ET Euroopa Liidu Teataja CE 259/41

Hiina poliitika ja selle mõju Aafrikale

P6_TA(2008)0173

Euroopa Parlamendi 23. aprilli 2008. aasta resolutsioon Hiina poliitika ja selle mõju kohta Aafrikale (2007/2255(INI))

(2009/C 259 E/08)

Euroopa Parlament,

— võttes arvesse ELi ja Hiina poliitilist dialoogi, mis algas ametlikult 1994. aastal Hiina kui maailma tulevase suurriigi staatuse ning sellest tulenevate eriti ulatuslike rahvusvaheliste kohustuste tunnistamisega;

— võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Hiina ja Euroopa suhete pikaajaline poliitika” (KOM(1995)0279) ning Euroopa Parlamendi 12. juuni 1997. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta „Hiina ja Euroopa suhete pikaajaline poliitika” (1);

— võttes arvesse ÜRO 8. septembri 2000. aasta aastatuhande deklaratsiooni;

— võttes arvesse Hiina ja Aafrika koostööfoorumi Pekingi deklaratsiooni ja foorumi 2000. aasta oktoobri programmi, mis käsitleb Hiina ja Aafrika koostööd majandus- ja sotsiaalarengu valdkonnas;

— võttes arvesse Aafrika Ühtsuse Organisatsiooni ja Euroopa Liidu egiidi all toimunud Aafrika ja Euroopa tippkohtumise 2000. aasta Kairo deklaratsiooni;

— võttes arvesse OECD 2001. aasta aruannet „Arenguabikomitee suunised: säästva arengu strateegiad; suunised arengukoostöö valdkonnas”;

— võttes arvesse Aafrika Liidu põhikirja, mis võeti vastu 11. juulil 2000 ja mis jõustus 26. mail 2001, ning Aafrika juhtide 2001. aasta oktoobri dokumenti „Aafrika arengu uus partnerlus” (NEPAD), mis kuulutati esimesel Aafrika Liidu tippkohtumisel Aafrika Liidu programmiks;

— võttes arvesse Hiina poliitikadokumente ELi kohta 2003. aastast (2) ja Aafrika poliitika kohta 2006. aastast (3);

— võttes arvesse komisjoni poliitikadokumenti „Küpsev partnerlus – ühised huvid ja väljakutsed ELi ja Hiina suhetes” (KOM(2003)0533), mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 13. oktoobril 2003. aastal;

— võttes arvesse ELi ja Hiina strateegilist partnerlust, mis loodi 2003. aastal;

— võttes arvesse Hiina ja Aafrika koostööfoorumi 2003. aasta detsembris avaldatud Addis Abeba tegevuskava;

— võttes arvesse Aafrika Liidu komisjoni strateegilist kava aastateks 2004–2007, mis võeti vastu Aafrika riigipeade ja valitsusjuhtide kolmandal tippkohtumisel 7. juulil 2004. aastal Addis Abebas, Etioopias;

— võttes arvesse Pariisi deklaratsiooni arenguabi tõhususe kohta, mille paljud Euroopa ja Aafrika riigid ning Hiina kiitsid heaks 2. märtsil 2005. aastal pärast abi tõhususe alast kõrgetasemelist foorumit;

— võttes arvesse G8 poolt 8. juulil 2005. aastal Gleneagles'is võetud nn Gleneagles'i kohustusi;

— võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 19. detsembri 2005. aasta järeldusi „EL ja Aafrika: strateegilise partnerluse suunas”;

— võttes arvesse üldasjade ja välissuhete nõukogu 3. oktoobri 2005. aasta istungi järeldusi, milles EL avaldas toetust rahvusvahelise relvakaubanduslepingu sõlmimisele ÜRO raames, millega kehtestataks ühised siduvad standardid tavarelvade kaubanduse alal kogu maailmas (4);

— võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile „EL – Hiina: Tihedam partnerlus, suurem vastutus” (KOM(2006)0631) ja sellele lisatud komisjoni töödokumenti „Tihedamad partnerlussuhted, suuremad kohustused. ELi ja Hiina vahelist kaubandust ja investeeringuid käsitlev dokument: konkurents ja partnerlus” (KOM(2006)0632);

— võttes arvesse 2006. aasta septembris Soomes toimunud üheksandat ELi ja Hiina tippkohtumist ning selle lõpetamisel vastu võetud ühisdeklaratsiooni;

— võttes arvesse üldasjade ja välissuhete nõukogu 11. detsembri 2006. aasta järeldusi Hiina kohta;

— võttes arvesse ÜRO põhikirja ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1674(2006) tsiviilisikute kaitse kohta relvastatud konfliktides;

— võttes arvesse ÜRO tegevusprogrammi käsi- ja kergetulirelvadega ebaseadusliku kaubitsemise ennetamiseks, selle vastu võitlemiseks ja likvideerimiseks kõikides aspektides (5);

— võttes arvesse nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni 2006. aasta ühisavaldust Euroopa Liidu arengupoliitika küsimuses: Euroopa konsensus (6);

— võttes arvesse oma 7. septembri 2006. aasta resolutsiooni ELi ja Hiina suhete kohta (7);

— võttes arvesse Aafrika ja ELi strateegilist partnerlust, Aafrika ja ELi ühist strateegiat ja tegevuskava (2007) ning Aafrika ja ELi partnerlust kaubanduse ja piirkondliku integratsiooni ning teaduse, infoühiskonna ja kosmose küsimustes;

— võttes arvesse ELi ja Aafrika infrastruktuuri partnerluse käivitamist (2007), milles on arvesse võetud vajadust investeerida infrastruktuuri ühendustesse (transport, energeetika, veevarustus ning info- ja sidetehnoloogia), et edendada säästvat arengut;

— võttes arvesse ELi ja Aafrika ärifoorumi avaldust teise ELi ja Aafrika tippkohtumise (2007) kohta,

— võttes arvesse ÜRO 2007. aasta vahearuannet aastatuhande arengueesmärkide kohta, milles nenditakse, et Saharast lõunas asuvad Aafrika riigid ei ole siiani teinud edusamme ühegi aastatuhande arengueesmärgi saavutamisel ning vaesuse vähendamiseks tehtavate jõupingutuste praegust tempot tuleb kahekordistada, kui soovitakse saavutada 2015. aastaks aastatuhande arengueesmärki – vähendada äärmises vaesuses elava elanikkonna hulka poole võrra;

— võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Kairost Lissabonini – ELi-Aafrika strateegiline partnerlus” (KOM(2007)0357) ning komisjoni ja nõukogu sekretariaadi ühisdokumenti „Lissabonist edasi: ELi ja Aafrika strateegilise partnerluse toimimise tagamine” (SEK(2007)0856);

— võttes arvesse ELi Hiinat käsitlevat strateegiadokumenti (2007–2013) ja mitmeaastast näidisprogrammi aastateks 2007–2010 (8), mille alusel EL eraldab Hiinale arengukoostööabi 128 miljoni euro ulatuses;

— võttes arvesse 28. novembril 2007. aastal Pekingis toimunud Hiina ja ELi kümnenda tippkohtumise ühisavaldust;

— võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

— võttes arvesse arengukomisjoni raportit (A6-0080/2008),

A. arvestades, et Aafrika säästvat arengut saavad tugevalt soodustada või pärssida sellised uued majandusjõud nagu Hiina;

B. arvestades, et eeskätt vastutavad Aafrika riigid selle poliitilise, sotsiaalse, majandusliku ja keskkonnaalase mõju eest, mis on tingitud välisriikide ning nende kodanike ja organisatsioonide kohalolekust nende territooriumil;

C. arvestades, et nii EL kui ka Hiina on võtnud kohustuse aidata kaasa rahule, julgeolekule ja säästvale arengule Aafrikas,

D. arvestades, et EL on Aafrika suurim abiandja ja äripartner; arvestades, et Hiina on teatanud majanduskoostöö ja abilubaduste suurendamisest ning võib saada 2010. aastaks Aafrika suurimaks kaubanduspartneriks;

