ET

Brüssel 7.5.2008

KOM(2008) 248 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

2008. AASTA LÄHENEMISARUANNE

(koostatud asutamislepingu artikli 122 lõike 2 kohaselt)

{SEK(2008) 567}

1. Aruande eesmärk

Vastavalt asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 annavad komisjon ja Euroopa Keskpank vähemalt kord kahe aasta jooksul või kui seda taotleb mõni liikmesriik, mille suhtes on kehtestatud erand, nõukogule aru edusammudest, mida liikmesriigid on saavutanud majandus- ja rahaliiduga seotud kohustuste täitmisel.

Viimane komisjoni ja Euroopa Keskpanga korraline lähenemisaruanne võeti vastu 2006. aasta detsembris [1]. Taani ja Ühendkuningriik ei ole väljendanud soovi ühisraha kasutusele võtta. Seetõttu käsitleb lähenemisaruanne järgmist kümmet liikmesriiki, mille suhtes on kehtestatud erand: Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Eesti, Läti, Leedu, Ungari, Poola, Rumeenia, Slovakkia ja Rootsi. Bulgaariat ja Rumeeniat uuritakse esimest korda pärast nende ühinemist ELiga 1. jaanuaril 2007. aastal. Üksikasjalikum hinnang vastastikuse lähenemise olukorrale nende kümne riigi puhul on esitatud käesoleva aruande tehnilises lisas (SEK(2008) 567). Samal ajal esitas Slovakkia 4. aprillil 2008. aastal taotluse hinnata euro 1. jaanuaril 2009. aastal kasutusele võtmiseks vajalike tingimuste täitmist.

Komisjoni ja Euroopa Keskpanga koostatavate aruannete sisu reguleeritakse asutamislepingu artikli 121 lõikega 1. Selle artikli kohaselt tuleb aruannetes vaadelda liikmesriigi õigusaktide, sealhulgas liikmesriigi keskpanga põhikirja kooskõla asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPSi) ja Euroopa Keskpanga (EKP) põhikirjaga (edaspidi „EKPSi/EKP põhikiri“). Samuti tuleb aruannetes käsitleda, kas asjaomane liikmesriik on saavutanud püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme, tuginedes käsitlemisel sellele, kuidas asjaomane liikmesriik on täitnud lähenemiskriteeriume (hindade stabiilsus, valitsemissektori eelarveseisund, vahetuskursi stabiilsus, pikaajalised intressimäärad), ning võttes arvesse mitmeid teisi artikli 121 lõike 1 viimases lõigus nimetatud tegureid. Kõnealust nelja lähenemiskriteeriumi on üksikasjalikumalt käsitletud asutamislepingule lisatud protokollis (protokoll nr 21 lähenemiskriteeriumide kohta).

Selleks et uurida siseriiklike õigusaktide, sealhulgas liikmesriikide keskpankade põhikirja kooskõla asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi/EKP põhikirjaga, on vaja hinnata vastavust rahastamiskeelule (EÜ asutamislepingu artikkel 101) ja eesõiguste keelule (EÜ asutamislepingu artikkel 102), EKPSi eesmärkide järgimist (EÜ asutamislepingu artikli 105 lõige 1), keskpanga sõltumatust (EÜ asutamislepingu artikkel 108) ja liikmesriikide keskpankade lõimumist EKPSiga (mitmed EÜ asutamislepingu ja EKPSi/EKP põhikirja artiklid).

Hindade stabiilsuse kriteerium on asutamislepingu artikli 121 lõike 1 esimeses taandes määratletud järgmiselt: „hindade stabiilsuse kõrge taseme saavutamine […] nähtub inflatsioonimäärast, mis on hindade stabiilsuse mõttes lähedane kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi omale”.

Lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 1 on sätestatud, et „hindade stabiilsuse kriteerium […] tähendab, et liikmesriigil on püsiva stabiilsustasemega hinnanäitajad ning keskmine inflatsioonimäär vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist ei ületa rohkem kui 1,5 % võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi määra. Inflatsiooni mõõdetakse võrreldaval alusel tarbijahinnaindeksi abil, võttes arvesse riiklike määratluste erinevust” [2]. Püsivuse nõue tähendab, et rahuldav inflatsioonitase tuleb saavutada pigem tänu tootmissisendi kulude ja muude hindu struktuurselt mõjutavate tegurite dünaamikale, mitte ajutiste tegurite mõjul. Sellepärast sisaldab vastastikuse lähenemise hindamine inflatsiooni aluseks olevate tegurite ja keskpika perspektiivi hindamist. Samuti hinnatakse, kas on tõenäoline, et riik saavutab järgnevate kuude jooksul kontrollväärtuse [3].

Inflatsiooni kontrollväärtuseks 2008. aasta märtsis arvutati 3,2%, [4] võttes aluseks Malta, Madalmaade ja Taani kui kolme kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi näitajaid.

Valitsemissektori eelarveseisundiga seotud lähenemiskriteerium on määratletud asutamislepingu artikli 121 lõike 1 teises taandes järgmiselt: „riigi rahanduse stabiilsus […] nähtub niisuguse eelarveseisundi saavutamisest, kus puudub eelarvepuudujääk, mis artikli 104 lõike 6 kohaselt on ülemäärane”. Lisaks on lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 2 sätestatud, et kõnealune kriteerium tähendab, et „kontrollimise ajal ei kehti liikmesriigi suhtes [asutamislepingu] artikli 104 lõikes 6 nimetatud nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta”.

Asutamislepingu artikli 121 kolmandas taandes on vahetuskursi kriteeriumi kirjeldatud järgmiselt: „kinnipidamine Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaalsetest kõikumispiiridest vähemalt kahe aasta jooksul, devalveerimata oma vääringut ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes”.

Lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 3 on sätestatud: „…Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium tähendab, et liikmesriik on järginud Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähemalt kahe aasta jooksul enne kontrollimist. Eelkõige ei tohi liikmesriik olla sama aja jooksul omal algatusel devalveerinud oma raha kahepoolset keskmist kurssi ühegi teise liikmesriigi raha suhtes” [5].

Vastav kaheaastane vahetuskursi stabiilsuse hindamise ajavahemik on 19. aprillist 2006 kuni 18. aprillini 2008.

Asutamislepingu artikli 121 lõike 1 neljanda taandega on ette nähtud, et liikmesriik peab saavutama „vastastikuse lähenemise ja Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise püsikindluse, mis peegeldub tema pikaajaliste intressimäärade tasemes”. Lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 4 on sätestatud ka, et „intressimäärade lähenemiskriteerium tähendab, et vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist on liikmesriigil olnud keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär, mis ei ületa rohkem kui 2 % võrra kolme [hindade stabiilsuse mõttes] kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi määra. Intressimäärasid mõõdetakse pikatähtajaliste riigi võlakirjade või nendega võrreldavate väärtpaberite alusel, võttes arvesse riiklike määratluste erinevust”.

Intressimäära kontrollväärtuseks 2008. aasta märtsis saadi 6,5 %.

Asutamislepingu artikliga 121 on samuti ette nähtud teiste majandusliku lõimumise ja lähenemise seisukohalt oluliste tegurite uurimine. Nende lisategurite hulka kuuluvad finants- ja kaubaturu lõimumine, maksebilansi jooksevkonto [6] ja ühiku tööjõukulude areng ning muud hinnaindeksid. Viimaseid käsitletakse hindade stabiilsuse hindamise käigus.

2. Bulgaaria

Bulgaaria ühines Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007. Seega hinnatakse käesolevas aruandes esimest korda tema õigusaktide kooskõla asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi/EKP põhikirjaga ning edusamme püsiva majandusliku lähenemise saavutamisel.

Bulgaaria Riigipanga õiguslik alus on 5. juuni 1997. aasta Bulgaaria Riigipanga seadus. Viimati muudeti seadust 2007. aasta juunis ja juulis. Seoses keskpanga lõimumisega EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal ei ole Bulgaaria õigusaktid, eelkõige Bulgaaria Riigipanga seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Puudused on seotud pangatähtede ja müntide emiteerimisega, maksesüsteemide tõrgeteta toimimise edendamisega, EKP heakskiiduga enne osalemist rahvusvahelistes rahaasutustes, EKP ja ELi rolliga statistiliste andmete kogumisel, auditeerimisega sõltumatute välisaudiitorite poolt, institutsioonilise ning isikliku sõltumatusega, samuti rahastamiskeeluga.

Alates ELiga ühinemisest on Bulgaarias 12 kuu keskmine inflatsioon olnud kontrollväärtusest kõrgem. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Bulgaarias 9,4 %, mis on 3,2 % kontrollväärtusest tunduvalt kõrgem, ning järgnevatel kuudel see tõenäoliselt ka jääb kontrollväärtusest tunduvalt kõrgemaks.

Tarbijahindade harmoneeritud indeksi (THHI) inflatsioon on viimastel aastatel Bulgaarias oluliselt suurenenud: aasta keskmine inflatsioon suurenes 2,3 %-lt 2003. aastal peaaegu 7,5 %-le 2006. aastal ja aastane inflatsioon kuude lõikes ulatus 2007. aasta lõpus kahekohalise näitajani. Suureneva inflatsiooni põhjustasid kõrgemad energia- ja toiduhinnad ning jäikade hindade ja aktsiisimaksude kasv, kuigi inflatsioonisurve tugevnes ka sisenõudluse ja palkade kasvu tõttu. Seda arvesse võttes ennustatakse järgmisteks kuudeks kõrget inflatsioonitaset ja 2008. aasta keskmiseks inflatsiooniks umbes 10 %. Kaugemale vaadates ennustatakse inflatsiooni järkjärgulist vähenemist umbes 6 %ni 2009. aastal koos nõudluse poolt majandusele avaldatava surve vähenemise ja kaupade hindade järsu tõusu järkjärgulise peatumisega. Bulgaaria madal hinnatase (2006. aastal 45 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Bulgaaria ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Bulgaaria kohta ei ole tehtud nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Bulgaaria valitsemissektori eelarve tasakaal on viimastel aastatel märkimisväärselt paranenud: 2003. aasta tasakaalus eelarveseisund muutus 2007. aastal ülejäägiks 3,4 % SKTst. Ajal, kui kogutulude suhe SKTsse on suurenenud, on kulude suhe SKTsse hoitud suurema osa kõnealuse ajavahemiku jooksul kontrolli all. Valitsemissektori koguvõla suhe SKTsse on pidevalt vähenenud rohkem kui 50 %-lt 2002. aastal 18 %-le 2007. aastal. Tuginedes eeldusele, et poliitika ei muutu, püsib komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi kohaselt ülejääk 2008. ja 2009. aastal ligikaudu 3 %, samas kui koguvõla suhe peaks jätkuvalt vähenema ja jõudma 2009. aastal 11 %ni SKTst.

