EUROOPA KOMISJON Brüssel,10.3.2017 COM(2017) 205 final NOTE

The language version reflects the corrections done to the original EN version transmitted under COM(2017) 205 final of 2.3.2017 and retransmitted (with corrections) under COM(2017) 205 final/2 of 10.3.2017.

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA ÜLEMKOGULE JA NÕUKOGULE



Kolmas eduaruanne Euroopa rände tegevuskava alusel loodud ELi ja kolmandate riikide partnerlusraamistiku kohta











1. Sissejuhatus Partnerlusraamistikust on nüüdseks väljakujunenud ELi lähenemisviis ebaseadusliku rände ja selle algpõhjustega tegelemiseks ja see moodustab osa kolmandate riikidega tehtavast ulatuslikumast koostööst. Euroopa Ülemkogu on jälginud edusamme ja kutsus detsembris 2016 toimunud viimasel kohtumisel liikmesriike üles jätkama oma osalemist partnerlusraamistikus ja seda intensiivistama, et veelgi suurendada rändevoogude tõkestamisel ja tagasisaatmise määra suurendamisel tehtavaid edusamme. Käesolevas kolmandas eduaruandes käsitletakse edusamme, mida on tehtud alates detsembrist. Pidevalt on arenenud koostöö viie prioriteetse riigiga, mis määrati kindlaks juuni teatises. Kooskõlas Euroopa Ülemkogu detsembri järeldustega käsitletakse käesolevas aruandes lisaks viiele prioriteetsele riigile ka muid teemasid. Eelkõige keskendutakse Vahemere keskosa rändeteele, kuna piiriületuste arv on seal endiselt suur ja surmajuhtumeid Vahemerel lubamatult palju. Aruande eraldi jaotises tutvustatakse esimesi samme, mida on astutud 3. veebruaril Maltal toimunud riigipeade ja valitsusjuhtide mitteametlikul tippkohtumisel vastu võetud Malta deklaratsiooni meetmete rakendamiseks, st meetmed inimelude päästmiseks, rändajate smugeldajate ja inimkaubitsejate vastu võitlemiseks, rändajate kaitsmiseks ning rände ja piirihalduse parandamiseks, tehes tihedat koostööd Põhja-Aafrika riikidega, eelkõige Liibüaga. Arvestades tihedat seost partnerlusraamistiku, Valletta deklaratsiooni ja Valletta ühise tegevuskava vahel, võetakse aruandes arvesse ka veebruaris toimunud kõrgemate ametnike kohtumise tulemusi. Partnerlusraamistik on osa Euroopa rände tegevuskavas rändeprobleemidega tegelemiseks esitatud terviklikust lähenemisviisist, mille kõik tegevussuunad on omavahel tihedalt seotud. Sellest lähtuvalt on käesolev aruanne seotud uuendatud tegevuskavaga tõhusama tagasisaatmispoliitika kohta ning soovitusega tagasisaatmisdirektiivi rakendamise kohta, mille on paralleelselt vastu võtnud komisjon. Tagasisaatmise valdkonnas tehtavad edusammud sõltuvad ka sellest, kuivõrd EL suudab lihtsustada oma juriidilisi ja haldusmenetlusi ja neid tõhustada, samuti täieliku koostöö tagamisest kolmandate päritoluriikidega, järgides täielikult humanitaarseid kohustusi ja tagades inimõiguste kõrgetasemelise kaitse. Partnerlusraamistikul põhineva lähenemisviisi ja konkreetsete eesmärkide ja meetmetega tuleb nüüd kõigis koostöövaldkondades saavutada rohkem käegakatsutavaid tulemusi. Rändevoogude vähendamiseks ja tagasisaatmiste suurendamiseks tehtavaid jõupingutusi tuleb hoogustada, pidades silmas eesseisvat suveperioodi. Tuleb tõhustada tööd selle nimel, et EL ja partnerriigid jõuaksid ühisele arusaamisele, millised on probleemid ja kuidas neid lahendada, saavutaksid konkreetseid tulemusi ning tugevdaksid veelgi hästi toimivat koostööd ELi ja liikmesriikide vahel. Juunis, kui möödub aasta partnerlusraamistiku käivitamisest, annab komisjon koostöös Euroopa välisteenistusega ülevaate lähenemisviisist ja selle tulemustest ebaseaduslike rändevoogude vähendamisel, selle algpõhjustega tegelemisel ja tagasisaatmismäära suurendamisel. 2. Edusammud/tulemused prioriteetsetes riikides Niger Koostöö Nigeriga, mis on oluline transiidiriik, on jätkuvalt tõhus. Detsembris 2016 toimunud Nigeri Vabariigi presidendi Issoufou visiidi käigus Brüsselisse rõhutati ELi ja Nigeri suhete tähtsust ja vastastikust huvi võidelda rändajate smugeldamise vastu ja tagada rände parem haldamine Saheli piirkonnas. Taani arengukoostöö minister külastas riiki jaanuaris paralleelselt ELi tehnilise missiooniga. Järgmise tehnilise missiooni käigus veebruaris koguti andmeid võimalike alternatiivsete rändeteede kohta ja uuriti võimalusi uute projektide jaoks. ELi ja liikmesriikide kõrgemate ametnike missioon Nigerisse on kavandatud märtsi lõppu. Rändajate lahkumine Agadezi territooriumilt Euroopasse on selgelt vähenenud (mai rekordtasemelt 70 000 juhuga 6 524 juhule jaanuaris 2017). Suurenenud on selliste rändajate arv, kelle tagasisaatmisega tegeleb Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon; samuti on suurenenud vabatahtlike tagasipöördumiste arv. 2016. aastal kahekordistus Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni keskuste kaudu toetatud rändajate arv võrreldes eelmise aastaga. Abi sai rohkem kui 15 000 inimest . Näiteks aidati 2016. aasta esimesel üheteistkümnel kuul 4 788 kolmandast riigist pärit rändajal ja 301 nigerlasel vabatahtlikult tagasi pöörduda oma päritoluriiki (üle kolme korra rohkem kui 2015. aasta vastav näitaja). Transiidikeskused on koolitanud nii rändajaid kui ka kohalikku elanikkonda, et töötada välja sissetulekuallikad sellistes valdkondades nagu ehitustelliste ja ehete valmistamine. 2016. aasta lõpuks oli sellist väljaõpet saanud rohkem kui 600 inimest. Nigeri õiguskaitseasutused on jätkanud oma jõupingutusi, et tõkestada rändajate ebaseaduslikku transiiti ja smugeldamist, arestides üha enam sõidukeid ja vahistades sõidukijuhte. ELi vahenditest toetatakse rändajate smugeldamist tõkestavate õigusaktide jõustamist. Kindlasti on vaja teha veel jõupingutusi, et lõhkuda lõplikult smugeldamisega tegelevad võrgustikud, mis sageli tegutsevad piiriüleselt. Edasine töö keskendub sellele, kuidas suurendada ELi toetust novembris vastu võetud Nigeri hädaolukorra tegevuskavale, mis käsitleb rändajate smugeldamise tõkestamist Agadezi piirkonnas. Selleks tuleb tugevdada ELi ja liikmesriikide kohalolekut kõnealuses valdkonnas. Võitluses smugeldamisega tegelevate võrgustike vastu osaleb ka ühine uurimisrühm. 1. veebruaril alustas ELi delegatsiooni juures Niameys tööd Euroopa rändeküsimuste kontaktametnik. Lisaks lähetatakse delegatsiooni juurde veel ELi ametnikke, sealhulgas Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti kontaktametnik. Aafrika ja Frontexi luureorganite võrgustiku kaudu toetatakse rändemarsruudil asuvate partnerriikide ametiasutusi riskianalüüside koostamisel ja rändevoogude hindamisel. Aafrika ja Frontexi luureorganite võrgustiku kohtumine peetakse Nigeris märtsi alguses ja riskianalüüsi üksus käivitatakse 2017. aasta teises pooles. Lisaks hädaolukorra tegevuskavale koostavad Nigeri ametiasutused keskpika perioodi tegevuskava, mille eesmärk on tegeleda praeguse lähenemisviisi puudustega. Mõlema kavaga jätkatakse uue riikliku rändestrateegia raames, mille lõpliku viimistlemisega Nigeri ametivõimud praegu tegelevad. Samuti toetab EL Nigeri üldisi arengualaseid jõupingutusi, samuti tegelemist rände ja sundrände algpõhjustega. Lisaks eelarvetoetuse programmile saab Niger nüüd kasu üheksast projektist, mida toetatakse ELi Aafrika usaldusfondist. 2017. aasta jaanuari lõpus käivitati kolm uut projekti Agadezis. Lisaks kiideti detsembris heaks ka muid projekte, mis hõlmavad abi andmist 30 000 rändajale, 12 000 inimese tagasipöördumise toetamist ja 40 000 rändajale teabe jagamist. Samuti toetatakse projektidega 28 000 inimesele maa, eluruumide ja joogivee, 42 000 inimesele eluruumide ja joogivee tagamist ning 2 000 uue töökoha loomist ehituse valdkonnas. Lisaks on komisjon sõlminud lepingu rahukindlustamise ülemametiga, et pakkuda lühiajalisi töövõimalusi noortele, aidates seeläbi tagada alternatiivsed sissetulekuallikad 65 000 inimesele. Praegu töötatakse välja ka muid projekte, näiteks hinnatakse Agadezi kombineeritud elektrijaama projekti teostatavust. Projekt oleks oluline nii tööhõive kui ka energiajulgeoleku suurendamise seisukohast. ELi Aafrika usaldusfondi raames on juba heaks kiidetud projekt Diffa piirkonnas, mis on Boko Harami mässutegevuse tõttu erilise surve all. Abi andmise tõhusust takistavad aga turvalisusega seotud probleemid. Kuigi viimastel kuudel on Agadezi läbivad rändevood vähenenud ja Nigeri ametiasutused on tõhustanud kontrolli peamistel teadaolevatel transiiditeedel, tuleb jälgida võimalikke alternatiivseid rändeteid nii Nigeris endas kui ka naaberriikides (Mali, Tšaad ja Alžeeria). Sellised alternatiivsed rändeteed on rändajate jaoks tõenäoliselt ohtlikumad, arvestades geograafilisi tingimusi, vähearenenud taristut ja relvastatud rühmituste kohalolekut. Jaanuaris 2017 korraldas EL kaks välimissiooni, et hinnata kõnealuseid rändeteid ja selgitada välja kiire mõjuga projektid, et luua smugeldamisest saadavast tulust sõltuvates kohalikes kogukondades muid majanduslikke alternatiive. Alternatiivsete rändeteede tõhus järelevalve ja analüüs eeldab Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni ja Euroopa ja liikmesriikide kontaktametnike koostööd. Lisaks on vaja arendada koosmõju selliste projektide puhul, mis käsitlevad politseikoostööd ja olemasolevat piirkondlikku koostööd, aga ka koostööd muudes poliitikavaldkondades nagu kliimamuutus (pinnase taastamine, niisutamine, taasmetsastamine) ja haridusalane liikuvus.

Rändeteel toimuvate suundumustega toimetulekuks on vaja tihedamat piirkondlikku koostööd, eeskätt G5 Saheli tasandil. EL juba pakub toetust peamiselt oma ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika missioonide ja ELi Aafrika usaldusfondi kaudu. EL suurendab ka edaspidi toetust G5 Saheli riikidele. Lisaks võib EL kaaluda uusi meetmeid, et tõhustada Liibüa lõunapoolsete naaberriikide suutlikkust piirikontrolli ja luuretegevuse valdkonnas. Järgmised sammud: Kirjutada kiiresti alla lepingutele, mis käsitlevad kõiki ELi Aafrika usaldusfondi raames kokku lepitud meetmeid, et tagada nõuetekohane rakendamine ja pakkuda alternatiivseid sissetulekuallikaid inimsmugeldamise majandusmudeli asemel. Tõhustada meetmeid smugeldamise ja inimkaubanduse vastu võitlemiseks, sealhulgas ühise uurimisrühma toetamiseks. Teha suuremat järelevalvet võimalike alternatiivsete rändeteede üle, aga ka ettevalmistusi vajalike meetmete toetamiseks, mis on kujundatud vastavalt Agadezi piirkonnas võetud lähenemisviisile. Anda tagasisidet keskpika tähtajaga tegevuskava kohta, mille Niger esitab märtsi lõpuks, pöörates erilist tähelepanu puudustele, mis tuleb kõrvaldada. Luua Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ja Nigeri ametivõimude vaheline töörühm ja lähetada kontaktametnik ELi delegatsiooni juurde. Saavutada ELi Agadezi esinduse täielik toimivus, sealhulgas koolitamise valdkonnas. Võtta Aafrika ja Frontexi luureorganite võrgustiku kohtumise järelmeetmeid ja teha ettevalmistusi riskianalüüsiüksuse käivitamiseks. Nigeeria Nigeeria on Aafrika kõige suurema rahvaarvuga riik ja nigeerlased moodustavad suurima ELi ebaseaduslikult saabuvate rändajate rühma – 2016. aastal ületas ELi piiri 37 811 nigeerlast. Majandus- ja julgeolekuolukord on rände peamine ajend nii piirkonnasiseselt kui ka ELi suunal. Et laiendada koostöövaldkondi poliitika tegemiseks Nigeeriaga, külastas komisjoni asepresident Andrus Ansip 2.–3. veebruaril Nigeeriat, kus ta kohtus asepresident (presidendi kohusetäitja) Osinbajoga, et arutada ka koostöö neid valdkondi, mis on olulised rände haldamiseks. Külastuse käigus uuriti võimalusi katseprojektide käivitamiseks ja koostöö alustamiseks sellistes valdkondades nagu e-valitsus, küberjulgeolek, korruptsioonivastane võitlus, investeeringute ja kaubanduse edendamine, aga ka rände haldamine. Lisaks sellele on hiljuti olnud kõrgetasemelisi kontakte Madalmaade ja Hispaaniaga, samuti on käimas Nigeeria ja Itaalia vahelised arutelud tehnilise abi küsimustes, uurides võimalusi biomeetriliste andmebaaside uute elementide kasutuselevõtuks. Nigeeria on endiselt päritoluriik, mille kaudu saabub ELi kõige rohkem kolmandatest riikidest pärit inimkaubanduse ohvreid. Nigeeria inimkaubitsejad on kõige suuremad kolmandatest riikidest pärit inimkaubanduse ohvritega kaubitsejad. Selle probleemiga tegelemiseks osaleb Nigeeria aktiivselt ka Aafrika ja Frontexi luureorganite võrgustikus ning aitab parandada koostööd ja koordineerimist smugeldamise ja inimkaubanduse vastase võitluses, olles hiljuti käivitanud rändajate smugeldamisega võitlemiseks koostööplatvormi, kaasates sellesse ka ELi ametid ja liikmesriigid. ELi ja Nigeeria rändealase koostöö raamistik on struktureeritud rände ja liikuvuse ühises kavas, millele kirjutati alla 2015. aastal. Tagasisaatmise ja tagasivõtmise valdkonnas teeb Nigeeria koostööd paljude liikmesriikidega, kuid koostöö on ebaühtlane. 