E. arvestades, et Aafrika säästva arengu strateegia peab tagama selle, et Aafrika-väliste osalejate kaasamine ei kahjustaks arengut; arvestades, et seetõttu on tervitatav Aafrika Liidu töörühma loomine, tegelemaks Aafrika ja uute majandusjõudude strateegilise partnerluse küsimusega;

F. arvestades, et tervitatavad on algatused, mis viivad edasi dialoogi Aafrikaga, nagu Hiina ja Aafrika ning ELi ja Aafrika tippkohtumised, Hiina ja Aafrika koostööfoorum, ELi ja Aafrika partnerlus, ELi ja Aafrika rahu-, energia- ja veealased meetmed, ELi ja Aafrika infrastruktuurialane partnerlus, Cotonou lepingu (9) raames korraldatavad dialoogid ning muud dialoogid, mida peetakse ELi või Hiina ja Aafrika organisatsioonide vahel;

G. G arvestades, et 2006. aasta novembris toimus Pekingis Hiina ja Aafrika koostööfoorumi kolmas tippkohtumine, kus võeti vastu deklaratsioon, mis kuulutab „uut tüüpi strateegilise partnerluse” loomist Hiina ja Aafrika vahel; arvestades, et see koostöö vastab nii majandusliku üleilmastumise väljakutsele kui ka edendab ühist arengut, kuid paljud Aafrika riigid, kes on tunnustanud Taiwanit, on sellest välja jäetud;

H. arvestades, et Hiinal on ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikmena eriline vastutus toetada ülemaailmset rahu ja julgeolekut; arvestades, et EL kiidab heaks Hiina kohustused seoses erinevate mitmepoolsete raamistikega, nagu need, mis toimivad ÜRO, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO), Rahvusvahelise Valuutafondi, Maailmapanga, Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) ja Kyoto protokolli egiidi all;

I. arvestades, et EL on võtnud kohustuseks suurendada oma ametlikku arenguabi 2015. aastaks 0,7 %-ni SKTst (2010. aastaks 0,56 %) ning eraldada vähemalt 50 % ELi ametlikust arenguabist Aafrikale; arvestades, et ELi ametlik arenguabi hõlmab 20 miljardit eurot Saharast lõunasse jäävatele Aafrika riikidele kümnendast Euroopa Arengufondist (2008–2013); arvestades, et EL on eraldanud 350 miljonit eurot Aafrika rahutagamisrahastusse ning 5,6 miljardit eurot ELi ja Aafrika infrastruktuurialasele partnerlusele aastateks 2008–2013; arvestades, et EL toetab olulisel määral Aafrikas läbiviidavaid rahvusvahelisi rahuvalvemissioone, ülemaailmset AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria vastu võitlemise fondi ning muid rahvusvahelisi algatusi, mis on olulised selle kontinendi arengule;

J. arvestades, et Hiina kohalolek ja huvid Aafrikas suurenevad; arvestades, et Hiinast sai 2005. aastal neto-doonorriik Saharast lõunasse jäävatele Aafrika riikidele ning ta on sestsaadik suurendanud oma abilubadusi, lubades 2009. aastaks kahekordistada oma abi Aafrikale 2006. aasta tasemega võrreldes; arvestades, et Hiina on lubanud moodustada 5 miljardi USA dollari suuruse Hiina-Aafrika arengufondi, et julgustada Hiina ettevõtteid investeerima Aafrikasse;

K. arvestades, et Hiina kui lisanduva alternatiivse abiandja esiletõus esitab väljakutse ELi lähenemisviisile, mis seab Aafrika valitsustele tingimusi poliitiliste reformide elluviimiseks;

L. arvestades, et Hiina on viimase 25 aasta jooksul toonud 400 miljonit elanikku välja ülimast vaesusest ning omab seetõttu olulist kogemust, mis võiks olla kasulik Aafrika riikidele; arvestades, et sellele vaatamata on Hiina praegu silmitsi suurema sotsiaalse ja majandusliku ebavõrdsuse ning murettekitava keskkonna halvenemisega, samal ajal jätkatakse poliitiliste õiguste ja põhivabaduste tõsist piiramist ning Hiina töötajate kaitse alased standardid on endiselt nõrgad ja valitsusasutuste aruandekohustus kehv;

M. arvestades, et Hiina suurem panus arengukoostöösse Aafrika riikidega on tervitatav, eelkõige abi haiglate, koolihoonete ja parema transpordiinfrastruktuuri ehitamiseks;

N. arvestades, et Hiina majanduskasv ja õigustatud huvi end arendada tingivad tema vajaduste kasvu loodusvarade ja energiaallikate järele ning nende hankimise arenguriikidest, eeskätt Aafrikast;

O. arvestades, et toorainerikkad Aafrika riigid saavutavad Hiina ja muude huvitatud riikide nõudluse kaudu parema turupositsiooni;

P. arvestades soovi, et Hiina seotus Aafrikaga ei hõlmaks mitte ainult energiapoliitika mõttes huvipakkuvaid riike, vaid et kaalutaks koostööd kõigi Aafrika riikidega;

Q. arvestades, et Hiina osa nafta ülemaailmse nõudluse kogukasvus viimase nelja aasta jooksul oli ligikaudu 40 %; arvestades, et 30 % Hiina toornafta impordist pärineb Aafrikast; arvestades, et Hiina sõltuvus imporditud naftast, maavaradest ja muust toormaterjalist tõenäoliselt pidevalt suureneb ja eeldatakse, et 2010. aastal impordib Hiina 45 % oma naftavajadusest; arvestades, et Hiina kasvav energianõudlus ja soov energiaimporti laiendada on sundinud Hiinat otsima naftatarnijaid ka Aafrika riikidest;

R. arvestades, et Hiina naftaimport on ajavahemikul 1995–2005 peaaegu viiekordistunud, muutes Hiina suuruselt teiseks naftaimportijaks maailmas ning võrdsustades Hiina ELiga, mis puudutab Aafrikast imporditud tarnekoguseid; arvestades, et CNPC (Hiina riiklik naftakompanii) kontrollib hinnanguliselt 60–70 % Sudaani naftatootmisest; arvestades, et Angola oli 2006. aastal Hiina suurim naftatarnija; arvestades, et Hiina impordib juba peaaegu 28 % oma naftast ja gaasist Saharast lõunasse jäävatest Aafrika riikidest; arvestades, et Aafrika naftaeksport Hiinasse arvatavasti kasvab lähiaastatel;

S. arvestades, et Aafrika loodusvarade kasutamine välisriikide või -ettevõtjate poolt võib toetada arengut, kuid võib põhjustada ka ressursside ammendumist, kahjustada head valitsemistava, tuua kaasa korruptsioonivõimalusi, eriti kui korruptsioon on juba tavaline nähtus, süvendada sotsiaalset ebavõrdsust ja makromajandusliku stabiilsuse raskusi, tekitada või teravdada konflikte, ohustades seega tõsiselt vaesuse vähendamist ja säästvat arengut;

T. arvestades, et ligikaudu 9 % ELi impordist pärineb Aafrikast, poole sellest moodustavad energiavaldkonda kuuluvad tooted, 23 % on tööstuskaubad ning 11 % on toidukaubad ja põllumajandustooted; arvestades, et ELi ekspordist läheb 8,3 % Aafrikasse ning 78 % sellest moodustavad masinaehitustooted, kemikaalid ja tööstuskaubad; arvestades, et Lõuna-Aafrika on ELi suurim kaubanduspartner (import ja eksport); arvestades, et Euroopa ja Aafrika vahelise kaubanduse osakaal aina väheneb, kuigi EL on Aafrika jaoks jätkuvalt kõige tähtsam kaubanduspartner;

U. arvestades, et EL on Hiina suurim kaubanduspartner ja suurim investor Hiinas, ning arvestades ühtlasi, et Hiina on ELi suuruselt teine kaubanduspartner; arvestades, et dialoog Hiinaga demokraatlike reformide, inimõiguste austamise ja õigusriigi põhimõtete üle ei tohiks kaubandus- ja majandussuhete huvides jääda tahaplaanile;