Bulgaaria täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Bulgaaria leev ei osale vahetuskursimehhanismis. Alates 1997. aastast on Bulgaarias kasutatud valuutakomitee süsteemi, leev oli algul seotud Saksa margaga ja hiljem euroga. Valuutakomitee süsteem on mänginud esmatähtsat rolli makromajandusliku stabiilsuse saavutamisel ja on alates selle kasutusele võtmisest tõrgeteta toiminud. Lisanäitajad ei viita hindamisajal vahetuskursile avaldatavale survele, kuigi tundub, et investeerimisriski tajutakse ülemaailmse finantsturu hiljutiste häirete tõttu mõnevõrra suuremalt – seda näitab lühiajaliste intressimäärade erinevuse suurenemine võrreldes euroalaga alates 2007. aasta lõpust. Valuutakomitee süsteemi toetavad jätkuvalt ametlikud reservid, mis on viimastel aastatel oluliselt suurenenud.

Bulgaaria ei täida vahetuskursi kriteeriumi.

2008. aasta märtsis oli Bulgaaria keskmine pikaajaline intressimäär 4,7 %, mis on tunduvalt madalam kui 6,5 % kontrollväärtus. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Bulgaarias olnud kontrollväärtusest väiksemad alates ELiga ühinemisest. Pikaajalised intressimäärad kasvasid oluliselt aastatel 2003–2005, kajastades nii ülemaailmsete tulude vähenemist kui ka vahe vähenemist euroalaga. 2005. aasta lõpuks oli vahe euroalaga peaaegu kadunud, mis näitab investorite suurt usaldust Bulgaaria makromajandusliku toimimise ja riigi majanduse väljavaadete vastu. Alates 2006. aasta keskpaigast on vahe jälle suurenenud, ulatudes 2008. aasta märtsis umbes 80 baaspunktini, ning samas on suurenenud investorite mure märkimisväärsest makromajanduslikust tasakaalutusest tingitud riskide pärast.

Bulgaaria täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Bulgaaria maksebilansi puudujääk on viimastel aastatel oluliselt suurenenud: 6 %-lt SKTst 2004. aastal ligikaudu 20 %-le SKTst 2007. aastal. Suur maksebilansi puudujääk tuleneb peamiselt seoses järelejõudmisega kiiresti suurenevatest tarbimisest ja investeeringutest. Maksebilansi puudujääk ületab selgelt taset, mida saab pidada keskpikas perspektiivis püsivaks, mis tähendab, et aja jooksul tuleb teha märkimisväärseid korrektsioone. Jooksevkonto puudujäägi on täielikult katnud suur otseste välisinvesteeringute sissevool, mis tuleneb investorite positiivsest suhtumisest. Välisvõla suurust arvesse võttes tähendab Bulgaaria välispositsioon olulist rahastamisvajadust keskpikas perspektiivis. Bulgaaria majandus on ELiga tihedalt lõimunud. Eriti laiaulatuslikud on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi sektoriga laiemalt, peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Bulgaaria ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

3. Tšehhi Vabariik

2006. aasta lähenemisaruandes leiti õigusliku lähenemise hindamisel, et Tšehhi Vabariigi õigusaktid, eelkõige Tšehhi Vabariigi Riigipanga seadus ja finantsvahekohtu seadus, ei ole täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Tšehhi Vabariigi Riigipanga seadust muudeti 2007. aastal. 2006. aasta lähenemisaruandes nimetatud puudusi ei ole siiski kõrvaldatud. Seoses keskpanga lõimumisega EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal, keskpanga sõltumatusega ja rahastamiskeeluga ei ole Tšehhi Vabariigi õigusaktid, eelkõige Tšehhi Vabariigi Riigipanga seadus ja finantsvahekohtuniku seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Tšehhi Vabariigi Riigipanga seaduses esinevad puudused on seotud EKP rolliga rahvusvahelises koostöös, EKP ja ELi rolliga statistiliste andmete kogumisel ja välisaudiitorite määramisel, maksesüsteemide tõrgeteta toimimise edendamisega, institutsioonilise ja isikliku sõltumatusega ning rahastamiskeeluga.

Tšehhi Vabariigis on 12 kuu keskmine inflatsioonimäär olnud kontrollväärtusest kõrgem alates 2007. aasta detsembrist. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Tšehhi Vabariigis 4,4 %, mis on 3,2 % kontrollväärtusest kõrgem, ja on tõenäoline, et järgmistel kuudel kaugeneb see kontrollmäärast veelgi.

Alates 2004. aastast 2 % ümber kõikunud inflatsioonimäär Tšehhi Vabariigis suurenes energia- ja toiduhindade kasvu tõttu 2007. aasta teisel poolel oluliselt. Koguinflatsioon suurenes, vaatamata Tšehhi krooni jätkuvale olulisele tugevnemisele, mis on olnud pidev alates 2004. aastast. 2008. aasta esimeses kvartalis saavutas THHI aastainflatsioon kaudsete maksude korrigeerimise ja jäikade hindade suurenemise tõttu üheksa aasta kõrgeima taseme, ulatudes peaaegu 8 %ni. Peamiste inflatsiooninäitajate samaaegne suurenemine viitab sellele, et suurenenud on ka nende aluseks olev riigisisene inflatsioonisurve. Komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi kohaselt jääb inflatsioon kaupade kõrgemate hindade ja ühekordsete haldusmeetmete tõttu 2008. aastal tõenäoliselt kõrgeks, kuid seejärel ennustatakse selle järsku langust keskmiselt alla 3 % 2009. aastal, sest kõnealust suurenemist ei võeta aastamäärade arvutamisel enam arvesse. Tšehhi Vabariigi suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 62 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Tšehhi Vabariik ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Tšehhi Vabariigi suhtes kohaldatakse praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta (nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus) [7]. Nõukogu soovitas Tšehhi Vabariigil võtta keskpikas perspektiivis meetmeid, et vähendada eelarvepuudujääki 2008. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt väikemaks kui 3 % SKTst. Tšehhi Vabariigis on valitsemissektori eelarve puudujääki alates 2004. aastast oluliselt vähendatud. Valitsemissektori eelarve puudujääk vähenes 2,7 %ni SKTst 2006. aastal ja 1,6 %ni SKTst 2007. aastal. Selle põhjuseks olid oodatust suuremad tulud ja kulutuste mõningane piiramine. Vastavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, ulatub eelarvepuudujäägi suhe SKTsse 2008. aastal 1,4 %ni SKTst ja väheneb veidi kuni 1,1 %ni SKTst 2009. aastal, samas kui valitsemissektori võlg väheneb eeldatavalt 28,1 %-lt SKTst 2008. aastal 27,2 %-le 2009. aastal.

Kõnealuseid muutusi ja komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi arvesse võttes leiab komisjon, et ülemäärane eelarvepuudujääk on kõrvaldatud ning eelarvepuudujääk viidud usaldusväärselt ja püsivalt alla 3 % SKTst. Seetõttu soovitab komisjon nõukogul tühistada otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Tšehhi Vabariigis (SEK(2008) 571).

Kui nõukogu otsustab tühistada Tšehhi Vabariigi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse, täidab Tšehhi Vabariik valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Tšehhi kroon ei osale vahetuskursimehhanismis. Tšehhi Vabariik kasutab ujuvkursi süsteemi. Kaheaastase hindamisaja jooksul kasvas Tšehhi krooni väärtus euro suhtes peaaegu 13 %. Tšehhi krooni väärtuse lühiajalises kõikumises peegelduvad ülemaailmse finantsturu tingimuste muutused, kuigi oma osa on ka riigisisestel teguritel (nt intressimäära erinevuse arengutendentsid võrreldes maailma peamiste vääringutega).

Tšehhi Vabariik ei täida vahetuskursi kriteeriumi.

Kuni 2008. aasta märtsini oli Tšehhi Vabariigis aastane keskmine pikaajaline intressimäär 4,5 %, mis on 6,5 % kontrollmäärast madalam. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Tšehhi Vabariigis olnud kontrollväärtusest madalamad ELiga ühinemisest saadik. Eeldatav inflatsioon on püsinud madalal tasemel ja Tšehhi krooni kallinemise tõttu on tootluse tase olnud madal. Alates 2005. aastast on Tšehhi Vabariigi pikaajalised intressimäärad lähenenud euroala tasemele või jäänud sellest madalamaks, kuigi vahe on alates 2007. aasta teisest poolest veidi vähenenud, mis peegeldab peamiselt Tšehhi Vabariigi rahapoliitiliste intressimäärade erinevuse suurenemist võrreldes euroalaga ja ülemaailmse riskivalmiduse vähenemist.

Tšehhi Vabariik täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Tšehhi Vabariigi maksebilansi puudujääk vähenes oluliselt umbes 6 %-lt SKTst aastatel 2002–2004 1,6 %-le SKTst 2005. aastal ning suurenes seejärel keskmiselt tasemele umbes 2,6 % aastatel 2006–2007. Välismaksebilanss püsis stabiilne peamiselt kaupade ekspordi suurenemise tõttu, mille peamiseks tõukejõuks olid välisinvesteeringud tootmisse. Maksebilansi puudujäägi on alates ELiga ühinemist täielikult katnud välismaiste otseinvesteeringute netosissevool. Tšehhi Vabariigi majandus on ELiga tugevalt lõimunud. Eriti laiaulatuslikud on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi sektoriga laiemalt, peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Tšehhi Vabariik ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

4. Eesti

2006. aasta lähenemisaruande kohaselt on kõik 2004. aasta lähenemisaruandes nimetatud õiguslikud puudused kõrvaldatud. Silmas pidades keskpanga lõimumist EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal, ei ole Eesti põhiseaduse artikkel 111 formaalselt kooskõlas asutamislepingu ega EKPSi/EKP põhikirja nõuetega. Eesti Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 11. mai 2006. aasta otsus annab aga õigusliku selguse just artikli 111 kohaldamatuse kohta pärast euro kasutuselevõttu Eestis. Eesti õigusakte võib pidada asutamislepingu ja EKPSi/EKP põhikirja nõuetele täielikult vastavaks, kui alates kuupäevast, millal võetakse kasutusele euro, tühistatakse rahaseadus ja seadus Eesti krooni tagamise kohta. Eesti Panga seaduses on aga ikka veel mõned puudused, mis puudutavad Eesti Panga lõimumist EKPSiga pangatähtede emiteerimise ja statistiliste andmete kogumise valdkonnas. Kaheteistkümne kuu keskmine inflatsioon on Eestis olnud kontrollväärtusest kõrgem alates 2004. aasta septembrist.

Eestis on 12 kuu keskmine inflatsioon olnud kontrollväärtusest kõrgem alates septembrist 2004. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Eesti keskmine inflatsioonimäär 8,3 %, mis on 3,2 % kontrollväärtusest tunduvalt kõrgem, ning järgmistel kuudel suureneb vahe kontrollväärtusega tõenäoliselt veelgi.

THHI inflatsioon on Eestis viimastel aastatel järsult kiirenenud – 2007. aastal ulatus aasta keskmine inflatsioon 6,75 %ni ja 2008. aasta algul mõõdeti aastast inflatsiooni kuude lõikes kahekohaliste numbritega. Suurenev inflatsioon peegeldas sisenõudluse suurt kasvu ja palgakulude suurenemist, mida täiendas toidu- ja energiahindade oluline kasv. Järgmistel kuudel suurendab jätkuvalt inflatsiooni tööjõukulude suurenemine, kõrgemad energia- ja toiduhinnad ja aktsiisi kasv. Kaugemas tulevikus ennustatakse inflatsiooni vähenemist 9,5 %-lt 2008. aastal 5 %-le 2009. aastal, mis käib kaasas majanduse jahenemise ja ajutiste mõjude järkjärgulise kadumisega. Eesti suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 67 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Eesti ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Eesti kohta ei ole tehtud nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Aastatel 2000–2007 oli Eesti valitsemissektori eelarve keskmine ülejääk umbes 2 % SKTst. 2007. aastal oli Eesti eelarveülejääk 2,8 %, aasta varem 3,4 %. Valitsemissektori koguvõla suhe SKTsse oli 2007. aastal 3,4 %, mis on kõikide ELi liikmesriikide väikseim. Valitsus on kasutanud kasvuperioodi märkimisväärse reservi kogumiseks. Vastavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, väheneb ülejääk 2008. aastal oluliselt 0,4 %ni SKTst ja 2009. aastal tekib järsult aeglustuva majanduskasvu tõttu puudujääk 0,7 % SKTst. Prognoosi kohaselt stabiliseerub koguvõla suhe 2008. ja 2009. aastal praeguse taseme lähedal.

Eesti täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Eesti kroon on osalenud vahetuskursimehhanismis alates 28. juunist 2004, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks juba üle kahe aasta. Enne vahetuskursimehhanismiga liitumist järgis Eesti valuutakomitee süsteemi; Eesti kroon on alates 1992. aastast olnud seotud Saksa margaga ja hiljem euroga. Vahetuskursimehhanismiga liitumisel kohustus Eesti ühepoolselt valuutakomitee süsteemi säilitama. Lisanäitajad ei viita surve olemasolule valuutakursile, kuigi lühiajaliste intressimäärade suurenemine 2007. aastal viitas riski tajumise suurenemisele turgudel. Valuutakomitee süsteemi toetab tõhusalt ametlik reserv. Kaheaastase hindamisaja jooksul ei ole Eesti kroon kaldunud kõrvale keskkursist ega kogenud suuri pingeid.

Eesti täidab vahetuskursi kriteeriumi.

Kuna Eesti valitsemissektori võlg on väike, siis ei ole võimalik pikaajaliste riigivõlakirjade või võrreldavate väärtpaberite alusel võrrelda pikaajalistes intressimäärades kajastuvat lähenemise püsikindlust. Võttes aluseks intressimäära näitajate muutused, mis põhinevad leibkondadele ja mittefinantssektori ettevõtetele kroonides antud pangalaenudel, ning arvestades muu hulgas väikest valitsemissektori võlga, ei ole põhjust järeldada, et Eesti ei täida pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Eesti välismaksebilansi puudujääk on viimastel aastatel suurenenud – aastatel 2002–2005 oli see keskmiselt 10 % SKTst ja kasvas ligikaudu 16 %-le SKTst 2007. aastal. Kuigi maksebilansi suure puudujäägi saab suures osas panna kiiresti teistele järele jõudva majanduse üleminekumõjude arvele, on see selgelt ületanud taseme, mida saab käsitada keskpikas perspektiivis püsivana – see tähendab, et aja jooksul tuleb teha märkimisväärseid korrektsioone. Jooksevkonto puudujääki on olulises ulatuses katnud kontsernisisesed pangalaenud. Välisinvesteeringute sissevool on suur, kuid viimasel ajal on välisinvesteeringute väljavoolu kasv selle osaliselt ületanud. Suurt välisvõlga arvesse võttes viitab Eesti välispositsioon olulisele rahastamisvajadusele keskpikas perspektiivis. Eesti majandus on ELiga tugevalt lõimunud. Eriti laiaulatuslikud on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi sektoriga laiemalt, peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Eesti ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

5. Läti

2006. aasta lähenemisaruandes õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Läti õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Läti Panga seadust muudeti 2006. aasta juunis. Pärast seda rohkem muudatusi tehtud ei ole. Seoses keskpanga lõimumisega EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal, keskpanga sõltumatusega ja rahastamiskeeluga ei ole Läti õigusaktid, eelkõige Läti Panga seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Jätkuvalt esinevad puudused, mis on seotud EKPSi eesmärkidega, maksesüsteemide sujuva toimimise edendamisega, EKP ja ELi rolliga statistiliste andmete kogumisel, välisaudiitorite määramisega, EKP rolliga rahvusvahelises koostöös, panga institutsioonilise sõltumatuse ning Läti Panga otsuseid tegevate organite liikmete isikliku sõltumatusega. Alates ELiga ühinemisest on 12 kuu keskmine inflatsioonmäär olnud Lätis kontrollväärtusest kõrgem.

Lätis on 12 kuu keskmine inflatsioon olnud kontrollväärtusest kõrgem ELiga ühinemisest saadik. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Läti keskmine inflatsioonimäär 12,3 %, mis on 3,2 % kontrollväärtusest tunduvalt kõrgem, ning järgmistel kuudel suureneb vahe kontrollväärtusega tõenäoliselt veelgi.

Viimastel aastatel on THHI inflatsioon olnud kõrge ja alates 2007. aasta algusest on see kiiresti kasvanud, mis peegeldab pidevat palga ja nõudluse survet ning välistegurite mõju. Alates ELiga ühinemisest 2004. aasta mais kuni 2007. aasta alguseni kõikus THHI inflatsioon 6 % ja 8 % vahel. 2007. aastal aga kiirenes THHI koguinflatsioon kiiresti ja ulatus 2008. aasta esimeses kvartalis 16 %ni. Suurema inflatsiooni põhjuseks oli osaliselt jäikade hindade ja aktsiisimaksude tõus, samuti energia- ning toiduhindade kasv kogu maailmas. Samas aitasid inflatsiooni järsule kasvule paljuski kaasa ka riigisisesed põhjused, mida näitab inflatsiooni kasv THHI kõikides peamistes komponentides, v.a tööstuskaubad, mis ei ole energiakaubad. Prognoosi kohaselt jääb inflatsioon 2008. aastal praegusele kõrgele tasemele – keskmiselt 16 % lähedale – ning väheneb majanduskasvu eeldatava aeglustumise ja kaupade hinnatõusu järkjärgulise peatumise tõttu 2009. aastal, kuigi jääb ikkagi suhteliselt kõrgele tasemele 8,5 %. Läti suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 61 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Läti ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Läti kohta ei ole praegu tehtud nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Alates 2002. aastast on valitsemissektori eelarveseisund järk-järgult paranenud kuni tasakaalustatud eelarve saavutamiseni 2007. aastal. Komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosis, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, ennustatakse valitsemissektori eelarveseisundi halvenemist 2008. ja 2009. aastal, kuna majandus aeglustub järsult, ning puudujääk on 2009. aastal oletatavasti pisut üle 2 % SKTst. Valitsemissektori võlg on alates kümnendi algusest olnud alla 15 % SKTst, ulatudes 2007. aastal 9,7 %ni SKTst, ning prognoosi kohaselt suureneb see 2008. ja 2009. aastal ainult veidi.

