Komisjoni teatis „Suunised viivislaenude parimal viisil teostatud müügiprotsessi kohta järelturul“

(2022/C 405/01)

Sisukord

SÕNASTIK JA MÕISTED 3

KOKKUVÕTE 7

SISSEJUHATUS 11

1. Tehingu struktureerimine: portfelli valik 12

1.1. Põhitegevused 12

1.2. Võimalike õiguslike / maksusüsteemist tulenevate / tarbijakaitse piirangute hindamine 13

1.3. Portfellivaliku protsessi eesmärgid 14

1.4. Portfellivaliku protsessi tehnilised aspektid 16

1.5. Siseressursside vajaliku kasutamise ja võimaliku täiendava välistoetuse vajaduse kaalumine 17

1.6. Korralduslikud küsimused 17

2. Ettevalmistusetapp 18

2.1. Põhitegevused 18

2.2. Protsessi etappide arv ja ajakava 18

2.3. Põhidokumentide ettevalmistamine 19

2.4. Laenuteabe ettevalmistamine ja dokumentide otsimine 19

2.5. Virtuaalse andmeruumi loomise otsus 20

2.6. Laenu ostu-müügilepingu ettevalmistamine 21

3. Turunduseelne etapp 22

3.1. Põhitegevused 22

3.2. Turu sondeerimine 22

3.3. Parima turundusstrateegia määramine 23

3.4. Protsessi- ja turundusmaterjalide ettevalmistamine mittesiduvaks ja siduvaks etapiks 25

4. Mittesiduva pakkumise etapp (1. etapp) 27

4.1. Põhitegevused 27

4.2. Pakkumismenetluse käivitamine ja teabepaketi levitamine 28

4.3. Algset tehingueelset analüüsi tegevad pakkujad 29

4.4. Mittesiduvate pakkumiste esitamine pakkujate poolt ja pakkujate valimine teise vooru 29

5. Siduva pakkumise etapp (2. etapp) 29

5.1. Põhitegevused 29

5.2. Müüja dokumendid 30

5.3. Parimad tavad 30

6. Tehingu allkirjastamine ja lõpetamine 34

6.1. Põhitegevused 34

6.2. Peamised riskikaalutlused 35

6.3. Ostu-müügilepingu kaalutlused 36

6.4. Muud kaalutlused 36

6.5. Hinna jaotamine 36

7. Tehingu lõpetamise järgne tegevus 37

7.1. Põhitegevused 37

7.2. Üleviimisprotsess 37

7.3. Müüja kohustused 38

7.4. Müügijärgne tegevus 38

LISAD

SÕNASTIK JA MÕISTED

Üheetapiline protsess Viivislaenude müügiprotsess, millega nähakse ette ainult siduva pakkumise etapp (2. etapp). Kaheetapiline protsess Viivislaenude müügiprotsess, mis näeb ette nii mittesiduva pakkumise etapi (1. etapp) kui ka siduva pakkumise etapi (2. etapp). Rahapesuvastased meetmed Rahapesu on teatavat liiki finantskuritegu, mille käigus kriminaalse päritoluga raha (nn musta raha) päritolu varjatakse, et jätta muljet, nagu pärineks see seaduslikust allikast. Rahapesuvastased meetmed hõlmavad tegevust, mida finantsasutused teevad selleks, et saavutada vastavus õigusnõuetele kahtlaste tegevuste aktiivse jälgimise ja nendest teatamise kohta. Analüüsiaruanne Pärast 1. etapi investoritelt mittesiduvate pakkumiste saamist võrdleb ja analüüsib müüja neid, mille tulemusena koostatakse mittesiduvate pakkumiste analüüsi aruanne. See toetab müüjat selliste pakkujate nimekirja koostamisel, kes võivad seejärel liikuda edasi 2. etappi. Kui müüja saab 2. etapi investoritelt siduvad pakkumised, võrdleb ja analüüsib ta neid uuesti, mille tulemusena koostatakse siduvate pakkumiste analüüsi aruanne. Enampakkumiste liigid Müüja saab kavandatavaks viivislaenu müügiks valida enampakkumise liigi. Levinud enampakkumiste liikide loetelu on esitatud käesolevate suuniste 4. lisas. Kokkuleppeliste toimingute aruanne Kokkuleppeliste toimingute aruanne on osa tehingueelse analüüsi tulemustest, mis tuleks investoritele esitada. Kokkuleppeliste toimingute töövõttudes osalev audiitor teeb kindlaksmääratud toiminguid, milles audiitor, müüja ja asjakohane kolmas isik on kokku leppinud. Tehingueelse analüüsi käigus kindlaks tehtud faktide põhjal koostab audiitor kokkuleppeliste toimingute aruande, mida jagatakse pooltega, kes on toimingutega nõustunud. Siduv pakkumine Siduv pakkumine, mille esitavad 2. etapi investorid. Siduva pakkumise kuupäev Müüja määratud tähtaeg siduva pakkumise saamiseks 2. etapi investoritelt. Siduva pakkumise suunised Müüja poolt 2. etapi investoritele antud kirjalikud suunised, milles kirjeldatakse üksikasjalikult siduva pakkumise vormi ja sisu. Paljude osalistega enampakkumine Paljude osalistega enampakkumine on tüüpiline kaheetapiline protsess, kus suurel hulgal investoritel palutakse esitada esialgne mittesiduv pakkumine. Pärast esimest enampakkumisetappi viiakse läbi tehingueelse analüüsi protsess valitud investoritega, kellel palutakse esitada lõplik siduv pakkumine. Pärast teist enampakkumisetappi valitakse üks eelispakkuja, kellega müüja alustab läbirääkimisi laenu ostu-müügilepingu ja võimalike täiendavate tehingut käsitlevate kokkulepete üle. Käesolevad suunised seostuvad paljude osalistega enampakkumisega. Tehingu lõpetamine Kuupäev, mil viivislaenutehing õiguslikult lõpetatakse; üldjuhul ostuhinna maksmise ja viivislaenude omandiõiguse ostjale ülemineku kuupäev. Täitmise tähtpäev Üldjuhul määrab müüa kindlaks ja teatab 2. etapi investoritele täitmise tähtpäeva, millest alates viivislaenudega seotud tulud lähevad ostjale. Puudustega viivislaenud Viivislaenud, mis kas ei vasta kõigile kõlblikkuskriteeriumidele või vastavad vähemalt ühele kõrvalejätmise kriteeriumile. Avalikustamisklausel Müüja võib teatavaid kinnitusi ja tagatisi piirata, seades need sõltuvusse avalikustamisest. Näiteks: „Müüja kinnitab, et kõik väärtpaberid on esimese järjekoha hüpoteegid, välja arvatud juhul, kui müüja on need nõuetekohaselt ostjale avalikustanud (kujul, mida müüja saab tõendada) kuni [viimase avalikustamise kuupäev].“ Tehingueelne analüüs ja tehingueelse analüüsi dokumendid Tehingueelse analüüsi käigus tagab müüja tavaliselt õiguslikult nõuetekohasel viisil füüsilise või virtuaalse juurdepääsu asjakohastele tehingueelse analüüsi dokumentidele, mille alusel saavad 2. etapi investorite õiguseksperdid jm spetsialistid kontrollida dokumentide kvaliteeti ja kättesaadavust, valideerida hinnastamiseeldusi ning hinnata laenu ostu-müügilepingu koostamiseks kinnituste ja tagatiste nõudeid. Välistamiskriteeriumid või kõlblikkuskriteeriumid Kõlblikkuskriteeriumid on laenu ostu-müügilepingus kokku lepitud kriteeriumid, millele iga müüdud viivislaen peab vastama. Välistamiskriteeriumid on laenu ostu-müügilepingus kokku lepitud kriteeriumid, millele ükski müüdud viivislaen ei tohi vastata. Välised teenuseosutajad Välised teenuseosutajad on teenuseosutajad, kes pakuvad müüjale üldist tuge viivislaenude müügiprotsessis, sealhulgas finantsnõustajad, tehnilised nõustajad, tehinguplatvormid ja virtuaalse andmeruumi pakkujad. Lisateave väliste teenuseosutajate konkreetsete kategooriate kohta on esitatud 3. lisas. Teabememo Teabememo annab lühikese ülevaate müüdavate viivislaenude peamistest omadustest. Investori märkused ostu-müügilepingule Märkused ostu-müügilepingu projektile, mille 2. etapi investor esitab 2. etapis, üldjuhul siduva pakkumise kuupäeval. Tunne oma klienti Finantsteenuste sektoris rakendatakse põhimõttest „tunne oma klienti“ lähtuvaid nõudeid isikusamasuse ja sobivuse kontrollimiseks ning ärisuhte hoidmisega kaasnevate riskide hindamiseks. Need toimingud kuuluvad rahapesuvastase poliitika laiemasse kohaldamisalasse. Laenuteave Termin „laenuteave“ tähistab elektroonilist faili või failide kogumit, millesse on salvestatud laenutoodete andmed finantsettevõtja süsteemidest. Seda võib vaadelda müüja krediidiportfelli teabe alamkogumi ühekordse väljavõttena. See sisaldab teavet, mille müüja esitas 2. etapis selle etapi investoritele. Laenu ostu-müügileping Laenu ostu-müügileping, mida vahel nimetatakse ka võla müügi lepinguks. Käesolevates suunistes kasutatakse nimetust „ostu-müügileping“. Ostu-müügilepingu tingimusteleht Kuni 2–4-leheküljeline teabeleht, mis sisaldab ostu-müügilepingu peamisi tingimusi (nt kavandatav tehingustruktuur, müüja kinnitused ja tagatised, vastutuse jagunemise kord), mille kohta müüja soovib saada investoritelt tagasisidet protsessi varases järgus, nt 1. etapis. Kohtumine juhtkonnaga Müüja ettepanekul toimuv kohtumine (kohtumised) 2. etapi investoritega, kus investorid saavad taustteavet müüdavate viivislaenude kohta ja selgitusi viivislaenude käsitlemise või eeltöötlemise kohta ning kus 2. etapi investorid võivad esitada küsimusi müüja töötajatele, kellel on põhjalikud teadmised müüdavatest viivislaenudest ning eelnevatest viivislaenude käsitlemise meetmetest. Läbirääkimistega müük Läbirääkimistega müük on kahepoolne protsess, kus osaleb ainult üks potentsiaalne investor. Konkurentsi puudumise tõttu erinevad turundusprotsessi peamised etapid (koos asjakohaste dokumentide jagamisega) ja tulemused oluliselt paljude osalistega enampakkumisest. Mittesiduvad pakkumised Mittesiduv pakkumine on 1. etapi investori esitatud esialgne pakkumine, st pakkumine, mis ei ole pakkujale õiguslikult siduv. Mittesiduva pakkumise kuupäev Müüja määratud tähtaeg mittesiduva pakkumise saamiseks 1. etapi investoritelt. Konfidentsiaalsuskokkulepped Konfidentsiaalsuskokkulepe sõlmitakse müüja ja huvitatud investorite vahel. Selles esitatakse tingimused, mille täitmise korral müüja soovib konfidentsiaalset teavet jagada. Investorid peavad lepingule alla kirjutama, enne kui nad saavad juurdepääsu asjakohastele andmetele ja algatavad tehingueelse analüüsi. Viivislaenud Pangalaen loetakse viivislaenuks, kui on märke, et laenuvõtja tõenäoliselt laenu tagasi ei maksa (st alamkategooria „laen, mida tõenäoliselt tagasi ei maksta“) või kui möödub rohkem kui 90 päeva, ilma et laenuvõtja maksaks kokkulepitud osamakseid või intresse. 1. etapp = mittesiduva pakkumise etapp Etapp, mille lõpus müüja loodab saada mittesiduvad pakkumised kõigilt 1. etapi investoritelt. 1. etapi investor Investor, kellel müüja lubas osaleda viivislaenude müügiprotsessi 1. etapis. 2. etapp = siduva pakkumise etapp Etapp, mille lõpus müüja loodab saada siduvad pakkumised kõigilt 2. etapi investoritelt. 2. etapi investor Investor, kellel müüja lubas osaleda viivislaenude müügiprotsessi 2. etapis. 2. etapi andmed ja dokumendid Müüja poolt ettevalmistusetapis koostatud andmed ja dokumendid, mis esitatakse 2. etapi investoritele 2. etapi alguses. Lisaks laenupõhistele andmetele kõigi viivislaenude kohta sisaldavad 2. etapi andmed ja dokumendid tavaliselt tehingueelse analüüsi dokumente, mille 2. etapi investorid peavad läbi vaatama. 2. etapi andmed ja dokumendid peaksid sisaldama ka kulusid või tasusid, mida müüja kavatseb ostja kanda jätta. Eelispakkuja Investor, kes esitas müüja arvates parima siduva pakkumise. Ideaaljuhul on eelispakkuja ka ostja ja tavaliselt see nii ongi. Protsessikiri Protsessikiri on dokument, milles kirjeldatakse müügiprotsessi etappe ja tähtaegu, millest kõik osalised peavad kinni pidama. Ostja Investor, kellega müüja sõlmib ostu-müügilepingu. Küsimuste ja vastuste protsess Tavaliselt 2. etapis toimuv protsess, mille käigus 2. etapi investorid võivad esitada müüjale küsimusi. Kinnitused ja tagatised Ostu-müügilepingus antud kinnitused ja tagatised; müüja kinnitused ja tagatised võivad hõlmata kinnitusi ja tagatisi viivislaenude, nende tagatisvara, eeltöötlemise jms kohta. Haldamise ülemineku kuupäev Kuupäev, mil ostja või tema nimel tegutsev haldaja võtab üle omandatud viivislaenude haldamise. Üldjuhul on haldamise ülemineku kuupäev sama mis lõpetamise kuupäev, kuid võib olla ka lõpetamise kuupäevast hilisem, kui müüja ja ostja on nii kokku leppinud. Allkirjastamine Müüja ja ostja vahel läbi räägitud ja müüja ja ostja poolt alla kirjutatud lõpliku ostu-müügilepingu allkirjastamine. Olenevalt tehingu keerukusest võib allkirjastamine toimuda kas enne tehingu lõpetamist või samal ajal. Suunatud enampakkumine Suunatud enampakkumine on nagu paljude osalistega enampakkuminegi konkurentsipõhine protsess, kuid potentsiaalseid investoreid on sellesse kaasatud vähem (u 2–8). Tavaliselt võimaldab see enampakkumise variant müüjal protsessi paremini kontrollida, samal ajal siiski konkurentsipõhisest lähenemisest kasu saades. Tavaliselt on tegemist kaheetapilise protsessiga, ehkki teatavatel asjaoludel, eelkõige suure ajasurve korral, võib esimese etapi ära jätta. Eelteabeleht Eelteabeleht on anonüümne turundusdokument, mis sisaldab tehingu peamisi taustaandmeid ja kokkuvõtlikke andmeid müüdavate viivislaenude kohta. Selles esitatakse kokkuvõte peamistest investeerimisvõimaluse elementidest. Tehinguplatvormid Tehinguplatvormid on internetipõhised kauplemiskohad, mis viivad kokku viivislaenude ostjaid ja müüjaid ning aitavad korraldada müügiprotsessi. Need lihtsustavad viivislaenude tehinguid, pakkudes investoritele juurdepääsu ja tehnoloogilist tuge (sh virtuaalset andmeruumi). Tehinguplatvormid pakuvad võimalust korraldada internetipõhiseid viivislaenude enampakkumisi, samal ajal kui müüja võib valida soovitud enampakkumisliigi. Müüja tehingueelne analüüs Müüja korraldatud analüüs, mille tulemusi jagatakse investoritega. Müüja tehingueelne analüüs võib hõlmata näiteks järgmist: kinnisvara hindamine, laenuteabe õigsuse kontroll, juriidiliste dokumentide läbivaatus. Virtuaalne andmeruum Virtuaalne andmeruum, mida müüja saab kasutada teabe, andmete ja dokumentide esitamiseks kõigile investoritele 2. etapis (ja ka 1. etapis, välja arvatud juhul, kui müüja loob virtuaalse andmeruumi ainult 2. etapi jaoks). Virtuaalse andmeruumi pakkuja Viivislaenumüügile virtuaalset andmeruumi pakkuv (tehnoloogia)ettevõte.