V. arvestades, et Hiinas on paari viimase aastaga toimunud järsk majanduskasv (keskmiselt 9 % aastas) ning riigist on saanud üks suurimaid eksportijaid; arvestades, et Hiina naasmine maailmamajanduse suurriikide hulka on väga oluliselt muutnud kaubavoogude ja rahvusvaheliste turgude senist olukorda; arvestades, et Hiinast on saanud kõnealuse laienemise jätkamise eesmärgil nafta ning paljude muude toorainete ja kaupade netoimportija ning Hiina suure nõudluse tagajärjel on kõikide mineraalsete ja põllumajanduslikku päritolu toodete hinnad oluliselt tõusnud;

W. arvestades, et Hiinal on õigus legitiimselt konkureerida rahvusvahelistel turgudel ELi ja tema liikmesriikidega;

X. arvestades, et viimase kahekümne aasta jooksul toimunud kiire majandusareng Hiinas on oluliselt mõjutanud ELi ja Hiina kaubandus- ja majandussuhteid üldiselt; pärast 1978. aastat on kaubanduse kogumaht kasvanud mõlemas suunas rohkem kui kuuskümmend korda ning 2005. aastal ulatus selle kogumaht 210 miljardi euroni; arvestades, et kui 1980. aastate alguses oli ELil kaubanduse ülejääk, siis 2005. aastal oli ELil tekkinud 106 miljardi euro suurune kaubandusdefitsiit, mis on ELi suurim kaubandusdefitsiit seniste partneritega, ning Hiina on praegu USA järel ELi suuruselt teine kaubanduspartner; arvestades, et 2000. aastal sõlmis EL Hiinaga kahepoolse turulepääsu lepingu, mis oli oluline samm Hiina ühinemisprotsessis WTOga, ning Hiina ühinemine WTOga muutis maailma kaubanduse struktuure mitmel viisil;

Y. arvestades, et 3,6 % Hiina impordist pärineb Aafrikast ja 2,8 % Hiina ekspordist läheb Aafrikasse; arvestades, et Hiina ja Aafrika kaubavahetuse väärtus suurenes 2 miljardilt USA dollarilt 1999. aastal umbes 39,7 miljardi USA dollarini 2005. aastal; arvestades, et Hiina on praegu Aafrika tähtsuselt kolmas kaubanduspartner; arvestades, et Aafrikast on ilmselgelt saamas Hiina majanduse uus eesliin ning Hiina oskab väga tõhusalt ühendada nn „abi nafta vastu” strateegiaid välispoliitika vahenditega;

Z. arvestades, et kaubandus Aafrika ja Hiina vahel on hinnangute kohaselt kasvanud 4 miljardilt USA dollarilt 1995. aastal 55 miljardi USA dollarini 2006. aastal ning Hiina eesmärk on saavutada 2010. aastaks kasv kuni 100 miljardi USA dollarini; arvestades, et 2007. aasta mais teatas Hiina Exim Pank oma kavatsusest anda järgmise kolme aasta jooksul 20 miljardit USA dollarit kaubanduse ja infrastruktuuri rahastamiseks Aafrikas; arvestades, et Hiina on lubanud anda järgmise kolme aasta jooksul Aafrikale 3 miljardi USA dollari ulatuses sooduslaene ja 2 miljardi USA dollari ulatuses soodustingimustel ostukrediite; arvestades, et Hiina on lubanud jätkata oma turgude avamist Aafrikale, suurendades 190-lt üle 440-ni kaubaartiklite arvu, mis eksporditakse Hiinasse nulltariifiga vähimarenenud Aafrika riikidest, kellel on diplomaatilised suhted Hiinaga, ning luues järgneva kolme aasta jooksul kolm kuni viis kaubandus- ja majanduskoostöö piirkonda Aafrikas;

AA. arvestades, et WTO liikmesus toob nii ELi kui ka Hiina jaoks kaasa terve rea õigusi ja kohustusi; arvestades siiski, et Hiina ei ole paljusid neid kohustusi veel korralikult täitnud;

AB. arvestades, et Hiina aktiivsust Aafrikas tuleks vaadata nii energia ja tooraine varustuskindluse kui ka toiduainete varustuskindluse seisukohast, sest Hiina arvestab tulevikus toiduainete kasvava impordiga;

AC. arvestades, et majanduspartnerluslepingute edu või ebaedu mõjutab Euroopa tulevasi suhteid Aafrikaga;

AD. arvestades, et Hiina annab arenguabi asemel laene, mis toob Aafrika riikidele kaasa suure võlakoorma ohu;

AE. arvestades, et Hiina tegevuse tõttu muutub taas tähtsamaks Aafrika infrastruktuuride parandamise ja rahastamise oluline küsimus;

AF. arvestades, et vastavalt OECD andmetele teostavad Hiina töövõtjad 50 % riiklikest projektidest Aafrikas; arvestades, et Hiina projektide puhul Aafrikas võetakse enamasti tööle hiinlastest töötajad;

AG. arvestades, et oma tööjõu kasutamisega Aafrikas kindlustab Hiina oma turustajatele pikaajalise juurdepääsu Aafrika turule ning mõjutab niimoodi Aafrika riikide majandust;

AH. arvestades, et ka hiinlastele peaks olema oluline saavutada hea valitsemistava soodustamise teel vastukaaluks oma investeeringutele teataval määral investeerimis- ja õiguskindlust laostuvates majandustes;

AI. arvestades, et Hiina riiklikud äriühingud võivad võtta suuri riske Aafrikasse investeerimisel; arvestades, et Hiina energiaettevõte CNOOC Ltd teatas, et ta ostab 45 % Nigeeria offshore-naftamaardlast 2 270 miljoni USA dollariga;

AJ. arvestades, et Hiina asutas 2007. aastal äriühingu China Investment Cooperation Ltd, mille kapital on 200 miljardit USA dollarit, mis teeb sellest praegu maailma suuruselt kuuenda riigi omanduses oleva fondi;

AK. arvestades, et Hiina on juba või on saamas suurimaks süsinikdioksiidi (CO2) õhkupaiskajaks maailmas ning Hiina elanikud on nende heidete otsesed ohvrid; arvestades, et EL kuulub samuti suurimate CO2 õhkupaiskajate hulka maailmas ning eurooplasi ohustab samuti nende heidete mõju; arvestades, et G8+5 tippkohtumisel 2007. aastal Heiligendammis võetud kohustused sisaldavad sihteesmärki vähendada 2050. aastaks heiteid 50 % võrra, ning arvestades muid eesmärke, mis EL ja Hiina on püstitanud heidete vähendamiseks ja taastuvate energiaallikate edendamiseks; arvestades, et Aafrika on kontinent, mis prognooside kohaselt kannatab kõige rohkem keskkonna halvenemise, metsade hävitamise ja kliimamuutuste tõttu;

AL. arvestades, et Hiinat tuleb tunnustada Kyoto protokolli ning ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooniga (CITES) liitumise eest; arvestades, et Hiinal on väärtuslikke kogemusi võitluses metsade hävitamise ja kõrbestumise vastu;

AM. arvestades, et rohkem kui pool kogu metsaraiest eriti ohustatud piirkondades, sealhulgas Kesk-Aafrikas, arvatakse olevat ebaseaduslik; arvestades, et Hiinat süüdistatakse selles, et ta on peamiselt vastutav ebaseadusliku metsaraie hiljutise suurenemise eest maailmas; arvestades, et näiteks 90 % puiduekspordist Ekvatoriaal-Guineast Hiinasse on hinnangute kohaselt ebaseaduslik;

AN. arvestades, et Hiina kuulutab „rahumeelse kooseksisteerimise viit põhimõtet” kui nurgakivi oma „sõltumatule rahu teenivale välispoliitikale”, mis rajaneb mittesekkumise põhimõttel, kuid mis ei ole neutraalne, nagu täheldatakse Aafrika riikides, kus Hiinat on kritiseeritud või kus on isegi avaldatud Hiina-vastast meelsust; arvestades, et hiina naftatöölisi ja kaevureid on rünnatud, röövitud või tapetud Sambias, Nigeerias ja Etioopias; arvestades, et Hiina soovib, et temas nähtaks vastutustundlikku ülemaailmset jõudu, ning teda tuleb tunnustada selle eest, et ta kasutas oma mõjuvõimu, julgustamaks Sudaani valitsust aktsepteerima ÜRO/Aafrika Liidu ühisjõude Dārfūris; arvestades, et Hiina võib ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikmena etendada võtmerolli konfliktide ärahoidmisel, vahendamisel ja lahendamisel;

