SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käibemaks on tarbimismaks, mida tasub lõpptarbija, kuid mida koguvad ettevõtjad, kes kaupu müüvad või teenuseid osutavad. Käibemaksudirektiivis on kehtestatud rida halduskohustusi, tagamaks et süsteem toimib nõuetekohaselt (nt käibemaksukohustuslasena registreerimine, arvete esitamine, arvepidamine ja aruandlus). Nõuete täitmisega seotud koormus, mis tuleneb vajadusest neid kohustusi järgida, tekitab ettevõtjate jaoks kulusid, mida nimetatakse „nõuete täitmisega seotud kuludeks“. Käibemaksukohustused on eriti koormavad väikeettevõtjate jaoks, kuna nende vahendid on piiratumad kui suurettevõtjatel. Seetõttu on väikeettevõtjate (edaspidi „VKEd“) käibemaksunõuete täitmisega seotud kulud proportsionaalselt suuremad suurettevõtjate vastavate kuludega võrreldes.

Käibemaksudirektiivis on seepärast ette nähtud mitmed sätted, mille eesmärk on kergendada käibemaksukohustuslasest väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate koormust. Enamik neist sätetest sisalduvad kõnealuse direktiivi XII jaotise 1. peatükis „Väikeettevõtete erikord“. Need sätted võimaldavad liikmesriikidel i) kehtestada lihtsustatud korra käibemaksu sissenõudmiseks ja kogumiseks; ning ii) vabastada VKEd, kelle aastakäive jääb allapoole teatavat künnist, kohustusest nõuda ja tasuda käibemaksu (edaspidi „VKEde maksuvabastus“). Käibemaksudirektiiviga nähakse ette ka lihtsustatud käibemaksukohustus, kuid väljaspool väikeettevõtete erikorda. Need meetmed on vabatahtlikud – liikmesriigid võivad neid rakendada ja ettevõtjad võivad neid kasutada.

Käesolev algatus on osa reformipaketist, millest teatati käibemaksu tegevuskavas. Seda võimendasid kava tulemusel võetud meetmed, nagu on lähemalt selgitatud punktis, mis käsitleb kooskõla käibemaksuvaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega, ja president Junckeri kavatsusavaldus, mis on lisatud 2017. aasta kõnele olukorra kohta Euroopa Liidus. Sellegipoolest on VKEsid käsitlevate sätete läbivaatamine hilinenud kolmel peamisel põhjusel.

Esiteks – vaatamata asjaolule, et liikmesriigid võivad VKEd käibemaksust vabastada – mida ka palju tehakse –, on VKEde käibemaksukohustuse täitmisest tulenevad kulud VKEde maksuvabastuse ülesehituse tõttu jätkuvalt ebaproportsionaalsed. Eelkõige ei ole VKEde maksuvabastust võimalik kasutada piiriülese kaubandusega tegelevatel VKEdel muus liikmesriigis kui see, kus on nende asukoht. Lisaks tulenevad suured käibemaksukohustuse täitmise kulud sellest, et ELis kehtivad keerulised ja erinevad käibemaksukohustust käsitlevad eeskirjad, mida VKEd piiriülese kaubanduse puhul peavad järgima.

Teiseks moonutab kehtiv süsteem konkurentsi nii riiklikel kui ka ELi turgudel. Ühes liikmesriigis kehtestatud VKEde maksuvabastusel, mida võivad kasutada üksnes selles liikmesriigis asuvad ettevõtjad, on negatiivne konkurentsimõju samal turul tegutsevatele ettevõtjatele, kes asuvad teises liikmesriigis. Seda olukorda halvendab veelgi asjaolu, et lõplikus ettepanekus käibemaksusüsteemi kohta on suund võetud sihtkohal põhinevale maksustamisele. Võib juhtuda, et VKE peab nõudma oma klientidelt käibemaksu, mis erineb VKE asukohaliikmesriigi omast. Sihtkohal põhineva maksustamise põhimõtte kohaselt tuleb käibemaksu deklareerida ja arvestada liikmesriigis, kus on kliendi asukoht („sihtkohaliikmesriik“), mitte liikmesriigis, kus on VKE asukoht („päritoluliikmesriik“). See tähendab, et i) VKEdel ei ole ELis kauplemisel võrdsed võimalused ning et ii) VKEdel puudub motivatsioon teha piiriüleseid tehinguid ja kasutada maksimaalselt võimalusi, mida ühtne turg pakub, kuna neil on käibemaksukohustus teises liikmesriigis.

