Käesoleva läbivaatamise eel tehtud hindamisel jõuti järeldusele, et hoonete energiatõhususe direktiiv on kooskõlas teiste ELi õigusaktidega. Käesolev ettepanek on ühtlasi kooskõlas kõigile eurooplastele puhta energia tagamist käsitleva paketi muude osadega, näiteks uue juhtimist käsitleva määruse ja taastuvenergiat käsitlevate ajakohastatud õigusaktidega. Hoonete energiatõhususe direktiiv aitab otseselt saavutada kavandatud energiatõhususe direktiivis ette nähtud eesmärki suurendada energiatõhusust 2030. aastaks 30 %. Sellega täiendatakse meetmeid, mida liikmesriigid peavad võtma vastavalt energiatõhususe direktiivile ja toodete energiatõhusust käsitlevatele ELi õigusaktidele. Ökodisaini ja energiamärgistust käsitlevates õigusaktides on sätestatud hoonega seotud toodete, näiteks katelde energiatõhususe nõuded, liikmesriigid aga on kehtestanud riiklike ehitusnormidega miinimumnõuded tagantjärgi paigaldatud või asendatud ehitusdetailide energiatõhususe kohta. Ehitusdetailid koosnevad tavaliselt mitmest tootest, näiteks küttesüsteemi moodustavad katel, torustik ja juhtimisseadmed. Kooskõla tagatakse igal eraldi juhul konkreetsete ökodisaini ja/või energiamärgistuse rakendusmeetmete väljatöötamise käigus lähtuvalt hoonete energiatõhususe direktiivi nõuetest. Näiteks otsustati mitte sätestada ökodisaini nõudeid soojusisolatsiooni suhtes, kuna need on hoonete energiatõhususe direktiivi siseriiklikul rakendamisel juba ammendavalt kehtestatud.

Hindamisest nähtub, et kõnealune direktiiv on tõhus ja täidab oma üldisi ja konkreetseid eesmärke. Ülejäänud nelja analüüsitud kriteeriumi – tõhususe, asjakohasuse, sidususe ja ELi lisaväärtuse – puhul on direktiivi rakendamisega siiani üldjoontes edu saavutatud.

Direktiiv on sobiv vahend, millega tagatakse nõuete täitmine liikmesriikides ja jäetakse samal ajal neile teatav otsustusvabadus riiklike ja piirkondlike erisuste arvessevõtmiseks. Määrus ei võimaldaks tagada sellist paindlikkust. Mitu liikmesriiki ja sidusrühma on arutelu käigus selgelt väljendanud seisukohta, et selline jõustamise ja paindlikkuse kombinatsioon on selle valdkonna poliitika puhul parim valik ja tegemist on õige vahendiga.

Nagu eespool selgitatud, on energiatõhususe alast ELi poliitikat aetud kaalutletult ning üksnes valdkondades, kus see on vajalik energiatõhususe eesmärkide saavutamiseks. Seda on käsitletud mõjuhinnangu 3. jaos. Muudatused hõlmavad üksnes neid aspekte, mille puhul ELi meetmed on vajalikud.

Kolmandaks on sellele vaatamata, et riiklikest ehitusnormidest tulenevad nõuded, samuti hoonetüübid ning kohalikud ja kliimatingimused on riigiti erinevad, ka hargmaiseid kasutajaid. Teenuseid pakkuvate kettide (näiteks selvehallide ja hotellide) omanikud on palunud kehtestada ühtsemad ja võrreldavamad meetodid hoonete energiatõhususe sertifitseerimiseks.

Hindamisel on tulnud ilmsiks suhteliselt piiratud arv regulatiivseid puudusi. Siiski on võimalik aegunud nõudeid lihtsustada ja tõhustada ning nõuetele vastavuse suurendamiseks täpsustada kehtivaid sätteid ja siduda need paremini rahalise toetamisega. Peale selle on vaja direktiivi tehnika arengu arvessevõtmiseks kaasajastada, samuti suurendada hoonete renoveerimise kiirust ja toetada samal ajal pikas perspektiivis hoonete CO2 heitkoguste vähendamist.

–kohtumine sidusrühmadega 14. märtsil 2016.

Internetipõhine arutelu lõppes 31. oktoobril 2015 ja laekunud 308 vastuse põhjal saadud kokkuvõtlikud tulemused on kättesaadavad internetis. Enam kui pooled (58 %) vastanutest on organisatsioonid, mis esindavad peamiselt ehitussektorit, ning neile järgnevad liikmesriikides tegutsevad ettevõtjad (20 %). Eraisikud, riigiasutused ja teised moodustasid 7–8 % vastanutest.

Üldiselt leiab enamik vastanutest, et hoonete energiatõhususe direktiiviga on kehtestatud hea raamistik hoonete energiatõhususe suurendamiseks ja et see on kasvatanud teadlikkust energiatarbimisest hoonetes ja seeläbi suurendanud selle tähtsust energiapoliitikas. Tunnustati selle panust 2030. ja 2050. aastaks seatud energia- ja kliimaeesmärkide saavutamisse. Suurema osa vastanute arvates on hoonete energiatõhususe direktiiv olnud edukas, ehkki kolmandiku meelest see nii ei ole. Mitu vastanut leiab, et on veel vara öelda, kui edukas see direktiiv on olnud, kuna selle mõju on raske vaadelda eraldi. Teised on seisukohal, et direktiiv ei ole nii tõhus kui see võiks olla, kui võtta arvesse endiselt ülisuurt energiatarbimise vähendamise potentsiaali ehitussektoris.