AO. arvestades, et Hiina, vaatamata edasiminekule teatavate sotsiaalsete ja majanduslike õiguste ja vabadustega seoses, ei austa endiselt peamisi inimõigusi, sealhulgas õigust elule ja õiglasele kohtumõistmisele, sõna- ja ühinemisvabadust ning muid sotsiaalseid, majanduslikke ja kultuurilisi õigusi, kaasa arvatud tööõigusi; arvestades, et inimõiguste mittejärgimist esineb eelkõige tiibetlaste suhtes; arvestades, et see mõjutab Hiina kuvandit ja tegevust välismaal, eelkõige Aafrikas, kus arengut ja head valitsemistava ei saa edendada demokraatliku vastutuseta, austamata inimõigusi ja õigusriigi põhimõtteid;

AP. arvestades, et Hiinat tuleb tunnustada miinimumnõuete täitmise eest seoses Kimberley protsessi sertifitseerimissüsteemiga töötlemata teemantide rahvusvahelises kaubanduses ning puiduettevõtetele vastutustundliku toimimise suuniste väljatöötamise eest;

AQ. arvestades, et Hiinat tuleks tunnustada ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni ratifitseerimise eest, kuigi korruptsioon jääb Hiinas tõsiseks probleemiks, mis piirkondlikul ja kohalikul tasandil mõjutab oluliselt suutlikkust täita keskvalitsuse seatud poliitilisi eesmärke ja standardeid; arvestades, et need tavad mõjutavad Aafrika riike, kuhu Hiina ja Hiina ettevõtted investeerivad, soodustades pahatihti korruptsiooni ning aidates rikastuda ja võimule jääda korrumpeerunud režiimidel, mis kahjustab head valitsemistava, aruandekohustust ja õigusriigi põhimõtteid; arvestades, et ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni range järgimine on oluline, et edenda head valitsemistava, aruandekohustust ja õigusriigi põhimõtteid;

AR. arvestades, et Euroopa, Hiina ja muud relvaeksportijad õhutavad relvastatud konflikte Aafrikas, mis tõsiselt kahjustab arengut; arvestades, et liikmesriigid ei ole veel õiguslikult seotud ELi relvaekspordi toimimisjuhendiga ning teostavad ebapiisavat kontrolli ebaseaduslike relvade üle, mida eksporditakse Aafrikasse või mille transiit toimub läbi Aafrika;

AS. arvestades, et Hiina kannab ühe maailma suurima relvaeksportijana ning ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikmena erilist vastutust;

AT. arvestades, et puudub läbipaistvus seoses Hiina tavarelvade ning väike- ja kergrelvade ekspordiga; arvestades, et Amnesty International heitis hiljuti Hiinale ette „ohtlikult kõikelubavat” lähenemisviisi relvaekspordi suhtes; arvestades, et Hiina on vastutav oluliste relvatarnete eest konfliktidest vaevatud riikidesse, rikkudes isegi ÜRO kehtestatud embargot Dārfūrile, Libeeriale ja Kongo Demokraatlikule Vabariigile;

AU. arvestades, et Hiinat tuleb tunnustada selle eest, et ta on ÜRO Julgeolekunõukogu alaliste liikmete seas teisel kohal ÜRO rahuvalvajate arvu poolest ning on juba rakendanud üle 3 000 sõjaväeüksuse rahuvalvemissioonidel Aafrikas;

1. rõhutab vajadust tugevdada ELi poliitika mõju Aafrikas eelkõige lubaduste ja kohustuste täitmise tagamisega; rõhutab selles kontekstis Lissaboni lepingu tähtsust ELi välissuhete tõhususe ja sidususe suurendamise seisukohast, võttes seejuures nõuetekohaselt arvesse arenguküsimusi ja -poliitikat;

2. nõuab tungivalt, et EL töötaks välja sidusa strateegia, et vastata uutele väljakutsetele, mida esitavad uued doonorriigid Aafrikas nagu Hiina, ning mis hõlmab eri liikmesriikide ja ELi institutsioonide kooskõlastatud lähenemist; rõhutab, et selline vastus ei tohi püüda jäljendada Hiina meetodeid ja eesmärke, sest need ei pruugi tingimata olla kooskõlas ELi väärtuste, põhimõtete ja pikaajaliste huvidega; märgib, et selline vastus tuleks integreerida ELi ja Aafrika Liidu dialoogi ning suhetesse kõikide Aafrika partneritega; rõhutab, et EL peaks astuma arengupoliitikat käsitlevasse dialoogi Hiinaga, et arutada meetodeid ja eesmärke, kuid EL peab jätkuvalt kinni pidama oma lähenemisviisist arengukoostööle;

3. nõuab tungivalt, et EL säilitaks ka konkurentsis teiste doonorriikidega oma kõrged nõuded seoses hea valitsemistava edendamise ja inimõiguste järgimisega; kutsub ELi üles positsioneeruma selles konkurentsis kvaliteedilt paremate pakkumistega, nagu näiteks moodsate, kliimasõbralike tootmisrajatiste ehitamine päritoluriiki toorainete töötlemiseks ning kohaliku tööjõu värbamine ja koolitamine; märgib, et selliste pakkumiste väljatöötamine tuleks ühtlasi integreerida ELi ja Aafrika Liidu dialoogi ning suhetesse kõikide Aafrika partneritega, eelkõige ELi ja Aafrika ühisstrateegia ja selle tegevuskava rakendamisel;

4. tervitab Hiina valmisolekut teha Aafrika riikidega tegelikku koostööd neid patroneerimata; märgib, et selline koostöö on pragmaatilise iseloomuga; tunneb sellega seoses kahetsust Hiina koostöö pärast Aafrika repressiivsete režiimidega; märgib, et oleks soovitav, et koostööga seotaks poliitilised tingimused ning et inimõigused ja keskkonnastandardid omaksid suuremat tähtsust;

5. kutsub ELi ja Hiinat üles niipea kui võimalik arutama, töötama välja ja sõnastama oma Aafrika strateegiaid, pidades silmas vastutustundlikku kohustust, mille eesmärk on edendada säästvat arengut ning saavutada aastatuhande arengueesmärgid; rõhutab, kui olulised on mitmepoolses raamistikus konstruktiivsed dialoogid kõigi asjaomaste osalejatega kontinendil, eeskätt Aafrika Liidu ja Aafrika arengu uue partnerluse raames; kutsub selles kontekstis ELi üles tagama, et Aafrika partnerluse foorum kaasaks kõik suured doonorriigid ja investorid, eeskätt Hiina;

6. nõuab tungivalt, et EL ja Hiina suurendaksid Aafrika arengu uuele partnerlusele eraldatavat toetust, mis on Aafrika säästva arengu strateegia liikumapanev jõud, ning toetaksid ka Aafrika piirkondlikke organisatsioone, Aafrika Liitu, Pan-Aafrika parlamenti, Aafrika riikide parlamente ja valitsusi, edendades strateegia nendepoolset juhtimist ja omavastutust; kutsub ELi üles aitama tugevdada Aafrika võimet tagada doonorriikide ja investorite sidusus ning seda, et välisinvesteeringud aitaks kaasa säästva arengu edendamisele;

7. rõhutab oma valmisolekut kaasata Hiina Rahvakongress, Pan-Aafrika parlament ja Aafrika riikide parlamendid dialoogi eesmärgiga edendada säästvat arengut ja suurendada nende kontrollisuutlikkust;

8. kutsub ELi üles ergutama Hiinat täitma oma kohustusi ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikmena, mis hõlmab ka nn „kaitsmisvastutust”, tunnistades, et Hiina kohalolekul Aafrikas on iseenesest reaalne, sh poliitiline mõju vastuvõtvates riikides, olenemata mis tahes mittesekkumispoliitika kavatsustest;

