Kui kavandatud muudatused vastu võetakse, on need siduvad kõikide ICAO liikmete, sh ELi liikmesriikide jaoks kooskõlas Chicago konventsiooniga ja sellega ette nähtu piires. Kui konventsiooni osalisriigid plaanivad standardist kõrvale kalduda, peavad nad Chicago konventsiooni artikli 38 järgi sellest ICAOd teavitama erinevustest teatamise mehhanismi kaudu.

ICAO lennundusjulgestuse komisjon, kuhu kuuluvad ELi kaheksa liikmesriigi (Belgia, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Itaalia, Madalmaad, Hispaania ja Ühendkuningriik) eksperdid, on koostanud 17. lisa muudatused, mis seejärel esitati kinnitamiseks ICAO nõukogu 217. istungjärgule. Pärast käimasolevat konsulteerimist kiidetakse need muudatused kõige tõenäolisemalt heaks ICAO nõukogu 218. istungjärgul.

4. juulil 2019 saatis ICAO riikidele kirja AS8/2.1-19/48, et teavitada osalisriike, et 17. lisa 17. muudatusettepanek esitatakse ICAO nõukogule vastuvõtmiseks 218. istungjärgul (18.–29. november 2019) ja seda kavatsetakse hakata kohaldama 2020. aasta juulis. See hõlmab muu hulgas uusi ja/või läbivaadatud sätteid, mis käsitlevad järgmist: nõrkuste hindamine, teabe jagamine riikide ja sidusrühmade vahel, koolitusprogrammid ja sertifitseerimissüsteemid, juurdepääsukontroll, töötajate läbivaatus, muud redaktsioonilised muudatused. Eespool nimetatud kirjaga käivitas ICAO konsultatsioonietapi, mis lõpeb 4. oktoobril 2019.

Chicago konventsiooni artiklis 54 loetletud ICAO nõukogu kohustuslike ülesannete seas on rahvusvaheliste standardite ja soovituslike tavade vastuvõtmine. Need standardid ja tavad määratakse kindlaks Chicago konventsiooni lisades.

ICAO nõukogu on ICAO alaline organ, kuhu kuulub 36 konventsiooniosalist riiki, mille ICAO assamblee on valinud kolmeks aastaks. Ajavahemikul 2016–2019 on ICAO nõukogus esindatud seitse ELi liikmesriiki.

ICAO on ÜRO spetsialiseeritud asutus. ICAO eesmärkideks on arendada rahvusvahelise aeronavigatsiooni põhimõtteid ja meetodeid ning edendada rahvusvahelise lennutranspordi kavandamist ja arendamist.

Olenemata sellest, kas last või post on pärit tuntud või tundmatust üksusest, võivad riigi konkreetsed andmed saadetise kohta liigitada selle suure riskiga saadetiseks.

a) konkreetsed andmed näitavad, et last või post ohustab tsiviillennundust; või

Suure riskiga last või post. Last või post on suure riskiga, kui:

c) lasti või posti laad on selline, et üksnes põhiliste julgestusmeetmetega tõenäoliselt ei avastata keelatud esemeid, mis võivad õhusõidukit ohustada.

a) konkreetsed andmed näitavad, et last või post ohustab tsiviillennundust; või

Suure riskiga last või post. Tundmatu üksuse poolt esitatud lasti või posti või lasti või posti, millel on märke avamisest, käsitatakse suure riskiga lasti või postina, kui see vastab lisaks ühele järgmistest kriteeriumidest:

Taustakontroll. Taustakontroll tähendab isikusamasuse kindlakstegemist ja isiku varasema tegevuse, sealhulgas võimalike kriminaalkaristuste kontrolli (kui see on seadusega lubatud), mis on osa hinnangust isiku sobivusele rakendada julgestuskontrollimeetmeid ja/või pääseda julgestuspiirangualale saatjata.

Määruse (EÜ) nr 300/2008 artikliga 7 on kehtestatud sätted, mis käsitlevad komisjoni teavitamist kolmandas riigis nõutavatest meetmetest, kui need meetmed erinevad ühistest põhistandarditest. Pidades silmas konsulteerimismehhanismi ja alternatiivmeetmete kohaldamist, võib seda käsitleda ja reguleerida kahepoolsete ELi (või liikmesriigi) ja kolmanda riigi vahel sõlmitud lennutranspordilepingute raames.

Ettepanekutega soovitakse rõhutada asjakohase konsulteerimise tähtsust, kui üks riik nõuab teiselt riigilt täiendavate julgestusmeetmete võtmist. Olemasolev standard on jagatud kaheks standardiks, et rõhutada konkreetseid nõudeid riikidele, kes taotlevad täiendavate meetmete võtmist, ja vastuvõtjariikidele, kes selliseid taotlusi saavad.

2.4.1 Iga osalisriik tagab, et teiste osalisriikide taotlused võtta täiendavaid julgestusmeetmeid oma käitajate konkreetsete lendude suhtes täidetakse teostatavas ulatuses. Taotluse esitanud riik kaalub teise riigi alternatiivmeetmeid, mis on taotletud meetmetega samaväärsed.

