EUROOPA KOMISJON Brüssel,16.3.2016 COM(2016) 165 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA ÜLEMKOGULE JA NÕUKOGULE

Esimene aruanne ümberpaigutamise ja ümberasustamise kohta



1Sissejuhatus 2015. aastal saabus Kreeka ja Itaalia kaudu Euroopasse ligikaudu 880 000 inimest. 2015. aasta mais tegi komisjon esimest korda Euroopa rändepoliitika ajaloos ettepaneku paigutada selgelt rahvusvahelist kaitset vajavaid inimesi ümber ELi sees äärmusliku surve all olevatest liikmesriikidest teistesse Euroopa Liidu liikmesriikidesse. 2015. aasta septembris võttis nõukogu vastu kaks õiguslikult siduvat otsust, millega loodi hädaolukorras ümberpaigutamise mehhanism 160 000 ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajava taotleja ümberpaigutamiseks Kreekast ja Itaaliast. Selleks et põhjalikult tegeleda üleilmse rändekriisiga ja näidata solidaarsust kriisist mõjutatud kolmandate riikidega, esitas komisjon ühtlasi ka ELi ümberasustuskava käsitleva soovituse 20 000 rahvusvahelist kaitset vajava inimese ümberasustamiseks. 2015. aasta juulis leppisid liikmesriigid koos Dublini õigustikuga assotsieerunud riikidega kokku, et kahe aasta jooksul asustatakse Lähis-Idast, Aafrika Sarvelt ja Põhja-Aafrikast ümber 22 504 rahvusvahelist kaitset vajavat inimest. 2016. aastal on rändevoog püsinud, kuid seni on Itaaliast ja Kreekast ümber paigutatud ainult 937 inimest ja ainult 4 555 inimest on ümber asustatud. Mõlema kava ebapiisava rakendamise põhjuseid on palju, sealhulgas liikmesriikides puuduv poliitiline tahe täita täielikult ja õigeaegselt oma õiguslikku kohustust ümberpaigutamise valdkonnas. Veel hiljuti oli Lääne-Balkani rändeteel rändajate kontrollita edasiliikumist võimaldav tegutsemistava lisatakistus ümberpaigutamiskava rakendamisel, sest enamik pagulasi, kellel võinuks olla õigus rahvusvahelisele kaitsele, rändas edasi, selle asemel et kasutada nõuetekohase ümberpaigutamise võimalust. Samal ajal keeldusid liikmesriigid inimesi ümber asustamast, sest jätkus ebaseaduslik sisseränne. Tuginedes komisjoni aruandele selle kohta, kuidas taastada kord Vahemere idaosa ja Lääne-Balkani rändeteel, ning Euroopa Ülemkogu 18.–19. veebruari järeldustele ja 7. märtsil toimunud riigipeade või valitsusjuhtide kohtumisele, leppisid liikmesriigid kokku, et võetakse vastu ühine Euroopa lähenemisviis ja lõpetatakse rändajate kontrollita edasiliikumist võimaldav tegutsemistava. Samuti rõhutasid nad vajadust Kreekat sellel raskel ajal toetada, võttes arvesse väga keerulist humanitaarolukorda, mis kohapeal üha süveneb. Kuna rändevoog jätkub, võib ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti prognoosi kohaselt Kreekasse saabuda kuu aja jooksul enam kui 100 000 rändajat. Nad kutsusid seetõttu ümberpaigutamist oluliselt kiirendama, et vähendada Kreeka suurt rändesurvet. Käesolev teatis on vastus eespool nimetatud kahe nõukogu otsuse artiklis 12 sätestatud kohustusele esitada nõukogule iga kuue kuu järel aruanne nii kõnealuste otsuste rakendamise kui ka Itaalia ja Kreeka tegevuskava rakendamise kohta. Sel viisil täidab komisjon ka tegevuskavas „Tagasi Schengeni juurde” võetud kohustuse esitada iga kuu aruanne ümberpaigutamise ja ümberasustamise rakendamise kohta. Käesolevas teatises tehakse kokkuvõte ümberpaigutamis- ja ümberasustuskavade rakendamise esimestel kuudel kindlaks tehtud probleemidest ja saadud kogemustest ning esitatakse soovitusi ja tehakse ettepanekuid meetmete kohta, millega lähiajal rakendamist parandada. 2Ümberpaigutamine 2.1Õiguslik taust ja ELi ümberpaigutamiskavades osalevad riigid 2015. aasta septembris vastu võetud kahe otsuse kohaselt paigutatakse 2017. aasta septembriks Itaaliast ja Kreekast ümber 106 000 varjupaigataotlejat. Ülejäänud 54 000 varjupaigataotlejat on kavas Itaaliast ja Kreekast ümber paigutada juhul, kui komisjon ei esita nõukogule enne 26. septembrit 2016 ümberpaigutamismehhanismi muutmise ettepanekut. Kooskõlas nõukogu 20. juuli 2015. aasta järeldustega peavad liikmesriigid veel jagama vastuvõtulubaduste kaudu 7 744 kohta, mis on järel esimese nõukogu otsuse kohaselt kokku lepitud 40 000 kohast. Liikmesriigid on kohustatud paigutama Itaaliast ja Kreekast ümber nii palju inimesi, kui neile on määratud nõukogu otsuse (EL) 2015/1601 I ja II lisa kohaselt, ning ka need inimesed, kelle suhtes lepiti kokku nõukogu otsuses (EL) 2015/1523 kooskõlas nõukogu 20. juuli 2015. aasta järeldustega. See kohustus tuleb täita kahe aasta jooksul. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisukohta käsitlevate protokollidega nr 21 ja nr 22 ei ole kõnealune otsus nende suhtes siduv, kuid nad võivad otsustada selle kohaldamises osaleda. 6. oktoobril 2015 otsustas Iirimaa mõlema nõukogu otsuse kohaldamises osaleda ja paigutab juba ümber varjupaigataotlejaid nii Itaaliast kui ka Kreekast. Lisaks on Dublini õigustikuga assotsieerunud riigid (Šveits, Norra ja Liechtenstein) väljendanud huvi osaleda ümberpaigutamiskavas ning viivad lõpule vajalike kahepoolsete kokkulepete sõlmimise Itaalia ja Kreekaga, et alustada ümberpaigutamist võimalikult kiiresti. Austria ja Ungari ei ole eraldanud ühtegi kohta otsusega 2015/1523 ettenähtud ümberpaigutamises osalemiseks. Ungari ja Slovakkia on esitanud hagid Euroopa Kohtusse, et lasta kontrollida ümberpaigutamist käsitleva teise nõukogu otsuse seaduslikkust. Nendel hagidel puudub peatav mõju ja liikmesriikidel on seega ka edaspidi kohustus vastavalt kõnealustele otsustele varjupaigataotlejaid ümber paigutada.