Läti täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Läti latt on osalenud vahetuskursimehhanismis alates 2. maist 2005, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks rohkem kui kaks aastat. Enne vahetuskursimehhanismis osalemist oli latt seotud SDRiga (Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühik) ja alates 1. jaanuarist 2005 on latt seotud euroga. Vahetuskursimehhanismiga liitumisel kohustus Läti ühepoolselt hoidma lati kursi kõrvalekaldumise keskkursist ±1 % piires. Hindamisajal on latt püsinud keskkursi lähedal ega ole kogenud tugevaid pingeid, kuigi seda mõjutasid ajutiselt finantsturu kõikumised. Kuni 2007. aasta veebruari keskpaigani oli lati vahetuskurss ühepoolse kursikõikumise ülempiiri lähedal ja kõikus väga vähe. 2007. aasta veebruari keskel langes vahetuskurss euro suhtes järsult turu suure ebakindluse tõttu ja 2007. aasta märtsi lõpuks oli lati vahetuskurss kursikõikumise alampiiri ± 1 % lähedal. Seejärel vahetuskurss aga tõusis jälle ja jäi kursikõikumispiiri ülemistesse piiresse, ehkki lühiajaliste kõikumistega. Lisategurid, näiteks välisvaluutareservid ja lühiajalised intressimäärad, ei näita pidevat survet vahetuskursile, kuigi lühiajaliste intressimäärade kasv võrreldes euroalaga alates 2007. aasta algusest (haripunkt saavutati 2007. aasta lõpus) viitab sellele, et turgude riski tajumine turgudel on suurenenud.

Läti täidab vahetuskursi kriteeriumi.

Keskmine pikaajaline intressimäär oli Lätis 2008. aasta märtsile eelnenud aastal 5,4 %, mis on väiksem kui 6,5 % kontrollväärtus. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Lätis olnud kontrollväärtusest madalamad ELiga ühinemisest saadik. Intresside erinevus võrreldes euroala pikaajaliste võrdlusvõlakirjadega kadus 2006. aasta kevadel. Seejärel aga suurenes pikaajaliste intressimäärade erinevus võrreldes euroalaga 2008. aasta märtsis umbes 120 baaspunktini, sest suurenes investorite mure märkimisväärsest makromajanduslikust tasakaalutusest tulenevate riskide pärast.

Läti täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Läti maksebilansi puudujääk on viimastel aastatel järsult suurenenud – see on alates 2004. aastast suurem kui 10 % SKTst ja ulatus 2007. aastal 20,9 %ni SKTst. See on peamiselt tingitud kaubavahetuse puudujäägist, sest tugev sisenõudlus suurendas importi. Kuigi maksebilansi suure puudujäägi saab suures osas panna kiiresti teistele järele jõudva majanduse üleminekumõjude arvele, on see selgelt ületanud taseme, mida saab käsitada keskpikas perspektiivis püsivana – see tähendab, et aja jooksul tuleb teha märkimisväärseid korrektsioone. Maksebilansi puudujääki on peamiselt rahastatud välismaiste otseinvesteeringute sissevooluga, mis on suures osas seotud kontsernisiseste pangalaenudega. Suurt välisvõlga arvesse võttes viitab Läti välispositsioon olulisele rahastamisvajadusele keskpikas perspektiivis. Läti majandus lõimub ELiga üha enam. Eelkõige on suurenenud välismaised otseinvesteeringud ja laienenud kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi sektoriga laiemalt – seda peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Läti ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

6. Leedu

Nagu 2006. aasta lähenemisaruandes juba leiti, on Leedu õigusaktid, eelkõige Leedu Panga seadus, asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi/EKP põhikirjaga täielikult kooskõlas.

Leedus 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusest kõrgem alates 2005. aasta aprillist, v.a 2006. aasta aprill, kui see oli kontrollväärtusega võrdne. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Leedu keskmine inflatsioonimäär 7,4 %, mis on 3,2 % kontrollväärtusest tunduvalt kõrgem, ning järgmistel kuudel suureneb vahe kontrollväärtusega tõenäoliselt veelgi.

THHI inflatsioon on Leedus alates 2005. aasta keskpaigast pidevalt kasvanud: inflatsioon kasvas 2007. aastal 5,8 %ni ning 2008. aasta algul mõõdeti aastast inflatsiooni kuude lõikes kahekohaliste numbritega. Inflatsiooni kasvu põhjustasid erinevad tegurid, sh kõrgemad energiahinnad maailmaturul, jäikade hindade kasv ning töötlemata ja töödeldud toiduainete hindade kasv, mis oli eriti suur 2007. aastal. Lisaks survele, mida avaldasid tööturg ja kasvavad palgakulud, põhjustas inflatsiooni kiirenemist ka nõudlus, mille tulemusel kasvasid kiiresti teenuste hinnad.

2008. aastaks ennustatakse olulist inflatsiooni kasvu, mille põhjuseks on nafta ja põllumajandussaaduste hindade kasv ning millele aitavad kaasa importgaasi hinna tõus ning tubaka-, kütuse- ja alkoholiaktsiisi oluline kasv, samuti kiire palgatõus. Ennustatakse inflatsiooni järkjärgulist aeglustumist 2008. aasta keskmisest 10 %st umbes 7 %ni 2009. aastal, kuna hindu kohandatakse majanduskasvu aeglustumisele ning mõõdukamaks muutuvatele nafta- ja toiduhindadele. Leedu suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 57 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Leedu ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Leedu kohta ei ole tehtud nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Eelarve tasakaalustamiseks tehtud jõupingutuste tulemusel vähenes puudujääk umbes 2 %-lt SKTst 2002. aastal 0,5 %-le SKTst 2005. aastal. Pärast seda suurenes eelarvepuudujääk uuesti ning oli 2007. aastal 1,2 %. Pärast 2004. aastat suurenes ELi toetuste suurema sissevoolu tõttu kogutulude suhe SKTsse, samas kui praeguste esmaste kulude suhe SKTsse oli suhteliselt stabiilne. Vastavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, suureneb eelarvepuudujäägi suhe SKTsse 2008. aastal 1,7 %ni ning väheneb 2009. aastal üksnes veidi – 1,5 %ni. Leedu valitsemissektori võlg vähenes stabiilselt 22,4 %-lt SKTst 2002. aasta lõpus 17,3 %-le SKTst 2007. aasta lõpus ning 2008. ja 2009. aastal peaks see jääma sellele tasemele.

Leedu täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Leedu on osalenud vahetuskursimehhanismis alates 28. juunist 2004, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks rohkem kui kaks aastat. Enne vahetuskursimehhanismiga liitumist kasutas Leedu Pank alates 1994. aasta aprillist valuutakomitee süsteemi, Leedu litt oli algselt seotud USA dollariga ning seejärel alates 2002. aasta veebruarist euroga. Vahetuskursimehhanismiga liitudes kohustus Leedu ühepoolselt säilitama valuutakomitee süsteemi. Hindamisajal ei ole Leedu litt keskkursist kõrvale kaldunud ega ole kogenud tugevaid pingeid. Lisanäitajad, näiteks välisvaluutareservid ja lühiajalised intressimäärad, ei näita survet vahetuskursile, kuigi 2007. aastal ja suures osas ka 2008. aasta algul oli turul näha turuosaliste riskitaju suurenemist ning lühiajaliste intressimäärade erinevus võrreldes euroalaga on pidevalt suurenenud.

Leedu täidab vahetuskursi kriteeriumi.

Keskmine pikaajaline intressimäär oli Leedus 2008. aasta märtsile eelnenud aastal 4,6 %, mis on väiksem kui 6,5 % kontrollväärtus. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Leedus olnud kontrollväärtusest väiksemad ELiga ühinemisest saadik. Intresside erinevus võrreldes euroala pikaajaliste võrdlusvõlakirjadega, mis vähenes märkimisväärselt enne vahetuskursimehhanismiga liitumist 2004. aasta juunis ja jõudis 2007. aasta keskel umbes 20 baaspunktini, hakkas seejärel suurenema ning ulatus 2007. aasta lõpus umbes 60 baaspunktini. Selline vahe suurenemine peegeldab osaliselt riigi suuremaid riskipreemiaid, mida täiendab investorite suurenev mure märkimisväärsest makromajanduslikust tasakaalutusest tulenevate riskide pärast.

Leedu täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Leedu maksebilansi puudujääk suurenes 4,7 %-lt SKTst 2001. aastal 12 %-le SKTst 2007. aastal, seda peamiselt kasvava sisenõudluse tõttu. Peamiseks tõukejõuks oli kasvav kaubavahetuse puudujääk. Kuigi kasvav maksebilansi puudujääk on kooskõlas majanduse kiire arenguga, ületab see selgelt taseme, mida saab pidada keskpikas perspektiivis püsivaks, mis tähendab, et aja jooksul tuleb teha märkimisväärseid korrektsioone. Halvenevat välismaksebilanssi rahastati peamiselt kontsernisisestest pangalaenudest ja vähemal määral välismaistest otseinvesteeringutest. Suurt välisvõlga arvesse võttes viitab Leedu välispositsioon olulisele rahastamisvajadusele keskpikas perspektiivis. Leedu majandus on ELiga tugevalt lõimunud. Eriti laiaulatuslikud on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi sektoriga laiemalt – seda peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Leedu ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

7. Ungari

2006. aasta lähenemisaruandes õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Ungari õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Ungari Riigipanga (Magyar Nemzeti Bank) seadust muudeti 2007. aasta juulis. Kuigi mõned 2006. aasta lähenemisaruandes nimetatud vastuolud on kõrvaldatud, on paljud siiski veel säilinud. Seoses keskpanga lõimumisega EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal, sõltumatusega ja rahastamiskeeluga ei ole Ungari kehtivad õigusaktid, eelkõige Ungari Riigipanga seadus, Ungari Riigipanga põhikiri, Ungari põhiseadus ja krediidiasutuste seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Puudused on seotud EKPSi eesmärkidega, pangatähtede ja müntide emiteerimisega, maksesüsteemide tõrgeteta toimimise edendamisega, EKP ja ELi nõukogu rolliga statistiliste andmete kogumisel, EKP rolliga rahvusvahelises koostöös, kohustuse puudumisega järgida eurosüsteemi finantsaruandluse korda, panga presidendi isikliku sõltumatuse ning rahastamiskeeluga.