9. kutsub ELi üles võtma arvesse Aafrika riikide ja Aafrika Liidu väljendatud arvamusi Hiina mõju kohta Aafrikas; rõhutab, et EL peaks vältima üldistusi Hiina rolli kohta, peaks suhtuma Hiinasse avatult ja konstruktiivselt ning püüdma mitte peale suruda Euroopa mudeleid ja vaateid;

Säästev areng

10. kutsub ELi üles jätkama ühiselt kasulikku dialoogi Aafrika, ELi ja Hiina vahel, mis põhineb Aafrika vajadustel ja lähtub Aafrika riikide ja rahvaste huvidest ning mille eesmärk on parandada arengukoostöö tulemuslikkust ja sidusust, uurida konkreetseid koostöövõimalusi, tugevdada partnerlusi ning vältida tegevuse killustumist; teeb ettepaneku, et EL, Aafrika Liit ja Hiina moodustaksid alalise nõuandeorgani, et parandada arengukoostöö vastavate tegevuste sidusust ja tulemuslikkust; kutsub ELi, Hiinat ja Aafrikat üles looma ülemaailmset raamistikku konkreetseteks tegevusprojektideks, mis hõlmavad ühiseid väljakutseid, nagu kliimamuutustega kohanemine, taastuvad energiaallikad, põllumajandus, vesi ja tervis;

11. kutsub ELi ja liikmesriike üles tugevdama sidemeid Aafrika riikidega, täites arenguabi valdkonnas võetud kohustusi, ning pidama prioriteetseks aastatuhande arengueesmärkide saavutamist; väljendab rahulolu, et 2006. aastal on EÜ abi kasvanud 6 % ja 15 liikmesriigi antav abi 2,9 % võrreldes eelmise aastaga, kuid kahetseb, et 15 liikmesriigi ametlik arenguabi kõigile piirkondadele on vähenenud 0,44 %-lt SKTst 2005. aastal 0,43 %-ni SKTst 2006. aastal; ühtlasi avaldab kahetsust, et neli liikmesriiki ei suutnud 2006. aastal täita endale seatud eesmärki, et arenguabi moodustaks 0,33 % SKTst, ning ilmselt oleks selliseid riike olnud rohkemgi, kui võlakergendus ja muud punktid, mis ei vasta vahenditele, mida arenguriigid saavad kasutada, oleks maha arvatud ametliku arenguabi summadest;

12. tuletab meelde, et peaeesmärk igasuguse arengupoliitika puhul, rakendagu seda EL või Hiina, peaks olema vaesuse vähendamine ja kaotamine;

13. kutsub ELi üles suurendama mittesiduva arenguabi kohustusi ning ergutama Hiinat andma Aafrika partneritele mittesiduvat arenguabi, tagades, et rahvusvaheliste toetuste või laenudega seotud majanduslikud tingimused ei kahjusta säästvat arengut; nõuab selles kontekstis, et EL kohustaks Hiinat laiendama Aafrika kohalikku tööjõuturgu, selle asemel et tuua sisse tuhandeid Hiina töölisi;

14. kutsub ELi üles ergutama Hiinat kasutama oma meditsiinialaseid teadmisi, et toetada algatusi, mille eesmärk on parandada riiklikke tervishoiusüsteeme Aafrikas, et tagada säästev areng ja toetada algatusi, mille eesmärk on võidelda Aafrikat laastavate vaesusega seotud pandeemiate nagu HIV/AIDSi, malaaria ja tuberkuloosi vastu;

15. kutsub ELi üles OECD arenguabikomitee raamistikus astuma konstruktiivsesse dialoogi komiteesse mittekuuluvate uute doonorriikidega, sealhulgas Hiinaga, et ergutada neid vastu võtma arenguabikomitee suuniseid ja standardeid või nendega samaväärseid juhendeid ning kutsuda neid riike üles austama põhimõtteid, mis on kindlaks määratud Pariisi deklaratsioonis arenguabi tõhususe kohta;

16. nõuab, et EL ergutaks Hiinat looma spetsiaalset abiinstitutsiooni, mille eesmärk on parandada Hiina arenguabi alaseid eriteadmisi ja arenguabi sõltumatust, ning kohustuma läbipaistvalt aru andma arenguabi eelarve koostamise kohta; kutsub ELi üles aitama Hiinat soovi korral nende eriteadmiste arendamisel;

17. ergutab ELi ja Aafrika riike kutsuma Hiina esindajaid osalema kahepoolsetel ja mitmepoolsetel doonorriikide koordineerimiskohtumistel;

18. kutsub ELi üles ergutama Hiinat osalema probleemide lahendamisel, mis on seotud demograafilise olukorraga Aafrikas; rõhutab sellega seoses asjaolu, et paljudes Aafrika osades on rahvastiku kasvumäär kõrgem kui majanduse kasvumäär ning et selle muutmiseks võetavad meetmed hõlmavad seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu parandamist, nagu on nimetatud ÜRO rahvastiku ja arengu rahvusvahelise konverentsi 1994. aasta aruandes;

19. rõhutab, et kõik rahvusvahelised arengupartnerlused peavad olema inimestele orienteeritud suunitlusega, kuna säästev areng on võimalik vaid kodanikuühiskonda tugevdades; rõhutab, et naisi ja vähemusi või haavatavaid rühmi tuleks eriliselt toetada ja hinnata, sest nad on peamised arengu edendajad, ning et ühinemisvabadus ning vaba ja pluralistlik meedia on arengu põhitingimused ning neid tuleb selliste partnerluste puhul toetada;

20. kutsub ELi ja liikmesriike üles saavutama Aafrikas ja ELis suuremat avalikkuse tähelepanu Euroopa kõrgetasemeliste valitsusesindajate kohaloleku, visiitide ja dialoogi edendavates üritustes osalemise kaudu;

Energiaallikad ja loodusvarad

21. on seisukohal, et arvestades Hiina seotust Aafrikaga, tuleks suuremat tähelepanu pöörata koostööle Aafrikaga ELi energiaalase välispoliitika valdkonnas; sooviks näha aktiivset koostööd energiapoliitikas Aafrika ja ELi vahel;

22. tunnistab loodusvarade läbipaistva haldamise tähtsust riigitulude suurendamisel, mis on arengu võti ning tee vaesuse vähendamiseks, kuivõrd loodusvarade läbipaistev haldamine on tähtis ka varustuse stabiilsuse tagamisel ning loodusvaradega seotud konfliktide ja ebastabiilsuse ennetamisel loodusvaradest rikastes maades; kutsub ELi üles ergutama Aafrika loodusvaradest rikkaid riike liituma mäetööstuse läbipaistvuse algatusega (EITI), andes sellele tõhusat poliitilist, rahalist ning tehnilist tuge, et sealhulgas võimaldada kodanikuühiskonnal osaleda vabalt ja tulemuslikult selles algatuses; nõuab ELilt tungivalt, et Hiina valitsuse ja Hiina äriühingutega peetaks aktiivset dialoogi, et innustada neid toetama mäetööstuse läbipaistvuse algatust; kutsub ELi üles propageerima mäetööstuse läbipaistvuse algatuse kohaldamisala laiendamist teistele loodusvaradele nagu puit ning valitsuste tuludele laenudest, mille tagatiseks on loodusvarad;

23. peab ülimalt tähtsaks, et EL kutsuks üles kõiki Aafrikas tegutsevaid poliitilisi jõude ja rahvusvahelisi investoreid rangelt järgima sotsiaal- ja keskkonnaalaseid kaitse-eeskirju, mis Maailmapank andis välja 2002. aastal mäetööstusele;