Selle ettepaneku eesmärk on tagada, et kehtestatakse asjakohased mehhanismid, et kaitsta tundlikku lennundusjulgestusteavet loata juurdepääsu või avalikustamise eest, pidades sealhulgas silmas ohtu, et insaiderid saavad julgestusteavet, millele neil ei ole juurdepääsuluba.

Soovitus 3.1.11 on muudetud standardiks, mistõttu on see õiguslikult siduv. Iga osalisriik tagab, et kõikide riikliku tsiviillennundusjulgestuse programmi eri aspektide rakendamisega seotud või selle eest vastutavate üksuste töötajad ja isikud, kellel on õigus pääseda lennualadele ilma saatjata, saavad esmase ja seejärel korduvalt julgestusvalmidusalase koolituse. Selle ettepanekuga tunnistatakse julgestusvalmidusalase koolituse tähtsust ning rõhutatakse vajadust nii esmase kui ka korduva julgestusvalmidusalase koolituse järele.

3.1.11 Iga osalisriik tagab, et kõikide riikliku tsiviillennundusjulgestuse programmi eri aspektide rakendamisega seotud või selle eest vastutavate üksuste töötajad ja isikud, kellel on õigus pääseda lennualadele ilma saatjata, saavad esmase ja seejärel korduvalt julgestusvalmidusalase koolituse.

3.1.11 Soovitus. – Iga osalisriik peaks tagama, et kõikide riikliku tsiviillennundusjulgestuse programmi eri aspektide rakendamisega seotud või selle eest vastutavate üksuste töötajad ja isikud, kellel on õigus pääseda lennualadele ilma saatjata, saavad korrapäraselt julgestusvalmidusalast koolitust.

Muudatusettepanekuga taotletud põhimõtted (st instruktoritel on kvalifikatsioon asjaomases valdkonnas) on osa ELi õigusest, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 300/2008 I lisa 11. peatükis ja selle rakenduseeskirjades.

Muudatusettepaneku eesmärk on keskenduda julgestustulemustele, mitte ühele meetodile. Sellega tuuakse fookusesse selliste koolituste „tulemused“, mida pakuvad kvalifitseeritud eksperdid, kellel on teadmised ja koolitamisoskused ning eelkõige vajalikud teadmised õpetatava valdkonna kohta. Sertifitseerimine või muud kasutatavad alternatiivmeetodid peaksid keskenduma mõlemale nõutud elemendile.

3.1.8 Iga osalisriik tagab vastavalt riiklikule tsiviillennundusjulgestuse programmile selliste koolitusprogrammide ja instruktorite sertifitseerimise sellise süsteemi väljatöötamise ja rakendamise, millega tagatakse, et instruktoritel on kvalifikatsioon asjaomases valdkonnas.

Selle ettepaneku eesmärk on muuta standardit selgemaks, nii et riikidel oleks rohkem paindlikkust, et määrata kindlaks asjaomased ettevõtjad, kellele suunata teave, et aidata neil tulemuslikult hinnata oma tegevusega seotud turvariske.

–väliste teenuseosutajate võetud julgestusmeetmed ja -toimingud on eeldatavalt hõlmatud sellise eespool nimetatud käitaja, lennuettevõtja või üksuse julgestusprogrammiga, kes vastutab nende meetmete ja toimingute eest, välja arvatud juhul, kui väline teenuseosutaja on ise reguleeritud või tunnustatud üksus toimingute puhul, mida ta teostab, ning on seega kohustatud välja töötama oma julgestusprogrammi.

Kõnealune soovitus on muudetud õiguslikult siduvaks standardiks. Selle ettepaneku eesmärk on tagada, et välised teenuseosutajad on vastavuses riigi lennundusjulgestuseeskirjadega, et kõrvaldada siseoht, mis võib tuleneda välistelt teenuseosutajatelt.

3.4.9 Iga osalisriik tagab, et iga riikliku tsiviillennundusjulgestuse programmi asjakohaste elementide rakendamise eest vastutav üksus kontrollib korrapäraselt, kas välistele teenuseosutajatele antud julgestusmeetmete rakendamine on kooskõlas üksuse julgestusprogrammiga.

3.4.9 Soovitus. – Iga osalisriik peaks tagama, et iga riikliku tsiviillennundusjulgestuse programmi asjakohaste elementide rakendamise eest vastutav üksus kontrollib korrapäraselt, kas välistele teenuseosutajatele antud julgestusmeetmete rakendamine on kooskõlas üksuse julgestusprogrammiga.