2015. aastal täideti vaid 28% tagasisaatmisotsustest. Praegu kättesaadavate andmete põhjal näib, et tagasisaatmise määr on 2016. aastal paranenud. Koostöö tagasivõtmise valdkonnas on liikmesriigiti erinev. Nigeeria oli 2016. aastal Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ühiste tagasisaatmisoperatsioonide peamine sihtkoht ja koostöö on olnud suhteliselt positiivne – Nigeeria reageeris positiivselt ligikaudu 60%-le reisidokumentide taotlusele. Nigeeria tuvastusmissioonid, mis toimusid novembris 2016 kolmes Euroopa riigis, ei ole aga oodatud tulemusi andnud: ka kolm kuud hiljem ei ole välisministeerium suutnud tuvastatud rändajatele väljastada tagasipöördumistunnistusi. ELi ja Nigeeria vahelise tagasivõtulepingu üle peetavate läbirääkimiste kulg on äärmiselt tähtis: läbirääkimiste esimene voor toimus oktoobris 2016, kuid läbirääkimiste teist vooru on Nigeeria mitu korda edasi lükanud. ELi eesmärk on sõlmida tagasivõtuleping enne kavandatud ELi ja Nigeeria ministrite kohtumist. Euroopa rändeküsimuste kontaktametnik töötab kohapeal alates 1. veebruarist. ELi Aafrika usaldusfond on oluline projektide puhul, mis keskenduvad rändele Nigeerias, eelkõige riigi lõunaosas. Usaldusfond täiendab Euroopa Arengufondi vahendeid, mis eraldatakse ebaseadusliku rände algpõhjuste ja sundrändega tegelemiseks. Koostöös Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooniga 2016. aasta detsembris ELi Aafrika usaldusfondi raames vastu võetud projektide tulemusena aidatakse taasintegreeruda rohkem kui 3 800 rändajal, kes pöörduvad EList või transiidiriikidest tagasi. Lisaks jagatakse rohkem kui 5 miljonile õpilasele raamatuid ja õpetatakse kirjaoskust ning rohkem kui 75 000 last saab juurdepääsu vaimse tervise teenustele. Uurimist väärivad muud valdkonnad on välismaised otseinvesteeringud (sealhulgas kavandatud välisinvesteeringute kava kaudu, vt punkt 4) ja digitaalmajandus, aga ka Nigeeriale huvi pakkuvad valdkonnad, millel on rände algpõhjustele otsene mõju. Komisjon jätkab ka kriisiohvrite peamiste humanitaarabivajaduste katmist Nigeerias. Seitse aastat väldanud konflikti jooksul Nigeeria kirdeosas on surma saanud üle 20 000 inimese ja riigisiseseid põgenikke on 1,77 miljonit. See hõlmab peamiselt abi sellistes valdkondades nagu toiduga kindlustatus, toitumine, kaitse, vesi, kanalisatsioon ja hügieen, peavari, muud toiduks mittekasutatavad tooted ja tervishoid.

Järgmised sammud: Viia tagasivõtulepingu üle peetavad läbirääkimised lõpule juuniks 2017. Jätkata Aafrika ja Frontexi luureorganite võrgustiku ja rändajate smugeldamisega võitlemiseks hiljuti loodud koostööplatvormi kaudu aktiivset koostööd, et võidelda smugeldamise ja inimkaubanduse vastu. Välja selgitada ELi Aafrika usaldusfondi projektid, mis keskenduvad rändele. Senegal Senegal on ELi olulisim poliitiline partner piirkonnas ja ka laiemalt. Olles keskne osaleja Rabati protsessis ja Valletta tippkohtumise järelmeetmetes, hõlmab koostöö ka selliseid valdkondi nagu Rahvusvaheline Kriminaalkohus ja võitlus radikaliseerumise ja terrorismi vastu. Senegali prioriteedid on seaduslik ränne, võitlus rändajate smugeldamise vastu ja tegelemine ebaseadusliku rände algpõhjustega. Rände haldamisel Senegaliga tehtava koostöö puhul tuleb arvesse võtta poliitilist konteksti: Senegali diasporaa saab esimest korda juulis 2017 peetavatel valimistel otse valida rahvusassamblee liikmeid. See annab kaua välismaal elanud senegallaste huvidele erilise poliitilise tähenduse. Laiemalt peegeldab see ka rände majanduslikku, kultuurilist ja sotsiaalset tähtsust Senegalis: Senegali diasporaa rahastatavate investeeringute toetusfond on konkreetne näide selle kohta, kuidas diasporaa saab kaasa aidata töökohtade loomisele Senegalis ja parandada noorte väljavaateid kodumaal. Võttes neid kitsaskohti arvesse, on dialoog Senegaliga poliitilisel tasandil jätkunud, näiteks kohtusid liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni asepresident Federica Mogherini ja president Sall detsembris 2016 Dakaris, samuti külastas president Sall Prantsusmaad. Sellest hoolimata on enamikul liikmesriikidel, kes puutuvad kokku tagasisaatmisega, probleeme, kui nad püüavad teha koostööd eeldatavalt Senegali kodanike tuvastamisel ja neile dokumentide saamisel. Samuti on jäänud toimumata mitu kavandatud tuvastusmissiooni. Isegi kui rändaja on tagasisaatmise eesmärgil tuvastatud, on esinenud probleeme Senegali ametiasutustelt vajalike reisidokumentide saamisel. 2016. aastal pöördus Senegali tagasi vaid 563 Euroopas ebaseaduslikult viibinud senegallast. Samas saabus 2016. aastal Vahemere keskosa rändetee kaudu ELi ebaseaduslikult rohkem kui 10 000 Senegali kodanikku. Kahepoolsete suhete valdkonnas on tehtud teatavaid edusamme, keskendudes selliste ebaseaduslike rändajate tagasisaatmisele, kes on hiljuti saabunud Vahemere keskosa rändetee kaudu. Kui need koostöö esimesed sammud annavad järgmiste nädalate jooksul käegakatsutavaid tulemusi, tuleb koostööd veelgi tugevdada ametnike vahetuste ja ELi raamistikus korraldatavate kahepoolsete koolituste kaudu, sealhulgas toetades taasintegreerimise projekte. Missioonid teistesse liikmesriikidesse toimuvad endiselt eeldatavasti 2017. aastal. Seda arvestades uuritakse koostöö, sealhulgas seadusliku rände ja liikuvuse alase koostöö edasisi võimalusi, alustades programmi Erasmus+ pakutavatest võimalustest. 1. veebruaril 2017 alustas ELi delegatsiooni juures Dakaris tööd Euroopa rändeküsimuste kontaktametnik. Samuti on Senegal kindlaks määranud tuvastamisküsimustega tegelevad teabekeskused asjakohastes ministeeriumides. Tagasisaatmise parema töökorralduse üle peetavad läbirääkimised Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ning Senegali ametiasutuste vahel on samuti käivitatud. Et toetada Senegali jõupingutustes ebaseadusliku rände algpõhjustega tegelemisel, on Senegalil võimalik kasu saada üheksast projektist, mida toetatakse ELi Aafrika usaldusfondi kaudu. Neist projektidest neli võeti vastu detsembris 2016. Nende uute projektidega toetatakse taasintegreerimist, töökohtade loomist ja riikliku biomeetrilise registrisüsteemi loomist. Nende uute projektide tulemusena kavatsetakse taasintegreerida 3 000 inimest, jagada teavet 200 kogukonnas ja 30 000 rändajale. Eeldatakse, et luuakse rohkem kui 6 500 uut töökohta. Senegalile laieneb ka piirkondlik projekt, millega toetatakse kuues Saheli piirkonna riigis sisejulgeolekuteenistusi. Seda saaks veelgi tõhustada käimasoleva koostöö raames, käivitades sihtotstarbelise tegevuse näiteks kalanduse, kliimamuutuse, taastuvate energiaallikate, põllumajanduse ja haridusalase liikuvuse valdkonnas. Järgmised sammud: Võtta korraldatud missioonide järelmeetmeid, tagades tuvastatud ebaseaduslike rändajate tõhusa tagasisaatmise. Parandada igapäevast koostööd nii isikute tuvastamise kui ka reisidokumentide väljastamise valdkonnas. Määrata 2017. aasta keskpaigaks kindlaks töökorraldus Senegali ja Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti vahel. Tugevdada saavutatud tulemuste põhjal koostööd muudes valdkondades, sealhulgas piirihalduse valdkonnas.

