ET Euroopa Liidu Teataja C 380/1

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE

Euroopa Liidu 2015. aasta raamatupidamise koondaruanne

(2016/C 380/01)

SISUKORD

FINANTSARUANDE PÕHJENDUS JA ANALÜÜS 2

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON 25

KONSOLIDEERITUD FINANTSARUANDED JA NENDE LISAD 26

BILANSS 27

TULEMIARUANNE 28

RAHAVOOGUDE ARUANNE 29

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 30

RAAMATUPIDAMISARUANDE LISAD 31

EELARVE TÄITMISE KOONDARUANNE JA SELLE LISAD 100

FINANTSARUANDE PÕHJENDUS JA ANALÜÜS

EELARVEAASTA 2015

Tuleb märkida, et arvude miljonitesse eurodesse ümardamise tõttu võib mõnedes järgnevates tabelites esitatud finantsandmete liitmisel saadav summa erineda tabelis esitatud kogusummast.

1. ELi institutsionaalne juhtimine ja tegevus

EL tugineb õigusriigi põhimõttele. See tähendab, et ELi kogu tegevus tugineb aluslepingutele, mille on vabatahtlikult ja demokraatlikult heaks kiitnud kõik ELi liikmesriigid. ELil on ainulaadsed institutsioonid:

— Euroopa kodanikud valivad otse Euroopa Parlamendi liikmeid (edaspidi „parlament“);

— ELi üldised prioriteedid määrab kindlaks Euroopa Ülemkogu, mis koosneb liikmesriikide ja ELi juhtidest;

— Liikmesriikide valitsused on esindatud Euroopa Liidu Nõukogus (edaspidi „nõukogu“);

— Euroopa Liidu kui terviku huve esindab Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“), mille presidendi valib Euroopa Parlament, mille liikmed esitatavad ametisse nimetamiseks liikmesriikide valitsused kokkuleppel äsjavalitud presidendiga ja millele annab hääletuse teel oma heakskiidu parlament.

ELil on omaenda õiguskord, mis on eraldiseisev rahvusvahelisest õigusest ja mis kuulub lahutamatu osana liikmesriikide õigussüsteemidesse. ELi õiguskorral on omad õigusallikad. Kuna need allikad on oma laadilt üsna erinevad, tuli nad omavahel seada hierarhiasse. Hierarhia tipus on esmased õigusaktid – Euroopa Liidu leping, Euroopa Liidu toimimise leping, Euroopa Liidu põhiõiguste harta ning muud lepingud ja protokollid. Esmastele õigusaktidele järgnevad ELi sõlmitud rahvusvahelised lepingud, õiguse üldpõhimõtted ja aluslepingutel põhinevad teisesed õigusaktid.

ELi juhtivad organisatsioonid on ELi institutsioonid, ametid ja muud ELi asutused, mis on loetletud finantsaruande lisade punktis 9. Peamised institutsioonid, kelle ülesanne on töötada välja poliitika ja võtta vastu otsused, on Euroopa Parlament, Euroopa Ülemkogu, nõukogu ja komisjon.

2. ELi peamised poliitilised eesmärgid

Komisjon tegi 3. märtsil 2010 ettepaneku strateegia „Euroopa 2020“ kohta, mis on 10 aastane strateegia Euroopa Liidu majanduse elavdamiseks. Selle sihiks on arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv koos riikide ja Euroopa poliitika tõhusama koordineerimisega. Kokku on lepitud reas ELi peamistes eesmärkides, mis tuleb saavutada 2020. aasta lõpuks. Need eesmärgid hõlmavad tööhõivet, teadus- ja arendustegevust, kliimat/energeetikat, haridust, sotsiaalset kaasamist ning vaesuse vähendamist. Väike osa ELi tasandi eesmärke muudetakse igas ELi riigis vastavalt konkreetsele olukorrale ja asjaoludele riiklikeks eesmärkideks.

Euroopa on kindlaks määranud uued meetmevaldkonnad, mis suudavad hoogustada majanduskasvu ja töökohtade loomist. Neile valdkondadele on suunatud seitse juhtalgatust:

— Euroopa digitaalne tegevuskava;

— Innovaatiline liit;

— Noorte liikuvus;

— Ressursitõhus Euroopa;

— Üleilmastumise ajastu uus tööstuspoliitika;

— Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava; ning

— Euroopa vaesusevastase võitluse platvorm.

Iga algatuse raames peavad nii ELi kui ka riiklikud ametiasutused kooskõlastama oma jõupingutusi nii, et need püüdlused toetaksid üksteist.

2014. aasta novembris ametisse asunud komisjon on määratlenud järgmised 10 algatust (kuni 2019. aastani), mis kujutavad Euroopa 2020. aasta strateegia jätku. Need algatused on järgmised.

— Uus hoog töökohtade loomisele ning majanduskasvu ja investeeringute edendamisele ELi peamine algatus selles rubriigis on koos Euroopa Investeerimispanga grupiga käivitatud Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (edaspidi „EFSI“). See on mõeldud ELi praegusest investeerimislõhest ülesaamiseks, kasutades erainvesteeringuid strateegilisteks investeeringuteks sellistes olulistes valdkondades nagu taristu, haridus, teadustöö ja innovatsioon, aga ka väikeettevõtjate riskifinantseerimine. Eeldatakse, et liikmesriikide, riiklike tugipankade ja erainvestorite täiendav rahastamine toob ELi kokku 315 miljardi euro eest investeeringuid.

— Vastupidav energialiit ja tulevikku suunatud kliimamuutuste poliitika EL on olnud pikka aega pühendunud rahvusvahelistele jõupingutustele võitluses kliimamuutuse vastu ja tundnud kohustust olla eeskujuks kindla poliitika kujundamisega oma territooriumil. Euroopa kliimamuutuste programmi kaudu on Euroopa tasandil algatatud igakülgne poliitikameetmete pakett kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks. EL on seadnud endale kasvuhoonegaaside heitkoguste järkjärgulise vähendamise eesmärgid kuni 2050. aastani. Olulised kliima- ja energiaeesmärgid on määratletud 2020. aasta kliima- ja energiapaketis ning kliima- ja energiaraamistikus 2030. Nimetatud eesmärgid on määratletud selliselt, et EL läheks üle vähese CO2-heitega majandusele, nagu on kirjeldatud 2050. aasta vähese CO2-heitega majanduse edenemiskavas. EL seirab oma edusamme heitkoguste vähendamisel regulaarse järelevalve ja aruandluse kaudu. EL on olnud esirinnas rahvusvaheliste jõupingutuste alal ülemaailmse kliimaleppe saavutamiseks. Kuna Kyoto protokolliga ühinenud riikide arv oli piiratud ja Kopenhaagenis ei jõutud 2009. aastal kokkuleppele, on EL loonud laiapõhjalise koalitsiooni kõrgete eesmärkidega arenenud riikidest ja arengumaadest, tänu kellele lõppes 2015. aasta detsembri Pariisi kliimakonverentsi edukalt. Nimetatud konverentsil võtsid 195 riiki vastu esimese üldise ja õiguslikult siduva ülemaailmse kliimaleppe. EL oli esimene suurtest majandustest, kes esitas 2015. aasta märtsis oma ettepanekud kavandatava kokkuleppe jaoks. Juba praegu astub liit samme, et vähendada 2030. aastaks heitkoguseid vähemalt 40 %.

— Uus rändepoliitika Ränne on olnud üks praeguse komisjoni poliitilistest prioriteetidest. Euroopa rände tegevuskava peamine eesmärk on käsitleda rände küsimust igakülgselt. Nimetatud tegevuskava esimeses osas on määratletud kiireloomulised meetmed, mille abil hoida ära uusi inimtragöödiaid ja tugevdada hädaolukordade lahendamise mehhanisme. Selleks tugevdatakse kohalolu merel, et päästa elusid, võideldakse kuritegelike inimkaubanduse võrgustikega, reageeritakse suurtele Euroopa Liitu saabuvatele rändevoogudele ning kasutatakse Euroopa Liidu operatiiv- ja finantsvahendeid liidu välispiiridel asuvate liikmesriikide aitamiseks. Esimese sammuna eraldas komisjon 2015. aastal paranduseelarvete kaudu täiendavaid vahendeid – vt 6. jagu. Peale selle tuleb määratleda uus pikaajaline rändepoliitika, mis tugineb neljale sambale: 1) ebaseadusliku rände stiimulite vähendamine; 2) elude säästmine ja välispiiride kindlustamine; 3) tugev ühtne varjupaigapoliitika ja 4) uus seadusliku rände poliitika.

— Süvendatud ja õiglasem siseturg Ühtne turg on üks Euroopa suurimatest saavutustest ja suureneva globaliseerumise tingimustes üks suurimaid eeliseid. See on ELi majanduse tugevdamise ja õiglasemaks muutmise vahend. Inimeste, kaupade ja kapitali vabama liikumise lubamine avab kodanikele, töötajatele, ettevõtjatele ja tarbijaile uued võimalused, luues töökohti ja majanduskasvu, mida Euroopa kiires korras vajab. Integreeritumad ja sügavamad kapitaliturud suunavad rohkem rahastust äriühingutesse, eelkõige VKEdesse, ja taristuprojektidesse. Töötajate liikumisvõimalused on paremad ja nad saavad vabamalt liikuda sinna, kus nende oskusi vajatakse. Võitlus maksudest kõrvalehoidumise ja maksupettuste vastu tagab, et kõik annavad oma õiglase panuse.

— Digitaalse ühtse turu pake Internet ja digitaaltehnoloogia muudavad maailma. Internetis olevate tõkete tõttu jäävad kodanikud ilma kaupadest ja teenustest, piiratud on internetiettevõtjate ja idufirmade võimalused ning ettevõtjad ja valitsused ei saa digitaalsetest vahenditest täit kasu. Seega on vaja kohandada ELi ühtset turgu digitaalajastu vajadustele – kõrvaldada regulatiivsed müürid ja rajada 28 riigi turgude aesmel üksainus. See võib anda ELi majandusele täiendavalt 415 miljardit eurot aastas ja luua sadu tuhandeid uusi töökohti.

— Õigusruum ja põhiõigused EL ei ole üksnes kaupade ja teenuste ühisturg. Eurooplaste ühised väärtused on pandud kirja ELi aluslepingutes ja põhiõiguste hartas. EL ei tohi neid väärtusi võitluses terrorismi, inimkaubanduse, salakaubanduse ja küberkuritegevuse vastu kunagi silmist lasta. See peab muutma kergemaks nende eurooplaste elu, kes õpivad, töötavad või abielluvad muudes liikmesriikides. Üks peamisi eesmärke on seega ehitada sillad erinevate liikmesriikide õigussüsteemide vahele. Piirideta ja ühtlane Euroopa õigusruum tagab kodanikele kindlad õigused kogu kontinendil.

— Tugevam tegija rahvusvahelisel tasandil EL vajab tugevat ühist välispoliitikat, et reageerida tulemuslikult üleilmsetele probleemidele, sh kriisidele naaberriikides, levitada oma väärtusi ning anda oma panus rahusse ja heaollu kogu maailmas.

— ELi ja USA tasakaalustatud kaubandusleping EL peab USAga läbirääkimisi ambitsioonika ja tasakaalustatud kaubandus- ja investeerimiskokkuleppe sõlmimiseks. Atlandi-ülene kaubandus- ja investeerimispartnerlus loob nii suurtele kui ka väikestele ettevõtjatele uusi kauplemis- ja investeerimisvõimalusi ning uusi töökohti. Tarbijatele langetab see hindu ja laiendab valikut, hoides samal ajal aus ELi tarbijakaitsenorme, sotsiaalseid õigusi ja keskkonnakaitse eeskirju. Samuti suurendab see Euroopa mõju maailmas, vormides üleilmset kaubandust, levitades tema väärtusi ja tuues rohkem investeeringuid.

— Demokraatlike muutuste liit 2014. aastal pidid ELi liikmesriigid, pakkudes välja kandidaadi Euroopa Komisjoni presidendiks, võtma esmakordselt arvesse valimiste tulemusi. Ehkki see oli oluline samm, oli see vaid esimene paljudest ELi demokraatlikumaks muutmisel ja tema lähendamisel kodanikele. Eurooplastel on õigus teada, kellega komisjoni volinikud ja töötajad, Euroopa Parlamendi liikmed ning nõukogu esindajad õigusloome protsessi käigus kohtuvad. Komisjon on pühendunud uute suhete loomisele Euroopa Parlamendiga, samuti tihedamale koostööle liikmesriikide parlamentidega.

— Majandus- ja rahaliidu tihendamine: jõupingutuste jätkamine majandusliku stabiilsuse edendamiseks ja investorite Euroopasse meelitamiseks Komisjoni töö majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimisel tugineb viie juhi aruandel, milles nimetati neli valdkonda, mis vajavad täiendavat tööd. Viie juhi aruande koostamiseks peeti arvukalt konsultatsioone liikmesriikide, asjaomaste ELi institutsioonide ja viie juhi vahel.

3. ELi eelarve alates väljatöötamisest kuni selle täitmisele heakskiidu andmiseni

3.1. Eelarve ja rahastamine

Mitmeaastane finantsraamistik vormib ELi poliitilised eesmärgid ja sätestab ELi kulude iga-aastased maksimaalsed summad (ülemmäärad) tervikuna ja peamiste kulukategooriate (rubriikide) kaupa. Kõigi rubriikide ülemmäärade summa moodustab kõigi kulukohustuste assigneeringute ülemmäära. ELi eelarvest rahastatakse erinevaid poliitikavaldkondi ja programme kogu Euroopa Liidus. Komisjon teostab iga valdkonna konkreetseid programme, tegevust ja projekte vastavalt parlamendi ja nõukogu poolt mitmeaastases finantsraamistikus seatud prioriteetidele. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 314 koostab eelarve komisjon ning selle võtavad vastu Euroopa Parlament ja nõukogu tavaliselt iga aasta detsembri keskel. Eelarve tasakaalu põhimõtte kohaselt peavad eelarveaasta tulud ja kulud (maksete assigneeringud) olema tasakaalus.

Kaks peamist ELi rahastamisallikat on tulu omavahenditest ja mitmesugused tulud. Omavahendid võib jagada traditsioonilisteks omavahenditeks (näiteks tollimaks), käibemaksupõhisteks omavahenditeks ja kogurahvatulul põhinevateks omavahenditeks. Mitmesugused ELi tegevusest saadavad tulud (näiteks konkurentsitrahvid) moodustavad tavaliselt alla 10 % kogutulust. ELi rahastamise ülekaalukalt suurim allikas on tulu omavahenditest, mis koguneb ELile eelarve rahastamiseks automaatselt, ilma et selleks oleks vaja täiendavat riiklike ametiasutuste otsust. Eelarve rahastamiseks vajamineva omavahendite kogusumma määrab kogukulu, millest on lahutatud mitmesugused tulud. Omavahendite kogusumma ei tohi ületada 1,23 % ELi kogurahvatulust.

Põhimõtteliselt ei ole ELil lubatud oma eelarve rahastamiseks võtta laenu kapitaliturult ega finantsasutustelt.

3.2. ELi eelarve täitmise ja eelarvest väljamaksete tegemise kord

Peamised põhitegevuskulud

ELi põhitegevuskulud katavad mitmeaastase finantsraamistiku erinevaid rubriike ja esinevad erinevas vormis olenevalt sellest, kuidas raha välja makstakse ja millist eelarve täitmise viisi kasutatakse. Alates 2014. aasta aruandest liigitab komisjon oma kulud järgmiselt.

Otsene eelarve täitmine: seda eelarve täitmise viisi kasutatakse juhul, kui eelarvet täidavad otseselt komisjoni talitused.

Kaudne eelarve täitmine: seda eelarve täitmise viisi kasutatakse juhul, kui komisjon teeb eelarve täitmise ülesandeks ELi või liikmesriikide õiguse alusel tegutsevatele ametiasutustele, näiteks ELi ametitele.

Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega: selle eelarve täitmise viisi korral delegeeritakse eelarve täitmine liikmesriikidele. Sellesse rühma kuulub 80 % kuludest ja seda kasutatakse näiteks põllumajanduskulude ja struktuurimeetmete puhul.

Finantsjuhtimises osalejad komisjonis

Volinike kolleegiumil lasub kollektiivne poliitiline vastutus, kuid praktikas ei kasuta ta talle pandud eelarve täitmise volitusi ise, vaid delegeerib need ülesanded igal aastal konkreetsetele avalikele teenistujatele, kes on tema ees aruandekohustuslikud vastavalt finantsmäärusele ja personalieeskirjadele. Neid töötajaid, kelleks üldiselt on peadirektorid ja talituste juhid, nimetatakse volitatud eelarvevahendite käsutajateks. Nemad omakorda võivad eelarve täitmise ülesandeid delegeerida edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatele.

Eelarvevahendite käsutajad vastutavad kogu haldusprotsessi eest, alates selle kindlaksmääramisest, mida tuleb institutsiooni poolt seatud poliitikavaldkondade eesmärkide saavutamiseks teha, kuni algatatud tegevuse haldamiseni nii tegevuslikust kui ka eelarve seisukohast. Igalt eelarvevahendite käsutajalt nõutakse aasta tegevusaruande koostamist tema vastutusalasse kuuluva tegevuse kohta. Selles annab ta aru poliitika elluviimise tulemustest ja sellest, kas ta saab piisava kindlusega kinnitada, et tema aruandes kirjeldatud tegevuse jaoks eraldatud vahendeid on kasutatud sihtotstarbeliselt ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt ning et kehtestatud kontrollimenetlused pakuvad vajalikke tagatisi aruande aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Vastavalt finantsmääruse artiklile 66 võtab komisjon vastu üksikuid aasta tegevusaruandeid hõlmava koondaruande, millega komisjon võtab endale üldise poliitilise vastutuse ELi eelarve täitmise eest kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 317. Koondaruanne esitatakse parlamendile ja nõukogule. Käesolev aruanne ja aasta tegevusaruanne on kättesaadavad aadressil http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_et.htm.

Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 318 esitab komisjon oma programmide tulemuste hindamisaruande, mis põhineb eelarvevahendite käsutajate aasta tegevusaruannetel. Alates 2015. eelarveaastast on kooondaruanne ja hindamisaruanne ühendatud ning teave esitatakse uues aruandes „Eelarve haldamise ja tulemuslikkuse aastaaruanne“.

Peaarvepidaja teeb makseid ja täidab eelarvevahendite käsutajate koostatud sissenõudekorraldusi ning vastutab sularahahalduse eest. Samuti vastutab ta raamatupidamiseeskirjade ja -meetodite kehtestamise, raamatupidamissüsteemide kinnitamise, raamatupidamisarvestuse pidamise ning institutsiooni raamatupidamise aastaaruande koostamise eest. Peaarvepidajal tuleb ka anda raamatupidamise aastaaruandele allkiri deklareerimaks, et see annab õiglase ülevaate Euroopa Liidu finantsseisundi, tegevuse tulemuste ja rahavoogude kõigist olulistest tahkudest.

3.3. Finantsaruandlus ja aruandekohustus

ELi konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandes esitatakse finantsteave ELi institutsioonide, ametite ja muude asutuste kohta tekkepõhise raamatupidamise ja eelarve seisukohast. See aruanne ei sisalda liikmesriikide raamatupidamise aastaaruandeid.

Raamatupidamise aastaaruanne koosneb kahest eraldiseisvast, kuid omavahel seotud osast:

a) finantsaruanne ning

b) eelarve täitmise aruanne, mis annab üksikasjaliku ülevaate eelarve täitmisest.

Komisjoni peaarvepidaja ülesanne on koostada ELi konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ja tagada, et need annavad ELi finantsseisundi, tegevuse tulemuste ja rahavoogude olulistest tahkudest õiglase ülevaate.

Lisaks eespool nimetatud aastaaruannetele koostatakse ka valdkondlikke eriaruandeid näiteks eelarvehalduse ja finantsjuhtimise, finantsinstrumentide, antud tagatiste ja finantskorrektsioonide kohta.

Komisjoni aruandlus ja aruandekohustus

3.4. Auditeerimine ja eelarve täitmisele heakskiidu andmine

Auditeerimine

ELi raamatupidamise aastaaruannet ja vahendite haldamist auditeerib tema välisaudiitorina tegutsev Euroopa Kontrollikoda (edaspidi „kontrollikoda“), kes oma tegevuse käigus koostab ning esitab nõukogule ja parlamendile järgmise:

1) aastaaruanne üldeelarvest rahastatava tegevuse kohta, milles on esitatud kontrollikoja tähelepanekud raamatupidamise aastaaruande ja selle aluseks olevate tehingute kohta;

2) kontrollikoja audititele tuginev ja aastaaruandes kinnitava avalduse vormis esitatud arvamus, millega kinnitatakse i) raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja ii) maksustatavatelt isikutelt kogutud tulude ja lõplikele makse saajatele tehtud maksetega seotud, raamatupidamise aastaaruande aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust ning

3) eriaruanded, milles esitatakse konkreetsete valdkondade auditite käigus tehtud auditileiud.

Eelarve täitmisele heakskiidu andmine

Eelarvetsükli viimane etapp on asjaomase eelarveaasta eelarve täitmisele heakskiidu andmine. Eelarve täitmisele heakskiidu andmine kujutab endast eelarve täitmise väliskontrolli poliitilist aspekti. See on otsus, millega parlament vabastab nõukogu soovituse põhjal komisjoni (ja teised ELi asutused) vastutusest asjaomase eelarve haldamisel ning mis tähistab asjaomase eelarve käsitlemise lõppu. Parlament on ELi eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutav institutsioon. See tähendab, et pärast raamatupidamise aastaaruande auditeerimist ja lõplikku viimistlemist tuleb nõukogul soovitada ja seejärel parlamendil otsustada, kas anda heakskiit eelarve täitmisele komisjoni ja teiste ELi eelarvet täitvate ELi asutuste poolt asjaomasel eelarveaastal. Kõnealune otsus põhineb raamatupidamise aastaaruande läbivaatamisel, komisjoni aastaaruandel eelarve haldamise ja täitmise kohta (varem koondaruanne ja iga-aastane hindamisaruanne), kontrollikoja aastaaruandel, auditiarvamusel ja eriaruannetel ning komisjoni vastustel talle esitatud küsimustele ja täiendava teabe taotlustele.

Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlusel võib olla kolm tulemust: heakskiidu andmine, selle edasilükkamine või heakskiidu andmisest keeldumine. Parlamendi iga-aastase eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse juurde kuulub tingimata see, et kuulatakse ära volinike vastused parlamendi eelarvekontrollikomisjoni liikmete küsimustele nende poliitikavaldkondade kohta. Lõpliku eelarve täitmisele heakskiidu andmise aruande, sealhulgas konkreetsed soovitused komisjonile meetmete võtmiseks, võtab vastu Euroopa Parlamendi täiskogu. Eelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitlevad nõukogu soovitused võtab vastu majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu. Parlamendi eelarve täitmisele heakskiidu andmise aruanne ja nõukogu soovituse põhjal esitatakse igal aastal järelmeetmete aruanne, milles komisjon esitab ülevaate konkreetsetest meetmetest, mida ta on võtnud soovituste rakendamiseks.

4. ELi konsolideeritud finantsaruanded: finantsseisund 2015. aastal

4.1. Tulud

Suurema osa ELi institutsioonide ja asutuste tuludest moodustavad tulud mittekaubanduslikest tehingutest. Järgneval joonisel on antud ülevaade peamistest tulukategooriatest.

Mittekaubanduslike tehingute tulude muutumine viie aasta jooksul (miljonites eurodes)

2014. aasta kogurahvatulu põhised omavahendid sisaldasid kogurahvatulu olulist muutmist. Muudatused hõlmasid ajavahemikku alates 2002. aastast. Seetõttu oli maksete korrektsioon enneolematult suur ja ulatus kõigi ELi liikmesriikide peale kokku peaaegu 10 miljardi euroni. See selgitab suuremat osa vähenemisest 2015. aastal võrreldes eelnenud aastaga.

Kulude sissenõudmine hõlmab komisjoni väljastatud sissenõudekorraldusi, mis on ära makstud või tasaarvutatud järgmistest maksetest, mis on kirjendatud komisjoni raamatupidamissüsteemis ja millega nõutakse sisse ELi eelarvest varem väljamakstud kulusid.

4.2. Kulud

Kulud olid võrreldes eelnenud aastaga väiksemad – 155,9 miljardit eurot (2014. aastal 165,3 miljard eurot). Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi puhul täheldati kulude 4,6 miljardi euro suurust vähenemist, mille põhjustas programmitöö perioodi 2014–2020 aeglane algus. Euroopa Sotsiaalfondi kulud vähenesid 2,8 miljardit eurot, kuna mitmeaastane finantsraamistiku 2007–2013 perioodil esitati vähem kulunõudeid.

Peamised kuluartiklid (112,4 miljardit eurot) olid ülekandemaksed eelarve täitmise raames koostöös liikmesriikidega. Peamised fondid on Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF), Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ja muud maaelu arengu vahendid, Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Ühtekuuluvusfond ja Euroopa Sotsiaalfond (ESF). Need moodustasid 2015. aastal peaaegu 71 % kõigist kuludest.

Eelarve otsese täitmise raames tehtud kulutused koosnevad peamiselt komisjoni, rakendusametite ja – alates 2015. aastast – usaldusfondide poolsest eelarve täitmisest. Eelarve otsese täitmise alla kuuluvad ka kõigi ELi institutsioonide ja ametite halduskulud. Eelarvet täidavad otseselt ELi asutused, ELi ametid, kolmandad riigid, rahvusvahelised organisatsioonid ja muud üksused. Eelarve otsese ja kaudse täitmise raames tehtud kulutused moodustasid kõigist kuludest umbes 14 % (22 miljardit eurot).

EL kajastab ka tuleviku maksekohustusi kuludena, mida ei ole veel kantud kassapõhisesse eelarve raamatupidamisarvestusse. Need on kajastatud konkreetselt kreditoorse võlgnevuse, põllumajanduse ja maaelu arengu kumuleerunud kulude, samuti volinike, Euroopa Parlamendi liikmete ja töötajate kogunenud pensioniõigustega seotud pensionid ja muude töötajahüvitiste kohustuste all ning nende tõttu on eelarveaasta tulem negatiivne (nimetatud makseid rahastatakse tulevastest eelarvetest ja need ei kajastu veel tuludes).

4.3. Eelarveaasta tulem

Eelarveaasta tulem (s.o puudujääk) –13 033 miljonit eurot jäi eelnenud aastaga sarnasele tasemele.

4.4. Varad

ELi konsolideeritud bilansis on 154 miljardi euro eest varasid

Bilansi aktiva poole olulisimad punktid on finantsvara (laenud, müügivalmis finantsvarad, raha) ja eelmaksete summad, mis moodustavad peaaegu 83 % ELi varadest. Laenude summa vähenes 1,6 miljardit eurot 57 miljardile eurole, samal ajal kui ELi eelarvest (eelarvevahendid) rahastatavad müügivalmis finantsvarad suurenesid umbes 460 miljoni euro võrra. Aktiva poolel kajastatud kinnisvara ja seadmed on programmi „Copernicus“ vara (1,7 miljardit eurot) ja Galileo ehitamisel olev vara (2,1 miljardit eurot).

Varasematel aastatel on ELi institutsioonid ja asutused suutnud eelarveaasta lõpu seisuga hoida raha ja raha ekvivalentidena hoitavad summad madalal tasemel. Suur, 21,7 miljardi euro suurune sularahajääk 31. detsembril 2015 oli tingitud peamiselt

— 2014. aasta kogurahvatulu ja käibemaksu jääkide (5,4 miljardit eurot) hilinenud maksmisest, mis toimus kogu 2015. aasta jooksul, kusjuures väga suur osa tasuti 2015. aasta septembris. Liikmesriikide käibemaksul ja kogurahvatulul põhineva panuse suhtes ELi eelarvesse kohaldatakse iga-aastast kohandust, mis tehakse igal aastal detsembri esimesel tööpäeval. 2014. aasta kohandus sisaldas kogurahvatulu olulist muutmist, mis ulatus tagasi 2002. aastani, moodustades ELi kõigi liikmesriikide peale kokku enneolematud 9,5 miljardit eurot;

— 2015. aasta kogurahvatulu ja käibemaksu jäägist (1,4 miljardit eurot);

— kahe liikmesriigi ettemakstud 2016. aasta kogurahvatulust (0,7 miljardit eurot);

— trahvidest ja muudest tuludest (1,5 miljardit eurot).

Vastavalt omavahendite määrusele sai need jäägid liikmesriikidele tagastada alles 2016. aastal paranduseelarve kaudu.

Eelmaksed

Tuleb märkida, et mitmeaastase finantsraamistiku etapp mõjutab eelmaksete määra oluliselt – näiteks mitmeaastase finantsraamistiku algjärgus tehakse tavaliselt liikmesriikidele suuri ettemakseid ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas. Komisjon teeb kõik endast oleneva, et eelmaksed püsiksid sobival tasemel. Oluline on leida tasakaal projektide piisava rahastamise tagamise ja kulude õigeaegse kajastamise vahel.

Eelmakse kogusumma (ilma muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid ja makseid usaldusfondidesse arvesse võtmata) ELi bilansis on 40 miljardit eurot (2014. aastal 45 miljardit eurot), mis on peaaegu täielikult seotud komisjoni tegevusega. Umbes 70 % komisjoni eelmaksete summast on seotud eelarve täitmisega koostöös liikmesriikidega, mis tähendab, et eelarve täitmine on delegeeritud liikmesriikidele ja komisjon teostab selle üle järelevalvet.

Komisjoni eelmaksed iga eelarve täitmise viisi puhul

Kõige märkimisväärsem eelmakse summa koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise puhul on seotud Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondiga.

Pikaajalised eelmaksed on suurenenud seoses uue mitmeaastase finantsraamistikuga 12,6 miljardit eurot, kuid lühiajalised eelmaksed vähenesid 17,7 miljardit eurot. Pikaajaliste eelmaksete suurenemine on tingitud peamiselt uutest eelmaksetest, mis 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku kohaselt tehakse koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames (kokku 10 miljardit eurot, millest 7 miljardit eurot ühtekuuluvuspoliitika jaoks). Lühiajaliste eelmaksete vähenemine on samuti tingitud peamiselt eelarve täitmisest koostöös liikmesriikidega – kuna mitmeaastane finantsraamistik 2007–2013 on lõpuleviimise etapis, siis asjaomased eelmaksed järk-järgult vähenevad.

Rahastamisvahendid eelarve otsese ja kaudse täitmise puhul

ELi aastaaruandes kajastatakse rahastamisvahenditena järgmist:

— eelarvest antud laenud;

— laenatud vahenditest antud laenud;

— omakapitaliinstrumendid;

— tagatisvahendid ning

— tagatisfondid: välistele üksustele (peamiselt EIP grupile) antud garantiid investeeringutele, mis ei ole tehtud ELi eelarvest.

Eelarve otsese ja kaudse täitmise raames ELi eelarvest rahastatavate rahastamisvahendite olulisus ja maht suureneb aastast aastasse. Sellise lähenemisviisi põhimõte seisneb selles, et kui eelarve täitmise tavapärasest meetodi puhul antakse toetusi ja subsiidiume, siis antud juhul on rahalisel toetusel võimendav mõju, mille tõttu saab lõplik makse saaja rohkem kui ühe euro iga ELi eelarvest rahastamisvahendite kaudu kulutatud euro kohta. See on ELi eelarve arukas kasutamine, mille eesmärk on suurendada olemasolevate vahendite mõju. Tagatisvahendites ja -fondides hoitavad omakapitaliinstrumendid ja investeeringud (s.o omakapitaliinstrumendid ja võlakirjad) on kajastatud ELi aastaaruandes müügivalmis finantsvarana.

Eelarveliste rahastamisvahendite müügivalmis finantsvara

Tagatisfondid

ELi loodud tagatisfondid on moodustatud konkreetseks otstarbeks ja neid rahastatakse maksetega ELi eelarvest, et pakkuda neile likviidsuspuhvrit võimalike kahjude vastu tagatud tehingutelt, mis on seotud ELi eelarvest EIP grupile antud garantiidega. Peamine 2015. aastal loodud uus tagatisfond on EFSI tagatisfond.

EFSI on algatus, mis on mõeldud EIP grupi riskivõtmisvõime suurendamiseks ja võimaldab EIP-l investeerida ELis kuni 61 miljardit eurot. EFSI ei ole rangelt võttes ei eraldi juriidiline isik ega ka investeerimisfond. EFSI riskireserv pakub EIP-le kaitset võimalike tehingukahjude eest. See koosneb 5 miljardi suurusest eraldisest EIP omakapitalist ja kuni 16 miljardi euro (ülemmäär) suurusest ELi eelarve garantiist. Eesmärk on, et liikmesriikide, riiklike tugipankade ja erainvestorite poolne täiendav rahastamine tooks ELi kokku 315 miljardi euro eest investeeringuid.

EFSI operatsioonid on suunatud taristule ja innovatsioonile (teostaja on EIP) ning VKEdele (teostaja on Euroopa Investeerimisfond). Kummalgi suunal on võlaportfell (12,25 miljardi euro suurune ELi tagatis) ja omakapitali investeeringute portfell (3,75 miljardi euro suurune ELi tagatis). Euroopa Investeerimisfond tegutseb kokkuleppel EIPga EIP garantii alusel, millel on ELi edasigarantii.

ELil ja EIP-l on EFSI raames erinevad rollid. EFSI on asutatud EIP sees, kes operatsioone (võla- ja omakapitaliinvesteeringuid) rahastab, ning laenab selleks vajalikud vahendid kapitaliturgudelt. Taristu ja innovatsiooni suunal teeb EIP investeerimisotsused sõltumatult ja haldab operatsioone kooskõlas oma eeskirjade ja menetlustega, samuti kui omaenda (riski)tehingute puhul. Et tagada EFSI raames tehtavate investeeringute püsiv keskendatus turutõrgete kõrvaldamisele, mis takistavad investeerimist ELis, ja et neil oleks õigus olla kaitstud ELi tagatisega, on loodud sihtotstarbeline juhtimisstruktuur. Sõltumatutest ekspertidest koosnev investeeringute komitee vaatab läbi kõik EIP pakutavad projektid, et teha kindlaks nende õigus ELi tagatisele. Kui tehing tunnistatakse EFSI tagatiskõlblikuks tehinguks, tehakse otsus jätkata projekti ja selle haldamist EIP tavapärase projektitsükli ja juhtimisprotsessi raames.

ELi roll on anda ELi tagatis osale võimalikest kahjudest, mis EIP võib kanda investeerides võla- ja omakapitaliinstrumentidesse. Seega EL ei sekku EFSI tehingute lõplikku valikusse ja haldamisse, ei investeeri EFSI tehingutesse ega ole otsene lepinguosaline alusvaraks olevates finantsinstrumentides. Kuna kontrollikriteeriumid ning ELi raamatupidamiseeskirjadest (ja rahvusvahelistest avaliku sektori raamatupidamise standarditest) tulenevad raamatupidamislikud nõuded konsolideerimisele ei ole täidetud, ei kajastu asjaomased varad ELi konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandes – vt konsolideeritud raamatupidamise aastaaruande lisade punkt 5.2.

ELi tagatise ülemmäär on alati 16 miljardit eurot ja ELi eelarvest tehtavate väljamaksete koondnetosumma ei tohi seda ületada. ELi tagatise väljamaksed teeks vastloodud tagatisfond, mis pakub likviidsuspuhvrit võimaliku puhaskahju (eeldatav kahju, mis ei ole kaetud eeldatava tuluga) puhuks EFSI tagatud tehingutelt. EFSI tagatisfondi rahastatakse alates 2016. aastast ELi eelarvest ja selle suurus peab kasvama 2022. aastaks järk-järgult 8 miljardi euroni, kattes nii 50 % maksimaalsest ELi tagatisest. 31. detsembril 2015 võeti kohustus toetada tagatisfondi 1 350 miljoni euroga, mis makstakse sisse aastatel 2016 (500 miljonit eurot) ja 2017 (850 miljonit eurot) ja mis sisaldub konsolideeritud raamatupidamise aastaaruande lisade punktis 5.3.1 täitmata kulukohustustena kajastatud summas.

Järgnevates tabelites antakse ülevaade finantsinstrumentidest, mida EL mitmeaastases finantsraamistikus kasutab

Miljonites eurodes Mitmeaastane finantsraamistik 2014–2020 Varad Kohustused Tagatised Omakapitaliinstrumendid: COSME – kasvuetapi omakapitalirahastu 39 (2) Programmi „Horisont 2020“ InnovFin teadusuuringute ja innovatsiooni omakapitalirahastu 108 (2) 146 (4) Tagatisvahendid: COSME laenutagamisrahastu 125 (43) (1) Tööhõive ja sotsiaalne innovatsioon 10 (3) (1) Üliõpilaste õppelaenu tagamise rahastu 16 (1) (1) Programmi „Horisont 2020“ InnovFin laenu- ja garantiiteenus 638 (97) (442) Programmi „Horisont 2020“ InnovFin VKEde tagatised 294 (22) (17) Looduskapitali rahastamisvahend 12 — Energiatõhususe vahendi erasektori poolne rahastamine 12 — 1 107 (166) (459) Kokku 1 253 (170) (459) Mitmeaastane finantsraamistik enne 2014. aastat Varad Kohustused Tagatised Laenu-/omakapitali-/tehnilise abi rahastamisvahendid: Euroopa – Vahemere piirkonna partnerluse raames toimuva majandus- ja rahandusalase koostöö rahastamisvahend (MEDA) 251 (2) Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrument (ENPI) 153 (4) 404 (6) Laenuvahendid: Laenud VKEde toetuseks 19 Omakapitaliinstrumendid: Suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteem konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi raames 413 — Euroopa tehnoloogia käivitusprogramm 1998 (ETF) 11 — Ülemaailmne energiatõhususe ja taastuvenergia fond 76 — Ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastase raamprogrammi omakapitalirahastu 192 — Marguerite’i fond 50 — Tööhõive elavdamise ja sotsiaalse kaasamise Euroopa mikrokrediidirahastu „Progress“ 71 — Euroopa Energiatõhususe Fond 128 (22) Tehnosiirde katseprojektid 1 943 (22) Tagatisvahendid: VKEde tagatissüsteem konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi raames (CIP SMEG) 108 (215) (1) TEN-T projektide laenutagamisvahend (LGTT) 238 (3) (209) Ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastane raamprogramm 23 (35) (1) Projektivõlakirjade algatus (PBI) 236 (1) (220) Euroopa mikrokrediidirahastu „Progress“ 13 (11) (1) Riskijagamisrahastu 927 (94) (845) VKEde tagatissüsteem 16 (16) (1) 1 561 (375) (1 274 ) Kokku 2 927 (403) (1 274 )





Miljonites eurodes Seotud rohkem kui ühe mitmeaastase finantsraamistikuga Varad Kohustused Tagatised Omakapitaliinstrumendid: Euroopa Kagu-Euroopa Fond 118 — Lääne-Balkani riikide ettevõtluse arengu ja innovatsiooni rahastamise vahendi juurde kuuluv ettevõtete laenufond 10 — Lääne-Balkani riikide ettevõtluse arengu ja innovatsiooni rahastamise vahendi juurde kuuluv ettevõtete innovatsioonifond 21 — Loodussäästliku Majanduskasvu Fond idapoolsetele naaberriikidele 52 — Aasia mikrorahastamisalgatuse võlafond 9 — Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika VKEde Fond (SANAD) 10 — 220 — Tagatisvahendid: Lääne-Balkani riikide ettevõtluse arengu ja innovatsiooni rahastamise vahendi juurde kuuluv tagatisvahend 20 (14) (2) 20 (14) Tagatisfondid: Välistegevuse tagatisfond 2 108 (25) (19 450 ) Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) 1 — (202) 2 109 (25) (19 652 ) Kokku 2 349 (39) (19 652 ) Kokku 6 529 (612) (21 385 )

Laenatud vahenditest antud laenud

ELile on Euroopa Liidu lepinguga antud õigus teha laenuvõtmise tehinguid, et kaasata oma spetsiifiliste volituste täitmiseks vajalikke rahalisi vahendeid. Komisjon haldab ELi nimel praegu kolme peamist programmi (makromajanduslik finantsabi (MFA), maksebilansi toetamise mehhanism ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM)), mille raames ta võib anda laenusid ja ELi laenude rahastamiseks vajalik kapital saadakse kapitaliturgudelt või finantsasutustelt. 2015. aastal taotles Iirimaa ametlikult oma esimese EFSMi laenu tagasimaksmise tähtaja pikendamist. 5 miljardi euro suurune osamakse jagati kolmeks uueks: 2, 1 ja 2 miljardit eurot, mille tagasimaksmise tähtaega on vastavalt 2023., 2029. ja 2035. aastal. 2016. jaanuaris taotles Portugal ametlikult oma esimese EFSMi laenu (mille tähtaeg oli 3. juunil 2016) tagasimaksmise tähtaja pikendamist. 4,75 miljardi euro suurune osamakse jagati kolmeks uueks: 1,5, 2,25 ja 1 miljard eurot, mille tagasimaksmise tähtaega on vastavalt 2023., 2031. ja 2036. aastal. 17. juulil 2015 anti EFSMi raames Kreekale üleminekulaenu seniks, kuni kirjutatakse alla Kreeka ja Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) vaheline laenuleping. Esimene ja ainus väljamakse toimus 20. juulil 2015 ning see maksti täies ulatuses tagasi, kui euroala liikmesriikide parlamendid ratifitseerisid lepingu ESMiga. Tagasimaksmine toimus 20. augustil 2015.

Ülevaade laenatud vahenditest antud laenudest nimiväärtuses

miljardites eurodes Maksebilansi toetamise mehhanism Euroopa finantsstabiilsusmehhanism Muud (3) KOKKU Ungari Läti Rumeenia Kokku Iirimaa Portugal Kreeka Kokku Kokku Kokku välja antud 6,5 3,1 8,4 (4) 18,0 22,5 26,0 7,2 55,7 5,1 78,8 31.12.2014 seisuga välja makstud 5,5 2,9 5,0 13,4 22,5 24,3 — 46,8 2,4 62,6 2015. aastal välja makstud — — — — 5,0 — 7,2 12,2 1,3 13,5 Kokku välja makstud 31.12.2015 seisuga 5,5 2,9 5,0 13,4 27,5 24,3 7,2 59,0 3,6 76,0 31.12.2015 seisuga tagasi makstud laenud (4,0 ) (2,2 ) (1,5 ) (7,7 ) (5,0 ) — (7,2 ) (12,2 ) (0,1 ) (20,0 ) 31.12.2015 seisuga tagasi maksmata summa 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 0 46,8 3,5 56,0

4.5. Kohustused

ELi 2015. aasta konsolideeritud bilansis on 226 miljardi euro eest kohustusi

Passiva poole neli peamist punkti on järgmised: pensionid ja muude töötajahüvitiste kohustused, võetud laenud, kreditoorne võlgnevus ja kumuleerunud kulud. Suurim muutus võrreldes 2014. aastaga on kumuleeritud kulude peaaegu 12,4 miljardi euro suurune suurenemine, mis tuleneb mitmeaastane finantsraamistiku 2014–2020 rakendamise algusest, mille raames on kulud hinnangulised, kuna liikmesriigid ei ole neid veel deklareerinud. Teine oluline muutus on kreditoorse võlgnevuse 12,5 miljardi euro suurune vähenemine ühtekuuluvuse valdkonnas liikmesriikide kuludeklaratsioonide väiksema laekumise tõttu programmitöö perioodil 2007–2013, ning seetõttu, et kulunõudeid esitati vähe seoses mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 aeglase käivitumisega, mille põhjustasid viivitused haldus- ja kontrolliasutuste määramisel liikmesriikides.