Ungaris on 12 kuu keskmine inflatsioon olnud kontrollväärtusest kõrgem ELiga ühinemisest saadik. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Ungari keskmine inflatsioonimäär 7,5 %, mis on 3,2 % kontrollväärtusest tunduvalt kõrgem, ning järgmistel kuudel suureneb vahe kontrollväärtusega tõenäoliselt veelgi.

Inflatsioon on olnud Ungaris viimastel aastatel väga muutlik, seda peamiselt nafta- ja toiduhindade muutuste tõttu. Jäikade hindade ja maksustamise muutused on inflatsiooni omakorda võimendanud. Nimetatud tegurid, millele lisandus forinti väärtuse langus, tõid 2006. aasta teises kvartalis kaasa inflatsiooni kiire kasvu. Inflatsioon jõudis tippu 2007. aasta märtsis, kui see jõudis 9 %ni, ning alanes seejärel kuni 2007. aasta septembrini töötlemata toiduainete ja energia hindade alanemise ning forinti väärtuse tõusu tõttu. Toiduhindade inflatsiooni tõttu hakkas THHI inflatsioon 2007. aasta viimasest kvartalist alates uuesti kasvama. 2007. aastal oli keskmine inflatsioon 7,9 %.

Kõrgete toidu-, nafta-, elektri- ja gaasihindade tõttu ning 2007. aasta teises pooles ja 2008. aasta alguses toimunud forinti väärtuse languse järelmõju tõttu ennustatakse 2008. aastaks jätkuvalt suurt inflatsiooni üle 6 %. Prognoosi kohaselt väheneb inflatsioon toidu- ja naftahindade alanemise mõjul 2009. aastal tasemele alla 4 %. Ungari suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 60 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Ungari ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Ungari suhtes kohaldatakse praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta (nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus) [8]. Nõukogu soovitas Ungaril keskpikas perspektiivis võtta meetmeid, et kõrvaldada eelarvepuudujääk 2009. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt. Tänu 2006. aasta keskel alanud eelarve tasakaalustamise kavale vähenes eelarvepuudujääk 2007. aastal 5,5 %ni SKTst võrreldes 9,2 %ga SKTst 2006. aastal. Kulude suhtarv vähenes 2007. aastal mõnevõrra, samas kui tulude suhtarvu parandasid meetmed, mida võeti maksudest kõrvalehoidmisega võitlemiseks. Vastavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, ulatub eelarvepuudujäägi suhe SKTsse 2008. aastal 4 %ni SKTst ning väheneb 2009. aastal üksnes veidi – 3,6 %ni SKTst. Kuni 2006. aasta keskpaigani toimunud eelarvepoliitika pideva lõdvendamise tõttu suurenes võla suhe SKTsse oluliselt ning jõudis 2007. aastal umbes 66 %ni. Komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi kohaselt jääb valitsemissektori võlg 2008. ja 2009. aastal umbes praegusele tasemele.

Ungari ei täida valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Ungari forint ei osale vahetuskursimehhanismis. Forint oli kõikumispiiriga 15 % ühepoolselt seotud euroga 2001. aastast kuni 2008. aasta veebruarini, mil vahetuskursi kõikumise piirid kaotati ning võeti kasutusele ujuvkursi süsteem. 2005. aasta augustist 2006. aasta augustini odavnes forint euro suhtes oluliselt, sest kasvas mure eelarveolukorra pärast. Forint saavutas madalaima väärtuse 2006. aasta juunis ning hakkas seejärel järk-järgult tugevnema. Tugevnemine peatus 2007. aasta keskel, peamiselt soovimatuse tõttu võtta riske tekkivatel turgudel ja suurenenud kahtluste tõttu Ungari majandusliku olukorra suhtes, kuid vahetuskurss hakkas 2008. aasta märtsi jälle tõusma. Kaheaastase hindamisaja jooksul tugevnes forint euro suhtes umbes 4,5 %.

Ungari ei täida vahetuskursi kriteeriumi.

2008. aasta märtsile eelnenud aasta jooksul oli Ungari keskmine pikaajaline intressimäär 6,9 %, mis on kõrgem kontrollväärtusest 6,5 %. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Ungaris olnud kontrollväärtusest kõrgemad ELiga ühinemisest saadik. Võlakirjade tootluse erinevus võrreldes euroalaga suurenes 2006. aasta oktoobris umbes 400 baaspunktini, mis peegeldas investorite kasvavat muret eelarvevigade pärast, ning vähenes seejärel järk-järgult. Ülemaailmse riskivalmiduse vähenemise ja kahtluste tõttu riigi majandusliku olukorra suhtes hakkas vahe 2007. aasta novembris uuesti suurenema ning ulatus 2008. aasta algul 400 baaspunktini.

Ungari ei täida pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Ungari maksebilansi puudujääk jõudis tippu 2004. aastal, kui see oli 8,1 % SKTst, ja vähenes ekspordi kasvu tõttu seejärel järk-järgult. 2007. aastal vähenes puudujääk sisenõudluse vähenemise tõttu veelgi, 4 %ni SKTst. Viimaste aastate olulist maksebilansi puudujääki on rahastatud peamiselt välisinvesteeringute ja investeerimisportfellide sissevoolu arvelt, kuigi 2007. aastal olid peamisteks rahastamisallikateks pankade välislaenud, sest ajutised tegurid vähendasid järsult välisinvesteeringute ja investeerimisportfellide sissevoolu. Suurt välisvõlga arvesse võttes viitab maksebilansi puudujäägi suurenemine olulisele rahastamisvajadusele keskpikas perspektiivis. Ungari majandus on ELiga hästi lõimunud. Eriti laiaulatuslikud on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi finantssektoriga laiemalt, peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Ungari ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

8. Poola

2006. aasta lähenemisaruandes õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Poola õigusaktid, eelkõige Poola põhiseadus, Poola Riigipanga seadus ja pangagarantiifondi seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. 2007. aasta jaanuaris muudeti Poola Riigipanga seadust. Sellega aga ei kõrvaldatud ühtegi 2006. aasta lähenemisaruandes nimetatud vastuolu. Seoses keskpanga lõimumisega EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal, keskpanga sõltumatusega ja finantseerimiskeeluga ning rahapoliitika eesmärkidega ei ole Poola õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Jätkuvalt on mitmeid puudusi seoses EKPSi eesmärkidele viitamisega, EKP ja ELi nõukogu rolliga statistiliste andmete kogumisel, EKP rolliga rahvusvahelises koostöös, EKP ja ELi rolliga välisaudiitorite määramisel, EKP rolliga toimivate maksesüsteemide tagamisel, kohustusega konsulteerida EKPga teatud toimingute tegemisel ning Poola Riigipanga otsuseid vastu võtvate organite liikmete isikliku sõltumatusega. 2005. aasta novembrist 2008. aasta veebruarini oli Poola 12 kuu keskmine inflatsioon kontrollväärtusest madalam või sellega võrdne.

2005. aasta novembrist 2008. aasta veebruarini oli Poola 12 kuu keskmine inflatsioon kontrollväärtusest madalam või sellega võrdne. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Poola keskmine inflatsioonimäär 3,2 % kontrollväärtuse tasemel ning järgmistel kuudel vahe kontrollväärtusega tõenäoliselt pisut suureneb.

Pärast kõrget ja kõikuvat inflatsiooni 1990. aastatel on THHI inflatsioon Poolas vähenenud järsult väga madalale tasemele, olles aastatel 2002–2006 keskmiselt 2 %. Poola zloti pidev tugevnemine alates 2004. aastast on muutnud inflatsiooni viimastel aastatel märgatavalt mõõdukamaks. THHI inflatsioon siiski kiirenes 2007. aasta teises pooles kasvavate toidu- ja energiahindade tõttu oluliselt, kuigi suur sisenõudlus suurendas hinnasurvet väga paljudes kategooriates. THHI aastane koguinflatsioon jõudis 2008. aasta viimases kvartalis 4,5 %ni, mis on kõrgeim näitaja alates 2004. aasta lõpust.

Komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi kohaselt jääb THHI inflatsioon 2008. aastal tõenäoliselt kõrgele tasemele. Selle põhjuseks on peamiselt kaupade kõrgemad hinnad, millest mõne (näiteks tarbegaasi ja elektri hindade) mõju avaldub hiljem, ning kasvavatest palkadest ja laenudest tulenev surve. Prognoosi kohaselt väheneb aastainflatsioon seejärel veidi, 4,3 %-lt 2008. aastal 3,4%-le 2009. aastal, sest ühekordsed hinnatõusud ei mõjuta enam aastainflatsiooni arvutamist. Selline inflatsiooniprognoos põhineb eeldusel, et praegust koguinflatsiooni mõjutav ajutiste tegurite järelmõju jääb suureneva tootmisvõimsuse ja pingelisemaks muutuva tööturuolukorra tõttu mõõdukaks. Poola suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 62 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Püsiv vastastikune lähenemine tähendab, et kontrollväärtuse järgimine tuleneb pigem üldistest põhimõtetest, mitte ajutistest teguritest. Poola puhul on vahetuskursi tõus deflatsioonimõju oluline ajutine tegur ja eeldatavasti ületab keskmine aastainflatsioon varsti kontrollväärtuse.

