SISUKORD

1. KOKKUVÕTE 3

2. TEGELIKUD EDUSAMMUD AASTATEL 1990–2009 5

2.1. Kasvuhoonegaaside heitkoguste suundumused liikmesriikides 5

2.2. Kasvuhoonegaaside heitemahukus ja heide inimese kohta 2009. aastal 6

2.3. Kasvuhoonegaaside heitkogused 2009. aastal võrreldes 2008. aastaga 8

2.4. Heitkoguste suundumused peamistes sektorites 8

3. KAVANDATUD EDUSAMMUD KYOTO EESMÄRKIDE SAAVUTAMISEL 10

3.1. Kasvuhoonegaaside heitkoguste prognoosid 10

3.1.1. EL 27 riigid 10

3.1.2. EL 15 riigid 10

3.1.3. EL 12 riigid 10

3.2. Liidu kliimamuutuste poliitika rakendamise seis 12

3.3. ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS) rakendamine 14

3.3.1. Teine kauplemisperiood (2008–2012) 14

3.3.2. Käitajate võimalused kasutada ühisrakendust ja puhta arengu mehhanismi 15

3.4. Valitsuste plaanid kasutada Kyoto mehhanisme 15

3.5. CO2 sidujate kavandatud kasutamine 15

4. 2020. AASTA EESMÄRGI SAAVUTAMINE 16

4.1. Liidu kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärk 2020. aastaks 16

4.2. Eesmärkide saavutamist toetav poliitika 16

4.3. Prognoositud puudujääk eesmärkideni jõudmisel 16

5. Kliimamuutustega kohanemine 19

6. Olukord liidu kandidaatriikides 19

KOKKUVÕTE

Kyoto eesmärkide saavutamine toimub kavakohaselt, 2008 – 2012

Arvestamata maakasutuse, maakasutuse muutumise ja metsandusega seotud heidet ja selle kõrvaldamisi, oli EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheide 2009. aastal1 17,4 % võrra madalam kui 1990. aastatel. Võrreldes 2008. aastaga vähenes heide 7,1 %, samas kui EL 27 riikide sisemajanduse koguprodukt (SKP) vähenes majanduskriisi tagajärjel sama perioodi jooksul ligikaudu 4 %.

Lisaks muutus 2010. aasta esialgsete andmete2 kohaselt EL 15 riikide ja EL 27 riikide kasvuhoonegaaside heide 2010. aastal 2009. aastaga võrreldes 2,3 %. Kõnealuste hinnangute põhjal on EL 15 riikide heide 10,7 % allpool võrdlusaasta taset. EL 27 riikide heitkogus 2010. aastal oli ligikaudu 15,5 % allpool 1990. aasta taset. SKP muutus ajavahemikus 1990–2010 oli EL 15 riikides 39 % ja EL 27 riikides 41 %; perioodil 2009–2010 oli muutus ligikaudu 1,8 %.

Vastavalt Kyoto protokollile on EL 15 riigid nõustunud vähendama kasvuhoonegaaside heidet aastateks 2008–2012 võrdlusaasta tasemega võrreldes 8 %. Uusimate saadaolevate 2009. aasta seireandmete1 kohaselt vähenes EL 15 riikide kasvuhoonegaaside koguheide kuuendat aastat järjest ning oli ilma maakasutust, maakasutuse muutumist ja metsandust arvestamata 12,7 % väiksem kui võrdlusaastal. Kuigi alates 1990. aastast on EL 15 riikide SKP koguni peaaegu 37 % võrra kasvanud, on EL 15 riikide kasvuhoonegaaside heitkogused vähenenud.

Aastal 2009 vähenes EL 15 riikide kasvuhoonegaaside heide 2008. aastaga võrreldes tervelt 6,9 %, ületades sellega SKP ligi 4-protsendist kahanemist majanduslanguse tõttu, mis tõestab, et liidus valitsenud sügav majanduskriis ei aeglustanud 2009. aastal liidu üleminekut vähese CO2-heitega majandusele. Kasvuhoonegaaside heitemahukuse vähenemise kiirus jäi varasemate aastatega samale tasemele.

Üldiselt näitavad joonisel 1 esitatud kasvuhoonegaaside koguheite prognoosid, 3 et EL 15 riigid püsivad hästi Kyoto eesmärgi saavutamise graafikus. Hinnangust ilmneb, et eesmärk tõenäoliselt ületatakse.

Joonis 1 . EL 15 riikide tegelik ja prognoositav heide

[pic]

Märkus: nooled põhinevad aastate 2008–2012 keskmisel ega vasta seetõttu täpselt 2010. aasta prognoositud heiteväärtustele. Allikas: Euroopa Komisjon, EEA

Kasvuhoonegaaside heite hiljutiste prognooside kohaselt on kuus liikmesriiki (Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Rootsi ja Ühendkuningriik) oma kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärkide saavutamise graafikus. Võttes arvesse Kyoto paindlike mehhanismide kavandatud kasutust, ELi heitkogustega kauplemise süsteemi uute osalejate reservi kasutamata saastekvoote, CO2 sidujaid ja täiendavaid poliitikameetmeid, võib ainult kolmel liikmesriigil (Austria, Itaalia ja Luksemburg) tekkida raskusi oma eesmärgi saavutamisega.

Prognooside kohaselt vähenevad heitkogused aastatel 2009 kuni 2012 vähehaaval enamikus 2004. aastal liiduga ühinenud 12 liikmesriigist. Neist üheksas riigis, kellel on Kyoto eesmärgid, saavutatakse või ületatakse võetud eesmärgid ainult olemasolevate tegevuspõhimõtete ja meetmete abil. Sloveenia peaks oma eesmärgi saavutama juhul, kui kõik olemasolevad ja kavandatud meetmed, sealhulgas Kyoto arvestusühikute ostmine, annavad oodatavaid tulemusi.

Uued meetmed liidu 2020. aasta kõrge sihttaseme saavutamiseks

2009. aastal vastuvõetud kliima- ja energiapakett4 moodustab tervikliku ning kõrgete eesmärkidega poliitika- ja meetmepaketi kliimamuutuste ohjamiseks 2020. aastani ja pärast seda. Alates 2013. aastast jaotatakse liidu ühine töö selle nimel, et vähendada kasvuhoonegaaside heidet 2020. aastaks 1990. aasta tasemega võrreldes 20 %,5 ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvate ja ülejäänud sektorite vahel. Eelmises osas esitatud kasvuhoonegaaside andmed kehtivad Kyoto protokolli esimese kohustusteperioodi suhtes ning kuna see hõlmab rohkem eri sektoreid, ei saa nende põhjal otseselt hinnata liidusiseselt 2020. aastaks võetud eesmärkide saavutamist.

2020. aastaks kasvuhoonegaaside vähendamiseks võetud kohustuste täitmise ettevalmistused jätkusid jõudsalt. Seoses ELi HKSi muudetud direktiiviga tehti möödunud aastal otsused saastekvootide tasuta eraldamise ja enampakkumise reeglite tehniliste üksikasjade, rahvusvaheliste ühikute kasutamise, piirangute kehtestamise ja registrite muutmise korra kohta. Jõupingutuste jagamise otsusega reguleeritakse kasvuhoonegaaside heidet ELi HKSist välja jäävates sektorites, kehtestades igale liikmesriigile iga-aastased siduvad kasvuhoonegaaside heitkogused, ning sellega seoses jätkus töö rakendusmeetmete, eriti liikmesriikide sihttasemete absoluutväärtuste määramise ja vastavuse tagamise süsteemi kallal, mis luuakse liikmesriikide tegevuse iga-aastaseks jälgimiseks ning eesmärkide mittesaavutamise korral nende abistamiseks vajalike parandusmeetmete rakendamisel.

Eesmärk vähendada kasvuhoonegaaside heidet 20 % sisaldub Euroopa 2020. aasta tööhõive ja majanduskasvu strateegias, mille Euroopa Ülemkogu võttis vastu 2010. aasta juunis. Heitkoguste vähendamine on üks strateegia viiest peamisest eesmärgist. Nagu on märgitud komisjoni 2011. aasta majanduskasvu analüüsis, ei ole kliimamuutuste leevendamise valdkonnas olemasolevad ja kavandatud meetmed veel piisavad 2020. aasta peamiste eesmärkide saavutamiseks. Seega peavad paljud liikmesriigid tegema täiendavaid jõupingutusi, et täita jõupingutuste jagamise otsusest tulenevaid kohustusi. Kasvuhoonegaaside viimaste prognooside kohaselt saavutab ainult 11 liikmesriiki võetud kohustused üksnes olemasoleva poliitikaga ning veel 7 liikmesriiki jõuaksid eesmärgile juhul, kui nende täiendavad tegevuspõhimõtted ja meetmed annavad oodatud tulemusi. Ülejäänud 9 liikmesriiki peavad eesmärkide saavutamiseks välja töötama uusi tegevuspõhimõtteid.

Joonisel 2 on näidatud lahknevust 2020. aasta prognooside ja liidu 2020. aasta sihttaseme vahel (vastavalt –20 % ja –30 %), mistõttu liit peab suurendama oma jõupingutusi kasvuhoonegaaside heite täiendavaks vähendamiseks.

Joonis 2. EL 27 riikide tegelik ja prognoositav heide

[pic]

Märkus: heitkoguste muutused aastatel 2010–2020 on leitud prognoosimudeli PRIMES/GAINS3 abil

Allikas: Euroopa Komisjon, EEA

Mudeli PRIMES/GAINS põhjal tehtud prognoosid, milles arvestatakse liidus ja riikides 2009. aasta keskpaiga seisuga rakendatud poliitikameetmeid ning vaadeldakse kliima- ja energiapaketiga hõlmatud heitkoguseid, näitavad, et perioodil 1990 kuni 2020 jääks liidu kasvuhoonegaaside heite vähenemine (olemasolevate meetmete korral) 15,3 % tasemele.

TE GELIKUD EDUSAMMUD AASTATEL 1990–2009

Kasvuhoonegaaside heitkoguste suundumused liikmesriikides

Liidu kasvuhoonegaaside heite üldsuundumust mõjutavad tugevalt kaks suurimat heitetekitajat Saksamaa ja Ühendkuningriik, kelle heitkogus kokku moodustab umbes kolmandiku EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheitest. Nende kahe liikmesriigi kasvuhoonegaaside heide oli 2009. aastal 1990. aastaga võrreldes kokku 538 miljoni CO2-ekvivalenttonni võrra väiksem.

Saksamaal on positiivsete suundumuste (–26,3 % aastatel 1990–2009) peamised põhjused elektri- ja soojusjaamade pidev tõhustamine, taastuvenergia ning soojuse ja elektri koostootmise suurenenud kasutamine, samuti olulised investeeringud viie uue liidumaa majanduse ajakohastamisse pärast Saksamaa taasühinemist. Ühendkuningriigis saavutati kasvuhoonegaaside heite vähenemine (–27 % aastatel 1990–2009) peamiselt energiaturgude liberaliseerimisega ja sellele järgnenud üleminekuga nafta ja kivisöe kasutamiselt gaasi kasutamisele elektritootmises, samuti N2O-heite vähendamisega adipiinhappe tootmisel. Viimasel ajal on majanduslangus mõjutanud heitkoguste vähendamist ka neis kahes riigis, mõjutades peamiselt energia- ja tööstussektorit.

Itaalia ja Prantsusmaa on suuremate heitetekitajate seas kolmandal ja neljandal kohal, mõlema riigi heite osakaal on umbes 11 %. Itaalia kasvuhoonegaaside heide oli 2009. aastal ligikaudu 5,4 % allpool 1990. aasta taset. 2009. aastal täheldatud vähenemine oli seotud põhiliselt majanduslangusega, mis mõjutas eriti elektri ja soojuse tootmist, samuti tööstussektorit. Prantsusmaa heitkogus oli 2009. aastal 8,1 % allpool 1990. aasta taset. Märkimisväärselt on vähendatud adipiinhappe tootmisest tulenevat N2O-heidet. Kuid jäätmetest lähtuv CH4-heide ja autotranspordist tingitud CO2-heide kasvas aastatel 1990–2009 märgatavalt.

Poola ja Hispaania on EL 27 heitetekitajate seas viiendal ja kuuendal kohal, neist mõlema arvele langeb EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheitest umbes 8 %. Poolas vähenes kasvuhoonegaaside heide aastatel 1990–2009 16,8 % (ning 33,2 %, kui võtta aluseks Poola võrdlusaasta 1988). Peamised heite vähenemist soodustavad tegurid Poolas (nagu teisteski Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikides) olid energiat raiskava rasketööstuse langus ning majanduse üldine ümberkorraldamine 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses, samuti energiatõhususe suurendamine aastatel 1990–2009. Märkimist väärivad erandid olid transport, eriti autotransport, kus heide suurenes ligi 95 %, ning mõni tööstussektor, nagu nafta rafineerimine ja keemiatööstus. Hispaania heitkogus kasvas 1990. ja 2009. aasta vahel 29,8 %. See tulenes suuresti jäätmekäitluse, autotranspordi, elektri- ja soojatootmisest ning töötleva tööstuse heite kasvust.

Aastal 2009 oli viie liikmesriigi kasvuhoonegaaside heide võrdlusaastate (milleks enamasti on 1990) tasemest kõrgem, samas kui ülejäänud kahekümnes liikmesriigis oli heide võrdlusaastate tasemest madalam. Küprosel ja Maltal puuduvad Kyoto protokolli kohased kohustused heite vähendamiseks. Neis kahes liikmesriigis olid 2009. aasta heitkogused suuremad kui 1990. aastal. Kasvuhoonegaaside heite protsentuaalsed muutused võrdlusaastast kuni 2009. aastani ulatuvad –60 %st (Eesti) kuni +27 %ni (Hispaania).

Kasvuhoonegaaside heitemahukus ja heide inimese kohta 2009. aastal

Heide on vähenenud nii EL 27 kui ka EL 15 riikides, samas kui majandus on oluliselt kasvanud. See viitab asjaolule, et seos kasvuhoonegaaside heite suurenemise ja SKP kasvu vahel on nõrgenenud .

Joonis 3 . Kasvuhoonegaaside heitemahukuse, SKP, energiatarbimise ja CO2-heite muutumine

[pic]

Allikas: EEA, majanduse ja rahanduse peadirektoraat (Ameco andmebaas), Eurostat

Ajavahemikul 1990–2009 kasvas EL 27 riikide SKP 38 %, samas kui heide vähenes 17,4 %, ning EL 15 riikide SKP kasvas 37 % ja kasvuhoonegaaside heide vähenes 12,7 %. Aastatel 2008–2009 langes nii EL 27 kui ka EL 15 riikide SKP umbes 4 % ning seda võib seostada majanduslangusega. Ent SKP ja heite vahelise seose nõrgenemine jätkus ka 2009. aastal, kuna heite vähenemine oli SKP langusest suurem 3 % võrra EL 27 riikides ja 2,7 % võrra EL 15 riikides. Andmed 2010. aasta SKP kohta viitavad sellele, et alanud on majanduse elavnemine. Ka tootmissektoris alates 1990. aastast täheldatud muutused kinnitavad, et kogu majanduses nõrgeneb kasvuhoonegaaside heite ja SKP kasvu vaheline seos.

Ajavahemikul 1990–2009 vähenes kasvuhoonegaaside heitemahukus kõigis liikmesriikides. Kõige suurem langus toimus Eestis (–80 %), Slovakkias (–73 %), Bulgaarias (–62 %), Rumeenias (–61 %), Leedus (–60 %), Lätis (–59 %) ja Poolas (–59 %). Muutused olid kõige väiksemad Portugalis (–12 %), Küprosel (–13 %), Itaalias (–20 %), Hispaanias (–20 %) ja Maltal (–22 %).

EL 27 riikide heitkogus inimese kohta oli 2009. aastal 9,2 CO2-ekvivalenttonni. EL 15 riikides oli see veidi suurem: keskmiselt 9,4 CO2-ekvivalenttonni inimese kohta. Võrreldes 2008. aastaga langes heide inimese kohta 0,7 CO2-ekvivalenttonni võrra ning võrreldes 1990. aastaga 2,3 CO2-ekvivalenttonni ehk peaaegu 20 % võrra. Siiski olid heitkogused inimese kohta liikmesriikides 2009. aastal väga erinevad, ulatudes 4,7 CO2-ekvivalenttonnist (Läti) kuni 23,7 CO2-ekvivalenttonnini (Luksemburg). Suuresti sõltub see iga riigi energiamahukusest ja energiaallikate jaotusest. Lisaks on liikmesriikide vahel ka suured erinevused inimese kohta arvestatud heitkoguse suundumustes. Alates 1990. aastast on heide inimese kohta kõige rohkem vähenenud Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikides, Luksemburgis, Ühendkuningriigis, Saksamaal, Rootsis ja Belgias. Kuues liikmesriigis on heide inimese kohta 1990. aastaga võrreldes kasvanud. Kui Maltal, Portugalis ja Hispaanias on heide inimese kohta selgelt alla liidu keskmist, siis Sloveenias, Kreekas ja Küprosel on see üle keskmise. (Vt ka komisjoni talituste töödokumendi joonis 3)

Kasvuhoonegaaside heitkogused 2009. aastal võrreldes 2008. aastaga

Ajavahemikul 2008–20091 vähenes kasvuhoonegaaside heide kõigis liikmesriikides. Heide vähenes 354,4 miljoni CO2-ekvivalenttonni võrra (7,1 %) EL 27 riikides ja 274,3 miljoni CO2-ekvivalenttonni võrra (6,9 %) EL 15 riikides. Majanduslangus aitas aastases võrdluses absoluutväärtuste langusele oluliselt kaasa ning kiirendas alates 2004. aastast toimuvat heite vähenemist. Kuid nagu eespool kirjeldatud, oli kasvuhoonegaaside heitemahukuse langus sellest suurem tänu täiendavatele teguritele, näiteks taastuvenergia laialdasemale kasutamisele.

Absoluutväärtuses vähenes kasvuhoonegaaside heide kõige rohkem Saksamaal (–61,4 miljonit CO2-ekvivalenttonni), Ühendkuningriigis (-54 miljonit CO2-ekvivalenttonni), Itaalias (–50,6 miljonit CO2-ekvivalenttonni) ja Hispaanias (–37,2 miljonit CO2-ekvivalenttonni). Olulisel määral vähenes kasvuhoonegaaside heide ka Rumeenias, Prantsusmaal ja Poolas (vastavalt –22,6, –21,9 ja –19,1 miljonit CO2-ekvivalenttonni). Heide vähenes peamiselt tänu riikliku elektri- ja soojatootmise väiksemale mahule ning töötleva tööstuse ja transpordi väiksematele heitkogustele.

Protsentuaalselt vähenes kasvuhoonegaaside heide kõige rohkem Eestis (16,1 %), Rumeenias (14,7 %) ja Bulgaarias (13,8 %). Paljudes liikmesriikides, näiteks Leedus, Lätis, Slovakkias, Itaalias, Hispaanias, Sloveenias, Ungaris, Ühendkuningriigis, Iirimaal, Austrias ja Belgias, jäi vähenemine 8 ja 10 protsendi vahele. Langus oli kõige väiksem Hollandis (2,8 %).

2009. aasta majanduslangus mõjutas liidus kõiki majandussektoreid. See vähendas fossiilkütuste, eriti kivisöe tarbimist ning kahandas tööstuse aktiivsust. Külmale talvele vaatamata vähenes heide ka elamusektoris tänu kütuste, eriti vedelkütuste kasutuse vähenemisele lokaalküttes. Selle tulemusel vähenes kasvuhoonegaaside heide kõige rohkem riiklikus elektri- ja soojatootmises (–103,2 miljonit CO2-ekvivalenttonni ehk 7,8 %), töötlevas tööstuses (–65,7 miljonit CO2-ekvivalenttonni ehk 12,9 %), raua- ja terasetööstuses (–53,6 miljonit CO2-ekvivalenttonni ehk 29,6 %), autotranspordis (–23,7 miljonit CO2-ekvivalenttonni ehk 2,7 %), kodumajapidamiste ja teenuste sektoris (–22 miljonit CO2-ekvivalenttonni ehk 3,2 %).

Vaatamata kasvuhoonegaaside heite vähenemisele transpordisektoris aastatel 2008–2009, on see sektor jäänud oluliseks heiteallikaks. 87 % transpordist tulenevast heitest pärineb EL 15 liikmesriikidest ning autotranspordi heite vähenemine EL 27 riikides (–23,7 miljonit CO2-ekvivalenttonni) on sellega proportsionaalne ja langeb valdavalt EL 15 liikmesriikide arvele (–20,5 miljonit CO2-ekvivalenttonni).

Samuti vähenes teist aastat järjest rahvusvahelisest lennundusest ja meretranspordist tulenev heide, seda peamiselt tänu majanduslangusele (lennunduses oli vähenemine 7 % ja rahvusvahelises meretranspordis 10 %). Praegu langeb nende kahe sektori arvele umbes 6,3 % EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheitest, kuid need ei kuulu Kyoto eesmärkide arvestusse.

Heitkoguste suundumused peamistes sektorites

Joonisel 4 on näidatud, et energiavarustus ja -tarbimine koos transpordiga on kõige olulisemad sektorid, millest 2009. aastal tulenes 80 % liidu koguheitest. Transpordist pärineb 22 %, põllumajandusest 10 %, tööstustootmisest 7 % ja jäätmesektorist 3 % kasvuhoonegaaside koguheitest. Alates 1990. aastast on energiasektori, põllumajanduse, tööstustootmise ja jäätmesektori heite vähenemisele vastukaaluks oluliselt suurenenud transpordisektori heide (täpsemad andmed on esitatud komisjoni talituste töödokumendis). Siiski tõi majanduslangus 2009. aastal kaasa ka transpordisektori heite vähenemise.

Joonis 4. Kasvuhoonegaaside heite muutused EL 15 ja EL 27 riikides sektorite kaupa ja sektorite osakaal koguheites

[pic]

[pic] [pic]

Allikas: EEA

KAVANDATUD EDUSAMMUD KYOTO EESMÄRKIDE SAAVUTAMISEL

Kasvuhoonegaaside heitkoguste prognoosid

EL 27 riigid

Prognooside kohaselt on EL 27 riikide kasvuhoonegaaside koguheide Kyoto kohustusteperioodil võrdlusaasta tasemest umbes 17,9 % võrra väiksem. See hinnang põhineb liikmesriikide prognoosidel ning selles võetakse arvesse olemasolevaid tegevuspõhimõtteid ja meetmeid. Prognoositav vähenemine on veel suurem, kui võtta arvesse Kyoto arvestusühikute omandamist valitsuste poolt, CO2 sidujaid ning täiendavaid meetmeid (täpsemalt vt komisjoni talituste töödokumendi tabelid 7a ja 7b).

EL 15 riigid

Kõigi sektorite koondprognoosi kohaselt on EL 15 riikide kasvuhoonegaaside koguheide Kyoto kohustusteperioodil võrdlusaasta tasemest tõenäoliselt 10,5 % võrra väiksem. Kui võtta arvesse seda, et

(1) Kyoto mehhanismide kasutamine valitsuste poolt peaks heidet täiendavalt vähendama 2,5 % ning

(2) CO2 sidujate abil toimuv heite kõrvaldamine Kyoto protokolli artikli 3 lõigetes 3 ja 4 osutatud tegevustega EL 15 riikides vastab heite vähenemisele 0,9 % võrra,

võib eeldada EL 15 riikide heite veelgi suuremat vähenemist. Eeldades, et kõik meetmed annavad oodatud tulemusi, ning arvestades heitkoguste vähendamise ühikutega kauplemist ELi HKSi raames, võib prognoosida kasvuhoonegaaside heite vähenemist Kyoto kohustusteperioodil 13,4 % võrra võrdlusaasta tasemega võrreldes.

Joonisel 5 on esitatud erinevused HKSi väliste prognoositavate heitkoguste ning vastavate sektorite sihttasemete vahel iga liikmesriigi kohta. Analüüsist ilmneb, et olemasolevatest tegevuspõhimõtetest ja meetmetest piisab selleks, et EL 15 riigid täidaksid oma osa HKSi väliste sektorite arvele langevast üldisest Kyoto eesmärgist. Kuna aga mõni liikmesriik jätab oma lubatud koguse ühikute (LKÜ) ülejäägi kasutamata, näitab see, et liidule Kyoto protokollist tuleneva üldise sihttaseme saavutamiseks peavad kõik riigid praktikas täitma vastavaid endale võetud kohustusi.

EL 12 riigid

Alates 2004. aastast liiduga ühinenud 12 liikmesriigis prognoositakse olemasolevate riiklike tegevuspõhimõtete ja meetmete kasutamise korral koguheite väikest kasvu 2009. aastaga võrreldes, kuid Kyoto kohustusteperioodil jääb see nende riikide võrdlusaastate tasemetest siiski umbes 38,7 % võrra madalamaks. Sloveenia on EL 12 riikidest ainus, kes kavatseb Kyoto mehhanismidesse investeerida. Tšehhi Vabariik, Ungari, Läti, Leedu, Poola, Rumeenia ja Sloveenia kavatsevad võtta arvesse CO2 sidujaid. Tšehhi Vabariik, Eesti, Ungari, Läti, Leedu, Poola ja Slovakkia kavatsevad müüa osa oma lubatud koguse ühikutest.

Joonis 5. Suhteline erinevus (sihttasemete ületamine või saavutamata jätmine) HKSi väliste sektorite kasvuhoonegaaside heiteprognooside ja perioodi 2008–2012 vastavate sihttasemete vahel, lähtudes kasvuhoonegaaside heiteprognoosidest ning Kyoto mehhanismide ja CO2 sidujate kasutamisest

[pic]

Märkus: (1) Bulgaaria ja Portugali hinnangud on saadud prognoosimudeli PRIMES/GAINS abil; (2) kõigi teiste liikmesriikide puhul (välja arvatud Küpros ja Malta, kellel puuduvad Kyoto protokollist tulenevad kohustused heite vähendamiseks) on kasutatud riiklikke prognoose; (3) ELi HKSi alusel uute osalejate reservist saadud kasutamata saastekvootide kasutamist võeti arvesse nende liikmesriikide puhul, kes plaanivad neid kasutada väljaspool HKSi (Iirimaa).

Allikas: EEA, Euroopa Komisjon

Liidu kliimamuutuste poliitika rakendamise seis

Euroopa kliimamuutuste programm

EL 27 riikide tegevuspõhimõtete ja meetmete hindamise käigus tehti kindlaks kaheksa ühist ja kooskõlastatud tegevuspõhimõtet ja meedet, mis peaksid aitama liidus kasvuhoonegaaside heidet oluliselt vähendada . Eeldatavasti vähendatakse heidet kõige rohkem seoses ELi HKSi muudetud direktiiviga (2003/87/EÜ) ja taastuvenergia direktiiviga (2009/28/EÜ), millega edendatakse energia tootmist taastuvatest energiaallikatest. Transpordisektoris on väga tähtsad kütuse kvaliteeti reguleerivad õigusaktid ja autode CO2-heite vähendamine. Lisaks vähendatakse energianõudlust hoonete energiatõhususe, ökodisaini nõuete, energia maksustamise ning soojuse ja elektri koostootmise edendamise direktiivide abil. Samuti prognoositakse, et Kyoto protokolli paindlikud mehhanismid aitavad kasvuhoonegaaside heidet oluliselt vähendada.

Lisaks loetletud kaheksale tähtsaimale tegevuspõhimõttele ja meetmele tehti kindlaks veel viis ühist ja kooskõlastatud tegevuspõhimõtet ja meedet , mis peaksid samuti aitama oluliselt kaasa heite vähendamisele kogu liidus. Need viis tegevuspõhimõtet on järgmised: prügiladirektiiv (99/31/EÜ), uute kuumaveekatelde tõhususe normid, kodumasinate märgistamise direktiiv (2000/13/EÜ), tööstusheite direktiiv (2010/75/EÜ) ning programm „Motor Challenge”, mille eesmärk on parandada tööstuslike elektrimootorite energiatõhusust. Komisjoni aruandes määruse (EÜ) nr 842 kohaldamise, mõju ja piisavuse kohta järeldatakse, et tänu kõnealusele määrusele on juba saavutatud fluoritud gaaside heite teatav vähenemine võrreldes olukorraga, kus määrust ei oleks vastu võetud. Nimetatud määrus ja liikuvate kliimaseadmete direktiiv (2006/40/EÜ) võivad aidata prognoositavat heidet 2020. aastaks ja pärast seda oluliselt vähendada.

Loetletud kaheksa tähtsama tegevuspõhimõtte arvele langeb EL 27 riikides 92 % eeldatavast koguheite vähenemisest selles osas, mis saavutatakse ühiste ja kooskõlastatud tegevuspõhimõtete ja meetmetega. See näitab, kui olulised on kõnealused tegevuspõhimõtted, et aidata liikmesriikidel täita heitkoguste vähendamise kohustusi.

Hiljutine areng

Alates kliima- ja energiapakettide vastuvõtmisest töötatakse pidevalt rakendusmeetmete kallal. Enne 2012. aasta lõppu tuleb vastu võtta umbes kakskümmend uut õigusakti ja dokumenti, et tagada ELi muudetud HKSi nõuetekohane toimimine ning luua eeldused kasvuhoonegaaside heite riiklike sihttasemete saavutamiseks HKSi välistes sektorites.

Hiljuti uuendati ELi HKSi piirmäära aastateks 2013–2020, võttes arvesse süsteemi laienemist pärast 2012. aastat. Ette on valmistatud ELi HKSi aluseks oleva registrite süsteemi tervikluse ja turvalisuse suurendamise meetmeid. Komisjon on teinud ettepaneku muuta nende sektorite ja allsektorite loetelu, kus esineb oht kasvuhoonegaaside heite ülekandumiseks. Ettepanekuga tahetakse lisada mõni uus sektor, näiteks põletatud savist telliste, katusekivide ja muu ehitusmaterjali tootmine ning soola tootmine. Kaks viimast nimetatud ettepanekut läbivad praegu Euroopa Parlamendi ja nõukogu kontrolli. Ettevalmistused kolmandaks kauplemisperioodiks jätkusid ka seoses saastekvootide eraldamise eeskirjade ühtlustatud kohaldamise süsteemi edasise täiustamisega.

Lisaks on jõutud kokkuleppele ettepanekus alustada kuni 120 miljoni saastekvoodi müümist enampakkumisel futuur- või tärminlepingute kaudu juba 2012. aastal ehk enne kauplemisperioodi 2013–2020 algust. Eesmärk on tagada sujuv üleminek CO2 järelturu nõuetekohase toimimise aluseks oleva ELi HKSi teiselt kauplemisperioodilt kolmandale.

Jätkub töö ELi HKSi kuuluvate käitajate heitkoguste seire ja aruandluse eeskirjade ning heitkoguste aruannete tõendamise ning tõendajate akrediteerimise ja järelevalve nõuete tõhustamise kallal, et kohaldatavaid eeskirju paremini ühtlustada. 2011. aasta lõpuks peab valmima kaks uut määrust.

Jätkub jõupingutuste jagamise otsuse rakendusmeetmete ettevalmistamine, kus praegu keskendutakse liikmesriikide heite iga-aastaste sihttasemete absoluutväärtuste määramisele aastateks 2013–2020 ning liikmesriikide vahel aastaste saastekvootide üleandmise eeskirjade kehtestamisele ning nende läbipaistvuse tagamisele.

Lisaks on alanud ELi järelevalvesüsteemi läbivaatamine. Selle ajendiks on aruandlusvajadus seoses kliima- ja energiapaketi, Euroopa 2020. aasta strateegia ning Cancuni kokkulepetest tulenevate uute nõuetega, samuti praeguseks omandatud kogemused.

Jätkub töö määruse (EÜ) 443/2009 rakendusmeetmete kallal seoses autodest tuleneva heitega. Varsti on kavas vastu võtta sõiduautode CO2-heidet vähendavate uuenduslike tehnoloogialahenduste heakskiitmise ja sertifitseerimise kord.

Lisaks on hiljuti vastu võetud transpordiküsimusi käsitlev valge raamat (KOM(2011) 144(lõplik), mis sisaldab loetelu olulistest meetmetest transpordist tuleneva heite täiendavaks vähendamiseks eelolevatel aastatel.

Hiljuti vastuvõetud õigusaktid

Kliima- ja energiapaketi rakendamine:

1. ELi HKSi piirmäär: komisjoni otsus 2010/634/EL,6 millega kohandatakse Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi kohaselt 2013. aastaks välja antud liidu saastekvootide üldkogust.