Rootsile ja Austriale avalduva rändesurve tõttu on need kaks liikmesriiki esitanud taotlused ümberpaigutamist käsitlevate nõukogu otsuste kohaste kohustuste ajutiseks peatamiseks. Nende taotluste rahuldamiseks võttis komisjon 2015. aasta detsembris vastu ettepaneku nõukogu otsuse kohta, millega ajutiselt peatatakse ümberpaigutamist käsitlevatest nõukogu otsustest tulenevad Rootsi kohustused, ja 2016. aasta veebruaris ettepaneku nõukogu rakendusotsuse kohta, mis käsitleb 30 % nõukogu otsusega (EL) 2015/1601 Austriale määratud taotlejate ümberpaigutamise ajutist peatamist. Nõukogu võttis Austriat käsitleva otsuse vastu 10. märtsil 2016. Selle kohaselt peatatakse üheks aastaks 1 065 varjupaigataotleja ümberpaigutamine Austriasse. Rootsit käsitleva ettepaneku üle on arutelu nõukogus ja Euroopa Parlamendis veel pooleli. 2.2Itaalia ja Kreeka esitatud tegevuskavad Kooskõlas ümberpaigutamist käsitlevate nõukogu otsuste artikliga 8 on Kreeka ja Itaalia esitanud komisjonile tegevuskavad, mis sisaldavad piisavaid meetmeid varjupaiga, esmase vastuvõtu ja tagasisaatmise valdkonnas eesmärgiga suurendada nende valdkondade süsteemide suutlikkust, kvaliteeti ja tõhusust, samuti meetmeid ümberpaigutamist käsitlevate nõukogu otsuste nõuetekohase rakendamise tagamiseks. Tegevuskavad on edastatud kõikidele liikmesriikidele ja Dublini õigustikuga assotsieerunud riikidele ning nende üle toimus arutelu 21. septembril 2015 komisjoni korraldatud ümberpaigutamisalasel seminaril ja 1. oktoobril 2015 toimunud ümberpaigutamise ja ümberasustamise foorumil. Komisjon on esitanud korrapäraselt aruandeid Kreeka ja Itaalia edusammude kohta tegevuskavades sisalduvate peamiste valdkondade esmatähtsate meetmete rakendamisel: tuleb luua toimivad esmase vastuvõtu keskused, rakendada ümberpaigutamisprogramm, tagada nende rändajate tulemuslik tagasisaatmine, kellel ei ole õigust rahvusvahelisele kaitsele, parandada piiride haldamist ning luua piisav ja nõuetekohane vastuvõtusuutlikkus. Itaalia on kooskõlas oma tegevuskavaga võtnud kohustuseks luua kuus esmase vastuvõtu keskust: viis Sitsiilias ja üks Apuulias. Praegu tegutseb neli esmase vastuvõtu keskust, üks on muudetud ümberpaigutamise jaotuskeskuseks. 10. märtsil 2016 toimunud justiits- ja siseküsimuste nõukogu kohtumisel teatas Itaalia, et kavas on avada viies esmase vastuvõtu keskus, mille asukoht teatatakse komisjonile võimalikult ruttu. Nagu tegevuskavas märgitud, on Itaalia esmase vastuvõtu keskused tihedalt seotud ümberpaigutamisprotsessiga, mille jaoks on välja töötatud standardne ja tõhus kord, ja protsessi on tihedalt kaasatud Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet (EASO). Välja tuleb töötada menetlus saatjata alaealiste ümberpaigutamiseks vastavalt ümberpaigutamist käsitlevatele otsustele. Varjupaigataotlejate teisese majutuse kohtade arv on kooskõlas tegevuskavas lubatuga. Tõhusust tuleks siiski suurendada, eelkõige korraldades paremini varjupaigataotlejate jaotamist kogu Itaalia territooriumil. Tegevuskavade kohaselt on olemas vastuvõtukohad saatjata alaealistele, kuid neid tuleks juurde luua, et tagada sujuv üleminek esmase vastuvõtu keskusest teisese vastuvõtu keskusesse. Teisalt võetakse väga vähe (alla tegevuskava kohase ülemmäära) vastu selliseid isikuid, kes tuleb tagasi saata, ja sellest tulenevad märkimisväärsed probleemid tagasisaatmisoperatsioonide kiirel rakendamisel. Itaalia varjupaigasüsteemi reform tuleks lõpetada enne suve, et kõrvaldada olemasolevad puudused ja tagada sujuvam varjupaigamenetlus, sealhulgas ühtlustades otsuste tegemise kvaliteeti kogu riigis. Kreeka on täitnud tegevuskavas võetud kohustuse luua viis esmase vastuvõtu keskust. Neli esmase vastuvõtu keskust juba tegutsevad, Kosi saarel asuv viies keskus tuleb veel kasutusele võtta. Igapäevane väga paljude kolmanda riigi kodanike registreerimise protsess esmase vastuvõtu keskustes tundub olevat tõhus ja tulemuslik, samuti täiustatakse veelgi keskset IT-süsteemi, et tulla toime võetavate sõrmejälgede hulga olulise suurenemisega. Täielikult tuleb kasutusele võtta süstemaatilised otsingud julgeolekuandmebaasidest ning vaja on teha jõupingutusi, et avastada dokumendipettuse juhtumid ja tagada nende menetlemine. Kuigi teabe jagamine ja ümberpaigutamise kandidaatide registreerimine kuulub Kreekas esmase vastuvõtu keskuste igapäevaste tööülesannete hulka, on Kreeka varjupaigatalituse ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti töötajad kohal ainult kolmel saarel. Kuna kolmanda riigi kodanike arv Kreekas suurenes järsku, kohandab Kreeka oma majutussüsteemi, olles kaasanud sõjaväe ning saades toetust tänu Euroopa Liidu rahastamisele ja liidu kodanikukaitse mehhanismi raames. Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet (EASO) laiendab oma operatsioone, et suurendada Kreeka registreerimissuutlikkust. Tagasipöördumise valdkonnas on Kreeka viimasel ajal saatnud Türgisse tagasivõtmiseks varasemast rohkem inimesi, ent kinnipidamissuutlikkus on siiski piiratud ja paljud kinnipidamiskeskused vajavad renoveerimist. Kreeka üldine varjupaigasüsteem vajab siiski veel täiustamist. Selleks nõutavad meetmed on esitatud komisjoni 10. veebruari 2016. aasta soovituses. Kreeka esitas selle kohta aruande 4. märtsil. Komisjon on andnud vastusele esialgse hinnangu ja suhtleb Kreeka ametiasutustega, et saada täiendavaid selgitusi. Komisjon jälgib tähelepanelikult Kreeka edusamme ja viib läbi hindamise selle kohta, kas tingimused võimaldavad liikmesriikidel järk-järgult hakata Kreekale isikuid uuesti Dublini määruse kohaselt üle andma enne juunis kogunevat Euroopa Ülemkogu. 3. ja 4. lisas antakse ülevaade Itaalia ja Kreeka edusammudest tegevuskavade rakendamisel ja meetmetest, mis tuleb veel võtta. 2.3Peamised suundumused viis kuud pärast ümberpaigutamiskavade rakendamist Rakendamine on aeglane, kuid võib täheldada esimesi märke positiivsest suundumusest: 15. märtsiks 2016 oli ümber paigutatud ainult 937 inimest (368 Itaaliast ja 569 Kreekast). Märtsi esimestel nädalatel paigutati siiski kiiresti ümber 287 inimest (seejuures 241 inimest Kreekast) ja see kogemus näitas, et kui liikmesriigid tegutsevad pühendunult, on võimalik inimesi teistesse liikmesriikidesse ümber paigutada.