Mali Mali on oluline rändajate päritolu- ja transiidiriik. 2016. aastal saabus ebaseaduslikult Itaaliasse Vahemere keskosa rändetee kaudu 10 268 Mali kodanikku. Dialoog ja koostöö Maliga tagasisaatmise küsimustes sai detsembris 2016 tagasilöögi, kui meedias teatati ekslikult ELiga ametliku tagasivõtulepingu allkirjastamisest, mida aga kunagi ei toimunud. Samuti ei allkirjastanud Mali tagasivõtulepingu töökorda. Mali kodanike suhtes tehti 2016. aastal 3302 tagasisaatmisotsust, mis on peaaegu sama palju kui 2015. aastal (3 505). Tegelikult saadeti tagasi neist ainult vähesed ( 2016. aastal vaid 6,5%). Raskusi esineb endiselt kodakondsuse kinnitamisel ja reisidokumentide saamisel Mali konsulaatidest neile isikutele, kelle puhul on kindlaks tehtud, et nad on Mali kodanikud. Seda probleemi tuleb Mali ametiasutustega täiendavalt käsitleda, et leida ühisosa ja toimivad lahendused. Euroopas asuva Mali diasporaa rolli saaks tugevdada sellistes valdkondades nagu vabatahtlik tagasipöördumine ja Mali ebaseaduslike rändajate taasintegreerumine oma kohalikesse kogukondadesse. Positiivne on see, et rändajate smugeldamise vastane tegevus jätkub; samuti jätkub kõrgetasemeline dialoog. Olles Rabati protsessi eesistuja, on Malil jätkuvalt konstruktiivne roll 2015. aasta Valletta tippkohtumise järelmeetmete võtmisel. Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni asepresidendi Federica Mogherini ning välismaal asuva Mali kogukonna ministri Sylla hiljutisel kohtumisel määrati kindlaks ühised prioriteedid edasiseks koostööks rändehalduse valdkonnas. Võitlus rändajate smugeldamise ja inimkaubandusega ning Mali piiride haldamise tugevdamine on prioriteetsed valdkonnad lühikeses perspektiivis. Piiride haldamisel on koostöö Mali ametivõimudega juba alanud. Viimastel kuudel on keskendutud koostööle Mali osalejate ja rahvusvaheliste partneritega, et toetada riiklikku piiristrateegiat ja sellega seotud tegevuskava. Eeldatavasti võetakse see peagi vastu. Lisaks jätkub lähikuudel Mali piirihalduse eest vastutavate politseijõudude suutlikkuse suurendamine, mida koordineeritakse teiste piirkondlike algatustega piirihalduse ja organiseeritud kuritegevuse kohta. Ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) missioon juba tegutseb Malis ja selle rändealast mõõdet tõhustatakse lähikuudel. Mali on üks peamine riik, kes saab vahendeid ELi Aafrika usaldusfondist, saades kasu üheksast seni heaks kiidetud projektist. Detsembris 2016 vastu võetud lepingud on praegu jõudnud lepingute sõlmimise etappi. Need hõlmavad projekte biomeetrilise rahvastikuregistri täiustamiseks eesmärgiga taasintegreerida tagasipöördujaid ja hoogustada noorte tööhõivet. Projektide tulemusena loodetakse luua otse 10 000 töökohta ja kaudselt 35 000 töökohta. Abistatakse 16 000 rändajat, 4 000 saadetakse tagasi ja 1 900 taasintegreeritakse. Lisaks jagatakse teavet 17 000 rändajale. 2016. aasta alguses heaks kiidetud ülejäänud kuus projekti on jõudnud rakendamise etappi. Nende hulgas on programmid, millega toetatakse piirihaldust ja Mali julgeolekujõudude kohaloleku taastamist tundlikes piirkondades. Sellele lisandub Euroopa Arengufondist antav toetus ja võimalik edasine koostöö sellistes valdkondades nagu põllumajandus, kliimamuutustega kohanemine ja haridusalane liikuvus. Olukord on murettekitav ka kaitse valdkonnas, sest Malis on üle 35 000 riigisisese põgeniku ja ligikaudu 136 000 Mali pagulast on liikunud Mali naaberriikidesse. Vaatamata julgeolekukeskkonna halvenemisele Mali kesk- ja põhjaosas jätkab komisjon tihedat koostööd humanitaarabi andjatega, et toetada Mali kogukondasid kõnealustes piirkondades, aga ka pagulasi vastu võtvates naaberriikides. Edasised sammud Lähetada tehniline missioon, et uurida võimalusi koostööks ja suutlikkuse tugevdamiseks piirihalduse ja rändajate smugeldamise vastase võitluse valdkonnas. Teha rohkem koostööd Maliga prioriteetses transiidi valdkonnas, keskendudes riiki läbivate rändajate vabatahtlikule tagasipöördumisele. Tugevdada koostööd ebaseaduslike rändajate tulemusliku tagasisaatmise valdkonnas, sealhulgas selliste rändajate tagasisaatmisel, kes üritavad ebaseaduslikult ületada Liibüa lõunapiiri. Jätkata tihedat dialoogi Maliga, kes on Rabati protsessi eesistuja. Etioopia 2016. aastal saabus Vahemere keskosa rändetee kaudu Euroopasse 3 657 Etioopia kodanikku. Samas elab Euroopas seaduslikult üle 30 000 etiooplase ja igal aastal antakse keskmiselt 5000 uut elamisluba. Etioopia on samuti oluline riik, mille kaudu saabuvad rändajad ja pagulased Aafrika Sarve piirkonnast, sealhulgas pagulased ja varjupaigataotlejad Eritreast. Kuigi selliste saabujate arv on vähenemas, jõudis 2016. aastal Vahemere keskosa rändetee kaudu Euroopa rannikule üle 21 000 eritrealase. Kuigi tunnistatakse Etioopia tähtsust piirkondliku stabiilsuse tagamise seisukohast, on riigi sisepoliitiline olukord endiselt keeruline. Jätkuva erakorralise seisukorra tõttu on vähenenud vägivald ja valitsus on alustanud läbirääkimisi opositsioonierakondadega. Jääb üle ära oodata, kas see on piisav, et võtta maha pinged, millest sai alguse oktoobris puhkenud vägivallalaine. EL jätkab koostööd kõigi asjaomaste sidusrühmadega, et vältida vägivalla kordumist, toetada vajalikke poliitilisi reforme ning soodustada kaasavat dialoogi. Alates juunist 2016 lähtutakse ELi ja Etioopia suhetes ELi ja Etioopia strateegilisest koostöödokumendist, mis hõlmab ka valdkondlikku dialoogi rändeküsimustes. 2015. aasta Valletta tippkohtumise järelmeetmena on Etioopia täitnud aktiivset ja konstruktiivset rolli piirkondliku rände haldamisel, olles Hartumi protsessi eesistuja alates detsembrist 2016.