Poola ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Poola suhtes kohaldatakse praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta (nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus) [9]. Nõukogu soovitas Poolal keskpikas perspektiivis meetmeid rakendada, et viia eelarvepuudujääk 2007. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt alla 3 % SKTst. Poola valitsemissektori eelarve puudujääk on alates 2004. aastast oluliselt vähenenud. Eelarvepuudujäägi suhe SKTsse oli 2007. aastal 2 % ja vastavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muuta, ulatub see nii 2008. kui ka 2009. aastal umbes 2,5 %ni SKTst. Valitsemissektori võlg ulatus 2007. aastal 45,2 %ni SKTst. Komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi kohaselt valitsemissektori võla suhtarv 2008. ja 2009. aastal veidi väheneb.

2007. aasta lõpus tegid komisjon ja nõukogu Poola ametiasutustele ettepaneku esitada uus ajakohastatud lähenemisaruanne, milles kirjeldatakse keskpika perioodi eelarvestrateegiat, mis hõlmab kogu õigusloomet ning mille eesmärk on tagada 2007. aasta ülemäärase puudujäägi püsiv korrigeerimine ja keskpika perioodi eesmärgi saavutamine pärast seda. Poola ametiasutused esitasid uue ajakohastatud lähenemisaruande 2008. aasta märtsi lõpus. Kõnealuse aruande koostamise ajal hindas komisjon Poola programmi. Kõnealust hinnangut ja komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi arvesse võttes oli komisjonil võimalik soovitada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus tühistada.

Poola ei täida valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Poola zlott ei osale vahetuskursimehhanismis. Poola kasutab ujuvkursi süsteemi. Kaheaastase hindamisaja jooksul tugevnes zlott euro suhtes peaaegu 13 %. Lühiajaline zloti kursi kõikumine on tingitud peamiselt ülemaailmse finantsturu tingimustest, näiteks riskivalmiduse vähenemisest, kuigi oma osa on olnud ka riigisisestel teguritel (nt hiljutine intressimäärade erinevuse suurenemine võrreldes euroalaga).

Poola ei täida vahetuskursi kriteeriumi.

2008. aasta märtsile eelnenud aasta jooksul oli Poola keskmine pikaajaline intressimäär 5,7 %, mis on väiksem 6,5 % kontrollväärtusest. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Poolas olnud kontrollväärtusest madalamal tasemel alates 2006. aasta jaanuarist. Vähenev riigi riskipreemia, zloti kallinemine ja investorite optimistlik suhtumine Poola majanduse väljavaadetesse on aidanud hoida tootluse madala. Inflatsiooni ja rahapoliitiliste intressimäärade vähenemise tõttu 2005. aastal vähenes pikaajaliste intressimäärade erinevus võrreldes euroalaga, jäädes pidama veidi kõrgemale 100 baaspunktist. Vahe on siiski alates 2007. aasta keskpaigast suurenenud, mis viitab eelkõige Poola rahapoliitiliste intressimäärade kaugenemisele euroalast ning ülemaailmsele riskivalmiduse vähenemisele.

Poola täidab pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Pärast madalaimat taset, milleks oli 0,9 % SKTst 2005. aastal, suurenes Poola maksebilansi puudujääk veidi, s.o ligikaudu 2,6 %ni SKTst 2007. aastal, seda peamiselt kaubavahetuse tasakaalu halvenemise tõttu, sest suur sisenõudlus suurendas importi. Välisinvesteeringute netosissevool on pärast ELiga ühinemist oluliselt suurenenud, kuigi enne seda oli see võrreldes teiste uute liikmesriikidega madalamal tasemel, ning on piisavaks maksebilansi puudujäägi rahastamise allikaks. Poola majandus on ELiga hästi lõimunud. Eriti laiaulatuslikud on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi sektoriga laiemalt, peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Poola ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

9. Rumeenia

Rumeenia ühines Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007. Seega hinnatakse käesolevas aruandes esimest korda tema õigusaktide kooskõla asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi/EKP põhikirjaga ning edusamme püsiva majandusliku lähenemise saavutamisel.

Rumeenia keskpanga Banca Națională a României õiguslik alus on sätestatud 28. juuni 2004. aasta seadusega nr 312 Banca Națională a României põhikirja kohta. See seadus jõustus 30. juulil 2004. aastal ja pärast seda ei ole seadust muudetud. Seoses keskpanga lõimumisega EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal ei ole Rumeenia õigusaktid, eelkõige seadus Banca Națională a României põhikirja kohta, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Puudused on seotud EKPSi eesmärkidele viitamisega, institutsioonilise ja isikliku sõltumatusega, EKP õigusega nõuda endaga konsulteerimist tema pädevusse jäävates valdkondades, maksesüsteemide tõrgeteta toimimise edendamisega ning EKP ja ELi nõukogu rolliga statistiliste andmete kogumisel ja välisaudiitori määramisel. Rumeenias on 12 kuu keskmine inflatsioon olnud kontrollväärtusest kõrgem ELiga ühinemisest saadik.

Rumeenias on 12 kuu keskmine inflatsioon olnud kontrollväärtusest kõrgem ELiga ühinemisest saadik. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Rumeenia keskmine inflatsioonimäär 5,9 %, mis on 3,2 % kontrollväärtusest tunduvalt kõrgem, ning järgmistel kuudel suureneb vahe kontrollväärtusega tõenäoliselt veelgi.

Inflatsioon vähenes Rumeenias pidevalt mitu aastat kuni 2006. aastani; seda toetas muu hulgas alates 2004. aastast toimunud leu tugevnemine. THHI koguinflatsioon jõudis madalaimale tasemele, veidi alla 4 %, 2007. aasta algul, kuid suurenes pärast seda märkimisväärselt. See toimus osaliselt põllumajandussaaduste hindade järsu tõusu tõttu, mis oli tingitud nii 2007. aasta suve rängast põuast kui ka maailmaturu hindade suundumustest. Inflatsiooni kiirendas veelgi palga ja nõudluse järjekindel surve, kütusehindade tõus ja leu oluline nõrgenemine 2007. aasta teisel poolel. THHI inflatsioon oli 2007. aastal keskmiselt 4,9 % ning 2008. aastal ennustatakse selle märkimisväärset suurenemist keskmiselt peaaegu 8 %ni, enne kui see langeb 2009. aastal 5 % lähedale tänu kaupade hindade tõusu inflatsioonimõju kadumisele. Rumeenia suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 57 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Rumeenia ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Rumeenia kohta ei ole tehtud nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Valitsemissektori eelarvepuudujääk on kahe viimase aasta jooksul märkimisväärselt suurenenud, s.t et 1,2 %-lt SKTst 2005. aastal suurenes see 2,5 %-le SKTst 2007. aastal. Paari viimase aasta jooksul on nii tulude kui ka kulude suhe SKTsse järk-järgult suurenenud. Vastavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, suureneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2008. aastal veidi, kuni jõuab peaaegu 3 %ni SKTst, ning seejärel 2009. aastal veelgi – kuni 3,7 %ni. Valitsemissektori võlg vähenes 25 %-lt SKTst 2002. aastal 13 %-le SKTst 2007. aastal; aastatel 2008 ja 2009 on ette näha mõõdukat kasvu.

Rumeenia täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Rumeenia leu ei osale vahetuskursimehhanismis. Rumeenia kasutab ujuvkursi süsteemi. 2004. aasta lõpust 2007. aasta juulini tõusis leu vahetuskurss euro ja teiste tähtsamate vääringute suhtes oluliselt; seda toetasid väliskapitali suur sissevool ja investorite positiivne suhtumine. Maailma finantsturgude häired 2007. aasta suvel said leu vahetuskursi olulise languse alguseks. Viimastel aastatel on ametlikud reservid suurenenud ja kuni 2007. aasta keskpaigani toimus vahetuskursi tõus käsikäes rahaturu intressimäärade erinevuse vähenemisega võrreldes euroalaga. Vahetuskursi vastupidiste muutustega 2007. aasta suvel kaasnes kolmekuuliste intressimäärade erinevuse märkimisväärne suurenemine.

Rumeenia ei täida vahetuskursi kriteeriumi.

Keskmised pikaajalised intressimäärad on Rumeenias olnud kontrollväärtusest suuremad ELiga ühinemisest saadik. 2008. aasta märtsile eelnenud aasta jooksul oli Rumeenia keskmine pikaajaline intressimäär 7,1 %, mis on 6,5 % kontrollväärtusest kõrgem. Pärast ELiga ühinemist vähenes esialgu pikaajaliste võlakirjade tootluse erinevus võrreldes euroalaga, kuid suurenes uuesti 2007. aasta teises pooles ülemaailmse finantsturgude ebastabiilsuse tõttu, mis vähendas riskivalmidust.

Rumeenia ei täida pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Rumeenia maksebilansi puudujääk on viimastel aastatel järsult kasvanud, peegeldades peamiselt kaubavahetuse puudujääki, kuna tugev sisenõudlus suurendas importi. Maksebilansi puudujääk suurenes 7,5 %-lt SKTst 2004. aastal veidi üle 13 %-le SKTst 2007. aastal. Kuigi kasvav maksebilansi puudujääk on kooskõlas majanduse kiire arenguga, ületab see selgelt taseme, mida saab pidada keskpikas perspektiivis püsivaks, mis tähendab, et aja jooksul tuleb teha märkimisväärseid korrektsioone. Maksebilansi puudujäägi järsu suurenemise tõttu on kasvanud välisvõlg, mis tähendab keskpikas perspektiivis suuremaid rahastamiskulusid. Kuigi kuni 2006. aastani kaeti maksebilansi puudujääk peamiselt välisinvesteeringute sissevoolu arvelt, muutus 2007. aastal olulisemaks muude investeeringute suur sissevool (peamiselt seotud kontsernisiseste pangalaenudega). Käimas on kaubanduse lõimumine ELiga, kuid Rumeenia eksport keskendub üsna madala tehnoloogiatasemega valdkondadele. Rumeenia finantssektor on olulises osas lõimunud ELi finantssektoriga laiemalt. Seda peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Rumeenia ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

10. Slovakkia

2006. aasta lähenemisaruandes õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Slovakkia õigusaktid, eelkõige Slovakkia Riigipanga seadus ja pangadeposiitide kaitse seadus ning mõned seadusemuudatused, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Puudused esinesid seoses EKPSiga lõimumise ja rahastamiskeeluga. Nimetatud probleemide lahendamiseks ja täieliku vastavuse tagamiseks asutamislepingu ja EKPSi/EKP põhikirjaga muudeti Slovakkia Riigipanga seadust. Parlament võttis Slovakkia Riigipanga seaduse muudetud kujul vastu 28. novembril 2007 ja Slovaki Vabariigi president kirjutas sellele alla 14. detsembril 2007. Kõik 2006. aasta lähenemisaruandes nimetatud vastuolud on kõrvaldatud. Slovakkia õigusaktid, eelkõige Slovakkia Riigipanga seadus ja pangadeposiitide kaitse seadus ning teatavad seadusemuudatused, on nüüd täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi/EKP põhikirjaga. Slovakkia 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusega võrdne või sellest madalam alates 2007. aasta augustist.

