Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud, et kui rahvusvahelise lepingu alusel loodud organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akt, võtab nõukogu komisjoni või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht seoses kõnealuse akti vastuvõtmisega asjaomases organis. Kuigi nendest soodustustest teatamisel, mida liit kavatseb kohaldada vähim arenenud riikide suhtes, ei ole õiguslikke tagajärgi, kaasnevad sellega kohustused, mis ulatuvad turulepääsust kaugemale ja milleks on vaja teenustekaubanduse nõukogu heakskiitu, mille puhul on asjakohane asutamislepingu artikli 218 lõike 9 kohane otsus. Kavandatavad soodustused on seotud teenustekaubanduse üldlepingus sisalduvate kohustustega ja võivad käsitleda kõiki teenuste sektoreid, sealhulgas transporditeenuseid. Seepärast kuulub kavandatav otsus Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 91 ja 100 ning artikli 207 lõike 4 esimese lõigu reguleerimisalasse.

Balil 3.-6. detsembril 2013 toimunud üheksandal WTO ministrite konverentsil ühines Euroopa Liit kokkuleppega võtta vastu otsus vähim arenenud riikide teenuste eest tasumisest vabastamise korra rakendamise kohta. EL tegutseb sihikindlalt selle nimel, et saavutada edu 2015. aasta detsembris Nairobis toimuval kümnendal WTO ministrite konverentsil ning teha otsustavaid edusamme Doha arenguvooru läbirääkimistel ja Bali tulemustepaketi, sealhulgas vähim arenenud riike käsitlevate sätete rakendamisel. Kavandatav nõukogu otsus on osa Bali rakendusprotsessist.

Ettepanekus nõukogu otsuse kohta määratakse kindlaks, et Euroopa Liidu poolt teenustekaubanduse nõukogus võetav seisukoht on taotleda heakskiitu sooduskohtlemisele, mis ulatub kaugemale turulepääsust, mida Euroopa Liit kavatseb ühepoolselt võimaldada vähim arenenud riikide teenustele ja teenusepakkujatele.

Ettepanek nõukogu otsuse kohta on esitatud seoses korraga, mille WTO on ette näinud vähim arenenud riikide vabastamiseks teenuste eest tasumisest. Teenuste eest tasumisest vabastamise kord võimaldab WTO liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide suhtes teenustega seoses ühepoolseid soodustusi ja selle tingimus on, et teenustekaubanduse nõukogu kiidab heaks soodustused, millest on teatatud ja mida kohaldatakse muude kui teenustekaubanduse üldlepingu (GATS) XVI artiklis (turulepääs) kirjeldatud meetmete suhtes.

millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni teenustekaubanduse nõukogus võetav seisukoht eesmärgiga saada heakskiit sooduskohtlemisele, mis ulatub turulepääsust kaugemale ja mida Euroopa Liit kohaldab ühepooselt vähim arenenud riikide teenuste ja teenusepakkujate suhtes teenuste eest tasumisest vabastamise korra alusel

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 91 ja 100 ning artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Maailma Kaubandusorganisatsiooni (edaspidi „WTO”) asutamist käsitleva Marrakechi lepingu IX artiklis on sätestatud kord erandite tegemiseks nimetatud lepingu lisades 1A, 1B või 1C ja nende lisades sisalduvatest mitmepoolsetest kaubanduslepingutest.

(2)Esitatud on taotlus, et teha erand, mis võimaldaks WTO liikmesriikidel kohaldada sooduskohtlemist liikmeks olevate vähim arenenud riikide teenuste ja teenuseosutajate suhtes, ilma et sellist kohtlemist võimaldataks kõigist teistest WTO liikmesriikidest pärit sarnaste teenuste ja teenuseosutajate suhtes, kaldudes erandkorras kõrvale teenustekaubanduse üldlepingu II artikli lõike 1 kohasest kohustusest. Nõukogu 14. detsembri 2011. aasta otsusega (2012/8/EL) on võetud vastu liidu seisukoht, millega toetatakse erandi tegemist.

(3)WTO ministrite 17. detsembri 2011. aasta otsuse (millega antakse WTO liikmetele õigus kohaldada 15aastase ajavahemiku jooksul sooduskohtlemist liikmeks olevate vähim arenenud riikide teenuste ja teenuseosutajate suhtes) lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud, et vastavalt kõnealusele erandile sooduskohtlemist kohaldavad liikmed esitavad teenustekaubanduse nõukogule teate ning et muude kui teenustekaubanduse üldlepingu XVI artiklis kirjeldatud meetmete suhtes kohaldatava sooduskohtlemise tingimuseks on teenustekaubanduse nõukogu heakskiit vastavalt asjaomase nõukogu menetlustele. Nõuet, et kõnealused meetmed peavad saama teenustekaubanduse nõukogu heakskiidu, on korratud WTO ministrite 7. detsembri 2013. aasta otsuse punktis 1.3.

(4)Nõukogu [] 2015. aasta [] otsusega määrati kindlaks liidu seisukoht kiita heaks soodustused, mis ulatuvad kaugemale teenustekaubanduse üldlepingu XVI artikli kohastest soodustusest, mida teised WTO liikmed kohaldavad liikmeks olevate vähim arenenud riikide teenuste ja teenuseosutajate suhtes.

(5)Lisaks teiste WTO liikmete kohaldatavate soodustuste heakskiitmisele on Euroopa Liidu arengueesmärkide ja Doha arengukava teenuseid käsitleva osa üle peetavate läbirääkimiste lõpuleviimise huvides, et Euroopa Liit saaks heakskiidu sooduskohtlemisele, mis ulatub kaugemale turulepääsust, mida ta kavatseb võimaldada vähim arenenud riikide teenustele ja teenuseosutajatele, pöörates erilist tähelepanu soodustustele, mida kohaldatakse seoses füüsiliste isikute teenuste osutamise eesmärgil ajutise riigis viibimisega, et pakkuda stiimuleid rahvusvahelisest õigusest tulenevate tagasivõtukohustuste täitmiseks, olemasolevate tagasivõtulepingute rakendamiseks ja uute sõlmimiseks, eeldusel et liikmeks olevad vähim arenenud riigid teevad Euroopa Liiduga rände haldamisel koostööd,



ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Liit taotleb Maailma Kaubandusorganisatsiooni teenustekaubanduse nõukogus heakskiitu sooduskohtlemisele, mida ta kavatseb kohaldada vähim arenenud riikide teenuste ja teenusepakkujate suhtes, eriti seoses turulepääsust kaugemale ulatuvate soodustustega, mis on kindlaks määratud käesoleva otsuse liites ja mida kohaldatakse kooskõlas WTO ministrite 17. detsembri 2011. aasta otsusega (WT/L/847) ja 7. detsembri 2013. aasta otsusega (WT/L/918).

Kõnealuse seisukoha esitab Euroopa Komisjon.

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel,