Brüssel 5.1.2005

KOM(2004) 852 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega lubatakse Rootsil kohaldada vähendatud maksumäära teatavate kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete poolt tarbitava elektrienergia suhtes kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19

(Ainult rootsikeelne tekst on autentne)

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. TAOTLUSE ESITAMINE

20. augusti 2004. aasta kirjas taotlesid Rootsi asutused komisjonilt erandi tegemist, mis võimaldaks neil rakendada vähendatud maksumäära kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete poolt tarbitava elektrienergia suhtes Rootsi põhjaosas kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19.[1] Taotluse hindamiseks vajalike andmete hankimiseks saatis komisjon 20. septembri kirjaga Rootsi asutustele lisaküsimused, millele nimetatud asutused vastasid 13. oktoobril 2004. aastal.

Rootsi kehtestas energiamaksu elektrile 1957. aastal. 1981. aasta juulis kehtestati vähendatud energiamaksumäär elektrile, mida tarbitakse Rootsi põhjaosas, kus küttekulud on keskmiselt kõrgemad kui maa teistes osades. Elektriküte moodustab ligikaudu 30% kogu kodumajapidamiste ja teenindussektori küttest Rootsis.

Sellise piirkondlikku arengut toetava eristamisega, mille puhul võetakse arvesse kliimatingimusi, seatakse eesmärgiks luua Rootsi põhjaosa kodumajapidamistele ja teenindussektori ettevõtetele nende elektrikulude vähendamise kaudu võrdsed tingimused sama liiki tarbijatega riigi lõunaosas. Geograafiline eristamine põhineb objektiivsel teabel keskmiste temperatuuride kohta ajavahemikel, mil maju tavapäraselt köetakse. Rootsi põhjaosas asuva keskmise majapidamise kütmiseks vajalik elektritarbimine on palju külmema kliima ja seega ka pikema kütteperioodi tõttu ligikaudu 25% suurem kui lõunaosas. Toetusesaajatele kehtestatakse elektri maksumäära vähendus, mis on 25% täismaksumäärast.

Praegu on kodumajapidamistele ja teenindussektori ettevõtetele kehtestatud energiamaks elektrile Rootsi põhjaosas 0,181 SEK/kWh (0,020 eurot) ja riigi teistes piirkondades 0,241 SEK/kWh (0,026 eurot). Kõnealuse meetme rakendamise õiguslik alus on energiaaktsiisi akti 11. peatüki 3. ja 4. jaos.

Rootsi leiab, et maksustamisest tulenev ajend energia tõhusamaks kasutamiseks säilib.

Eeldatav iga-aastane eelarveline kulu on 800 miljonit Rootsi krooni (88 miljonit eurot).

Meedet kohaldatakse vähendatud energiamaksumäärana. Vähendatud energiamaksumäära rakendatakse vahetult maksustamisel. Maksumäära vähendatakse elektri tarnimisel turustajalt tarbijale.

Meetmega hõlmatud piirkonnad on:

Piirkonnad | Kohalikud omavalitsused |

Norrbottensi lään | kõik |

Västerbottensi lään | kõik |

Jämtlandsi lään | kõik |

Västernorrlandsi lään | Sollefteå, Ånge, Örnsköldsvik |

Gävleborgsi lään | Ljusdal |

Dalarnasi lään | Malung, Mora, Orsa, Älvdalen |

Värmlandsi lään | Torsby |

Nagu kõigi Rootsi energia maksustamist reguleerivate õigusaktide puhul, pole ka kõnealuse meetme kohaldamisaeg piiratud.

Komisjoni 11. juuni 2003. aasta otsuses[2] ei esitatud ühtegi vastuväidet teenindussektorit soodustavate piirkonniti erinevate elektri maksumäärade kohta ajavahemikul 2002-2005 riigiabi eeskirjade alusel.

2. KOMISJONI AVALDUS

Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 punkti 1 alusel võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriikidel kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.

Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 alusel taotletavate maksuvabastuste puhul tuleb kontrollida, et järgitakse ühenduse poliitikat.

Selline eristamine asetab Rootsi põhjaosa kodumajapidamised ja teenindussektori ettevõtted nende elektrikulude vähendamise kaudu võrdsessse olukorda sama liiki tarbijatega riigi lõunaosas. Kõnealune meede toetab seega piirkondlikku ja ühtekuuluvuspoliitikat.

Vähendatud maksumäärad elektri tarbimisele Rootsi põhjaosas (20 eurot/MWh) jäävad palju kõrgemale direktiiviga 2003/96/EÜ kehtestatud ühenduse alammmääradest (1 euro/MWh mitteäriotstarbelisel kasutamisel). Lisaks sellele on maksuvähendused proprtsionaalsed kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete lisakulutustega kütmisele Rootsi põhjosas. Seetõttu leiab komisjon, et kõnealuse maksumäära rakendamine tagab maksustamise stimuleeriva mõju energiatõhususe kasvule. Sama järelduseni jõuti riigiabi otsuses kõnealuse maksuvähenduse kohta. Komisjon võttis sealjuures arvesse, et toetusesaajad pidid alati maksma märkimisväärse osa riiklikku maksu.