Slovakkias on 12 kuu keskmine inflatsioon olnud kontrollväärtuse tasemel või sellest madalam alates augustist 2007. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Slovakkia keskmine pikaajaline intressimäär 2,2 %, mis on tunduvalt madalam kontrollväärtusest 3,2 %, ning tõenäoliselt jääb see järgmistel kuudel kontrollväärtusest madalamaks, kuigi vahe sellega väheneb.

Viimastel aastatel on THHI inflatsioon olnud Slovakkias kõikuv ja mõnikord kõrge, mis peegeldab väliseid mõjusid ning jäikade hindade ja kaudsete maksude korrigeerimisi. Jäikade hindade tõusu tõttu korrigeeritud baasinflatsioon on olnud üldiselt üsna soodus. Slovakkia krooni kallinemine alates 2002. aastast on muutnud inflatsiooni mõõdukaks, seda eelkõige 2007. aastal ja 2008. aasta algul, pärast tugevat kallinemist ajavahemikus 2006. aasta keskpaigast 2007. aasta kevadeni (reaalselt 14 %).

Tänu Slovakkia krooni tõusnud vahetuskursile ning reguleeritud energia- ja kütusehindade väiksemale tõusule vähenes THHI aastainflatsioon 2007. aasta suvel ajalooliselt madalale tasemele 1,2 %. Seejärel suurenes inflatsioon 2008. aasta esimeses kvartalis 3,4 %ni peamiselt toidu- ja kütusehindu mõjutanud ülemaailmsete muutuste tõttu, kuid ka reguleerimata teenuste hindade mõningase tõusu tõttu. Järgnevatel kuudel suurendavad nimetatud tegurid eeldatavalt inflatsiooni veelgi ning 2008. aastal on aasta keskmine inflatsioonimäär umbes 3,75 %. 2009. aastaks ennustatakse keskmise inflatsiooni langust umbes 3,25 %ni. 2008. aasta lõpu soodsad baasmõjud, mis on seotud kaupade hindade kasvu eeldatava aeglustumisega, ja vahetuskursi edasine tõus 2008. aasta esimeses kvartalis peaksid tasakaalustama tubakatoodete kõrgemate aktsiisimaksude järelmõju ja 2006.–2007. aastal toimunud vahetuskursi tõusu inflatsiooni vähendava mõju kadumise, toetades seega tagasipöördumist madalamate intressimäärade juurde aasta lõpus. Pingelisemaks muutuv olukord tööturul ja majanduse tõusutsükkel (koos võimaliku leibkondade nõudluse ja palkade kasvuga), samuti jäikade hindade võimalik suurem kasv ohustavad inflatsiooni keskpikas perspektiivis. Slovakkia suhteliselt madal hinnatase (2006. aastal 58 % ELi keskmisest) näitab, et pikema aja jooksul võib toimuda hinnataseme lähenemine.

Püsiv vastastikune lähenemine tähendab, et kontrollväärtuse järgimine tuleneb pigem üldistest põhimõtetest, mitte ajutistest teguritest. Slovakkia puhul on vahetuskursi tõus deflatsioonimõju oluline ajutine tegur. Majanduse aluseks olevate peamiste asjaolude analüüs ja asjaolu, et inflatsioon on kontrollväärtusest oluliselt madalam, toetavad aga arvamust, et hindade stabiilsuse kriteerium on täidetud.

Slovakkia peab olema valvas, et kaitsta madalat inflatsiooni toetavat keskkonda ja hoida soodsat konkurentsiseisundit. Eelkõige tuleb säilitada palgasüsteem pärast seda, kui välisinvesteeringute sissevoolust tingitud tootlikkuse kasv on aeglustunud, ning edendada tooteturgude toimimise parandamiseks tehtavaid struktuurireforme, et tugevdada konkurentsikeskkonda. Inflatsiooniohtu aitaks leevendada ka ambitsioonikam rahapoliitika. Hoidmaks inflatsiooni kontrolli all pärast võimalikku euro kasutuselevõttu, sõlmisid Slovakkia valitsus ja sotsiaalpartnerid 2008. aasta algul ühiskondliku kokkuleppe euro kasutuselevõtu ja kasutamise kohta Slovakkias; kokkuleppega kohustatakse tööandjaid ja ametiühinguid hoidma palgatõus kooskõlas tootlikkuse kasvuga. Lisaks võttis valitsus endale teisi poliitilisi kohustusi, näiteks valitsemissektori tasakaalustatud eelarve saavutamine 2011. aastaks ja eelarvepõhimõtete karmistamine ootamatu inflatsioonisurve korral, samuti hulk struktuurimeetmeid. Poliitilised kohustused tuleb aga ka täita.

Slovakkia täidab hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Slovakkia suhtes kohaldatakse praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta (nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus) [10]. Nõukogu soovitas Slovakkial keskpikas perspektiivis meetmeid rakendada, et viia eelarvepuudujääk 2007. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt alla 3 % SKTst. Slovakkia valitsemissektori eelarve puudujääk on alates 2002. aastast oluliselt vähenenud. Paari viimase aasta jooksul on nii tulude kui ka kulude suhe SKTsse vähenenud, kusjuures kulude suhe SKTsse on vähenenud kiiremini. Eelarvepuudujäägi suhe SKTsse oli 2007. aastal 2,2 % ning vastavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, väheneb see 2008. aastal 2 %ni SKTst, suurenedes seejärel 2009. aastal mõõdukalt 2,3 %ni. Valitsemissektori võlg on alates kümnendi algusest oluliselt vähenenud ja jõudnud 2007. aastal 29,4 %ni SKTst. Komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võlg 2008. aastal 29,2 % SKTst ja 2009. aastal 29,7 % SKTst.

Kõnealuseid muutusi ja komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi arvesse võttes leiab komisjon, et ülemäärane eelarvepuudujääk on kõrvaldatud ning eelarvepuudujääk viidud usaldusväärselt ja püsivalt alla 3 % SKTst. Seetõttu soovitab komisjon nõukogul tühistada otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Slovakkias (SEK(2008) 572).

Kui nõukogu otsustab tühistada Slovakkia ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse, täidab Slovakkia valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Slovakkia kroon on vahetuskursimehhanismis osalenud alates 28. novembrist 2005, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks rohkem kui kaks aastat. Enne vahetuskursimehhanismiga liitumist kasutas Slovakkia juhitava ujuvkursi süsteemi. Pärast vahetuskursimehhanismiga liitumist on kroon jätkanud tugevnemist, nagu see oli enne liitumist. Püsiv tugevnemine peatus 2006. aasta teises kvartalis, kui kroon nõrgenes ajutiselt valimistejärgse ebakindluse tõttu eelarvepoliitika suhtes, mida täiendas laiem surve Kesk-Euroopa vääringutele. Krooni tugevnemine 2006. aasta juulist 2007. aasta märtsini tõi kaasa krooni keskpariteedi revalveerimise 8,5% võrra, mis jõustus 19. märtsil 2007. Pärast revalveerimist kõikus krooni vahetuskurss 3–7,3 % uuest keskpariteedist kõrgemal kuni 2008. aasta jaanuarini, misjärel uus surve tõstis krooni märtsis-aprillis vahetuskursimehhanismi keskpariteedist 8–9 % kõrgemale. Kaheaastase hindamisaja jooksul on krooni vahetuskurss peaaegu kogu aeg kõikunud kursikõikumise ülemise piiri lähedal, kaldudes keskpariteedist kõrvale keskmiselt 5,4 %. Hindamisajal vahetuskursimehhanismi raames toimunud krooni tugevnemist võib pidada peamiste põhimõtetega kooskõlas olevaks ning kroon ei kogenud suuri pingeid.

Slovakkia täidab vahetuskursi kriteeriumi.

2008. aasta märtsile eelnenud aasta jooksul oli Slovakkia keskmine pikaajaline intressimäär 4,5 %, mis on madalam kontrollväärtusest 6,5 %. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Slovakkias olnud kontrollväärtusest madalamad ELiga ühinemisest saadik. Intresside erinevus võrreldes euroala pikaajaliste võrdlusvõlakirjadega on alates 2002. aastast märkimisväärselt vähenenud ja olid 2007. aasta aprillis peaaegu kadunud. Sellise uue suundumuse põhjuseks olid riigi riskipreemia vähenemine, mis on seotud eelarve tasakaalustamise ja ulatuslike struktuurireformidega aastatel 2002–2005, ning lähemas minevikus inflatsioonisurve ja sellega seoses lühiajaliste rahapoliitiliste intressimäärade vähenemine. Alates 2007. aasta keskpaigast on vahe jälle veidi suurenenud umbes 30 baaspunkti, mis peegeldab pikaajaliste intressimäärade olulist langust euroalal.

Slovakkia täidab pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Slovakkia maksebilanss on viimastel aastatel olnud väga kõikuv, peegeldades muutusi ekspordis, mille põhjuseks on välisinvesteeringute sissevooluga seotud uued tootmisvõimsused, eelkõige autotööstuses ja elektroonikaseadmete sektoris. Pärast olulist halvenemist 0,8 %-lt SKTst 2003. aastal rohkem kui 8 %-le SKTst 2005.-2006. aastal, mille põhjuseks oli muutunud eratarbimine ja välisinvesteeringutega seotud impordi kasv, vähenes maksebilansi puudujääk 2007. aastal jälle 5,3 %-le SKTst, sest välisinvesteeringutest rahastatud uute tootmisvõimsuste käikulaskmine suurendas eksporti. Maksebilansi puudujääki on rahastatud peamiselt välisinvesteeringute suure sissevoolu arvelt. Slovakkia majandus on ELiga tihedalt lõimunud. Eelkõige on suurenenud välismaised otseinvesteeringud ja laienenud kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine ELi sektoriga laiemalt – seda peamiselt seetõttu, et suur osa finantsvahendajatest on välisomanduses.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes ja eeldades, et nõukogu järgib komisjoni soovitust tühistada ülemäärane eelarvepuudujääk, leiab komisjon, et Slovakkia täidab euro kasutuselevõtu tingimusi.

11. Rootsi

2006. aasta lähenemisaruandes õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Rootsi õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Rootsi Riigipanga (Sveriges Riksbank) seadust muudeti 2006. ja 2007. aastal, aga muudatustega ei kõrvaldatud 2006. aasta lähenemisaruandes välja toodud vastuolusid. Keskpanga sõltumatuse ja euro kasutuselevõtu ajal keskpanga EKPSiga lõimumise küsimustes ei ole Rootsi õigusaktid, eelkõige Rootsi Riigipanga seadus, valitsusvormi käsitlev seadus (Rootsi põhiseaduse osa) ja vahetuskursipoliitika seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ega EKPSi/EKP põhikirjaga. Esineb mitmeid puudusi seoses Sveriges Riksbank’i eesmärkidega, maksesüsteemide tõrgeteta toimimise edendamisega, EKP rolliga maksesüsteemide toimimises ja rahvusvahelises koostöös, EKP ja ELi rolliga statistiliste andmete kogumisel ning välisaudiitorite määramisel.

Rootsi 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusest madalam alates järelevalve algusest 1996. aasta detsembris. 2008. aasta märtsile eelnenud 12 kuu jooksul oli Rootsi keskmine pikaajaline intressimäär 2 %, mis on tunduvalt madalam kontrollväärtusest 3,2 %, ning tõenäoliselt jääb see järgmistel kuudel kontrollväärtusest madalamaks.

THHI inflatsioon vähenes Rootsis kuni 2005. aasta lõpuni, kuid on sellest ajast suurenenud. THHI inflatsiooni vähenemine kuni 2005. aasta lõpuni oli peamiselt seotud tootlikkuse suure kasvuga, mida toetasid majanduse tsüklilisus ja suured investeeringud infotehnoloogiasse. Teiseks toetavaks teguriks oli impordihindade alanemine Rootsi krooni järkjärgulise tugevnemise tõttu 2002.–2004. aastani ja rahvusvahelise konkurentsi suurenemine. 2005. aasta lõpust alates toimunud inflatsiooni suurenemises kajastuvad peamiselt kõrgeimad nafta- ja elektrihinnad. Lisaks suurendasid 2007. aasta lõpus inflatsiooni toiduhinnad, mis kasvasid kooskõlas ülemaailmsete suundumustega. Ennustatakse inflatsiooni alanemist 2,4 %-lt 2008. aastal umbes 1,9 %-le 2009. aastal.

Rootsi täidab hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Rootsi kohta ei ole tehtud nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. 2002.–2007. aastani paranes Rootsi eelarvepositsioon pidevalt ja valitsemissektori eelarve tasakaal muutus 2002. aasta umbes 1 % eelarvepuudujäägist 2007. aastal eelarveülejäägiks 3,5 % SKTst, osaliselt tänu majanduse tsüklilisele paranemisele. Tulude suhtarv on olnud püsivalt umbes 55 % SKTst, samas kui kulude suhe SKTsse on järk-järgult vähenenud (56,5%-lt 2002. aastal 52,5 %-le 2007. aastal). Kooskõlas positiivsete eelarvemuutustega on valitsuse koguvõlg vähenenud 52,6 %-lt SKTst 2002. aastal 40,6 %-le SKTst 2007. aastal. Vatsavalt komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosile, mis põhineb eeldusel, et poliitika ei muutu, väheneb valitsemissektori eelarve ülejääk 2008. ja 2009. aastal, mil see on üle 2 % SKTst, samas kui võla osakaal väheneb jätkuvalt, saavutades 2009. aastal 32 % SKTst.

Rootsi täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Rootsi kroon ei osale vahetuskursimehhanismis. Rootsis on alates 1990. aastate algusest olnud kasutusel ujuvkurss ja inflatsiooni kontrollimise süsteem. Pärast vahetuskursi kiiret langust, mis järgnes fikseeritud vahetuskursi kaotamisele 1992. aastal, on Rootsi krooni ning Saksa marga ja hiljem euro vahetuskurss kõikunud suhteliselt kitsastes piirides. Kaheaastase hindamisaja jooksul on krooni ja euro vahetuskurss olnud 9–9,50, keskmiselt üle 9,2.

Rootsi ei täida vahetuskursi kriteeriumi.

2008. aasta märtsis oli Roosi kümneaastase võrdlusvõlakirja 12 kuu keskmine intressimäär 4,2 %, mis on madalam kontrollväärtusest 6,5 %. Keskmine pikaajaline intressimäär on Rootsis viimaste aastate jooksul olnud pidevalt kontrollväärtusest madalam. Intresside erinevus võrreldes euroala intressimääradega vähenes 50 baaspunktilt 2003. aastal järk-järgult 25 baaspunktini 2007. aasta keskel. Koos lühiajaliste intressimäärade erinevuse kadumisega vähenes rahapoliitilise intressimäära negatiivne erinevus euroalaga võrreldes järk-järgult kuni praeguse tasemeni, mis on nulli lähedal.

Rootsi täidab pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi muutusi ning kauba- ja finantsturgude lõimumist. Rootsis on alates 1990. aastate keskpaigast olnud kaupade ja vähemal määral teenuste suure netoekspordi tõttu välismajanduskonto ülejääk. Välismajanduskonto ülejääk on suurenenud 4,9 %-lt SKTst 2002. aastal umbes 6–7 %-le viimastel aastatel. Rootsi majandus on avatud ja hästi ELiga lõimunud; ELi sisene kaubavahetus moodustab umbes kaks kolmandikku nii ekspordist kui ka impordist. Teenuste suhteline tähtsus ELi siseses kaubanduses on hindamisaja jooksul veidi suurenenud ja on ELi 27 liikmesriigi keskmisest kõrgem. Riigi finantssektori lõimumine laiema ELi sektoriga tuleneb peamiselt sidemetest teiste Põhjamaade ja Balti riikidega. Rootsi finantssektor on üldiselt väga arenenud nii suuruse kui ka keerukuse seisukohast ja vastab Rootsi majanduse kõrgele arengutasemele.

Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmise kohta antud hinnangu põhjal ning lisategureid arvesse võttes leiab komisjon, et Rootsi ei täida euro kasutuselevõtu tingimusi.

[1] 2007. aastal koostasid komisjon ja Euroopa Keskpank Küprose ja Malta kohta lähenemisaruande asjaomaste riikide asutuste taotlusel. Küpros ja Malta võtsid euro kasutusele 1. jaanuaril 2008.

[2] Hindade stabiilsuse kriteeriumi kohaldamisel mõõdetakse inflatsiooni tarbijahindade harmoneeritud indeksiga (THHI), mis on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 2494/95, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

[3] Kõik inflatsiooni ja muid tegureid käsitlevad prognoosid pärinevad komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosist. Komisjoni talituste prognoosid põhinevad välistegureid käsitlevatel üldistel eeldustel ja eeldusel, et poliitika ei muutu, ning nende puhul võetakse arvesse meetmeid, mille kohta on piisavalt üksikasjalikku teavet. Kontrollväärtuse prognoosimisel võetakse arvesse märkimisväärset ebakindlust, sest arvutamisel lähtutakse nende kolme riigi inflatsiooni prognoosist, kellele asjaomasel perioodil ennustatakse kõige madalamat inflatsiooni, suurendades sedasi võimaliku vea ülemmäära.

[4] Käesolevas aruandes on kasutatud 2008. aasta 18. aprillile eelnenud andmeid.

[5] Vahetuskursi kriteeriumile vastavuse hindamisel uurib komisjon, kas vahetuskurss on jäänud vahetuskursimehhanismi keskmise määra lähedale; samas võib 5. aprillil 2003 ECOFINi mitteametlikul kohtumisel vastuvõetud ühinejariikide ja vahetuskursimehhanismi liikmesriikide ühisavalduse kohaselt arvesse võtta kallinemise põhjuseid.

[6] Hindamisel keskendutakse välismaksebilansile, mis on määratletud jooksev- ja kapitalikontona (netolaenu andmine/võtmine muu maailma suhtes). Selline tõlgendus lubab eelkõige täielikult arvesse võtta välisülekandeid (sh ELi ülekandeid), mis on osaliselt kirjendatud kapitalikontol.

[7] 2005/185/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 20.

[8] 2004/918/EÜ, ELT L 389, 30.12.2004, lk 27.

[9] 2005/183/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 18.

[10] 2005/182/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 16–17.

--------------------------------------------------