6. Liit märgib, et viimastel aastatel on tehtud märkimisväärset tööd, sealhulgas liidu rahalisel toel, et arendada suutlikkust CITESi rakendamiseks mereliikide puhul. Neid jõupingutusi tuleks CITESi raames vajaduse korral jätkata ka tulevikus. Liit ootab aruandeid, mille konventsiooniosalised ja CITESi sekretariaat esitavad pärast 17. KOKi ja mis on seotud CITESi mereliike, eelkõige varilõpuseseid käsitlevate nõuete rakendamise ja täitmisega. Liit toetab ka CITESi ja piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide vahelist paremat koordineerimist nende vastavate volituste raames, et tõhustada juhtimist ja vastastikust täiendavust, vältides samas kattuvust ja ebakõlasid. Liit edendab ja toetab loetletud varilõpuseste ning muude mereliikide lisamist asjakohastesse CITESi hindamismehhanismidesse, eelkõige CITESi loomakomiteesse, et esitada hinnang enne konventsiooniosaliste 18. konverentsi. Lisaks toetab liit uusimaid teaduslikke nõuandeid oodates mitme varilõpuseste liigi (siidhallhai – Carcharhinus falciformis ja harilik rebashai – Alopias spp.) ning merisarviku (Mobula spp.) lisamist CITESi II lisasse. Liit vaatab läbi FAO eksperdirühma, IUCN/TRAFFICu või muudest allikatest pärit uusimad teaduslikud nõuanded. Pidades silmas muret angerjaliikide üleilmse säilitamise pärast ja rahvusvahelise kaubanduse mõju nende püsimajäämisele, on liit ka selle poolt, et CITESi loomakomitee koguks ja kaaluks asjakohasemat teavet kõnealuste liikidega kauplemise kohta, et koostada soovitused CITESi osaliste 18. konverentsiks. Liit ei toeta siiski ettepanekuid, mille tulemusena võidakse CITESi 17. KOKil kanda euroopa angerjas CITESi I lisasse.

5. Kooskõlas oma väljakujunenud seisukohaga kinnitab EL, et CITES on asjakohane vahend mereliikidega rahvusvahelise kauplemise reguleerimiseks, kui selliste liikidega kaubeldakse ja kui need on väljasuremisohus või võivad sellesse sattuda, võttes arvesse, et mere bioloogiliste ressursside kaitse kuulub liidu ainupädevusse.

3. CITESi 17. osaliste konverentsile on esitatud 62 CITESi lisade muudatusettepanekut. Liidu seisukoht nimetatud ettepanekute kohta peaks põhinema asjaomaste liikide kaitsestaatusel ja mõjul, mida kauplemine nendele liikidele avaldab või võib avaldada. Seepärast peaks liit võtma arvesse resolutsiooni Conf. 9.24 kehtivaid sätteid, milles käsitletakse I ja II lisa muutmise kriteeriume. Eelkõige peaks liit arvesse võtma ettepanekuga hõlmatud liigi levialariikide seisukohti. Liit leiab ka, et CITESi looma- ja taimekomiteede töö tulemusena koostatud CITESi lisade muudatusettepanekuid tuleks üldjuhul toetada. Ühtlasi kaalutakse CITESi sekretariaadi ning IUCNi ja TRAFFICu tehtud analüüsi ettepanekute kohta, samuti FAO spetsiaalse eksperdirühma hinnangut mereliikide kohta, märkides, et arvesse tuleb võtta ka kalavarude hindamist ja piirkondlikelt kalavarude majandamise organisatsioonidelt saadud asjakohast teavet.

2. Liidu hinnangul tuleb veelgi suurendada läbipaistvust ja vastutust CITESi raames, et tugevdada selle õiguspärasust ja otsustamisprotsessi terviklikkust, ning toetab vastavaid ettepanekuid. Sellega seoses toetab liit eriti resolutsiooni, mille eesmärk on tugevdada abiandjate eraldatud toetust CITESi sekretariaadi hallatava läbipaistva skeemi kaudu, et arenguriikide esindajad saaksid osaleda CITESi KOKi koosolekutel (toetatud delegaatide projekt), ja nõuda, et abiandjad, kes rahastavad skeemiga hõlmamata kolmandate riikide esindajate osalemist otse, tegutseksid läbipaistvalt.

