Komisjoni aruanne eelarvepädevatele institutsioonidele üldeelarvest kaetud tagatiste kohta - 31. detsembri 2008. aasta seisuga {SEK(2009) 1063} /* KOM/2009/0398 lõplik */





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 30.7.2009 KOM(2009) 398 lõplik KOMISJONI ARUANNE eelarvepädevatele institutsioonidele üldeelarvest kaetud tagatiste kohta 31. detsembri 2008. aasta seisuga {SEK(2009) 1063} SISUKORD 1. Sissejuhatus ja hõlmatud tehingute liigid 3 2. Sündmused pärast viimast, 30. juuni 2008. aasta aruannet 3 3. Andmed eelarvest kaetavate riskide kohta 4 3.1. Riski mõiste 4 3.2. Liikmesriikidega seotud risk 5 3.3. Kolmandate riikidega seotud risk 7 3.4. Eelarvest kaetav kogurisk 8 3.5. Riski kujunemine 8 4. Maksekohustuste täitmata jätmine, eelarvetagatiste kasutamine ja võlgnevused 10 4.1. Väljamaksed sularahavarudest 10 4.2. Väljamaksed eelarvest 10 4.3. Välistegevuse tagatisfondi kasutamine 10 5. Välistegevuse tagatisfond 10 5.1. Maksete tagasinõudmine 10 5.2. Varad 10 5.3. Sihtsumma 11 6. Riskide hindamine: suurima krediidiriskiga kolmandate riikide majanduslik ja rahanduslik olukord 11 6.1. Eesmärgid 11 6.2. Riski hindamise metoodika 11 SISSEJUHATUS JA HÕLMATUD TEHINGUTE LIIGID Käesolev aruanne on esitatud vastavalt finantsmääruse artiklile 130, mille kohaselt esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule kaks korda aastas aruande eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta [1]. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab üksikasjalikke tabeleid ja selgitavaid märkusi (edaspidi „töödokument”)[2]. Euroopa Liidu eelarvest (edaspidi „eelarve”) kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mida saab jaotada kahte rühma: - Euroopa Ühenduste antud laenud, mille eesmärgid on makromajanduslikud, st makromajandusliku finantsabi[3] laenud kolmandatele riikidele koostöös Bretton Woodsi institutsioonidega, maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud, mida antakse majandus- ja rahaliitu mittekuuluvatele ELi liikmesriikidele, kes kogevad üleminekuraskusi, ning - mikromajanduslikke eesmärke teenivad laenud (Euratomi laenud ja eelkõige Euroopa Investeerimispanga (EIP) välislaenud[4]). Alates 1994. aastast on neid tehinguid tagatud välisfinantseerimise tagatisfondist (edaspidi „fond”)[5], mis loodi muu hulgas selleks, et piirata kolmandates riikides sõlmitavate laenutehingute suhtes esitatud tagatisnõuetest tulenevat mõju eelarvele (kui kolmas riik saab ELi liikmeks, kaetakse risk otse eelarvest). Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, eraldatakse vahendid eelarvest. 1994. aastal vastuvõetud nõukogu määrust, millega fond asutatakse (edaspidi „fondi määrus”[6]), muudeti esimest korda 1999. aastal. Pärast nõukogu määruse teist muutmist 2004. aastal ei anta fondist enam tagatisi, kui kolmandad riigid saavad liikmesriikideks. 2007. aastal kehtestati nõukogu määruse muudatusega[7] uus tagatismehhanism. Ühenduse poolt liikmesriikidele antud või tagatud laenud kaetakse otse eelarvest. SÜNDMUSED PÄRAST VIIMAST, 30. JUUNI 2008. AASTA ARUANNET 2008. aasta teisel poolel ei tehtud makromajandusliku finantsabi laenudega seotud väljamakseid. Euratomi laenu 22 miljoni USA dollari suurune uus väljamakse tehti 2008. aasta oktoobris. 2 000 miljoni euro suurune esimene osamakse Ungarile maksebilansi toetamiseks antavast laenust tehti 2008. aasta detsembris (vt punkt 3.5). EIP sõlmis aastateks 2007–2013 antud üldmandaadi alusel (nõukogu otsus 2006/1016/EÜ) tehinguid kokku 5 943 miljoni euro ulatuses. 2008. aasta teisel poolel maksti välja 2 052 miljonit eurot, sellest 643 miljonit eurot aastateks 2007–2013 antud uue üldmandaadi alusel. Tuleks märkida, et parlamendi võetud meetme järel tühistas Euroopa Kohus 6. novembril 2008 nõukogu otsuse 2006/1016/EÜ, kuna see oleks tulnud vastu võtta kahel õiguslikul alusel. Otsust tühistades nõudis kohus, et „ see jääb kehtima Euroopa Investeerimispanga finantseerimistehingute suhtes, mis on sõlmitud enne õigel õiguslikul alusel, st EÜ asutamislepingute artiklite 179 ja 181a alusel vastu võetud uue otsuse jõustumist, mis peab toimuma maksimaalselt 12 kuu jooksul alates käesoleva kohtuotsuse väljakuulutamisest ”. Komisjon võttis vastu ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule asendada tühistatud otsus 14. jaanuaril 2009. aastal otsusega COM (910) 2008. ANDMED EELARVEST KAETAVATE RISKIDE KOHTA Riski mõiste Eelarveriskid põhinevad riskihinnangul ja tulenevad tagatud tehingutega seotud laekumata laenujäägist ja intressidest. Maksekohustuste täitmata jätmisest tulenevad tehingud kaetakse fondist, kui need on seotud kolmandate riikidega (68 % tagatud laenujäägi kogusummast 2008. aasta 31. detsembri seisuga), ja otse eelarvest, kui on kaasatud liikmesriigid (laenud liikmesriikides teostatavate projektide jaoks moodustavad ülejäänud 32 % laenujäägi tagatud kogusummast). Suur osa liikmesriikidega seotud tagatud laenudest on hiljutiste laienemiste[8] tagajärg ning samuti on põhjuseks see, et käivitati ühenduse keskmise tähtajaga rahalise abi andmise süsteem liikmesriikidele, kes ei ole eurot kasutusele võtnud. Käesolevas aruandes kasutatakse eelarveriskide (otsesed või fondi kaudu võetavad kaudsed riskid) hindamiseks kahte meetodit: - asjaomaste tehingute laenujäägi kogusumma ja kogunenud intresside arvutamine konkreetsel kuupäeval. Selle meetodiga leitakse eelarvest kaetava riski tase konkreetsel kuupäeval; - „aastase eelarveriskina” määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne summa, mille ühendus peab eelarveaastal välja maksma, eeldusel et kõigi garanteeritud laenude maksekohustus jäetakse täitmata[9]. Tabel 1: Kaetud tagatud laenujäägi kogusumma miljonites eurodes 31. detsembri 2008. aasta seisuga | Laenujääk | Kogunenud intress | Kokku | % | Liikmesriigid* | Makromajanduslik finantsabi | 140 | 2 | 142 | 1% | Euratom | 433 | 8 | 440 | 2% | Maksebilansi tasakaalustamine | 2 000 | 4 | 2 004 | 10% | EIP | 3 921 | 36 | 3 957 | 19% | Liikmesriigid kokku | 6 494 | 50 | 6 544 | 32% | Kolmandad riigid | Makromajanduslik finantsabi | 514 | 1 | 515 | 2% | Euratom | 53 | 7 | 60 | <1% | EIP | 13 480 | 129 | 13 609 | 66% | Kolmandad riigid kokku | 14 047 | 137 | 14 184 | 68% | Kokku | 20 541 | 187 | 20 728 | 100% | * Risk kaetakse otse eelarvest ning hõlmab Bulgaariat ja Rumeeniat, kes liitusid ELiga 1. jaanuaril 2007. | Töödokumendi tabelites A1, A2, A3 ja A4 on esitatud üksikasjalikum teave kõnealuse laenujäägi summade, eelkõige ülemmäära, väljamakstud summade ja tagatismäärade kohta. Eelarvest kaetud laenujäägid ning intressid suurenesid võrreldes 30. juuni 2008. aasta seisuga 3 627 miljoni euro võrra 20 728 miljoni euroni (vt punkt 3.5). Liikmesriikidega seotud risk Praegused liikmesriikidega seotud riskid tulenevad enne ühinemist antud laenudest ning maksebilansi tasakaalustamise vahendi käivitamisest 2008. aasta lõpus. 