Siseriiklikul tasandil tekivad moonutused seetõttu, et lihtsustatud käibemaksukohustused on põhimõtteliselt seotud VKEde maksuvabastusega ja VKEd, kes selle maksuvabastuse kohaldamisalasse ei kuulu (kuna nad ületavad käibele ette nähtud künnise või on teinud valiku tavapärase käibemaksukorra kasuks), ei saa neid soodustusi kasutada. Selle tulemusel võib tekkida nn künniseefekt, mis tähendab, et VKEd aeglustavad oma majanduskasvu, et vältida VKEde maksuvabastuse saamiseks ette nähtud künnise ületamist.

Kolmandaks soodustab VKEsid käsitlevate sätete läbivaatamine vabatahtlikku nõuete järgimist ja aitab nii vähendada nõuete täitmata jätmise ja käibemaksupettuse tõttu saamata jäävat tulu. Kui VKEdel on juba praegu keeruline järgida siseriiklikke käibemaksukohustusi, siis on piiriülesel kauplemisel teistes liikmesriikides kehtivate käibemaksukohustuste täitmine veel suurem probleem, mis tekib seetõttu, et üle ELi kehtestatud eeskirjad ei ole ühtlustatud. Maksude registreerimise ja tasumise lihtsustatud süsteemiga MOSS (Mini One Stop Shop) on need probleemid lahendatud lõpptarbijatele osutatavate elektrooniliste teenuste (ettevõtjalt tarbijale) tasandil. Kuigi e-kaubanduse ettepanekuga laiendatakse MOSSi kohaldamisala kõigile ettevõtjalt tarbijale tehtavatele tarnetele ja teenuste osutamisele, on vaja võtta veel meetmeid.

Meetmete võtmiseks on veel kaks põhjust.

Esiteks on väikeettevõtete erikord juba aegunud, toimides praegu erandite alusel. Käibemaksudirektiivis endas on ette nähtud võimalus teha erand üldkehtivast VKEde maksuvabastuse künnisest (5 000 eurot), kehtestades sõnaselgelt künnised 19 liikmesriigi jaoks. Samas on 10 liikmeriiki ette näinud erandid kohaldatavast künnisest ja erandi kasutamiseks on esitatud veel mitu taotlust.

Teiseks on väikeettevõtete erikord, millega nähakse ette meetmed, mida tuleb kohaldada väikeettevõtjate asukohaliikmesriigis, muutunud jätkusuutmatuks, kuna käibemaksusüsteem liigub sihtkohapõhise maksustamise suunas.

Seepärast on VKEsid käsitlevate sätete läbivaatamise eesmärk luua ajakohane ja lihtsustatud väikeettevõtete erikord. Eelkõige on eesmärk i) vähendada VKEde jaoks käibemaksunõuete täitmisega seotud kulusid nii riigisiseselt kui ka ELi tasandil; ii) vähendada konkurentsimoonutusi nii riigisiseselt kui ka ELi tasandil; iii) vähendada nn künniseefekti negatiivset mõju; ning iv) hõlbustada VKEde jaoks nõuete täitmist ja maksuhaldurite jaoks järelevalve tegemist.

See on kooskõlas käesoleva ettepaneku eesmärkidega, mis on:

·aidata luua keskkond, mis soodustab VKEde majanduskasvu;

·aidata luua tõhus ja tugev käibemaksusüsteem, et luua ühtne ELi käibemaksuala ning

·anda panus integreerituma ja õiglasema ühtse turu sujuvasse toimimisse.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega