Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL)2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2022/C 208/09)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEATIS STANDARDMUUDATUSE KOHTA, MILLEGA MUUDETAKSE KOONDDOKUMENTI

„Urueña“

PDO-ES-02485-AM01

Teate esitamise kuupäev 25.2.2022

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Omadussõna „laagerdunud“ eemaldamine punase veini puhul

KIRJELDUS

Sellega on muudetud tootespetsifikaadi punkti 2 alapunkte a ja b ning koonddokumendi punkti 4.

Selle omadussõna eemaldamine ei mõjuta seost, kuna veinis säilivad tootespetsifikaadis kirjeldatud organoleptilised ja füüsikalis-keemilised omadused, sest need ei ole tingimata seotud laagerdumisega. Seega on tegemist standardmuudatusega, kuna see ei liigitu ühekski määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 sätestatud muudatuseks.

PÕHJENDUS

Kuna tootespetsifikaadis ei ole ette nähtud kohustust, et punaseid veine tuleb laagerdada, võimaldab selle sõna väljajätmine turustada noori veine, säilitades samas kaitstud päritolunimetusega veini „Urueña“ eriomased jooned, mis on sätestatud kõnealuses tootespetsifikaadis.

2. Organoleptiliste omaduste ümbermääratlemine veiniliigi järgi

KIRJELDUS

Muudetud on teatavaid organoleptilisi kirjeldusi.

Sellega on muudetud tootespetsifikaadi punkti 2 alapunkti b ja koonddokumendi punkti 4.

Selle muudatusega on kohandatud organoleptilisi omadusi, et neid oleks võimalik organoleptilise analüüsi käigus paremini hinnata. See ei muuda oluliselt toodet, milles säilivad kirjelduses esitatud tunnusjooned, mis tulevad loodus- ja inimtegurite vastastikmõjust. Seega on tegemist standardmuudatusega, kuna see ei liigitu ühekski määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 sätestatud muudatuseks.

PÕHJENDUS

Selle muudatusega soovitakse peamiselt kirjeldada hõlmatud veinide organoleptilisi omadusi selliselt, et neid omadusi saaks lihtsamalt ja täpsemalt siduda hinnatavate tunnustega degusteerimiskomisjoni kaudu, mis vastab standardiga UNE-EN-ISO 17025 kehtestatud kriteeriumidele. Samuti on mõne tunnuse puhul muudetud intensiivsust või nüansse, et need vastaks paremini uutele turueelistustele (näiteks: roosade veinide värvus või punaste veinide värvuse intensiivsus). Nendest muudatustest tulenevalt on vaja veidi muuta seose sõnastust, et säilitada kooskõla uue kirjeldusega.

3. Teatavate veinivalmistamise tingimustega seotud aspektide kohandamine (viljelustavad)

KIRJELDUS

— Välja on jäetud kohustus viljapuid igal turustusaastal lõigata, edaspidi tuleb seda teha vajaduse korral.

— Välja on jäetud juhis, et integreeritud kahjuritõrje oleneb varasemast analüüsist.

— Välja on jäetud viide tervetele täisulikus küpsusastmes viinamarjadele seoses naturaalse alkoholisisaldusega ja tasakaalustatud happesusega.

— Välja on jäetud kohustus viia viinamarjade värvumisest alates läbi korrapäraseid küpsusastme kontrolle.

Sellega on muudetud tootespetsifikaadi punkti 3 alapunkti a ja koonddokumendi punkti 5.

Selle muudatusega on kohandatud viljelustavasid käsitleva punkti sõnastust, välja on jäetud need nõuded, mis on iga viinamarjaistanduse tavapraktika ja haldamise eesmärk. Ühelgi juhul ei muuda need oluliselt toodet, mis säilitab seoste kirjelduses esitatud loodus- ja inimtegurite vastastikmõjust tulenevad omadused ning tunnusjooned. Seega on tegemist standardmuudatusega, kuna see ei liigitu ühekski määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 sätestatud muudatuseks.

PÕHJENDUS

Viinapuude kasvuperioodil lõikamise puhul on tegemist loogilise parandusega, sest kuigi tegemist on tavapärase tegevusega, tuleks seda kasutada vaid vajaduse korral. Teiste muudatuste puhul on tegemist tavapäraste tegevustega, mida kasutatakse igas hästi toimivas kvaliteetses viinamarjaistanduses. Pealegi on happesuse ja alkoholisisalduse hea tasakaal põhinõue, millele kvaliteetse veini valmistamiseks kasutatav tooraine peab vastama. Kuna sellele kaitstud päritolunimetusele ei kehti erinõudeid, ei ole vaja neid tootespetsifikaadis eraldi välja tuua.