2009. aastal kaetakse eelarvest liikmesriikidega seotud riske maksimaalselt 802 miljoni euro ulatuses. Tabelist 2 nähtub, et Rumeenia ja Tšehhi Vabariik on laenujäägi summade poolest liikmesriikide hulgas vastavalt esimesel ja teisel kohal. Tabel 2: Liikmesriikide järjestus vastavalt 2009. aastal eelarvest kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) | Järjestus | Riik | 2009 | % | 1 | Rumeenia | 264.5 | 33.0% | 2 | Tšehhi vabariik | 144.3 | 18.0% | 3 | Bulgaaria | 96.1 | 12.0% | 4 | Ungari | 93.7 | 11.7% | 5 | Poola | 85.8 | 10.7% | 6 | Slovaki Vabariik | 66.2 | 8.3% | 7 | Sloveenia | 26.2 | 3.3% | 8 | Küpros | 9.5 | 1.2% | 9 | Läti | 7.3 | 0.9% | 10 | Leedu | 6.4 | 0.8% | 11 | Eesti | 1.0 | 0.1% | 12 | Malta | 0.7 | 0.1% | Kokku | 801.8 | 100.0% | Liikmesriikidega seotud risk hõlmab kõiki laene, mis on antud enne viimast kaht ühinemist, ja mille viimane tähtaeg on 2038. aastal. Kolmandate riikidega seotud risk 2009. aastal on fondist kaetav kolmandate riikidega seotud maksimaalne risk 1 494 miljonit eurot. Allpool on loetletud laenujäägi kogusumma arvestuses kümme esimest riiki. Nende riikide osakaal 2009. aastal fondist kaetavast riskist on 79 %. Kõnealuste riikide – samuti Montenegro, Gruusia ja Ukraina – majanduslikku olukorda analüüsitakse ja kommenteeritakse lisatud töödokumendis. Tabel 3: 10 olulisimat kolmandat riiki vastavalt 2009. aastal fondist kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) | Järjestus | Riik | 2009 | Maksimaalse koguriski määr | 1 | Türgi | 293.4 | 19.6% | 2 | Egiptus | 208.7 | 14.0% | 3 | Maroko | 137.1 | 9.2% | 4 | Tuneesia | 131.2 | 8.8% | 5 | Lõuna-Aafrika | 115.2 | 7.7% | 6 | Brasiilia | 80.8 | 5.4% | 7 | Liibanon | 70.6 | 4.7% | 8 | Serbia | 57.0 | 3.8% | 9 | Jordaania | 45.8 | 3.1% | 10 | Süüria | 35.6 | 2.4% | 10 riiki kokku | 1 175.3 | 78.7% | Fond katab 57 riigi tagatud laene, mille tagasimaksmise tähtaeg ulatub kuni 2038. aastani. Andmed riikide kaupa on esitatud töödokumendi tabelis A2. Eelarvest kaetav kogurisk Kokku kaetakse eelarvest 2009. aastal 2 296 miljonit eurot, mille moodustavad kõnealuses ajavahemikus tasumisele kuuluvad summad, kusjuures liikmesriikidelt laekumata summad moodustavad sellest 35% (vt töödokumendi tabel A2). Riski kujunemine - Maksebilansi tasakaalustamise süsteem Liikmesriikidega seotud kogurisk suurenes 2008. aastal seoses ühenduse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteemi (maksebilansi tasakaalustamiseks antavate laenude süsteem) käivitamisega. Kõnealuse finantssüsteemiga võimaldatakse anda laene ühele või mitmele liikmesriigile, kes ei ole eurot veel kasutusele võtnud ning kellel on probleeme maksebilansiga või kelle maksebilanss on tõsises ohus. 2. detsembril 2008. aastal[10] suurendati euroalasse mittekuuluvate liikmesriikidele ELi rahalise abi süsteemi alusel maksebilansi tasakaalustamiseks antavate laenude ülemmäära 12 miljardilt eurolt 25 miljardi euroni. Ungarile anti 6 500 miljoni euro suurune laen 2008. aasta teises pooles[11]. 2 000 miljoni euro suurune väljamakse tehti 2008. aasta detsembris Teine 2 000 miljoni euro suurune osamakse tehti 2009. aasta märtsis. Kavas on teha 2009. aastal veel kaks osamakset kogusummas 2 500 miljonit eurot. 2009. aasta algul anti Lätile laen,[12] mille suurus oli 3 100 miljonit eurot. Kõnealune laen makstakse välja mitmes osas 2009. aastal. 18. mail 2009. aastal[13] suurendati euroalasse mittekuuluvate liikmesriikidele ELi rahalise abi süsteemist maksebilansi tasakaalustamiseks antavate laenude ülemmäära 25 miljardilt eurolt 50 miljardi euroni. - Makromajandusliku finantsabi laenud Kolmandatele riikidele antakse makromajandusliku finantsabi laene nõukogu üksikotsuste alusel. Nõukogu 10. detsembri 2007. aasta otsuse 2007/860/EÜ (makromajandusliku finantsabi andmise kohta Liibanonile) alusel antud finantsabist moodustavad laenud 50 miljonit eurot ja toetused kuni 30 miljonit eurot. Laen makstakse välja kahes võrdses osas 2009. aastal. - Euratomi laenud Liikmesriikidele või teatavatele abikõlblikele kolmandatele riikidele (Venemaa Föderatsioon, Armeenia, Ukraina) antavate Euratomi laenude ülempiir on 4 miljardit eurot, millest umbes 85 % on juba ära kasutatud. Seega on alles umbes 600 miljonit eurot. Energoatomile Ukrainas maksti praeguse laenulepingu (83 miljoni USA dollari ekvivalent eurodes) kohaselt 10. oktoobril 2008. aastal välja 22 miljoni euro suurune uus laenuosa. - EIP laenud EIP eelmine üldmandaat lõppes 31. juulil 2007. Nimetatud kuupäeva seisuga oli sõlmitud lepinguid kokku 98 % ulatuses kõnealuse mandaadi piirmäärast (20 060 miljonit eurot – vt töödokumendi tabel A5). 31. detsembril 2008. aastal jäi kõnealuse mandaadi alusel veel välja maksta 5 307 miljonit eurot, mis tuleks välja maksta 10 aasta jooksul alates mandaadi lõppemisest, sest nimetatud perioodi lõpus aegub ühenduse tagatis[14]. Tulevikus on kõige olulisem eelarvet mõjutav riskitegur aastateks 2007–2013 antud üldmandaadi alusel EIP-le antud ühenduse tagatis. Ühenduse tagatise suhtes kohaldatakse piirangut 65 % EIP finantseerimistegevuse raames väljamakstud laenude ja antud tagatiste koondsummast, millest on maha arvatud kõik tagasimakstud summad ja millele on liidetud kõik seotud summad, maksimaalse ülempiiriga 27 800 miljonit eurot[15]. Kõnealuse mandaadi alusel oli 31. detsembriks 2008 sõlmiti lepinguid 5 943 miljoni euro suuruse kogusumma kohta, millest 5 053 miljonit eurot oli selle kuupäeva seisuga välja maksmata (vt töödokumendi tabel A6). MAKSEKOHUSTUSTE TÄITMATA JÄTMINE, EELARVETAGATISTE KASUTAMINE JA VÕLGNEVUSED Väljamaksed sularahavarudest Komisjon kasutab sularahavarusid eesmärgiga vältida viivitusi ja neist tulenevaid kulutusi laenutehingute teenindamisel, kui võlgnik hilineb komisjonile makse tegemisega[16]. Väljamaksed eelarvest Eelarve artikli 01 04 01 „Euroopa Ühenduse tagatised laenutehingutele” alusel assigneeringuid ei taotletud, kuna 2008. aasta teisel poolel ei esinenud maksekohustuste täitmatajätmist. Välistegevuse tagatisfondi kasutamine Kui ühenduse antud või tagatud laenu saaja (kolmas riik) hilineb makse tegemisega, kasutatakse fondi, et tasuda maksetähtpäeva ületanud makse kolme kuu jooksul alates makse tähtpäevast[17]. 2008. aasta teisel poolel tagatisfondi ei kasutatud. VÄLISTEGEVUSE TAGATISFOND Maksete tagasinõudmine Argentina Vabariigilt nõuti 12. detsembril 2008 tagasi leppetrahvi viiviseid 1 448 433,44 USA dollarit. 31. detsembri seisuga 2008 ei olnud fondil võlgnevusi sisse nõuda. Varad 31. detsembril 2008 oli fondi netovara[18] 1 182 717 413 eurot. Sihtsumma Fondi vahendid peavad jõudma vajalikule tasemele (sihtsumma), milleks on määratud 9 % kõigist tehingutest tulenevate kapitalikohustuste kogusummast, millele lisanduvad kogunenud intressid. Fondi vahendite (1 182 717 413 eurot) ja kapitalikohustuste[19] (14 183 712 379 eurot) suhe fondi määruse tähenduses paranes vähesel määral, 8,29 %-lt 30. juuni 2008. aasta seisuga 8,34 %-le 31. detsembriks 2008. 