe ja sümmeetrilisuse, võimaldades takistada protektsionistlikke meetmeid ja kõlvatut konkurentsi, mida võib täheldada vaatamata tärkava majandusega riikidega sõlmitud konkreetsetest lepingutest, vastavalt ELi asjaomastele esmastele ja teisestele õigusaktidele ning Euroopa Kohtu kohtuotsustele.

1.2 Komitee usub, et EL peab oma esmastele ja teisestele õigusaktidele tuginedes suurendama oma läbirääkimisjõudu, et parandada juurdepääsu kolmandate riikide riigihangete turgudele, arvestades, et EL on avanud rohkem kui 80 % oma riigihangete turust, samas kui muud suured arenenud riigid on avanud ainult 20 % enda omast.

1.3 Komitee nõuab tungivalt, et Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon tagaksid ELi huvide tõhusama ja strateegilisema kaitse riigihangetele juurdepääsu valdkonnas nii Euroopa Liidu kui rahvusvahelisel tasandil, suurendades sellega ELi usaldusväärsust maailmas, kuid tagades ühtlasi ka Euroopa majandusliku ja sotsiaalse mudeli kestmise ja arengu.

1.4 Komitee arvates peaksid hangetel osalevatele ettevõtetele kehtima võrdsed konkurentsitingimused, et tagada kolmandate riikide ettevõtetele õiglane konkurents vastastikuse lähenemisviisi alusel, mis austab rahvusvaheliste riigihangete keskseid põhimõtteid, eelkõige otsese või kaudse riigiabi keelamise küsimuses, hinna arvestamise meetodeid ning kulude ja riskide ettevaatlikku hindamist.

1.5 Komitee soovitab ELi siseturu seadusandjatel ja ELi rahvusvaheliste riigihangete valdkonna rahvusvahelistel läbirääkijatel olla järjekindel ning teadvustada oma tegevuse potentsiaalset vastastikust mõju, edendades hangete valdkonnas võrdset kohtlemist, mittediskrimineerimist, vastastikust tunnustamist, proportsionaalsust, läbipaistvust, võitlust korruptsiooniga, sotsiaalsete ja keskkonnastandardite ning põhiõiguste austamist.

1.6 Komitee peab vajalikuks luua süstemaatiline kontroll, jälgimaks seda, kuidas on kooskõlas komisjoni poolt liikmesriikide volitusel läbi viidud kahepoolsete ja mitmepoolsete läbirääkimiste tulemused ning vastuvõetud järelmeetmete täielik ja tõeline rakendamine liikmesriikides.

1.7 Komitee pooldab riigihankeid käsitleva lepingu muutmist plurilateraalsest multilateraalseks lepinguks, nii et sellega ühineb rohkem riike ja sellese lisatakse üleminekumeetmed tasakaalustusmeetmete, hinnaeelistuste, institutsioonide või sektorite lisamise ja uute künniste kujul; samuti soovitab komitee uuesti otsustavalt käsile võtta idee jätta riigihankeid käsitlevast lepingust ajutiselt välja Euroopa fondidest rahastatavad riigihanked selliste riikide ettevõtete puhul, kus ikka veel rakendatakse riiklikke protektsionistlikke meetmeid.

1.8 Komitee kutsub üles võtma kiiresti vastu väljakuulutatud algatus, milles käsitletakse kolmandate riikide ettevõtjate ja kaupade juurdepääsu ELi riigihanketurule (MASP–Market Access Scheme for Procurement) ning selged, läbipaistvad ja läbiproovitud turgude vastastikuse avamise mehhanismid, millega tagada riigihangete turgudele sümmeetriline juurdepääs, muutes vastavalt 2004. aasta riigihangete paketti.

1.9 Komitee peab vajalikuks tugevdada ennetusel ja „varajase hoiatamise” süsteemil põhinevat lähenemisviisi projektide ja/või kolmandates riikides hangete valdkonnas kehtestatavate liiga rangete eeskirjade suhtes, selleks et teha rahvusvahelisel tasandil kindlaks potentsiaalsed tõkked ja need algusest peale hukka mõista, täiustada komisjoni turulepääsu andmebaasi, et eelkõige ELi VKEdel oleks võimalik saada sellest kiiresti usaldusväärseid andmeid pakkumiskutsete, ametlike üksikasjade ja tehniliste spetsifikatsioonide kohta, millele lisanduvad statistilised andmebaasid ja näitajad konkurentsimoonutuste mõju hindamiseks.