4. Veinivalmistamise tingimustega (veinivalmistamistavad) seotud teatavate aspektide kohandamine

KIRJELDUS

— Välja on jäetud kohustus eri sortidest eraldi veine valmistada.

— Täpsustatud on, et punaste veinide kääritamiseelse leotamise kohta peab kirjas olema teksti „24–48 tundi“ asemel „vähemalt 24 tundi“.

— Roosade veinide puhul on asendatud „kestadel leotamine“„käärimiseelse leotamisega“.

Sellega on muudetud tootespetsifikaadi punkti 3 alapunkti b ja koonddokumendi punkti 5.

Sellega ei muudeta üksnes toote põhiomadusi, vaid soovitakse muuta ka töö veinikeldris paindlikumaks ja optimaalsemaks, et saada kvaliteetset veini. Seega on tegemist standardmuudatusega, kuna see ei liigitu ühekski määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 sätestatud muudatuseks.

PÕHJENDUS

Need muudatused võimaldavad kohandada tootmistavasid veinikeldri praeguse töömeetodiga, võimaldades muuta paindlikumaks teatavad tavad, mille jäikus ei olnud veini kvaliteedi seisukohast mõttekas, nagu näiteks eri sordist eraldi veinide valmistamine ja maksimaalne leotamise aeg. Kui välja jääb nõue, et leotamine peab toimuma kestadega, avaneb teisest küljest võimalus kasutada teist liiki käärimiseelselt leotamist – leotamine süsihappegaasi keskkonnas.

5. Tootekirjelduste ajakohastamine

KIRJELDUS

Nagu juba muudatuses nr 2 sai märgitud, on muudetud ühte lauset punkti 9 alapunktis b „Toote kirjeldus“, et viia see kooskõlla uue organoleptilise kirjeldusega.

Sellega on muudetud tootespetsifikaadi punkti 9 alapunkti b ja koonddokumendi punkti 8.

Sellega ei muudeta seost, vaid tegemist on üksnes sõnastuse kohandamisega, et viia see kooskõlla uue organoleptilise kirjeldusega. Seega on tegemist standardmuudatusega, kuna see ei liigitu ühekski määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 sätestatud muudatuseks.

PÕHJENDUS

Seosete tekst peab olema kooskõlas uue organoleptilise kirjeldusega.

6. Tootespetsifikaadi kontrollimise eest vastutavat asutust käsitleva osa muutmine

KIRJELDUS

Täpsustatud on, et spetsifikaadi kontrollimise eest vastutav asutus on ISO 17065 kohaselt akrediteeritud kontrolliasutus, kellele Instituto Tecnológico Agrario de Castilla y León (Castilla y Leóni põllumajandusinstituut) delegeerib ülesanded seoses kaitstud päritolunimetusega „Urueña“.

Sellega on muudetud tootespetsifikaadi punkti 9 alapunkti, muudatus ei puuduta koonddokumenti.

Sellega ei muudeta toodet ning see ei liigitu ühekski määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 sätestatud muudatuseks. Seega on tegemist standardmuudatusega.

PÕHJENDUS

Parandada kõnealuse punkti sõnastust.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Urueña

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

1. VEIN – Roosa vein

LÜHIKE TEKSTILINE KIRJELDUS

Roosad veinid on selged, hägususeta, värvus varieerub sibulakooreroosast vaarikaroosani. Lõhn on puhas, selle võib tunda värskete puuviljade ja/või lillede ja/või karamelli noote. Maitse on värske, hea happesuse ja alkoholisisalduse tasakaaluga ning keskmisest pikema järelmaitsega.

Käesolevas dokumendis sätestamata analüütilised parameetrid peavad vastama kehtivatele eeskirjadele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12,5 Minimaalne üldhappesus 60,00 milliekvivalenti liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 16,7 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 180

2. VEIN – Punane vein

LÜHIKE TEKSTILINE KIRJELDUS

Punased veinid on puhtad või kergelt hägused, nende värvus varieerub purpurpunasest tellisepunaseni. Lõhn on puhas, selles võib tunda punaste ja/või mustade puuviljade aroomi, ning puuvaadis laagerdunud veinide puhul vürtside või palsami noote. Maitsebukett on ümar ja hästi tasakaalustatud, keskmisest pikema järelmaitsega.

Käesolevas dokumendis sätestamata analüütilised parameetrid peavad vastama kehtivatele eeskirjadele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13,00 Minimaalne üldhappesus 60,00 milliekvivalenti liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 20,00 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 150

5. Veinivalmistustavad

5.1. Veinivalmistuse eritavad

Viljelustavad

Istutustihedus peab olema vähemalt 3 000 viinapuud hektari kohta.

Viinapuul kärbitakse võrseid ja vajaduse korral kärbitakse lehes viinapuid, et reguleerida saagikust ning tasakaalu lehepinna ja saagi kaalu vahel.

Kasutada tuleb tilkkastmissüsteemi.

Rakendada tuleb integreeritud kahjuritõrje meetodeid.

Traditsioonilise nimetusega „Vino de pago“ märgistatud veini puhul võib kasutada ainult haigusvabu viinamarju.

Veinivalmistuse eritavad

Viinamarjad tuleb enne kääritamismahutisse panekut sorteerida.

Roosad veinid purustatud marjade ja kestade leotamine ning kääritamine kontrollitud temperatuuril.

Punased veinid kääritamiseelne leotamine temperatuuril alla 10 °C vähemalt 24 tunni jooksul. Kääritamine kontrollitud temperatuuril.

Kasutada tuleb vertikaalseid või pneumaatilisi hüdraulilisi presse.

Veine tuleb laagerdada Prantsuse või Ameerika tammest vaatides.

Veinivalmistamisele kohaldatav piirang

Suurim ekstraheerimisel saadav kogus 70 liitrit 100 kg viinamarjade kohta.

5.2. Maksimaalne saagikus

8 000 kg viinamarju hektari kohta

56,00 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Kaitstud päritolunimetusega „Urueña“ hõlmatud geograafiline piirkond asub Valladolidi provintsi Urueña omavalitsusüksuses ning see on katkematu maa-ala, mis hõlmab 78 hektarit ja on kindlaks määratud järgmiste maatükkide identifitseerimise süsteemi (LPIS) viidetega (*):

Katastriüksus 1 maatükid 114, 117, 121, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 140, 168, 5154, 5155, 5156, 5157, 5158, 5159, 9022, 9023, 9024 ja 10120.

Katastriüksus 8 maatüki 101 krunt 2 ja maatüki 9001 krunt 1.

Taotlejale kuuluvad järgmised maatükid: katastriüksuses 1 maatükid 114, 117, 121, 123, 124, 125, 127, 128, 132, 133, 168, 5158 ja 5159, ning katastriüksuses 8 maatüki 101 krunt 2 ja maatüki 9001 krunt 1.

(*) Kuna maatükkide infosüsteemi ajakohastatakse, juhime tähelepanu sellele, et need on viited 2020. aasta versioonile.

7. Veiniviinamarjasordid

’CABERNET SAUVIGNON’

’MERLOT’

’SYRAH’

’TEMPRANILLO - TINTA DEL PAIS’

8. Seos(t)e kirjeldus

8.1. Geograafilise piirkonna iseloomustus Looduslikud tegurid

Punktis 6 määratletud geograafilise piirkonna geoloogilised, morfoloogilised ning mullastiku- ja ilmastikutingimused on ühetaolised ja erinevad seda ümbritsevate alade omadest, nagu on selgitatud allpool. See vastab traditsioonilise nimetuse pago ehk viinamarjaistanduse kirjeldusele: üks katkematu maa-ala, mida traditsiooniliselt kasutatakse viinapuude kasvatamiseks ning mida iseloomustavad kindlad mullastiku- ja mikroklimaatilised tingimused, mis eristavad seda naaberaladest. Selline ühetaolisus ja eripära olenevad tavaliselt sellistest looduslikest tunnustest nagu jõed, vooluveekogud ja muud maastikule iseloomulikud tunnused või konkreetsete omaduste kombinatsioonid, mis esinevad piirkonnas, kuid mitte selle ümbruses. Kaitstud päritolunimetusega toote „Urueña“ määratletud piirkonda ümbritsevad vooluveekogud, mis moodustuvad Sequillo jõest ning Ermita ja Veterinario ojadest. Määratletud piirkonda mõjutavad järgmised looduslikud tegurid:

1. Määratletud piirkond asub Duero jõe valgalas Urueña omavalitsusüksuses, kus Ermita oja suubub Sequillo jõkke (Valderaduey lisajõgi). Urueñast loodesse jääv ala on tasandik, mis asub 710–720 m kõrgusel merepinnast ning põhjas kulgeb selle piir paralleelselt Sequillo jõega.

