Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 105 osutatud veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi muutmise taotluse avaldamine

(2020/C 152/05)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (1) artiklile 98 kahe kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

TOOTESPETSIFIKAADI MUUTMISE TAOTLUS

„Rioja“

PDO-ES-A0117-AM06

Taotluse esitamise kuupäev: 24.9.2018

1. Muutmise suhtes kohaldatavad eeskirjad

Määruse (EL) nr 1308/2013 artikkel 105 – oluline muudatus

2. Muutmise kirjeldus ja põhjused

2.1. Parandus

Tootespetsifikaadi 8. jao (kohaldatavad nõuded) punkti b.7.1 teise lõigu sõnastuses avastatud vea parandus. Parandus ei mõjuta koonddokumendi sisu.

Sõnastust tuleb muuta järgmiselt:

„Kvalifitseerimine toimub homogeense saadetise või partii kaupa ning vastavalt „Rioja“ kaitstud päritolunimetusega veinide jaoks kehtestatud nõuetele, mille on koostanud reguleeriv asutus.“

2.2. Piirangu kõrvaldamine teatavate valge viinamarja sortide kasutamiselt

Tootespetsifikaadi punkti 3.b.1 osasid „VALGE“ ja „ROOSA“ ning koonddokumendi punkti 2.5.1 „Veinivalmistuse eritavad“ tuleb muuta.

Tuleb välja jätta rida, mille kohaselt ei tohi valge ja roosa veini puhul lõpptootes domineerida sordid ’Chardonnay’, ’Sauvignon Blanc’ ja ’Verdejo’.

„Rioja“ kaitstud päritolunimetust reguleeriv asutus täiendas lubatud valgete ja punaste viinamarjasortide kataloogi aastatel 2008 ja 2009. See oli strateegiline otsus, mis tehti kooskõlas Rioja veini strateegilises kavas (2005–2020) esitatud soovitusega turustusvõimaluste osas.

Sealsete valgete veinide omaduste säilitamiseks otsustas reguleeriv asutus, et lõpptootes ei ole sordid ’Chardonnay’, ’Sauvignon Blanc’ ja ’Verdejo’ ülekaalus. Leiti, et nende sortide lisamine annaks tootele lisanüansi ning võimaldaks nende sortide kasvatamist ja töötlemist järk-järgult kasutama hakata.

Otsuse kaubanduslik mõju oli märkimisväärselt hea, sest Rioja valgete veinide kvaliteet sai parema hinnangu ning veinimüügi kasvumäärad tõusid palju kõrgemale veinituru keskmisest määrast.

Selle põhjal lepiti „Rioja“ kaitstud päritolunimetust reguleeriva asutuse täiskogu 11. novembril 2016 toimunud istungil kokku, et lõpptootes sisalduvate sortide „’Chardonnay’, ’Sauvignon Blanc’ ja ’Verdejo’ osakaalu suhtes kehtiv piirang kõrvaldatakse ärihuve arvesse võttes ning ka seepärast, et on leidnud kinnitust, et need sordid sobivad kvaliteetseks käitlemiseks.

2.3. Uus märgistusel kasutatav väljend „Viñedo singular“ [ühest viinamarjaistandusest] ja selle kasutamise tingimused

Tuleb muuta tootespetsifikaadi eri punkte (3.b.3, 4, 5, 8.b.1, 8.b.3.4, 8.b.4.1, 8.b.4.3, 8.b.5.2, 8.b.5.3, 8.b.5.5, 8.b.6.2, 8.b.6.3, 8.b.6.4, 8.b.7.3, 8.b.9, 8.b.10.3, 8.b.10.5, 8.b.10.9) ja koonddokumendi eri punkte (2.5.1 töötlemise saagikus, 2.5.2, 2.6 viimane lõik, 2.9 märgistus), et lisada väljendi „viñedo singular“ [ühest viinamarjaistandusest] kasutamise tingimused.

Vastutulek tarbijate nõudmisele, et etiketil oleks rohkem teavet veinide päritolu kohta, ning ettevõtjate huvile reklaamida kindla päritoluga ning kindla kohaga piiritletud veine, samuti vajadus praegust veinide pakkumist nõuetekohaselt korraldada ja standardida ning võimaluse korral täiendada – need on tegurid, millest nähtus, et seaduse nr 6/2015 neljanda lisasätte raames oli soovitav kehtestada tingimused selliste veinide tunnustamiseks, mis on pärit väiksematest geograafilistest üksustest, millele on konkreetselt Rioja piirkonnaga seoses antud nimetus „viñedo singular“, mis viitab, et toode on pärit ühest viinamarjaistandusest.

Seda olukorda arvesse võttes on viimasel kahel aastal koostatud mitu ettepanekut ja analüüsitud erinevaid võimalusi. Küsitud on ekspertide arvamust ja peetud on arutelusid, et arvesse võtta kõiki üksikasju. Selle tulemusena on koostatud eeskiri, milles võetakse arvesse praegu kasutusel olevatel kategooriatel põhinevat edu, ning milles tuginetakse neile kategooriatele, et pakkuda teavet, mida teatavad tarbijad hindavad.

Kõnealused viinamarjaistandused peavad olema tasakaalus ning istanduse suhtes peavad kehtima teatavad veini elujõulisuse ja kvaliteedi nõuded, mis lisaks päritolule aitavad tagada veini kvaliteeti.

Just seepärast ja ka kohustusliku jälgitavuse tagamiseks on kindlaks määratud kõnealuse tasakaalu hoidmiseks vajalikud menetlused. On aga ka muid piiranguid, mis puudutavad vanust, saagikust, kasvatustavasid, saagikoristust ja töötlemist. Organoleptiline hindamine on keerukam ja seos konkreetse viinamarjaistandusega peab olema pikaajaline.

See loob Rioja piirkonnas veini pakkumiseks uusi võimalusi ning aitab kahtlemata tõsta selle piirkonna veini mainet juhtiva ja teedrajava KPNina, mida hindavad arvamuse kujundajad ja arvamusliidrid.

2.4. Traditsiooniliste nimetuste „Reserva“ ja „Gran Reserva“ kasutustingimuste muutmine

Tootespetsifikaadis tuleb muuta punkti 3.C osasid „Traditsiooniline nimetuse „Reserva“ puhul“ ja „Traditsiooniline nimetuse „Gran Reserva“ puhul“. Kõnealune parandus ei mõjuta koonddokumendi sisu.

Punaste „Reserva“ veinide puhul jaoks võeti kasutusele minimaalne pudelites laagerdumise aeg ja punaste „Gran Reserva“ veinide puhul lühendati seda aega Hispaania seadusandlusega nende traditsiooniliste nimetuste kasutamisel ette nähtud aja piires.

Täiendava traditsioonilise nimetuse „Reserva“ määratluses (nagu see on sätestatud 12. mai 2015. aasta seaduses nr 6/2015 või kaitstud päritolunimetuse „Rioja“ tootespetsifikaadis) ei ole täpsustatud minimaalset pudelites laagerdumise aega. Seega jäi see ettevõtja otsustada ehk ettevõtja võis ise otsustada, millal kõnealusesse kategooriasse kuuluva veini õige tasakaal ja omadused on saavutatud. Pidades silmas organoleptilist järelevalvet selliste veinide puhul, mida veinitootja on saadetiste jaoks märgistanud ja mis on müügikohta jõudnud, tehti otsus, et punase veini puhul oleks selge kvalitatiivne edasiminek määrati kindlaks minimaalne pudelites laagerdumise aeg, võttes arvesse määratluses täpsustatud minimaalset veini valmimise aega, ning et see samm oleks kooskõlas pideva täiustamisega, mille poole Rioja piirkonna veinitootjad on alati püüelnud. Seega otsustas „Rioja“ kaitstud päritolunimetuse täiskogu oma 11. novembril 2016 toimunud istungil määrata punase „Reserva“ veini pudelites laagerdumise minimalseks ajaks kuus kuud, mis peab järgnema vähemalt aasta kestvale vaadis laagerdumisele. Kokkuvõttes peab vein laagerduma vähemalt 36 kuud.

Täiendava traditsioonilise nimetuse „Gran Reserva“ määratlus tähendab seda, et „Rioja“ kaitstud päritolunimetuse tootespetsifikaat ei ole nii paindlik, võrreldes seda määratlust 12. mai 2015. aasta seaduses nr 6/2015 esitatud määratlusega, milles nähti 24kuulisele vaadis laagerdumise ajale lisaks ette minimaalne pudelites laagerdumise aeg 36 kuud. Hispaania õigusaktides nõutakse, et vaadis laagerdumise aeg peab kestma vähemalt 18 kuud, kuid neis ei täpsustata, kui kauaks peab vein pudelitesse jääma. Rioja piirkonnas on kehtestatud rangemad minimaalse vaadis laagerdamise aja nõuded (24 kuud), sest nii saadakse mitmekülgsema ja väljendusrikkama maitsega veinid ning tagatakse optimaalne kvaliteet. Minimaalset pudelites laagerdamise aega on vähendatud 24 kuule, samas on see aeg ikkagi riiklike õigusaktidega ettenähtust pikem (kuna neis ei seda aega ei määrata), kusjuures muutumatu on, et laagerdamine kokku peab kestma vähemalt 60 kuud. „Rioja“ kaitstud päritolunimetust reguleeriva asutuse täiskogu otsustas oma 11. novembril 2016 toimunud istungil määrata, et „Gran Reserva“ kategooriasse kuuluvad punased veinid on need veinid, mida veinitootja juures on laagerdatud kokku vähemalt 60 kuud, millest vähemalt 24 kuud on vein olnud vaadis ja vähemalt 24 kuud pudelites.

2.5. Kaitstud toodete uue kategooria – kvaliteetvahuvein – lisamine

Tuleb muuta tootespetsifikaadi eri punkte (2, 2.a.1, 2.a.2, 2.a.4, 2.a.5, 2.a.6, 2.a.7, 2.a.8, 2.b, 3.b.1, 3.b.2, 3.b.3, 3.b.4, 3.c, 7, 8.b.5.1, 8.b.7.2, 8.b.9, 8.b.10.3) ja koonddokumendi eri punkte (2.3, 2.4, 2.5.1, 2.8, 2.9 märgistus), et lisada selle uue tootekategooria suhtes kehtivad nõuded ja link uuele tootekategooriale.

Turuandmetest nähtub, et vahuveinide müük on olnud viimastel aastatel eriti hea. „Rioja“, mis on püsivalt turule orienteeritud nimetus, ei saa seda võimalust kasutamata jätta. Vahuveinid kuuluvad paljude Hispaania päritolunimetuste tootespetsifikaati ning seega ei ole „Rioja“ puhul kirjeldatud laiendamine mingil juhul põhjendamatu või ebaloogiline otsus.

Selleks et säilitada samad kvaliteedistandardid, mis kehtivad süsihappegaasiga küllastamata veinide suhtes, on kavas luua kvaliteetne vahuvein ning see on ka põhjus, miks piiratakse saagikust ja suhkrusisaldust (Brut, Extra Brut ja Brut Nature). Selle tõestuseks on traditsioonilise veinivalmistusviisi rakendamine ja vähemalt 15kuuline laagerdumisaeg.

2.6. Piirkonna ja kohaliku tasandi veinid

Tuleb muuta tootespetsifikaadi eri punkte (2.a.1, 8.b.9, 8.b.10.3, 8.b.10.10) ja koonddokumendi eri punkte (2.6 piirkond „Rioja Baja“ tuleb muuta piirkonnaks „Rioja Oriental“, 2.8, 2.9, märgistus), et lisada tingimused, millele vein peab vastama teatava piirkonna või haldusüksuse nime kandmisel.

Alapiirkonna mõiste asendatakse piirkonna mõistega ning kolm juba olemasolevat piirkonda jäävad alles. Ühe piirkonna nime muudetakse (nimi Rioja Baja muudetakse nimeks Rioja Oriental). Lisaks on võimalik veini etiketile kanda kohaliku haldusüksuse nimi juhul, kui vein on pärit sellest haldusüksusest.

Reguleeriva asutuse täiskogu ajakohastas piirkonna tähistust käsitlevaid eeskirju (alapiirkondade nimetuse muutmine, mis väljendab paremini Rioja piirkonna eesmärgiks olevat filosoofiat, st üksus võib olla suurem kui need kolm piirkonda või väiksem geograafiline üksus) ja nüüd võib etiketil kasutada haldusüksuse või linna nime, et suurendada nende kohtade nähtavust ja reklaamida kohalikke veine. See lahendab ka nende ettevõtjate, arvamusliidrite ja lõpptarbijate mured, kes soovivad, et etiketil oleks rohkem teavet praegu kaitstud päritolunimetuse „Rioja“ all turul pakutavate väga mitmesuguste veinide kohta. Need tähised täiendavad traditsioonilist head valikut veinidest, mis on valmistatud eri päritoluga viinamarjade segamise teel.

Pärast seda, kui 1998. aastal määrati kindlaks jälgitavusmenetluse eeskirjad, mille kohaselt võis etiketil kasutada kohalike haldusüksuste nime või Rioja Alta, Rioja Alavesa või Rioja Baja piirkonna tähiseid, läks reguleeriva asutuse juhatus nüüd sammukese kaugemale, nähes ette olukordi, kus veinitootjad kasvatavad viinapuid naaberpiirkondades. Nüüd on kõnealuste tingimuste täitmise korral võimalik kohalike viinamarjade hulka lisada kuni 15 % väljapoolt eespool nimetatud väiksemaid üksusi saadud viinamarjadest. Nõutakse, et viinamarjaistanduse omanik võtab kohustuse pikemaks ajaks, et edendada jätkusuutlikkust ja vältida spekuleerimist. See lubatud kõikumine jääb ELi õigusaktidega lubatu piiridesse.

Teiseks uueks arengusuunaks on see, et etiketil on suurendatud seda osa, millel võib näidata haldusüksuse või piirkonna nime. Seni piirdus veini etiketil nende tähiste jaoks ettenähtud osa suurus maksimaalselt kahe kolmandikuga sellest, mis oli ette nähtud tähisele „Rioja“. Nüüd võivad „Rioja“ ja kohaliku haldusüksuse nimed olla ühesuurused ning ainus nõue on see, et haldusüksuse nimi ei tohi tulla rohkem esile kui päritolunimetus ise.

„Rioja“ veinide puhul jätkatakse juba olemasolevate kategooriate laiendamist, see on osa paremaks muutmisest, millele piirkond on pühendunud, ning mille käigus tahetakse alati tugevdada oma positsiooni rahvusvahelise turu kvaliteetveinide segmendi ühe olulisema piirkonnana. Praegu pakutava veinide klassifikatsiooniga kehtestatakse mõned nõuded, mis võimaldavad tagada toote kvaliteedi ja etiketil esitatavate tähiste õigsuse.

2.7. Roosade veinide värvuse intensiivsuse muutmine

Tuleb muuta tootespetsifikaadi punkti 2.a.3, kuid sellega ei kaasne koonddokumendi muutmist.

Lubatud on vähem intensiivse värvusega roosad veinid.

Arvestades käesoleva kaitstud päritolunimetusega hõlmatud kvaliteetvahuveinide jaoks kehtestatud värvusintensiivsuse vahemikku, tuleb järjepidevuse huvides kasuks, kui kasutusele võetakse samad kategooriad, mida kasutatakse selle KPNi alla kuuluvate vaiksete roosade veinide puhul ning hõlmatakse seeläbi ka vähem intensiivse värvusega veine, mis on praegu moes ja mida tarbijad soovivad.

2.8. Laagerdamisaja alguskuupäevade muutmine

Tuleb muuta tootespetsifikaadi punkti 3.c, kuid sellega ei kaasne koonddokumendi muutmist.

Traditsioonilist nimetust „Crianza“ kandvate veinide puhul ei märgita enam kuupäeva, millest alates laagerdamisaega arvutatakse. Reguleerival asutusel on õigus selles küsimuses kokkuleppeid sõlmida.

Selle muudatuse põhjuseks on asjaolu, et viimastel aastatel on saagikoristus alanud varem. Märgiti, et tänu sellele asjaolule on ka veini valmistamist alustatud varasemal ajal ja vein on vaatidesse pandud varem. See tähendab, et tegelik olukord ja tootespetsifikaadi kohane laagerdamisaja alguse arvutamine on erinevad.

Lisaks märgitakse, et praeguseid asjaolusid ja eespool esitatud selgitusi arvestades tuleb selles jaos märgitud kuupäev (1. oktoober) muuta varasemaks, et arvutada kahe sellise kalendriaasta algust, mille vältel laagerdumine peab toimuma.

Kaitstud päritolunimetust haldava asutuse ülesanne on saavutada sellekohased kokkulepped nii, et edaspidi ilmnevate asjaolude korral oleks võimalik paindlikult muudatusi sisse viia.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Rioja

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Kvaliteetvahuvein

4. Veini(de) kirjeldus

Valged ja roosad veinid (kuivad ja poolkuivad)

Valged veinid: õlgkollased, laimirohelise varjundiga, puhtad ja säravad. Toore puuvilja, lillede ja sordile iseloomulike roheliste taimede aroomid. Keskmine happesus koos värske alatooniga.

Roosad veinid: maasikapunased, lisaks vaarika varjund („Crianza“ veinide puhul lõheroosa), säravad, puhtad. Punaste puuviljade aroom, lillenüanssidega. Suus on tunda happesuse ja puuviljade vahelist tasakaalu, värske noot.

Mõlemal juhul on aroom laagerdamise käigus segunenud muude tammepuu aroomidega (vanillise, röstise või suitsuse nüansiga) ja happesus seguneb röstitud puidu nüansiga.

— Alkoholisisaldus varieerub sõltuvalt alapiirkondadest ja laagerdamisest.

— Lenduvus on suurem üle aasta vanuste veinide puhul.

— Maksimaalne SO2 sisaldus 180 mg/l, kui suhkruid on < 5 g/l.

— Siin täpsustamata piirnormide korral kohaldatakse kehtivaid õigusakte. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) 10,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 240

Valged ja roosad veinid (poolmagusad ja magusad)

Valged veinid: õlgkollased, laimirohelise varjundiga, puhtad ja säravad. Toore puuvilja, lillede ja sordile iseloomulike roheliste taimede aroomid. Keskmine happesus, suus on olenevalt tüübist tunda kas värskust või magusust.

Roosad veinid: maasikapunane, lisaks vaarika varjund („Crianza“ veinide puhul lõhe), säravad, puhtad. Punaste puuviljade aroom, lillenüanssidega. Happesuse ja puuviljalisuse tasakaal, suus on olenevalt tüübist tunda kas värskust või magusust.

Mõlemal juhul on aroom laagerdamise käigus segunenud teiste tammepuu aroomidega (vanillise, röstise või suitsuse nüansiga) ja happesus seguneb röstitud puidu nüansiga.

— Alkoholisisaldus varieerub sõltuvalt alapiirkondadest ja laagerdamisest.

— Lenduvus on suurem üle aasta vanuste veinide puhul.

— Maksimaalne SO2 sisaldus 180 mg/l, kui suhkruid on < 5 g/l.

— Siin täpsustamata piirnormide korral kohaldatakse kehtivaid õigusakte. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) 10,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 25 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 240

Punased veinid (kuivad ja poolkuivad)

Noored veinid on punakaslillad heledama lilla varjundiga; „Crianza“ veinid on punakaspruuni ja kirsipunase värvusega; „Reserva“ veinid on kirsipunase värvusega ja rubiinpunase varjundiga; „Gran Reserva“ veinid on rubiinpunased ja pruunikaspunase varjundiga. Lõhn: intensiivselt puuviljaline, sordile iseloomulik varjund ja lillenüansid, „Crianza“ veinide puhul röstitud tammepuidu aroom. „Reserva“ ja „Gran Reserva“ veinid on komplekssemad ja vürtsika aroomiga. Maitse: rikkaliku maitsega, milles on tasakaalus happe-/alkoholi-/tanniinisisaldus. Laagerdumine muudab maitse pehmemaks ja pikendab maitsenüansside esiletulekut.

— Alkoholisisalduse piirmäärad varieeruvad sõltuvalt piirkonnast ja laagerdamisest.

— Lenduvate ainete sisaldus: üle aasta vanad kuivad veinid: maksimaalselt 1 gr/l kuni 10 mahuprotsendi alkoholi korral ja 0,06 gr/l iga alkoholikraadi korral, mis on üle 10 mahuprotsendi.

— SO2: maksimaalselt 140 mg/l, kui suhkrute sisaldus on < 5 g/l.

— Siin täpsustamata piirnormide korral kohaldatakse kehtivaid õigusakte. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 180

Kvaliteetvahuveinid (valged ja roosad)

Kui veini serveeritakse tarbimiseks, eraldub selles pidevalt süsinikdioksiidi, mis on visuaalselt vaadeldav peente mullidena.

Kvaliteetvahuvein, nagu ka selle kuvee on pärast esimest käärimist selge, ilma suspensiooniosakesteta ning värvuselt kollase või roosa eri varjunditega.

Selle aroom peab olema heas mõttes värske ja puuviljaline ning omama komplekssust, mis tuleneb kauasest settel hoidmisest teise käärimise käigus. See on kõige märgatavam „Reserva“ ja „Gran Añada“ veinide puhul. Veinil ei tohi olla defekte, eriti neid, mis tulenevad oksüdatsioonist või teatavate ainete redutseerimisest.

— Siin täpsustamata piirnormide korral kohaldatakse kehtivaid õigusakte.

Maksimaalne tegelik alkoholisisaldus 13 mahuprotsenti.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides (% vol)) 11 Minimaalne üldhappesus 5,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 10,83 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 140

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

Viljelustavad

Istandused hakkavad tavaliselt saaki andma neljandas kasvutsüklis (või enne seda, olenevalt loast).

Istutustihedus: minimaalselt 2 850 – maksimaalselt 10 000 viinapuud/ha

Viinapuude lõikamise ja toestamise süsteemid: Tagasilõikamine lehtrikujuliselt, topelt-nöörpuumeetodil, traadi ja pöidla meetodil, ühe- või kaheõlalisel nöörpuumeetodil, kaheõlalisel Guyot’ meetodil (ainult sortide ’Chardonnay’, ’Sauvignon Blanc’, ’Verdejo’, ’Maturana Blanca’, ’Tempranillo Blanco’ ja ’Turruntés’ puhul).

Maksimaalne kandekoormus: 12 punga viinapuu kohta; 16 loetletud valgete sortide puhul ja 14 ’Garnacha’ puhul. Võimalikud erandid.

Niisutamine: lubatud. Alates 15. augustist kuni saagikoristuseni tuleb niisutada üksnes lokaalsete süsteemidega ja sellest tuleb 24 tundi enne kirjalikult teada anda; vihmutusega niisutamine on lubatud, kui selleks on antud luba; muud meetodid on keelatud.

Kvaliteetvahuveinide puhul tuleb viinamarju korjata käsitsi (mehaaniline korjamine on keelatud).

Veinivalmistuse eritavad

Sortide osakaal sõltuvalt veinitüübist:

PUNANE VEIN: rootsudest eraldatud viinamarjade puhul vähemalt 95 % punaseid sorte ning tervete viinamarjade puhul 85 % punaseid sorte.

VALGE VEIN: 100 % valged viinamarjad.

ROOSA VEIN: vähemalt 25 % punaseid viinamarju.

KVALITEETVAHUVEINID (VALGED JA ROOSAD): valgetest ja/või punastest viinamarjadest. Roosad vahuveinid peavad sisaldama vähemalt 25 % punaseid viinamarju.

Eri värvi viinamarjade valikuline segamine peab toimuma pärast saagi tarnimist.

Viinamarjade omadused: terved ja minimaalse alkoholisisaldusega: 11 mahuprotsenti punaste veinide puhul, 10,5 mahuprotsenti valgete veinide puhul ja 9,5 mahuprotsenti kvaliteetvahuveinide puhul.

Maksimaalne töötlemise saagikus:

— 100 kg korjatud viinamarjadest saadakse 70 liitrit veini. See võib erandjuhtudel teatavates piirides varieeruda.

— 100 kg korjatud viinamarjadest saadakse 62 liitrit kvaliteetvahuveini. See võib erandjuhtudel teatavates piirides varieeruda.

— 100 kg korjatud viinamarjadest saadakse 65 liitrit toodet, mis kannab märget „viñedo singular“ [ühest viinamarjaistandusest]. Erinevused ei ole lubatud.

Veinivalmistamise piirang

Keelud

— Kaitstud nimetusega veinides on keelatud kasutada virde või veini seda osa, mis on saadud ebaadekvaatselt pressides.

— – Keelatud on pidevad kruvipressid ja tsentrifuugi funktsiooni kasutavad purustamismasinad, samuti viinamarjade eelkuumutamine ning virde või veini kuumutamine koos pressimisjääkidega, et värvust lisavate ainete eraldumist kiirendada.

— Tammepuutükkide kasutamine tootmise, laagerdamise või ladustamise käigus.

— Keelatud on eri tüüpi veinide segamine, et saada veini, mis erineb segatud veinist.

Veinivalmistamise eritingimused

— Vaadis kääritamisel: ainult valgete ja roosade veinide puhul, mida tuleb vaadis hoida vähemalt kuu aega.

— Süsihappegaasi keskkonnas toimuva leotamise puhul: valgete viinamarjade maksimaalne lubatud osakaal punaste veinide tootmisel on rootsudega viinamarjade puhul 5 % ja tervete viinamarjade puhul 15 %.

— Kvaliteetvahuveinid: traditsioonilisel meetodil. Teisese kääritamise ja esmase väljavalamise vahel peab toode olema vähemalt 15 kuud järjest samas pudelis. Kogu tootmisprotsess, sealhulgas märgistamine, peab toimuma samas veinitehases. Teisesel kääritamisel ei tohi tegelik alkoholisisaldus ületada 1,5 mahuprotsenti. Kääritamisel kasutatav kiirendi ei tohi suurendada tegelikku alkoholisisaldust üle 0,5 mahuprotsendi. Pärast esmast väljavalamist on lubatud toodet filtreerimata kujul villida klaaspudelitesse, mille mahutavus on alla 0,75 l või vähemalt 3 liitrit. Hapestamine ja värvi vähendamine on keelatud.

b. Maksimaalne saagikus

Punased sordid

6 500 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Punased sordid

45,5 hektoliitrit hektari kohta

Valged sordid

9 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Valged sordid

63 hektoliitrit hektari kohta

Punased viinamarjad, millest tehakse veini, millel on märge „viñedo singular“ [ühest viinamarjaistandusest]

5 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Punased viinamarjad, millest tehakse veini, millel on märge „viñedo singular“ ühest viinamarjaistandusest]

32,5 hektoliitrit hektari kohta

Valged viinamarjad, millest tehakse veini, millel on märge „viñedo singular“ [ühest viinamarjaistandusest]

6 922 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Valged viinamarjad, millest tehakse veini, millel on märge „viñedo singular“ [ühest viinamarjaistandusest]

44,99 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

RIOJA ALTA

La Rioja autonoomne piirkond

Ábalos

Alesanco

Alesón

Anguciana

Arenzana de Abajo

Arenzana de Arriba

Azofra

Badarán

Bañares

Baños de Río Tobía

Baños de Rioja

Berceo

Bezares

Bobadilla

Briñas

Briones

Camprovín

Canillas

Cañas

Cárdenas

Casalarreina

Castañares de Rioja

Cellórigo

Cenicero

Cidamón

Cihuri

Cirueña

Cordovín

Cuzcurrita de Río Tirón

Daroca de Rioja

Entrena

Estollo

Foncea

Fonzaleche

Fuenmayor

Galbárruli

Gimileo

Haro

Hervías

Herramélluri

Hormilla

Hormilleja

Hornos de Moncalvillo

Huércanos

Lardero

Leiva

Logroño

Manjarrés

Matute

Medrano

Nájera

Navarrete

Ochánduri

Ollauri

Rodezno

Sajazarra

San Asensio

San Millán de Yécora

San Torcuato

San Vicente de la Sonsierra

Santa Coloma

Sojuela

Sorzano

Sotés

Tirgo

Tormantos

Torrecilla sobre Alesanco

Torremontalbo

Treviana

Tricio

Uruñuela

Ventosa

Villalba de Rioja

Villar de Torre

Villarejo

Zarratón

Burgosi provints (Miranda de Ebro): El Ternero (enklaav)

RIOJA ORIENTAL

La Rioja autonoomne piirkond

Agoncillo

Aguilar del Río Alhama

Albelda

Alberite

Alcanadre

Aldeanueva de Ebro

Alfaro

Arnedillo

Arnedo

Arrúbal

Ausejo

Autol

Bergasa

Bergasilla

Calahorra

Cervera del Río Alhama

Clavijo

Corera

Cornago

El Redal

El Villar de Arnedo

Galilea

Grávalos

Herce

Igea

Lagunilla de Jubera

Leza del Río Leza

Molinos de Ocón

Murillo de Río Leza

Muro de Aguas

Nalda

Ocón (La Villa)

Pradejón

Préjano

Quel

Ribafrecha

Rincón de Soto

Santa Engracia de Jubera (põhjaosa)

Santa Eulalia Bajera

Tudelilla

Villamediana de Iregua

Villarroya

Navarra autonoomne piirkond

Andosilla

Aras

Azagra

Bargota

Mendavia

San Adrián

Sartaguda

Viana

RIOJA ALAVESA

Álava provints

Baños de Ebro

Barriobusto

Cripán

Elciego

Elvillar de Alava

Labastida

Labraza

Laguardia

Lanciego

Lapuebla de La barca

Leza

Moreda de Alava

Navaridas

Oyón

Salinillas de Buradon

Samaniego

Villabuena de Álava

Yécora

Istandused, mis asuvad Lodosa haldusüksuses Ebro jõe paremal kaldal ning mis on kantud reguleeriva asutuse istandusegistrisse alates 29. aprillist 1991, on jätkuvalt registris seni, kuni nad on olemas.

Mis tahes tootmispiirkonda kuuluvate haldusüksuste piiride muutmine ei tähenda, et registreeritud viinamarjaistandused istandusregistrist kustutatakse.

Tootmispiirkond hõlmab väiksemaid geograafilisi üksusi, mis määratletakse kui „viñedos singulares“ (üks viinamarjaistandus). Need on väiksemad kui haldusüksus ja võivad koosneda ühest katastriüksusest või mitmest eri maatükist. Viinapuud peavad olema vähemalt 35 aastat vanad.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

’GARNACHA BLANCA’

’ALARIJE’ – ’MALVASÍA RIOJANA’

’ALBILLO MAYOR’ – ’TURRUNTÉS’

’SAUVIGNON BLANC’

’TEMPRANILLO’

’TEMPRANILLO BLANCO’

’VERDEJO’

’GARNACHA TINTA’

’CHARDONNAY’

’MACABEO’ – ’VIURA’

’MATURANA BLANCA’

’MATURANA TINTA’

’MAZUELO’

’GRACIANO’

8. Seos(t)e kirjeldus

VEIN

Rioja Alta viinamarjadest valmistatud veine iseloomustab Atlandi ookeani kliima eriline mõju. See annab veinidele mõõduka alkoholisisalduse ja happelise iseloomu. Seepärast sobivad veinid vaadis laagerdumiseks. Kasvutsükli ajal on selles piirkonnas paar tundi vähem päevavalgust kui lõunapoolsemas piirkonna osas, mida kaitstud päritolunimetus hõlmab. Piirkonnas sajab rohkem, mis mõjutab otseselt veini happesust. Need tegurid koos Sierra de Cantabria mäestiku pakutava kaitsega tugevdavad veinides kirjeldatud omadusi, olgu need siis puhtad piirkonna veinid või segatud teistest piirkondadest pärit veinidega. Rioja Alavesa piirkonna puhul tähendab Atlandi ookeani ja Vahemere kliima segunemine seda, et sealsed veinid on suurema alkoholisisaldusega kui eespool nimetatud veinid. Nad on ka vähem happelised ja mitmekesisemad ning seega sobivad koheseks tarbimiseks ja laagerdumiseks. Sierra de Cantabria mäestiku pakutav kaitse põhja suunas on veelgi tugevam. Päevavalgust on umbes sama palju kui Rioja Alta piirkonnas, samas on sademete hulk väiksem. Tänu mitmekülgsusele sobivad need viinamarjasordid ideaalselt segatud veinide tootmiseks. Kõige lõunapoolsemast piirkonnast (Rioja Oriental) pärit veinide iseloomu määrab seega asjaolu, et nende tootmispiirkonnas on vähe sademeid ja vahemereline kliima, mis üldjuhul on päikeselisem. Veinid on suurema alkoholisisaldusega ja aroomiga ning sobivad ideaalselt segamiseks, et toota laagerdamiseks sobivaid veine. Samal ajal annavad kliimatingimused tulemuseks veinid, mis võivad sobida ka koheseks tarbimiseks.

Pinnase analüüs hõlmab kolme põhitüüpi. Esiteks leidub kaitstud päritolunimetusega hõlmatud piirkonna põhjapoolseimas osas savi-lubjakivimuldasid. Need moodustavad peamise veinikasvatusala, mis paikneb Rioja Alavesa ja Rioja Alta vahel. Rioja Alta ja Rioja Orientali piirkonnas on ka lammimullad ja rauarikkad savimullad, millest saab vähem täidlaseid veine kui varem nimetatud.

Majanduslikus mõttes moodustab vein 20 % piirkonna SKPst. Vanad veinivalmistustavad ja veini tähtsus selles piirkonnas tähendab, et piirkond sõltub veinitootmise jätkusuutlikkusest. Seega kasutatakse kirjeldatud looduslikke tingimusi täielikult. Eelkõige on siinne eripära veinide laagerdumine, kuna piirkonnas on maailma suurim tammevaatide kontsentratsioon.

KVALITEETVAHUVEIN

Kuigi kõnealust kaitstud päritolunimetust tuntakse enamjaolt vaiksete veinide puhul, on mõned veinitootjad siiski tootnud kvaliteetvahuveine, mida valmistatakse traditsioonilisel meetodil 19. sajandi keskpaigast alates, ning sellest ajast on pärit oskused ja kogemused.

Kvaliteetvahuveinide tootmisel järgitakse kaht põhilist elementi, nimelt värskust ja happesust. Kaitstud päritolunimetusega kvaliteetvahuveinide piirkond asub Winkleri skaala järgi pisut jahedamal alal. See soodustab lühikest kasvutsüklit, mis annab õige fenoolse küpsuse ilma suurt alkoholisisaldust saavutamata: need on tingimused, mis loovad kõnealuste veinide tootmiseks ideaalse lähtepunkti.

9. Olulised lisatingimused

Õigusraamistik

Riigisisesed õigusaktid

Lisatingimuse liik

Pakendamine kindlaks määratud geograafilises piirkonnas

Tingimuse kirjeldus

Kaitstud päritolunimetusega „Rioja“ veine tohivad villida üksnes need registreeritud veinitootjad, kes on registreeritud reguleeriva asutuse poolt. Muul juhul ei ole lubatud seda nimetust veinidel kasutada.

Nõue kehtestati, kuna selgus, et lõpptootena tarbijale pakutava veini kvaliteet on suuremas ohus siis, kui veini on transporditud ja kui see on villitud väljaspool tootmispiirkonda, kui olukorras, kui need toimingud on tehtud piirkonnasiseselt. Selle nõude eesmärk on kaitsta „Rioja“ veinide head mainet sellele veinile omaste tunnuste ja kvaliteedi rangema kontrolli kaudu. Selle nõude abil kaitstakse kaitstud päritolunimetust ning sellest on kasu kõigile nõudega seotud tootjatele. Seda otsust kinnitas Euroopa Liidu Kohtu otsus, mis tehti 16. mail 2000.

Õiguslik raamistik

Riigi õigusaktides sätestatu

Lisatingimuse liik

Märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Väljend „RIOJA“ peab olema selgelt esile toodud ja vahetult väljendi „RIOJA“ all peaksid olema järgmised elemendid: „Denominación de Origen Calificada“ (kaitstud päritolunimetus), reguleeriva asutuse tempel, kaubamärk ja registreeritud veinitootja nimi või ärinimi või kaubanimi.

Enne laagerdumise lõppu ei tohi veini turustamisel, reklaamil ega etiketil kasutada väljendeid „vaat“ või „puit“.

Piirkonna või haldusüksuse nime võib kasutada juhul, kui viinamarjad on sealt pärit ning kui vein on seal toodetud, laagerdatud (kui see on asjakohane) ja villitud. Samas võib kuni 15 % veini valmistamiseks kasutatavatest viinamarjadest olla pärit registreeritud viinamarjaistandustest, mis paiknevad haldusüksustes, mis külgnevad piirkonna või haldusüksustega, kus asub ettevõtja, ning tuleb tõendada, et eespool nimetatud 15 % viinamarjadest on ainuõiguslikult saadaval vähemalt 10 järjestikuse aasta jooksul.

Kvaliteetvahuveinide puhul peab väljend „Método Tradicional“ [traditsiooniline meetod] olema kujutatud vahetult suhkrusisaldusele viitava väljendi all ja tähemärgi suurus ei tohi ületada nimetuses „Rioja“ kasutatavat tähemärgisuurust.

Kohustuslikku teavet kujutaval etiketil peab väite „Método Tradicional“ [traditsiooniline meetod] tähemärgisuurus olema vähemalt 0,3 cm.

Väljend „viñedo singular“ [ühest viinamarjaistandusest] peab olema kujutatud vahetult kaubamärgina registreeritud nimetuse all ning selle tähemärgisuurus, tähtede paksus ega värv ei tohi ületada nimetuse „Rioja“ oma.

Link tootespetsifikaadile

http://www.mapama.gob.es/es/alimentacion/temas/calidad-agroalimentaria/calidad-diferenciada/dop/htm/dop_rioja.aspx

(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.