KOKKUVÕTE

Nagu komisjon teatas oma 16. detsembri 2020. aasta tegevuskavas, on ta tihedas koostöös komisjoni viivislaenude nõuanderühma liikmete ja vaatlejatega töötanud välja suunised viivislaenude parimal viisil teostatud müügiprotsessi kohta järelturul. Suuniste eesmärk on soodustada häid müügi- ja ostupoole protsesse viivislaenude tehingutes ELi järelturgudel ning eelkõige aidata müüjaid ja ostjaid, kellel võib olla vähem kogemusi järelturul tehtavate tehingutega.

Dokument põhineb parimatel tavadel ja selles kirjeldatakse konkurentsitiheda tehinguprotsessi ettevalmistamisel tehtavate põhitegevuste järjestust. Suunistes kirjeldatakse mõningaid tavasid ja tingimusi, mida peetakse hea tulemuse saavutamiseks vajalikuks. Kuigi turuosalised ei ole kohustatud suuniseid järgima, pakuvad need viivislaenude müüjatele ja ostjatele selge ja struktureeritud protsessi, mis peaks võimaldama neil saavutada head tulemust.

Dokumendi põhistruktuur lähtub kronoloogilisest arutluskäigust. Igas põhipeatükis keskendutakse ühele konkreetsele etapile, mida tuleks müügimenetluse käigus järgida. Standardne turutehing on käesolevas dokumendis määratletud kui laiaulatuslik enampakkumisprotsess, mis koosneb mitmest faasist ja kahest peamisest etapist: Mittesiduva pakkumise etapp (1. etapp) ja siduva pakkumise etapp (2. etapp).

Järgmises tabelis on esitatud dokumendi skemaatiline kokkuvõte, mis hõlmab tehinguprotsessi kõiki etappe. Selles tuuakse esile iga etapi põhitegevused ja põhitulemused. Rohkem teavet iga elemendi kohta leiab suuniste põhiosa asjakohastest peatükkidest.

Etapp Põhitegevused Põhitulemused — Hinnata võimalikke õiguslikke / maksusüsteemist tulenevaid / tarbijakaitsega seotud piiranguid — Vaadata läbi olemasolev IT-süsteem valikuprotsessi optimeerimiseks — Määratleda tehingu ulatus / valida müügiportfell — Otsustada väliste teenuseosutajate ja/või muude välisnõustajate kasutamise üle — Määrata kindlaks protsessi läbiviimiseks kõige tõhusam ja tulemuslikum organisatsiooniline struktuur (vajaduse korral väliste teenuseosutajate toetusel) — Muud kaalutlused seoses haldamise, portfelli mudeldamise ja nn reservhinna määramisega — IT-süsteemi võimalikud muudatused — Müügiportfelli valik — Tehinguprotsessi korraldamiseks organisatsioonilise struktuuri loomine — Lepingud väliste teenuseosutajatega (kui on asjakohane/nõutav) — Määrata kindlaks protsessi etappide arv (kaheetapiline protsess mittesiduva ja siduva pakkumisega või üheetapiline protsess siduva pakkumisega) — Kehtestada ajakava, sh sisemised sammud ja lähenemisviis turule (võttes arvesse õigusnõustajate ja konsultantide kaasamist) — Valmistada ette peamised turundusdokumendid (põhiliselt eelteabeleht ja teabememo) Siduva pakkumise etapis võib tehingueelse analüüsi käigus olla vaja juhtkonna esitlust. Valmistada ette peamised protsessidokumendid (peamiselt investori konfidentsiaalsuskokkulepe, protsessikiri (vajadusel 1. ja 2. etapi kohta eraldi), siduva pakkumise suunised ja vajaduse korral mittesiduva pakkumise suunised) — Valmistada ette laenuteave ja otsida dokumendid — Luua virtuaalne andmeruum (1) (koos üksikasjaliku indeksiga), v.a juhul, kui kulude-tulude analüüs viib virtuaalse andmeruumi kasutamisest loobumiseni, eriti väikeste portfellide puhul — Valmistada ette ostu-müügileping — Investorite virtuaalne andmeruum (1. etapi andmeruum avamisvalmis, 2. etapi andmeruum ettevalmistamisel) — Eelteabeleht — Teabememo — Juhtkonna esitluse esialgne projekt — Protsessikirja esialgne projekt — Ostu-müügilepingu esialgne projekt — Laenuteave — Konfidentsiaalsuskokkuleppe projekt — Virtuaalse andmeruumi eeskirjad (1. ja 2. etapi jaoks) — Turu sondeerimine — Parima turundusstrateegia määratlemine — Läbirääkimised konfidentsiaalsuskokkulepete üle — Ostu-müügilepingu tingimustelehe ettevalmistamine — Jätkata protsessi- ja turundusmaterjalide (nt esitlused investoritele) ettevalmistamist 1. ja 2. etapi jaoks — Protsessikiri — Tehingueelse analüüsi materjali loend — Ostu-müügilepingu tingimusteleht — Allkirjastatud konfidentsiaalsuskokkulepped — Pikk investorite nimekiri — Lisavõimalus: huvi väljendamine — 1. etapi investorite virtuaalse andmeruumi haldamine (sh avamine, kasutajate ja juurdepääsu haldamine, andmeruumi aruandlus jne) — 2. etapi andmete ja dokumentide ning vajaduse korral investorite virtuaalse andmeruumi ettevalmistamine (jätkub) — Protsessi- ja turundusmaterjalide avalikustamine 1. etapi jaoks — (Vajaliku) laenuteabe avalikustamine investoritele (virtuaalse andmeruumi kaudu) — (Piiratud) küsimuste ja vastuste protsessi haldamine, kui see on asjakohane, arvestades tehingu ulatust ja keerukust ja/või pakkujate arvu — Esitatud mittesiduvate pakkumiste analüüs ja märkused ostu-müügilepingu tingimuste kohta, kui see on asjakohane — Siduva pakkumise etappi lubatavate pakkujate valik — Enampakkumise liigi valik ja enampakkumise ettevalmistamine — Viivislaenude portfelli koostamise lõpuleviimine, mille käigus võidakse portfellist välja jätta teatavad müügikõlbmatud viivislaenud, i) kui need ei vasta (enam) algsetele valikukriteeriumidele või ii) investorite põhjendatud taotluse alusel — Investorite virtuaalne andmeruum (2. etapi andmeruum on avamisvalmis) või muud vahendid andmete jagamiseks investoritega — Laenuteave (tervikkogum) — Lisavõimalus: müüja tehingueelse analüüsi materjalid on ette valmistatud (kokkuleppeliste toimingute aruanne, õigusaudit jne) — Virtuaalse andmeruumi aruandlus (nt pakkujate tegevuse ja huvivaldkondade kohta) — Vastused küsimustele (küsimuste ja vastuste protsessi põhjal), kui on asjakohane — Mittesiduvate pakkumiste analüüsi aruanne ja pakkujate lühinimekiri — Lisavõimalus (kui see ei sisaldu protsessikirjas): küsimuste ja vastuste protsessi suuniste kavand (2. etapi jaoks) — 2. etapi andmete ja dokumentide esitamine 2. etapi investoritele — Küsimuste ja vastuste protsessi haldamine — Lisavõimalus: juhtkonna kohtumis(t)e korraldamine ja selle tulemuste esitamine või nendest kokkuvõtte tegemine kõigile 2. etapi investoritele — Enampakkumise korraldamine — Esitatud siduva pakkumise kirjade ja investoripoolsete ostu-müügilepingu märkuste analüüs — Eelispakkuja/ostja valimine — Lisavõimalus: protsess „tunne oma klienti“ — Viivislaenude portfelli koostamise lõpuleviimine, mille käigus võidakse portfellist välja jätta teatavad müügikõlbmatud viivislaenud, i) kui need ei vasta (enam) algsetele valikukriteeriumidele või ii) investorite põhjendatud taotluse alusel — Protsessiteabe esitamine 2. etapi investoritele — Ostu-müügilepingu projekti esitamine 2. etapi investoritele — Siduva pakkumise suuniste esitamine 2. etapi investoritele — Juhtkonna lõplik esitlus — Uus või ajakohastatud teave (sealhulgas kõik viivislaenudega või tehinguga seotud kulud, mille müüja soovib jätta ostja kanda), mis tuleb investoritele esitada virtuaalse andmeruumi ning küsimuste ja vastuste protsessi kaudu — Lisavõimalus: tehingueelse analüüsi aruanded, mis esitatakse 2. etapi investoritele — Lisavõimalus (kui on kohaldatav): virtuaalse andmeruumi aruandlus (nt pakkujate tegevuse ja huvivaldkondade kohta) — Siduvate pakkumiste analüüsi aruanne ja eelispakkuja valimine — Hallata sujuvat portfellist väljumist, kui viivislaenude müük on lõpule viidud, muu hulgas määrates kindlaks müüja ja ostja müügijärgse tegevuse — Jõustada ostu-müügileping ja vajaduse korral muud tehingudokumendid — Finantstehingu lõpetamine — Viia lõpule andmete ja dokumentide üleandmise ettevalmistamine — Pidada läbirääkimisi viivislaenude haldamise üleandmise üle varasemalt viivislaenude haldajalt ostjale või tema viivislaenude haldajale ja üleandmises kokkuleppele jõudmine — Tehingu arvelevõtmine raamatupidamises — Tehingu lõpetamisel: üleviimisprotsess: viivislaenude ning asjaomase teabe ja dokumentide üleadmine ostjale, et tagada laenu sujuv ülevõtmine — Virtuaalsete andmeruumide arhiivid — Lõplik ostu-müügileping — Täita tehingu lõpetamise järgsed kohustused ostu-müügilepingu alusel — Müüja ja ostja vaheline koostöö, nagu on ette nähtud ostu-müügilepinguga, ja vajaduse korral muudel juhtudel, kui tekivad probleemid või kui on vaja võtta ettenägematuid meetmeid.

SISSEJUHATUS

COVID-19 pandeemia on põhjustanud järsu majanduslanguse ELis ja kogu maailmas. Hoolimata valitsuste rakendatud ulatuslikest toetuskavadest puutuvad pangad kokku ettevõtete ja üksikisikutega, kes on muutunud rahaliselt haavatavamaks, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatega (VKEd). Viimasest majanduskriisist saadud peamine õppetund on see, et viivislaenude kuhjumist pankade bilanssides tuleks käsitleda võimalikult varakult. Sellega seoses on vaja täiendavaid struktuurimeetmeid, et vältida viivislaenude kuhjumist pankade bilanssides jätkuva pandeemia ja sellega seotud mõju tagajärjel.

Selleks et anda pankadele täiendav vahend, mis aitaks toime tulla COVID-19 pandeemia tõttu kasvanud krediidiriskiga, on komisjon oma 2020. aasta detsembri tegevuskavas „Viivislaenude probleemi lahendamine COVID-19 pandeemia tagajärgede kontekstis“ visandanud sihipärased meetmed viivislaenude järelturgude parandamiseks. Sellega seoses on üks peamisi poliitikavaldkondi probleemlaenude järelturgude edasiarendamine. Probleemsete varade sügav ja likviidne järelturg kogu ELis annaks pankadele võimaluse vähendada oma viivislaene, müües need kolmandatest isikutest investoritele. Kui pangad suudavad viivisvarasid oma bilansist järelturu kaudu paremini maha kanda, aitaks see neil keskenduda oma laenutegevusele, vabastada bilansis ruumi uutele laenudele ja seega rahastada majanduse elavdamist (2). Tuleks lihtsustada turule sisenemist ja sellel osalemist, eriti väiksemate müüjate ja ostjate jaoks, kellel võib olla väga oluline roll viivislaenude probleemi lahendamisel kohalikul tasandil.

COVID-19 pandeemia majanduslike tagajärgede tõttu vähenes viivislaenudega kauplemine esialgu märkimisväärselt, kuid on viimasel ajal taas hoogustunud. Kui riiklikud toetusmeetmed järk-järgult lõpetatakse, on tõenäoline, et maksejõuetus võib kasvada, mis võib mõjutada pankade bilanssi. Pangad peavad olema valmis selleks, et teha võlgnike rahalised probleemid varakult kindlaks ning tegeleda laenuvõtjatega ennetavalt, et võlad vajaduse korral asjakohaselt restruktureerida (3). Kui viivislaenude (portfellide) müüki kolmandatest isikutest investoritele peetakse sobivaks meetodiks, peaksid pangad olema valmis viima läbi tõhusa ja tulemusliku tehinguprotsessi, mis tagab parima võimaliku tulemuse. See tooks kaasa viivislaenude parema hinna ja nende müügi hea mainega ostjale, et tagada vastavus seadustele ja sealhulgas tarbijakaitse.

Selleks teatas komisjon oma tegevuskavas, et töötab koostöös Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) ja asjaomaste sidusrühmadega välja suunised viivislaenude müüjatele. Seepärast avaldab komisjon suunised viivislaenude parimal viisil teostatud müügiprotsessi kohta järelturul. Suuniste eesmärk on soodustada häid müügi- ja ostupoole protsesse viivislaenude tehingutes ELi järelturgudel ning eelkõige aidata müüjaid ja ostjaid, kellel võib olla vähem kogemusi järelturul tehtavate tehingutega. Suunised võivad tuua ELi järelturgudele mitmeid eeliseid, võimaldades protsesside suuremat standardimist, suurendades tehingute ajakava tõhusust ja läbipaistvust ning parandades liikmesriikide turutavasid, eelkõige juhul, kui järelturud on vähem arenenud.

Käesolevas dokumendis tehakse kokkuvõte parimatest tavadest, lähtudes konkurentsitiheda tehinguprotsessi ettevalmistamisel tehtavate põhitegevuste järjestusest. Kõigis eri etappides esitatakse suunistes selged soovitused tõhusa ja tulemusliku lähenemisviisi kohta. Dokumendis kirjeldatakse üksikasjalikult põhiprotsessi ja materjale, mida pakutakse välisinvestoritele tavapärastes turutehingutes. Võttes arvesse asjakohaste andmete ja teabe jagamise olulisust, sisaldavad suunised soovitusi avalikustamise konkreetse ulatuse kohta vastavates etappides.

