ET Euroopa Liidu Teataja C 255/66

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Uus partnerlus ülikoolide moderniseerimiseks: ELi foorum ülikoolide ja ettevõtjate dialoogiks””

KOM(2009) 158 lõplik

(2010/C 255/12)

Raportöör: Brendan BURNS

2. aprillil 2009 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Uus partnerlus ülikoolide moderniseerimiseks: ELi foorum ÜLIKOOLIDE ja ETTEVÕTJATE dialoogiks”

KOM(2009) 158 lõplik.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon võttis arvamuse vastu 15. oktoobril 2009. Raportöör oli Brendan Burns.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 458. istungjärgul 16.–17. detsembril 2009 (17. detsembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 60, vastu hääletas 12, erapooletuks jäi 11.

1. Soovitused

1.1 Komitee leiab, et segadust tekitab mõiste „ülikool”, mis tähistab kõnealuses dokumendis kokkuleppeliselt kõiki kõrgkoole, sõltumata nende nimest ja staatusest liikmesriikides. Kõrgkoolide ja ettevõtete partnerluse toetamiseks on vaja hoopis korralikult vahet teha õppeainetel, mille puhul selline partnerlus on asjakohane ja jätta poolte otsustada, kas partnerlus oleks mõlemale poolele kasulik. Seetõttu soovitab komitee kasutada üldisemat mõistet „kõrgkool” ja kasutada seda mõistet foorumi nimetuses.

1.2 Euroopa Komisjoni teatis ning ELi foorum ülikoolide/kõrgkoolide ja ettevõtjate dialoogiks peaksid keskenduma sihipärasele koostööle ja tegevusele, mida tuleks eelnevalt korralikult analüüsida, eriti praeguses kriisiolukorras, mil ei ole kindlust, kas ettevõtted saavad otse edaspidistesse koolilõpetajatesse (pikaajaliselt) investeerida. Foorumil peaks sõnastama, millised on pikaajalised üldised huvid hariduse valdkonnas ja millised on pikaajalised tööturu arengud.

1.3 Siinkohal tuleks konsulteerida sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna esindajatega. Ettevõtjate kaasamine ja foorumite loomine peaksid olema eesmärgistatud ega tohiks muutuda mehhanismiks, mille väärtus piirneb üksnes suurema toetuse hankimisega ülikooli praeguse tegevuse rahastamiseks. Samas ei tohiks see kohustus ja foorumite korraldamine muutuda vahendiks, mis võimaldaks ettevõtetel kõrgkoolide üle domineerida.

1.4 Komitee soovib toetada ülikoolide ja ettevõtjate võrdsemat partnerlust, millega mõlemaid innustatakse muutustele kaasa aitama ja mõlemad annavad oma väärtusliku panuse, tunnustavad oma vastavaid erinevaid eesmärke ja ühiskondlikke ülesandeid ning samas määratlevad teemavaldkonnad ja kokkupuutepunktid, millest võib tekkida koostöö ning kasutavad neid (1).

1.5 Elukestva õppega seoses tuleks teostada empiirilisi uuringuid, et selgelt määratleda, millised on ettevõtjate ülesanded ja tulemused. Seda tuleks teha enne, kui foorumil töötatakse välja kutseharidust ja -koolitust puudutavad eesmärgid.

1.6 Ettevõtja peab endale võtma vastutuse määratleda tulemused, milleni tema töökohas jõutakse või tuleb jõuda, võttes samas arvesse töötajate elukestva õppe vajadusi.

1.7 Juurdepääs elukestva õppe programmidele ei tohiks sõltuda varasematest akadeemilistest saavutustest või konkreetse kvalifikatsiooni omamisest. Elukestev õpe peab tulenema töötaja ja tema töökoha praktilistest vajadustest. Iga töökohas toimuv koolitus peab olema tulemuspõhine. Kvalifikatsiooni saamine ei tohiks olla elukestva õppe peaeesmärk.

1.8 Ettevõtluses ei ole võimalik praktilist kogemust mitte millegagi asendada. Seepärast peaks foorumil esitama ettepanekuid, kuidas akadeemilised ringkonnad saaksid asjakohaseid kogemusi nii suurtes kui ka väikestes ettevõtetes. Kõnealuses valdkonnas on juba palju kogemusi ja analüüsida tuleks heade tavade näiteid.

1.9 VKEsid ja mikroettevõtteid tuleks innustada foorumil aktiivsemalt osalema.

1.10 Foorumi töö tarbeks on vaja praktilisemat VKEde määratlust. Meie ettepanek on järgmine.

Ettevõtte kategooria Töötajate arv Keskmise suurusega ettevõte <100 Väikeettevõtte <20 Mikroettevõtte <5

2. Taust

2.1 Haridus ja koolitus on Lissaboni strateegia üldeesmärkide saavutamise võtmetegur. Euroopa ühiskonna püsimajäämiseks ja maailmamajanduses konkurentsivõimelisuse tagamiseks peavad kodanikud muutuma ettevõtlikemaks. Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks tuleb tegeleda Euroopa haridussüsteemi moderniseerimisega ning tunnustada ülikoolide ja ettevõtjate juhtivat rolli selles protsessis.

2.2 Suurte rahvusvaheliste ettevõtete ja ülikoolide, teadusorganisatsioonide ja -ettevõtete vaheline partnerlus juba toimib. Ühised tehnoloogiaalgatused, Euroopa tehnoloogiaplatvormid, tippkeskused ja äsja asutatud Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituut on uute koostöö- ja partnerlusvormide head näited. Kahjuks ei ole piisavalt arenenud suhted kõrgkoolide ning mikroettevõtete ja VKEde vahel.

2.3 Vaja on uusi uurimissuundi, et parandada teadmisi muutuvast kõrgharidusest ja akadeemiliste ringkondade rollist. Ehkki ülikoolidele on omistatud keskne roll Euroopa teadmistepõhise ühiskonna ülesehitamisel, on viimased uuringud osutanud, et meie ootuste kasvuga ülikoolide suhtes seisavad viimased vastamisi olukorraga, mida on raske tasakaalustada. Neilt eeldatakse rohkem teadusuuringuid, suuremat konkurentsivõimet ja kulutõhusust, samas peaksid nad üliõpilasi õpetades arvestama igaüht individuaalselt ja hoidma kõrgel akadeemilisi standardeid. Seetõttu on nende ülesanne ähmastunud ja ülikoolil on oht kaotada on roll teadmiste loomisel ja levitamisel (2).

2.4 2006. aasta mais avaldatud teatises kõrgharidussüsteemi ajakohastamise kohta (3) osundati, et ettevõtjad saavad anda panuse kolmes valdkonnas.

— Haldus: ärimudelid saaks üle kanda ülikoolide konteksti.

— Rahastamine: ettevõtetel on nii hariduse kui ka teadustöö rahastamise küsimuses oma osa.

— Õppekava: üliõpilased peavad saama hariduse, mis valmistab neid ette praeguseks ja tulevaseks tööeluks. Ettevõtted peavad olema kaasatud sellesse protsessi ja nad peavad pakkuma praktiseerimisvõimalusi, et aidata üliõpilastel siirduda koolist tööellu. Ettevõtteid tuleb innustada ka võimaldama oma töötajatel osaleda täiendkoolitustel ja ajakohastada oma oskusi kogu tööelu vältel.

2.5 2008. aastal pani komisjon aluse ülikoolide ja ettevõtjate foorumile, mis toetab ülikoolide ja ettevõtjate koostööd, et ülikoolid suudaksid turunõudlusele paremini ja kiiremini reageerida ning arendaksid välja partnerlussuhted, millega rakendatakse ellu teadus- ja tehnikaalaseid teadmisi.

2.6 Foorumis osalesid ülikoolid, ettevõtted, erialaliidud, vahendajad ja ametiasutused. Seal peeti arutelusid heade tavade vahetamise ja ühiste probleemide üle ning tehti koostööd võimalike lahenduste leidmisel.

3. Komisjoni ettepaneku kokkuvõte

3.1 Komisjon tunnistab vajadust ülikoolide ja ettevõtjate tihedama koostöö järele. Seetõttu on vaja meetmeid, mis toetavad liikmesriike nende jõupingutustes, mille eesmärk on ajakohastada oma kõrgharidussüsteeme.

3.2 Kõnealuse teatise eesmärk on:

— teha kokkuvõtted esimesel aastal foorumi ning muu Euroopa tasandil tehtud vastavasisulise tegevuse käigus saadud õppetundidest ülikoolide ja ettevõtjate koostöö probleemide ja takistuste kohta. Komisjoni talituste töödokumendis käsitletakse tegevuse kõnealust aspekti põhjalikumalt;

— teha ettepanekuid foorumi edasise tegevuse kohta;

— esitada konkreetsed järelmeetmed, mille eesmärk on tugevdada ülikoolide ja ettevõtjate koostööd.

3.3 Peamised foorumi tööd mõjutavad järeldused on järgmised.

— Ettevõtluskultuuri arendamine ülikoolides nõuab põhjalikke muudatusi ülikoolide juhtimissüsteemis.

— Ettevõtlusharidus peaks olema laiaulatuslik ja kättesaadav kõikidele sellest huvitatud üliõpilastele ning kõikidel akadeemilistel erialadel.

— Ülikooli ettevõtluskoolitusse tuleks kaasata ettevõtjaid ja muid äriringkondade inimesi.

— Professoritel ja õpetajatel peaks olema juurdepääs ettevõtlusõpetaja koolitusele ning äriringkondadele.

— Ülikoolidel ja avalik-õiguslikel teadusasutustel peaks olema selged pikaajalised strateegiad intellektuaalomandi õiguste haldamiseks.

— Lahendada tuleks konkreetsed probleemid, mis on VKEdel ülikoolidega koostöö tegemisel.

— Integreerida elukestev õpe täielikult ülikoolide eesmärkidesse ja strateegiatesse.

— Väärtustada ja tunnustada oskuste ajakohastamist ja täiendamist tööturul.

— Arendada elukestvat õpet koostöös ettevõtjatega, sest ülikoolid ei saa seda üksi kavandada ja korraldada.

— Riiklikud ja piirkondlikud raamtingimused peavad looma ülikoolidele ettevõtjatega koostöö tegemiseks soodsa keskkonna.

— Ülikoolide ja ettevõtjate koostöö tuleb põimida institutsioonilistesse strateegiatesse; rakendamise seisukohalt on juhtimine ja inimressursside tõhus haldamine väga olulised.

3.4 Ülalmainitud eesmärkide üle peetava arutelu hõlbustamiseks on komisjonil kavas täiendada ELi foorumit ülikoolide ja ettevõtjate dialoogiks plenaaristungite ja temaatiliste seminaridega. Soovitatakse kasutada veebikeskkonda. Samuti soovitakse innustada liikmesriikide valitsuste, omavalitsuste ja kolmandate riikide aktiivsemat osalemist.

3.5 Foorumi tulemustele tuginedes kavatseb komisjon uurida struktureeritud partnerluse uusi vorme ülikoolide ja ettevõtete, eelkõige VKEde, vahel ning analüüsida, kuidas on neid partnerlusi võimalik toetada olemasolevate Euroopa Liidu programmide kaudu. Komisjon uurib samuti seda, kas ärimaailmaga peetava dialoogi ulatust oleks võimalik laiendada hariduse ja koolituse teistele sektoritele.

4. Komitee üldised märkused ja tähelepanekud

4.1 Komitee tervitab Euroopa Komisjoni püüdeid parandada kõrgkoolide ja ettevõtete suhteid. Väljendame siiski muret selle üle, et teatises peaasjalikult kinnitatakse kriitikat, mida on esitatud juba varasemates dokumentides, jõudes ühtlasi samale järeldusele: meil on probleem ja sellega tuleb midagi ette võtta. Siiski väljendab komitee muret, kuna komisjon pakub mõned meetmed koostöö parandamiseks kõrgharidusasutuste ja ettevõtete vahel, kuid ta teeb seda ühepoolse lihtsustamise kaudu: ülikoolid peaksid üle võtma ettevõtete juhtimisstruktuurid, lihtsustama töötajate otsest kaasamist oma töösse ja lisama koolituse ettevõtlusesse jne (vt punkti 3.3).

4.2 Komitee arvates on teatises kasutatud lähenemisviis liiga akadeemiline ning soovitused on liialt ebamäärased ja mitmeti tõlgendatavad. Segadust tekitab mõiste „ülikool”, mis tähistab kõnealuses dokumendis kokkuleppeliselt kõiki kõrgkoole, sõltumata nende nimest ja staatusest liikmesriikides. Erinevad kõrgkoolid pakuvad ettevõtetele erinevaid teenuseid. Seega pakuvad asutused, mis rõhuvad pädevustepõhisele koolitusele teistsugust toodet kui need, mis keskenduvad teadmistepõhistele programmidele. Näiteks seisneb humanitaar- ja sotsiaalteadustele ning alusuuringutele keskendunud klassikaliste ülikoolide esmane ülesanne teadmuse tootmises ja kultuurilise järjepidevuse säilitamises.

4.3 Enamus tööandjaid mõistab traditsioonilist vahetegemist ülikoolide ja muude kõrghariduse vormide vahel. Nad eeldavad, et ülikooli lõpetamisel on inimestel põhjalikud teadmised oma valdkonnast. Nende jaoks osutab teaduslik kraad pigem potentsiaalile kui pädevuste tõendamisele, samas eeldatakse, et kõrgharidus- ja kutsehariduskvalifikatsioon viitab praktiliste ülesannetega toimetulemisele. Käsitletav teatis ja komisjoni töödokument ei aita kaasa ühegi eelnimetatud teema selgitamisele.

4.4 Komitee on teadlik probleemist, mis tuleneb ülikoolide üleminekust äriühingutega samadele alustele. Oleme veendunud, et haridusprotsesside ja menetluste USAst importimine ja nende Euroopas juurutamine ei toimi. Euroopa ülikoolid peavad leidma uue viisi, kuidas teha ettevõtjatega koostööd ja parandada oma pakutavaid teenuseid, kvalifikatsiooni ja õpitulemusi, ohustamata samas oma võimet viia läbi põhilisi teadusuuringuid, mis on väga oluline ELi ellujäämiseks ülemaailmses konkurentsis.

4.5 Tänane majanduskliima tingib, et kõik Euroopa ülikoolid peavad muutuma kliendikesksemaks ja mõistma paremini oma kulu/kasu, mida nad ühiskonnale tekitavad. Et ülikoole selles uues rollis aidata, peavad ülikoolide ja ettevõtjate vahelised foorumid muutuma ideaalseteks partneriteks.

4.6 Nende prioriteetide muutmine avaldab ülikoolidele finantsilist mõju. Otsustava tähtsusega on küsimus, kui suurel määral peaks turg mõjutama akadeemilisi prioriteete, ja selle üle tuleb hoolikalt järele mõelda. Kui haridusasutused keskenduvad üksnes konkurentsivõimele ja on ärilise suunitlusega, võib see muu hulgas tuua kaasa õppekavade ja uurimisvaldkondade kitsenemise. Sellele trendile osutab näitab klassikaliste ainete allakäik, mida võib täheldada kogu maailmas. See protsess (4) ei leia aset üksnes humanitaaraladel, vaid toimub ka sellistes klassikalistes teadusvaldkondades nagu keemia, füüsika ja matemaatika, aga ka majandus- ja sotsiaalteadustes.

4.7 Komisjon märgib teatises, et kõikide soovituste kõige olulisem eesmärk on muuta Euroopa ülikoolid peamiseks edasiviivaks jõuks, mis aitab Euroopal saavutada ambitsioonikat eesmärki saada maailma juhtivaks teadmistepõhiseks majanduseks ja ühiskonnaks. Ehkki see võib tunduda kiiduväärse sihina, valmistab muret asjaolu, et üksnes ülikoole määratletakse edasiviiva jõuna. Komitee soov on ülikoolide ja ettevõtjate võrdväärne partnerlus, milles mõlemad tunnistavad oma tugevusi ja nõrkusi ning milles mõlemad on võrdväärselt jõuks, mis viib ellu muutusi. Ettevõtted pakuksid praktilisi kogemusi ja teadmisi turust ning ülikoolide kanda oleks intellektuaalne sisu ja toetus. Komitee tuletab siiski meelde, et Euroopa püüdlusele aitavad lisaks ettevõtetele ja kõrgkoolidele kaasa mitmed muud tegurid. Kõnealust püüdlust tuleks näha Euroopa ja liikmesriikide paljude poliitikate kontekstis, eelkõige aga seoses ühiskonna toetusega haridusele ja võitlusele töötuse vastu.

4.8 Komitee tunnistab vajadust viia vastavusse õppematerjalid ja tööalane konkurentsivõime, ning tervitab töödokumendis esitatud viiteid „tulemustele” (punktid 5.2, 5.2.3, 5.5.5), aga on jätkuvalt seisukohal, et see ei saa olla ülikooli ainus roll. Komitee on mures selle üle, kuidas neid tulemusi määratletakse, kes neid määratleb ja kuidas kutseharidus ja -koolitus ning kutsekvalifikatsioonid sobituvad ükskõik millisesse lõplikusse ülikoolihariduse ja -kvalifikatsiooni ning kutsehariduse ja -kvalifikatsiooni mudelisse. Oleme veendunud, et nende tulemuste määratlemisel on oluline tähtsus, et sobitada kutsekvalifikatsioonid eelkõige VKEde ja mikroettevõtete töötajate vajadustega, aga soovime juhtida tähelepanu sellele, et arvesse võttes koolituse kestust ja Euroopa ühtlustamata tööturu arengut, on raske saavutada kooskõla koolituse ja ettevõtete pakutavate töökohtade vahel. Majandusele lähedastes ainevaldkondades peavad ülikoolid vastavate teoreetiliste teadmiste edastamise abil suutma vastata nõudmistele, mida muutuva majanduse praegused vajadused esitavad üliõpilastele või ülikoolilõpetajatele.

4.9 Elukestev õpe on ettevõtjatele ja kodanikele oluline, kuid teatises ei käsitleta võrdväärse juurdepääsu küsimust. See on tõsine probleem esmajoones nende kodanike jaoks, kellel ei ole ülikooliharidust. Selge on see, et kui konkreetseid soovitusi ei esitata, saavad rohkem abi ja koolitust need, kellel juba on ülikooliharidus, samas aga need, kellel see puudub, ei suuda ülikoolidega ega ülikoolipõhise elukestva õppe programmiga liituda.

4.10 Ettepanekute sõnastusest jääb mulje, et komisjon suudab pelgalt töötajate ja akadeemiliste ringkondadega toimuvate kohtumiste põhjal määratleda valdkondi, milles on valitseb puudus oskustöötajatest. Tundub iroonilisena, et ajal, mil teadusuuringutele suuremat rõhku pannakse, välditakse teaduslike meetodite rakendamise soovitamist, et täpselt kindlaks määrata, milles seisneb oskuste puudulikkus ning aidata korraldada haridust ja koolitust viisil, mis need puudused kõrvaldaks. Luues koostöös suurettevõttega ülikoolide juurde institutsioone (nt ühendusi), on võimalik konkreetselt määratleda, millist kvalifikatsiooni ülikoolilõpetajatelt tegelikult eeldatakse ning tagada, et see oleks paremas vastavuses majanduse nõudmistega. Lisaks sellele võivad nimetatud institutsioonid toetada ülikooliõpetajate vahendamist ettevõtetesse.

4.11 Eriti oluline on tõendite puudumine elukestva õppe seisukohalt. Vaja on korraldada empiirilisi uuringuid, et selgelt määratleda, millised on ettevõtete ülesanded ja mida veel tuleks teha. Kui see on selge, peab koolitus ja selle käigus omandatud kvalifikatsioon tagama vastavuse määratletud tulemustele. Tulenevalt nende ettevõtlustulemuste praktilisest loomust on tähtis, et ettevõtetel oleks väljatöötamisprotsessis oma osa ja et nemad määratleksid asjakohased eesmärgid. Ülioluline on huvitatud osapoolte teavitamine. Kui on teada, et mingis sektoris, näiteks merenduses, on suur nõudlus töötajate järele, tuleks potentsiaalseid õppijaid teavitada (liikmesriigi või Euroopa) ülikoolidest, kus selle valdkonna väga mitmekülgseid ja tihti kõrget kvalifikatsiooni nõudvaid elukutseid õpetatakse.