Laekunud ja kreditoorse võlgnevusena tunnustatud kulunõuded ja arved kokku

See, et kohustused ületavad varasid, ei tähenda, et ELi institutsioonid ja asutused on rahalistes raskustes. Pigem kajastab see seda, et teatavaid kohustusi rahastatakse tulevaste eelarvete kaudu. Tekkepõhise raamatupidamisarvestuse põhimõtte kohaselt kajastatakse 2015. aastal paljusid kulusid, mis tegelikult tasutakse alles 2016. aastal või hiljem, kuid neid kulusid rahastatakse tulevaste aastate eelarvest ja asjaomased tulud võetakse arvesse tulevastel perioodidel. Kõige suuremad summad on seotud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) meetmetega (mille maksed teostatakse 2016. aastal) ja töötajate hüvitistega (maksed teostatakse järgmise rohkem kui 30 aasta jooksul).

5. ELi EELARVE KAITSMINE

2015. aasta finantskorrektsioonide ja sissenõudmiste ülevaade

ELi eelarve täitmise oluline tahk on vajadus tagada vigadeni viivate süsteemsete puuduste, eeskirjade eiramise ja pettuse ennetamine, tuvastamine ja kõrvaldamine. Euroopa Kontrollikoda esitab aastaaruandes kinnitava avalduse raamatupidamise aastaaruande aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta, ning maksetes esineva olulise veamäära kohta. Euroopa Liidu Teatajas avaldamisel lisatakse kinnitav avaldus ELi aastaaruandele.

Komisjoni kaitsemeetmed leevendavad nende vigade mõju kahe peamise mehhanismi kaudu:

1) ennetusmehhanismid (nt eelkontroll, väljamaksete katkestamine ja peatamine) ning

2) parandusmehhanismid (eelkõige liikmesriikide suhtes või nendega kokkulepitud kohaldatavad finantskorrektsioonid ja vähemal määral sissenõudmised ELi maksete saajatelt).

Eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega (põllumajanduskulutused ja struktuurimeetmed) vastutavad eeskätt liikmesriigid kogu kulutsükli jooksul selle eest, et ELi eelarvest tehtud kulutused on seaduslikud ja korrektsed.

Parandusmeetmeid, st finantskorrektsioone ja sissenõudmisi, kohaldatakse pärast järelevalvet ja kontrolle, mida teostavad ELi eelarvest rahastatud kulutuste rahastamiskõlblikkuse üle nii komisjon kui ka liikmesriigid (kulutuste puhul, mis tehakse eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega). Komisjon võtab finantskorrektsiooni ja sissenõudmise summa üle otsustades arvesse kohaldatava õiguse rikkumise olemust ja raskusastet ning rahalist mõju ELi eelarvele, sealhulgas juhtimis- ja kontrollisüsteemide puuduste korral. Enamik korrektsioone tehakse pärast makset.

Finantskorrektsioonid ja sissenõudmisprotsess:

Finantskorrektsioonid ja sissenõudmised on esitatud protsessi kahes põhietapis. Mõlemad etapid võivad toimuda kas samal aastal või erinevatel aastatel:

1) Finantskorrektsioonid ja sissenõudmised kinnitusetapil: Need summad on kas asjaomase liikmesriigiga kokku lepitud või komisjoni otsusega vastu võetud. 2015. aastal moodustasid kinnitatud finantskorrektsioonid ja sissenõudmised kokku 3 499 miljonit eurot (2014. aastal 4 728 miljonit eurot). 2015. aastal kinnitatud finantskorrektsioonid ja sissenõudmised poliitikavaldkondade kaupa

2) Finantskorrektsioonid ja sissenõudmised rakendamisetapil: Need summad kajastavad menetluse viimast etappi, mil väljaselgitatud alusetult makstud kulud lõplikult korrigeeritakse. Eri valdkondade regulatiivses raamistikus on ette nähtud eri rakendusmehhanismid. 2015. aastal moodustasid rakendatud finantskorrektsioonid ja sissenõudmised kokku 3 853 miljonit eurot (2014. aastal 3 285 miljonit eurot). Finantskorrektsioonide ja sissenõudmiste rakendamine võib võtta mitu aastat peamiselt liikmesriikide suhtes põllumajanduspoliitika raames tehtavate osamakseotsuste ja edasilükkamisotsuste tõttu. Ühtekuuluvuspoliitika raames näeb õigusraamistik ette rakendamist programmitöö perioodi lõpuleviimisel või pärast seda. 2015. aastal rakendatud finantskorrektsioonid ja sissenõudmised poliitikavaldkondade kaupa

Eeltoodud teabe puhul on tegemist teabe täiendava avalikustamisega, mida ei nõua raamatupidamisstandardid ning mis hõlmab teavet, mis ei tulene alati otse raamatupidamissüsteemist. Rohkem üksikasju nende arvnäitajate ja ennetavate ja parandusmeetmete kohta leiate komisjoni koostatavast ning igal aastal eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile ja kontrollikojale saadetavast teatisest ELi eelarve kaitsmise kohta, mis on kättesaadav eelarve peadirektoraadi lehel Europa veebisaidil.

6. Riskide ja ebakindluse haldamine ELi eelarve täitmisel

Riske ja ebakindlust ELi eelarve täitmisel saab jagada kahte peamisse kategooriasse:

— üldised ja eeldatavad riskid ja ebakindlus ning

— ootamatud riskid ja ebakindlus.

6.1. Üldised ja eeldatavad riskid ja ebakindlus

Eelarveaasta jooksul esinenud probleemid

Makromajanduslik keskkond

ELi makromajanduslik keskkond mõjutab liikmesriikide suutlikkust täita oma kohustust rahastada ELi institutsioone ja asutusi ning seega ELi suutlikkust jätkata ELi poliitika elluviimist, nagu on rõhutatud eespool 2. jaos. Euroopa majandust toetab jätkuvalt rida positiivseid tegureid nagu nafta hind, euro vahetuskurss ja rahastamiskulud, mis on stimuleerinud eksporti ja eratarbimist. Investeerimist pärsib aga endiselt majanduslik ja poliitiline ebakindlus ning mõnedes riikides – ülemäärane võlgnevus. Nüüd, oma neljanda elavnemisaasta alguses on Euroopa majandus silmitsi vastutuulega ja märkimisväärsete riskidega, mis tulenevad tärkava turumajandusega riikide majanduskasvu aeglustumisest. Seni ei ole saavutatud majanduskasvu, mis oleks piisavalt tugev, et vähendada oluliselt tööpuudust, ning märgid investeeringute elavnemisest, mis on oluline taastumise jätkusuutlikkuse jaoks, jäävad piiratuks. Peale selle on ELi eelarve täitmise tempo mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 raames üsna loid ning üldist olukorda halvendavad jätkuvad probleemid Kreekaga ja pagulaskriis.

Euroala majanduse elavnemine jääb mõõdukaks hoolimata eespool kirjeldatud positiivsete tegurite toest, mis on tõenäoliselt varemoodatust veidi tugevam ja kestvam. Eelkõige on nafta hind peamiselt rohke pakkumise toel taas langenud ja jääb eeldatavasti üsna madalaks, et hiljem taas tõusta. Eelarvepoliitika on euroalal muutumas veidi rohkem majanduskasvu toetavaks, tingituna suuresti valitsemissektori kulutustest seoses varjupaigataotlejate sissevooluga mõnesse liikmesriiki. Lisaks tähendab Euroopa Keskpanga poolne samaaegne kvantitatiivne lõdvendamine ja laenude võtmise hõlbustamine, et rahastamiskulud euroalal peaksid jääma oodatust pikemaks ajaks madalaks ning see aitab veelgi vähendada finantsilist killustatust ja erinevusi liikmesriikide vahel. Samal ajal tasakaalustab nimetatud jõudude mõju üha enam üleilmse majanduskeskkonna halvenemine ja majanduskasvu pärsivad endiselt mõned kriisi järelmõjud (peamiselt suur poliitiline ebakindlus, võlgnevus ja töötus).

Tegelik SKP (prognoos), inflatsioonimäär ja töötuse määr võrreldes ELi keskmisega (% (5))

Tegelik SKP Inflatsioon Töötuse määr 2015 2016 2017 2015 2016 2017 2015 2016 2017 Belgia 1,3 1,3 1,7 0,6 1,4 1,7 8,3 8,0 7,4 Saksamaa 1,7 1,8 1,8 0,1 0,5 1,5 4,8 4,9 5,2 Eesti 0,9 2,1 2,3 0,1 1,0 2,5 6,3 6,3 7,5 Iirimaa 6,9 4,5 3,5 0,0 0,6 1,4 9,4 8,5 7,8 Kreeka 0,0 (0,7 ) 2,7 (1,1 ) 0,5 0,8 25,1 24,0 22,8 Hispaania 3,2 2,8 2,5 (0,6 ) 0,1 1,5 22,3 20,4 18,9 Prantsusmaa 1,1 1,3 1,7 0,1 0,6 1,3 10,5 10,5 10,3 Itaalia 0,8 1,4 1,3 0,1 0,3 1,8 11,9 11,4 11,3 Küpros 1,4 1,5 2,0 (1,6 ) 0,2 1,3 15,5 14,5 13,2 Läti 2,7 3,1 3,2 0,2 0,4 2,0 9,9 9,2 8,6 Leedu 1,6 2,9 3,4 (0,7 ) (0,1 ) 2,1 9,0 8,0 7,2 Luksemburg 4,7 3,8 4,4 0,1 0,4 2,4 6,1 6,0 6,0 Malta 4,9 3,9 3,4 1,2 1,7 2,1 5,4 5,4 5,4 Madalmaad 2,0 2,1 2,3 0,2 0,9 1,5 6,9 6,6 6,4 Austria 0,7 1,7 1,6 0,8 0,9 1,8 6,0 6,2 6,4 Portugal 1,5 1,6 1,8 0,5 0,7 1,1 12,6 11,7 10,8 Sloveenia 2,5 1,8 2,3 (0,8 ) (0,3 ) 1,1 9,1 8,8 8,4 Slovakkia 3,5 3,2 3,4 (0,3 ) 0,3 1,7 11,5 10,3 9,3 Soome 0,0 0,5 0,9 (0,2 ) 0,1 1,5 9,5 9,4 9,3 Euroala 1,6 1,7 1,9 0,0 0,5 1,5 11,0 10,5 10,2 Bulgaaria 2,2 1,5 2,0 (1,1 ) (0,1 ) 0,9 10,1 9,4 8,8 Tšehhi 4,5 2,3 2,7 0,3 0,4 1,4 5,1 4,8 4,7 Taani 1,2 1,7 1,9 0,2 0,9 1,7 6,0 5,8 5,6 Horvaatia 1,8 2,1 2,1 (0,3 ) 0,3 1,6 16,2 15,1 13,8 Ungari 2,7 2,1 2,5 0,1 1,7 2,5 6,7 6,0 5,2 Poola 3,5 3,5 3,5 (0,7 ) 0,6 1,7 7,5 7,0 6,5 Rumeenia 3,6 4,2 3,7 (0,4 ) (0,2 ) 2,5 6,7 6,6 6,5 Rootsi 3,6 3,2 2,9 0,7 1,1 1,4 7,4 6,9 6,7 Ühendkuningriik 2,3 2,1 2,1 0,0 0,8 1,6 5,2 5,0 4,9 EL 1,9 1,9 2,0 0,0 0,5 1,6 9,5 9,0 8,7

Prognoositakse euroala SKP mõõdukat kasvu 1,6 %-lt 2015. aastal 1,7 %-le 2016. aastal. Kui üleilmne majandustegevus hakkab taastuma, peaks positiivseid tulemusi olema tunda 2016. aasta lõpu poole ja 2017. aastal. Samuti peaks jätkuma liikmesriikides rakendatavate struktuurireformide positiivne mõju majanduskasvule. Kriisi järelmõjude taandumine peaks soodustama tarbimist ja investeerimist. Ehkki võlatasemed jäävad mõnedes majanduse osades kõrgeks, peaks rahastamise kättesaadavus piirama akuutse finantsvõimenduse vähenemise survet. Üldiselt peaks euroala SKP kasv tõusma 2017. aastal veelgi – 1,9 %-le. 2016. aastal peaksid liikmesriigid jätkama taastumist, sh Kreeka, kus majandus peaks aasta jooksul taas kasvama hakkama. Euroopa investeerimiskava on koostatud selleks, et saada üle ELi praegusest investeerimislõhest, kasutades strateegilisteks investeeringuteks olulistes valdkondades erainvesteeringuid. Ka see peaks hakkama avaldama positiivset mõju riiklikule ja erainvesteerimisele. 2017. aastal peaks majandustegevus elavnema kõigis liikmesriikides.

2015. aastal langes euroala valitsemissektori eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 2,2 %-le SKPst ning peaks veelgi langema – 2016. aastal 1,9 %-le ja 2017. aastal 1,6 %-le SKPst. Järgmiseks aastaks, eeldades, et poliitika ei muutu, prognoositakse struktuurse eelarvepositsiooni üldist stabiilsust nii euroalal kui ka kogu ELis. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks euroalal vähenema: tipptasemelt ehk 94,5 %-lt 2014. aastal 91,3 %-le 2017. aastal.

Jätkub tööturutingimuste paranemine tänu mõõdukale majanduse elavdamisele, mis toetab tööhõive kasvu tagasihoidlikku kiirenemist. Eeldatavasti tõusis euroala tööhõive 2015. aastal 1,1 % ning käesolevaks ja järgmiseks aastaks prognoositakse selle kasvutempo jätkumist majandustegevuse tugevnemise, ettevõtjate usalduse kasvu ja kapitali akumulatsiooni najal.

Euroala majandusväljavaated püsivad suuresti ebakindlana ja üldised riskid võivad osutuda eeldatust suuremateks. Üleilmsest majandusest ja üleilmsetest finantsturgudest tulenevad riskid kasvuväljavaadetele on ilmselgelt suurenenud, eelkõige Hiina ja muude tärkava turumajandusega riikide majanduskasvu aeglustumise tõttu, mis võib põhjustada eeldatust suuremaid ülekandumisi või muutuda prognoositust halvemaks. Kombinatsioonis ebakindlusega seoses kohandumisega Hiinas võib rahapoliitika jätkuv normaliseerimine USAs mõjuda negatiivsemalt tärkava turumajandusega riikide, eelkõige kõrge välisvaluutavõlgade tasemega riikide majandusele, ning võib mõjutada ka finantsturgude stabiilsust. Ühegi sellise ohu teostumine põhjustaks erinevate ülekandekanalite kaudu negatiivseid ülekandumisi liikmesriikidele. Euroopas on viimasel ajal kasvanud ka siseriskid. Kreeka ootamatu kriisi tagasi langemine mõjutaks tugevasti investeerimisotsuseid ja seega majanduskasvu. Peale selle, kui suuri poliitilisi probleeme ei lahendata ELi tasandil (nt rändevoogude haldamine), võib see käivitada majanduskasvu takistavad sündmused.

Antud garantiide tagatisfondid

EL on andnud garantiisid EIP grupi laenudele väljapoole ELi ning EFSI võla- ja omakapitalitehingutele. 31. detsembri 2015 seisuga peegeldavad ELi finantsaruannete lisad (vt lisade punkt 5.2.1) tingimuslikke kohustusi mõlemate garantiide kohta 19,7 miljardi euro ulatuses. Et leevendada EIP poolt tagatise alusel nõuete esitamise ohtu ELi eelarvele, on komisjon loonud eraldi tagatisfondid: välistegevuse tagatisfondi ja EFSI tagatisfondi.

Välistegevuse tagatisfondile on eraldatud ELi eelarvest vahendid, et katta 9 % tagasimaksmata tagatud laenude aastalõpu jäägist. 31. detsembri 2015 seisuga katab fondi vara koguväärtus 2,1 miljardit eurot ELi maksimaalse riskipositsiooni 19,45 miljardit eurot. EFSI tagatisfond kasvab 2016. aastast 2022. aastaks järk-järgult 8 miljardi euroni, mis tagab 50 % katte maksimaalselt 16 miljardi euro suuruse ELi tagatise riskipositsioonile.

Laenutehingud

ELile on Euroopa Liidu lepinguga antud õigus teha laenuvõtmise tehinguid, et kaasata oma spetsiifiliste volituste täitmiseks vajalikke rahalisi vahendeid. Komisjon haldab ELi nimel praegu kolme peamist programmi (makromajanduslik finantsabi (MFA), maksebilansi toetamise mehhanism ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM)), mille raames ta võib anda laenusid. ELi laenude rahastamiseks vajalik kapital saadakse kapitaliturgudelt või finantsasutustelt. ELi laenuvõtmis- ja -andmistehingud on eelarvevälised tehingud. Kaasatud vahendid laenatakse üldiselt abi saavale riigile välja võetud laenuga samadel tingimustel, s.o sama kupongimäära ja lõpptähtajaga ning samas summas. Kuigi antud ja võetud laenude puhul järgitakse samade tingimuste metoodikat, on rahastamisinstrumendist tuleneva laenu teenindamine siiski ELi juriidiline kohustus, mis tagab kõigi maksete täieliku ja tähtaegse tasumise.

Selleks et leevendada võetud laenude tagasimaksmise suutmatuse ohtu, on komisjon kehtestanud korra, millega tagatakse laenu tagasimaksmine ka laenu tagasimaksetähtaja ületamise puhul. Iga riigi programmi puhul otsustavad parlament, nõukogu ja komisjon laenu kogusumma, tasumisele kuuluvate osamaksete (maksimaalse) arvu ja laenupaketi maksimaalse (keskmise) lõpptähtaja. Seejärel lepivad komisjon ja abisaav riik kokku laenu/rahastamise parameetrid, sh osamaksed ja nende osade maksmise. Lisaks sellele olenevad kõik osamaksed, v.a esimene osamakse, rangete tingimuste täitmisest, mis ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi ühise finantsabi andmise puhul sarnanevad Rahvusvahelise Valuutafondi toetuste kokkulepitud tingimustega, mis on veel üks rahastamise ajastamist mõjutav tegur. See tähendab, et emissioonide ajastamine ja lõpptähtajad olenevad sellega seonduvast ELi laenuandmise tegevusest. Rahastatavad summad on nomineeritud ainult eurodes ja lõpptähtaeg jääb vahemikku 3–30 aastat.

Järgmises tabelis on esitatud ülevaade EFSMist ja maksebilansi toetamise mehhanismist antud laenusummade (nominaalväärtuses) kavandatud tagasimaksegraafikust aruandele allakirjutamise kuupäeva seisuga.

Miljardites eurodes Maksebilansi toetamise mehhanism Euroopa finantsstabiilsusmehhanism KOKKU Ungari Läti Rumeenia Kokku Iirimaa Portugal Kokku 2017 1,15 1,15 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 1,5 2021 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 2,7 2,7 2,7 2023 2,0 1,5 3,5 3,5 2024 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0,2 2026 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 2,3 2,3 2,3 2029 1,0 0,4 1,4 1,4 2031 2,25 2,25 2,25 2032 3,0 3,0 3,0 2035 2,0 2,0 2,0 2036 1,0 1,0 1,0 2038 1,8 1,8 1,8 2042 1,5 1,5 3,0 3,0 Kokku 0 0,7 3,5 4,2 22,5 24,3 46,8 51,0

ELi võetud laenud on tema otsesed ja tingimusteta kohustused, millele on andnud garantii 28 liikmesriiki. ELi mittekuuluvatele riikidele laenude andmiseks võetud laenud on kaetud välistegevuse tagatisfondist. Kui abi saaval liikmesriigil peaks tekkima makseviivitus, siis võetakse võla teenindamiseks vajalikud vahendid võimaluse korral komisjoni kättesaadavast sularahahalduse vahendite jäägist. Kui see ei ole võimalik, saab komisjon vajalikud vahendid liikmesriikidelt. ELi liikmesriikidel on ELi omavahendeid käsitlevate õigusaktide (nõukogu määruse nr 1150/2000 artikkel 12) kohaselt juriidiline kohustus teha ELi kohustuste täitmiseks kättesaadavaks piisavad vahendid. Seega on investorid avatud üksnes ELi krediidiriskile, mitte aga rahastatud laenude saaja krediidiriskile. Antud laenude katmine samadel tingimustel võetud laenudega tagab, et ELi eelarvele ei avaldu intressi- ega valuutarisk.

Valitsustevahelised finantsstabiilsusmehhanismid – Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) ja Euroopa stabiilsusmehhanism (ESM) – on ELi lepingu raamide välised ega kajastu seega ELi konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandes.

6.2. Ootamatud riskid ja ebakindlus

Igal aastal mõjutavad ELi ootamatud riskid ja ebakindlus ning ELi institutsioonid ja asutused peavad leidma kiireid lahendusi aasta jooksul üleskerkivatele probleemidele. Eelarveaastal 2015 olid kõige olulisemateks riskideks ja ebakindlusteks pagulaskriis, Euroopa põllumajandustootjate raskused ning olukord seoses aasta lõpul laekunud kulunõuete ja arvetega.

Pagulaskriisi haldamine

Viimase kuue kuu jooksul on Euroopa Komisjon teinud tööd kiire ja kooskõlastatud Euroopa vastuse väljatöötamiseks pagulaskriisiga seotud riskidele ja ebakindlusele, esitades rea ettepanekuid, mille eesmärk on anda liikmesriikidele vajalikud vahendid suure hulga saabujatega toimetulemiseks. Kolmekordistades oma kohalolekut merel; luues uue solidaarse hädaabisüsteemi enim kannatanud riikidest pärit varjupaigataotlejate ümberasustamiseks; nähes ELi eelarvest ette enneolematu, üle 10 miljardi eurose eraldise pagulaskriisi lahendamiseks ja enim kannatanud riike aitamiseks; kavandades Lääne-Balkani riikide jaoks uue koordineerimis- ja koostöövõrgustiku; alustades uut partnerlust Türgiga ja tehes ambitsioonika ettepaneku uue Euroopa piiri- ja rannavalve loomiseks, tugevdab Euroopa Liit oma varjupaiga- ja rändepoliitikat, et uute probleemide esilekerkimisel nendega hakkama saada. Hoolimata võetud meetmetest püsib varjupaigataotlejate tugevast massilisest saabumisest ja selle majanduslikust mõjust tingitud suur ebakindlus.

Esimese sammuna suurendas komisjon Frontexi, Europoli ja EASO rahastamist 2015. ja 2016. aastaks (170 miljonit eurot) ning suurendas finantstoetust Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondile ja sisejulgeolekufondile algselt 2 miljardilt eurolt 3,7 miljardile. Vahetu finantstoetus pagulaskriisiga seotud meetmetele väljaspool ELi on viinud humanitaarabi (2,2 miljardit eurot) suurendamise, ELi Süüria usaldusfondi (500 miljonit eurot), ELi Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfondi (1,8 miljardit eurot) ja Türgi jaoks mõeldud pagulasrahastu (1 miljard eurot) loomise ning muude meetmete võtmiseni, mis on seotud julgeoleku ja piirikontrolli (300 miljonit eurot), terrorismivastase võitluse (100 miljonit eurot) ning ümberasustatud isikute ja pagulaste tagasipöördumisega (280 miljonit eurot).

Euroopa põllumajandustootjate toetuspakett

2015. aastal valitsenud üldine poliitiline ja turuolukord põhjustas Euroopa põllumajandustootjatele probleeme seoses rahavoogude ja turgude süveneva ebastabiilsusega. Need raskused ei põhjustanud riske mitte üksnes Euroopa põllumajandustootjatele, vaid ka ELi institutsioonidele ühise põllumajanduspoliitika edukal rakendamisel. Komisjon reageeris olukorrale, eraldades 420 miljoni euro ulatuses abi, et lahendada lähiaastatel piima- ja sealihasektori probleeme. Peale selle võeti muidki meetmeid, nagu uued piima ja sealiha eraladustamistoetuse kavad ning võimalus anda põllumajandustootjatele otsetoetusi. Kokku ulatub Euroopa põllumajandustootjate üldine abipakett (tulevased eelarved) tänu 2015. aastal võetud meetmetele umbes 500 miljoni euroni. See kiire reageering näitab, et komisjon võtab oma vastutust põllumajandustootjate ees väga tõsiselt ja on valmis neid toetama asjakohaste vahenditega.

Tasumisele kuuluvad kulunõuded ja arved

2015. aastal oli seoses kulunõuete ja arvetega järgmisi probleeme:

— ootamatu kulunõuete ja arvete laekumise tempo, mis ei vastanud prognoosidele, nii et ELi institutsioonid pidid kohanduma maksevajadustele, ning

— maksete assigneeringute nappus aasta lõpul laekunud kulunõuete ja arvete tasumiseks, mida tuli rahastada paranduseelarvete kaudu.

Pärast mitmeaastast püsivat survet maksete assigneeringutele paranes olukord maksetega 2015. aastal märgatavalt. Aasta lõpu seisuga tasumisele kuuluvate kulunõuete ja arvete summa vähenes 2014. aasta 25,8 miljardilt eurolt 2015. aasta lõpuks 15,2 miljardile eurole. Suurem osa vähenemisest on seotud ühtekuuluvuspoliitika eelmiste programmitöö perioodidega, kuna 2014.–2020. aasta programmide tasumisele kuuluvate kulunõuete ja arvete summad olid nii 2014. kui ka 2015. aasta lõpul tühised.

Komisjoni lühiajaline rahavoogude prognoosimine toimub nädalhaaval (ja vahel ka päevhaaval). See tagab ELi kohustuste täitmise eelarvega ettenähtud maksete assigneeringute piires. Kõnealuste lühiajaliste prognooside alusel prognoositakse liikmesriikidelt igakuiselt sissenõutavate omavahendite summat. Iga kuu esimesel tööpäeval peavad liikmesriigid kandma komisjoni omavahendite kontodele ühe kaheteistkümnendiku ELi eelarvesse kantud käibemaksu- ja kogurahvatulul põhinevate omavahendite kogusummast. Sõltuvalt komisjoni sularahapositsioonist võidakse liikmesriikidelt aasta esimeses kvartalis paluda, et nad tasuksid käibemaksul ja rahvamajanduse kogutulul põhinevad omavahendid ühe või kahe kuu võrra varem. Need ettemaksed arvatakse maha järgmiste kuude sissenõutavatest summadest sõltuvalt prognoositavast sularahavajadusest.

Keskpikas ja pikas perspektiivis jälgib komisjon oma tavapärase tegevuse raames teraselt ELi maksevajadusi. See on oluline näiteks mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevate komisjoni ettepanekute ettevalmistamise ning aastaeelarvete ja paranduseelarvete koostamise seisukohalt. Mitmeaastase finantsraamistiku üle läbirääkimiste pidamise etapis jälgitakse pidevalt aluseks võetud mudeleid ja eeldusi ning vajaduse korral neid ajakohastatakse. Modelleerimise tulemusi võetakse arvesse eelarvemenetluse käigus mitmeaastase finantsraamistiku maksete ülemmäära kehtestamisel.

Bilansipäeva järgne sündmus – Ühendkuningriigi rahvahääletus

23. juunil 2016 hääletasid Ühendkuningriigi kodanikud Euroopa Liidust lahkumise poolt. Briti rahva otsuse rakendamiseks tuleb algatada Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohane menetlus. Nimetatud artiklis on sätestatud menetlus, mida tuleb järgida juhul, kui liikmesriik soovib Euroopa Liidust lahkuda, ning üksnes selle menetluse algatamise korral saavad alata Ühendkuningriigi lahkumisläbirääkimised. Kooskõlas Euroopa Ülemkogult saadud suunistega räägib liit Ühendkuningriigiga läbi ja sõlmib lepingu, milles sätestatakse riigi väljaastumise kord, võttes arvesse tema ja liidu tulevaste suhete raamistikku. Käesoleva aruande allakirjutamise ajal ei ole ametlikku teadet artikli 50 kohase menetluse algatamise kohta esitatud.

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON

Euroopa Liidu 2015. aasta konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne on koostatud teabe alusel, mille on esitanud Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 148 lõikes 2 osutatud institutsioonid ja asutused. Deklareerin, et see on koostatud kooskõlas kõnealuse finantsmääruse IX jaotisega ning finantsaruannete lisades toodud raamatupidamispõhimõtete, -eeskirjade ja -meetoditega.

Olen saanud nimetatud institutsioonide ja asutuste peaarvepidajatelt kogu teabe, mis on vajalik Euroopa Liidu varasid ja kohustusi ning eelarve täitmist kajastava raamatupidamise aastaaruande koostamiseks, ning nimetatud institutsioonide ja asutuste peaarvepidajad on tõendanud selle teabe usaldusväärsust.

Deklareerin, et kõnealuse teabe ja kontrolli põhjal, mida pidasin vajalikuks teha Euroopa Komisjoni raamatupidamise aastaaruande kinnitamiseks, võin olla piisavalt kindel, et käesolev raamatupidamise aastaaruanne annab õiglase ülevaate Euroopa Liidu finantsseisundi, tegevuse tulemuste ja rahavoogude kõigist olulistest tahkudest.

[allkiri] Manfred KRAFF komisjoni peaarvepidaja 8. juuli 2016

KONSOLIDEERITUD FINANTSARUANDED JA NENDE LISAD (1)

SISUKORD

BILANSS 27

TULEMIARUANNE 28

RAHAVOOGUDE ARUANNE 29

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 30

RAAMATUPIDAMISARUANDE LISAD 31

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED 31

2. BILANSI LISAD 42

3. TULEMIARUANDE LISAD 69

4. RAHAVOOGUDE ARUANDE LISAD 78

5. TINGIMUSLIKUD VARAD JA KOHUSTUSED NING MUUD OLULISED AVALDATAVAD ANDMED 78

6. FINANTSRISKIDE JUHTIMINE 83

7. SEOTUD OSAPOOLI KÄSITLEVAD ANDMED 95

8. BILANSIPÄEVAJÄRGSED SÜNDMUSED 97

9. KONSOLIDEERIMISE ULATUS 98

EELARVE TÄITMISE KOONDAASTAARUANNE JA SELLE LISAD 100

BILANSS

Miljonites eurodes Lisa punkt 31.12.2015 31.12.2014 PÕHIVARA Immateriaalne vara 2.1 337 282 Kinnisvara ja seadmed 2.2 8 700 7 937 Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringud 2.3 497 409 Finantsvara 2.4 56 965 56 438 Eelmaksed 2.5 29 879 18 358 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 870 1 198 97 248 84 623 KÄIBEVARA Finantsvara 2.4 9 907 11 811 Eelmaksed 2.5 15 277 34 237 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 9 454 14 380 Laovaru 2.7 138 128 Raha ja raha ekvivalendid 2.8 21 671 17 545 56 448 78 101 AKTIVA KOKKU 153 696 162 724 PIKAAJALISED KOHUSTUSED Pension ja muud töötajahüvitised 2.9 (63 814 ) (58 616 ) Riskide ja kulude katteks eraldatud vahendid 2.10 (1 716 ) (1 537 ) Finantskohustused 2.11 (51 764 ) (51 851 ) (117 293 ) (112 005 ) LÜHIAJALISED KOHUSTUSED Riskide ja kulude katteks eraldatud vahendid 2.10 (314) (745) Finantskohustused 2.11 (7 939 ) (8 828 ) Võlgnevused 2.12 (32 191 ) (43 180 ) Kumuleerunud kulud ja ettemakstud tulu 2.13 (68 402 ) (55 973 ) (108 846 ) (108 726 ) PASSIVA KOKKU (226 139 ) (220 730 ) NETOVARA (72 442 ) (58 006 ) Reservid 2.14 4 682 4 435 Liikmesriikidelt sissenõutavad summad (2) 2.15 (77 124 ) (62 441 ) NETOVARA (72 442 ) (58 006 )

TULEMIARUANNE

Miljonites eurodes Lisa punkt 2015 2014 TULUD Mittekaubanduslikest tehingutest saadud tulu Kogurahvatulu põhised omavahendid 3.1 95 355 104 688 Traditsioonilised omavahendid 3.2 18 649 17 137 Käibemaksupõhised omavahendid 3.3 18 328 17 462 Trahvid 3.4 531 2 297 Kulude sissenõudmine 3.5 1 547 3 418 Muud 3.6 5 067 5 623 Vahesumma 139 478 150 625 Kaubanduslikest tehingutest saadud tulu Finantstulu 3.7 1 846 2 298 Muud 3.8 1 562 1 066 Vahesumma 3 408 3 364 Kogutulu 142 886 153 989 KULUD (6) Täidetud liikmesriikide poolt 3.9 Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (45 032 ) (44 465 ) Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja teised maaelu arengu vahendid (16 376 ) (14 046 ) Euroopa Regionaalarengu Fond ja Ühtekuuluvusfond (38 745 ) (43 345 ) Euroopa Sotsiaalfond (9 849 ) (12 651 ) Muud (2 380 ) (2 307 ) Täidetud komisjoni, rakendusametite ja usaldusfondide poolt 3.10 (15 626 ) (15 311 ) Täidetud muude ELi ametite ja asutuste poolt 3.11 (1 209 ) (1 025 ) Täidetud kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide poolt 3.11 (3 031 ) (2 770 ) Täidetud muude üksuste poolt 3.11 (2 107 ) (1 799 ) Personali- ja pensionikulud 3.12 (10 273 ) (9 662 ) Muudatused töötajahüvitiste kindlustusmatemaatilistes eeldustes 3.13 (2 040 ) (9 170 ) Finantskulud 3.14 (1 986 ) (2 926 ) Osa ühis- ja sidusettevõtete netokahjumis 3.15 (641) (640) Muud kulud 3.16 (6 623 ) (5 152 ) Kulud kokku (155 919 ) (165 269 ) EELARVEAASTA TULEM (13 033 ) (11 280 )

RAHAVOOGUDE ARUANNE

Miljonites eurodes Lisa punkt 2015 2014 Eelarveaasta tulem (13 033 ) (11 280 ) Põhitegevus 4.2 Amortisatsioon (finantsvara) 74 61 Amortisatsioon 489 408 Laenude (suurenemine)/vähenemine 1 591 (1 298 ) Eelrahastamise (suurenemine)/vähenemine 7 439 6 844 Kaubanduslike ja mittekaubanduslike nõuete (suurenemine)/vähenemine 5 253 (1 898 ) Varude (suurenemine)/vähenemine (10) — Pensioni- ja muude töötajahüvitiste kohustuste suurenemine/(vähenemine) 5 198 11 798 Eraldiste suurenemine/(vähenemine) (253) 414 Finantskohustuste suurenemine/(vähenemine) (977) 1 146 Kreditoorse võlgnevuse suurenemine/(vähenemine) (10 989 ) 6 967 Kumuleerunud kulude ja ettemakstud tulu suurenemine/(vähenemine) 12 429 (309) Mitterahalise tuluna kajastatud eelneva aasta eelarvetulem (1 435 ) (1 005 ) Muud mitterahalised muutused 32 130 Investeerimistegevus 4.3 Immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete (suurenemine)/vähenemine (1 381 ) (2 347 ) Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringute (suurenemine)/vähenemine (87) (60) Müügivalmis finantsvarade (suurenemine)/vähenemine (213) (1 536 ) NETORAHAVOOD 4 126 8 035 Raha ja raha ekvivalentide suurenemine/(vähenemine) (neto) 4 126 8 035 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta alguse seisuga 2.8 17 545 9 510 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta lõpu seisuga 2.8 21 671 17 545

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE

Miljonites eurodes Reservid (A) Liikmesriikidelt saada olevad summad (B) Netovara =(A)+(B) Õiglase väärtuse reserv Muud reservid Kumuleerunud ülejääk/(puudujääk) Eelarveaasta tulem SALDO SEISUGA 31.12.2013 99 3 974 (45 560 ) (4 365 ) (45 852 ) Muutused tagatisfondi reservis — 247 (247) — — Õiglase väärtuse muutused 139 — — — 139 Muud — (24) 16 — (8) Eelarveaasta 2013 tulem — (0) (4 365 ) 4 365 — Liikmesriikidele tagasi makstud 2013. aasta eelarve ülejääk — — (1 005 ) — (1 005 ) Eelarveaasta tulem — — — (11 280 ) (11 280 ) SALDO SEISUGA 31.12.2014 238 4 197 (51 161 ) (11 280 ) (58 006 ) Muutused tagatisfondi reservis — 189 (189) — — Õiglase väärtuse muutused 54 — — — 54 Muud — 2 (24) — (22) Eelarveaasta 2014 tulem — 3 (11 283 ) 11 280 — Liikmesriikidele tagasi makstud 2014. aasta eelarve ülejääk — — (1 435 ) — (1 435 ) Eelarveaasta tulem — — — (13 033 ) (13 033 ) SALDO SEISUGA 31.12.2015 292 4 390 (64 091 ) (13 033 ) (72 442 )

RAAMATUPIDAMISARUANDE LISAD

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED

1.1. ÕIGUSLIK ALUS JA RAAMATUPIDAMISEESKIRJAD

Euroopa Liidu raamatupidamisarvestust peetakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusele (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1), edaspidi „finantsmäärus“, ja komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määrusele (EL) nr 1268/2012, milles on esitatud üksikasjalikud finantsmääruse kohaldamise eeskirjad (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1).

Finantsmääruse artikli 143 kohaselt koostab EL oma finantsaruanded tekkepõhise arvestuse eeskirjade kohaselt, mis põhinevad rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamisstandarditel (IPSAS). Kõnealused raamatupidamiseeskirjad võtab vastu komisjoni peaarvepidaja ja neid tuleb kohaldada kõigis konsolideeritud institutsioonides ja ELi asutustes, et kehtiksid ühtsed raamatupidamisarvestuse, hindamise ja raamatupidamise aastaaruannete esitamise eeskirjad, mille eesmärk on ühtlustada finantsaruannete koostamise ja konsolideerimise menetlust. Raamatupidamisarvestust peetakse eurodes ja kalendriaasta põhjal.

1.2. RAAMATUPIDAMISPÕHIMÕTTED

Raamatupidamisaruannete eesmärk on anda üksuse finantsseisundi, tegevustulemuste ja rahavoogude kohta teavet, millest on abi laiale kasutajaskonnale. Kuna ELi näol on tegemist avaliku sektori üksusega, on konkreetsem eesmärk anda teavet, millest on abi otsuste tegemisel, ja näidata, et üksus kasutab talle usaldatud vahendeid vastutustundlikult. Käesoleva dokumendi koostamisel on silmas peetud just neid eesmärke.

Üldised kaalutlused (raamatupidamispõhimõtted), millest finantsaruannete koostamisel lähtutakse, on sätestatud ELi raamatupidamiseeskirjas nr 1 „Raamatupidamisaruanded“ ning on samad mis IPSAS 1-s kirjeldatud põhimõtted, s.o: õiglase kajastamise, tekkepõhise arvestuse, tegevuse jätkuvuse, kajastamise järjepidevuse, andmete koondamise, tasaarvestuse ja teabe võrreldavuse põhimõte. Finantsaruannete kvalitatiivsed omadused on finantsmääruse artikli 144 kohaselt asjakohasus, usaldusväärsus, arusaadavus ja võrreldavus.

Finantsaruannete koostamine kooskõlas eespool nimetatud eeskirjade ja põhimõtetega nõuab, et juhtkond annaks hinnanguid, mis mõjutavad bilansi ja tulemiaruande teatavatel ridadel kajastatud summasid ning rahastamisvahendite, tingimuslike varade ja kohustuste kohta avaldatavaid andmeid.

1.3. KONSOLIDEERIMINE

Konsolideerimise ulatus

ELi konsolideeritud finantsaruanded hõlmavad kõiki olulisi kontrollitavaid üksusi (s.o ELi institutsioonid, sh komisjon, ja ELi ametid) ning sidus- ja ühisettevõtteid. Konsolideeritud üksuste täielik loetelu on esitatud ELi finantsaruande lisade punktis 9. Nüüd sisaldab see 52 kontrollitavat üksust, 7 ühisettevõtet ja 1 sidusettevõtet. Võrreldes 2014. aastaga on konsolideerimise ulatus jäänud muutumatuks, v.a ühe ühisettevõtte lisamine ja ühe ühisettevõtte väljajätmine – vt lisade punkt 2.3.

Kontrollitavad üksused

Otsus lisada üksus konsolideeritavate üksuste hulka põhineb kontrolli mõistel. Kontrolli all olevad üksused on kõik üksused, mille finants- ja tegevusstrateegiat on ELil õigus kas otseselt või kaudselt juhtida, et saada kasu kõnealuste üksuste tegevusest. Nimetatud õigus peab olema vaatlusalusel hetkel rakendatav. Kontrolli all olevad üksused on täielikult konsolideeritud. Konsolideerimine algab kontrolli alguse kuupäeval ja lõpeb kontrolli lõppemisel.

ELi raames on põhilised kontrolli väljendavad näitajad järgmised: üksuse loomine aluslepingu või teisese õigusakti alusel, üksuse rahastamine üldeelarvest, hääleõigus juhtorganites, kontrollikojapoolne auditeerimine ning Euroopa Parlamendi poolne eelarve täitmisele heakskiidu andmine. See, kas ükuse puhul on täidetud üks või mitu kontrolli all olemiase kriteeriumi, tehakse kindlaks iga üksuse puhul eraldi.

Selle lähenemisviisi kohaselt käsitatakse ELi institutsioone (v.a Euroopa Keskpank) ja ameteid (v.a endise teise samba ametid) ELi ainukontrolli all olevana ning seetõttu need konsolideeritakse. Lisaks sellele loetakse kontrollitavaks üksuseks ka likvideeritavat Euroopa Söe- ja Teraseühendust (ESTÜ).

Kõik ELi kontrollitavate üksuste omavahelised olulised tehingud ja saldod elimineeritakse; sellistest tehingutest tulenev realiseerimata kasum ja kahjum ei ole aga märkimisväärsed ning seetõttu ei ole neid elimineeritud.

Ühisettevõtted

Ühisettevõte on lepinguline suhe, mille alusel EL ning üks või enam poolt („ühisettevõtjad“) kohustuvad läbi viima majandustegevust, mille üle teostatakse ühiskontrolli. Ühiskontroll on lepingus kokkulepitu kohaselt jaotatud kas otsene või kaudne kontroll teenusepotentsiaali omava tegevuse üle. Osaluste üle ühisettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil (vt lisade punkt 1.5.4).

Sidusettevõtted

Sidusettevõtted on üksused, mille üle ELil on kas otseselt või kaudselt märkimisväärne mõju, kuid mille üle neil kontroll puudub. Eelduseks on võetud, et märkimisväärne mõju esineb juhul, kui ELile kuulub kas otseselt või kaudselt vähemalt 20 % hääleõigusest. Osaluste üle sidusettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil (vt lisade punkt 1.5.4).

Konsolideerimata üksused, mille vahendeid haldab komisjon

ELi personali ravikindlustusskeemi, Euroopa Arengufondi ja osalejate tagatisfondi vahendeid haldab komisjon nimetatud üksuste eest. Kuna need üksused ei ole ELi kontrolli all, siis ei ole need ka tema finantsaruannetesse konsolideeritud.

1.4. ARUANDE KOOSTAMISE ALUS

1.4.1. Valuuta ja ümberarvestamise alused

Arveldus- ja aruandlusvaluuta

Finantsaruanded on koostatud miljonites eurodes, sest euro on ELi arveldus- ja aruandlusvaluuta.

Tehingud ja saldod

Välisvaluutatehingud arvestatakse eurodesse ümber tehingupäeval kehtinud vahetuskursi alusel. Vahetuskursierinevustest saadud kasum või kahjum, mis tuleneb välisvaluutas arveldatud tehingutest ning välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuste ümberarvestamisest eelarveaasta lõpus kehtinud vahetuskursside alusel, kajastatakse tulemiaruandes.

Teistsuguseid ümberarvestamise meetodeid kasutatakse kinnisvara ja seadmete ning immateriaalse vara puhul, mille väärtust eurodes arvestatakse nende soetamise kuupäeval kehtinud vahetuskursi alusel.

Välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuse eelarveaasta lõppsaldod arvestatakse eurodesse ümber 31. detsembril kehtinud vahetuskursside alusel.

Euro vahetuskursid

Vääring 31.12.2015 31.12.2014 Bulgaaria leev (BGN) 1,9558 1,9558 Tšehhi kroon (CZK) 27,0230 27,7350 Taani kroon (DKK) 7,4626 7,4453 Inglise nael (GBP) 0,7340 0,7789 Horvaatia kuna (HRK) 7,6380 7,6580 Ungari forint (HUF) 315,9800 315,5400 Poola zlott (PLN) 4,2639 4,2732 Rumeenia leu (RON) 4,5240 4,4828 Rootsi kroon (SEK) 9,1895 9,3930 Šveitsi frank (CHF) 1,0835 1,2024 Jaapani jeen (JPY) 131,0700 145,2300 USA dollar (USD) 1,0887 1,2141

Välisvaluutas nomineeritud ja müügivalmina käsitatavate rahaliste finantsinstrumentide õiglase väärtuse muutusi, mis seonduvad ümberarvestamise erinevusega, kajastatakse tulemiaruandes. Õiglases väärtuses hoitavate, muutustega läbi tulemiaruande kajastatavate mitterahaliste finantsvarade ja -kohustuste ümberarvestamise erinevusi kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmina käsitatavate mitterahaliste finantsinstrumentide ümberarvestamise erinevused on esitatud õiglase väärtuse reservis.

1.4.2. Prognooside kasutamine

Rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamise standardite ja üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete kohaselt on raamatupidamisaruandes tingimata esitatud summad, mis põhinevad kõige usaldusväärsemale kättesaadavale teabele tuginevatel juhtkonna prognoosidel ja hinnangutel. Oluliste hinnangute hulka kuuluvad muu hulgas töötajahüvitiste kohustuste, eraldiste, varudest ja nõuetest tuleneva finantsriski, viitlaekumiste ja kumuleerunud kulude ning tingimuslike varade ja kohustuste summad ja immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete väärtuse languse määra summad ning finantsinstrumente käsitlevates lisades avaldatud summad. Tegelikud tulemused võivad kõnealustest prognoosidest erineda. Muutusi prognoosides kajastatakse selles perioodis, mil need teatavaks on saanud.

1.5. BILANSS

1.5.1. Immateriaalne vara

Omandatud arvutitarkvara litsentsid on kajastatud soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Vara amortiseeritakse lineaarselt eeldatava kasuliku kasutusea alusel. Immateriaalse vara eeldatav kasulik kasutusiga sõltub selle konkreetsest majanduslikust kasutuseast või lepingujärgsest juriidilisest kehtivusajast. Asutusesiseselt väljatöötatud immateriaalne vara kapitaliseeritakse, kui täidetud on asjaomased ELi raamatupidamiseeskirjades ettenähtud kriteeriumid, ning ainult juhul, kui kõnealune vara on arendusjärgus. Kapitaliseeritavate kulude hulka kuuluvad kõik otseselt omistatavad kulud, mis on vajalikud vara loomiseks, tootmiseks või valmistamiseks selliselt, et see vara saaks toimida juhtkonna poolt kavandatud viisil. Teadustegevusega seotud kulusid, mittekapitaliseeritavaid arenduskulusid ja hoolduskulusid kajastatakse kuluna kulu kandmise hetkel.

1.5.2. Kinnisvara ja seadmed

Kogu kinnisvara ja seadmed on näidatud soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Soetusmaksumus hõlmab kulusid, mis on otseselt seotud asjaomase vara soetamise, valmistamise ja üleandmisega.

Hilisemad kulud on vastavalt vajadusele kas arvatud vara bilansilise maksumuse hulka või kajastatud eraldi varana – viimast vaid juhul, kui on tõenäoline, et varaga seotud tulevane majanduslik kasu või teenusepotentsiaal läheb ELile ja vara maksumust saab usaldusväärselt mõõta. Parandus- ja hooldustööde kulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes selle arvestusperioodi all, mil vastavad kulud kanti.

Maad ja kunstiteoseid ei amortiseerita, kuna nende kasutusiga loetakse igaveseks. Ehitamisel olevat vara ei amortiseerita, kuna selline vara ei ole veel kasutamiseks valmis. Muude varade amortisatsioon arvutatakse lineaarsel meetodil, mille kohaselt nende maksumus, millest lahutatakse jääkmaksumus, jaotatakse nende eeldatava kasuliku kasutusea peale järgmiselt:

Vara liik Lineaarne amortisatsiooninorm Hooned 4 % –10 % Seadmed 10 % – 25 % Sisustus ja sõidukid 10 % – 25 % Arvutiriistvara 25 % – 33 % Muud 10 % – 33 %

Võõrandamisest saadud kasum või kahjum leitakse tulu ja müügikulude vahe võrdlemisel võõrandatava vara bilansilise maksumusega ning seda kajastatakse tulemiaruandes.

Rendimaksed

Materiaalse vara rendimaksed, mille puhul EL kannab põhimõtteliselt kõiki omandiõigusega kaasnevaid riske ja hüvesid, liigitatakse kapitalirendi makseteks. Kapitalirendi maksed kapitaliseeritakse rendi alustamisel väärtuses, mis vastab kas renditava vara õiglasele väärtusele või minimaalsete rendimaksete nüüdisväärtusele, olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Rendimaksete intressiosa kantakse rendiperioodi jooksul kuludesse püsiva protsendimääraga jääkväärtusest. Rendikohustusi, millest on finantskulud maha arvatud, kajastatakse muude (lühi- ja pikaajaliste) finantskohustuste all. Finantskulude hulka kuuluvaid intresse kajastatakse kuluna tulemiaruandes rendiperioodi jooksul, et saada pidev perioodiline intressimäär, mida kohaldatakse igal perioodil kohustuse tasumata jäägi suhtes. Kapitalirendi alusel hoitavat vara amortiseeritakse kas vara kasuliku kasutusea või rendiperioodi jooksul, olenevalt sellest, kumb neist on lühem.

Rendimaksed, mille puhul oluline osa omandiõigusega kaasnevatest riskidest ja hüvedest jääb rendileandja kanda, liigitatakse kasutusrendiks. Kasutusrendimaksed kajastatakse kasumiaruandes kuluna lineaarselt kogu rendiperioodi jooksul.

1.5.3. Muude kui finantsvarade väärtuse langus

Tähtajatu kasuliku kasutuseaga varasid ei amortiseerita; selle asemel kontrollitakse igal aastal, ega nende väärtus ei ole langenud. Amortiseeritavate varade puhul kontrollitakse alati, kas nende väärtus ei ole langenud, kui sündmused või asjaolude muutumine viitavad sellele, et bilansiline maksumus ei pruugi olla kaetav. Väärtuse langusest tulenev kahjum kajastatakse summas, mille võrra vara bilansiline maksumus ületab kaetava (kasutus)väärtuse. Kaetav (kasutus)väärtus on kas vara õiglane väärtus, millest on lahutatud müügikulud, või vara tarbimisväärtus, olenevalt sellest, kumb neist on kõrgem.

Immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete jääkmaksumus ja kasulik kasutusiga vaadatakse läbi ja vajadusel korrigeeritakse neid vähemalt kord aastas. Kui vara bilansiline maksumus ületab hinnangulise kaetava (kasutus)väärtuse, hinnatakse vara bilansiline maksumus kohe alla kuni tema kaetava (kasutus)väärtuseni. Kui varasematel aastatel kajastatud väärtuse languse põhjused on ära langenud, siis vähendatakse vastavalt sellele väärtuse langusest tekkinud kahjumit.

1.5.4. Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringud

Osalused sidus- ja ühisettevõtetes

Osaluste üle sidus- ja ühisettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil ja need võetakse arvele soetusmaksumuses. ELi osa tema poolt ühiselt kontrollitavate sidus- ja ühisettevõtete majandustulemustes kajastatakse tulemiaruandes ja ELi osa reservides toimunud muutustes kajastatakse reservides. Finantsaruannetes bilansipäeva seisuga kajastatav sidus- ja ühisettevõtte raamatupidamislik väärtus saadakse soetusmaksumuse ja kõigi muutuste (täiendavad osamaksud, osa majandustulemuses ja reservide muutustes, väärtuse vähendamised ja dividendid) liitmisel. Sidus- ja ühisettevõttelt saadud jaotatud kasum vähendab vara bilansilist maksumust.

Kui ELi osa ühisettevõtte puudujäägis on võrdne või ületab tema osalust, siis EL lõpetab oma osa kajastamise edasistes kahjumites („kajastamata kahjum“). Kajastamata kahjumiosalus tuleneb tehnilisest raamatupidamismenetlusest, mis on vajalik, kui raamatupidamisarvestuses kasutatakse kapitaliosaluse meetodit. See kajastamata kahjumiosalus ei kujuta endast ELi kahjumit ja tuleneb asjaolust, et kulude kajastamine toimub tavaliselt enne kapitali suurendamist, võtmaks arvesse muude investorite kui EL mitterahalisi osalusi.

ELi ning tema sidus- ja ühisettevõtete vahelistest tehingutest tulenev realiseerimata kasum ja kahjum ei ole märkimisväärsed ning seetõttu ei ole neid elimineeritud. Sidus- ja ühisettevõtete arvestuspõhimõtted võivad erineda arvestuspõhimõtetest, mida EL kasutab sarnastel asjaoludel aset leidvate sarnaste tehingute ja sündmuste puhul.

Kui on märke väärtuse langusest, on vaja hinnata see alla madalama kaetava väärtuseni. Kaetav väärtus määratakse kindlaks vastavalt lisade punktis 1.5.3 kirjeldatule. Kui väärtuse languse põhjus hiljem ära langeb, siis vähendatakse väärtuse langusest tekkinud kahjumit kuni bilansilise maksumuseni, mis oleks kindlaks määratud juhul, kui väärtuse langusest tekkinud kahjumit ei oleks kajastatud.

Juhtudel, mil ELile kuulub vähemalt 20 % investeerimiskapitalifondist, ei sea ta eesmärgiks avaldada olulist mõju. Selliseid fonde käsitletakse seetõttu finantsinstrumentidena ja need liigitatakse müügivalmis finantsvarade hulka.

1.5.5. Finantsvara

Liigitus

EL liigitab oma finantsvarad järgmistesse kategooriatesse: Finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande; laenud ja nõuded; lõpptähtajani hoitavad investeeringud; ja müügivalmis finantsvarad. Finantsinstrumentide liigitus määratakse kindlaks nende arvele võtmisel ja see hinnatakse ümber iga bilansipäeva seisuga.

i) Finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande

Finantsvara liigitatakse sellesse kategooriasse, kui see soetatakse peamiselt müügi eesmärgil lühiajaliselt või kui EL on nimetatud finantsvara sellesse kategooriasse kuuluvana määratlenud. Sellesse kategooriasse liigitatakse ka tuletisinstrumendid. Sellesse kategooriasse kuuluvad varad liigitatakse käibevaraks, kui nende oodatav realiseerimisaeg on 12 kuu jooksul bilansipäevast arvates. Aruandeaasta jooksul ei olnud ELil mingeid sellesse kategooriasse kuuluvaid finantsvarasid.

ii) Laenud ja nõuded

Laenud ja nõuded on aktiivsel turul noteerimata finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Laenud ja nõuded tekivad, kui EL annab raha või kaupu või osutab teenuseid otse võlgnikule, ilma et ta kavatseks nõudega kaubelda, või juhul, kui algse laenuandja õigused antakse üle ELile pärast seda, kui EL on teinud tagatislepingu raames makse. Maksed, mille tähtaeg on 12 kuu jooksul pärast bilansipäeva, liigitatakse käibevaraks. Maksed, mille tähtaeg on kaugemal kui 12 kuud pärast bilansipäeva, liigitatakse põhivaraks. Laenude ja nõuete hulka kuuluvad tähtajalised hoiused, mille esialgne tähtaeg on üle kolme kuu.

iii) Lõpptähtajani hoitavad investeeringud

Lõpptähtajani hoitavad investeeringud on kindlaksmääratud lõpptähtajaga finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad ning mida EL kavatseb ja suudab hoida kuni lõpptähtajani, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Aruandeaasta jooksul ei olnud ELil ühtegi sellesse kategooriasse kuuluvat investeeringut.

iv) Müügivalmis finantsvarad

Müügivalmis finantsvarad on finantsvarad, mis on määratletud sellesse kategooriasse kuuluvana või mis ei ole liigitatud ühtegi muusse kategooriasse, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Müügivalmis finantsvarad liigitatakse kas käibe- või põhivaraks olenevalt sellest, millise ajavahemiku jooksul EL kavatseb neid säilitada. Tavaliselt on selleks ajavahemikuks lõpptähtajani jäänud aeg. Investeeringud üksustesse, mida ei konsolideerita ega arvestata kapitaliosaluse meetodil, ning muud omakapitaliinvesteeringud (nt riskikapitalitehingud) liigitatakse samuti müügivalmis finantsvaraks.

Arvelevõtmine ja väärtuse hindamine arvelevõtmisel

Õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatud, tähtajani hoitavate ja müügivalmis finantsvarade (v.a raha ja raha ekvivalendid) ostu ja müüki kajastatakse kauplemispäeval, st päeval, mil EL võtab kohustuse vara ostuks või müügiks. Laene kajastatakse sularaha laenuvõtjale ülekandmise hetkel. Investeeringud võetakse arvele õiglases väärtuses. Kui finantsvara ei kajastata õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande, võetakse nende arvelevõtmisel arvesse ka tehingukulusid. Finantsvarad, mis on kajastatud õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande, võetakse arvele õiglases väärtuses ning tehingukulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes.

Finantsvara õiglane väärtus arvelevõtmisel on tavaliselt tehinguhind (st saadud tasu õiglane väärtus). Pikaajalise intressivaba või turutingimustest madalama intressimääraga laenu andmisel saab selle õiglaseks väärtuseks lugeda kõigi tulevaste laekumiste nüüdisväärtuse, mis on diskonteeritud turuintressimäära alusel, mis kehtib sarnase krediidireitinguga sarnase instrumendi puhul.

Antud laenusid mõõdetakse nimiväärtuses, mida loetakse laenu õiglaseks väärtuseks. Seda järgmistel põhjustel:

— ELi laenuandmise turukeskkond on väga eripärane ja erinev kapitaliturust, millel emiteeritakse ettevõtete ja valitsuste võlakirjasid. Kuna laenuandjatel on neil turgudel võimalik valida alternatiivseid investeeringuid, siis kajastub alternatiivsete valikute võimalus turuhindades. ELi jaoks aga selline alternatiivsete investeeringute võimalus puudub, sest ELil ei ole lubatud raha kapitaliturgudele investeerida; ta üksnes laenab vahendeid, et anda laenusid sama intressimääraga. See tähendab, et ELil puudub laenatud vahendite arvelt laenude andmiseks või investeeringute tegemiseks alternatiivne võimalus. Seega puuduvad alternatiivkulud ja seetõttu ka alus turuintressimääradega võrdlemiseks. Tegelikult kujutab ELi laenude andmise tegevus endast eraldi turgu. Kuna alternatiivkulu kriteerium ei ole kohaldatav, siis põhimõtteliselt ei kajasta turuhind õiglaselt ELi laenuandmise tehingute sisu. Seda silmas pidades ei ole asjakohane kasutada ELi antud laenude õiglase väärtuse kindlaksmääramisel võrdlusalusena ettevõtete või valitsuste võlakirjasid.

— Kuna sellele lisaks puudub ka aktiivne turg ja sarnased tehingud, mida saaks kasutada võrdlusalusena, peaks EL kasutama oma finantsstabiilsusmehhanismi ja maksebilansi toetamise mehhanismi raames antud laenude jms laenutehingute õiglase väärtuse leidmisel sama intressimäära, mida ta nõuab antud laenudelt.

— Peale selle esinevad nende laenude puhul antud ja võetud laenude vahel kompenseerivad mõjud, sest need on oma laadilt kompensatsioonitehingud. Seepärast on antud laenude tegelik intressimäär võrdne nendega seonduvate võetud laenude tegeliku intressimääraga. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Finantsinstrumentide kajastamine lõpetatakse, kui investeeringust rahavoogude saamise õigus on aegunud, või kui EL on põhimõtteliselt kõik omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved kolmandale isikule üle andnud.

Järgnev väärtuse hindamine

i) Finantsvarasid, mida kajastatakse õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande, kajastatakse järgnevalt õiglases väärtuses. Õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatud finantsinstrumentide kategooriasse kuuluvate finantsvarade õiglase väärtuse muutustest tekkiv kasum või kahjum kajastatakse tulemiaruandes selle perioodi all, mil see on tekkinud. ELil ei ole praegu sellesse kategooriasse kuuluvaid investeeringuid.

ii) Laene ja nõudeid ning lõpptähtajani hoitavaid investeeringuid kajastatakse amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Laenatud vahendite arvelt antud laenude korral kohaldatakse antud ja võetud laenude puhul sama tegelikku intressimäära, sest need laenud on oma laadilt kompensatsioonitehingud ning antud ja võetud laenude tingimuste ja summade vahelised erinevused ei ole märkimisväärsed. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

iii) Tähtajani hoitavad investeeringud ELil praegu puuduvad.

iv) Müügivalmis finantsvarasid kajastatakse pärast arvelevõtmist õiglases väärtuses. Müügivalmis finantsvara väärtuse muutustest tulenevaid tulu ja kulu kajastatakse õiglase väärtuse reservis, v.a rahaliste varade ümberarvestamise erinevused, mida kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmina käsitletava vara kajastamise lõpetamisel või väärtuse vähendamisel kajastatakse eelnevalt õiglase väärtuse reservis kajastatud õiglase väärtuse kumulatiivset korrigeerimist tulemiaruandes. Müügivalmis finantsvarade intressi, mis on arvutatud tegeliku intressimäära meetodi kohaselt, kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmis omakapitaliinstrumentidelt saadud dividende kajastatakse hetkel, mil ELi jaoks tekib makse saamise õigus.

Aktiivsetel turgudel noteeritud investeeringute õiglane väärtus põhineb jooksval pakkumishinnal. Kui finantsvara turg ei ole aktiivne (või kui tegemist on noteerimata väärtpaberitega), määrab EL õiglase väärtuse hindamismeetodeid kasutades. Kõnealuste meetodite hulka kuuluvad hiljutiste mitteseotud poolte vaheliste tehingute kasutamine, viitamine teistele põhimõtteliselt samasugustele instrumentidele, diskonteeritud rahavoogude analüüs, optsioonihinna mudelid ja muud turuosaliste üldkasutatavad hindamismeetodid.

Juhul kui sellistesse omakapitaliinstrumentidesse tehtud investeeringute õiglast väärtust, millel ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, ei saa usaldusväärselt mõõta, hinnatakse neid soetusmaksumuses, millest on lahutatud väärtuse langusest tekkinud kahjum.

Finantsvara väärtuse langus

EL hindab igal bilansipäeval, kas on objektiivseid tõendeid selle kohta, et finantsvara väärtus on langenud. Finantsvara väärtus langeb ja väärtuse langusest tekib kahjum üksnes juhul, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et vara arvele võtmise järel on selle väärtus langenud ühe või enama sündmuse tagajärjel, mis mõjutab või mõjutavad finantsvara prognoositud tulevasi rahavooge, mida saab usaldusväärselt hinnata.

a) Amortiseeritud väärtuses kajastatud varad

Kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et amortiseeritud väärtuses kajastatud laenude ja nõuete või lõpptähtajani hoitavate investeeringute väärtuse languse tõttu on kantud kahjumit, leitakse kahjumi suurus vara bilansilise maksumuse ja prognoositud tulevaste rahavoogude (v.a kandmata tulevane krediidikahju) nüüdisväärtuse vahena, diskonteerituna finantsvara algse tegeliku intressimääraga. Vara bilansilist maksumust vähendatakse ja kahjumi summa kajastatakse tulemiaruandes. Kui laen või lõpptähtajani hoitav investeering on muutuva intressimääraga, võetakse väärtuse langusest tekkinud kahjumi leidmisel diskontomääraks lepingu kohaselt kindlaks määratud jooksev tegelik intressimäär. Tagatisega finantsvara prognoositud tulevaste rahavoogude nüüdisväärtuse arvutus peegeldab rahavooge, mis võivad tuleneda nimetatud vara sundmüügist, millest on maha arvatud tagatise saamise ja müügi kulud, olenemata sellest, kas sundmüük on tõenäoline või mitte. Kui järgneval perioodil väärtuse langusest tekkinud kahjumi summa väheneb ja vähenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

b) Õiglases väärtuses kajastatud varad

Müügivalmina käsitletavate finantsvarade väärtuse languse kindlakstegemisel võetakse arvesse seda, kas väärtpaberi õiglane väärtus on langenud oluliselt või püsivalt (pikaks ajaks) allapoole selle soetusmaksumust. Kui müügivalmis finantsvarade puhul on mis tahes selliseid tõendeid, arvatakse kumulatiivne kahjum (arvutatuna soetusmaksumuse ja jooksva õiglase väärtuse vahena, millest on lahutatud mis tahes varem tulemiaruandes kajastatud asjaomase finantsvara väärtuse langusest tekkinud kahjum) reservist välja ja kajastatakse tulemiaruandes. Tulemiaruandes kajastatud omakapitaliinstrumentide väärtuse langusest tuleneva kahjumi vähenemist ei kajastata tulemiaruandes. Kui järgneval perioodil müügivalmis finantsvarana käsitatava võlainstrumendi õiglane väärtus suureneb ja suurenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

Investeeringud riskikapitali fondidesse

Investeeringud riskikapitali fondidesse liigitatakse müügivalmis finantsvaradeks ja sellest tulenevalt võetakse need arvele õiglases väärtuses; õiglase väärtuse muutustest tulenev kasum või kahjum (sealhulgas ümberarvestamise erinevused) kajastatakse õiglase väärtuse reservis. Kuna investeeringutel riskikapitali fondidesse ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, hinnatakse nende väärtust iga investeeringu puhul eraldi kas soetusmaksumuse või omistatava vara puhasväärtuse alusel olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Õiglase väärtuse hindamisest tulenevat realiseerimata kasumit kajastatakse reservides ja realiseerimata kahjumi puhul hinnatakse, kas selle väärtus on vähenenud, et otsustada, kas kajastada seda väärtuse langusest tingitud kahjumina tulemiaruandes või muutusena õiglase väärtuse reservis.

1.5.6. Laovaru

Varusid kajastatakse kas nende soetusmaksumuses või neto realiseerimisväärtuses olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Soetusmaksumus määratakse lihtjärjekorra (FIFO) meetodi alusel. Valmistoodete ja lõpetamata toodangu soetusmaksumus koosneb toorainest, otsestest tööjõukuludest ja muudest otsestest kuludest ning nendega seotud tootmise üldkuludest (võttes aluseks normaalse kasutatava tootmisvõimsuse). Neto realiseerimisväärtus on tavalise äritegevuse käigus rakendatav hinnanguline müügihind, millest on lahutatud valmistus- ja müügikulud. Kui turustamiseks mõeldud varusid hoitakse tasuta või sümboolse tasu eest, hinnatakse nende väärtust kas soetusmaksumuse või jooksva asendusmaksumuse alusel olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Jooksev asendusmaksumus on kulu, mida EL kannaks vara soetamisel aruandepäeval.

1.5.7. Eelmaksed

Eelmakse on makse, mille eesmärk on pakkuda makse saajale sularaha ettemakset, st käibevahendeid. See võib olla jagatud mitmeks makseks, mis tehakse asjaomases lepingus, otsuses, kokkuleppes või alusaktis kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul. Käibevahendeid või ettemakseid kasutatakse sel eesmärgil, milleks need anti, lepingus kindlaks määratud perioodi jooksul või makstakse tagasi. Kui makse saaja ei kanna rahastamiskõlblikke kulusid, on ta kohustatud ettemaksena saadud eelmakse ELile tagastama. Eelmakse summat võib vähendada (kas täielikult või osaliselt) rahastamiskõlblike kulude (mida on kajastatud kuludena) kinnitamisega.

Eelmakset kajastatakse järgnevatel bilansipäevadel esialgselt bilansis kajastatud väärtuses, millest on lahutatud perioodi jooksul tehtud rahastamiskõlblikud kulud (sh vajaduse korral eelarvestatud summad).

Eelmaksetelt arvutatud intressi kajastatakse selle teenimise hetkel asjaomase lepingu sätete kohaselt. Eelarveaasta lõpu seisuga koostatakse kõige usaldusväärsema teabe põhjal kogunenud intressitulu prognoos ja kajastatakse see bilansis.

Muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid, mis tulenevad liikmesriikide tehtud ettemaksete (sh „koostöös liikmesriikidega täidetava eelarve raames rakendatavate rahastamisvahendid“) tagasimaksmisest ELi poolt, kajastatakse varana eelmaksete rubriigis. Muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid kajastatakse esialgselt bilansis kajastatud väärtuses, millest on lahutatud lõplike makse saajate rahastamiskõlblike kulude kõige tõenäolisemaks peetav hinnang, mis on arvutatud mõistlike ja põhjendatud eelduste alusel.

ELi sissemaksed Euroopa Arengufondi usaldusfondidesse või muudesse konsolideerimata üksustesse on liigitatud samuti eelmakseteks, kuna nende otstarve on anda usaldusfondile käibevahendeid, et need saaksid rahastada usaldusfondi eesmärkides määratletud konkreetseid meetmeid. ELi sissemakseid usaldusfondidesse kajastatakse ELi sissemakse esialgses summas, millest on lahutatud rahastamiskõlblikud kulud, sh vajaduse korral arvestuslikud summad, mis on tekkinud usaldusfondil aruandeperioodi jooksul, ja mis on pandud aluskokkuleppe kohaselt ELi toetuse arvele.

1.5.8. Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded

ELi raamatupidamiseeskirjad nõuavad aruandluse huvides kaubanduslike ja mittekaubanduslike tehingute eraldi esitamist, kusjuures nõuded tekivad kaubanduslikest tehingutest, sissenõutavad summad aga mittekaubanduslikest tehingutest, kui EL saab väärtuse muult üksuselt, andmata otseselt vastu umbkaudselt võrdset väärtust (nt liikmesriikidelt sissenõutavad omavahenditega seotud summad).

Kaubanduslikest tehingutest tekkinud nõuded on kooskõlas finantsinstrumentide määratlusega, mistõttu liigitatakse neid laenudeks ja nõueteks ning mõõdetakse sellele vastavalt (vt punkt 1.5.5). Kuna vahetustehingute viitlaekumised ja edasilükkunud kulud ei ole kuigi suured, esitatakse teave nende kohta koos finantsinstrumente käsitlevates lisades kaubanduslike tehingute kohta avalikustatava teabega.

Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summade puhul kajastatakse intresside ja trahvide võrra korrigeeritud esialgne summa, millest on lahutatud nende väärtuse langusest tulenev allahindlus. Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summade väärtuse langusest tulenev allahindlus kirjendatakse, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et ELil ei ole võimalik kõiki mittekaubanduslike tehingute sissenõutavaid summasid esialgsete tingimuste kohaselt sisse nõuda. Allahindluse summa saadakse, lahutades vara bilansilisest maksumusest kaetava väärtuse. Allahindluse summa kajastatakse tulemiaruandes. Varasematele kogemustele tuginedes tehakse ka üldine allahindlus nende tasumata sissenõudekorralduste puhul, mille suhtes ei ole konkreetset allahindlust veel kohaldatud. Viitlaekumiste käsitlemise kohta eelarveaasta lõpus vt lisade punkt 1.5.14. Mittekaubanduslike tehingute sissenõutavate summadena näidatud ja avaldatud summad ei ole finantsinstrumendid, kuna nad ei tulene lepingust, mis tekitaks finantskohustuse või omakapitaliinstrumendi. Asjakohasel juhul avaldatakse mittekaubanduslike tehingute sissenõutavad summad siiski koos mittekaubanduslikest tehingutest tekkinud nõuetega finantsaruande lisades.

1.5.9. Raha ja raha ekvivalendid

Raha ja raha ekvivalendid on finantsinstrumendid ning need on liigitatud müügivalmis finantsvaradena. Nende hulka kuulub kassas olev sularaha, nõudmiseni või lühikese tähtajaga hoiused pankades ja muud lühiajalised investeeringud, mis on kuni kolmekuulise esialgse tähtaja ja suure likviidsusega.

1.5.10. Pension ja muud töötajahüvitised

Pensionikohustused

EL haldab kindlaksmääratud hüvitisega pensioniplaane. Kuna üks kolmandik kõnealuste hüvitiste oodatavast kulust kaetakse osamaksudega töötajate palkadest, siis seda kohustust ei rahastata. Seoses kindlaksmääratud hüvitistega pensioniplaanidega bilansis kajastatud kohustus võrdub kindlaksmääratud hüvitise kohustuse nüüdisväärtusega bilansipäeval, millest on lahutatud pensioniplaani mis tahes varade õiglane väärtus. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse arvutavad kindlustusmatemaatikud proportsionaalse osa krediteerimise meetodi (projected unit credit method) kohaselt. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse nüüdisväärtus leitakse, diskonteerides prognoositud tulevased rahavood selles valuutas nomineeritud valitsuse võlakirjade intressimääradega, milles hüvitisi tulevikus makstakse, kusjuures nimetatud võlakirjade järelejäänud tähtaeg peab ligilähedaselt vastama asjao