Selle ettepaneku eesmärk on selgitada, kellele ja millal tuleks taustakontrolle teha ning mida tuleks teha siis, kui mis tahes taustakontrolli käigus on isik osutunud ebasobivaks. Eelkõige nähakse nüüd standardiga ette vajadus korduvate taustakontrollide järele ja vajalikud meetmed, kui leitakse, et isik ei sobi taustakontrolli tõttu täitma asjakohaseid funktsioone. Tuleb silmas pidada, et viide valikumenetlusele on inkorporeeritud punkti 3.4.2.

a) isikute suhtes, kes viivad läbi julgestuskontrolle, isikute suhtes, kellel on saatjata juurdepääs julgestuspiirangualadele, ja isikute suhtes, kellel on juurdepääs tundlikule lennundusjulgestusteabele, viiakse enne tööle asumist või sellistele aladele või teabele juurdepääsu saamist lõpule taustakontrollid;

Kõnealune standard on esitatud ELi õigusaktides, täpsemalt määruse (EÜ) nr 300/2008 artiklites 10.1, 12.1, 13.1 ja 14.1 ning komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/1998 lisa punktides 1.0.1, 3.0.1, 4.0.1, 5.0.1, 6.0.1, 7.0, 8.0.1, 9.0.1, 11.0.1 ja 12.0.1. Täiendavad sätted on esitatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/1998 lisa punktides 6.3.1.1, 6.3.1.2 (a), 6.4.1.2, 6.6.1.1 (c), 6.8.5.1 (a), 6-E, 8.1.3.2 (a), 8.1.4.1, 8.1.4.2, 8.1.4.3, 8.1.4.5, 8.1.4.6, 8.1.5.2, 9.1.3.1, 9.1.3.2, 9.1.3.3, 9.1.3.5, 9.1.3.6 ja 9.1.4.2.

10)Soovituse 4.1.2 muutmine standardiks

Algtekst:

4.1.2 Soovitus. Iga osalisriik peaks edendama pisteliste ja ettearvamatute julgestusmeetmete kasutamist. Ettearvamatus võib kaasa aidata julgestusmeetmete hoiatavale mõjule.

Uus tekst:

4.1.2 Iga osalisriik tagab julgestusmeetmete rakendamisel vastavalt vajadusele pistelisuse ja ettearvamatuse.

Soovitus 4.1.2 pistelisuse ja ettearvamatuse kohta on muudetud õiguslikult siduvaks standardiks. Uue standardi 4.1.2 julgestuseesmärk on suurendada kaitset insaiderite eest, mis on kooskõlas Euroopa Liidu poliitikaga järgmistes valdkondades:

–muude isikute kui reisijate ja nendega kaasas olevate esemete läbivaatus;

–sõidukite läbivaatus;

–järelevalve ja patrullid nii avatud alal kui ka lennualal / julgestuspiirangualal ning nendega seotud meetmed;

–varude läbivaatus.

Seda põhimõtet on kajastatud ELi õigusaktides, täpsemalt komisjoni rakendusotsuse C(2015) 8005 lisa punktides 1.3.1, 1.4.1, 1.4.2, 8.1.6 ja 9.1.5.

11)4.2.3 Juurdepääsu kontrolliga seotud meetmed

Algtekst:

4.2.3 Iga osalisriik tagab, et identifitseerimissüsteemid on loodud ja neid kasutatakse isikute ja sõidukite puhul selleks, et takistada loata juurdepääsu lennualadele ja julgestuspiirangualadele. Isikusamasust kontrollitakse määratud kontrollpunktides enne juurdepääsu võimaldamist lennualadele ja julgestuspiirangualadele.

Uus tekst:

4.2.3 Iga osalisriik tagab, et identifitseerimissüsteemid on loodud ja neid kasutatakse isikute ja sõidukite puhul selleks, et takistada loata juurdepääsu lennualadele ja julgestuspiirangualadele. Juurdepääs võimaldatakse ainult neile, kellel on operatiivne vajadus või muud õigustatud põhjused seal viibida. Isikusamasust ja luba kontrollitakse määratud kontrollpunktides enne juurdepääsu võimaldamist lennualadele ja julgestuspiirangualadele.

Standardi 4.2.3 („Juurdepääsu kontrolliga seotud meetmed“) eesmärk on karmistada meetmeid, mis on seotud julgestuspiirangualadele juurdepääsu kontrolliga, kehtestades piirangu, mis võimaldab juurdepääsu ainult operatiivse vajadusega või muu õigustatud põhjusega isikutele, kes seal peavad olema, ning laiendada kontrolli ulatust juurdepääsupunktides, et koos isikusamasusega tehtaks kindlaks ka loa olemasolu.

Kooskõlas ELi õigusaktidega võib isikute ja sõidukite juurdepääsu julgestuspiirangualadele lubada vaid juhul, kui neil on selleks õigustatud põhjused. Lennujaama läbipääsulubasid kontrollitakse enne, kui isikule võimaldatakse juurdepääs, et tagada loa kehtivus ning loa omaja isikusamasus. Sõiduki läbipääsulubasid kontrollitakse enne, kui sõidukile võimaldatakse juurdepääs, et tagada loa kehtivus ning selle vastavus sõidukile. ELi õigusaktides on seda kajastatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/1998 lisa punktides 1.2.2.1, 1.2.2.4, 1.2.2.5, 1.2.2.6 ja 1.2.6.1.

12)Standardit 4.2.6 („Muude isikute kui reisijate 100% läbivaatus“)