1.10 Komitee soovitab võtta meetmeid menetluste sujuvamaks muutmiseks ja lihtsustamiseks, kohandades neid paremini ELi ees seisvate uute väljakutsetega, selleks et tagada, et Euroopa Liidu ja rahvusvahelise tasandi tellijad kasutaks täielikult ära VKEde majanduslikku ja innovatsioonipotentsiaali, sh töövõtjate ning rahvusvahelistel ja kolmandate riikide pakkumiskutsetel osalejate, eriti nende keskastme ja tippjuhtkonna, koolituse, teavitamise ja abistamise kaudu.

2. Sissejuhatus

2.1 ELis on kaupade ja teenuste riigihangete kogumaht ca 17 % SKPst – ca 2 100 miljardit eurot, mis ületab WTO riigihankeid käsitleva lepingu künnise ca 3 % võrra (1). Maailma riigihangete turu mahuks hinnatakse 10 kuni 20 % SKPst, võrreldavad andmed puuduvad nende riikide kohta, kes pole riigihankeid käsitleva lepinguga ühinenud: maailma riigihangete turu maht on selgelt suurem kui 10 % maailma SKPst.

2.2 Euroopa äriühingud, alates suurtest ülemaailmsetest ettevõtetest kuni kõige ettevõtlikumate VKEdeni, võitlevad oma koha eest maailmaturul, kuid riigihangete turule pääsemisel seisavad nende ees üha suuremad raskused. Seda ei põhjusta niivõrd takistused piiridel, vaid pigem takistused „piiride taga”, mis on keerulisemad, tehniliselt problemaatilisemad ja mille tuvastamine, analüüsimine ja eemaldamine võtab rohkem aega, samuti piiravad eeskirjad ja praktika, mis võivad ELi äriühingute jaoks välistada võimaluse kolmandates riikides riigihankelepingute pärast tulemuslikult konkureerida.

2.3 Nagu pealkirjas nimetatud, käsitletakse käesolevas omaalgatuslikus arvamuses käsitletakse riigihangete konkreetset aspekti - analüüsitakse ja määratletakse – seoses kolmandate riikide riigiettevõtete osalusega Euroopa Liidu riigihangetes– kuidas saab Euroopa Liit:

— tagada oma siseturu sujuv toimimine riigihangete valdkonnas;

— tagada kolmandate riikide ettevõtetele juurdepääs tegutsemiseks ELi turul, samade tingimuste ja juurdepääsukriteeriumide alusel, mis kehtivad kõigile teistele ettevõtetele;

— tagada Euroopa ettevõtetele vastastikune ja sümmeetriline juurdepääs kolmandate riikide riigihangetele.

Riigihangete teised aspektid on praegu või edaspidi komitee teiste arvamuste teemaks.

2.4 Seos väliskaubanduse avamise ja siseturu reformi vahel on kahesuunaline: mõlemal juhul on eesmärgiks vähendada kaupade, teenuste ja investeeringute liikumist takistavate regulatiivsete tõkete põhjustatud kulusid, kuid siseturu ja rahvusvaheliste turgude kasvav vastastikune sõltuvus nõuab, et ELi siseturgu reguleerivad seadusandjad ja ELi rahvusvahelise kaubanduse ja rahvusvaheliste riigihangete valdkonna läbirääkijad teadvustaksid oma tegevuse potentsiaalset vastastikust mõju ja rakendaksid järjekindlat poliitikat, mis põhineb Euroopa esmase ja teisese õiguse põhimõtete edendamisel, vastavalt Euroopa Kohtule ja põhiõiguste hartale:

— inimõiguste austamine,

— korruptsioonivastane võitlus,

— sotsiaalsete ja keskkonnastandardite austamine,

— läbipaistvus,

— proportsionaalsus,

— võrdne kohtlemine,

— mittediskrimineerimine,

— vastastikune tunnustamine,

2.5 Paljude meie kaubanduspartnerite juures on standardite ja normide, teenuste, investeeringute ja riigihangete, samuti intellektuaalomandi õiguste ja sertifitseerimismenetlustega seoses visad kaduma koormavad menetlused, läbipaistmatus ja tööstuspoliitika meetmed, mille eesmärk on impordi sunniviisiline asendamine, tehnosiirde toetamine ja toorainega varustamisel kohalike tootjate eelistamine.