2008. aasta lõpus oli fondi vahendite väärtus sihtsummast väiksem. Nõukogu poolt 30. jaanuaril 2007 vastuvõetud uute rahastamiseeskirjade kohaselt[20] lisati 2010. aasta esialgsesse eelarveprojekti 93 100 000 eurot. Kõnealune summa kantakse eelarvest üle fondile 2010. aasta jaanuaris. RISKIDE HINDAMINE: SUURIMA KREDIIDIRISKIGA KOLMANDATE RIIKIDE MAJANDUSLIK JA RAHANDUSLIK OLUKORD Eesmärgid Aruande eelmistes osades on esitatud andmed eelarvest kaetud riski kvantitatiivse poole kohta. Samas tuleks riski hinnata ka sisulisest küljest, arvestades tehingu liiki ja laenusaajate (vt eespool punkt 3.3) olukorda. Riski hindamise metoodika Käesolevas aruandes põhineb riski hindamine majandusliku ja finantsolukorra kohta saadud teabel, reitingutel ja muudel asjaoludel, mis on teada tagatud laenu saanud riikide kohta. Käesolev hinnang ei hõlma hinnanguid eeldatavate kahjude ning ebatõenäoliste tagasimaksete kohta. Riigi riskiindikaatorid, mis on lisatud komisjoni talituste töödokumendi tabelitesse, näitavad lepinguliste kohustuste täitmatajätmise riski kujunemist. Kõnealune analüüs on esitatud töödokumendi 2. osas nende riikide kohta, kelle puhul on eelarverisk 2009. aastal kõige suurem, ja riikide kohta, kes saavad otseselt abi ühenduse eelarvest (makromajanduslik finantsabi ja Euratomi laenud). [1] KOM(2009) 68 ja SEK(2009) 159 moodustavad eelmise aruande eelarvest kaetavate tagatiste kohta 30. juuni 2008. aasta seisuga. [2] SEK(2009) 1063. [3] Makromajanduslikku finantsabi võidakse anda ka kolmandatele riikidele suunatud toetuste kujul. Lisateavet makromajandusliku finantsabi kohta vt komisjoni aruanne KOM(2008)590 ja SEK(2008)2504. [4] Euroopa Investeerimispanga mandaate käsitlevad arvnäitajad on esitatud lisa tabelis A1 ja viited õiguslikele alustele on loetletud töödokumendi tabelis A4. [5] Värskeima aruande fondi toimimise kohta võib leida dokumendist KOM(2006)695 „Üksikasjalik aruanne tagatisfondi toimimise kohta” ja lisatud töödokumendist (SEK(2006)1460). [6] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 2728/94, 31. oktoober 1994, välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta (EÜT L 293, 12.11.1994, lk 1). [7] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 89/2007, 30. jaanuar 2007, ELT L 22, 31.1.2007, lk 1. [8] Vastavalt fondimääruse artikli 1 kolmandale lõigule kantakse laenude risk fondilt üle eelarvele, kui riik saab liikmesriigiks. [9] Arvutamisel eeldatakse, et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras, st et arvesse võetakse üksnes tasumisele kuuluvad maksed (vt ka töödokumendi punkt 1). [10] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1360/2008, 2. detsember 2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem. [11] Nõukogu otsus 9/102/EÜ, 4. november 2008.. [12] Nõukogu otsus 9/290/EÜ, 20. jaanuar 2009. [13] Nõukogu määrus (EÜ) nr 431/2009, 18. mai 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem. [14] Vt EÜ ja EIP vahel 30. augustil / 2. septembril 2005 sõlmitud ümbersõnastatud ja muudetud tagatislepingu artikkel 1.06. [15] Jaguneb 25 800 miljoni euro suuruseks kindlaksmääratud maksimaalseks baasmääraks ja 2000 miljoni euro suuruseks vabatahtlikuks mandaadiks, mille kohta teeb otsuse nõukogu. [16] Vt nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 94/728/EÜ, Euratom) artikkel 12. [17] Üksikasjade kohta vt töödokumendi punkt 1.4.3. [18] Fondi vara kokku miinus kogunenud kohustused (EIPi tasud ja auditeerimistasud). [19] Sh kogunenud intressid. [20] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 89/2007, 30.1.2007 (ELT L 22, 31.1.2007, lk 1).