LGBTIQ-INIMESTE VÕRDÕIGUSLIKKUS: ET ELis SAAKS IGAÜKS OLLA TEMA ISE

Meie liit peab tuginema võrdõiguslikkusele ja ma ei puhka enne, kui see on saavutatud. Selles liidus saate olla see, kes te olete, ja armastada, keda soovite – kartmata süüdistusi või diskrimineerimist.

Sest see, kui oled sina ise, ei ole sinu ideoloogia. See on su identiteet.

Ja keegi ei saa seda sinult ära võtta.

Ursula von der Leyen (Euroopa Komisjoni president)

2020. aasta kõne olukorrast Euroopa Liidus

Euroopa Liidus peaksid kõik saama olla need, kes nad on, turvaliselt ja vabalt. Meie sotsiaalne, poliitiline ja majanduslik jõud tuleb sellest, et oleme ühtsed oma mitmekesisuses: võrdõiguslikkus ja mittediskrimineerimine on ELi alusväärtused ja põhiõigused, mis on sätestatud ELi aluslepingutes ja põhiõiguste hartas . Võrdsed võimalused on ka üks Euroopa sotsiaalõiguste samba alustalasid. Euroopa Komisjon, Euroopa Parlament ja nõukogu vastutavad koos liikmesriikidega ühiselt põhiõiguste kaitsmise ning kõigi võrdse kohtlemise ja võrdsuse tagamise eest.

Viimastel aastakümnetel on seadusandlikud muudatused, kohtupraktika ja poliitilised algatused parandanud paljude inimeste elu ning aidanud meil luua võrdsemat ja hoolivamat ühiskonda ka lesbide, geide, biseksuaalsete, trans- ja intersooliste, mittebinaarsete ning queer-inimeste (LGBTIQ-inimeste) jaoks. 2015. aastal esitas komisjon LGBTI-inimeste võrdõiguslikkuse edendamise meetmete loetelu, mis on esimene poliitikaraamistik, millega võideldakse konkreetselt LGBTI-inimeste diskrimineerimise vastu. Riiklikul tasandil on 21 liikmesriiki õiguslikult tunnustanud samast soost inimeste paarisuhet ning neli liikmesriiki on kehtestanud soo õigusliku tunnustamise menetlused ilma meditsiiniliste nõueteta.

Hiljutised uuringud näitavad ka seda, et isegi kui suurem ühiskondlik heakskiit ja toetus võrdsetele õigustele on olemas, ei ole see alati kaasa toonud LGBTIQ-inimeste elu märgatavat paranemist.

Euroopa Liidu Põhiõiguste Amet (FRA) leidis 2019. aasta uuringus, et diskrimineerimine seksuaalse sättumuse, sooidentiteedi või -väljenduse või sootunnuste alusel on ELis tegelikult tõusuteel: 2019. aastal ütles 43 % LGBT-inimestest, et tunneb end diskrimineerituna, võrreldes 37 %-ga 2012. aastal.

LGBTIQ-inimesi diskrimineeritakse endiselt kogu ELis. Paljude ELi LGBTIQ-inimeste jaoks on endiselt ebaturvaline avaldada avalikult arvamust, tunnistada varajamatult oma seksuaalset sättumust, sooidentiteeti, sooväljendust või sootunnuseid (olgu siis kodus või tööl) ning olla lihtsalt nemad ise, tundmata end ohustatuna. Märkimisväärset osa LGBTIQ-inimestest ohustab ka vaesus ja sotsiaalne tõrjutus. Mitte kõik ei tunne end piisavalt turvaliselt, et teatada verbaalsest väärkohtlemisest ja füüsilisest vägivallast politseile.

COVID-19 kriis on kaasa toonud uusi pingeid kõige haavatavamatele rühmadele ning LGBTIQ-inimesed ei ole erand. Liikumispiirangud on sulgenud paljud noored ja vanad LGBTIQ-inimesed vaenulikku keskkonda, kus neid võib ohustada vägivald, suurenenud ärevus või süvenev depressioon. Laialt levinud valeuudised on LGBTIQ-inimesi süüdistanud koguni viiruse levitamises.

46 % uuringus osalenutest ütles, et tunneks end (väga või mõnevõrra) ebamugavalt, kui intersooline inimene valitaks kõrgeimale poliitilisele ametikohale. 57 % samale uuringule vastanutest ütles, et tunneks end (väga või mõnevõrra) ebamugavalt, kui tema lapsel oleks suhe transinimesega. 62 % uuringus osalenud intersoolistest vastajatest leidis, et neid on viimase 12 kuu jooksul intersoolisuse tõttu diskrimineeritud vähemalt ühes eluvaldkonnas.

LGBTIQ-inimeste igapäevaelu kogemused on ELi eri osades väga erinevad. Kuigi LGBTI-inimeste ühiskondlik aktsepteerimine on üldiselt suurenenud 71 %-lt 2015. aastal 76 %-le 2019. aastal, on see üheksas liikmesriigis tegelikult vähenenud.

On murettekitav, et mõnes ELi osas sagenevad LGBTIQ-inimeste vastased vahejuhtumid, nagu geiparaadide ja muude avalike LGBTIQ-ürituste ründamine, LGBTIQ-vabade piirkondade väljakuulutamine ning homofoobne hirmutamine karnevalipidustustel. Kodanikuühiskonna organisatsioonid, kes kaitsevad ja edendavad LGBTIQ-inimeste õigusi, teatavad kasvavast vaenulikkusest, mis langeb kokku soolise võrdõiguslikkuse (ja LGBTIQ) vastase liikumise esilekerkimisega. Nende suundumuste muutmiseks on ülimalt oluline, et liikmesriigid reageeriksid kiiresti.

Euroopa Liit peab olema LGBTIQ-inimeste õiguste paremaks kaitsmiseks tehtava töö esirinnas.

Käesolevas LGBTIQ-inimeste võrdõiguslikkuse strateegias, mis on esimene omataoline, käsitleb komisjon LGBTIQ-inimesi mõjutavat ebavõrdsust ja probleeme, et liikuda võrdõiguslikkuse liidu suunas. Erilist tähelepanu pööratakse LGBTIQ-inimeste erinevatele vajadustele ja neist kõige haavatavamatele, sealhulgas neile, kellele langeb osaks intersektsionaalne diskrimineerimine, ning trans-, mittebinaarsetele ja intersoolistele inimestele, kes kuuluvad ühiskonnas kõige vähem aktsepteeritud rühmade hulka ning kannatavad diskrimineerimise ja vägivalla all rohkem kui teised LGBTIQ-kogukonnad. Diskrimineerimine on sageli mitmemõõtmeline ja ainult intersektsionaalne tegutsemisviis saab sillutada teed kestlikele ja lugupidavatele muutustele ühiskonnas.