2. Urueña asub Castilla-Leóni autonoomses piirkonnas, mis on viinamarjakasvatuseks kasutatava maa pindala poolest Hispaanias kolmandal kohal, ning kuulub Valladolidi provintsi, kus on viis päritolunimetust. Seega asub see viinamarjakasvatuseks väga sobivas piirkonnas, kus on väga soodsad keskkonnatingimused kvaliteetveini tootmiseks. Piirkonna viinamarjakasvatuse ajalugu ja kultuur koos viinamarjakasvatajate entusiasmiga tagavad valmisoleku kohaneda olemasolevate ja tulevaste tehnoloogiliste lahenduste ja meetoditega.

3. Kõnealuses piirkonnas Madridi Polütehnilise Ülikooli töörühma korraldatud tsoneerimisuuringu „Estudio de Suelos y Ordenación del Cultivo de la Vid en el pago vitícola de Urueña (Urueña, Valladolid)“ („Urueña viinamarjakasvatuspiirkonna (Urueña, Valladolid) mullastiku ja viinamarjakasvatuse korraldamise uuring“) tulemuste põhjal koostati selle piirkonna kaart ja kirjeldus, milles järeldati: „Vaadeldud keskkonnategurite (kliima, kivimi tüüp, geoloogiline formatsioon, kalle, paiknemine ja mullastikutingimused) läbilõige toob selgelt esile geograafilise keskkonna eripära ja kaitstud päritolunimetusega „Urueña“ piirkonna sobivuse kvaliteetveini tootmiseks, kuna selle erilised keskkonnatingimused eristavad seda teistest ümbritsevatest piirkondadest.“ Need omadused ja tingimused ei ole iseloomulikud mitte ainult taotleja omanduses ja praegu viinapuude all olevatele maatükkidele, vaid ka külgnevatele maatükkidele, mis ühiselt moodustavad määratletud piirkonna.

8.2. Kliima

Tuginedes Hispaania meteoroloogiaameti Castromonte ja Villaderfradese meteoroloogiajaamades kogutud andmetele, Valladolidi (lennujaama) vaatlusjaama andmetele ning SIAR-võrku (kastmist koordineeriv agrometeoroloogiasüsteem) kuuluvate Villapando ja Medina de Rioseco agrometeoroloogiajaamadest saadud andmetele, ei varieeru piirkonna temperatuurinäidud kuigi palju, kusjuures Monte de Urueña mägismaal on sademete hulk väiksem ja orgudes temperatuurid kõrgemad. Sademete hulk on tavaliselt suurim sügisel ja väikseim suvel (vähenedes järjekorras sügis, kevad, talv ja suvi), ulatudes kokku ligikaudu 410 millimeetrini. Üldiselt on tegemist piirkonnaga, kus ei ole selliseid mägesid, mis võiksid toimida looduslike barjääridena, ning seega pääseb ookeanilt tulev niiske õhk vabalt piirkonda.

Aktiivne kasvuperiood kestab alates aprillist/maist kuni oktoobrini. Aasta keskmine temperatuur on ligikaudu 11,4 °C. Päikesepaisteliste tundide keskmine arv aastas on 2 650 tundi.

Aurustumisnäitajad viitavad niiskuse puudujäägile, kui võrrelda neid sademete hulka näitavate andmetega.

Kliima- ja bioklimaatilised tegurid:

— De Martonne ja Embergeri kuivuseindeksite järgi: poolkuiv, vahemereline

— Gausseni kliimadiagrammid: neli kuiva kuud (juunist septembrini)

— Köppeni kliimaklassifikatsioon: Csb (mõõdukas kliima sooja ja kuiva suvega, keskmine temperatuur kõige soojemal kuul alla 22 °C ja üle nelja kuu on temperatuur üle 10 °C)

— Huglini indeks (heliotermiline potentsiaal): 1 940 – 2 000 kraadi

— Tegelik soojusintegraal (Winkler): ligikaudu 1 400 – 1 500 kraadi (II tsoon)

Need väärtused näitavad, et piirkond sobib kvaliteetveinide tootmiseks kasutatavate viinamarjasortide kasvatamiseks. Kaitstud päritolunimetusega toodet „Urueña“ toodetakse ühes täpselt määratletud mesokliimaga piirkonnas, mis erineb Castilla-Leóni autonoomse piirkonna ülejäänud 23 mesokliimast, ning selle suhtelised omadused on kujunenud tänu kaitsele, mida pakuvad läheduses asuva tuulise platoo (> 110 m) idapoolne külg ning valgala nõod ja orupõhjad.