Üldreeglina peavad maksuerandid olema lühiajalised. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 punktis 2 lubatakse selliseid maksuerandeid kehtestada kuni kuueks aastaks. Komisjon võttis vastu riigiabi otsuse kõnealuse juhtumi suhtes 11. juunil 2003. aastal enne direktiivi 2003/96/EÜ (31. oktoober 2003) jõustumist. Kõnealuses otsuses loetakse Rootsi piirkondlike maksuerinevuste meede sobivaks abiks kuni 31. detsembrini 2005. Seetõttu saab komisjon teha nõukogule vaid ettepaneku lubada kõnealust meedet rakendada kuni selle kuupäevani. See ei piira võimalikku meetme kehtivuse pikendamist pärast komisjonilt uue hinnangu saamist riigiabi ja maksueeskirjade kohta, kui Rootsi asutused soovivad maksuvähendusi säilitada pärast 2005. aastat.

3. OTSUS

Komisjon teeb nõukogule ettepaneku direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 alusel lubada Rootsil kohaldada kuni 31. detsembrini 2005 vähendatud aktsiisimäära kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete poolt tarbitava elektrienergia suhtes teatavates linnades Rootsi põhjaosas.

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega lubatakse Rootsil kohaldada vähendatud maksumäära teatavate kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete poolt tarbitava elektrienergia suhtes kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19

(Ainult rootsikeelne tekst on autentne)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[3] eriti selle artikli 19 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) 20. augusti 2004. aasta kirjas taotlesid Rootsi asutused komisjonilt erandi tegemist, mis võimaldaks neil kohaldada vähendatud aktsiisimäära kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete poolt tarbitava elektrienergia suhtes Rootsi põhjaosas kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19.

(2) 1981. aasta juulist on Rootsis kohaldatud vähendatud energiamaksumäära elektrile, mida tarbitakse riigi põhjaosas, kus elektrikulu küttele on keskmiselt 25% kõrgem kui mujal.

(3) Elektrikulude vähendamine asetab Rootsi põhjaosa kodumajapidamised ja teenindussektori ettevõtted võrdsessse olukorda samasuguste tarbijatega riigi lõunaosas. Kõnealune meede toetab seega piirkondlikku ja ühtekuuluvuspoliitikat.

(4) Vähendatud maksumäär elektri tarbimisele Rootsi põhjaosas, mis on 20 eurot/MWh, jääb palju kõrgemale direktiiviga 2003/96/EÜ kehtestatud ühenduse alammmäärast. Lisaks sellele on maksuvähendused proportsionaalsed kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete lisakulutustega kütmisele Rootsi põhjosas. Niisiis peaks kõnealuse maksumäära rakendamine tagama maksustamise stimuleeriva mõju energiatõhususe kasvule.

(5) Komisjon vaatas maksuvähendustaotluse läbi ja leidis, et kõnealuse meetme rakendamine ei moonuta ega takista siseturu toimimist ning ei ole vastuolus ühenduse keskkonna-, energeetika- ja transpordipoliitikaga.

(6) Selline lähenemine on kooskõlas komisjoni seisukohaga riigiabi C 42/2003[4] kohta, mille puhul ei esitatud ühtegi vastuväidet maksuvähenduse rakendamise suhtes 31. detsembrini 2005.

(7) Seetõttu on asjakohane lubada Rootsil kohaldada vähendatud maksumäära elektri tarbimisele Rootsi põhjaosas kuni 31. detsembrini 2005.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Rootsi võib kohaldada vähendatud aktsiisimäära kodumajapidamiste ja teenindussektori ettevõtete poolt tarbitava elektrienergia suhtes lisas loetletud omavalitsusüksustes.

Maksuvähendus on võrreldes ülejäänud Rootsimaaga proprtsionaalne lisakulutustega kütmisele.

Vähendatud maksumäär vastab direktiivis 2003/96/EÜ kehtestatud nõuetele, eelkõige sama direktiivi artiklis 10 kehtestatud alammääradele.

Artikkel 2

Käesolev otsus kaotab kehtivuse 31. detsembril 2005.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud Rootsi Kuningriigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

Lisa

Piirkonnad | Kohalikud omavalitsused |

Norrbottensi lään | kõik omavalitsused |

Västerbottensi lään | kõik omavalitsused |

Jämtlandsi lään | kõik omavalitsused |

Västernorrlandsi lään | Sollefteå, Ånge, Örnsköldsvik |

Gävleborgsi lään | Ljusdal |

Dalarnasi lään | Malung, Mora, Orsa, Älvdalen |

Värmlandsi lään | Torsby |

[1] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/75/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 100).

[2] Riigiabi C42/03 (ex-NN 3/B/2001)— Rootsi (ELT C 189, 9.8.2003, lk 6).

[3] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/75/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 100).

[4] ELT C 189, 9.8.2003, lk 6.