Negatiivsetes vastustes nimetati piiratud tõhususe põhjustena direktiivi hilinenud ja ebajärjepidevat rakendamist liikmesriikides, energiatõhususe sertifitseerimise kehva kvaliteeti, meetmete aeglast kohaldamist ja väikest renoveerimiskiirust, samuti nullilähedase energiatarbega hoone määratluse puudumist ja rahastamisvahendite parema kasutamise vajadust. Mitu vastanut tõstab esile ka vähest nõuete järgimist ja meetmete kehva jõustamist, teised aga tunnistavad, et majanduskriis ehitussektoris on edusamme aeglustanud. Mitu vastanut on seisukohal, et ehkki hoonete energiatõhususe direktiiv on uute hoonete energiatõhususe suurendamisel edukas olnud, ei paku see piisavat stiimulit energiatõhususe nimel renoveerimiseks.

• Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Hoonete energiatõhususe direktiivi rakendamist käsitlev teave on kättesaadav ka tulemuste kujul, mis on saavutatud direktiiviga seotud kooskõlastatud tegevuse, liikmesriikidega peetava korrapärase dialoogi ja hoonete energiatõhususe komitee tööga.

Viidi läbi programmi „Horisont 2020“ algatuse „Turvaline, puhas ja tõhus energia“ peatüki „Energiatõhusus“ alusel ja sellele eelnenud Euroopa aruka energeetika programmi alusel rahastatud projektide tulemuste analüüs ja lisati vajaduse korral viited nendele.

Peale Euroopa Komisjoni korraldatud konsultatsioonide kasutati hindamisel ka muid teabeallikaid, näiteks kirjanduse läbivaatamise käigus leitud uuringuid.

• Mõju hindamine

Mõjuhinnang esitati komisjoni õiguskontrollikomiteele kaks korda. 1. juulil 2016 valminud kavandi kohta esitati 26. juulil positiivne arvamus. Mõjuhinnangu kommenteeritud kokkuvõte ja komitee kaks arvamust on kättesaadavad komisjoni veebisaidil.

Mõjuhinnangus vaadeldakse järgmisi valikuvõimalusi.

Direktiivi muutmata jätmine

Hoonete energiatõhususe direktiivi muutmata jätmine tähendab, et peale kehtivate meetmete ei sätestata ühtki lisameedet. Sel juhul jätkatakse kehtiva direktiivi ja sellega seotud regulatiivsete ja mitteregulatiivsete vahendite rakendamist praegusel kujul. Selle lähenemisviisi puhul saaks võtta täiendavaid meetmeid hoonete energiatõhususe direktiivi mõju maksimeerimiseks. Nõuete järgimist võib parandada hea tava jagamine, mida hoogustavad teabevahetuse platvormid (nt kooskõlastatud tegevuse platvorm). Eeldatakse, et selle valiku puhul jätkub töö selles suunas.

Poliitikavalikud

Enamiku kavandatud meetmete rakendamiseks on võimalik kasutada mittesiduvaid õigusnorme (valik 1) ja/või sihipäraseid muudatusi (valik 2). Mõni meede jääb väljapoole kehtivat õigusraamistikku ja nõuaks kehtiva direktiivi põhjalikku läbivaatamist (valik 3).

Valik 1: tõhusam rakendamine ja lisasuunised

Selle valiku puhul kaalutakse ettepanekute paketti, millega tõhustatakse kehtiva õigusraamistiku rakendamist ilma direktiivi muutmata. Selle puhul lähtutakse ELi, riiklikul ja piirkondlikul tasandil tehtavast tööst direktiivi aktiivseks rakendamiseks. Sellega astutakse samm kaugemale kui direktiivi muutmata jätmise puhul ning tehakse ettepanek kehtestada mittesiduvad õigusnormid ja suunised, mis võiksid direktiivi rakendamist ja jõustamist tõhustada ning innustada võtma vabatahtlikke meetmeid, mida liikmesriikides ei ole siiani veel kasutatud.

Valik 2: tõhusam rakendamine, sealhulgas sihipärased muudatused kehtivate sätete tõhustamiseks

See valik hõlmab valikus 1 nimetatud ettepanekuid, kuid nõuab peale nende ka kehtiva hoonete energiatõhususe direktiivi sihipärast muutmist, et probleemsetele aspektidele suuremat tähelepanu pöörata. Erinevalt valikust 3 säilitatakse selle valiku puhul siiski kehtiva direktiivi raamistik, ent tagatakse lõppkasutaja parem teavitamine ja kehtestatakse piisavad energiatõhususe miinimumnõuded, millega hoitakse ära hoonetega seotud mitteoptimaalne sekkumine.

Valik 3: tõhusam rakendamine, mis hõlmab edasist ühtlustamist ja suuremaid eesmärke