2. enampakkumine ELi HKSis – kolmas kauplemisperiood: komisjoni määrus (EL) nr 1031/20107 kasvuhoonegaaside saastekvootide enampakkumise ajastamise, haldamise ja muude aspektide kohta.

3. ELi HKSi saastekvootide eraldamise ühtlustatud eeskirjad: komisjoni otsus 2011/278/EL,8 millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks.

4. NER 300: komisjoni otsus 2010/670/EL,9 millega nähakse ette kriteeriumid ja meetmed, et rahastada tööstuslikke näidisprojekte.

5. rahvusvaheliste ühikute kasutamine ELi HKSis: komisjoni määrus (EL) nr 550/2011,10 millega määratakse kindlaks teatavad piirangud, mida kohaldatakse tööstusgaasiprojektide eest saadud rahvusvaheliste ühikute kasutamise suhtes.

Muud:

6. lennundus ja ELi HKS: komisjoni määrus (EL) nr 394/2011,11 millega muudetakse määrust (EÜ) 748/2009 õhusõiduki käitajate nimekirja kohta.

7. CO 2 ja autod: komisjoni määrus (EL) nr 1014/201012 uute sõiduautode registreerimisandmete seire ja esitamise kohta.

8. CO 2 ja autod: komisjoni määrus (EL) nr 63/2011,13 millega kehtestatakse üksikasjalikud sätted süsinikdioksiidi eriheite sihttasemetest erandi taotlemiseks.

9. CO 2 ja kaubikud: määrus (EL) nr 510/2011,14 millega kehtestatakse uute väikeste tarbesõidukite heitenormid.

ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS) rakendamine

ELi HKSi esimene periood hõlmas aastaid 2005–2007. Praegu on ELi HKSi kuuluvate käitajate jaoks lähenemas teise kauplemisperioodi (2008–2012) viimane aasta. 2013. aastal hakkab kehtima oluliselt muudetud süsteem. Lisateavet ELi muudetud HKSi rakendamise kohta on antud punktis 3.2.

Teine kauplemisperiood (2008–2012)

Kogu ELi saastekvootide piirmäär perioodil 2008–2012 on 2,081 miljardit saastekvooti aastas, mis on 10,5 % väiksem liikmesriikide esitatud riiklikes saastekvootide eraldamise kavades algselt välja pakutud piirmäärast. 2010. aastal osales süsteemis üle 12 000 käitise. Aastal 2010 oli ELi HKSi kuuluvate ja EL 27 riikides asuvate käitiste tõendatud koguheide 1,913 miljardit CO2-ekvivalenttonni,15 mida on umbes 3 % rohkem kui 2009. aastal. Heite suurenemine on seotud majanduse elavnemisega pärast majanduslangust, mis põhjustas 2009. aasta heitkoguste erakordse 11,6-protsendise languse. Siiski jäi ELi HKSi heide 2010. aastal tunduvalt alla perioodi 2008–2012 piirmäära ning on võrdluses 2005. aastaga keskmiselt enam kui 8 % võrra madalam.

Keskmine heide käitise kohta oli 2010. aastal üle 17 000 CO2-ekvivalenttonni võrra madalam kui 2005. aastal, mil ELi HKS käivitati. Kuigi heitkogused kasvasid pisut 2007. aastal seoses Rumeenia ja Bulgaaria ühinemisega ning uuesti 2010. aastal seoses majanduskriisist taastumisega, on keskmine aastane heitkogus käitise kohta nüüd 2005. aasta tasemest 8,3 % võrra madalam. Lisateavet vt komisjoni talituste töödokumendi tabelitest 10 ja 11 ja jooniselt 2.

Teise kauplemisperioodi esimese kolme aasta jooksul, aastatel 2008–2010, tagastasid käitajad oma heite katmiseks peamiselt ELi saastekvoote (ELS) (umbes 95 %). Ülejäänud osa tagastamiskohustusest (umbes 5 %) täideti tõendatud heitkoguste vähendamise ühikute (THV) ja/või heitkoguste vähendamise ühikutega (HVÜ).

Käitajate võimalused kasutada ühisrakendust ja puhta arengu mehhanismi

Teise perioodi riiklikus saastekvootide eraldamise kavas kehtestas iga liikmesriik käitajatele projektipõhiste (ühisrakenduse ja puhta arengu mehhanismi projektid) arvestusühikute kasutamise piirangu. Kokku võivad HKSi kuuluvad käitised kõikidest liikmesriikidest kasutada teisel kauplemisperioodil kuni 278 miljonit tõendatud heitkoguste vähendamise ühikut (THV) või heitkoguste vähendamise ühikut (HVÜ) aastas, mis vastab 13,4 %-le ELi selle perioodi saastekvootide piirmäärast. 2010. aastal kasutasid käitajad 137 miljonit THVd või HVÜd, mis moodustas 7,1 % kõigist nõuete täitmiseks tagastatud ühikutest. Alates 2013. aastast vaadatakse ühisrakenduse ja puhta arengu mehhanismi arvestusühikute kasutamise eeskirjad läbi vastavalt ELi HKSi muudetud direktiivile16.

Valitsuste plaanid kasutada Kyoto mehhanisme

Kümme EL 15 liikmesriiki ning Sloveenia on otsustanud kasutada Kyoto eesmärkide saavutamiseks Kyoto mehhanisme. Need 15 ELi liikmesriiki omandaksid Kyoto protokolli esimesel kohustusteperioodil nõuete täitmiseks kokku 108,4 miljonit CO2-ekvivalenttonni aastas. Sellega liiguksid EL 15 riigid umbes 2,5 % võrra lähemale EL 15 riikide Kyoto eesmärgile, milleks on –8 % (vt komisjoni talituste töödokumendi tabelit 12).

Kõnealused 10 liikmesriiki on otsustanud investeerida kuni 2,8 miljardit eurot, et omandada ühikuid ühisrakendust ja puhta arengu mehhanisme kasutades või saastekvootidega kauplemise kaudu. Austria, Holland, Hispaania, Iirimaa ja Luksemburg eraldasid viieaastaseks kohustusteperioodiks suurima eelarve (vastavalt 531 miljonit, 500 miljonit, 386 miljonit, 290 miljonit ja 250 miljonit eurot). Sloveenia eelarve on hinnanguliselt 80 miljonit eurot. Ent arvestades hiljutise majanduslanguse mõju kasvuhoonegaaside heitele, ei pruugi liikmesriigid vajada heitkoguste vähendamise ühikuid algselt kavandatud hulgal. Seni näib seda oletust kinnitavat asjaolu, et registris on ühikuid reaalselt liikmesriikide kontodele kantud ainult umbes 28 miljoni CO2-ekvivalenttonni ulatuses.