Suunistes kirjeldatakse mõningaid tavasid ja tingimusi, mida peetakse hea tulemuse saavutamiseks vajalikuks. Peamine sihtrühm on pangad (viivislaenude müüjatena), eelkõige väiksemad asutused, kellel on viivislaenude müügiga järelturul vähem kogemusi. Suunised kajastavad siiski ka suuremate pankade vaatenurka, kuna sellest dokumendist võiks saada kõigi viivislaenude müüjate turutava standard. Lisaks pangandussektorile võivad suunised olla viitedokumendiks ka teistele viivislaenude müügiga tegelevatele asutustele.

Turuosalised ei ole kohustatud suuniseid järgima. Pigem on nende eesmärk toetada viivislaenude müüjaid ja ostjaid selge ja struktureeritud protsessikirjelduse järgimisel, mis võimaldaks jõuda hea tulemuseni. Eelkõige sisaldavad suunised teavet konkreetsete meetmete kohta, mida müüja ja ostja võiksid võtta protsessi tõhususe ja tulemuslikkuse parandamiseks. Suunistes osutatakse ka teatavatele meetmetele, mis on olulisemad mõne konkreetse tehinguliigi (ja teatavatel juhtudel teatava suurusega tehingu) ja/või varaklassi puhul.

Mis puutub tehinguliikidesse, siis käsitletakse suunistes (suurte) viivislaenuportfellide otsemüüki ja viidatakse (suurtele) ühe alusvaraga tehingutele (4). Arvesse võetakse nii tagatiseta kui ka tagatud laene, sealhulgas järgmisi viivislaenude kategooriaid:

— Tagatud elamukinnisvaralaenud: nõuab palju kontrolle ja väga oluline on nõuetekohane dokumenteerimine.

— Tagatud ärikinnisvaralaenud: olemuselt väga heterogeenne – omadused erinevad vastavalt asukohale, suurusele, tööstusharule, kasutusviisile jne.

— Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatega seotud viivisnõuded: vaja on pöörata suurt tähelepanu tagatiste hindamisele, rahavoogude analüüsile ning statistiliste meetodite ja valimite kasutamisele.

— Tagatiseta tarbijalaenud: portfellid koosnevad üldjuhul väikestest nõuetest.

— Tagatiseta ärilaenud: eeldavad rangemat tehingueelset analüüsi.

— Liising: on kindlate eriomaste joontega eritoode (5).

Siit tuleneb, et viivislaenud on n-ö eritoode. Viivislaenude müük sõltub sageli konkreetse portfelli eripärast. Seega ei oleks protsessi täielik standardimine võimalik ja see ei ole suuniste eesmärk.

Dokumendi põhistruktuur lähtub kronoloogilisest arutluskäigust. Igas põhipeatükis keskendutakse ühele konkreetsele etapile, mida tuleks müügimenetluse käigus järgida. Kaks peamist alternatiivset standardstrateegiat konkurentsipõhise protsessi loomisele on suunatud enampakkumine ja läbirääkimistega müük. Suunistes käsitletakse neid kahte alternatiivset strateegiat vastavalt vajadusele ja nende võimalikku mõju, kui üks või teine valitakse. Käesolevad suunised on seotud paljude osalistega enampakkumisega, mis on tüüpiline kaheetapiline protsess.

Selle dokumendi töötas välja komisjon tihedas koostöös komisjoni viivislaenude nõuanderühma liikmete ja vaatlejatega. Nõuandekomisjoni liikmed on loetletud 1. lisas.

1. Tehingu struktureerimine: portfelli valik

1.1. Põhitegevused

Portfelli valik paneb aluse tehingu õnnestumisele. Väga oluline on valida turukõlblik portfell, mis vastab sisemistele strateegilistele eesmärkidele ja vastab investorite nõudlusele. Kõrgema juhtkonna varajane kaasamine portfellivaliku protsessi suurendab tehingu lõpuleviimise kindlust, mis on oluline nii müüjale kui ka ostjale. Turukõlblik ja hästi valitud portfell vähendab riski, et tehing jääb lõpule viimata, vältides seega kõigi asjaosaliste ressursside ebatõhusat kasutamist.

Esimese etapi põhitegevused on järgmised:

— võimalike õiguslike / maksusüsteemist tulenevate / tarbijakaitsega seotud piirangute hindamine;

— olemasoleva IT-süsteemi läbivaatamine valikuprotsessi optimeerimiseks;

— tehingu ulatuse määramine / müügiportfelli valik;

— otsuse tegemine i) asutusesiseste ressursside või väliste teenuseosutajate kasutamise kohta, eeldades, et alati on vaja teatud sisemisi ressursse, (6) ja ii) protsessi läbiviimiseks kõige tõhusama ja tulemuslikuma organisatsioonilise struktuuri kohta;

— muude kaalutluste täiendav analüüs seoses haldamise, portfelli mudeldamise ja nn reservhinna määramisega.

Valikuprotsessi optimeerimiseks ning andmete valideerimise, andmete kooskõlastava võrdlemise ja aeganõudvate käsitsi muudatustega kaasnevate suurte kulude vältimiseks tuleks olemasolev IT-süsteem vajaduse korral läbi vaadata ja seda kohandada. Mida keerukam on tehing, seda tõenäolisemalt soovitatakse kavandada müüja organisatsioonis vastav struktuur, kuna see võimaldab tehingu kõigi sisemiste sidusrühmade tegevust paremini kooskõlastada ja tehingu käiku tähelepanelikumalt jälgida.

Portfellivalikul on igas tehingus oluline roll, kuna õiges portfellivalikus peitub tehingu õnnestumise võti. Portfellivaliku protsess peab kajastama müüja vajadusi ja strateegilisi eesmärke ning samal ajal vastama investorite nõuetele, mis ei pruugi tingimata olla müüja huvidega kooskõlas. Müüja eesmärgid võivad olla tingitud muutustest strateegias, regulatiivsest survest ja/või riskivalmiduse muutustest. Kuigi müüjal võib olla ootus müüa keerukamaid viivisnõudeid kõrge hinnaga, võib neid eesmärke olla vaja kohandada, sest investorite strateegia pakutavate viivislaenude käsitlemiseks näeb ette teistsuguse tuluootuse ja kulukalkulatsiooni. Otsus müüa või säilitada/hoida, et saada kasu edasisest tõusust, on peamiselt tingitud müüja organisatsioonisisestest seisukohtadest (mille puhul võetakse arvesse sissenõutavat väärtust ilma sissenõudmise kuludeta koos mõjuga eri kliendisegmentide kasumiaruandele), mida võrreldakse tajutavate turu seisukohtadega (kohaldatakse portfelli või ühelaenutehingu puhul).

Portfellivaliku protsessi käigus võib olla vaja välja jätta ka varad, mida võib olla raske laenuvõtja vastu sisse nõuda ja/või kolmandale isikule loovutada või mis on portfellis konkreetselt märgitud. Hea näide on nõuded, mille suhtes on kolmandatel isikutel õigusi, või muul viisil koormatud nõuded, nagu garantiid. Sellistel juhtudel on sageli raske või ebatõenäoline saada soodustatud isikult vara üleandmiseks vajalikku nõusolekut. See võib viia olukordadeni, kus näiteks mõned laenuvõtjaga seotud nõuded, nagu tähtajalised laenud, võidakse ostjale üle anda, samas kui kõige rohkem tööd nõudvad viivisnõuded jäävad panga kanda. See näitab ka seda, kui oluline on, et tehingute töörühm (kui see on viivislaenude käsitlemise töörühmast erinev) peab avatud dialoogi vastavate viivislaenude käsitlemise spetsialistidega.

Väärib märkimist, et portfell võib protsessi käigus hiljem veel muutuda; muu hulgas jäetakse välja põhjendatult kõlbmatud nõuded, kui neid leitakse. 1. ja 2. etapis jätkab müüja viivislaenude kontrollimist, et teha kindlaks, kas teatavad laenud tuleks lõplikust portfellist kooskõlas kõlblikkuskriteeriumide ja välistamiskriteeriumidega välja jätta. Eelispakkuja (kes on enamikul juhtudel lõpuks/ideaaljuhul ka ostja) võib samuti paluda mõned viivislaenud välja jätta. Sellest lähtudes viiakse portfelli koostamine lõpule. Kronoloogiliselt hõlmab see lähenemisviis järgmisi etappe:

— peamiste valikukriteeriumide (liik, vastaspool, staatus, suurus, geograafiline asukoht jne) kohaldamine;

— võõrandamiseks kõlbmatute laenude väljaarvamine (7); ning

— laenude välistamine vastavalt müüja ja ostja vahelistele läbirääkimistele.

1.2. Võimalike õiguslike / maksusüsteemist tulenevate / tarbijakaitse piirangute hindamine

Enne viivislaenude portfelli koostamist ja müümist on vaja selgitada mitmeid õiguslikke küsimusi, mis on eri riikides erinevad.

— Kas on lubatud müüa laene kolmandale isikule (nt pangasaladus, laenu eritingimused jne) ja millised on kolmandale isikule esitatavad nõuded (nagu on ette nähtud krediidihaldajaid ja krediidiostjaid käsitlevat direktiivi rakendavas kohalikus õigusaktis (8))?

— Kas on lubatud jagada andmeid kolmandate isikutega ja milliseid andmeid võib ja milliseid ei või jagada või võib jagada ainult andmetöötluslepinguga (9)?

— Kas on vaja taotleda luba mis tahes reguleerivalt asutuselt, võttes arvesse kavandatava tehingu eripära (ning krediidihaldajaid ja krediidiostjaid käsitlevat direktiivi rakendavate kohalike õigusaktide sätteid)?

— Kas portfelli müügiga kolmandale isikule kaasneb kohustisi, mis tulenevad laenu praeguse haldaja / advokaadiga sõlmitud lepingust (nt õigusabikulud, trahvid jne)?

— Kas laenude suhtes kohaldatakse piiranguid või kuuluvad nende hulka börsil kaubeldavad äriühingud, mille suhtes kehtivad eripiirangud (nt siseteave, müüja töötajad, seadusega sätestatud loovutamispiirangud)?

— Kas kolmandale isikule müümisel on vajalik avalik-õigusliku/riigi omandis oleva arengupanga (nt Finnreva, KfW) nõusolek?

— Millised on müüja jurisdiktsioonist tulenevad maksumõjud?

Kui viivislaenude aluseks olevad lepingud on lõpetatud („tühistatud laenud“), on kogu laen tavaliselt kohe täielikult sissenõutav, mis võimaldab otsemüüki. Viivislaenude alamkategooria „laenud, mida tõenäoliselt tagasi ei maksta“ puhul on olukord keerulisem, sest aluslepingud on endiselt kehtivad ning võõrandamisel tuleks arvesse võtta nii nõudeid kui ka lepinguid (10).

Asjakohase tarbijakaitse tagamiseks on vajaduse korral seadusega kehtestatud teatavad kohalikud/riiklikud tarbijate teavitamisega seotud kohustused, mida tuleb kontrollida ja täita.

1.3. Portfellivaliku protsessi eesmärgid

Portfelli valikul on oluline roll tehingu lõpule viimata jäämise riski vähendamisel. Selle riski maandamine on viivislaenude portfelli tõhusa ja tulemusliku müügi võti ning tehingute üks tähtsamaid tegureid nii müüjate kui ka ostjate jaoks. Tehingu potentsiaalse ebaõnnestumise riski ei tohiks alahinnata, eriti kui müüja ja ostja on investeerinud palju aega ja vahendeid, ning see võib põhjustada müüjale ja/või ostjale ka maineprobleeme. Kui müüja ei saa tehingut teha, ei pruugi investorid olenevalt konkreetsetest põhjustest enam osaleda sama müüja korraldatavates tulevastes tehingutes. Müüjaid, kes on varem tehinguid tühistanud, ei pruugita pidada sama atraktiivseks ja usaldusväärseks kui teisi, sest neid võidakse seostada suurema ebakindlusega ja tehingutest uuesti loobumise riskiga. Investorid eelistavad kulutada oma piiratud ressursse, töötajaid ja kapitali tehingutele turul, kus tehingu teostamise oodatav tõenäosus on kõige suurem, ning mitte raisata potentsiaalselt suuri rahalisi ja muid (sisemisi) ressursse tehingueelsele analüüsile. Teisest küljest ei pruugi müüja kutsuda 1. etapi investoreid, kes astuvad protsessist kõrvale pärast ebarealistlike mittesiduvate pakkumiste esitamist, osalema üheski tulevases tehingus.

Äärmiselt oluline on kasutada portfellivalikut kõigi huvitatud isikute erinevate ja sageli vastandlike huvide tasakaalustamise vahendina. Portfelli võõrandamise tehing nõuab sageli paljude erinevate sisemiste sidusrühmade, sealhulgas vähemalt viivislaenusuhete haldamise töörühma ning finants-, riski-, IT- ja õigusosakonna ning vastavuskontrolli esindajate kaasamist. Seepärast on asutusesisene ootuste haldamine oluline, et saada tehingu sooritamiseks vajalikud heakskiidud. Võttes aga arvesse erinevaid asutusesiseseid osalisi, võib isegi hästi kavandatud ja hästi ellu viidud protsess nõuda müüja organisatsioonilt suuri ressursse. Lisaks võib osutuda vajalikuks täiustada sisemisi IT-süsteeme, millega kaasnevad lisakulud. Juhtudel, kui on vaja välist tuge andmealaseks nõustamiseks ja andmete valideerimiseks, soovitusliku hinna määramist jne, võivad sellega kaasneda olulised otsesed ja kaudsed kogukulud. Seetõttu peaks müüja tunnistama, et olenemata sellest, kas tehing edukalt lõpule viiakse, võivad sellega kaasneda märkimisväärsed kulud.

Tegurid, mis võivad põhjustada tehingute lõpetamata jäämist, on näiteks järgmised:

— vajaliku asutusesisese heakskiidu puudumine (muu hulgas) järgmistel põhjustel: — pakutud hinnad jäävad ootustele suuresti alla; — kõrgema juhtkonna kaasamata jätmine või ebapiisav kaasamine ja/või — ootamatute tegurite ilmnemine (näiteks ebasoodne meediakajastus, õigusaktide muudatused jne);

— halb ajastus turul investorite huvipuuduse ja/või pakutavale portfellile turu puudumise tõttu;

— tehnilised põhjused, nt tehinguprotsessi ajal jõustunud üleandmise piirangud; tavaliselt on sellised piirangud ettenähtavad ja tehingu valitud ulatus ei tohiks hõlmata viivislaene, kui selline risk on olemas;

— andmelüngad ja/või andmekvaliteediga seotud probleemid, mis mõjutavad negatiivselt hinnastamist ja/või üleandmist;

— õiguslikud/maksupiirangud viivislaenude müügile teatavates jurisdiktsioonides, nt konkreetsed tegevusloa nõuded ostjatele (mis peaksid kaduma pärast krediidihaldajaid ja krediidiostjaid käsitleva direktiivi rakendamist), õigusliku sissenõudmise eeltingimus enne mis tahes müüki, maksustamine, mis muudab tehingu majanduslikult ebaotstarbekaks, jne (11).

Enamikku neist teguritest saab leevendada hästi läbimõeldud portfellivaliku ja põhjaliku analüüsi / müügiprotsessi kavandamisega enne tehingu alustamist. Kõrgema juhtkonna kinnitatud strateegilisel otsusel põhinev portfellivalik saab tavaliselt asjakohased heakskiidud, kuna see on tavaliselt juba kooskõlas juhtkonna eesmärkide ja panga strateegilise viivislaenude kõrvaldamise kavaga. Tehingu tegemise põhjused ja võimalikud eesmärgid on esitatud 2. lisas.

Isegi kui puudub eelnevalt kindlaks määratud või kõikehõlmav aktiivse viivislaenude müügiprogrammi strateegia, peaks portfellivalik alati põhinema üldistel sisemistel eesmärkidel ja peamistel tulemusnäitajatel ning olema kooskõlas sisesuunistega. Oluline on märkida, et sisemisi strateegilisi eesmärke ei ole tingimata vaja täita igal üksikjuhul eraldi. On võimalik, et ühe alusvara alusel kriteeriumidele mittevastavate riskipositsioonide lisamine võib siiski parandada portfelli üldist turustatavust. Näiteks võidakse portfelli lisada varad, mille vastu on turul selge huvi, isegi kui need ei täida tehingu kõiki eesmärke. See võib suurendada pakkumise atraktiivsust absoluutväärtuses ja laiendada investoribaasi, mis toob kaasa kõrgema hinna.

Müüja ootustele vastava portfelli valimine on kindlasti eeltingimus, kuigi ainult üks osa edukast tehingust. Portfell peab äratama ka investorite huvi ja lisaks võimaldama nende ootustel täituda. Turuteave ja sondeerimine on selle riskiteguri maandamisel keskse tähtsusega. Ilmselgelt on mõttetu valida portfell, mis vastab müüja nõuetele/kaalutlustele, kuid mille järele ei ole turul nõudlust. Portfellivaliku kunst eeldab turunõudluse ja müüja sise-eesmärkide tasakaalustamist valikuprotsessis.

Soovitatav on koostada ühtne portfell, mis on suunatud konkreetsetele investorirühmadele. Lisaks tuleks portfelli koosseisus vältida liiga paljude erinevate varaklasside kombineerimist, kuna investorid on peamiselt spetsialiseerunud konkreetsetele varaklassidele – ehkki on müüdud ka segaportfelle. Enamikul juhtudel otsustavad investorid järgmiste laenude vahel:

— tarbijalaenud VÕI ettevõttelaenud VÕI avaliku sektori laenud;

— füüsilise varaga (nt kinnisvara, lennukid, autod jne) tagatud laenud VÕI tagatiseta laenud ning

— pankrotistunud VÕI mittepankrotistunud laenuvõtjate laenud.

Lisaks soovitatakse koostada jurisdiktsiooni seisukohast ühtne viivislaenude portfell, st valida viivislaenud (ja ideaaljuhul ka kinnisvaratagatised) ainult ühest jurisdiktsioonist. Investorite arv väheneb portfellide puhul, mis sisaldavad eri jurisdiktsioonidest pärit viivislaene, ja riigiülesed portfellid muudavad kavandatava tehingu mitmesuguste parameetrite suhtes nii müüja kui ka ostja jaoks keerukamaks (õigus, maksud, haldamine). Jurisdiktsiooni analüüsides peaks müüja võtma arvesse alljärgnevat.

— Kus viivislaen tegelikult arvel on, st millises jurisdiktsioonis asub müüja?

— Millise riigi seadusi kohaldatakse nende aluseks olevate laenulepingute suhtes?

— Kus on laenuvõtjate elu- või asukoht või registrijärgne asukoht (laenu andmise ajal ja praegu)?

— Kus asub (kinnisvara)tagatis?

Veel üks oluline kriteerium, mida tuleb arvesse võtta, on portfelli suurus ja potentsiaalne ostuhind. Investorid peavad investeerima aega ja ressursse tehingueelsesse analüüsi, mida tuleb arvesse võtta investeeringu võimaliku tasuvuse arvutamisel. Lisaks ei pruugita sellist investeeringut üldse tagasi saada, kui tehingu võidab mõni teine osaline. Kui portfell on investeeritavate vahendite poolest liiga väike ja eeldatav tulu samuti, võib tehingueelse analüüsi potentsiaalne kulu olla suurem kui pakutud portfelli eeldatav tulu, või võib müüjal olla vaja kaaluda ostu-müügilepingus põhjalike kinnituste ja tagatiste pakkumist, et tasakaalustada riski, et tehingueelset analüüsi ei võimaldata, ja/või pakkuda võimalust portfelliga tutvuda. Sellisel juhul on suur oht, et keegi ei liitu protsessiga ega esita pakkumust. Kuna tehingueelse analüüsi kulud on märkimisväärsed ja juhul, kui investorit ei valita eelispakkujaks, ka asjatud, ning sõltuvad tehingu keerukusest, tuleb turu vastu huvi tekitamiseks leida õige tasakaal suuruse, kinnituste ja tagatiste ning portfelli hinna ja tootluse vahel.