2.6 Samal ajal kui ELi ettevõtteid mõjutab kasvav konkurents siseturul, kus on seatud prioriteediks läbipaistev avatus ja kus on tehtud suuri jõupingutusi Euroopa tõketeta siseturu loomiseks, on selgunud, et see avatus jätab siseturu täiesti kaitsetuks selliste kolmandate riikide ettevõtete ees, kes pole kohustunud tagama omaenda turul samasugust avatust.

2.7 ELil on kõnealuses valdkonnas ranged eeskirjad, mille eesmärk on tagada aus konkurents võrdsetel tingimustel (level playing field), kuid kogemus näitab, et ühtegi neist eeskirjadest ei kohaldata kolmandate riikide riigiettevõtete suhtes, eriti kui nad osalevad riigihankemenetluses. See on vastuolus siseturu aluspõhimõtetega ning äärmiselt kahjulik Euroopa tööstusele ja majandusele.

2.8 Komitee peab vajalikuks uurida, kuidas EL saaks tagada siseturu sujuva toimimise, sh juhtudel, kus siseturule lubatakse kolmandate riikide riigiettevõtted, võideldes samas visalt protektsionismiga ning sotsiaalse ja keskkonnadumpingu erinevate vormidega (2), kulude, hindade ja riiklike toetuste läbipaistmatusega ning sellega, kui ei peeta kinni eelarvenormidest ja vaba turu normidest Euroopa tarbijate, ettevõtete ja maksumaksjate huvides.

2.9 Üldises tolli- ja kaubanduskokkuleppes välistati konkreetselt riigihankelepingud peamisest siseriiklikel alustel kohtlemise kohustusest ja teenustekaubanduse üldlepingus sätestatud kohustustest. Siiski tuleb meeles pidada (3), et 2015. aastaks luuakse 90 % maailma majanduskasvust väljaspool Euroopat, kusjuures kolmandik sellest langeb vaid Hiina arvele. Lähiaastail peame ära kasutama võimalused, mida pakub kiirem majanduskasv kolmandates riikides, eelkõige Ida- ja Lõuna-Aasias.

2.10 Samal ajal kui meie oma turg on juba suures osas avatud, on meie suuremate kaubanduspartnerite turud seda märksa vähemal määral, seda eriti just piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Piisab sellest, kui vaadelda mõningaid näiteid eri mandritelt:

2.10.1 Hiina turud on endiselt palju vähem avatud, kui nad olla võiksid. Hiina, kus SKP 2009. aastal oli 3 573,8 miljardit eurot, eksportis samal aastal ELi 227 miljardi euro väärtuses kaupu ja teenuseid ning importis neid 99,7 miljardi euro väärtuses. Alates 2003. aastast on riigihangete seaduse artiklis 10 olnud „osta kohalikku” klausel ja 2007. aastal tugevdati „osta Hiina päritolu” poliitikat kahe määrusega, mille kohaselt on välistarnijatega võimalik sõlmida lepinguid vaid olukorras, kus kodumaised tooted on „ebamõistlikult” kallimad ja madalama kvaliteediga. 2009. aastal tõlgendati seda normi rangelt, kaotades kõik veel säilinud võimalused, eelkõige kõrgtehnoloogiliste ja innovaatiliste toodete osas, sätestades ühtlasi 2008. aastal range järelevalve ehituse riigihankelepingute üle ja 2009. aastal siseriiklike toetusmeetmete üle. 2009. aasta novembris võttis Hiina kasutusele kodumaiste akrediteeritud innovaatiliste toodete loetelu ja 2010. aastal esitas riiginõukogu ettepanekud riigi kontrolli all olevate äriühingute kohta, millega stimuleeriti neid tegutsema vaid siseturul. Samal ajal nähti siiski ette riigiabi Hiina kõrgtehnoloogilisele tööstusele, et muuta see välisturgudel konkurentsivõimelisemaks (4).

2.10.1.1 Ehitustööde valdkonnas loobus Hiina projektijuhtimise, ehituse juhtimise ja muude ehitusteenuste osas litsentsisüsteemist ja võttis kasutusele uue WFOCE (wholly foreign-owned construction enterprise – täielikult välismaises omanduses olev ehitusettevõte) ja JV (joint venture – ühisettevõte) süsteemi, mis praktikas eemaldab kõik välismaa ettevõtted riiklikelt konkurssidelt, lubades neil osaleda vaid harva väljakuulutatavatel kodumaiste projektide rahvusvahelistel konkurssidel: mõlemad ettevõtted – WFOCE ja JV – peavad vastama Hiina litsentsisüsteemile, milles nõutakse, et omakapital ületaks projekti väärtuse vähemalt viiekordselt, alaliste töötajate hulgas peab olema vähemalt 300 inimest, kes on vähemalt ühe aasta alaliselt Hiinas elanud, tuleb esitada varem Hiinas teostatud projektid ning ühisettevõtted liigitakse kõige madalamasse litsentsikategooriasse (5).

2.10.1.2 Praegune Hiina pakkumine WTO läbirääkimistel riigihankeid käsitleva lepingu üle ei hõlma valdavat enamikku ehitustöödest, mis Euroopa ettevõtetele tõenäoliselt, kas sisu või ostjate osas, huvi võiksid pakkuda.

2.10.1.3 Venemaal, kes ei osale WTO riigihankelepingutes, kehtestati majandusearengu ministeeriumi2008. aasta detsembri eeskirjaga piirangulised tingimused juurdepääsuks riiklikele ja omavalitsuste hankelepingutele, eelistades riiklikke tooteid ja teenuseid, mis võivad olla 15 % võõra üle hinnatud, samal ajal kui 2009. aastal võeti kriisivastased meetmed „Buy Russian”.

2.10.2 2010. aasta juulis muudeti Brasiilia riigihankeseadust, võimaldades tellivatel asutustel reserveerida 25 % lepingu mahust osaliselt või täielikult Brasiilias toodetud või tarnitud teenustele või toodetele. 2009. aastal oli Brasiilia SKP 1 128,5 miljardit eurot (6).

2.10.3 USAs tugevdas kongress Ameerika majanduse taastamise ja reinvesteerimise seadusega (ARRA) (7) Ameerika päritolu kaupade ja teenuste eelistamise nõudeid. 2009. aastal (8) oli USA SKP 10 122,6 miljardit eurot, USA eksportis ELi u 286,8 miljardi euro väärtuses kaupu ja teenuseid ja importis samal aastal EList u 323,8 miljardi euro väärtuses.

2.10.4 Jaapanis, mis on ELi seitsmes eksporditurg ekspordi mahuga 36 miljardi ning impordi mahuga 56,7 miljardi euro ulatuses 2009. aastal, on ELi ettevõtetel raskusi juurdepääsuga riigihangetele, vaatamata asjaolule, et Jaapan on allkirjastanud WTO riigihankelepingu seaduse: üksnes 4 % kõigist Jaapani riigihangetest olid avatud ELi ettevõtetele 22 miljardi euro ulatuses (2007), seega vähem kui 0,7 % Jaapani SKP-st, samal ajal kui Jaapanil oli juurdepääs ELi riigihangetele 312 euro ulatuses, mis on võrdne 2,5 %-ga ELi SKP-st (9).

2.10.5 Vietnamis võeti 2010. aasta aprillis vastu määrus kodumaiste toodete ja materjalide kasutamise kohta ja nende toodete hankimise riigihankelepingute kohta, mida rahastatakse riiklikest fondidest. 2009. aastal oli Vietnami SKP 66,8 miljardit eurot, riik eksportis ELi 7,8 miljardi euro väärtuses kaupu ja importis EList 3,8 miljardit euro väärtuses.

2.10.6 Austraalias võtsid kaks osariiki 2009. aastal vastu eeskirjad olulise suurusega (rohkem kui 250 miljonit AUD) riigihankelepingute kohta. Victoria osariigis kehtestati 40 % ulatuses kohalike (Austraalia või Uus-Meremaa) toodete kasutamise nõue, samas kui New South Walesis sätestati 20 % hinnaeelistus, millele juhtumipõhiselt lisandub veel 2,5–5 % eelistus. 2009. aastal oli Austraalia SKP 712,8 miljardit eurot, riik eksportis ELi 14,4 miljardi euro väärtuses kaupu ja teenuseid ning importis neid 34,1 miljardi euro väärtuses.

2.11 Türgis seevastu tõhustati riigihangete süsteemi 2008. aasta seadusega N. 5812, milles kooskõlastati riiklikud sätted ühenduse sätetele: kaupade, tööde ja teenuste hankimise turud põhinevad konkurentsile avatud mehhanismidel, isegi kui on vaja täiustada nende ELi sätete ülevõtmist, milles käsitletakse apellatsioonisüsteemi (10). ELi künnise ületanud riigihanked ulatusid 2008. aastal 7 303 miljoni euroni tööde, 8 459 euroni teenuste ja 8 042 euroni kaupade valdkonnas.

3. Praegune õigusraamistik

3.1 Praegu on Euroopa ettevõtete jaoks riigihangete turgu reguleeriv õigusraamistik järgmine:

— peamine ühenduse raamistik koosneb 2004. aasta riigihangete direktiividest – direktiiv 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta ja direktiiv 2004/17/EÜ millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused, lisaks sellele direktiiv 2007/66/EÜ riigihankelepingute sõlmimise läbivaatamise korra tõhustamise kohta ja VKEdele riigihangetele juurdepääsu võimaldava käitumiskoodeksi kohta (11) ning direktiivid 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ;

— Leping, millega lisati ELi esmasesse õigusesse piirkondliku ja kohaliku omavalituses õiguse tunnustamine koos ametivõimudele antud võimalusega kasutada nende avaliku teenuse osutamise kohustuste täitmisel oma vahendeid, näiteks avaliku ja erasektori partnerluse erinevaid vorme;

— paljud Euroopa Kohtu otsused riigihangete kohta;

— rahvusvaheliste riigihangete avatuse keskne instrument on WTO mitmepoolne riigihankeid käsitlev leping (GPA), mille läbivaatamine on praegu pooleli, samas kui WTO teenustekaubanduse üldleping (GATS) välistab riigihanked teenustekaubanduse üldlepingu peamistest turu avamist käsitlevatest sätetest, ilma et see piiraks mitmepoolseid läbirääkimisvolitusi teenuste hangetel, samas kui teenuste ja hangete turu avamise ja mittediskrimineerimise edendamisel on juhtivaks jõuks ühendus, kes on teinud ettepaneku hangete ühiste menetlusreeglite kohta;

— „hankeklauslid” vabakaubanduslepingutes, assotsiatsioonilepingutes, partnerlus-ja koostöölepingutes, stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingutes, majanduspartnerluslepingutes, kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitlevas vahelepingus ning kaubandus- ja majanduskoostöö lepingutes;

— ühenduse riigihankeid käsitleva õiguse kohaldamine ja institutsionaliseeritud avaliku ja erasektori partnerlusele antud soodustused.

4. Märkused

Komitee leiab, et kõikide riikide riigihangete süsteemide avamine rahvusvahelisele konkurentsile WTO riigihankeid käsitleva lepingu alusel on väga positiivne tegur, juhul kui kõnealune leping tagab eeskirjade ning põhimõtete vastastikususe ja sümmeetria, võimaldades takistada protektsionistlikke meetmeid ja kõlvatut konkurentsi, mida rakendatakse vaatamata tärkava majandusega riikidega sõlmitud konkreetsetest lepingutest.

4.1 Komitee rõhutab vastavalt komisjoni hiljutises teatises avaldatud andmetele järgmist: „2015. aastal luuakse 90 % maailma majanduskasvust Euroopast väljaspool, kolmandik sellest luuakse Hiinas” (12).

4.2 Komitee nõustub põhimõttega, mille kohaselt peab EL oma konkurentsieeliste arendamiseks tagama ELi huvide tulemuslikuma strateegilise kaitse, suurendades sellega liidu usaldusväärsust maailmas, kuid ühtlasi tagades ka Euroopa majandusliku ja sotsiaalse mudeli kestmise ja arengu. Oma usaldusväärsuse suurendamiseks peab Euroopa suurendama oma läbirääkimisjõudu, et parandada juurdepääsu kolmandate riikide riigihangete turgudele, arvestades, et EL on avanud rohkem kui 80 % oma riigihangete turust, samas kui muud suured arenenud riigid on avanud ainult 20 % enda omast (13).

4.3 Komitee on seisukohal, et praegune ühenduse riigihankeid reguleeriv raamistik on põhimõtteliselt asjakohane ja piisav selleks, et reguleerida Euroopa turu majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid aspekte. Kahjuks ei kasuta mõned liikmesriigid täielikult ära ausa konkurentsi tagamise võimalusi, mida see reguleeriv raamistik pakub, ja on oht, et nad avavad oma turu ühepoolselt kolmandate riikide riigiettevõtetele, kes ei austa rahvusvaheliste riigihangete keskseid põhimõtteid; siiski on äärmiselt tähtis järgida rangelt neid aluslepingu ning põhiõiguste harta aluspõhimõtteid.

4.4 Komitee usub, et riigiettevõtete koostöö ei tohi luua paralleelset turgu, milles eiratakse riigihanke eeskirju ja välistatakse eraettevõtted.

4.5 EL soovib olla avatud majandus, mis soodustab vabakaubandust, kus paljudele riigihankelepingutele on tagatud õiguskindel, mittediskrimineeriv juurdepääs, tagades konfidentsiaalsuse ja läbipaistvuse, et edendada innovatsiooni ja jätkusuutlikku riigihangete turgu, kus

— eelistatakse majanduslikult kõige soodsamat pakkumist kõige odavamale pakkumisele

— võetakse arvesse kogu tellimuse elutsüklit.

4.6 Komitee usub, et kõigile hangetel osalevatele ettevõtetele peaksid kehtima võrdsed konkurentsitingimused: sellega seoses väljendab komitee kahtlusi kolmandate riikide riigiettevõtete osalemise tingimuste suhtes, eriti seoses otsese või kaudse riigiabi keelamisega, hinna arvestamise meetoditega, arvestades kulude ja riskide ettevaatlikku hindamise põhimõtet. Tegelikult tagab Euroopa turg juurdepääsu, pakkumata seejuures piisavat kaitset kõlvatu konkurentsi vastu, mis toob endaga kaasa suure sotsiaalse ja keskkonnadumpingu ohu ning ohu, et need riigiettevõtted ei järgi lepingutes ja põhiõiguste hartas sätestatud eetikanorme.

4.7 Komitee arvates on vajalik:

4.7.1 rõhutada rahvusvahelistel ja kolmandate riikidega peetavatel läbirääkimistel asjaolu, et ELi väärtusi, õigusi ja aluspõhimõtteid, nii nagu nad on kehtestatud ELi esmases õiguses lepingute ja põhiõiguste harta alusel, tuleb järgida ning nad ei kuulu vaidlustamisele.

4.7.2 Rääkida ühel häälel ning väljendada tugevat, sidusat ja solidaarset seisukohta rahvusvahelistel läbirääkimistel, vältides riikide individuaalseid meetmeid, mis võivad kahjustada ühisläbirääkimiste seisukohta ning asudes riiklike turgude tegelikku avamist võrdlevalt kontrollima, vastavalt ELi tasandil sõlmitud lepingutele.

4.7.3 Tagada suurem kooskõla komisjoni talituste vahel, kes käsitlevad kaubandus-, tööstus- ja koostööläbirääkimiste eri aspekte, kooskõlas 1994. aasta riigihankeid käsitleva lepingu riigihankeid käsitlevate sätetega mitmekülgsel tasandil, uue põlvkonna vabakaubanduslepingutega, partnerlus- ja koostöölepingute või Euroopa – Vahemere piirkonna partnerluse raames sõlmitud assotsiatsioonilepingutega ning järgida lähenemisviisi, mis on rohkem suunatud mittetariifsetele tõketele ja survele, avada riigihangete turud ELi ettevõtetele.

4.7.4 Muuta riigihankeid käsitlev leping plurilateraalsest lepingust multilateraalseks lepinguks, tänu uute riikide ühinemistele ning lisades sellele üleminekumeetmed tasakaalustusmeetmete, hinnaeelistuste, institutsioonide või sektorite lisamise ja kõrgemate künniste valdkonnas.

4.7.5 Jätta riigihankeid käsitlevast lepingust ajutiselt välja Euroopa fondidest rahastatavad riigihanked selliste riikide ettevõtete puhul, kus ikka veel rakendatakse riiklikke protektsionistlikke meetmeid, nagu komitee on juba rõhutanud mitmes oma varasemas arvamuses (14).

4.7.6 Rakendada korrektselt riigihankeid käsitleva lepingu üldmärkustes ja EÜ I liite III artikli erandites mõnedele sektoritele sätestatud mõlemapoolsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid.

4.7.7 Kohustada kolmandate riikide ettevõtteid järgima neidsamu tingimusi, mis nende koduturul kehtivad Euroopa ettevõtetele. EL ei saa seada läbirääkimisel jätkuvalt aluseks formaalset mõlemapoolsuse põhimõtet reaalse majandusliku mõlemapoolse lähenemisviisi asemel; tasakaalustamatuse korral tuleb ette näha kaitseklausel lepingutingimuste peatamiseks.

4.7.8 Kui suured kaubanduspartnerid saavad kasu ELi turu üldisest avamisest, ilma omalt poolt turgu avamata, siis peab EL kaaluma ELi teatud riigihangete sektorile sihitud piirangute kehtestamist eesmärgiga motiveerida neid partnereid turge mõlemapoolselt avama.