Nagu näidatud joonisel 1, on ümberpaigutamise tempo märtsi esimestel nädalatel märkimisväärselt kiirenenud, kuid see ei ole veel piisav, et täita kahe ümberpaigutamist käsitleva nõukogu otsuse eesmärke; kõnealused otsused on oma olemuselt erakorralised meetmed, mis on suunatud Kreeka ja Itaalia suure varjupaigataotluste hulga vähendamisele. Kuna tegemist on akuutse survega, eelkõige Kreekas, on vajadus tõhusamate meetmete järele veelgi suurem. Joonis 1 – Ümberpaigutamised ajavahemikus oktoober 2015 – 15. märts 2015 Liikmesriigid on esinenud avaldustega mitmetel foorumitel, eraldades ümberpaigutamiseks 6 884 kohta. 15. märtsi seisuga on ümberpaigutamise sihtliikmesriigid teatanud valmisolekust (ametlikud lubadused) kiiresti ümber paigutada kokku 3 723 rahvusvahelise kaitse taotlejat. Positiivne on see, et enamik liikmesriike on nimetanud ametisse kontaktametnikud, kellel on protseduuri käigus keskne roll. Taotlejate arvu kiire suurenemine: otsuste rakendamise esimese viie kuu jooksul oli ümberpaigutamist taotlenud isikute arv väike (Kreekas umbes 20 inimest päevas). Üks põhjusi oli rändajate vähene usaldus ümberpaigutamiskava vastu. Märtsi esimestel nädalatel on taotlejate arv siiski oluliselt suurenenud (Kreekas 300 inimest päevas). Osaliselt on see Kreeka ja endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi piiril kehtestatud piirangute tagajärg, kuid see on seotud ka täiendavate jõupingutustega levitada teavet ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti mobiilsete meeskondade kaasamisega väljaspool esmase vastuvõtu keskusi, et tagada võimalikult suur tegevusulatus. Kui inimesele on teatatud ümberpaigutamise sihtliikmesriik, on siiski oht, et ta võib põgeneda. Rohkem on riike, kelle kodanikel on õigus ümberpaigutamisele, kuid suureneb ettearvamatus seoses uute riikidega, kelle kodanikud võivad kuuluda nõukogu otsuste kohaldamisalasse: ümber paigutatakse selliste riikide kodanikud, kelle puhul on ELis heaks kiidetud rahvusvahelise kaitse taotluste keskmine määr vähemalt 75 %. See teave põhineb Eurostati andmetel ja seda ajakohastatakse kord kvartalis Eurostati auannete põhjal. Seejärel teavitab komisjon EASOd nendest riikidest, kelle kodanikel on õigus ümberpaigutamisele. EASO omakorda teavitab riiklikke kontaktpunkte. Seega saab selliste riikide nimekirja, kelle kodanikel on õigus ümberpaigutamisele, iga nelja kuu järel lisada riike või neid sealt kustutada, tekitades nii rändajate ja sidusrühmade hulgas ebakindlust. Eurostati viimaste kvartaliandmete (2015. aasta 4. kvartal) põhjal on praegu õigus ümberpaigutamisele järgmiste riikide kodanikel: Burundi, Kesk-Aafrika Vabariik, Eritrea, Costa Rica, Saint Vincent ja Grenadiinid, Bahrein, Iraak, Maldiivid, Süüria ning Ühendkuningriigi ülemeremaad ja -territooriumid. Eelmise kvartali aruandega võrreldes ei ole enam õigust ümberpaigutamisele Jeemeni ja Svaasimaa kodanikel. Haavatavate rahvusvahelise kaitse taotlejate, sealhulgas saatjata alaealiste ümberpaigutamine on keeruline: kuigi ümberpaigutamist käsitlevates nõukogu otsustes nõutakse, et haavatavate taotlejatega tegeletaks esmajärjekorras, on ümber paigutatud ainult paar saatjata alaealist (üks või kaks Kreekast Soome). Sellel on mitmeid põhjusi, sealhulgas ümberpaigutamise sihtliikmesriikide soovimatus nõustuda saatjata alaealiste ümberpaigutamisega ning saatjata alaealiste ümberpaigutamist võimaldavate erimenetluste puudumine Itaalias ja Kreekas. Saatjata alaealiste ümberpaigutamine on keeruline protsess ja osa rändajaid, eelkõige eritrealasi Itaalias, on väitnud, et nad on täiskasvanud, sest nad ei soovi, et nad eraldatakse sellest rühmast, kellega koos nad saabusid. Itaalia ja Kreeka töötavad välja uusi menetlusi, et saatjata alaealisi kiiresti ümber paigutada, võttes arvesse lapse huve ja oma siseriiklikke õigusnorme. Itaalia ametiasutused ja Frontex on saatnud eksperdid vanuse hindamiseks. Paljud organisatsioonid suurendavad jõupingutusi, et pakkuda Kreekas nõuetekohaseid vastuvõtuvõimalusi (nt UNICEFi laste ja perede toetuspunktid). Konkreetseid arvandmeid haavatavate rahvusvahelise kaitse taotlejate ümberpaigutamise kohta ei ole. Kohapealsed kogemused siiski näitavad, et paljud taotlejad kuuluvad sellesse kategooriasse (nt rasedad, puudega inimesed, eakad). Vaatamata liikmesriikidele esitatud üleskutsele edastada andmed selle kohta, kui palju haavatavaid isikuid nad suudaksid vastu võtta, ei saatnud peaaegu ükski liikmesriik oma suutlikkuse kohta usutavaid andmeid. 2.4Komisjoni ja ELi ametite meetmed

Komisjon saatis 10. veebruaril ümberpaigutamise sihtliikmesriikidele ametlikud kirjad, milles ta kutsus neid üles kiirendama nõukogu otsuste rakendamist ja kõrvaldama paljusid kindlaks tehtud takistusi. Samalaadsed kirjad saadeti ka Itaaliale ja Kreekale, neis esitati soovitused ümberpaigutamismenetluse parandamiseks ja kiirendamiseks. Lisaks sellele on komisjon algatanud Itaalia ja Kreeka vastu rikkumismenetlused seoses Eurodaci määruse rakendamisega ning Kreeka vastu seoses vastuvõtutingimuste direktiiviga. Ümberpaigutamiskavade kohaselt saavad Itaalia ja Kreeka Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ja Sisejulgeolekufondi (AMIF) riiklike programmide kaudu rahalisi vahendeid (lisaks ühekordne toetus 500 eurot iga ümberpaigutatud inimese kohta), et toetada jõupingutusi ümberpaigutamise vallas. Rahalist abi antakse ka ümberpaigutamise sihtliikmesriikidele, kes saavad AMIFi riiklike programmide kaudu ühekordset toetust 6 000 eurot iga ümberpaigutatud inimese kohta. Kokku 1 040 miljonit eurot on määratud 160 000 inimese ümberpaigutamiseks ning AMIFi riiklikud programmid on läbi vaadatud, et lisada neisse 98 547 inimese ümberpaigutamiseks vajalik summa (kokku 644,5 miljonit eurot). Lisaks sellele on tehtud kättesaadavaks märkimisväärne rahaline toetus AMIFi kaudu Rahvusvahelisele Migratsiooniorganisatsioonile antava hädaabina, et toetada hädaolukorras ümberpaigutamise mehhanismi rakendamist Kreekas ja Itaalias. 10. märtsil võttis komisjon vastu 2016. aasta tööprogrammide muudatused, suurendades AMIFi ja Sisejulgeolekufondi hädaabi rahastamist täiendava 275,5 miljoni euro võrra. Täiendava erakorralise abi rahastamiseks kasutatakse ELi eelarves 2016. aastaks ette nähtud Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ja Sisejulgeolekufondi vahendeid, mis ei olnud veel eraldatud. Erakorralise abi rahastamise suurendamine tuleneb Euroopa Ülemkogu 18.–19. veebruari 2016. aasta järeldustest, milles kutsuti kiiresti tegutsema, et lahendada Kreeka ja Lääne-Balkani riikide humanitaarolukord, kasutades selle leevendamiseks kõiki ELi ja siseriiklikke vahendeid. Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ja Sisejulgeolekufondi kaudu hädaabiks kavandatud 2016. aasta esialgsetele vahenditele (188,98 miljonit eurot) on nüüd lisatud 193,5 miljonit eurot AMIFi kaudu ja 82 miljonit eurot Sisejulgeolekufondi kaudu. Seega on 2016. aasta kogusumma 464 miljonit eurot, et rahuldada liikmesriikide kõige pakilisemad rahastamisvajadused, mis on seotud pagulaskriisiga. Komisjon on loonud sisserändajate infostrateegia töökonna, kuhu on koondatud kõik asjaomased institutsioonid. See sai teoks pärast justiits- ja siseküsimuste nõukogu palvet tagada, et varjupaigataotlejad ja rändajad saaksid nõuetekohast teavet. Töökond koordineerib institutsioonidevahelisel tasandil teavitamismeetmeid, sealhulgas teabematerjali koostamist ja levitamist, ning tagab nende meetmete kooskõla sisserändajate teavitamise strateegiaga. Komisjon on loonud esmase vastuvõtu keskuste rühma, kes tegutseb kohapeal koos Frontexi, EASO ja Europoliga. Lisaks arvukate ekspertide, sealhulgas liikuvate üksuste lähetamisele töötab EASO välja mitu vahendit, mida saab kasutada ümberpaigutamise eri etappides (teabelehed, lahkumiseelne teave, sobitamisvahend, haavatavate isikute kindlakstegemise vahend). Samuti on välja töötatud eriotstarbeline koolitusprogramm, sealhulgas moodulid saatjata alaealiste vajadustega tegelemiseks ja esmase vastuvõtu keskuste jaoks. 2.5Meetmed, mida peavad võtma ümberpaigutamise sihtliikmesriigid Peamised takistused ja probleemid Ametlike vastuvõtulubaduste arv on ebapiisav Liikmesriigid kasutavad eelistusi ebakorrektselt Ümberpaigutamistaotlusele vastuse saamine võtab kaua aega Turvakontrollidega seotud takistused Põhjendamatult tagasilükatud taotlused Ümberpaigutamise sihtliikmesriigid ei esita lahkumiseelset teavet Vastusena EASO üleskutsele ei leitud piisavalt eksperte Ametlike vastuvõtulubaduste arv on ebapiisav: lubaduste arv on ümberpaigutamist käsitlevate nõukogu otsuste kohaste kohustuste täitmiseks ebapiisav. 15. märtsil 2016 oli ametlikke lubadusi kokku 3 723, see moodustas 2,33 % 160 000 ümberpaigutamisest, mis tuleb teostada. Kolm liikmesriiki (Horvaatia, Ungari ja Slovakkia) ei ole eraldanud taotlejate ümberpaigutamiseks mitte ühtegi kohta. Ainult 18 liikmesriiki on lubanud paigutada ümber taotlejaid Kreekast ja 19 liikmesriiki Itaaliast. Paljud liikmesriigid on andnud ainult väga piiratud lubadusi, arvestades neile määratud varjupaigataotlejate koguarvu, ja sedagi väga piiratud ajaks. Lubaduste vähene koguarv mõjutab eelkõige Kreekat. Pärast piirangute kehtestamist Kreeka ja endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi piiril, on veegi olulisem kiiresti suurendada lubaduste arvu, et aidata leevendada väga keerulist humanitaarolukorda, mis kohapeal üha süveneb. Liikmesriigid kasutavad eelistusi ebakorrektselt: eelistuste peaeesmärk on lihtsustada ümberpaigutatud inimese integreerumist ümberpaigutamise sihtliikmesriigis. Osa liikmesriike on aga esitanud pika või piirava eelistuste nimekirja selle kohta, mida nad ümberpaigutamise taotlejalt ootavad. Osa ümberpaigutamise sihtliikmesriike on väljendanud soovimatust saada ümberpaigutamistaotlusi teatavate riikide kodanikelt, vallalistelt taotlejatelt või saatjata alaealistelt. Põhjuseks tuuakse tõlkide, integratsiooniprogrammide või vastuvõtuvõimaluste puudumine. Osa liikmesriike on selgelt teatanud, et nad on nõus vastu võtma ainult perekondi. Enamik liikmesriike kasutab eelistusi vahendina välistada võimalikud kandidaadid, seda ei tehta eesmärgiga võimaldada parema integreerimise nimel taotlejaid paremini sobitada. Itaalia ja Kreeka ametiasutused püüavad väljendatud eelistustega arvestada nii palju kui võimalik (austades alati mittediskrimineerimise põhimõtet), kuigi need eelistused ei ole Kreeka ja Itaalia jaoks siduvad. Osa ümberpaigutamise sihtliikmesriike on kasutanud ümberpaigutamistaotluse tagasilükkamiseks asjaolu, et eelistustega ei arvestatud, kuid see ei ole nõukogu otsuste kohaselt lubatud. Ümberpaigutamistaotlusele vastuse saamine võtab kaua aega: selleks et suurendada ümberpaigutamiskava usaldusväärsust, on oluline, et ümberpaigutamise sihtliikmesriik vastaks taotlusele kiiresti. Ümberpaigutamismenetlus kestab tavaliselt kauem, kui kahes ümberpaigutamist käsitlevas nõukogu otsuses ette nähtud kahekuuline tähtaeg. Osaliselt on see tingitud sellest, et ümberpaigutamise sihtliikmesriik ei vasta piisavalt kiiresti. Nii ei saa ümberpaigutamiskava toimida korrapäraselt ja püsivas tempos, mis oleks vajalik selle täielikuks rakendumiseks ja kohapealse tungiva vajaduse rahuldamiseks. See muudab ka ümberpaigutamise korraldamise veelgi keerulisemaks, sest suurte rühmade vastuvõtmine ja ümberpaigutamine tekitab logistilisi probleeme Itaaliale, Kreekale ja Rahvusvahelisele Migratsiooniorganisatsioonile.

Kuna ümberpaigutamistaotlusele vastamine võtab kaua aega, satub ohtu ka ümberpaigutamismehhanismi tõhusus, sest rändajate usaldus selle vastu väheneb: rändajad on küll nõus programmis osalema, kuid näevad, et neile lubatud kiiret ümberpaigutamist ei toimu ja see suurendab veelgi põgenemise ohtu. Turvakontrollidega, sealhulgas sõrmejälgede andmete vahetamisega seotud takistused: ümberpaigutamistaotlustele vastamisel tekkivate viivituste peapõhjus on täiendavad turvakontrollid. Pärast 2015. aasta novembris Pariisis toimunud rünnakuid tahab osa liikmesriike teha ümberpaigutamise taotlejate turvakontrolli enne ümberpaigutamistaotlusele vastamist. See on kooskõlas ümberpaigutamist käsitlevate nõukogu otsustega, kuid täiendavad turvakontrollid tuleks siiski teha võimalikult kiiresti. Turvakontrollidega seotud peamised probleemid on järgmised: oSüstemaatilised julgeolekuküsitlused. Osa liikmesriike nõuab süstemaatiliste küsitluste korraldamist, et hinnata seda, kas taotleja vastab mõnele nõukogu otsustes sätestatud taotluse tagasilükkamise tingimusele. Sageli on see seotud nõukogu otsuste erandiklausli ulatusliku kohaldamisega, kuid seda klauslit tuleks tõlgendada rangelt. Tagasilükkamise tingimuste olemasolu peaks ilmnema eeskätt Itaalia ja Kreeka esitatavatest ümberpaigutamisdokumentidest, mis sisaldavad andmeid menetluse käigus kindlaks tehtud asjaolude kohta, mis võiksid osutada taotluse tagasilükkamise põhjendatusele. oPaljud liikmesriigid on korduvalt taotlenud sidevõrgu DubliNet kaudu taotlejate sõrmejälgi, mis on võetud Eurodaci määruse nõuete täitmiseks, et teha turvakontrolle. Komisjon on liikmesriikidele teatanud, et praeguse õigusraamistiku kohaselt ei ole see lubatud ja on tutvustanud liikmesriikidele teisi võimalusi sõrmejälgede vahetamiseks politsei koostöökanalite kaudu. Vastusena ümberpaigutamise sihtliikmesriikide murele on Kreeka ja Itaalia suurendanud jõupingutusi, et teha turvakontrolle nii esmase vastuvõtu keskustes kui ka mandril. Nende kontrollide käigus tehakse otsing siseriiklikes andmebaasides ja Euroopa ja rahvusvahelistes andmebaasides (SIS ja Interpoli kaotatud ja varastatud dokumentide andmebaas (STLD), VIS), enne kui saadetakse ümberpaigutamistaotlus. Esmase vastuvõtu keskuste suutlikkust on suurendatud: lisandunud on Eurodaci sõrmejälgede võtmise seadmed, röntgeniseadmed, stabiilne internetiühendus ja suurenenud on serverivõimsus. Lisaks kavatseb Itaalia nimetada ametisse julgeolekuametniku, kes suhtleb tihedalt kontaktametnikega turvalisuse küsimustes. Need kontrollid peaksid tagama ümberpaigutamise sihtliikmesriikidele piisava kindluse ning vähendama täiendavate turvakontrollide ja küsitluste arvu. Põhjendamatult tagasilükatud ümberpaigutamistaotlused: teatavad liikmesriigid on taotlusi ilma täpsema põhjenduseta tagasi lükates kasutanud üldist viidet riigi julgeolekule, avalikule korrale või kvalifitseerumisdirektiivi välistavate sätete kohaldamisele. Suutmatus taotluse tagasilükkamist põhjendada ei ole kooskõlas ümberpaigutamist käsitlevate nõukogu otsustega ja on vastuolus lojaalse koostöö põhimõttega. Ümberpaigutamise sihtliikmesriigid ei esita lahkumiseelset teavet: lahkumiseelse teabe andmine on oluline, et tagada taotlejate koostöö ning hoida ära nende põgenemine ja ebaseaduslik teisene ränne. Paljud rändajad soovivad minna konkreetsesse liikmesriiki ja neil on eelteadmised ainult paari liikmesriigi kohta (nt liikmesriigid , kus neil on sugulasi või tuttavaid). Lisaks edastatakse sotsiaalmeedias endiselt eksitavat teavet. Seetõttu on oluline, et taotlejale antakse ümberpaigutamisotsuse teatavakstegemise ajal lahkumiseelset teavet. Itaalia ja Kreeka ametiasutused peavad suutma anda põhjalikku ja huvipakkuvat teavet, et tagada taotlejatele kindlustunne liikmesriigi suhtes, kuhu nad ümber paigutatakse. Taotlejate küsimustele vastamisel ja nende muredele reageerimisel on oluline roll kontaktametnikel. Enamik ümberpaigutamise sihtliikmesriike ei ole aga seni koostanud nõuetekohaseid lahkumiseelse teabe pakette. Nii on veelgi raskem võita selliste taotlejate usaldust, keda on kavas ümber paigutada vähem tuntud liikmesriiki, ja tagada, et nad osalevad protsessis ega põgene. Vastusena EASO üleskutsele ei leitud piisavalt eksperte: kuigi liikmesriigid pakkusid 201 eksperti, reageerides EASO üldisele üleskutsele, mille kohaselt sooviti leida 374 eksperti, ei ole tulemus konkreetsete vajaduste ja tegelikult saadaval olevate asjatundjate hulga poolest piisav. Eksperte ei ole piisavalt, kui arvestada eelkõige Kreeka olukorra kriitilisust. Lisaks sellele on tavaliselt ekspertidel võimalik osaleda vaid piiratud ajavahemiku jooksul ja nii väheneb nende kasutamise tulemuslikkus, kuna vajalikud kogemused omandanud eksperdid lahkuvad ja uusi on vaja koolitada. 1. märtsil esitas EASO uue üleskutse, otsides Kreekasse 39 eksperti. Pakutud on ainult 12 eksperti. Võttes arvesse üha halvenevat olukorda Kreekas, avaldati 9. märtsil veel üks üleskutse, mille kohaselt soovitakse leida lisaks 57 eksperti. 2.6Meetmed, mida peavad võtma Itaalia ja Kreeka Peamised takistused ja probleemid Kõik esmase vastuvõtu keskused peavad saama täielikult töövõimeliseks ning jätkata tuleb tegevuskavade rakendamist Vastuvõtu- ja registreerimissuutlikkus Kreekas ei ole piisav Koordineerimissuutlikkus ei ole piisav Taotlejatega seotud järelmeetmed ei ole piisavad

Küsimused, millega peavad tegelema nii Itaalia kui ka Kreeka Itaalia ja Kreeka peavad muutma kõik esmase vastuvõtu keskused töövõimeliseks ning jätkama tegevuskavade rakendamist: teatatud saabumiste arv on seni olnud suhteliselt väike, kuid sellest hoolimata on viiest Kreekasse kavandatud keskusest nelja (vt 3. lisa) ja kuuest Itaalias avatud keskusest nelja (vt 4. lisa) töös tehtud märkimisväärseid edusamme; sellele vaatamata tuleks siiski võimalikult peatselt tagada kõigi keskuste täielik töövõimelisus. Kui aga esmase vastuvõtu keskuste süsteem on lõplikult tööle rakendatud, ei tohiks seda kasutada ettekäändena piirata lubaduste arvu. Pealegi võib ümber paigutada ka inimesi väljastpoolt esmase vastuvõtu keskusi, kui nõukogu otsuste artikli 3 lõike 2 ja artikli 5 lõike 9 tingimused on täidetud (ümberpaigutamise tingimustele vastav kodakondsus, tuvastamine, registreerimine ja sõrmejälgede võtmine). Koordineerimissuutlikkus ei ole piisav: ümberpaigutamise protsessis osalejate arvu pidev kasv ning vajadus kiirendada taotlejate registreerimist ja üleandmist tähendavad, et tegevuse koordineerimisel tuleks teha täiendavaid jõupingutusi, muu hulgas selleks, et hoida silma peal arvukatel esmase vastuvõtu keskustes teavet jagavatel vabaühendustel. Standardse töökorra koostamine ja ettevalmistatavad protokollid peaksid olukorda parandama. Taotlejatega seotud järelmeetmed ei ole piisavad: taotlejate korrapärane ja piisav informeerimine nende taotluse hetkeseisust on hädavajalik, et vältida inimeste põgenemist ja kinnitada, et nad on endiselt ümberpaigutamiskavaga hõlmatud; eriti oluline on see siis, kui ümberpaigutamise sihtliikmesriigi vastus hilineb. Praegu ei ole hoolikad järelmeetmed siiski tagatud. Kreeka jaoks olulised küsimused Vastuvõtu- ja registreerimissuutlikkus Kreekas ei ole piisav: piisavate vastuvõtmisvõimaluste olemasolu on hädavajalik, et vältida põgenemisriski ja tagada ruumid, kus rändajatele ümberpaigutamismenetluse kohta nõuetekohast teavet jagada. Pärast 25. oktoobril toimunud Lääne-Balkani rändetee pagulasvoogude teemalist juhtide kohtumist lubas Kreeka kooskõlas oma tegevuskavaga luua nii varjupaigataotlejate kui ka ebaseaduslike rändajate vastuvõtuvajaduste katmiseks 50 000 majutuskohta. Praeguseks paistab, et olemas on 40 351 vastuvõtukohta. Ühtlasi ei ole ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet veel jõudnud sõlmida kõiki lepinguid, et jõuda üürisüsteemi eesmärgiks seatud 20 000 kohani. Pealegi sobib üürisüsteem pakutavate eluruumide omaduste ja hajutatud asukohtade tõttu pigem varjupaigataotlejate kui ümberpaigutamise taotlejate majutamiseks keskmise või pika aja jooksul. Kreekasse pidama jäänud taotlejate arvu kasv tähendab, et ümberpaigutamise taotlejatele oleks vaja kiiremas korras leida eraldi vastuvõtukohad. Seetõttu tegeleb komisjon ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti üürisüsteemi võimalike muutuste hindamisega. Lisaks hakkab komisjon kiiremas korras rakendama hädaolukorra lahendamise ja sellele reageerimise plaani, mille alusel pakutakse Kreekale täiendavat rahalist toetust. Registreerimissuutlikkus Kreekas: ümberpaigutamiskavaga liituvate rändajate arvu kasv ületab suuresti Kreeka varjupaigatalituse igapäevast registreerimissuutlikkust. Praegu lahutab hetke, mil rändaja otsustab ümberpaigutamiskavaga liituda, varjupaigataotluse registreerimisest umbes kolm nädalat. Kreeka võtab suutlikkuse suurendamiseks juunis tööle veel 100 inimest. Lisaks katsetab EASO uut süsteemi, et aidata Kreeka varjupaigatalitusel registreerida ümberpaigutamisjuhtumid kohe inglise keeles. Kui süsteem osutub edukaks, võetakse see kasutusele Kreeka varjupaigatalituse kõigis piirkondlikes kontorites, kus võib tekkida vajadus registreerida ümberpaigutamisjuhtumeid. 2.7Soovitused täheldatud probleemide lahendamiseks Peamised soovitused ümberpaigutamise sihtliikmesriikidele Suurendada märkimisväärselt lubaduste arvu ja sagedust. Vastata Itaalia ja Kreeka ümberpaigutamistaotlustele ühe nädala jooksul alates taotluse kättesaamisest. Kiirendada täiendavate turvakontrollide tegemist, et need saaksid tehtud ühe nädala jooksul ja keskenduksid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudele. Pakkuda lahkumiseelseid teabepakette, mis sisaldaksid taotlejatele mõeldud kvalitatiivset ja atraktiivselt esitatud teavet vastavalt EASO juhistele. Vastata kiiremas korras EASO üleskutsetele ekspertide leidmiseks, et toetada Itaaliat ja eriti Kreekat, ning tagada ekspertide töölesaatmises suurem järjepidevus. Peamised soovitused Kreekale ja Itaaliale Suurendada EASO abiga Kreeka varjupaigatalituse suutlikkust registreerida ümberpaigutatavaid taotlejaid, et see suutlikkus oleks vastavuses kavaga ühineda soovivate ja tingimustele vastavate rändajate arvu olulise kasvuga. Viia lõpule kõigi esmase vastuvõtu keskuste töövõimeliseks muutmine. Suurendada süsteemse turvakontrolli tegemiseks tehtavaid jõupingutusi ja parandada liikmesriikidele saadetavates ümberpaigutamistaotlustes esitatava teabe kvaliteeti ning määrata turvalisusküsimuste kontaktisik. Parandada koordineerimissuutlikkust ümberpaigutamise standardse töökorra ja protokollide võimalikult peatse finaliseerimise ja rakendamisega. Suurendada Kreeka vastuvõtusuutlikkust sellega, et võimalikult kiiresti tehakse kättesaadavaks tegevuskava alusel lubatud 50 000 kohta. Võimalikult kiiresti finaliseerida protseduurid, mis hõlbustaksid saatjata alaealiste ümberpaigutamist. Märtsi esimesel nädalal Kreekas omandatud kogemuste põhjal koostati ümberpaigutamise ideaalne töövoog, mis on esitatud 5. lisas. 2.7.1. Ümberpaigutamise sihtliikmesriigid

Meetmed lubaduste vähesuse probleemi lahendamiseks: kõik ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid suurendama DubliNetis tehtavate ametlike lubaduste arvu, pidades kinni nõukogu otsustega kehtestatud maksimaalselt kolme kuu pikkusest ajalisest raamistikust. Lubadused peaksid olema kooskõlas ümberpaigutamise sihtliikmesriigile eraldatud kvoodiga ja võtma täies ulatuses arvesse kohapealse olukorra erakorralisust. Meetmed eelistuste ebakorrektse kasutamise vähendamiseks: ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid oma eelistuste väljendamisel olema võimalikult tagasihoidlikud ning kasutama neid ainult parema lõimimise huvides ja olema valmis vastu võtma erinevaid rändajaid (perekonnad, saatjata alaealised, vallalised meessoost taotlejad). Meetmed ümberpaigutamistaotlustele vastamise aja lühendamiseks: ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid ümberpaigutamistaotlustele vastama ühe nädala jooksul. Mis puudutab turvakontrolle, siis Frontex peaks tegema süsteemseid esimese tasandi turvakontrolle, sh juurdepääs Schengeni infosüsteemile, ning Europoli tähtsust teise tasandi turvakontrollides tuleks suurendada. Ühtlasi peaksid Itaalia ja Kreeka jätkama tööd süsteemsete turvakontrollide tegemise nimel ja parandama liikmesriikidele saadetavates ümberpaigutamistaotlustes esitatava teabe kvaliteeti. Ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid täiendavate kontrollide, eestkätt julgeolekuküsitluste puhul keskenduma nõuetekohaselt põhjendatud juhtumitele, st neid tuleks teha vaid siis, kui on põhjendatud kahtlusi, et isik vastab mõnele taotluse tagasilükkamise tingimusele. Põhjused tuleks Itaalia ja Kreeka ametiasutustele teatada võimalikult varakult. Sellised lisakontrollid, sh küsitlused peaksid igal juhul toimuma reageerimiseks ettenähtud ühe nädala jooksul, et protsessiga mitte venitada. Kui ümberpaigutamise sihtliikmesriigil on taotluse tagasilükkamiseks mõistlikud põhjendused, mille aluseks on riiklik julgeolek, avalik kord või tõrjutuse risk, tuleks need põhjendused esitada Itaaliale ja Kreekale. Meetmed haavatavate taotluse esitajate ja saatjata alaealiste ümberpaigutamisega seotud probleemide lahendamiseks: ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid võimalikult kiiresti leidma kohad haavatavatele isikutele ja saatjata alaealistele, suurendama oma suutlikkust võtta vastu seda liiki taotlejaid ja tagama sobiva eestkoste. Meetmed, millega muuta kava rändajate jaoks vastuvõetavamaks ja usaldusväärsemaks, ning mis aitavad ära hoida kavast osalemisest loobumist: ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid märkimisväärselt parandama enne lahkumist jagatavat teavet. Seda eriti selliste riikide puhul, mis ei ole rändajatele nii tuttavad. Ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid võimalikult kiiresti esitama Kreeka ja Itaalia varjupaigaasutustele, EASO-le ja IOM-ile EASO juhendite kohaselt koostatud infomaterjalid. Kontaktametnikud tuleks varustada piisavate teabematerjalidega ning nad peaksid olema kohal teatamisetapis, et vastata rändajate küsimustele ja aidata lahendada nende probleeme. EASO kavandatav koolitustegevus peaks võimaldama parimate tavade vahetamist liikmesriikide vahel, muu hulgas ka teavitust ja vastastikuse usalduse loomist käsitlevates küsimustes. Meetmed ümberpaigutamisjärgse teisese rände vältimiseks: ümberpaigutamise sihtliikmesriigid peaksid täies ulatuses ära kasutama varjupaigaõigustiku olemasolevaid vahendeid (aruandekohustus, üksnes mitterahaliste vastuvõtutingimuste pakkumine taotlejatele, teatavatel tingimustel kinnipidamine). Dublini määruse kohaseid üleandmisi Kreekasse tuleks taas alustada, kui tingimused on täidetud. Meetmed, mis tugevdavad EASO suutlikkust toetada Itaaliat ja Kreekat: kõik liikmesriigid peaksid vastama EASO üleskutsele leida eksperte ja muuta nende tööle lähetamine paindlikumaks, et katta nõukogu otsustes osutatud kaks aastat. 2.7.2. Itaalia ja Kreeka Meetmed taotlejate kiiremaks registreerimiseks: Kreeka peaks võimalikult kiiresti viima lõpule 100 täiendava isiku töölevõtmise ning parandama registreerimisprotseduure ja võtma vastu EASO jõulisema toetuse sellele. Eesmärk peaks olema tagada, et rändajad saavad registreerida oma varjupaigataotluse maksimaalselt kolme päeva jooksul alates kavaga liitumisest.

Meetmed koordineerimise parandamiseks: Itaalia peaks vastu võtma esmase vastuvõtu keskuste standardse töökorra ja seda täies mahus rakendama. Itaalia ja Kreeka peaksid koostöös kõigi asjaomaste huvirühmadega (ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet, IOM, EASO, vabaühendused ja komisjon) finaliseerima ja täies mahus rakendama ümberpaigutamisprotokollid. Meetmed vastuvõtusuutlikkuse parandamiseks Kreekas: Kreeka peaks tegema võimalikult kiiresti kättesaadavaks tegevuskava alusel lubatud 50 000 kohta, sh värskelt saabunud rändajatele. ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet peaks sõlmima rakenduskokkulepped, et jõuda võimalikult kiiresti üürisüsteemi eesmärgiks seatud 20 000 kohani ja tagada ümberpaigutamiskavas osalevatele rändajatele tsentraliseeritud majutussüsteem. See on äärmiselt oluline protsessi eri etappides tegeliku üleandmise tagamise, kultuuriga tutvumise ja põgenemisohu vähendamise jaoks. Meetmed ümberpaigutamistaotlustele vastamise aja lühendamiseks Itaalia ja Kreeka peaksid tegema süstemaatilisi kontrolle, sealhulgas riiklikes andmebaasides, samuti Euroopa ja rahvusvahelistes andmebaasides (SIS ja Interpoli andmebaasid, viisainfosüsteem) ja korraldama enne ümberpaigutamistaotluse saatmist julgeolekuküsitlusi. Itaalia ja Kreeka peaksid esitama ümberpaigutamise sihtliikmesriikidele saadetavates ümberpaigutamistaotlustes ammendava teabe. Ümberpaigutamistaotlus peaks sisaldama järgmist: 1) registreerimistoimik; 2) teave tehtud turvakontrollide kohta; 3) turvakontrollide tulemused ja 4) rändaja läbitud esmase vastuvõtu keskused. Itaalia ja Kreeka peaksid määrama julgeolekuküsimuste kontaktametniku muu hulgas selleks, et ta aitaks vahetada teavet, sealhulgas sõrmejälgi politsei koostöökanalite kaudu. Komisjon ja liikmesriikide eksperdid peaksid aitama Itaalial ja Kreekal koostada turvakontrollide küsimusi ja pakkuma tuge taotluste tagasilükkamise põhjendamisel. Meetmed haavatavate taotluse esitajate ja saatjata alaealiste ümberpaigutamisega seotud probleemide käsitlemiseks: Itaalia ja Kreeka peaksid esimesel võimalusel viima lõpule saatjata alaealiste ümberpaigutamise soodustamise menetluste koostamise, arvestades alaealiste parimaid huve ja kasutades EASO ettevalmistatud sobivaid vahendeid. 2.7.3 EASO võetavad meetmed Meetmed eelistuste ebakorrektse kasutamise vähendamiseks: EASO peaks esimesel võimalusel ja hiljemalt juuni lõpuks viima lõpule sobitamisvahendi koostamise ja aitama kaasa ümberpaigutamistaotluste menetlemisele, arvestades suvel tõenäoliselt suurenevat taotluse esitajate arvu. Sobitamismehhanism on kasutatav ja tõhus siiski ainult siis, kui esitatud eelistused on piisavalt üldised. Meetmed ümberpaigutamistaotlustele vastamise aja lühendamiseks EASO peaks jätkuvalt toetama Itaaliat ja hakkama toetama Kreekat taotluste registreerimise ajal tehtavate eriküsitluste läbiviimisel, et selgitada välja võimalikud taotluse tagasilükkamise alused. Meetmed haavatavate taotluse esitajate ja saatjata alaealiste ümberpaigutamisega seotud probleemide käsitlemiseks: EASO peaks jätkuvalt jagama vahendit, mille abil selgitada välja haavatavad taotluse esitajad ja täiustada andmete kogumist haavatavate isikute ümberpaigutamise kohta. Lisaks koostab EASO praegu ümberpaigutamiseks sobilike saatjata alaealiste parimate huvide hindamise töövahendit, mida saaks kasutada esmase vastuvõtu keskustes ja mujalgi. Meetmed, millega muuta kava rändajate jaoks vastuvõetavamaks ja usaldusväärsemaks, ning mis aitavad ära hoida kavas osalemisest loobumist: EASO peaks suurendama nähtavust teavitamiskohtades (esmase vastuvõtu keskused ja maismaa). EASO eksperdid peaksid olema selgelt tähistatud, samuti tuleks neile eraldada piisavad töövahendid. Samuti on ülioluline tagada teabe järjekindlus, näiteks EASO võiks pakkuda ühe- kuni kahepäevaseid koolitusi uutele ekspertidele selle kohta, millist teavet anda ja kuidas seda teha. EASO peaks teavet esitades pöörama tähelepanu ka rändajate ootustele selles menetluses, rõhutades et ümberpaigutamise liikmesriiki valida ei saa.

EASO ja Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon peaksid suurendama oma rolli lahkumiseelse teabe pakkumisel ja sihtkoha kultuuri tutvustamisel alates teavitamisest kuni ümberpaigutamise liikmesriiki jõudmiseni. EASO või Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni töötajad võiksid viibida ümberpaigutamisotsusest teadaandmise juures. EASOt tuleks viivitamata teavitada varjupaigataotlejatest, kes kõhklevad otsuse vastuvõtmisel. EASO ja asjaomane kontaktametnik võiksid pärast otsusest teatamist korraldada sihtotstarbelisi infotunde. EASO peaks hoogustama teabekampaaniate korraldamist, sealhulgas täiendavad teabelehed/brošüürid, videod, sotsiaalmeedia kasutamine koostöös komisjoni ja muude sidusrühmadega. Seda on väga vaja, et suurendada taotluse esitajate usaldust ümberpaigutamise suhtes ja võidelda rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamisega tegelevate isikute poolse hirmutamise vastu. Selleks võiks kasutada järgmist: a) Facebooki eriotstarbeline ümberpaigutamisalane veebileht, kus EASO ja liikmesriigid saaksid avaldada ümberpaigutamisalaseid edulugusid, ja üldine aktiivsem osalus sotsiaalmeedias ka Twitteri ja muude mobiiliäppide kaudu; b) rohkem videoid, kus edukalt ümber paigutatud isikud oma kogemusi jagavad; c) suurem ümberpaigutamise liikmesriikide rändajate kogukondade, eriti edukalt ümber paigutatud rändajate kogukondade kaasamine. 2.7.4 Lisaks pakub komisjon endiselt täielikku tuge Itaaliale ja Kreekale ning jätkab järgmisi toiminguid: aitab kaasa paremale koordineerimisele olemasolevate platvormide kaudu (kontaktametnike kohtumised, kohtumised siseriiklike kontaktpunktidega, ümberpaigutamise ja ümberasustamise foorum ja esmase vastuvõtu keskuste foorum „Friends of Hotspots”), sest need on osutunud kasulikuks ümberpaigutamismehhanismi juriidiliste küsimuste, praktiliste probleemide ja kitsaskohtade arutamisel kõikide asjaomaste sidusrühmadega, luues võrgustikke ja parandades vastastikust usaldust, eriti seoses edukate ümberpaigutamistega. valvab rakendamise järele: Varjupaigaküsimusi käsitleva ELi õigustiku täielik ja korrektne rakendamine on ülioluline osa ELi vastusest rändekriisile ja Euroopa rände tegevuskava kohaselt komisjoni prioriteet. 3Ümberasustamine 3.1Hetkeseis Pärast komisjoni 8. juuni 2015. aasta soovitust Euroopa ümberasustamiskava kohta leppisid 27 liikmesriiki koos Dublini õigustikuga assotsieerunud riikidega 20. juulil 2015 kokku selles, et asustada mitmepoolsete ja riiklike kavade kaudu kahe aasta jooksul ümber 22 504 selgelt rahvusvahelist kaitset vajavat põgenikku väljastpoolt ELi. Kuigi mõned liikmesriigid on ümberasustamiskavades otse ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti kaudu juba aastaid osalenud, on see esimene ELi ühine pingutus ümberasustamiseks ja paljudele liikmesriikidele esimene ümberasustamiskogemus. Osalevatelt liikmesriikidelt saadud teabe kohaselt asustati kava kohaselt kuni 15. märtsini 2016 Austriasse, Belgiasse, Iirimaale, Itaaliasse, Madalamaadesse, Prantsusmaale, Tšehhi Vabariiki, Ühendkuningriiki, Norrasse, Liechtensteini ja Šveitsi ümber 4 555 inimest. Enamik kavas osalevaid riike on osutanud, et nende ümberasustamisalane tegevus on suunatud peamiselt, kuid mitte ainult, Jordaanias, Liibanonis ja Türgis viibivatele süürlastele. Kõik kava raames ümber asustatud isikud peab osalevatesse riikidesse suunama ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet, millel on protsessis keskne koht. Kava toetatakse ELi vahenditega; liikmesriikidele on rakendamiseks eraldatud üle 150 miljoni euro. Viis liikmesriiki (Iirimaa, Prantsusmaa, Rootsi, Soome ja Ühendkuningriik) on väljendanud kavatsust asustada ümber märgatavalt suurem arv isikuid, kui nad 20. juuli kava kohaselt lubasid, ja teha seda riiklike programmide raames. Kõik liikmesriigid pööravad suurt tähelepanu julgeolekukontrollidele, mille eest nad ise vastutavad ja mis võivad toimuda ümberasustamismenetluse eri etappides. Tihedat ja head koostööd tehakse ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga, mida peetakse selles protsessis asendamatuks partneriks. Paljud liikmesriigid toetuvad ka Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni logistilisele toele lahkumiseelsetes ja lahkumismenetlustes.

Kuigi 20. juuli 2015. aasta järeldustes kokku lepitud prioriteetsed piirkonnad on üsna laiaulatuslikud, on suurem osa osalevatest riikidest otsustanud inimesi ümber asustada Süüria naaberriikidest. 3.2Probleemid Erinevalt kahest ümberpaigutamiskavast on liikmesriikide lubadused 20. juuli 2015. aasta ümberasustamiskava alusel vabatahtlikud. Kuigi kava on oluline verstapost ELi ümberasustamisalastes jõupingutustes, ei ole sellega loodud osalevatele riikidele selget raamistikku koos ühiste eeskirjade ja menetlustega. Tegemist on pigem riiklike programmide ja menetluste kogumiga, kusjuures osades liikmesriikides on need alles ettevalmistamisjärgus. Samas kui mõned liikmesriigid on 20. juuli järeldustes andnud lubadusi kogu riikliku ümberasustamiskvoodi ulatuses (Madalmaad), on teised andnud riiklikust kvoodist suuremaid lubadusi (Prantsusmaa). Lisaks on mõned liikmesriigid, nagu Soome või Ühendkuningriik andnud lubadusi, mis moodustavad ainult osa nende vastavatest ümberasustamiskohustustest. Lisaks ei ole 20. juuli ümberasustamiskavas ette nähtud ajakava, mille alusel peaks ümberasustamine toimuma, samuti puuduvad andmed teatava ajavahemiku jooksul ümber asustatavate isikute arvu kohta. Sellise nõrgalt koordineeritud raamistiku tõttu puudub järelevalve ja teave on killustatud ning komisjonil on keerulisem kava toimimist jälgida. Liikmesriikide ümberasustamisprogrammide ja tavade vahel esineb märkimisväärseid erinevusi, näiteks seoses valikukriteeriumide, menetluste pikkuse, sihtkohta tutvustava lahkumiseelse toe, integreerimisvahendite, vastuvõetud isikutele antud staatuse, elamislubade ja ümberasustamiskohtade arvuga. Liikmesriigid valivad ümberasustamiskandidaate väljavalimislähetustel või ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti poolt neile esitatud toimikute alusel. See mõjutab menetluse kestust, mistõttu võib ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti poolt neile esitatud toimikute kättesaamisest kuni rändaja vastuvõtvasse riiki jõudmiseni kuluda aega mõnest nädalast kuni kahe aastani. Lisaks on mitu liikmesriiki osutanud asjaolule, et nad on pidanud ümberasustamiskava rakendamise edasi lükkama, kuna omal algatusel saabunud rändajate ja varjupaigataotlejate arv on suurenenud. Suureks probleemiks peetakse ebapiisavat vastuvõtusuutlikkust ja sobiva majutuse leidmist ning seda eelkõige suurte perekondade ümberpaigutamise ja eriti kaitsetute inimeste puhul. Mõnel juhul tekitab raskusi kolmandas riigis lahkumiseks vajalike menetluste täitmine, mis põhjustab märkimisväärseid viivitusi ja tingib saabujate vastuvõtu ümberkorraldamise. Kui ümberasustamiskandidaatidelt peab biomeetrilisi andmeid koguma või neile reisidokumente väljastama liikmesriigi saatkond, ei ole neil selleks piisavalt töötajaid või vajavad nad väljaõpet. Ümberasustamisalase võimekuse suurendamine. Mitmed ELi riigid, näiteks Rootsi, Taani, Madalmaad ja Soome, on ümberasustamisega juba mõnda aega tegelenud. Kümnele liikmesriigile, kes uue Euroopa kava kohaselt peavad 2017. aasta lõpuks samuti pagulasi ümber asustama, on see esmakordne kogemus ning ükski neist ei ole veel kava elluviimisega algust teinud. Nendel liikmesriikidel tuleb lahendada palju uusi ülesandeid, näiteks koostada riiklik ümberasustamiskava, hankida kandidaatide väljavalimise lähetuste korraldamise ja kandidaatide väljavalimise kogemusi, luua ümberasustatud pagulaste integreerimiseks optimaalsed tingimused ning võita üldsus ümberasustamise toetajate poolele. Paljud neist liikmesriikidest on näidanud üles huvi saada ümberasustamisega juba kokku puutunud liikmesriikidelt eksperdinõuandeid, väljaõpet ja heade tavade kogemusi. Eriti vajatakse abi ja toetust kandidaatide väljavalimise lähetuste korraldamisel, ümberasustamise päritoluriigiga läbirääkimistel ja temaga tegevuse koordineerimisel, rändajatele lahkumiseelses etapis sihtkoha kultuuri tutvustamisel ning arstliku läbivaatuse, transpordi ning esmase vastuvõtmise ja integreerimise korraldamisel. 3.3Probleemide lahendamine Teadmiste ja kogemuste vahetamine ning partneritega koostöö tegemine On selge, et rohkem tuleks ära teha heade tavade ja kogemuste vahetamiseks ümberasustamisega esimest korda kokku puutuvate ning selles valdkonnas juba väljakujunenud tavadega liikmesriikide vahel. Kaaluda võiks ka praktilist koostööd, näiteks transporditeenuste jagamine, lendude korraldamine ning üksikjuhtumite kohta kohalikul tasandil teabe vahetamine.

Selliste praktiliste teadmiste saamiseks peaksid liikmesriigid huvipakkuva ümberasustamiskavaga tutvumiseks korraldama kahepoolseid kohtumisi. Hea näide on 18. veebruaril 2016 Madalmaade riikliku ümberasumiskavaga tutvumiseks korraldatud külastus, mis toimus iga-aastase kolmepoolse ümberasustamisalase konsultatsiooni (Annual Tripartite Consultations on Resettlement – ATCR) raames. Pikaajalise kogemusega liikmesriike tuleks julgustada rohkem selliseid külastusi korraldama ja kutsuma sinna partnereid kogu EList, eelkõige vähese kogemusega riikidest. Külastuse ajal võiks tutvustada, kuidas korraldada vastuvõtmist, näiteks registreerimist ja sisseelamisabi, ning kandidaatide väljavalimise lähetusi. Praktilise koostöö korraldamist võib kaaluda ka ELi rahastatava projekti EU-FRANK kaudu, mille eesmärk on hõlbustada pagulaste ümberasustamist ja vastuvõtmist teabe jagamise abil. Projekti juhib ajavahemikul 2016–2020 Rootsi rändeamet ning selle eesmärk on toetada liikmesriike ümberasustamiskavade täiustamisel või koostamisel ning parandada nende võimekust korraldada rändajate ümberasustamist ja humanitaarpõhjustel vastuvõtmist. Oktoobris 2015 toimus Eesti, Läti, Leedu ja Poola väljaõppereis Rootsi. Eeldatavasti alates aprillist hakatakse liikmesriikidele pakkuma n-ö mentorlusprogramme, mis annab võimaluse osaleda vaatlejana teise liikmesriigi ümberasustamisalases tegevuses, näiteks kandidaatide väljavalimise lähetustel, sihtkoha kultuuri tutvustamisel, pagulaste üleviimise ja vastuvõtmise korraldamisel. Väärtuslik vahend on ATCR, mis pakub ümberasustamise sihtriikidele mitmesuguseid kogemuste jagamise võimalusi, sealhulgas töötubasid. Ümberasustamisega esimest korda kokkupuutuvaid liikmesriike tuleb innustada neist ettevõtmistest osa võtma. Komisjon korraldas ka neli ümberasustamis- ja ümberpaigutamisalast kohtumist, milles osalesid kõik liikmesriigid ning ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet ja Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon (IOM). Selliseid kohtumisi korraldatakse ka edaspidi. Sarnased üritused ja EASO töötoad annavad riikide ekspertidele hea võimaluse teavet vahetada ja üksteiselt õppida. Ümberasustamise sihtriikidele võib probleemide lahendamisel abiks olla ka tihedam koostöö näiteks ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga, IOM-ga, kodanikuühiskonnaga ja kohalike omavalitsustega. Eelkõige võiks kaaluda koostööd kohalike omavalitsuste ja vabaühendustega, et lahendada vastuvõtmise korraldamise, puuduliku võimekuse ja integreerimisega seotud probleemid. Ümberasustamiskava parem jälgimine Kava usaldusväärsuse jaoks on oluline, et liikmesriigid peaksid oma lubadusi ka siis, kui muutub eriti suure rändajate ja pagulaste sissevoolu all kannatavate liikmesriikide olukord. Seepärast on oluline olukorda pidevalt jälgida ja selle kohta aru anda. Seda tegevust tuleks aga täiustada, kuna teave kava elluviimise tulemuste kohta, sealhulgas käesoleva aruande jaoks kogutud teave võib kohati olla puudulik, sest see on pärit eri allikatest, mille hulka kuulub ka 8. märtsil saadetud küsimustik, mis on koostatud ELi integreeritud poliitilise kriisidele reageerimise korra (IPCR) raames ning millele vastas 17 liikmesriiki. Eurostat kogub ümberasustamise kohta aastaandmeid ning jätkab seda ka kõnealuse kava jaoks. Praeguses olukorras on aga vaja tulemuste kohta järjepidevamat ja üksikasjalikumat teavet. EASO on seepärast alates märtsist algatanud ümberasustamise kohta kuuandmete kogumise ning esimesed andmed on eeldatavasti kättesaadavad aprillis . Komisjon palub liikmesriikidel ja assotsieerunud riikidel koguda andmeid sujuvalt ja esitada need õigeaegselt. Kui ümberasustamise sihtriikidelt vajatakse kiireloomulist või täpsemat teavet, võib endiselt kasutada IPCRi võrgustikku. Panuse andmine üleilmsetesse ümberasustamisalastesse jõupingutustesse ELi ümberasustamisalane tegevus peaks tagama, et liit annab oma õiglase panuse, täites üleilmset kohustust luua pagulaste kaitseks õiguslikud võimalused. 30. märtsil 2016 Genfis toimuv ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti korraldatav kõrgetasemeline kohtumine, mis on pühendatud üleilmsele vastutuse jagamisele seoses võimaluste loomisega Süüria pagulaste vastuvõtmiseks, on järgmine ELi ja tema liikmesriikide võimalus suurendada toetust rahvusvahelistele algatustele, mille eesmärk on lahendada üleilmse rände ja pagulaste probleem, ning innustada andma rohkem ümberasustamislubadusi. Türgiga kokkulepitud vabatahtliku humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise kava elluviimine