Seoses liikmesriikide müüdud lubatud koguse ühikutega (LKÜ) on registriandmete kohaselt üle kantud ligikaudu 56 miljonit CO2-ekvivalenttonni. Tšehhi Vabariik, Eesti, Ungari, Läti, Leedu, Slovakkia ja Poola on teatanud soovist veel LKÜsid müüa. Üks liikmesriik (Ühendkuningriik) on sätestanud, et Ühendkuningriigi poolt ühepoolselt kehtestatud „CO2 eelarve” ja Kyoto sihttaseme vahe tõttu tekkiv LKÜde ülejääk kõrvaldatakse käibelt pärast esimese kohustusteperioodi lõppu.

CO 2 sidujate kavandatud kasutamine

Lisaks kasvuhoonegaaside heite erinevate allikate jaoks mõeldud tegevuspõhimõtetele ja meetmetele võivad liikmesriigid kasutada CO2 sidujaid. Siiani esitatud andmetest selgub, et kohustusteperioodi jooksul seotakse EL 15 riikides Kyoto protokolli artikli 3 lõike 3 kohase metsastamise ja taasmetsastamise tulemusena kokku ligikaudu 8,9 miljonit tonni CO2 aastas. Lisaks sellele prognoositakse, et artikli 3 lõike 4 kohase tegevuse tulemusel peaks EL 15 riikides kohustusteperioodil seotama 27,7 miljonit tonni CO2 aastas. EL 12 riike arvesse võttes on see kogus 35,5 miljonit tonni CO2 aastas (täpsemalt vt komisjoni talituste töödokumendi tabel 13).

Kokku peaks artikli 3 lõigete 3 ja 4 kohane tegevus EL 15 liikmesriikides vähendama kohustusteperioodil heitkogust aastas 40,2 miljoni tonni CO2 võrra. See moodustab umbes 1 % EL 15 riikide kohustusest vähendada heidet esimese kohustusteperioodi jooksul võrdlusaastaga võrreldes 8 %.

2020. AASTA EESMÄRGI SAAVUTAMINE

Liidu kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärk 2020. aastaks

Kliima- ja energiapaketis on EL 27 riikidele seatud eesmärk vähendada kasvuhoonegaaside heidet 2020. aastaks 1990. aastaga võrreldes 20 %, mis 2005. aastaga võrreldes tähendaks vähendamist 14 % võrra. Vastav tegevus jaotatakse ELi HKSi kuuluvate ja ülejäänud sektorite vahel järgmiselt:

10. ELi HKSi kuuluvate sektorite heite vähendamine 2020. aastaks 2005. aastaga võrreldes 21 % võrra;

11. ELi HKSi väliste sektorite heite vähendamine 2020. aastaks 2005. aastaga võrreldes umbes 10 % võrra.

Kasvuhoonegaaside heite vähendamise nimetatud eesmärgid sisalduvad ka Euroopa 2020. aasta tööhõive ja majanduskasvu strateegias.

Eesmärkide saavutamist toetav poliitika

Heitkoguste vähendamise eesmärgid aastateks 2013–2020 on määratletud jõupingutuste jagamise otsuses ja HKSi muudetud direktiivis. ELi HKS on turupõhine mehhanism, kuhu kuulub üle 12 000 käitise. Jõupingutuste jagamise otsusega kohustatakse liikmesriike vähendama aastatel 2013–2020 oma heidet lineaarselt vastavalt iga-aastastele siduvatele sihttasemetele, millega tagatakse järkjärguline liikumine 2020. aasta kokkulepitud eesmärkide poole. Jõupingutuste jagamise otsusega reguleeritakse kasvuhoonegaaside heitkoguseid kõigis sektorites, välja arvatud ELi HKSi ning maakasutuse, maakasutuse muutumise ja metsanduse arvestussüsteemi kuuluvates käitistes ja lennunduses ning rahvusvahelises meretranspordis. Jõupingutuste jagamise otsusega reguleeritud sektorites aidatakse liikmesriikidel oma sihttasemeid saavutada üksteist täiendavate üleliiduliste poliitikameetmetega, näiteks siduvad eesmärgid taastuvenergia kasutamiseks, energiatõhususe meetmed, uute kergeveokite heitenormid, süsinikdioksiidi geoloogilise säilitamise direktiiv, fluoritud gaaside määrus või kütusekvaliteedi direktiiv. Samuti võib siin oma osa olla komisjoni ja liikmesriikide jõupingutustel soodustada kasvuhoonegaaside heite vähendamise uuenduslike tehnoloogialahenduste tutvustamist ja kasutamist näiteks SET-kava ja NER300 programmi raames.

Jõupingutuste jagamise otsuse kohaselt on liikmesriikide ülesanne selliseid üleliidulisi tegevuspõhimõtteid ja meetmeid nimetatud sektorites rakendada ning vajadusel töötada oma heite vähendamiseks välja täiendavaid riiklikke tegevuspõhimõtteid ja meetmeid. Liikmesriikide tegevuse jälgimiseks ning nende abistamiseks vajalike parandusmeetmete rakendamisel, kui nad oma sihttasemeid ei saavuta, võetakse kasutusele töökindel aruandluse ja vastavuse tagamise süsteem.

Prognoositud puudujääk eesmärkideni jõudmisel

Vaatamata aastateks 2008–2012 tehtud prognoosidest ilmnevatele positiivsetele suundumustele Kyoto protokolliga võetud kohustuste saavutamise suunas, on liidu 2020. aasta eesmärkide saavutamiseks vaja rohkem jõupingutusi ja täiendavaid poliitikameetmeid. Jõupingutuste jagamise otsuse ja HKSi muudetud direktiiviga loodud paindlikud võimalused, näiteks projektipõhiste ühikute kasutamine, aitavad samuti kaasa eesmärkide saavutamisele. Joonisel 6 on näidatud esialgu prognoositud erinevust HKSi välise kasvuhoonegaaside heite 2020. aastani tehtud prognooside ja 2020. aasta sihttasemete vahel.

Nende esialgsete prognooside kohaselt peavad liikmesriigid tegema veel palju jõupingutusi, et saavutada 2020. aastaks HKSi välistele sektoritele seatud eesmärke. Ainult 11 liikmesriiki täidavad oma kohustused eeldatavasti üksnes olemasolevate tegevuspõhimõtete ja meetmetega. Veel 7 liikmesriiki jõuavad eesmärgile, kui nad võtavad kasutusele kavandatud täiendavad tegevuspõhimõtted ja meetmed. Üheksal liikmesriigil ei õnnestu tõenäoliselt oma kohustusi täita isegi praeguseks ette nähtud lisameetmetega. Samas näitab EL 27 riikide kohta tehtud prognoos, et HKSi väliste sektorite üldine sihttase saavutatakse. Selles analüüsis ei ole veel arvestatud ühisrakenduse ja puhta arengu mehhanismi ühikute kasutamist.