4.7.9 Võtta võimalikult kiiresti vastu väljakuulutatud algatus, mis käsitleb kolmandate riikide ettevõtjate ja kaupade juurdepääsu ELi riigihanketurule (MASP – Market Access Scheme for Procurement), samuti selged, läbipaistvad ja läbiproovitud turgude vastastikuse avamise mehhanismid, et tagada arenenud riikide ja suurte arenevate riikide riigihangete turgudele sümmeetriline juurdepääs sektorites, mida reguleerivad direktiiv 2004/17/EÜ (15) ja 2011. aasta tööprogramm (16);

4.7.10 Tagada turgude avamise küsimuses suurem tehniline koostöö liikmesriikide esindajate ja komisjoni vahel ning sagedasem konsulteerimine tööstusharude esindajatega.

4.7.11 Kehtestada range kontroll ja meetmed, mis tagavad kontrolli tegeliku rakendamise seoses sellise otsese või kaudse riigiabi puudumisega, mis on ELis keelatud, eelkõige pakkumiskutsete puhul, kus rahastajaks on ühendus, Euroopa Investeerimispank, struktuurifondid või üleeuroopaliste transpordivõrkude puhul, ning millega kaasneb ühenduse sotsiaalsete ja keskkonnastandardite täielik järgimine.

4.7.12 Täiustada komisjoni turulepääsu andmebaasi, et see sisaldaks usaldusväärset ja kättesaadavat teavet pakkumiskutsete, tehniliste üksikasjade ja ametlike spetsifikatsioonide kohta, mis takistavad tegelikult osalust kolmandate riikide riigihangetes ning moodustaks andmebaasi statistiliste andmete ja konkurentsi moonutavate nähtuste mõju näitajate kohta.

4.7.13 Tõhustada lähenemisviisi, mis põhineb ennetusel ja nn „varajase hoiatamise” süsteemil projektide ja/või selliste eeskirjade kehtestamise teel kolmandates riikides, mis oleks riigihangete suhtes piirangulised; see lähenemisviis võimaldaks teha rahvusvahelisel tasandil kindlaks potentsiaalsed tõkked juba algetapil ning käsitleda neid nende tekkekohas, kasutades süstemaatiliselt tehniliste kaubandustõkete lepingust tulenevat teatamismenetlust.

4.7.14 Võtta ELi tasandil kasutusele VKEdele suunatud meetmed, tagamaks seda, et ELi ja rahvusvahelised tellijad saaksid riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil kasu VKEde majanduslikust ja uuenduslikust potentsiaalist.

4.7.15 Kavandada koolitus-, teavitus- ja toetusmeetmed rahvusvahelistel pakkumiskutsetel ja kolmandate riikide turgudel osalejatele, eelkõige juhtivatele töötajatele, tunnistades kaubanduse kaitsemeetmete ning turule ja teabele juurdepääsu problemaatika tõsidust selle ulatuse tõttu.

4.7.16 Muuta direktiivi 2004/18/EÜ artikli 55 lõiget 3 ja direktiivi 2004/17/EÜ artikli 57 lõiget 3 ebaharilikult madalate hindadega pakkumiste kohta, muutes kõigi nende riigiettevõtete pakkumiste vastuvõtmise võimatuks, kelle puhul puuduvad tõendid selle kohta, et pakkumine pole saanud ühenduse eeskirjadega keelatud otsest või kaudset riigiabi; üheks selliseks näiteks on „riigiabi testid”, mis on ära toodud dokumendi „US Millennium Challenge Corporation” lisas 4.

4.7.17 Lisada kohustusliku tagasilükkamise kriteeriumina direktiivi 2004/18/EÜ artiklile 45 (17) ja direktiivi 2004/17/EÜ artiklile 54 (18), intellektuaalomandi õiguste rikkumine seoses pettuse teel saadud patentide või tehniliste andmete kasutamisega.

4.7.18 Tagada, et Euroopa õigusaktid, mis käsitlevad kolmandate riikide töötajate liikumist, ei stimuleeri tulevikus keelatud riigiabi saamist kolmandate riikide omanduses olevate ettevõtete poolt;

4.7.19 Avaldada kiirelt ja üksikasjalikult ELi tsentraliseeritud andmebaasis need piirangulised sätted ja tavad riigihangete valdkonnas, mis takistavad ELi ettevõtete tõhusat osalust kolmandate riikide riigihangetes, näiteks „osta kohalikku” tüüpi seadused, või õigusaktid, millega nähakse ette „kohaliku sisu” pidevalt kasvav osakaal või kohalike uuenduste ja tehnoloogiate „toetusmeetmed” või riiklikud „majanduse taastumise” meetmed, mille eesmärgiks on eelistada kohalikke ettevõtjaid ja raskendada teiste riikide ettevõtete juurdepääsu turule.