24. kutsub ELi üles aktiivselt propageerima läbipaistvust maksude kogumisel ja loodusvaradest saadud tulude kulutamisel, toetades algatusi, mille eesmärk on suurendada eelarvete läbipaistvust Aafrika riikides; nõuab ELilt tungivalt, et see propageeriks kõikide doonorriikide vastutustundlikku laenupoliitikat, nõudes, et loodusvaradest rikkad abisaajad riigid, kellel on probleeme halva valitsemistava ja korruptsiooniga, astuksid samme tulude haldamise suurema läbipaistvuse suunas, mis on muu kui humanitaarabi saamise tingimus; kutsub ELi üles kohaldama järjekindlamalt Cotonou lepingu artikleid 96 ja 97 loodusvaradest rikaste riikide suhtes ning astuma samal ajal dialoogi Hiina ja teiste doonorriikidega, et kooskõlastatud tegevuse kaudu tõsta vastavate meetmete tõhusust; rõhutab, et EL peaks andma eeskuju, muutes oma arenguprogrammid ja -projektid läbipaistvuse ja hea valitsemistava näidiseks;

25. nõuab tungivalt, et EL toetaks karmimat rahvusvahelist kontrolli ebaseadusliku puidu ja elevandiluu kaubanduse üle; kutsub ELi üles propageerima põhimõtteid, mis on esitatud ELi metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse (FLEGT) tegevuskavas, ning ergutama Hiinat rakendama sarnaseid põhimõtteid oma puiduimpordi suhtes Aafrikast, et peatada ebaseadusliku puidu kaubandus ja edendada metsade säästvat majandamist; kutsub komisjoni üles esitama varakult ettepanekud, et kuulutada kogu ebaseaduslikult hangitud puidu ja puidutoodete import ELi ebaseaduslikuks, et takistada Hiinal Aafrikast ebaseaduslikult hangitud puidu kasutamist oma mööbliekspordiks; ergutab komisjoni laiendama läbirääkimisi, mis käsitlevad vabatahtlikke partnerluslepinguid kolmandate riikidega; kutsub ELi üles toetama selliste algatuste tugevdamist nagu Aafrika ja Aasia metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse (FLEGT) tegevuskavad;

26. kutsub ELi üles propageerima energiaallikate kaevandamise ja uuringute alaste rahvusvaheliste konventsioonide sõlmimist, et need hõlmaksid valitsuste tuluvooge määravate litsentsikokkulepete ja lepingutingimuste läbipaistvust ning klauslit, mille kohaselt investeeritakse saadud tuludest teatav protsent kohaliku kogukonna arengusse;

27. kutsub ELi ja Hiinat üles tegelema loodusvarade ebaseadusliku kaubanduse probleemiga konkreetsete meetmete abil, mis peaksid sisaldama ka „konfliktsete ressursside” kokkulepitud määratlust ning rahvusvahelise ekspertrühma määramist, et töötada välja mitmepoolseid lähenemisviise selle küsimuse lahendamiseks;

28. kutsub ELi ja Hiinat üles investeerima rohkem taastuvatesse energiaallikatesse, et sel moel astuda vastu keskkonna halvenemisele ja kliimamuutustele ning ära hoida konflikte, mis on seotud ressursside (nagu nafta) nappusega;

Kaubandus, investeeringud ja infrastruktuur

29. rõhutab, et kaubanduse mitmekesistamine üldiselt on Aafrika jaoks põhitegur usaldusväärse majanduskasvu saavutamiseks kõikides Aafrika riikides; rõhutab asjaolu, et Hiina toodete eksportimine Aafrikasse ei tohiks takistada Aafrika tööstuse arengut ega hävitada kohaliku tööstuse konkurentsivõimet;

30. kutsub ELi ja Hiinat üles looma Aafrikale teed „toorainete lõksust” välja ning toetama Aafrika muutumist toorainete tarnijast selliseks piirkonnaks, mis töötleb tooraineid ja arendab teenuseid; nõuab selles kontekstis tungivalt, et EL ergutaks kõiki osalisi, eriti liikmesriike ja uusi doonorriike nagu Hiina, mitmekesistama kaubandust ja investeeringuid, pakkuma aafriklastele tehnosiiret, tugevdama rahvusvahelisi vabakaubanduse eeskirju, parandama Aafrika toodete pääsu maailmaturgudele, alandama tariife Aafrikas töödeldud kaupadele, edendama erasektori arengut ja selle juurdepääsu rahastamisele, edendama kaubanduse hõlbustamist, innustama piirkondlikku integratsiooni Aafrikas ja lihtsustama Aafrika elanike rahaülekandeid;

31. kutsub ELi üles laiendama oma majanduslikku mõju Aafrika arengule, reformides ELi ühist põllumajanduspoliitikat ning lihtsustades Aafrika toodete pääsu ELi turule; kutsub ELi ja Hiinat üles võtma oma põllumajanduspoliitika reformide puhul rohkem arvesse Aafrika põllumajandussektori arenguvõimalusi, hõlbustama põllumajandustoodete importi Aafrikast ning põllumajandustoodete ekspordi puhul jälgima rangelt seda, et see ei kahjustataks põllumajandustootmise väljaarendamist Aafrikas, mis tagab toiduainetega varustatuse ja tööhõive;

32. kutsub ELi ja Hiinat üles toetama rohkem õiglast rahvusvahelist kaubandust eesmärgiga tagada kaubandus- ja arengupoliitikate sidusus, suurendama märkimisväärselt ülemaailmse kaubavahetuse kasumiosa tootjatele ja töötajatele, laiendama Aafrika toodete pääsu maailmaturgudele ning alandama Aafrikast pärit valmistoodete impordi tollimakse; kutsub Hiina valitsust ja ELi üles välja töötama ekspordistrateegiat, mis ei takistaks Aafrikas kaupade tootmist ökoloogiliselt ja sotsiaalselt säästvatel tingimustel;

33. kutsub Hiinat üles võtma laenuandmisel arvesse sündmusi, mis tõid kaasa paljude arenguriikide võlakriisi tekke, ning mitte kordama laenuandjate varasemaid vigu;

34. väljendab heameelt, et Hiina on WTO ja rahvusvahelise avaliku arvamuse surve tulemusel astunud sammu, parandamaks sotsiaalõigusnorme ja töötajate õigusi alates 1. jaanuarist 2008, ning rõhutab, et siduvamad sotsiaalvaldkonna õigusaktid Hiinas peaksid avaldama positiivset mõju Hiina tegevusele Aafrikas;

35. rõhutab, kui tähtis on, et Aafrika töötab välja oma strateegia Hiina suhtes; märgib, et sellisel strateegial on suur tähtsus Hiina ja Aafrika kaubandussuhete vastastikuse laadi parandamisel; rõhutab, et kõnealuses strateegias tuleb keskenduda Aafrika töötajate suuremale osalemisele Hiina projektides Aafrikas, Hiina suuremale valmisolekule tehnosiirdeks ja tüüpiliste Aafrika toodete, nagu kohv, kakao ja nahktooted, paremale juurdepääsule Hiina turgudele;

36. soovitab komisjonil nõuda Hiinaga partnerlus- ja koostöölepingu uue kaubanduspeatüki läbirääkimiste raames siduva teksti koostamist, milles käsitletakse ILO põhilisi töönorme, ettevõtete sotsiaalset ja keskkonnaga seotud vastutust, sotsiaalse ja keskkonnaalase dumpingu vastaseid sätteid, inimväärse töö ILO soovitusi ja rahvusvahelistest inimõiguste konventsioonidest tulenevate nõuete järgimist;

37. rõhutab, kui oluline on rakendada õiglastel finantstingimustel kohalikku tööjõudu investeeringute realiseerimisel infrastruktuuri ja tehaste rajamisse; soovitab töötajate koolitusega seoses suuremaid kohustusi, andes selleks stipendiumeid ja võimaldades korduvrännet; nõuab meetmeid, et kaasata sellesse protsessi osaliselt kõrge kvalifikatsiooniga aafriklaste diasporaad ning soodustada välismaal elavate aafriklaste rahaülekandeid Aafrikasse;

38. mõistab ülipositiivset rolli, mida info- ja sidetehnoloogia mängib üldiselt majanduskavu, konkurentsivõime ja töökohtade loomise toetamisel; soovitab komisjonil järjestada praegused Aafrika ja Euroopa programmid selliselt, et nendes keskendutaks rohkem avaliku ja erasektori partnerluse kaudu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate info- ja sidehnoloogia suutlikkuse arendamisele, tagamaks, et institutsioonid ja poliitikad hõlbustaksid investeeringuid, innovatsiooni ja tehnosiiret;