8.3. Geoloogia, litoloogia ja geomorfoloogia

Kaitstud päritolunimetusega toote „Urueña“ piirkonnas esinev kivimiliik (litoloogia) koosneb kahest tertsiaari materjalist (Belveri punane purdkivim ja Tierra de Campose faatsies) ning kvaternaari ladestusest (terrassid ja orupõhi). Lähtekivim on kivine, koosnedes loendamatust hulgast suurtest kaljurahnudest, millest osad paljastuvad maapinnal (koos tasandikult pärit lubjakiviga) ja teised varjuvad mullaprofiilis. Sellel teguril on mõju lõpptoote kvaliteedile. Lähtekivimi peamiselt lubjakiviga tsementeerimise ja mulla tekkimise tulemusena on piirkonnas moodustunud sellele eripära andvad isoleerivad pinnavormid.

Pinnamood põhineb kirjeldatud kihistul, mis kujundab ja mõjutab vee äravoolu. Määratletud piirkonna piiritlevad Sequillo, Ermita ja Veterinario vooluveekogud. Selle tulemusena kujunenud pinnamoe morfoloogia on eriline ja sobib väga hästi kvaliteetveinide tootmiseks: laugjas kerge kalle äravoolupunktide suunas ja 710–720 meetri kõrgusel (moodustades vaid 1,8 % Castilla-Leóni autonoomse piirkonna sellel kõrgusel paiknevast pindalast).

Digitaalne maastikumudel ja peamised vooluveekogujad äravooluvõrgus kinnitavad Sequillo valgala olulisust, mis tingib uuritud maa-ala madala pinnamoe ja väikese üldise kalde põhja ja selle sekundaarse äravooluvõrgu suunas, mille läänepiiril domineerib Veterinario oja ja idapoolsel küljel Ermita oja, võimaldades vee äravoolu kolme külge suunduva kalde poole.

8.4. Mullastik

Kui tehakse suuremahulisi (väga põhjalikke) mullastiku-uuringuid, nagu käesoleval juhul, on klassifitseerimise viimane kategooria kasutatav pinnaseühik (seeria), kuna see võimaldab kindlaks määrata ja otsustada, kuidas iga konkreetset ühikut tuleks käidelda. Kaitstud päritolunimetusega „Urueña“ hõlmatud piirkonna mullastik on üsna mitmekesine, peamiselt tänu sealsetele kivimitele ja pinnavormidele. Siiski on määratletud piirkonnas vaid kaks mullaprofiili – Alfisols [A/Bt/Bk (m)] ja Inceptisols [A/Bk (m)] –, mis mõlemad sobivad väga hästi viinapuude kasvatamiseks.

Piirkonna mullad on keskmise kuni madala viljakusega. Orgaanilise aine sisaldus on keskmine kuni madal (0,75–1,5 %), lämmastikusisaldus väike (< 1 %) ning süsiniku-lämmastiku suhe on samuti madal (≤ 8 %). Kvaliteeti mõjutavaks teguriks peetakse väikest mikroelementide sisaldust. Samuti tuleb märkida, et katioonide neelamismahutavus on keskmine kuni suur (10–25 cmol+/kg savi ja/või orgaanilist ainet).

Kaitstud päritolunimetusega „Urueña“ hõlmatud piirkonna mullastiku tekstuurikategooriates on vähe erinevusi, ülekaalus on liivsavi. Kontrastne tekstuur puudub. Profiili homogeensus on väga positiivne, sest see reguleerib niiskuse taset (vähendades äravoolu) ja temperatuuri. Mullastiku kuivendusvõime ja profiili vähene varieeruvus, mis piirab äravoolu kogust, tähendab, et maapind imab lõpuks niiskuse endasse.

Aasta keskmine mulla temperatuur 50 cm sügavusel on kõrgem kui 15 °C, kuid madalam kui 22 °C (keskmine temperatuur 8–15 °C) ning suve ja talve keskmiste väärtuste erinevus on suurem kui 5 °C. Vahemereline niiskusrežiim tähendab, et muld on kuiv vähemalt pooltel päevadel, mil mulla temperatuur on kõrgem kui 5 °C (see on kuiv rohkem kui 45 järjestikust päeva 4 kuu jooksul pärast suvist pööripäeva ja niiske rohkem kui 45 järjestikust päeva 4 kuu jooksul pärast talvist pööripäeva).

