ET Euroopa Liidu Teataja C 181/105

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Vastavusse viimine uue õigusraamistikuga (kaupade paketi rakendamine)”

COM(2011) 764 final – 2011/0358 (COD)

COM(2011) 765 final – 2011/0351 (COD)

COM(2011) 766 final – 2011/0352 (COD)

COM(2011) 768 final – 2011/0350 (COD)

COM(2011) 769 final – 2011/0353 (COD)

COM(2011) 770 final – 2011/0354 (COD)

COM(2011) 771 final – 2011/0349 (COD)

COM(2011) 772 final – 2011/0356 (COD)

COM(2011) 773 final – 2011/0357 (COD)

2012/C 181/19

Üksikraportöör: Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER

Nõukogu otsustas 20. detsembril 2011 ja Euroopa Parlament 30. novembril 2011 vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 114 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Vastavusse viimine uue õigusraamistikuga (kaupade paketi rakendamine)”

COM(2011) 764 final – 2011/0358 (COD)

COM(2011) 765 final – 2011/0351 (COD)

COM(2011) 766 final – 2011/0352 (COD)

COM(2011) 768 final – 2011/0350 (COD)

COM(2011) 769 final – 2011/0353 (COD)

COM(2011) 770 final – 2011/0354 (COD)

COM(2011) 771 final – 2011/0349 (COD)

COM(2011) 772 final – 2011/0356 (COD)

COM(2011) 773 final – 2011/0357 (COD).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon võttis arvamuse vastu 9. märtsil 2012.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 479. istungjärgul 28.-29. märtsil 2012 (28. märtsi istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 115, vastu hääletas 4, erapooletuks jäi 10.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee väljendab heameelt selle üle, et Euroopa Komisjon võttis vastu kümne tehnilise harmoniseerimise direktiivi muutmise ettepanekud seoses nn kaupade paketi rakendamisega, viies need direktiivid vastavusse otsusega nr 768/2008/EÜ (1) toodete turustamise ühise raamistiku kohta.

1.2 Tulevikus tuleks täpsustada liikmesriikide õigusnormidega tagatavate karistuste iseloom ja alammäär, sest asjaomaste õigussätete paketis sätestatakse vaid riigi ametivõimude kohustus kehtestada eeskirjad sellise käitumise korral kohaldatavate karistuste kohta, kuid ei määratleta riikideüleselt kehtestatud karistuste tüüpe ega muid karistuselemente.

1.3 Komisjon peaks arvestama horisontaalset õigusraamistikku käsitlevas komitee 13. detsembri 2007. aasta arvamuses (2) esitatud märkustega vajaduse kohta parandada kooskõlastamist ja tugevdada turujärelevalvet.

1.4 ELi turu õiguskaitse osas tuleb liikuda uue süsteemi suunas, mis teeks kindlaks toodete päritolu ja võimaldaks neid jälgida, et parandada seeläbi tarbijatele antavat teavet.

2. Sissejuhatus

2.1 Kaupade vaba liikumine on üks neljast põhivabadusest, millele toetub siseturg, ning seda asjaolu on sõnaselgelt tunnistatud ka aluslepingutes (ELi toimimise lepingu artikkel 28 jj), andes aluse ulatuslikule Euroopa Kohtu praktikale, mis on lisandunud ühenduse õigustikku.

2.1.1 1985. aastal võeti õigusloomeprotsessis kasutusele uus lähenemisviis, mille kohaselt peavad õigusnormid piirduma hädavajalikuga ja üksikasjalikke tehnilisi küsimusi tuleb käsitleda harmoneeritud Euroopa standardites. Tänu sellele on harmoneerimisprotsess muutunud kiiremaks ja vabast liikumisest saavad kasu terved tööstusharud.

2.1.2 Teiseses õiguses viidi see globaalne lähenemisviis sisse nõukogu otsusega 90/683/EMÜ, (3) mis asendati hiljem otsusega 93/465/EMÜ, (4) millega sätestati üldised suunised ja üksikasjalikud vastavushindamise menetlused, mida kasutada uue lähenemisviisi direktiivides.

2.2 2008. aasta juulis võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu uue õigusraamistiku, et parandada kaupade turustamist siseturul, võttes vastu määruse (EÜ) nr 765/2008 (5) akrediteerimise ja turujärelevalve kohta ning otsuse nr 768/2008/EÜ, millega kehtestatakse toodete turustamise ühine raamistik.

2.2.1 2008. aasta paketi eesmärk oli soodustada ohutute kaupade vaba liikumist, edendades tooteohutuse alaste ELi õigusnormide tõhusust ning tugevdades tarbijakaitset ja luues ettevõtjatele võrdseid konkurentsitingimusi. Kaupade vaba liikumise osas tuleb seda 2008. aasta uut horisontaalset õigusraamistikku täiendada toodete standardimist käsitlevate õigusaktidega.

2.2.2 Neis tekstides minnakse uue lähenemisviisi läbivaatamisest palju kaugemale ning võib öelda, et nendega pandi alus harmoneeritud valdkonna uuele õiguslikule keskkonnale. Need dokumendid täiendavad üksteist ja on omavahel lahutamatult seotud ning ühtlasi on mõlemad väga tihedalt seotud ka valdkondlike õigusaktidega, mida nad toetavad ja täiendavad.

2.3 Määruses 765/2008/EÜ sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve karmimad nõuded, et mittevastavuses olevaid tooteid oleks võimalik lihtsalt kindlaks määrata ja turult eemaldada. Peamine eesmärk on tagada harmoneeritud valdkonnas kaupade vaba liikumine,

— tugevdades Euroopa koostööd, nii et akrediteerimine tagaks tõhusalt lõpliku kontrollitasandi ELi õigusaktide nõuetekohaseks toimimiseks;

— luues raamistiku juba olemasoleva Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni (EA) tunnustamiseks, et tagada range vastastikune hindamine riiklike akrediteerimisasutuste poolt;

— luues ELi raamistiku turujärelevalve ja ELi turule sisenevate kaupade kontrollimiseks, mis tagab riikide ametiasutuste ja tolliasutuste tihedama koostöö ning liikmesriikide ametiasutuste teabevahetuse ja koostöö juhul, kui on tegemist mitmes liikmesriigis turustatavate toodetega;

— rakendades selgeid ja ühtseid eeskirju kõigis valdkondades, tagades õigusliku stabiilsuse ja meetmete sidususe, leevendades turustamiseelseid nõudeid ning vähendades vastavushindamisega seotud kulusid.

2.4 Otsus nr 768/2008/EÜ on sui generis otsus, see tähendab ELi seadusandja jaoks kohustust kohaldada selle sisu nii süsteemselt kui võimalik kõigi varasemate, praeguste ja tulevaste tooteid käsitlevate õigusaktide puhul, et kõigil asjaomastel isikutel oleks neid lihtsam rakendada.

2.4.1 Otsusega kehtestatakse kaupade vaba liikumist käsitlevate õigusaktide sidususe horisontaalne üldraamistik, millega kehtestatakse:

— harmoneeritud mõisted, ühtsed kohustused ettevõtjatele, vastavushindamisasutuste valikukriteeriumid, kriteeriumid riiklikele teavitamisasutustele ja teavitamise eeskirjad;

— vastavushindamismenetluste valimise eeskirjad ja harmoneeritud menetluste loend, et vältida koormavat dubleerimist;

— CE-vastavusmärgise ühtne määratlus (koos täpsustustega asjakohase vastutuse ja kaitse kohta);

— teavitamise ja turujärelevalve kord kui tooteohutuse direktiiviga loodud süsteemi jätk;

— tulevaste kaitsemehhanismide harmoneeritud eeskirjad, mis täiendavad turujärelevalve eeskirju.

2.5 Komitee rõhutas nende kahe ettepaneku kohta koostatud arvamuses järgmist:

— oluline on tagada kaupade vaba liikumise põhimõtte täielik toimimine, et ühes liikmesriigis seaduspäraselt turustatavaid tooteid oleks takistusteta võimalik turustada kogu Euroopa Liidus;

— kaupade vaba liikumine on konkurentsvõime ning ELi ühtse turu majandusliku ja sotsiaalse arengu peamine tõukejõud ning ohutute, kvaliteetsete toodete turustamise nõuete tugevdamine ja ajakohastamine omab otsustavat tähtsust tarbijate, ettevõtete ja Euroopa kodanike jaoks.

Kokkuvõttes toetas komitee komisjoni ettepanekuid, tehes mõlema õigusakti kohta rea märkusi ja soovitusi.

2.6 Määrus (EÜ) nr 765/2008 jõustus 1. jaanuaril 2010, selle sätted on alates nimetatud kuupäevast vahetult kohaldatavad ja neid viivad ellu riikide ametiasutused komisjoni koordineerimisel.

2.7 ELi institutsioonidele suunatud otsus nr 768/2008/EÜ on õigusakt, mis ei ole siduv ettevõtete, füüsiliste isikute ega liikmesriikide jaoks. See peaks toimima horisontaalse raamistikuna sätetele, mis on ühised tehnilise harmoneerimise õigusaktidele. Need standardiseeritud sätted tuleks lülitada kõigisse uutesse või muudetud õigusaktidesse.

3. Takistused kaupade vabale liikumisele

3.1 Mõlema õigusakti eesmärk on käsitleda mitmeid probleeme, mida on täheldatud eri tööstusvaldkondades, mida reguleeritakse Euroopa tehnilise harmoneerimise õigusaktidega, st õigusaktidega, millega kehtestatakse toodete turustamise ühised nõuded.

3.2 Peamine ülesanne on tagada kodanike turvalisus ja vähendada ELi õigusnormidele mittevastavate toodete arvu turul. Teine eesmärk on parandada toodete uurimise ja sertifitseerimise asutuste töö kvaliteeti. Lisaks peaks see uus horisontaalne raamistik muutma sidusamaks kogu tooteid puudutava õigusraamistiku ja lihtsustama selle kohaldamist.

3.3 Kehtivate nõuete mittetäitmisega seonduvad probleemid

3.3.1 Paljud turul liikuvatest toodetest ei vasta direktiivides kirjeldatud nõuetele. Osa ettevõtteid lisab lihtsalt CE-vastavusmärgise oma toodetele, kuigi need tooted ei täida tingimusi, mis on kehtestatud nimetatud märgise kasutamisele.

3.3.2 Mitte kõik importijad ja levitajad ei tee vajalikke kontrolle, selleks et veenduda kõigi oma turustatavate toodete eeskirjadele vastavuses. Turujärelevalveasutustel on raske üles leida nimetatud tooteid tarnivaid ettevõtjaid, eriti juhul kui nood asuvad kolmandates riikides.

3.4 Ka liikmesriigid kehtestavad importijatele ja levitajatele eri kohustusi, et nood tagaksid toodete vastavuse kehtivatele nõuetele. Lisaks on meetmed, mida riikide ametiasutused võtavad eeskirjadele mittevastavate toodete puhul, mõnikord liikmesriigiti erinevad.

3.5 Mõnede akrediteeritud asutuste tegevusega seonduvad probleemid

3.5.1 Osa direktiive nõuab toodete sertifitseerimist akrediteeritud asutuste poolt (asutused, mis uurivad, kontrollivad ja sertifitseerivad tooteid). Kuigi enamik akrediteeritud asutusi teeb oma tööd kohusetruult ja vastutustundlikult, on olnud juhtumeid, mis on tekitanud kahtlusi teatud asutuste kvalifikatsiooni ja nende väljastatavate sertifikaatide usaldusväärsuse osas.

3.5.2 See, mil viisil ja kui rangelt liikmesriigid hindavad ja kontrollivad akrediteeritud asutuste kvalifikatsiooni, on riigiti erinev. Erilist muret tekitab väljaspool ELi asuvate tütarettevõtjate ja alltöövõtjate kvalifikatsioon.

3.6 Kehtivate õigusaktide konkreetsed vastuolud

3.6.1 Toodete vaba liikumist käsitlevad direktiivid järgivad sageli riskil põhinevat lähenemisviisi ja mõnikord on ühe toote puhul rakendatavad mitu direktiivi. Tootjatele tähendab see, et tema toode peab vastama kõigile nõuetele.

3.6.2 Mitmete direktiivide samaaegne kohaldamine samale tootele võib põhjustada raskusi vastavuse hindamisel, eelkõige siis, kui direktiivides kasutatakse sama moodulit, kuid mooduli tekst on direktiiviti erinev.

4. Komisjoni ettepanek

4.1 Pärast uue õigusraamistiku vastuvõtmist 2008. aasta juulis sõelusid komisjoni talitused tooteid käsitlevaid õigusakte, et teha kindlaks need, mis tuleks järgmistel aastatel läbi vaadata valdkondlikel põhjustel, suur osa neist olid konkreetsed läbivaatamised, mis olid kantud komisjoni tööprogrammi.

4.2 Selle ettepanekuga soovib Euroopa Komisjon ajakohastada nn uue lähenemisviisi õigusakte teatud asjaomastes valdkondades vastavalt uutele standarditele, mis kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 768/2008/EÜ. Selleks nähakse ette järgmise kümne direktiivi kooskõlastamine nimetatud otsusega:

— direktiiv 2006/95/EÜ teatavates pingevahemikes kasutatavaid elektriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,

— direktiiv 2009/105/EÜ lihtsate surveanumate kohta,

— direktiiv 2009/23/EÜ mitteautomaatkaalude kohta,

— direktiiv 93/15/EMÜ tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide turuletoomist ja järelevalvet käsitlevate sätete ühtlustamise kohta,

— direktiiv 94/9/EÜ plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavaid seadmeid ja kaitsesüsteeme käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,

— direktiiv 95/16/EÜ lifte käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,

— direktiiv 97/23/EÜ surveseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta,

— direktiiv 2004/22/EÜ mõõtevahendite kohta,

— direktiiv 2004/108/EÜ, mis käsitleb elektromagnetilise ühilduvuse alaste liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 89/336/EMÜ,

— direktiiv 2007/23/EÜ pürotehniliste toodete turule laskmise kohta.

4.2.1 Kõiki neid direktiive iseloomustab sarnane ülesehitus: mõisted, olulised tervisekaitse- ja ohutusnõuded, viited harmoneeritud Euroopa standarditele, tootjatele esitatavad nõuded, jälgitavusnõuded ja vastavushindamise nõuded ning kaitsemehhanismid.

4.2.2 Tegemist on äärmiselt oluliste tööstussektoritega, mis tegutsevad karmi rahvusvahelise konkurentsi tingimustes, ning seega oleks lihtsustamisest ja ELi turul tagatud võrdsetest tingimustest neile kindlasti kasu.

4.2.3 Kuid komisjoni kõnealuse ettepaneku eesmärk on kohandada otsusega nr 768/2008/EÜ direktiivide pakett, mida ei olnud kavas praegu läbi vaadata, kuid mille jaoks oleks kasulik võtta vastu turujärelevalvet ja muid valdkondadeüleseid küsimusi puudutavad sätted, jättes kõrvale puhtalt valdkondlikud küsimused.

4.2.4 Kõnealuse paketi eesmärk on muuta nimetatud direktiive vaid nii palju, et ühe korraga ja lihtsustatud menetlusega lülitada neisse nimetatud otsuse horisontaalsed sätted, seejuures valdkondlikke aspekte uuesti kaalumata, et saada võimalikult paljudes valdkondades viivitamatult kasu uuest õigusraamistikust. Direktiivid piirduvad sisuliselt mõistete, jälgitavusnõuete, ettevõtjate kohustuste, vastavushindamisasutuste valimise kriteeriumide ja menetluste ning vastavushindamise nõuete vastavusseviimisega otsusega nr 768/2008/EÜ.

4.2.5 Maksimaalse juriidilise kvaliteedi saavutamiseks on komisjon valinud õigusloometehnikaks uuesti sõnastamise, mis „seisneb uue õigusakti vastuvõtmises, millega ühendatakse ühtseks tekstiks nii varasemasse õigusakti tehtavad sisulised muudatused kui ka vastava õigusakti muutmata sätted. Uus õigusakt asendab ja tühistab varasema õigusakti.” Lisaks tuleb neid kohandada ka Lissaboni lepingu terminoloogia ja sätetega.

4.3 Komisjoni sõnul võib kümne kõneluse direktiivi vastavusseviimise kokku võtta järgmiselt.

4.3.1 Meetmed mille eesmärk on lahendada nõuete täitmatajätmise probleem: — importijate ja levitajate kohustused, — tootjate kohustused, — jälgitavusnõuded, — kaitseklausliga seotud menetluse ümberkorraldamine (turujärelevalve).

4.3.2 Meetmed, mille eesmärk on tagada teavitatud asutuste töö kvaliteet: — teavitatud asutuste teavitamisnõuete tugevdamine, — läbivaadatud teatamismenetlus, — nõuded teavitavatele asutustele, — teatamiskohustused.

4.3.3 Meetmed, mille eesmärk on tagada direktiivide suurem järjekindlus: — üldkasutatavate definitsioonide ja terminite vastavusseviimine, — vastavushindamismenetluste tekstide vastavusseviimine.

4.3.4 Ettepanek ei hõlma siiski ELi standardimispoliitikaga seotud küsimusi, mis võivad mõjutada ka käsitletavate direktiivide rakendamist, need võetakse arutusele muus õigusloome algatuses.

5. Üldised märkused

5.1 Komitee väljendab heameelt selle üle, et Euroopa Komisjon võttis vastu kümne tehnilise harmoniseerimise direktiivi muutmise ettepanekud seoses nn kaupade paketi rakendamisega, viies need direktiivid vastavusse otsusega nr 768/2008/EÜ toodete turustamise ühise raamistiku kohta.

5.2 Otsus nr 768/2008/EÜ võeti vastu koos määrusega (EÜ) nr 765/2008 akrediteerimise ja turujärelevalve kohta ning nendega kehtestati eeskirjad, millega parandada siseturu toimimist, luues sidusama lähenemisviisi tehnilise harmoneerimise põhimõtetele tooteohutuse vallas ning tõhusama järelevalvesüsteemi kõigi turule toodavate kaupade jaoks, mis pärinevad EList või kolmandatest riikidest, ning tugevdada ühtsel turul tarbijakaitset.

5.2.1 Arvestades seda, et nimetatud otsusel ei ole siduvat õigusmõju kolmandatele isikutele (mis ei välista selle õiguspärasuse kontrolli Euroopa Kohtus), vaid see on sui generis õigusakt, mis peegeldab institutsioonilist kohustust, tõhustab selle osade sätete vastavusse viimine nimetatud direktiividega turujärelevalve mehhanismi, ilma et oleks vaja iga kõnealust direktiivi eraldi muuta.

5.2.2 Seega selgitatakse kiirelt ja lihtsalt kõnealuste eeskirjade õigusmõju, järgides uuesti sõnastamise metoodikat, samal ajal kui direktiivide pakett viiakse vastavusse Lissaboni lepingu terminoloogia ja teatud sätetega.

5.3 Komitee rõhutab ka asjaolu, et nimetatud muudatused eeskirjades aitavad saavutada ka teisi asjakohaseid ELi poliitilisi eesmärke, sealhulgas Euroopa ettevõtete konkurentsivõime tugevdamine, ettevõtjate strateegiate tõhustamine asjaomastes valdkondades ning tagatiste suurendamine, et saavutada tarbijakaitse kõrge tase.

6. Konkreetsed märkused

6.1 Arvestades siinkohal komisjoni poolt kasutatavat ainulaadset õigusloome metoodikat ja seda, et selle reguleerimisala hõlmab jagatud pädevusega valdkondi (siseturu toimimine – ELi toimimise lepingu artikli 4 lõike 2 punkt a ning artikkel 114), tuleks kaaluda mitmeid küsimusi seoses otsuse nr 768/2008/EÜ mõnes sättes kasutatud terminoloogiaga, subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisega ning organiseeritud kodanikuühiskonna rolliga kümnest direktiivist koosneva paketi edaspidises rakendamises.

6.2 Tekstis esineb teatud ebamäärasus kahe termini, st „üldpõhimõtted” (otsuse artikkel 1 ja I lisa artikkel R11) ja „ühised põhimõtted” (otsuse põhjendus 5 ja 6) eristamatul kasutamisel, ilma et otsuse tekstis või selle sätetega muudetud direktiivides täpsustataks kummagi mõiste tähendust või nendevahelist erinevust, kui see olemas on. Samuti kasutatakse terminit „avalik huvi” (otsuse põhjendus 8 ja artikkel 3, samuti I lisa artiklid R31 ja R33), täpsustamata ka siinkohal selle sisu osundatud õigusaktide reguleerimisalas.

Kahtlemata ei tohi kiiduväärt kiirus, millega kõnealust tehnikat kasutades direktiive muudetakse, takistada nende rakendamiseks vajalike terminite täpset ja üksikasjalikku määratlemist.

6.3 Üks direktiivide jõustumise eelis on nende mehhanismide tugevdamine, mille kaudu saavad turuosalejad ise teostada turujärelevalvet ja teavitada ebaseaduslikest tavadest. Siiski tuleks täpsustada liikmesriikide õigusnormidega tagatavate karistuste iseloom ja alammäär, sest asjaomaste õigussätete paketis kehtestatakse vaid riigi ametivõimude kohustus kehtestada eeskirjad sellise käitumise korral kohaldatavate karistuste kohta (vt ettepaneku COM(2011)773 final põhjendus 24).

6.3.1 Sellises nõuete osas ja haldustasandil killustatud õiguskeskkonnas, mis valitseb ELi liikmesriikide kõnealuses valdkonnas, varitseb asjaomaste eesmärkide saavutamisel tõsine ebaefektiivsuse oht, kui kõnealuseid kohustusi ei sätestata konkreetsemalt riikideülesel tasandil.

6.3.2 Komitee kutsub komisjoni üles lahendama seda probleemi, mis mõjutab praegu siseturu toimimist, ning esitama sellekohaseid ettepanekuid, nagu teistes ELi poliitikavaldkondades.

6.4 Eeskirjade muutmisega ei tugevdata ega väärtustata tarbijaorganisatsioonide rolli järelevalve, teabeedastuse ja teavitamise töös, mis jäetakse paradoksaalselt turuosalejate kätesse.

6.5 Euroopa Liidu lepingu ja ELi toimimise lepingu eesmärki tugevdada horisontaalset subsidiaarsust ning seeläbi osalusdemokraatia põhimõtet ja organiseeritud kodanikuühiskonna rolli Euroopa Liidus saab vaevalt saavutada üksnes otsuse ühe sätte alusel (põhjendus 35), mis annab tarbijaorganisatsioonidele passiivse rolli (olla komisjoni poolt teavitatud CE-vastavusmärgise alastest teadlikkuse suurendamise kampaaniatest). Nende roll peaks olema tootjate rolliga samaväärne.

6.6 Praegune toodete märgistamise süsteem ei taga seda, et toode on läbinud kvaliteedi ja ohutuse tagamise protsessi. See ei vasta aga tarbijate ootustele. Komisjon, tootjad ja tarbijad peaksid kaaluma võimalust luua tulevikus selline uus toodete kvaliteedi märgistamise süsteem, mis teeks kindlaks toodete päritolu ja tagaks nende jälgitavuse, et parandada seeläbi tarbijatele antavat teavet.

Brüssel, 28. märts 2012 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) ELT L 218, 13.8.2008, lk 82. Komitee arvamus: ELT C 120, 16.5.2008, lk 1.

(2) ELT C 120, 16.5.2008, lk 1.

(3) EÜT L 380, 31.12.1990, lk 13.

(4) EÜT L 220, 30.8.1993, lk. 23.

(5) ELT L 218, 13.8.2008, lk. 30. Komitee arvamus: ELT C 120, 16.5.2008, lk. 1