39. kutsub ELi ja Hiinat üles toetama Aafrika Liitu ja Aafrika arengu uut partnerlust keskkonnamõjude hindamise läbiviimisel ning vaeseid toetavate välisinvesteeringute projektide kasvupotentsiaali hindamisel, eelkõige energia ja infrastruktuuri valdkonnas, ning lepingute sõlmimise ja avaliku sektori kulutuste läbipaistvama süsteemi väljatöötamisel; rõhutab Aafrika riikide avaliku sektori nende kulutuste pikaajalise kavandamise tähtsust, mis tehakse hiljutisest toorhinna tõusust, energiatootmisest ja välisinvesteeringutest saadud tuludest, ning soovitab ELil ja Hiinal seepärast vastava halduspädevuse ülesehitamist sihipäraselt toetada;

40. kutsub ELi üles tegema Hiinaga ühisprojekte Aafrikas energiaallikate kasutuselevõtu, transpordi ja infrastruktuuri valdkondades, eesmärgiga töötada koos Aafrika Liiduga ja Aafrika arengu uue partnerluse raames välja ühised tegevus- ja investeerimiseeskirjad;

41. nõuab, et EL ja Hiina investeeriksid koolitusse ja haridusse Aafrikas, sest kvalifitseeritud töötajad on sõltumatuma arengu tugisambad;

42. kutsub ELi üles väljuma praeguse ELi–Aafrika ärifoorumi raamidest ning töötama välja sidusat tegevuskava, et stimuleerida ja mitmekesistada Euroopa investeeringuid Aafrikasse;

43. tunnistab, et Euroopa majandusinvesteeringute ebasoodne konkurentsiolukord Aafrikas tuleneb Hiina projektide avalikust või varjatud toetamisest ja Hiina valitsuse (või täielikult riigi omanduses olevate äriühingute) tehtud pakkumistest, sotsiaalsetest ja majanduslikest normidest (mida Hiina konkurendid ei täida) põhjustatud suurematest kuludest, Hiina seotud abist, mis takistab Euroopa äriühingutel liitumast Hiina abiga rahastatud projektidega, ja Euroopa äriühingute piiratud juurdepääsust rahastamise ja investeeringute riskijuhtimise vahenditele;

Keskkond

44. märgib Hiina kohaloleku ökoloogilist mõju Aafrikas; nõuab tungivalt, et Hiina teostaks vastutustundlikku keskkonnamajandust nii Hiinas kui ka Aafrikas;

45. kutsub ELi üles innustama Hiina ekspordikrediidiasutusi, sh Exim Bank panka, süstemaatiliselt läbi viima Aafrika infrastruktuuriprojektide, nagu tammide, maanteede ja kaevanduste keskkonnamõju hindamist;

46. tervitab komisjoni algatust luua koos vähimarenenud riikide ja arengumaadest väikeste saareriikidega ülemaailmne kliimamuutuste allianss, mis eeskätt parandaks koostööd kliimamuutustega kohanemisel; kutsub ELi üles kaasama Hiinat selle alliansi tööplaani võtmevaldkondadesse nagu näiteks dialoogi katastroofiohu vähendamise ja ilmastikukindluse tagamise arendamise üle, mis on olulised koostöövaldkonnad, arvestades Hiina kui suure doonorriigi ja investori rolli Aafrikas, kes investeerib sageli ulatuslikesse infrastruktuuriprojektidesse, mis kipuvad olema eriti haavatavad kliimamuutuste suhtes;

47. nõuab suuremat rahastamist kliimamuutustega kohanemiseks, vastavalt süsteemile, kus kohustus panustada sõltub nii õhku paisatud heitkogustest kui ka majanduslikust võimsusest ning kus vahendid ei tule olemasolevatest arenguabi eelarvetest; nõuab selles kontekstis tungivalt, et EL propageeriks tõhustatud, kooskõlastatud ja täiendavaid rahvusvahelisi meetmeid rahaliste vahendite ja investeeringute eraldamiseks, et toetada leevendus- ja kohanemismeetmeid Aafrikas, nimelt parandades selleks juurdepääsu piisavatele, prognoositavatele ja jätkusuutlikele rahalistele vahenditele, andes rahalist ja tehnilist abi suutlikkuse tõstmiseks kohanemiskulude hindamisel, et aidata määrata oma rahalisi vajadusi, ning eraldades uusi ja täiendavaid ressursse, mis hõlmavad ametlikku ja soodsatel alustel rahastamist; nõuab tungivalt, et igasugune rahastamine oleks kättesaadav minimaalse bürokraatiaga; nõuab tulemuste üle tõhusa järelevalve kehtestamist;

48. kutsub ELi üles pidama mitmepoolseid läbirääkimisi nii Aafrika Liidu liikmesriikide ja Hiinaga kui ka kodanikuühiskonnaga kogu maailma ähvardava keskkonna halvenemise ning kliimamuutuste küsimuses ning kiirendama kohustuste võtmist vastavalt Bali tegevuskavale, millele kirjutati alla ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste kolmeteistkümnendal konverentsil (COP 13) 15. detsembril 2007. aastal Balil, kui 2012. aasta järgsele raamistikule;

49. kutsub ELi üles olema eestvedajaks kliimamuutuste mõju leevendamisel, käivitades „krahhi programmi”, mis annaks laiaulatuslikku finantsabi lisaks olemasolevatele arenguabi eelarveridadele, et arendada ja võtta kasutusele rohelise energia tehnoloogiaid nii kiiresti areneva majandusega riikides kui ka arenguriikides, arvestades siiski nende erinevaid vajadusi; eriti kutsub ELi üles andma rahalisi vahendeid, et võimaldada odavate roheliste tehnoloogiate siiret Aafrika riikidesse; tõdeb, et tehnosiirde suurem rahastamine on põhimeede, et sõlmida 2009. aastaks 2012. aasta järgne ülemaailmset kliimamuutust käsitlev raamkokkuleppe;

50. nõuab tungivalt, et Bali tegevuskava kohaselt tagaksid EL ja Hiina, et nende projektid Aafrikas, eelkõige energiaallikate kasutamine, oleksid keskkonda säästvad ja kooskõlas Bali tegevuskavaga;

51. tunnistab, et lääne kaubandus ja tarbimine on osaliselt vastutavad Hiina kasvava nõudluse eest loodusvarade järele Aafrikas, samuti süsinikdioksiidi suurenenud heitkoguste eest arenguriikides, mis tuleneb saastavate tööstusettevõtete „allhankest”; kutsub ELi üles tõstatama kliimasõbraliku kaubanduse küsimust ühe teemana kolmepoolses koostöös Hiina ja Aafrikaga; kutsub ühtlasi ELi üles tugevdama meetmeid, et edendada sotsiaalselt ja ökoloogiliselt vastutustundlikku tarbimist (see hõlmab toote märgistamist, mis näitab keskkonnamõju toote kogu olelustsükli vältel alates loodusvarade hankimisest kuni tootmise ja veoni);

52. nõuab, et EL propageeriks suuremat rahvusvahelist koostööd, esmajoones Hiinaga, et toetada kohanemismeetmete kiiret rakendamist, nimelt kasutades selleks haavatavuse hindamist, meetmete prioritiseerimist, finantsvajaduste hindamist, suutlikkuse tõstmist ja reageerimisstrateegiaid, kohanemismeetmete integreerimist sektoripõhisesse ja riiklikku planeerimisse, konkreetseid projekte ja programme eesmärgiga soodustada kohanemismeetmete rakendamist ning muid mooduseid võimaldamaks kliima suhtes paindlikku arengut, võttes seejuures arvesse pakilisi ja koheseid vajadusi, mis on arenguriikidel, kes on haavatavad kliimamuutuste kahjulike mõjude suhtes nagu Aafrika riigid, keda eelkõige mõjutavad põud, kõrbestumine ja üleujutused;