Muldadel on hea kuivendusvõime. Üleliigne vesi juhitakse looduslikult maast üsna tõhusalt välja, peamiselt Sequillo jõe kaudu, millesse suubuvad Veterinario ja Ermita ojad.

Füüsilise keskkonna uuringu järeldused on lühidalt järgmised:

1. Vaadeldud keskkonnategurite (kliima, kivimi tüüp, geoloogiline formatsioon, kalle, paiknemine ja mullastiku omadused) läbilõige toob selgelt esile geograafilise keskkonna eripära ja piirkonna sobivuse nõutud kvaliteediga veinide tootmiseks asjakohaste viinamarjakasvatusmeetodite abil.

2. Määratletud piirkonna moodustavad maatükid on kujunenud harmooniliseks tervikuks ning mõnes neist korraldatud üksikasjalike uuringute tulemusena saadud andmed kehtivad täielikult ka ümbritsevate maatükkide puhul, kuna neil valitsevad samad klimaatilised, geoloogilised, geomorfoloogilised ja mullastikutingimused.

3. Määratletud piirkonnal on ühised eriomadused, mis eristavad seda teistest ümbruskonnas paiknevatest päritolunimetustena kehtestatud piirkondadest.

8.5. Geograafilise piirkonna iseloomustus Inimtegurid

Kõige olulisem inimtegur, mis muudab Urueña ainulaadseks, on sealsete sortide unikaalne kohanemisviis, mis on saavutatud tänu kasutatavatele viinamarjakasvatusmeetoditele. Peale sordi ’Tempranillo’ on piirkonnaga suurepäraselt kohanenud ka sordid ’Merlot’, ’Syrah’ ja ’Cabernet Sauvignon’.

Valitud viinapuude niivõrd hea kohanemine aitab leevendada probleeme, mida põhjustab mõõdukas külmaoht, mis kimbutab piirkonda peamiselt alates oktoobrist kuni aprilli lõpuni (äärmuslikel aastatel septembri lõpust mai lõpuni).

Öökülmadest tingitud ohtude vähendamiseks lõigatakse viinapuud talve lõpus tagasi ja rohevõtteid alustatakse mai lõpus, kui öökülmade oht on minimaalne. Maad haritakse korrapäraselt, et piirata umbrohu levikut.

Käärimiseelne leotamine madalal temperatuuril tagab stabiilse puuviljase ja sordile omase aroomi. Kääritamise ajal segatakse virret regulaarselt, mille tulemusena toimub suurepärane polüfenooli ja värvi ekstraheerimine.

8.6. Toote kirjeldus

Kaitstud päritolunimetusega veinides „Urueña“ avaldub viinamarjasortide ainulaadsus eriomasel viisil, kuna need on aja jooksul väga positiivses suunas arenenud, võimendunud on sordispetsiifilised omadused, mis on muutunud veelgi nüansirohkemaks. Nende maitsebukett on tugev ja hõrk, jääkmagususe, rikkaliku struktuuri ja väga stabiilse värvusega. Nad tõusevad esile oma hea tasakaalu, elegantsuse ja mineraalsuse poolest, mis annavad neile eristuva ja ainulaadse iseloomu.

Roosad veinid „Urueña“ on vaarikaroosat värvi, millele annab sinaka varjundi viinamarjasort ’Syrah’, mis hõivab suurima osa viinapuude kasvualast. Lõhnabuketis domineerivad värskete puuviljade noodid, mida täiendavad lille- ja karamellinüansid. Punaste puuviljade aroom on omasem ’Tempranillo’ baasil valmistatud roosadele veinidele.

Punased veinid on märkimisväärselt intensiivse värvusega. Kasutatavate viinamarjasortide kombinatsioon muudab need väga aromaatseks ning eelkõige iseloomustab neid ümarus ja pehmus.