4.12 Komisjoni teatises (punkt 2) sedastatakse: „Ülikoolide ja ettevõtjate koostöö hõlmab kahte valdkonda, mis erinevad oluliselt kultuuri, väärtuste ja eesmärkide poolest”. Seejärel valgustatakse lähemalt, kuidas on loodud partnerlused mõlema valdkonna vahel ning nenditakse, et „koostöö tase on siiski riigiti, ülikooliti ja akadeemiliste erialade kaupa väga ebaühtlane. Lisaks sellele on sellise koostöö mõju juhtimisele või organisatsioonikultuurile olnud kahes asjaomases sektoris vähene. Neid ülikoole, kes rakendavad institutsiooniülest äriühinguid hõlmavat koostööstrateegiat, on vähe ja väga vähestes liikmesriikides”.

4.13 Selles väites on võetud kokku ülikoolide ja ettevõtjate suhete üks põhiline probleem, st paljud traditsioonilised ülikoolid ei püüa üldse või püüavad vähe aru saada ettevõtete kultuurist, väärtustest ja motivatsioonist ning usuvad, et igasugused muutused arusaamades peavad toimuma ettevõtetes ja mitte ülikoolides. Tõeline koostöö nõuab, et ettevõtete esindajad võtaksid arvesse ülikoolide spetsiifilist toimimist ja nende erinevat vastutust ühiskonna ees ning asjaolu, et ettevõtetele ülikoolidest tõusev tulu võiks teostuda eelkõige kaudseid kanaleid pidi. Kuni see probleem on lahendamata, ei ole soovitustel ülikoolide ja ettevõtete koostööks tõenäoliselt erilist kaalu.

4.14 Kõnealune väide rõhutab samuti probleemi, et praegune koostöö rajaneb ülikoolide koostööle suurte, sageli rahvusvaheliste ettevõtetega, mis omavad tugevat sotsiaalset ja majanduslikku tausta. Sellest küsimus: Millised lootused on VKEdel ja mikroettevõtetel mõjutada ülikoole, kui juba suurettevõtetel on olnud nii vähe mõju? Sellele probleemile viidatakse ka punktis 3.3: „Lahendada tuleks konkreetsed probleemid, mis on VKEdel ülikoolidega koostöö tegemisel”. Kahjuks puuduvad praktilised vihjed selle kohta, millised need probleemid on ja millised võiksid olla lahendused.

4.15 Kogu dokumendis ei ole esitatud selget VKE määratlust. Mõistet nimetatakse teatises üheksa korda, mõjuhinnangus kümme korda ja töödokumendis 76 korda, kuid komisjoni dokumentidest jääb üldmulje, et määratlus ei hõlma väikseid ettevõtteid – pigem selliseid, milles on üle 200 töötaja ja mille käive ületab 10 miljonit eurot. Komisjon kasutab praegu järgmist VKE määratlust.

Ettevõtte kategooria Töötajate arv Aastakäive Aastabilansi kogumaht Keskmise suurusega ettevõte <250 50 miljonit eurot või 43 miljonit eurot Väikeettevõtte <50 10 miljonit eurot või 10 miljonit eurot Mikroettevõtte <10 2 miljonit eurot või 2 miljonit eurot

Selline määratlus ei aita kõrgkoole ega foorumit, kui nad soovivad leida just VKEsid, eelkõige kui nad teevad seda aastakäibele tuginedes. Meie arvates takistab praegune VKEde määratlus äripartnerite tuvastamist. Soovitav oleks lihtsam VKE määratlus, mis peegeldaks tegelikkust.