53. kutsub ELi üles tihendama dialoogi Aafrika ja Hiinaga ning välja töötama ühiseid lähenemisviise toimetulekuks ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega, nagu metsade hävitamine, kõrbestumine ja killustumine, bioloogilise mitmekesisuse ja mullaviljakuse vähenemine või kadumine ning vee ja õhu saastatus; kutsub ELi üles edendama energiatõhusust, rohelisi tehnoloogiaid, riskijuhtimist ja varajase hoiatamise võimekust, aga ka vastutustundlikku industrialiseerimist ja tarbimist;

Hea valitsemistava ja inimõigused

54. nõuab tungivalt, et Hiina ametivõimud austaksid oma suhetes Aafrikaga demokraatia, hea valitsemistava ja inimõiguste põhimõtteid;

55. kutsub ELi üles tegutsema kooskõlas oma väärtuste, põhimõtete ja Cotonou lepingus võetud kohustustega suhetes nende Aafrika valitsustega, kes takistavad demokraatiat ning rikuvad inimõigusi, keelates neil kontrollida abi, eelarvetoetust või investeeringuid; nõuab tungivalt, et EL tagaks sellistel juhtudel humanitaar- ja muu abi andmise kodanikuühiskonna piirkondlike organisatsioonide kaudu ning aitaks tõsta selliste organisatsioonide suutlikkust; kutsub ELi üles nõudma tungivalt, et teised suured doonorriigid nagu Hiina, kes on seotud ÜRO inimõigustealaste konventsioonide, paktide ja muude dokumentidega, talitaksid samamoodi;

56. rõhutab, et vaatamata selliste põhimõtete tähtsusele nagu suveräänsus, omandiõigus ja vastavus, aitavad Hiina tingimusteta investeeringud rõhuva režiimiga Aafrika riikidesse kaasa inimõiguste rikkumise põlistamisele ning lükkavad edasi demokraatlikku arengut ja takistavad head valitsemistava, sealhulgas õigusriigi põhimõtteid ja korruptsiooni kontrollimist; rõhutab selles kontekstis ELi suurema toetuse olulisust nendele Aafrika valitsustele, institutsioonidele ja kodanikuühiskonna osalejatele, kes edendavad head valitsemistava, õigusriigi põhimõtteid ning austavad inimõigusi, nagu riikide parlamendid, mitmeparteisüsteemid, arengu- ja inimõiguste organisatsioonid, vaba meedia ja korruptsioonivastased asutused;

57. kutsub ELi üles paluma, et kõik doonor- ning abisaajad riigid järgiksid rahvusvaheliste finantsasutuste kehtestatud suuniseid ja läbipaistvuse standardeid; nõuab tungivalt, et EL veenaks Hiina ametivõime ergutama riikide keskpanku võtma omaks sotsiaalsete ja keskkonnastandardite nn ekvaatori põhimõtteid;

58. nõuab tungivalt, et EL ergutaks Hiinat vabatahtlikult vastu võtma OECD altkäemaksuvastase konventsiooni sätteid ning tagama selle rakendamise mitte ainult riigisiseselt, vaid ka suhetes Aafrika riikidega;

59. kutsub ELi üles ergutama kõiki liikmesriike ja Hiinat osalema praegustes ülemaailmsetes algatustes, mille eesmärk on hõlbustada kriminaaltulu jälitamist ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni V jao alusel, sealhulgas varastatud tulu jälitamise ühisalgatuses (StAR), mille hiljuti käivitasid Maailmapank ning ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastase võitluse büroo (UNODC);

60. kutsub ELi üles ergutama Hiinat ratifitseerima ILO konventsioone, mida ta ei ole veel vastu võtnud, ning tagama nende rakendamise arenguriikides, kus on Hiina investeeringud, äriühingud, eksperdid või töötajad, nagu Aafrikas;

61. kutsub ELi üles ergutama välja töötama rahvusvahelist ja õiguslikult siduvat hea valitsemistava tegevusjuhendit, arendama ohutuid ja õiglasi töötingimusi, ettevõtete sotsiaalset vastutust ja keskkonnakaitse tavasid, samuti toetama ettevõtjate vastutust;

Rahu ja julgeolek

62. kutsub ELi üles muutma relvaekspordi tegevusjuhendi õiguslikult siduvaks;

63. kutsub ELi üles ergutama Hiinat suurendama riikliku relvaekspordi kontrollirežiimi läbipaistvust, eelkõige tagades, et ekspordist antakse täies ulatuses teada ÜRO tavarelvade ekspordi registrile, ning ajakohastades relvaekspordi kontrollieeskirju, et peatada relvatarned eelkõige nendesse Aafrika riikidesse ja piirkondadesse, kus süstemaatiliselt rikutakse inimõigusi ja humanitaarõigust;

64. kutsub ELi üles säilitama relvaembargot Hiina suhtes, niikaua kuni Hiina jätkab relvade tarnimist nendesse riikidesse (paljud neist asuvad Aafrikas), kus relvajõud ja relvastatud rühmitused õhutavad ja põlistavad konflikte ning panevad toime ränki inimõiguste rikkumisi;

65. kutsub ELi ja Hiinat üles peatama relvakaubandustehingud inimõigusi rikkuvate, konfliktidesse kaasatud või sõja äärel olevate valitsustega, nagu Kenya, Zimbabwe, Sudaani, Tšaadi, Kongo Demokraatliku Vabariigi, Etioopia, Eritrea ja Somaalia valitsustega; kutsub ELi ja Hiinat üles peatama, ära hoidma ja keelustama relvatarned valitsusvälistele relvastatud jõududele, kes ohustavad inimõigusi, poliitilist stabiilsust ja säästvat arengut Aafrika kontinendil;

66. kutsub ELi üles jätkuvalt toetama rahvusvaheliselt õiguslikult siduvat ja kõiki tavarelvi käsitlevat relvakaubanduslepingut, mille üle peetaks läbirääkimisi ÜRO tasandil;

67. kutsub ELi ja Hiinat üles osutama toetust Aafrikast juhitavatele algatustele, nagu valmisolekuväed ja piirkondlike organisatsioonide kasutamine julgeoleku tagajatena;

68. kutsub ELi üles julgustama Hiinat jätkuvalt suurendama oma osalemist ÜRO ja Aafrika Liidu rahuvalvemissioonides Aafrikas ja suurendama oma panust, saates vajaduse korral ning kooskõlas ÜRO mandaatidega ka lahinguvägesid;

69. kutsub ELi üles kaasama Hiinat inimeste julgeolekut käsitlevate ühiste lähenemisviiside väljatöötamisse, nimelt tavadesarmeerimise, desarmeerimise, demobiliseerimise ja taasintegreerimise (DDR), relvade jälgitavuse, demineerimise ning julgeolekusektori reformi valdkondades; nõuab kaasamist mittetraditsioonilistes julgeolekuküsimustes, nagu loodusõnnetuste ärahoidmine, kliima- või majanduspagulased, ümberasustatud isikud ja migrandid, narkootikumid ja nakkushaigused;

*

* *

70. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, Hiina Rahvavabariigi valitsusele ja Hiina Rahvakongressile, Aafrika Liidule, Aafrika arengu uuele partnerlusele, Pan-Aafrika parlamendile ning Hiina ja Aafrika koostööfoorumile.

(1) EÜT C 200, 30.6.1997, lk 158.

(2) Peking, oktoober 2003, http://www.china-un.ch/eng/xwdt/t88637.htm

(3) Peking, 12. jaanuar 2006, http://www.gov.cn/misc/2006-01/12/content_156490.htm

(4) Euroopa Liidu Nõukogu 2678. kohtumine, Luksemburg, 3. oktoober 2005.

(5) ÜRO dokument A/Conf 192/ 15, juuli 2001, http://disarmament.un.org/cab/poa.html.

(6) ELT C 46, 24.2.2006, lk 1.

(7) ELT C 305 E, 14.12.2006, lk 219.

(8) http://ec.europa.eu/external_relations/china/csp/index.htm

(9) Cotonous 23. juunil 2000. aastal allkirjastatud koostööleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3). Lepingut on viimati muudetud AKV–EÜ Ministrite nõukogu otsusega nr 1/2006 (ELT L 247, 9.9.2006, lk 22).