8.7. Looduslike ja inimtegurite vastastikune toime ja toote omadused

Kaitstud päritolunimetusega toote „Urueña“ määratletud piirkond moodustab katkematu maa-ala. Nagu eespool selgitatud, muudavad ühtsed mullastiku- ja mikroklimaatilised tingimused selle ülejäänud maastikuga võrreldes eristuvaks. Piirkond on tuntud viinamarjakasvatuse poolest ning sealsetel veinidel on teistest eristuvad ja ainulaadsed omadused, mis tulenevad eelkõige inimtegevusest kõnealuses keskkonnas. Uuritud keskkonnategurite (kliima, litoloogia ja mullastik) vastastikune mõju viitab sellele, et Urueña looduslik keskkond on väga eriline. Sortide valiku ja piirkonnas tehtud viinamarjakasvatusega seotud otsuste tulemusena on toodetavad veinid originaalsed ja kvaliteetsed. Seda toetavad järgmised kaalutlused:

1. Kaitstud päritolunimetusega „Urueña“ piirkonna moodustavate maatükkide ainulaadsusel on viinamarjakasvatuspiirkonda kujundav mõju. Keskmise kuni madala viljakuse, keskmise kuni madala orgaanilise aine sisalduse, väikese lämmastikusisalduse ja hea kuivendusvõimega mullad annavad ekstraktide ja antotsüaniinide rikkaid veine. Kvaliteeti mõjutavaks teguriks peetakse väikest mikroelementide sisaldust.

2. Piirkonna muldade mitmekesisus, nagu on selgitatud punktis a, on iseenesest eristav tunnus, kuna see võimaldab kindlaks määrata ja otsustada, kuidas iga üksust tuleks hallata, kasutades seega võimalikult hästi ära asukohta ja tootes nüansirikkamaid veine.

3. Tootmistingimused ja kliima võimaldavad pärast marjade värvumist pikka valmimistsüklit, kus päevased ja öised temperatuurid erinevad märkimisväärselt, mille tulemuseks on püsiv ja nüansirikas lõhnabukett, mis tekib tänu looduslikule kontrollile viinamarjade happesuse üle. Happesuse, alkoholi ja struktuuri parameetrid on täiuslikkuseni tasakaalus.

4. Viinamarjade hea loomulik happesus annab palju parema värvuse ja stabiilsuse, mis tähendab, et saadud veinid sobivad pärast villimist paremini pikaajaliseks säilitamiseks. Tugev värvus tekib suviste märkimisväärsete temperatuurikõikumiste tulemusena.

5. Kaitstud päritolunimetusega „Urueña“ hõlmatud piirkonnas kasvatatud viinamarjasortides avalduvad nende parimad omadused: ’Syrah’ on erakordselt jõuline ja täidlane, jääkmagususega; ’Cabernet Sauvignon’ annab jõulisi, hea struktuuriga veine; ’Merlot’ on väga aromaatne ja õrna maitsebuketiga, ning piirkonna peamine sort ’Tempranillo’ pakub suurepäraseid puuviljanüansse ning laagerdub vaadis väga hästi.

6. Käärimiseelne leotamine madalal temperatuuril tagab stabiilse puuviljase ja sordile omase aroomi. Kääritamise ajal segatakse virret regulaarselt, mille tulemusena toimub suurepärane polüfenooli ja värvi ekstraheerimine.

8.8. Eespool esitatud punktidest lähtudes on kaitstud päritolunimetusega toote „Urueña“ määratletud geograafilisel piirkonnal, mis kuulub kaitstud geograafilise tähisega toote „Castilla y León“ määratletud piirkonda, viimati nimetatud piirkonnast oluliselt erinevad omadused. Seda ümbritsevad ka mõned Castilla-Leóni autonoomse piirkonna väljapaistvaimad kaitstud päritolunimetused: „Cigales“ põhjas, „Ribera del Duero“ kirdes, „Rueda“ ja „Toro“ lõunas ning „Arribes“ edelas. Neist kõige lähem ja sarnasem on kaitstud päritolunimetus „Toro“. Kuigi kaitstud päritolunimetusega veinidel „Urueña“ on kaitstud geograafilise tähisega veinide „Castilla y León“ omadused, on neil ka vaid neile iseloomulikud omadused, mida ei esine teistes kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud veinides ega kaitstud päritolunimetusega veinides „Toro“. Neid eripärasid võib leida üksnes piiritletud alalt (pago ehk viinamarjaistandus), mitte seda ümbritsevalt alalt, kus viinamarjaistandusi tegelikult ei ole, sest tingimused on erinevad.

Peale selle erineb kaitstud päritolunimetusega viinamarjasortide „Urueña“ kaart oluliselt naabruses asuvates viinamarjaistandustes kasvatatavatest peamistest viinamarjasortide kombinatsioonidest. Valge ’Verdejo’ on peamine viinamarjasort kaitstud päritolunimetusega „Rueda“ hõlmatud piirkonnas (katab enam kui 98 % viinapuude kasvualast), samal ajal kui ’Tempranillo’ (tundud ka paljude teiste kohalike nimetuste all) on peaaegu ainus viinamarjasort viinamarjaistandustes „Ribera del Duero“, „Toro“ ja „Cigales“ ning kaitstud päritolunimetusega „Arribes“ hõlmatud viinamarjaistanduse sortide kaart on täiesti erinev, koosnedes selle piirkonna kohalikest sortidest. ’Syrah’, ’Cabernet Sauvignon’ ja ’Merlot’ hõlmavad 75 % kogu Urueña piirkonna viinapuude kasvualast, mis annab veinidele väga selge organoleptilise profiili.