1.4. Portfellivaliku protsessi tehnilised aspektid

Oluline on võtta arvesse portfellivaliku protsessi tehnilisemaid aspekte. Pankade IT-süsteemid ei ole sageli spetsiaalselt välja töötatud portfelli likvideerimiseks, sest sellised süsteemid on tavaliselt kavandatud toetama asutusesisest laenude käsitlemist ja laenuspetsialisti oma igapäevaste ülesannete täitmisel. Pank pakub oma klientidele mitmesuguseid tooteid ning peab avalikustama olulise hulga raamatupidamis- ja regulatiivset teavet peamiselt üldise riskipositsiooni taseme kohta. Panga ärimudel ei ole aga pangaportfelli kontekstis tavaliselt suunatud varade sagedasele ostmisele ja müümisele. Panga IT-süsteem ei ole ette nähtud sagedaste tehingute jaoks. Tavaliselt kajastab see riskide vaatenurka, kuna see on panga jaoks oluline. See ei pruugi alati kajastada juriidilisemat või lepingukesksemat vaatenurka, mis võib aga olla tehingu õnnestumiseks kriitilise tähtsusega. Võimalikele investoritele piisava teabe andmine võib seega olla panga jaoks keeruline ning laenuteabe koostamiseks kasutatav teave vajab tavaliselt valideerimist (laenuteabe ettevalmistamist on kirjeldatud punktis 2).

Ühekordsete tehingute puhul võib andmete valideerimine ja vajaduse korral parandamine toimuda sageli käsitsi. Juhul kui kavandatakse korrapärasemaid tehinguid, on otstarbekas parandada IT-süsteemi, et protsessi tõhustada. See võib hõlmata olemasoleva IT-süsteemi läbivaatamist ja tehingu jaoks mitme välja muutmist ja/või täiendava välja loomist. IT-süsteemi täiustamine peaks võimaldama müüjal esitada õigeaegselt asjakohaseid andmeid kõigi positsioonide kohta kogu tehinguprotsessi jooksul. See vähendaks investorite jaoks tehingueelse analüüsi kulusid ja ka tehingu üldkulusid, mis parandab hinnastamist.

Uuenduslik lähenemisviis tõhusate tehingute toetamiseks on konkreetse valdkonna rakendamine front office’i süsteemis, mis võimaldab laenu- (või restruktureerimis-)spetsialistil liigitada laen tehingu jaoks sobivaks. Kuna laenuhalduritel peaks olema parim ülevaade riskipositsiooni väärtusest, võivad neil olla paremad võimalused soovitada asutusesisest restruktureerimis- või müügistrateegiat. See väli võimaldab seega laenuhalduritel liigitada konkreetsed laenud müügikõlblikeks ja võimaldab neil keskenduda laenudele, millele nad saavad anda rohkem lisaväärtust.

Lisaks peaks tehingute haldamise töörühmal olema võimalik filtreerida konkreetseid juhtimiseesmärke ja kaasata juhtimiseesmärkidele vastavad viivislaenud. Selliste viivislaenude hõlmamiseks on tavaliselt vaja asjaomase laenuhalduri heakskiitu. Selline lähenemisviis võimaldab tehingute töörühmal ka paremini juhtida tehingu ajastust, mis võib olla kasulik juhul, kui turul tegutseb samal ajal liiga palju teisi müüjaid. See on väga lihtne ja võimas vahend sisemise ladustamisfunktsiooni loomiseks. Võttes arvesse, et laenuhaldur kasutab seda välja aktiivselt, võimaldaks see ka vastutava laenuspetsialisti ja tehingute töörühma tegevust paremini kooskõlastada.

Kui tehingute töörühm jõuab järeldusele, et on saavutatud piisav suurus ja turulemineku aega peetakse atraktiivseks, võidakse asjakohased andmed laadida front office’i süsteemist üles süsteemi, mida töörühm kasutab (ja on mõnel juhul spetsiaalselt välja arendanud). Tarkvara võimaldab portfelli üksikasjalikult analüüsida, kuvab stratifitseerimistabelid, täidab asjakohased väljad ja koostab lõpuks laenuteabe. Andmete põhjal antakse kõrgemale juhtkonnale esimene hinnang võimaliku ostuhinna kohta. Pärast juhtkonnalt saadud heakskiitu võib algatada tehinguprotsessi. „Lihtsa“ portfelli puhul, kus on täielikud andmekogumid ja ostu-müügileping, toimib eespool kirjeldatud protsess hästi ning võib anda kiire ülevaate võimalikust portfellist ja müügi mõjust. Suuremate või eriliste tehingute puhul, mille puhul ei järgita selget loogikat (müügi põhjus) ja struktureerimata portfellide puhul, milles segunevad mitu varaklassi, on vajalik juhtumipõhine üksikasjalik analüüs. Vaja on teha täiendavaid jõupingutusi, eelkõige korralduslikes küsimustes.

1.5. Siseressursside vajaliku kasutamise ja võimaliku täiendava välistoetuse vajaduse kaalumine

Enne portfelli koostamist ja müügi ettevalmistamist peaks müüja mõtlema sellele, kui palju on tal kavandatava müügitegevuse jaoks sisemisi ressursse, ja kas võib vaja olla kaasata väline teenuseosutaja, näiteks mõni tehinguplatvorm (vt ka 3. lisa).

Järgmised küsimused aitavad otsustamist lihtsustada.

— Kas müüjal on müügiprotsessi läbiviimisel kogenud siseeksperte?

— Kas müüjal on juurdepääs ulatuslikule investorite andmebaasile, et valida tehingu jaoks kõige sobivamad ja konkurentsivõimelisemad investorid?

— Kas müüja teab, mida investorid tehingueelsest analüüsist ootavad?

— Kas müüja vajab andmete ettevalmistamisel tuge?

— Kas müüjal on spetsiaalne sisejurist või on tal vaja tuge õigus-/maksualaseks nõustamiseks dokumentidega seoses (konfidentsiaalsuskokkulepe, ostu-müügileping)?

— Kas müüjal on tehnilist suutlikkust andmete jagamiseks või on vaja virtuaalse andmeruumi pakkujat või tehinguplatvormi?

1.6. Korralduslikud küsimused

Tehingu kavandamisel võivad osutuda väga vajalikeks ressurssideks spetsiaalne asutusesisene töörühm ja/või väline teenuseosutaja. Selles osas keskendutakse peamiselt sisemistele aspektidele ja kaalutlustele. Eduka tehingu kavandamist ja sooritamist ei saa jätta ainult laenujuhi/restruktureerimishalduri ülesandeks, vaid, nagu eespool mainitud, nõuab see paljude osakondade oskusi ja kasuks võib tulla nõustaja abistav roll. Sellega seotud töö mahtu ei tohiks alahinnata. Samuti on väga oluline olemasoleva ostjate võrgustiku väärtus ja mitme tehingu tegemise kogemus.

Teine oluline kaalutlus on see, kas laenu-/restruktureerimishalduri isiklikud eesmärgid võivad olla (või näivad olevat) vastuolus juhtkonna üldise eesmärgiga seoses tehinguga. Võib olla keeruline viia laenu-/restruktureerimishalduri individuaalsed eesmärgid kooskõlla eesmärkidega, mis saavutataks viivislaenude müügiga turul, mis vähendaks tema töökoormust. Samuti võib juhtuda, et laenu-/restruktureerimishaldurid tunnevad isiklikult muret selle pärast, et nende hallatavate laenude müümine turul võib muuta nende rolli tarbetuks. Üks võimalus selle probleemi leevendamiseks võiks olla kohandada laenu-/restruktureerimishaldurite iga-aastaseid eesmärke, et julgustada neid n-ö kasti linnukest tegema, sarnaselt IT-süsteemi turustavate varade välja lisamisega (vt eelmine punkt). See on osutunud edukaks meetodiks, millega stimuleerida laenude asjakohast ja tõhusat kindlakstegemist müügiprogrammi jaoks.

Paljudele müüjatele (kui see on majanduslikult tõhus) võiks soovitada spetsiaalse (ja ideaaljuhul sõltumatu) tehingurühma/-osakonna loomist, mis parandaks veelgi organisatsioonilist ülesehitust, et hõlbustada ja teha tulemuslikke viivislaenude tehinguid. Selline spetsiaalne töörühm saaks omandada teadmisi viivislaenude turgude kohta ja kogemusi turudünaamikaga (eri riikides/jurisdiktsioonides). See võimaldaks meeskonnal anda nõu viivislaenude portfelli valiku, võimalike turuhindade ja konkreetse portfelli müügist tuleneva majandusliku kasu kohta. See omakorda hõlbustab vajalikku (eelnevat) heakskiitmist ja tuge (kõrgemalt) juhtkonnalt viivislaenudega seotud tehingute tegemiseks.

Suuremate tehingute puhul võiks olla soovitatav korraldada tehingut (eraldi) projektina. Eespool kirjeldatud põhjustel peaks projekti juhtima asutusesisene tehingute töörühm (mida võivad toetada välised teenuseosutajad).

Suuremate müügiasutuste puhul võiks tehingurühmal soovitada luua projektijuhtimise büroo, mis koordineeriks erinevaid töösuundi, looks ühiseid kaustu, et vahetada teavet eri töösuundade vahel, ning korraldaks teabevahetust juhtkomiteega. Juhtkomiteesse peaksid kuuluma kõik asjaomased kõrgema astme juhid, et tagada nende pidev teavitamine tehingu edenemisest ja viia need vastavusse asjakohaste tulemustega. See aitab leevendada riski, et müügiloa andmisest keeldutakse. Seoses eri töösuundade loomise ja rakendamisega on müüjatel üldiselt üsna palju paindlikkust. Olulised töövood peavad siiski suutma täita oma ülesandeid ja neid ei tohiks häirida liiga keeruline struktuur. Sellised protsessid hõlmavad laenuteabe valideerimist/parandamist/täiendamist; andmeanalüüsi / tehingueelset analüüsi (mida peaks juhtima laenuhaldur/restruktureerimishaldur), finantsküsimusi, turundusküsimusi (tehinguhalduri juhtimisel) ja õigusküsimusi.