1. Liidust sai 2015. aastal esimene CITESiga liitunud piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon. Liidu KOKil osalemise üksikasjad tuleb sõnastada KOKi koosoleku kodukorras, seda eelkõige seoses hääletamisega. Liit leiab, et kodukord peaks põhinema CITESi konventsiooni tekstil (artikli XXI lõiked 2–6) ega tohiks sisaldada sätteid, mille kohaselt kohaldataks liidu kui konventsiooniosalise õiguste suhtes tingimusi, mida ei ole konventsiooniga ette nähtud. Sellega seoses pooldab liit seisukohta, et kodukorra tekst, milles käsitletakse piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioone, oleks kooskõlas paljude muude rahvusvaheliste konventsioonide (bioloogilise mitmekesisuse konventsioon, rändliikide kaitse konventsioon, ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon, Montreali protokoll, Stockholmi, Baseli ja Rotterdami konventsioonid) kehtiva kodukorra sätetega. Kuna see asjaolu on tekitanud küsimusi kolmandates isikutes, peaks liit andma juba enne KOKi teavet selle kohta, kuidas jagatakse hääled liidu ja liikmesriikide vahel. Ühtlasi peaks liit olema valmis üles näitama teatavat paindlikkust kodukorda käsitlevatel aruteludel, et ei õõnestataks ei liidu kui konventsiooniosalise õigusi ega ka ELi toimimise lepingus sätestatud pädevuse jaotamist.

6. Konventsiooniosaliste konverents on CITESi juhtorgan ja teatavad CITESi 17. KOKil vastuvõetud otsused rakendab alaline komitee, kes on KOKi peamine allorgan. CITESi 17. KOKil määratletud liidu seisukoht peaks seega ühtlasi olema aluseks ELi lähenemisviisile pärast CITESi 17. KOKi toimuvatel alalise komitee koosolekutel.

5. Liidu seisukohas peaks arvesse võtma CITESi kontrollide võimalikku panust kaitsestaatuse parandamisse, tunnustades samal ajal nende riikide ja rahvusvaheliste organite pingutusi, kes on kaitsemeetmeid tõhusalt rakendanud. Liit peaks tagama, et 17. KOKil tehtavad otsused suurendaksid CITESi tõhusust, vähendades tarbetut halduskoormust ning saavutades praktilised, kulutõhusad ja toimivad lahendused rakendamis- ja järelevalveprobleemidele.

2. Liit peaks CITESi 17. KOKil toetama ambitsioonikat seisukohta kooskõlas liidu asjaomaste poliitiliste strateegiate ja rahvusvaheliste kohustustega nimetatud valdkondades; eelkõige peaksid tal olema ambitsioonikad eesmärgid, mis on seotud säästva arengu 15. eesmärgiga, bioloogilise mitmekesisuse strateegilise kavaga aastateks 2011–2020, sealhulgas bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni raames kokkulepitud Aichi eesmärkidega, CITESi strateegilise visiooniga ja ÜRO Peaassamblee resolutsiooniga 69/314 looduslike liikidega kaubitsemise vastu võitlemise kohta. ELi seisukoht peaks ühtlasi aitama saavutada ELi tasandil seatud eesmärke, toetudes ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiale aastani 2020, ELi tegevuskavale looduslike liikidega kaubitsemise vastu võitlemiseks, ELi lähenemisviisile, millega edendatakse kaubandust ja säästvat arengut, nagu on osutatud ELi strateegias „Kaubandus kõigile“, ning ELi haide kaitse ja haivarude majandamise tegevuskavale.

7. Viimastel aastatel on märkimisväärselt kasvanud rahvusvaheline kauplemine troopilise puiduga, et viia turule dalbergiatest valmistatud tooted. Olemasolevast teabest nähtub, et suur osa nimetatud kauplemisest leiab aset mittesäästvalt ja tuleneb ebaseaduslikust ülestöötamisest, mistõttu peetakse dalbergiatega kaubitsemist praegu kõige levinumaks ebaseaduslikuks elusloodusega kauplemise viisiks. Mõned dalbergialiigid on praegu CITESi konventsiooniga kaitstud ja EL peaks toetama ettepanekuid lisada täiendavad dalbergialiigid (Pterocarpus erinaceus, kolm Guibourtia liiki ja Dalbergia spp.) CITESi II lisasse. Liit leiab, et kõnealuste lisamiste kohaldamisala tuleks kindlaks määrata (asjakohaste märgetega), et hõlmata olemasolevale teabele tuginedes ja ettevaatuspõhimõtet kohaldades võimalikult suur osa asjaomastest levialariikidest eksporditavatest toodetest.