2020. aasta eesmärgi saavutamise hõlbustamiseks on esmatähtis, et lisaks heitkoguste õigeaegsele vähendamisele olemasolevate tegevuspõhimõtete ja meetmetega kiirendaksid liikmesriigid ka täiendavate tegevuspõhimõtete ja meetmete väljatöötamist ja täielikku rakendamist ning kaaluksid muude võimaluste, kaasa arvatud rahvusvaheliste ühikute kasutamist.

Joonis 6. Prognoositav puudujääk 2020. aasta eesmärkide saavutamisel HKSi välistes sektorites

[pic]

Märkus: (1) arvutuse aluseks on vajaduse korral täiendatud ja korrigeeritud liikmesriikide prognoosid HKSi väliste sektorite heite kohta 2020. aastani ning liikmesriikide HKSi väliste sektorite hinnangulised sihttasemed 2020. aastaks (need võivad veel veidi muutuda). Mitu liikmesriiki (CZ, EE, FI, LT, NL, PL) ei ole esitanud eraldi riiklikke prognoose HKSi väliste sektorite kohta, mistõttu nende heite osakaal tuli leida hinnanguliselt. (2) Metodoloogia ja eelduste erinevuste tõttu tuleks joonisel esitatud hinnangut käsitada ligikaudsena. Mõned andmed, näiteks Kreeka ja Leedu prognoosid, erinesid oluliselt väljaandes „Euroopa energia ja transpordi arengutendentsid aastani 2030 (ajakohastatud 2009. aastal)” (väljaandja: Euroopa Komisjoni energeetika peadirektoraat koostöös kliimameetmete peadirektoraadi ning liikuvuse ja transpordi peadirektoraadiga, ISBN 978-92-79-16191-9) esitatud prognoosidest.

Allikas: EEA, Euroopa Komisjon

KLIIMAMUUTUSTEGA KOHANEMINE

Heite vähendamisega eelolevatel aastakümnetel on veel võimalik ära hoida ohtlikke suuri kliimamuutusi. Ent isegi kui maailmal õnnestub hoida aastast ülemaailmset temperatuuritõusu alla kahe kraadi, mõjutavad paratamatute kliimamuutuste negatiivsed tagajärjed sellegipoolest Euroopa kodanikke ja ettevõtteid, kes peavad seetõttu võtma kliimamuutustega kohanemiseks kulutõhusaid meetmeid.

Euroopa Komisjon võttis 2009. aasta aprillis vastu kliimamuutustega kohanemist käsitleva valge raamatu , kus kirjeldatakse liidu poliitilist tegevusraamistikku, mille abil suurendada Euroopa vastupanuvõimet kliimamuutustele. Valge raamat näeb ette neli põhilist tegevuseesmärki: luua korralik teadmistebaas kliimamuutuste mõju ja tagajärgede kohta liidus, kaasata kliimamuutustega kohanemine ELi tähtsaimatesse poliitikavaldkondadesse, kasutada üheaegselt eri poliitikameetmeid (turupõhised vahendid, suunised, avaliku ja erasektori partnerlused) kohanemise tõhususe tagamiseks ning tugevdada kohanemisalast rahvusvahelist koostööd. Eesmärkide saavutamiseks on praegu rakendamisel 33 meedet (vt komisjoni talituste töödokumendi tabelit 15).

Kliimamuutustega kohanemist käsitlevas 2009. aasta valges raamatus nähakse ette ka kliimamuutuste mõjule keskenduva Euroopa kohanemise teabevõrgustiku loomine. See on kliimamuutustega kohanemist käsitlev veebipõhine IT-vahend ja andmebaas, mille eesmärk on osutada abi kohanemisstrateegiate väljatöötamisel ja rakendamisel. Võrgustik sisaldab nii tehnilisi funktsioone (vajalikud andmed ja teave ning illustratsioonid mõju ruumilise jaotuse, haavatavuse ja kohanemisprobleemide kohta) kui ka poliitikatoe funktsioone (eriti kohanemisabi tööriista vormis, mis juhendab kasutajaid kohanemisstrateegiate väljatöötamiseks läbitava poliitilise protsessi küsimustes). Liidu teabevõrgustiku esimene prototüüp valmis 2011. aasta aprilli lõpus ning on praegu hindamisel. Pärast täiendavat arendusetappi tehakse selle lõplik versioon kättesaadavaks 2012. aasta märtsis. Alates sellest ajast hakkab kohanemise teabevõrgustikku haldama Euroopa Keskkonnaamet (EEA).

Valges raamatus esitati ka mõte liidu kohanemisstrateegiast , mis tuleks vastu võtta 2013. aastal ning sisaldaks ajakava meetmete rakendamiseks aastatel 2013–2020. Selle strateegia eesmärk on töötada välja igakülgne raamistik kohanemisega seotud kõigi tasandite tegevuste jaoks.

Olukord liidu kandidaatriikides

Aastatel 199017 kuni 2009 vähenes Horvaatia kasvuhoonegaaside heide 8 % ning 2008. aastaga võrreldes on heide vähenenud 7 %. Kuid viiendas riiklikus teatises esitatud kasvuhoonegaaside prognooside kohaselt tekib Horvaatial raskusi oma Kyoto eesmärgi saavutamisega olemasolevate poliitikate ja meetmete abil.

Islandi kasvuhoonegaaside heitkogused suurenesid aastatel 1990–2009 35 % ning olid 2009. aastal 5,4 % väiksemad kui 2008. aastal. Võttes arvesse otsust 14/CP.7 ning viiendas riiklikus teatises esitatud kasvuhoonegaaside prognoose, on Island Kyoto eesmärgi täitmisel tegutsenud kavakohaselt.

Türgi heitkogus oli 2009. aastal 369,6 miljonit CO2-ekvivalenttonni, samas kui 1990. aastal oli see 187 miljonit CO2-ekvivalenttonni, ehk kasv on 97,6 % ning 2008. aastaga võrreldes on heide suurenenud 1 % võrra. Türgi on küll protokolli I lisa osaline, kuid tal ei ole Kyoto protokolli praegusel esimesel kohustusteperioodil kasvuhoonegaaside piiramise kohustust.

Ajakohastatud aruanne kasvuhoonegaaside heitest endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigis ei ole kättesaadav. Ajavahemikul 1990–2005 vähenes kasvuhoonegaaside heide seal ligikaudu 19 %.

Lisateavet kasvuhoonegaaside heite kohta liidu kandidaatriikides võib leida komisjoni talituste töödokumendi 2. jaost.