Selline struktuur koos projektijuhtimise bürooga ei pruugi sobida väiksemale müüjale, kes soovib müüa viivislaenuportfelli, mida peetakse turul väikeseks, kuid mis on müüja jaoks arvestatava suurusega. (Väiksema) müüja sisemine analüüs peaks käsitlema kõige tulemuslikumat ja kulutõhusamat organisatsioonilist korraldust, võttes arvesse müüdavate viivislaenude suurust ja keerukust.

2. Ettevalmistusetapp

2.1. Põhitegevused

Tuginedes eespool kirjeldatud meetmetele ja kaalutlustele, peaks müüja hoolitsema ettevalmistusetapis järgmiste põhitegevuste eest:

— protsessi etappide arvu kindlaksmääramine (kaheetapiline protsess mittesiduva ja siduva pakkumisega või üheetapiline protsess siduva pakkumisega);

— ajakava kehtestamine, sh asutusesisesed sammud ja lähenemisviis turule (võttes arvesse õigusnõustajate ja konsultantide kaasamist ning jättes aega selleks, et menetleda investorite taotlusi);

— peamiste turundusdokumentide (põhiliselt eelteabeleht ja teabememo) ettevalmistamine. 2. etapis võib tehingueelse analüüsi käigus olla vaja juhtkonna esitlust. Peamiste protsessidokumentide (peamiselt investori konfidentsiaalsuskokkulepe, protsessikiri (vajadusel 1. ja 2. etapi kohta eraldi), siduva pakkumise suunised ja vajadusel mittesiduva pakkumise suunised) ettevalmistamine;

— laenuteabe ettevalmistamine ja dokumentide otsimine;

— virtuaalse andmeruumi (12) loomine (koos üksikasjaliku indeksiga);

— ostu-müügilepingu ettevalmistamine.

2.2. Protsessi etappide arv ja ajakava

Kõigepealt tuleks teha otsus selle kohta, kas läbi viiakse kahe- või üheetapiline protsess, lähtudes turule toodava portfelli liigist ja eeldatavatest tähtaegadest (nt kui vara liik ja eeldatavad hinnad on hästi teada, võiks müügi kiirendamiseks eelistada üheetapilist protsessi). Tuleks kindlaks määrata ajakava, mis hõlmab kõiki asjakohaseid asutusesiseseid samme ja vahe-eesmärke turule lähenemisel, võttes arvesse järgmist:

1. heakskiidu andmise korra järjepidevus, mis tuleneb juhatusepoolsest volituste delegeerimisest ja allakirjutanute volitustest (13);

2. võimalike kutsutavate investorite nimekirja kindlaksmääramine. Müügi puhul tuleb kontrollida kõigi asutusesiseste vastavusnõuete (nt põhimõttest „tunne oma klienti“ tulenevad nõuded) täitmist;

3. nimekiri võimalikest laenuhaldajatest, keda kutsutakse investori jaoks, kes on omandamisest potentsiaalselt huvitatud, kuid kellel ei ole praegu juurdepääsu laenuhaldajale;

4. konkurentsipõhise pakkumiskeskkonna loomine, et saavutada vajaduse korral piisav hinnasurve; väikese viivislaenuportfelli või ühe alusvaraga tehingu puhul peaks müüja siiski kaaluma ka suuremaid tehingukulusid ja jõupingutusi võrreldes kahepoolsete läbirääkimiste võimalusega;

5. tehingudokumentide kindlaksmääramine – konfidentsiaalsuskokkuleppes, ostu-müügilepingus ja võimalikes täiendavates tehingudokumentides tuleb kokku leppida asjaomaste asutusesiseste juriidiliste üksustega, keda toetab väline õigusnõustaja; lisaks peaksid ostu-müügilepingule heakskiidu andma maksuosakond ja audiitorid;

6. müüja tehingueelse analüüsi / andmete parandamise läbiviimiseks ning eelteabelehe ja teabememo ning laenuteabe koostamiseks kuluva aja arvessevõtmine.

2.3. Põhidokumentide ettevalmistamine

Seejärel peaks asutus koostama viivislaenude ja reklaammaterjalidega seotud dokumendid. Eelteabeleht sisaldab tehingu peamisi taustaandmeid ja kokkuvõtlikke andmeid müüdavate viivislaenude kohta, protsessikirja koos kõigi asjaomaste tehinguetappide ja ajakavaga (vt ka punkt 3.4) ning teabememo, mis sisaldab lisateavet tehingu struktuuri ja viivislaenude portfelli kohta. Teabememos kirjeldatakse üksikasjalikult viivislaenude sihtportfelli / ühekordset riskipositsiooni ja seda kasutatakse pakkumismenetluse esmase turundusdokumendina. See sisaldab ka kommenteeritud kokkuvõtet, investeerimiskaalutlusi, müügistruktuuri, pakkumismeetodit, hinnangulisi tagasinõutud summasid jne.

Nendes dokumentides tuleks selgelt sätestada kõik protsessi kaasamise eeskirjad, sealhulgas ajakava, tingimused jne. Rõhutada tuleks selge ja läbipaistva teabevahetuse tähtsust algetapis, et selgitada potentsiaalsetele investoritele, miks tehing toimub ja millised on kaasamise eeskirjad. Vastasel juhul võib see põhjustada vääritimõistmisi ja lõppkokkuvõttes ohustada kokkulepet. Müüjad ei tohiks neid „pehmeid“ asjaolusid tähelepanuta jätta, sest need võivad motiveerida investorit tehingut kaaluma.

2.4. Laenuteabe ettevalmistamine ja dokumentide otsimine

Selle etapi jooksul peaks müüv asutus hakkama koguma andmeid portfelli viivislaenude (ja vajaduse korral tagatiste) kohta, et koostada investoritele kättesaadavaks tehtav laenuteave. Müüja peaks koostama sellise laenuteabe, mis hõlmab vähemalt teavet järgmiste põhivaldkondade kohta:

— laenujäägi kogusumma ja jaotus põhinõudeks, intressideks, tasudeks ja kuludeks;

— väljastamise kuupäev;

— laenuvõtjate laad;

— nõude/laenuvõtja staatus (nt maksejõuetu);

— makseviivituse tekkimise kuupäev ja teave aegumise vältimiseks võetud meetmete kohta;

— varasemad maksed, ideaaljuhul iga laenu puhul eraldi;

— sissenõudmismenetluste ja prognoositavate tagasinõudmiste seis (äriplaan), kui see on kättesaadav;

— võla õiguslik seisund (nt kohtumenetlust ei ole alustatud, kohtumenetlus on käimas, otsus on juba tehtud ja otsus on täimisele pööramisel (14));

— tagatud laenu puhul lisaks: põhiteave tagatise kohta, sealhulgas pandiõiguse järk, registri faktid (registreeritud summad), kolmandate isikute õigused, turuväärtused, kui nende kohta on teave olemas, isiklikud garantiid jne. Ärikinnisvaralaenude puhul võib olla vaja avalikustada rohkem teavet rentnike/täituvuse, tootluse ja turu brutorendi kohta. Ettevõttelaenude puhul võib osutuda vajalikuks lisada laenuvõtjate finantsaruanded jne.

Krediidiportfellide täpsema hinna saamiseks soovitatakse püüda mitte ainult anda ülevaade andmetest, vaid esitada ka mõned varasemad tulemusnäitajad, eelkõige sissenõudmismäärade kohta. Varasemad tulemusnäitajad peaksid hõlmama tegelikke sissenõudmiste brutorahavooge (sealhulgas üksikasjalik teave vahepealse sissenõudmise ja kohtus oleva sularaha kohta) portfelli kohta laenu või laenuvõtja tasandil, millele lisanduvad menetluskulud ja õigusabikulud. Varasemad tulemusnäitajad võivad sisaldada kumulatiivseid sissenõudmiskõveraid, mis kajastavad müüva asutuse üldist restruktureerimiskogemust. Puuduliku suhte tõttu laenuvõtjaga on väga kasulik ka teave võla õigusliku seisundi kohta. Soovitatav on viia läbi ka müüja asutusesisene tehingueelne analüüs, et kontrollida salvestatud teabe täielikkust ja õigsust ning parandada andmete kvaliteeti ad hoc parandamise teel. Müüja tehingueelset analüüsi saab teha asutusesiseselt või välise (sellele valdkonnale spetsialiseerunud) teenuseosutaja toel, kes võib pakkuda täiendavat neutraalset (ja potentsiaalselt selgemat) seisukohta avaldatava olulise teabe kohta, mis mõjutab peamiselt hindu.

Oluline on märkida, et EBA standardsed viivislaenude andmevormid, mis töötati esimest korda välja 2017. aastal, et aidata hõlbustada finantsvaldkonna tehingueelset analüüsi ja viivislaenude tehingute hindamist, mängivad tulevikus üha olulisemat rolli. Komisjoni taotlusel ja pärast krediidihaldajaid ja krediidiostjaid käsitleva direktiivi vastuvõtmist vaatab EBA praegu andmevorme läbi, neid ühtlustades, et aidata pankadel pärast COVID-19 pandeemiat viivislaenude haldamise strateegiate raames paremini valmistuda. Vormide kasutamine on seni olnud vabatahtlik, kuid krediidihaldajaid ja krediidiostjaid käsitleva direktiiviga (15) on EBA-le antud volitus arendada neid edasi krediidiasutuste rakenduslikeks tehnilisteks standarditeks. Kooskõlas direktiivis sätestatud tingimustega peavad krediidiasutused tulevikus kasutama viivises olevate krediidilepingute üleandmise vorme (sealhulgas üleandmisel teistele krediidiasutustele). Võttes arvesse turuosaliste kogemusi ostja ja müüja poolel, peaksid läbivaadatud vormid muutuma lihtsamaks, proportsionaalsemaks ja tulemuslikumaks, mis võimaldaks ühtsel turul ühtset hinnaleidmist.

Müüja saab teha täielikkuse, täpsuse ja muid andmekvaliteedi kontrolle ning luua laenuteabe konkreetses vormingus, mis on vajalik tehingu jaoks või regulatiivsetel eesmärkidel. Sellega seoses soovitatakse kasutada Euroopa Pangandusjärelevalve viivislaenude andmevormi, mis peaks tulevikus muutuma kohustuslikuks. Väline teenuseosutaja võib toetada ka konkreetse portfelli eeldatava hinna määramist.