8. Liidu seisukoht looduslike liikidega kaubitsemist käsitlevate ettepanekute osas peaks olema kooskõlas ELi looduslike liikidega kaubitsemise vastu võitlemise tegevuskavas määratletud kolme prioriteediga, mis on järgmised:

– looduslike liikidega kaubitsemise ärahoidmine ja selle algpõhjustega tegelemine;

– kehtivate eeskirjade rakendamine ja nende täitmise tagamine ning elusloodusega seotud kuritegude vastase võitluse tõhustamine;

– päritolu-, tarbija- ja transiidiriikide rahvusvahelise partnerluse tugevdamine looduslike liikidega kaubitsemise vastu võitlemisel.

9. Kooskõlas esimese prioriteediga toetab liit CITESi konventsiooni kaudu tõhusama kaitse pakkumist liikidele, mida praegu imporditakse ELi mittesäästval tasemel või ebaseaduslikult (eelkõige kauplemine eksootiliste lemmikloomadega). Seega toetab liit ettepanekuid muuta lisasid seoses magoti ehk berberi makaagi (Macaca sylvanus), hallpapagoi (Psittacus erithacus) ja mitme roomajaliigiga. Samuti toetab liit Banggai kardinali (Pterapogon kauderni) lisamist II lisasse, tunnistades tõsiasja, et olemasolev teave näib osutavat, et loetellu kandmise kriteeriumid on täidetud, märkides samas, et täiendavaid arutelusid tuleks pidada liigi ainsa levialariigi Indoneesiaga, et näha, kas kõnealuse liigiga jätkusuutlikuks kauplemiseks on võimalik kokku leppida ühises lähenemisviisis.

10. Esimese prioriteedi raames toetab liit ka sellist korruptsiooni käsitleva resolutsiooni vastuvõtmist, millega võimaldatakse CITESi konventsiooni rikkuvaid tegevusi, samuti täiendavate soovituste ja suuniste vastuvõtmist, et vähendada nõudlust ebaseaduslike elusloodustoodete järele. Liit jälgib seda, et CITESi 17. osaliste konverentsil kokku lepitud otsustes võetaks arvesse selliste maakogukondade vajadusi ja huve, keda need otsused võivad mõjutada.

11. Kooskõlas teise ja kolmanda prioriteediga toetab liit tõhusate meetmete võtmist konventsiooniosaliste poolseks rakendamiseks ning pooldab selget ajakava koos järelevalvemehhanismidega (sealhulgas võimalikud kaubandussanktsioonid) nendele osalistele, kes jätavad korduvalt täitmata oma CITESi konventsiooni kohased kohustused. See on eriti oluline elevantide salaküttimise (vt allpool) ning nende ja ninasarvikute, Aasia suurte kaslaste, dalbergiate ja soomusloomadega kaubitsemise vastu võitlemisel. Sellega seoses peaks liit toetama ka resolutsiooniettepanekut, mille eesmärk on paremini kontrollida, et metsloomadega ei kaubelda ebaausalt kui vangistuses kasvatatud loomadega.

12. Elevantide ja ninasarvikute salaküttimine ning elevandiluu ja ninasarvikute sarvedega kaubitsemine jätkuvad muret tekitava hooga. See on ELi jaoks jätkuvalt suur probleem ja ELi prioriteet kõikides elevantidega seotud päevakorrapunktides peaks olema toetada kõnealust probleemi otseselt käsitlevaid meetmeid, võttes arvesse ELi rahastatud uuringus „Larger than Elephants. Input for an EU strategic Approach to a wildlife conservation in Africa“ („Rohkem kui elevandid. Eluslooduse säilitamist Aafrikas käsitleva ELi strateegilise lähenemisviisiga seotud teave“) kindlaks määratud prioriteete. Elevantidega seoses on tehtud märkimisväärseid edusamme teatavates leviala-, transiidi- ja sihtriikides ning 19 riigis viimasel CITESi osaliste konverentsil vastu võetud otsuste kohaselt koostatud riiklikud elevandiluu tegevuskavad on mänginud nimetatud muutuste läbiviimisel määravat rolli. Palju on veel teha, eelkõige riikides, kus elevantide salaküttimine ja elevandiluuga kaubitsemine on endiselt „kuumad“ teemad. Selleks peaks liit toetama riiklike elevandiluu tegevuskavade tõhustamist ja ulatuslikumat kontrolli selle üle, kuidas asjaomased osalised neid rakendavad, sealhulgas kaubandussanktsioonide kehtestamine olukordades, kus korduvalt jäetakse võtmata asjakohased meetmed elevantide salaküttimise ja elevandiluuga kaubitsemise vastu võitlemiseks.