4.16 Viiteid ettevõtluse edendamisele kogu haridussüsteemis tuleb põhjalikumalt, konkreetsete näidete abil analüüsida. Komitee avaldab nimelt kahtlust, kas foorum on sobivaim koht selle ulatusliku küsimuse arutamiseks. Vajadus arendada laste loovust ja teisi oskusi, mida nad oma tulevases ametis kasutavad, ning täiskasvanute tööalase ettevõtlikkuse vajadus (eelkõige seoses elukestva õppega) on kaks eraldiseisvat küsimust.

4.17 Ettevõtted on mures selle pärast, et ettevõtlikkusest on saamas uus trend kõrghariduses. Ülikoolidel on oma osa ettevõtlikuma lähenemise edendamisel ja arendamisel, kuid viimasel ajal on hakatud seda laiendama, eesmärgiga koolitada inimestest ettevõtjad. Maailma majandusfoorum („Ettevõtjate uue laine koolitamine”, aprill 2009) märgib, et suurem osa, mida ettevõtlikkuse kohta räägitakse, ei vasta tõele. Tegu ei ole ei maagia ega müstikaga ja sel ei ole pistmist geenidega. See on õppeaine, ja nagu iga õppeainet, on sedagi võimalik õppida. Komitee arvates on mõnede ülikoolide selline suundumus täiesti väär. Ülikoolid saavad õpetada seda, kuidas teostada selliseid ärioperatsioone nagu raamatupidamine ja turustamine, ning kuidas korraldada juhtimist, kuid mitte keegi – isegi mitte ülikoolide professorid – ei saa õpetada, kuidas hinnata või võtta rahalisi ja isiklikke riske, mis liigagi sageli ei allu mingile loogikale.

4.18 Komitee viitab oma arvamusele „Haridusasutuste ja tööandjate partnerlus”, (5) milles tehakse kõnealusel teemal mitmeid tähelepanekuid.

5. Märkused töödokumendi kohta

5.1 Komitee on mures, et teatises (punkt 2) viidatud töödokument lisab vaid vähe sellele, mis on kirjas teatises. Pigem suurendab töödokument segadust, tehes oletusi ja tuginedes seejuures vähestele või olematutele tõenditele.

5.2 Töödokument on selgelt kirjutatud ülikoolide vaatenurgast – mida ülikoolid võidavad, kui nad end ettevõtjatega seovad. See valmistab meile muret, kuna ei pakuta tasakaalustatud arvamust selle kohta, millega foorum peaks tegelema. Ülikoolide, täiendõppeasutuste ja muude koolitusorganisatsioonide vahelise koostöö määratlemine on väga ebamäärane ning ei ole selge, kas soovitakse, et kõik ülikoolid muutuksid koolitusorganisatsioonideks või et kõik koolitusorganisatsioonid muutuksid ülikoolideks.

5.3 Komitee on seisukohal, et töödokumendi näol on tegu luhtunud võimalusega ja see ei paku laiemat ettevõtlusperspektiivi ega tõstata VKEde spetsiifilisi probleeme.

Brüssel, 17. detsember 2009 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Vt EMSK arvamusi teemal „Ülikoolid Euroopa jaoks”, 4.11.2009, raportöör: Joost van IERSEL (ELT C 128, 18.5.2010, lk 48) ja „Teadusasutuste, tööstuse ja VKEde koostöö ja teadmussiire – innovatsiooni oluline eeldus”, 26.2.2009, raportöör: Gerd WOLF (ELT C 218, 11.9.2009).

(2) ESF - Euroopa Teadusfond. 2008. Higher Education Looking Forward: An Agenda for Future Research (John Brennan, Jürgen Enders, Christine Musselin, Ulrich Teichler ja Jussi Välimaa.).

(3) Komisjoni 10.5.2006. aasta teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Ülikoolide uuendamiskava täitmine: haridus, teadus ja innovatsioon” KOM(2006) 208 lõplik.

(4) Wilshire, Bruce. 1990. The Moral Collapse of the University: Professionalism, Purity and Alienation, Albany: State University of New York Press; Readings, Bill. 1996. The University in Ruins. Cambridge, Harvard University Press.

(5) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse, mis võeti vastu 24. märtsil 2009, raportöör Henri Malosse (ELT C 228, 22.9.2009, lk 9).