Kõrgetasemeline koostöö on jätkunud: jaanuaris kohtusid rahvusvahelise koostöö ja arengu volinik Neven Mimica ja Etioopia peaminister Desalegn, veebruaris 2017 kohtusid Müncheni julgeolekukonverentsil liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni asepresident Federica Mogherini ja Etioopia välisminister Gabeyehu; samuti toimus veebruaris peaminister Gabeyehu visiit Brüsselisse. Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni asepresident Federica Mogherini külastab Etioopiat märtsis. Etioopiat toetatakse juba rände paremaks haldamiseks piirkondlikust programmist, mis võeti vastu detsembris 2015 ja mida toetatakse ELi Aafrika usaldusfondist. Samuti laienevad Etioopiale usaldusfondist rahastatavad täiendavad piirkondlikud programmid, mis võeti vastu detsembris 2016. Need hõlmavad Hartumi protsessi piirkondliku talitluskeskuse loomist ja vahendit tagasipöördumiste toetamiseks ning lõksu jäänud rändajate aitamiseks ja püsivaks taasintegreerimiseks kogukondadesse. Etioopia on üks enim pagulasi vastu võtnud Aafrika riik, kus elab üle 790 000 piirkonnast pärit pagulase ning kes saab humanitaarabi rahastamise ja piirkondliku arengu ja kaitse programmi kaudu jätkuvalt ELi vahendeid nende pagulaste ja neid vastuvõtvate kogukondade toetamiseks. Täiendavate ettevalmistatud programmidega aidatakse võidelda ebaseadusliku rände ja sundrände algpõhjustega, keskendudes töökohtade loomisele. Eelkõige toetatakse Etioopia võetud kohustust parandada pagulaste elatise teenimise võimalusi riigis, reserveerides näiteks pagulastele 30 % kahes tööstuspargis kavandatavast 100 000 töökohast. Samuti on Euroopa Arengufondist toetatud Etioopia jõupingutusi rände haldamise parandamiseks, toetades eelkõige uue detsentraliseeritud rände haldamise süsteemi. Vaatamata sellele, et 2016. aastal muutusid kontaktid tehnilisel ja poliitilisel tasandil intensiivsemaks ja algas 2015. aasta rände ja liikuvuse ühise kava raames paljulubav tagasisaatmist ja tagasivõtmist käsitlev dialoog, on konkreetsed edusammud endiselt väga aeglased. 2016. aastal pöördus Etioopiasse tagasi vaid 122 ELi riikides ebaseaduslikult viibinud etiooplast. Veebruaris 2016 esitati Etioopia ametivõimudele katseprojektina mõned hästi dokumenteeritud tagasipöördumise juhtumid, et katsetada rändealast koostööd. Tänaseks ei ole reisidokumente veel väljastatud ja tagasisaatmised on seiskunud. Selliste juhtumitega tegelemine on toonud esile probleemid, mis tulenevad sellest, et ELi liikmesriikidel on erinevad taasintegreerimise paketid, mida kasutatakse tagasisaatmiste puhul samasse riiki. Tagasivõtmist käsitleva kavandatava seminari kuupäevad on veel lahtised. Euroopa rändeküsimuste kontaktametnik alustab Etioopias tööd märtsis 2017. Edasised sammud Viia lõpule tagasipöördumise katseprojektiga seonduvad meetmed ja kasutada saadud kogemusi tagasisaatmise kiirendamiseks tulevikus. Jätkata Etioopia kui transiidiriigi ning rändajate ja pagulaste sihtkoha toetamist, sealhulgas ELi Aafrika usaldusfondist rahastatavate meetmete kaudu. Käivitada strateegiline valdkondlik dialoog rändeküsimustes (kavandatud aprilliks 2017). Jätkata intensiivset dialoogi Etioopiaga, kes on Hartumi protsessi eesistuja.



3. Tulemused ja edasised sammud mujal riikides Vahemere keskosa rändetee Joonis: Aafrikast ja Aasiast pärit ebaseadusliku rände peamised päritoluriigid 2016. aastal (allikas: Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet) Vahemere keskosa rändeteest on saanud peamine marsruut, mille kaudu jõuavad rändajad ja pagulased Euroopasse. Peaaegu 90 % kõigist 2016. aastal rändeteel avastatud 180 000 inimesest alustasid teekonda Liibüast, kus smugeldajad said kasutada ära ebastabiilset poliitilist ja majanduslikku olukorda. Püsiva lahenduse leidmine Liibüa valitsemis- ja julgeolekuprobleemidele jääb prioriteediks nii Euroopa Liidu, selle liikmesriikide kui ka rahvusvaheliste partnerite jaoks. Jaanuaris vastu võetud ühisteatises „Ränne Vahemere keskosa rändeteel. Rändevoogude haldamine ja inimelude päästmine“ on esitatud olukorra lahendamiseks konkreetsed operatiivmeetmed. Kavandatud meetmete edukus eeldab tihedat koostööd asjaomaste partneritega Põhja-Aafrikas, kooskõlastatud jõupingutusi ELi institutsioonide ja liikmesriikide tasandil, aga ka koostööd peamiste partneritega, nagu ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet ja Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon. Kavandatavad meetmed hõlmavad järgmist: vähendada Vahemerd ületavate inimeste arvu ja päästa inimelusid, tõhustada võitlust inimsmugeldajate ja inimkaubitsejatega, kaitsta rändajaid, asustada ümber rohkem inimesi ja propageerida toetatud vabatahtlikku tagasipöördumist, tegeleda Liibüa lõunapiire ületavate rändevoogudega ja teha tihedamat koostööd Egiptuse, Tuneesia ja Alžeeriaga, sealhulgas piirkondlike algatuste kaudu nagu Vahemere piirkonna võrgustik Seahorse. Mõningaid kavandatud meetmeid saab edukalt rakendada üksnes julgeolekuolukorra paranedes. Malta tippkohtumisel võtsid riigipead ja valitsusjuhid vastu Malta deklaratsiooni, milles nähakse ette mitmed konkreetsed meetmed, mida võetakse rändeteel koos komisjoni tehtud ettepanekutega. Välja pakutud meetmeid rakendatakse eesistujariigi Malta rakenduskava abil tihedas koostöös komisjoni, kõrge esindaja ja liikmesriikidega. Liibüa Toetus rändevoogude haldamiseks Põhja-Aafrika riikides, mis asuvad Vahemere keskosa rändeteel, on selge prioriteet. 2017. aastal eraldatakse 200 miljonit eurot projektidele, mis keskenduvad esmajoones Liibüa rännet käsitlevatele projektidele. Juba 2016. aastal keskenduti projektides Liibüale eesmärgiga pakkuda kaitset kõige haavatavamatele rändajatele ja luua sotsiaalmajanduslikke võimalusi kohalikul tasandil. Märtsi alguses korraldatakse missioon, mille käigus jälgitakse ühisteatise ja Malta deklaratsiooni rakenduskava täitmist. Missioon korraldatakse pärast veebruaris toimuvat peaminister Serraj visiiti ELi.