Allpool on esitatud kaitstud päritolunimetuse „Urueña“, kaitstud geograafilise tähise „Castilla y León“ ja kaitstud päritolunimetuse „Toro“ võrdlus:

Punased sordid

Päritolunimetus „TORO“: ’Tinta de Toro’ ja ’Garnacha’;

Kaitstud geograafiline tähis „CASTILLA-LEON“: Castilla-Leóni autonoomses piirkonnas lubatud sordid

Kaitstud päritolunimetus „URUEÑA“: ’Syrah’, ’Merlot’, ’Cabernet Sauvignon’, ’Tinta del País’ (’Tinta de Toro’)

Maksimaalne saagikus (kg/ha)

Päritolunimetus „TORO“: 6 000–9 000

Kaitstud geograafiline tähis „CASTILLA-LEON“: 16 000

Kaitstud päritolunimetus „URUEÑA“: 8 000

Ekstraktsioonitõhusus

Päritolunimetus „TORO“: 70 %

Kaitstud geograafiline tähis „CASTILLA-LEON“: 75 %

Kaitstud päritolunimetus „URUEÑA“: 70 %

Minimaalne alkoholisisaldus (mahuprotsentides)

Päritolunimetus „TORO“: 12,5

Kaitstud geograafiline tähis „CASTILLA-LEON“: 11

Kaitstud päritolunimetus „URUEÑA“: 13

Keskmine alkoholisisaldus (mahuprotsentides)

Päritolunimetus „TORO“: 15

Kaitstud geograafiline tähis „CASTILLA-LEON“: 13

Kaitstud päritolunimetus „URUEÑA“: 14

Keskmine üldhappesus, viinhappes väljendatuna (g/l)

Päritolunimetus „TORO“: 4

Kaitstud geograafiline tähis „CASTILLA-LEON“: 4,5

Kaitstud päritolunimetus „URUEÑA“: 5

Organoleptilised omadused

Päritolunimetus „TORO“: maitsev ja hästi struktureeritud

Kaitstud geograafiline tähis „CASTILLA-LEON“: värske ja puuviljaline

Kaitstud päritolunimetus „URUEÑA“: hõrk, elegantne ja tasakaalus jääkmagususega

Kaitstud päritolunimetusega toote „Urueña“ määratletud piirkonnas on praegu ainult üks tootja (üksainus veinitootja), mistõttu kõnealune tootja esitab selle taotluse. Praegu ei ole teisi viinamarjakasvatajaid ega veinitootjaid, kes registreerimistaotlusega ühineksid, seega ei ole praegu võimalik moodustada tootjarühma. Uued viinamarjakasvatajad ja veinitootjad võivad siiski asuda tegutsema maatükkidel, mis ei kuulu taotlejale (olgu märgitud, et nende maatükkide pindala on 45,96 hektarit ja kuulub eri omanikele) ning neil oleks võimalik täita kaitstud päritolunimetusega „Urueña“ hõlmatud veinitoodete suhtes kehtivaid nõudeid.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik

siseriiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik

täiendavad märgistusnõuded

Tingimuse kirjeldus

1. Veinide märgistamisel võib nimetuse „Denominación de Origen Protegida“ („kaitstud päritolunimetus“) asemel kasutada traditsioonilist nimetust „Vino de pago“.

2. Kaitstud päritolunimetusega veini „Urueña“ märgistusele peab olema lisatud aastakäik, isegi kui vein ei ole laagerdunud.

3. Kaitstud päritolunimetusega veinide „Urueña“ märgisele võib lisada sõnad „ENVEJECIDO EN ROBLE“ („tammevaadis laagerdunud“) või „ROBLE“ („tamm“) tingimusel, et need vastavad asjakohastes õigusaktides sätestatud tingimustele.

Link tootespetsifikaadile

www.itacyl.es/documents/20143/342640/PCC+DOP+URUE%C3%91A_rev+1_CCa.docx/d4d57633-aeac-c256-60bd-75ea5ba7a4f0

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.