4.7.20 Tugevdada veelgi ELi sisepoliitika ja välispoliitika kooskõla ja vastastikust täiendamist, vastuseks Euroopa Ülemkogu 2010. aasta septembri üleskutsele „vaadata üleilmastumist arvestades läbi tööstuspoliitika ja konkurentsipoliitika vahelised seosed ja edendada võrdseid konkurentsitingimusi” (19).

Brüssel, 4. mai 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Allikas: Euroopa Komisjoni hinnangud teatises KOM(2010) 612 lõplik.

(2) Vt. KOM(2010) 612/1

(3) Vt KOM(2010) 612/4.

(4) Üks peamisi probleeme riigihangete ning intellektuaalomandi valdkonnas „kodumaise uuendustegevuse” poliitika, mille eesmärk on aidata Hiina ettevõtetel edasi liikuda väärtusahelal. Kodumaise uuendustegevuse süsteem, mis kuulutati välja esimest korda 2009. aasta novembris takistab oluliselt juurdepääsu Hiina riigihangetele paljudes sektorites, alates rohelise tehnoloogia sektoritest kuni telekommunikatsiooni sektoriteni. Vt SEC(2011) 298 lõplik.

(5) Vt Euroopa Komisjoni teatist, WTO dokument nr S/C/W/286, punktid 15 – 19; Vt Euroopa ühenduste teatis, WTO dokument nr S/C/W/286, lõiked 15–19; lisaks, kui välismaa äriühing omandab Hiina äriühingu, siis kaotavad Hiina äriühingu tunnistused kehtivuse ja äriühing peab alustama uuesti nullist.

(6) 2010/7 muudeti Brasiilia riigihankeseadust ning kehtestati „Buy Brazilian” klausel ajutisel alusel.

(7) Seaduses on kaks uut Ameerika tarnijaid eelistavat sätet: „käesoleva seaduse alusel eraldatud rahalisi vahendeid ei tohi kasutada avaliku hoone või avaliku ehitusöö ehitus-, ümberehitus-, hooldus-, või remondi projektis, kui kõik projektis kasutatavad malmist, terasest ja tööstuslikud detailid pole valmistatud USAs.”; „käesoelva seaduse alusel eraldatud rahalisi vahendeid ei tohi kasutada Homeland Security hangetes, selleks et hankida loetelus esitatud kangaid, v.a juhul, kui kõnealune artikkel on kasvatatud ja töödeldud USAs.”

(8) Veel üks näide selle kohta on keeld USA valitsusel osta sellistelt ettevõtetelt nagu „inverted companies”, mis on algselt USA ettevõtted, aga mis on muutnud maksujurisdiktsiooni ja läinud üle teise riigi maksusüsteemile – see on toonud kaasa tõsiseid probleeme vastavusega WTO riigihankeid käsitlevale lepingule. Selle tulemus on asjaolu, et ELis loodud ELi ettevõte ei saa müüa USA valitsusele, kuigi kõnealuse ettevõtte kohta peaks kehtima WTO riigihankeid käsitlev leping.

(9) Vt. SEC 2011/298.

(10) TURKEY Public Procurement Assessment 2009-SIGMA Support for Improvement in Governance and Management A joint initiative of OECD/EU.

(11) SEK(2008) 2193. Komisjoni talitused

(12) KOM(2010) 612 lõik.1.

(13) 9. veebruari 2011. aasta Prantsusmaa, Saksamaa, Hispaania, Portugali, Itaalia ja Poola ühisdeklaratsioon vastastikususe parandamiseks ELi ja tema kaubanduspartnerite vahel.

(14) Komitee arvamus teemal „Rahvusvahelised riigihanked”, ELT C 224, 30.8.2008, lk 32.

(15) KOM(2009) 592/28,1009.

(16) KOM(2010) 612 ja KOM(2010) 623 vol. II, lk 36.

(17) Artikkel 45 Kandidaadi või pakkuja isiklik olukord.

(18) Artikkel 54 Kvalitatiivse valiku kriteeriumid.

(19) Vt Konkurentsivõime nõukogu 10. detsembri 2010. aasta järeldusi: Ülemkogu järeldused tervikliku tööstuspoliitika kohta globaliseerumise ajastul, p.15.