Käimas on arutelud, kuidas toetada rändajate kaitset maabumiskohtades, samuti humanitaarabi andmist rändajate vastuvõtu- ja/või kinnipidamiskeskustes, suurendades samas toetust kinnipidamise alternatiividele. Jätkatakse tööd Liibüa sotsiaalmajanduslikuks stabiliseerimiseks eelkõige kohaliku omavalitsuse tasandil tehtavate jõupingutuste kaudu. Samuti panustatakse päästesuutlikkusse merel, sealhulgas Liibüa rannikuvalve koolitamisse. Liibüa rannikuvalvet on juba koolitatud nii operatsiooni Sophia kui ka Vahemere piirkonna võrgustiku Seahorse kaudu. Operatsiooni Sophia raames on lõpule viidud esimene meetmete pakett, mille käigus koolitati 93 töötajat. Samuti on alustatud teise paketiga, mis hõlmab spetsialistide koolitamist Maltal. Nüüd tuleb jõupingutusi suurendada. Alanud on kogu käimasoleva koolitustegevuse kaardistamine, et leppida kokku Liibüa rannikuvalve terviklik koolituskava. Kehtestatud on konkreetsed koordineerimismehhanismid. Komisjoni kohesed meetmed hõlmavad võrgustiku Seahorse kaudu pakutava koolituse mahu suurendamist Liibüa rannikuvalvele. Ajavahemikuks veebruar–juuli 2017 on kavandatud 15 uut koolituskursust. Neid meetmeid täiendab piirkondliku arengu ja kaitse programmi raames rände haldamiseks antav toetus. Võimaliku koostöö arutamiseks on samuti hoogustunud koordineerimine mitme ÜRO organisatsiooniga, sealhulgas ÜRO pagulaste ülemvoliniku, Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni, Maailma Terviseorganisatsiooni, Maailma Toiduprogrammi, ÜRO Arenguprogrammi ja ÜRO Lastefondiga. ELi Aafrika usaldusfondist toetatava projekti osana tehti Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsioonile ülesandeks ellu viia esmalt 5000 Liibüas asuva rändaja vabatahtlik tagasipöördumine ja taasintegreerimine. Nende meetmete kiire rakendamine ja edasine laiendamine on olulised; samuti on tähtis toetada üha suureneva arvu rändajate püsivat taasintegreerimist, täiendades liikmesriikide meetmeid. Tagasipöördujate taasintegreerimist toetatakse usaldusfondiga hõlmatud kogu piirkonnas. Komisjon ja Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon kirjutasid detsembris 2016 alla uuele algatusele, mis käsitleb rändajate kaitset ja taasintegreerimist Aafrikas Vahemere keskosa rändeteel (100 miljonit eurot). EL toetab jätkuvalt Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni tööd, edendades sealhulgas koostööd Aafrika partneritega eesmärgiga kiirendada Liibüasse lõksu jäänud rändajate toetatud vabatahtlikku tagasipöördumist. Sel viisil toetatakse üha enam rändajaid Liibüas. 2015. aastal nõustus vabatahtlikult koju tagasi pöörduma 1 113 rändajat, kes olid peamiselt pärit Sahara-tagusest Aafrikast, 2016. aastal oli selliseid rändajat 2 777 ja 2017. aastal on seni tagasipöördumisvõimalust pakutud 744 lõksu jäänud rändajale. Nigeeria ja Senegal on kõige olulisemad päritoluriigid. Kõige haavatavamatele tagasipöördujatele pakuti täiendavat taasintegreerumisalast abi, mida saab kasutada väikeettevõtete loomiseks, haridustee jätkamiseks ja terviseprobleemide lahendamiseks. Otsitakse võimalusi koordineerida tööd kohapeal liikmesriikidega, eelkõige Itaaliaga, kes on teatanud oma kavatsusest luua Aafrika fond eelarvega 200 miljonit eurot, millest osa kasutatakse Itaalia - Liibüa vastastikuse mõistmise memorandumi elluviimiseks. Egiptus Viimastel kuudel on oluliselt vähenenud selliste Euroopasse suunduvate rändajate arv, kes alustavad Vahemere ületamist Egiptusest. Egiptus on jätkuvalt oluline strateegiline partner rände valdkonnas. Tegemist on peamise geograafilise rändetee ristumiskohaga ja Egiptuse ametivõimud on teinud tööd selle nimel, et tõkestada ebaseaduslikku sisenemist Liibüasse ja tagada Vahemere keskosa rändetee kaudu ELi saabuvate Egiptuse kodanike kiire tagasisaatmine. Egiptuse jätkuv ja suurem kaasamine on otsustava tähtsusega. Lähtudes edasise partnerluse prioriteetidest, otsitakse võimalusi teha rände haldamise valdkonnas konkreetset ja intensiivset koostööd, et eelkõige toetada ebaseadusliku rände algpõhjustega tegelemiseks loodud riiklike strateegiate rakendamist. Nimetatud koostööd käsitletakse siis, kui Egiptuse välisminister esitab märtsis oma pöördumise välisasjade nõukogule. Jaanuaris toimunud kõrgemate ametnike visiidi järelmeetmete võtmisega tegeletakse samuti. Ametliku ELi ja Egiptuse rändealase dialoogi tingimused on praegu täpsustamisel ja esimene kohtumine peaks toimuma märtsis / aprillis 2017. Arutelud on käimas ka ELi Aafrika usaldusfondist rahastatavate projektide üle. Intensiivsem koostöö võiks hõlmata koostöö toetamist ametiasutustega riiklike strateegiate rakendamisel, ebaseadusliku rände algpõhjustega tegelemisel, toetades kohalikku majandusarengut ja tagades rändajatele ja vastuvõtvatele kogukondadele juurdepääsu töökohtadele ja suurendades kõige haavatavamate isikute kaitset. Muu tegevuse hulka kuuluvad Varssavis asuva Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti külastus märtsis, Egiptuse kontaktpunkti loomine operatsiooni Sophia jaoks ning teabevahetusvõimaluste leidmine Vahemere piirkonna võrgustiku Seahorse raames. Olulise tähtsusega on Põhja-Aafrika riikide ametivõimude suutlikkuse suurendamine, et võidelda ebaseadusliku rände ja inimkaubanduse vastu ja tugevdada piirivalvesüsteeme. Selles valguses on Egiptuse osalemine Vahemere piirkonna võrgustikus Seahorse ülimalt tähtis. Kokkuvõtteks on Egiptus näidanud üles üldist huvi suurendada rände haldamise suutlikkust, et aidata eelkõige rakendada oktoobris 2016 vastu võetud uut smugeldamisvastast seadust. Lääne-Aafrika Veebruaris 2017 laiendas komisjon ELi Aafrika usaldusfondi geograafilist katvust, hõlmates Côte d'Ivoire’i, Ghana ja Guinea. Nendesse riikidesse kavandatakse praegu tehnilisi missioone, et teha kindlaks nende abivajadused. Volinik Mimica külastas Gambiat veebruaris ja kohtus vastvalitud presidendi Barrowga, toetades nõnda rahumeelseid ja demokraatlikke muutuseid riigis. Peagi jätkatakse rände valdkonna arutelusid. Aasia Aasia on ELi suunduva rände üks peamistest lähtekohtadest. Julgeolekuprobleemid, poliitiline ebastabiilsus ja vaesus tingivad selle jätkumise tõenäoliselt ka tulevikus. Budapesti protsessi raames saab Siiditee rändepartnerluse kaudu pidada struktureeritud dialoogi ELiga. Detsembris 2016 lepiti kokku tegevuses, mille eesmärk on maksimeerida rände ja liikuvuse arengupotentsiaali piirkonnas ja võtta piirkondlikke meetmeid. Afganistan on väga oluline päritoluriik. 2016. aastal saabus Euroopasse ebaseaduslikult 50 000 afgaani, mis on tunduvalt vähem kui 2015. aastal, kuid afgaanide osakaal on endiselt suur. Praegu on afgaanid suuruselt teine rühm rahvusvahelise kaitse taotlejaid ELis (2016. aastal esitasid nad üle 175 000 taotluse), kuigi rahvusvahelist kaitset vajavate afgaanide osakaal on vähenenud. Toetatud vabatahtlike tagasipöördumiste arv on märkimisväärselt suurenenud; 2016. aastal oli selliseid tagasipöördumisi pea 6 000. Tagasipöördumisi liikmesriikidest ja kolmandatest riikidest tuleb hoogustada, et vähendada Lääne-Balkani rändeteel asuvates riikides endiselt lõksus olevate afgaanide suurt arvu. Komisjon teeb asjaomaste riikide ja Afganistani ametivõimudega koostööd, et teha selles valdkonnas edusamme.

Tagasisaatmisealane koostöö Afganistaniga on jätkunud Afganistani ja ELi vahel oktoobris 2016 sõlmitud ühiste edasiste sammude raames, aga ka liikmesriikidega sõlmitud kahepoolsete lepingute alusel. Alates detsembrist 2016 on korraldatud neli tagasisaatmislendu kokku 75 tagasipöördujaga. Komisjon jälgib tähelepanelikult Afganistani ja ELi ühiseid edasisi samme. Märtsi lõpus toimub töörühma teine koosolek kokkuleppe rakendamise küsimustes. Ebaseadusliku rände valdkonnas tehtava koostöö osaks on olnud ka tagasipöörduvate rändajate taasintegreerimise toetamine. Afganistan on suurim abisaaja, keda toetatakse piirkondlikust programmist taasintegreerimise tõhustamiseks. EL toetab selliste Afganistani kodanike jätkusuutlikku taasintegreerimist, kes on Afganistani tagasi pöördunud Pakistanist ja Iraanist, lihtsustades nende juurdepääsu toimetulekuteenustele ja edendades sotsiaalset ühtekuuluvust vastuvõtvates kogukondades, mis peegeldab piirkondlikku lähenemisviisi toetada riigisiseste Afganistani põgenike kaitset ja jätkusuutlikku taasintegreerimist nende päritolupiirkonnas. Ränne on ELi ja Pakistani üldistes suhetes esiplaanil ning ELi ja Pakistani vahelist tagasivõtulepingut käsitletakse korrapäraselt tagasivõtmise ühiskomiteedes. Viimasel koosolekul 28. veebruaril tehti kokkuvõtte sellest, milliseid raskusi on liikmesriikidel tagasivõtmisel esinenud ja lepiti kokku luua elektrooniline platvorm, mille eesmärk on vähendada probleeme tagasivõtutaotluste menetlemisel. Platvorm alustab tööd pärast selle heakskiitmist Pakistani ametivõimude poolt. Märtsis alustab ELi delegatsiooni juures Islamabadis tööd Euroopa rändeküsimuste kontaktametnik. Tihedam operatiivkoostöö on käimas ka Pakistani valitsusega võitluses rändajate smugeldamise vastu. See hõlmab ka ELi ametite külastamist eesmärgiga parandada teabe ja jälitusteabe vahetamist, toetada operatiivuurimisi ja mõista paremini piirkondlikke riske ja ohtusid. 2016. aastal võeti kiiresti kasutusele täiendavad rahalised vahendid, et reageerida pakistanlaste tagasipöördumiste äkilisele suurenemisele; samuti on kõnealuses piirkonnas ettevalmistamisel uued meetmed rändajate püsivaks taasintegreerimiseks, toimetulekuteenustele juurdepääsu parandamiseks ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamiseks vastuvõtvates kogukondades. Siiditeed käsitlevate projektide projektikonkursi eesmärk oli tõhustada õiguskaitseasutuste suutlikkust ja võimet Afganistanis ja Pakistanis. Konkurss lõppes veebruaris. Väljavalitud projektidega suurendatakse suutlikkust uurida, menetleda ja lõhkuda organiseeritud kuritegevust ja rändajate smuugeldamisvõrgustikke. Bangladeshi puhul ei ole ELi poliitiline tegevus ega aprillis 2016 toimunud rännet käsitleva dialoogi järelmeetmete tulemusena edusamme tagasisaatmise valdkonnas veel märgata. Bangladeshi ametivõimud ei olnud valmis standardset töökorda arutama. Ka liikmesriikidega on käimas arutelud uue lähenemisviisi ja rände valdkonnas koostöö tagamise kohta, mis on osa laiemast koostööst, mis hõlmab ka muid poliitikavaldkondi nagu julgeolek, haridus, arenguabi ja kaubandus. Hiljutistele diplomaatilistele konsultatsioonidele järgnevad märtsikuusse kavandatud ELi ja liikmesriikide ühismissioon, et arutada konkreetselt tagasipöördumist ja taasintegreerimist. Ebaseadusliku rände ohtudele pühendatud teadlikkuse suurendamise kampaania käivitati 2017. aasta alguses. Samal ajal töötatakse välja taasintegreerimise projekte. Iraani kaasamine põhjalikku rändealasesse dialoogi on ELi-Iraani üldiste suhete oluline osa. Iraani kaasamises leppisid 2016. aasta aprilli ühisavalduses kokku kõrge esindaja/asepresident Mogherini ja Iraani välisminister Zarif ning veebruaris käivitati ELi tehniline missioon, mis valmistab ette põhjalikku rändealast dialoogi poliitilisel tasandil. EL ja Iraan on rände haldamise eesmärgil alustanud ühist huvi pakkuvate valdkondade kaardistamist, et vahetada neis küsimustes igal aastal arvamusi. Põhivaldkonnad on õigus- ja institutsiooniline raamistik, teadmistebaas, seaduslikud rändekanalid, piirihaldus, ebaseadusliku rände ennetamine, kaitse ja piirkondlik mõõde. Lisaks jätkab EL Iraani pikaajaliste jõupingutuste toetamist Afganistani pagulaste integreerimisel. Iraanis asub jätkuvalt ligikaudu 3 miljonit ümberasustatud rändajat. ELi abi humanitaarabi partneritele täiendab Iraani valitsuse enda jõupingutusi, et abistada haavatavaid pagulasi ja tagada nende juurdepääs põhiteenustele. 4. Peamised vahendid Tagasisaatmispoliitika ELi tagasisaatmispoliitika tõhususe hüppeliseks suurendamiseks tuleb parandada koostööd kolmandate riikide partneritega. ELi liikmesriikide esitatud andmete põhjal ei ole viie prioriteetse riigi kodanike tagasisaatmismäärad suurenenud või on suurenemine olnud väga väike. Uues tagasisaatmisalases tegevuskavas pakutakse välja rida konkreetseid meetmeid selle tagamiseks, et need, kel ei ole õigust saada rahvusvahelist kaitset, selgitatakse kiiresti välja ja saadetakse tagasi ja et menetlused oleksid tõhusad, likvideerides seega süsteemi kitsaskohad. Kava sisaldab konkreetseid meetmeid tagasisaatmise määra märkimisväärseks suurendamiseks ka lühiajalises perspektiivis. Mõnda meedet saab võtta liikmesriigi tasandil (nt suurendada teadlikkust toetatud vabatahtliku tagasipöördumise ja taasintegreerimise kohta), teised eeldavad aga tihedat koostööd ELi tasandil (nt pakutava abi ühtlustamine tagasipöördujate integratsiooni hõlbustamiseks; parem operatiivkoostöö liikmesriikide vahel, kasutades sealhulgas elektroonilisi vahendeid; suurem rahastamine). Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti roll selles protsessis eeldatavasti üha kasvab. Et edendada paremat koostööd rändajate tuvastamise, neile uute dokumentide väljastamise ja kodanike tagasivõtmise valdkonnas, tuleb teha partnerluse raamlepingu alusel koostööd kolmandate riikidega, kasutades kõiki olemasolevaid poliitikameetmeid ja vahendeid. Partnerriigiga kõikide huvide, stiimulite ja hoobade kindlaksmääramiseks tuleks kasutada kohandatud lähenemisviise, et saavutada eesmärgid ja täita kohustused ning pakkuda ELi ja liikmesriikide poolt konkreetseid toetusmeetmeid asjaomasele partnerriigile rände parema haldamise tagamiseks ning seega ka tagasisaatmise ja tagasivõtmise valdkonnas tehtava koostöö edasiseks tõhustamiseks. Selle tulemuse saavutamiseks tuleb ELil ja liikmesriikidel oma kollektiivset jõudu kasutada koordineeritult ja tõhusalt. Muude poliitikavahendite ümbersuunamine Partnerlusraamistiku toetamiseks on kasutatud ka muid poliitikavahendeid. Et kasutada ära Jordaaniaga kokku lepitud kaubanduse sooduskorda, valiti jaanuaris 2017 välja esimesed äriühingud, kes saavad lähtuda ELi poolt Jordaania ekspordile (mis pakub lisaks jordaanlastele töövõimalusi Süüria pagulastele) kohaldatavatest lihtsustatud päritolureeglitest. Üliõpilastele ja teadlastele mõeldud programme „Erasmus +“ ja Marie Sklodowska Curie laiendati 2016. aasta lõpuks nõnda, et üliõpilased saavad nüüd kasu 8 000 ja teadlased 560 liikuvusalasest meetmest. Lisaks osutatud meetmetele pakuvad liikmesriigid stipendiume. Liikuvusvõimalusi arutatakse partnerlusraamistiku alusel peetavate dialoogide käigus. Teadusuuringutel ja innovatsioonil on samuti potentsiaali luua konkreetseid võimalusi partnerlusraamistiku toetamiseks. Näiteks võib tuua partnerluse Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA), mis tegeleb rände algpõhjustega, töötades välja uuenduslikke lahendusi säästva põllumajanduse ja veemajanduse jaoks.

Järgmise sammuna tuleks seaduslik ränne täielikult integreerida partnerlusraamistikuga, suurendades seadusliku rände mõju ja aidates vähendada ebaseadusliku rände kanaleid. Selles valdkonnas võetakse meetmeid, näiteks luuakse süsteem, mille kaudu saab EL teha peamistele kolmandatele riikidele seadusliku rände pakkumisi, ning mida saab kasutada ka viisade valdkonnas. See toimub tihedas ja konstruktiivses koostöös liikmesriikide ja komisjoni vahel. Töövahendid ELi ametite suurem kasutamine ELi ametite, eelkõige Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ja Europoli teadmisi kasutatakse selleks, et pakkuda sihipärasemat toetust riskianalüüsi koostamiseks ja rändajate smugeldamisega tegelevate kuritegelike võrgustike uurimiseks. Ametite kaasamise tulemusena on koostöös uute partneritega nagu Nigeeria ja Pakistan saavutatud konkreetseid tulemusi, samuti on olnud edukaid algatusi Aafrikas, Lääne-Balkani riikides, Türgis ja idapartnerluse riikides. Nende välismõõtme suurendamiseks on Eurojust hiljuti kutsunud Nigerit ja Senegali looma oma justiitsministeeriumide või prokuratuuride juurde õigusalased kontaktasutused; samuti jälgib ta teistes prioriteetsetes riikides võetavaid meetmeid. Euroopa rändeküsimuste kontaktametnikud Märtsi keskpaigaks on prioriteetsetesse päritolu- ja transiidiriikidesse lähetatud üksteist Euroopa rändeküsimuste kontaktametnikku. See on suurepärane näide ELi ja liikmesriikide vahelisest koostööst, millest saab kõigi võimalike rändeküsimuste arutamise kontaktpunkt. ELi rahastamisvahendid EL kasutab mitmeid rahastamisvahendeid, et toetada partnerlusraamistiku rakendamist. Neist kõige olulisem on endiselt ELi Aafrika usaldusfond. Usaldusfond tegutseb kokku 26 riigis – hiljuti laieneti Ghanasse, Guineasse ja Côte d’Ivoire’i. See on sillutanud teed koostöö uuteks vormideks, luues seeläbi uusi koostööstiimuleid olulisimates huvivaldkondades. ELi Aafrika usaldusfondi jaoks on eraldatud vahendeid üle 2,5 miljardi euro, millest 2,4 miljardit eurot on pärit Euroopa Arengufondist ja mitmetest ELi eelarvevahenditest ning praeguseks 152 miljonit eurot ELi liikmesriikidelt ja muudelt rahastajatelt (Šveits ja Norra). Siiski peaks ELi usaldusfondi raames toimuvat praktilist rakendamist kiirendama ning liikmesriigid ja partnerid peaksid tagama, et menetluslikud küsimused ei takistaks tulemuste saavutamist. Detsembris 2016 lepiti kokku, et käivitatakse 42 uut programmi kogusummas 587 miljonit eurot. See tähendab, et rahastatavate projektide koguarv on nüüd 106, mille maht on üle 1,5 miljardi euro. Seni sõlmitud programmide maht on 627 miljonit eurot. Programmides tuleks rohkem keskenduda rändeteemalistele projektidele ja need peaksid olema tulemustega rohkem seotud. Vahemere keskosa käsitlevas ühisteatises võttis komisjon kohustuse eraldada 2017. aastal 200 miljonit eurot usaldusfondi meetmete jaoks Põhja-Aafrikas, keskendudes esmajoones rändega seotud projektidele Liibüas. Teatises kutsutakse liikmesriike üles andma kõnealustesse ELi vahenditesse oma panus, et laiendada meetmete ulatust ja suurendada nende mõju kohapeal. Rände valdkonnas kasutatakse jätkuvalt ka muid rahastamisvahendeid. Detsembris 2016 käivitati arengukoostöö rahastamisvahendi raames mitu projekti kogusummas 15 miljonit eurot, et aidata rakendada Rabati protsessi. Enamikku projektidest viivad ellu kodanikuühiskonna organisatsioonid sellistes valdkondades nagu lapsrändajate kaitse, inimkaubandus, diasporaa, rahasaadetised ja rändajate õigused. Partnerlusraamistiku rakendamist toetatakse samuti sellistest vahenditest nagu makromajanduslik finantsabi. Lisaks tegi komisjon septembris 2016 ettepaneku Euroopa välisinvesteeringute kava, sealhulgas Euroopa Kestliku Arengu Fondi kohta. Sellega soodustatakse investeeringuid ja uute töökohtade loomist partnerriikides. Euroopa Ülemkogu detsembrikuisel kohtumisel rõhutati vajadust võtta kiiresti vastu asjakohased õigusaktid. On eriti oluline, et need võetaks vastu 2017. aasta esimeses pooles. Arvestades selle võimalikku panust ELi ja liikmesriikide rändealasesse töösse, on ülimalt oluline, et kaasseadusandjad võtaksid õigusaktid vastu nii kiiresti kui võimalik, et kava saaks peagi kasutusele võtta. Rahvusvahelised finantsasutused, sealhulgas Euroopa Investeerimispank, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Maailmapank, Euroopa Nõukogu Arengupank ja Rahvusvaheline Valuutafond on kõik töötanud välja algatusi pagulaste toetamiseks. Komisjonil on olnud tähtis koordineeriv roll algatuste vastastikuse täiendavuse tagamisel. 5. Järeldused Viimaste kuude jooksul on partnerlusraamistiku valdkonnas jätkunud pidev töö, mida rõhutati ka Euroopa Ülemkogu kohtumisel. Algatuste geograafiline kohaldamisala on laienenud, paketid on paremini kohandatud meie partnerite vajadustele ning üha rohkem on võetud kasutusele uusi poliitikavahendeid. Sellegipoolest on teha veel palju, eelkõige vähendada veelgi ohtlike reiside ettevõtmist Euroopasse ja suurendada tagasisaatmiste arvu. Järgmiste kuude jooksul peaksid kõik osalejad suurendama jõupingutusi, et edendada partnerlusraamistikus tehtavat tööd, aga ka uusi algatusi Malta deklaratsiooni raames. Arendatakse koostoimet eelkõige Saheli vööndis ja Liibüa lõunaosas, et hõlbustada Liibüasse lõksu jäänud rändajate kiiret toetatud vabatahtlikku tagasipöördumist.