13. Liit märgib, et osalised on elevandiluuga kauplemisega seoses esitanud mitmeid, sageli omavahel vastuolus olevaid ettepanekuid. Rahvusvaheline elevandiluuga kauplemine on praegu CITESi konventsiooni raames keelatud. Liit leiab, et sellise kauplemise taaslubamise tingimused ei ole täidetud, ega toeta nimetatud kauplemise taasavamise ettepanekuid CITESi 17. osaliste konverentsil. Liit märgib, et elevandiluuga kauplemise protsessi kohta otsuste tegemise mehhanismi väljatöötamisel ei ole tehtud edusamme, ning leiab, et puudub pakiline vajadus jõuda 17. KOKil sellise mehhanismi osas kokkuleppele. Liit ei ole vastu sellele, et jätkata kõnealust arutelu tulevikus, kuid see peaks toimuma ainult pärast seda, kui elevantide salaküttimist ja elevandiluuga kaubitsemist on märkimisväärselt vähendatud. Samuti peaks liit kustuma kõiki Aafrika elevandi levialariike üles osalema dialoogis, et jõuda selles küsimuses ühisele seisukohale.

14. Liit märgib, et on olnud juhtumeid, kus riigisisene seaduslik kauplemine elevandiluuga teatavates CITESi konventsiooni osalisriikides on võimaldanud ebaseaduslikku rahvusvahelist kauplemist elevandiluuga. Sellistel juhtudel peaks liit olema valmis toetama sellisele riigisisesele kauplemisele asjaomaste osaliste poolset keeldude kehtestamist. Seega peaks liit olema kõnealuse teema kohta esitatud ettepanekutele avatud, tingimusel et on selgitatud nende kohaldamisala. Kui ei ole leitud seost riigisisese seadusliku elevandiluuga kauplemise ja ebaseadusliku elevandiluuga kauplemise vahel (kas otseselt, kui ebaseaduslikke elevandiluust esemeid võltsitakse siseturul, või kaudselt, kui seaduslik kaubandus soodustab nõudluse kasvu ebaseadusliku elevandiluu järele), ei oleks CITESil asjakohane nõuda riigisisese elevandiluuga kauplemise keelustamist, eelkõige selliste elevandiluust esemete puhul, mis on omandatud enne Aafrika elevantide lisamist CITESi I lisasse 1990. aastal.

15. Liit leiab, et CITESi konventsiooni raamistikus tuleks kokku leppida rahvusvahelistes suunistes, millega tagada, et CITESi I ja II lisas loetletud liikide jahitrofeed pärineksid jätkusuutlikest ja seaduslikest allikatest. Samuti on liit selle poolt, et CITESi loomakomitee kontrolliks põhjalikumalt I lisas loetletud liikide, eelkõige leopardide ja lõvide jahitrofeede ekspordikvootide kehtestamist

16. Liit peaks ühtlasi minimeerima ettevõtjate ja üksikisikute halduskoormust CITESis loetletud toodete piirülesel liikumisel, kui on vähe põhjust arvata, et selline liikumine võiks avaldada asjaomasele liigile kahjulikku mõju. See kehtib eelkõige muusikute puhul ja mõnest CITESis loetletud liigist valmistatud lõpptoodetega kauplemise puhul.

17. Looduslike liikidega kaubitsemisest tulenev kriis ja CITESi konventsiooni kohaldamisala laiendamine uutele liikidele ja osalistele tähendab seda, et viimastel aastatel on CITESi raamesse koondatud rohkem tegevusi ning CITESi sekretariaadi töökoormus on märkimisväärselt kasvanud. Liit peaks võtma nimetatud suundumusi arvesse, kui ta teeb otsuse oma 17. KOKi prioriteetide ja CITESi sekretariaadi tulevase eelarve kohta.