Dokumentide ettevalmistamine peaks hõlmama tegelikke laenutoimikuid või nende valimit, kuna investorid nõuavad seda tehingueelse analüüsi ajal. Igal juhul muutub dokumentide kättesaadavus siduva pakkumise etapis oluliseks teemaks, sest investorid nõuavad tavaliselt dokumentide kättesaadavusega seotud kinnitusi ja tagatisi. Üleantavas vormis dokumendid peavad olema valmis enne tehingu allkirjastamist/lõpetamist. Teave selle kohta, milliseid andmeid ja dokumente saab esitada millises vormis, on viivislaenude müügiprotsessi alustamise eeltingimus.

Füüsiliste dokumentide kogumine ei pruugi olla tühine formaalsus. Dokumentide halb kvaliteet võib hinda alandada. Olenevalt laenulepingust võib dokumentatsioon sisaldada mitmesuguseid dokumente ja andmeid.

— Laenudokumendid: — võlgnike sõlmitud lepingud ja muud dokumendid — kohtudokumendid — maksejõuetust käsitlevad dokumendid

— pikemaajaliste laenulepingute lisad

— tagatistega seotud dokumendid

— kirjavahetus klientide või kohtutega

— kirjavahetus juristidega

Kui müüja peaks otsustama jagada dokumentide valimit ainult investoritega, tuleks valimi moodustamise protsessi põhjalikult selgitada ja kõik valimisse kuuluvad laenuvõtjad laenuteabes selgelt ära märkida. Müüja peaks koostama (statistiliselt) juhusliku valimi jaoks näidisdokumendid. Kui valitud viivislaenud ei kujuta endast juhuslikku valimit (või näib, et need ei kujuta endast juhuslikku valimit), juhivad investori tasandi analüütikud sellele tähelepanu ja investorid nõuavad tõenäoliselt täiendavaid dokumente, mis võib kogu protsessi edasi lükata, või kui müüja taotlust ei täida, võivad pakutavad hinnad langeda, sest investorid kardavad, et portfelli viivislaenude andmekvaliteet ei ole ühtlane.

2.5. Virtuaalse andmeruumi loomise otsus

Teabe jagamiseks on suuremate tehingute puhul, mis sisaldavad enamasti digitaalselt kättesaadavat teavet, soovitatav kasutada virtuaalset andmeruumi (asutusesisest virtuaalse andmeruumi lahendust ja/või välist teenuseosutajat, kes pakub virtuaalse andmeruumi lahendusi). See võimaldab hõlpsasti kontrollitaval viisil jälgida dokumentide allalaadimist ja iga potentsiaalse investori tegevust. Lisaks võimaldab virtuaalne andmeruum tavaliselt korraldada küsimuste ja vastuste voore ning võib võimaldada ka jagada täiendava teabe taotlusi kõigi investoritega, mis toetab õiglast ja läbipaistvat protsessi. Virtuaalse andmeruumi võib müüja luua asutusesiseselt või koostöös välise teenuseosutajaga (üksikasjalikumat teavet vt 3. lisa).

Kui müüja otsustab kasutada virtuaalset andmeruumi, jagatakse kõiki (elektrooniliselt kättesaadavaid) andmeid ja dokumente selle andmeruumi kaudu. Kui müüja ei kasuta virtuaalset andmeruumi, valib müüja mõne muu turvalise andmeedastusvahendi.

Otsus virtuaalse andmeruumi loomise ja kasutamise kohta tuleks teha iga juhtumi puhul eraldi, et see vastaks kõigi osalevate poolte huvidele. Eelkõige väikeste portfellide või ühe alusvaraga tehingute puhul tuleks teha kulude-tulude analüüs, mille tulemusena võidakse loobuda virtuaalse andmeruumi kasutamisest ja pakkuda välja alternatiivseid lahendusi, mis oleksid sellistes tingimustes kulutõhusamad.

Virtuaalse andmeruumi kasutamisel tuleks konkreetses dokumendis sisalduvates suunistes sätestada eeskirjad, mida investorid peavad virtuaalse andmeruumi kasutamisel järgima (juurdepääs andmeruumile ja seal avaldatud teabe kasutamine). Tavaliselt sisaldab see dokument loetelu isikutest, kellele tuleb anda juurdepääs andmeruumile, andmeruumi eeskirju ja loaõigusi (nt allalaadimisloa tasemed, trükkimisvõimalused jne). Virtuaalse andmeruumi eeskirjad peaksid olema tasakaalustatud ja neis tuleks sätestada, et konflikti korral on ülimuslikud konfidentsiaalsuskokkulepped. See võib tekitada märkimisväärse viivituse, kui virtuaalse andmeruumi eeskirjad sisaldavad rangemaid sätteid kui konfidentsiaalsuskokkulepped, sealhulgas virtuaalsesse andmeruumi sisenevate isikute võimaliku isikliku vastutuse kohta. Kui investori analüütikud keelduvad virtuaalsesse andmeruumi sisenemast näiteks isikliku vastutuse klauslite tõttu, ei ole see ei müüja ega üldiselt protsessi huvides.

Virtuaalsesse andmeruumi üles laaditud dokumendid peavad vastama kohaldatavatele isikuandmete kaitset ja pangasaladusi käsitlevatele õigusaktidele. Seetõttu tuleb vajaduse korral varjata isikuandmeid (s.t isikukood, nimi/perekonnanimi jne) ja/või tundlikku teavet, kui asutusesisene/-väline tehingunõustaja seda soovitab.

Teisest küljest annab müüja selles etapis investoritele juurdepääsu olulisele teabele laenuteabe vormis, et võimaldada portfellianalüüsi. Mida asjakohasem on teave, seda tõenäolisemalt saab müüja realistlikke mittesiduvaid hinnapakkumisi. Asjakohane teave peaks hõlmama vähemalt järgmist: laenujäägi kogusumma, laenuvõtja sektor (eraisik, väikeettevõtja, suurettevõtja jne), makseviivituse tekkimise kuupäev, varasemad maksed, võla õiguslik seisund, tagatise üksikasjad (kui laen on tagatud). Suurte portfellide puhul ei pruugi virtuaalne andmeruum sisaldada 1. etapis täielikku dokumentatsiooni. Seejärel võib 2. etapis esitada laenudokumentide valimi. Laenudokumentide avalikustamise ulatuse võiks esitada 1. etapi investoritele 1. etapis, nii et nad arvestaksid seda oma mittesiduvas pakkumises. Valimi moodustamise kriteeriumid võib osutuda vajalikuks investoritele nõuetekohaselt teatavaks teha, kuna need võidakse lisada ostu-müügilepingusse kinnituste ja tagatiste kujul. Kui kaasatud on välised teenuseosutajad, soovitatakse lasta neil kontrollida valimi moodustamise kriteeriume ja need kinnitada.

2.6. Laenu ostu-müügilepingu ettevalmistamine

Peale andmete ja dokumentatsiooni mõjutavad hinda ostu-müügilepingu tingimused. Seega tuleks ostu-müügilepinguga seotud protsessi alustada juba ettevalmistusetapis ja see peaks olema osa dokumentidest, mida investoritega virtuaalse andmeruumi kaudu enne siduva pakkumise esitamist jagatakse, ning üks põhielemente, mida siduva pakkumise puhul kaaluda.

Müüja peaks otsustama ostu-müügilepinguga seotud protsessi üle.

— Mis keeles tuleb ostu-müügileping investoritele esitada? Tavapärase turutavana eelistatakse inglise keelt, tingimusel et konkreetsete õigusterminite juures on ka viide vastavale õigusterminile kohalikus keeles. Kui aga sihtinvestorid on (üksnes) kohalikud, on kohalik keel tõenäoliselt vastuvõetav.

— Kas lepingu koostavad asutuse juristid või on selleks antud volitused välisele õigusnõustajale?

— Kas ostu-müügilepingu vormid on kättesaadavad pangandusliitudest või tehinguplatvormidelt?

— Millist teavet juristid vajavad ostu-müügilepingu kohandamiseks portfellile vastavaks?

— Milliseid kinnitusi ja tagatisi saab müüja anda? Siin on väga tähtis restruktureerimise töörühma panus.

— Kes peab allkirjastama ostu-müügilepingu asutusesiseselt, enne kui see investoritele kättesaadavaks tehakse (16)?

— Määrata kindlaks mõistlik ajakava, mille jooksul investorid peavad märkused ette valmistama, võttes seejuures arvesse lisaaega, mis võib olla vajalik, kui ostu-müügilepingu keel ei ole inglise keel, kuid investorite hulgas on rahvusvahelised korporatsioonid/fondid.

— Kehtestada asutusesisesed tähtajad: mida on vaja teha ja millal, et oleks võimalik järgida lepingu sõlmimise tähtaega?

— Millal esitatakse ostu-müügilepingu projekt investoritele?

Ostu-müügilepingu projekti tuleks järgmises etapis täiendada (vt ka punkt 3.4).

3. Turunduseelne etapp

3.1. Põhitegevused

Turunduseelne etapp hõlmab turuvalmiduse esialgset hindamist, et saada tehingu kohta tagasisidet. Selle etapi tulemuseks on tehingu struktuuri ja ulatuse lõplik valik, protsessikiri, milles kirjeldatakse tehingu eeskirju ja ajakava, ning tehingueelse analüüsi materjali loend, milles kirjeldatakse üksikasjalikult, millises protsessi etapis tehakse potentsiaalsetele investoritele kättesaadavaks oluline materjal.

Põhitegevused on järgmised:

— turu sondeerimine

— määrata parim turundusstrateegia

— jätkata protsessi- ja turundusmaterjalide ettevalmistamist mittesiduva ja siduva pakkumise etappide jaoks.

Turunduseelse etapi ulatus ja põhjalikkus sõltub sageli vastuolulistest nõuetest, millest müüja peab oma tegevuses juhinduma. Müüja peab tasakaalustama:

— vajaduse tehingute läbipaistvuse järele, mida nõuavad sidusrühmad (nt reguleerivad asutused, aktsionärid jne), ning

— üldeesmärgi (nt tagasinõudmiste/väärtuse maksimeerimine, kiirus ja kulud, häirete minimeerimine, kaalutlusõigus, abi osutamine raskustes klientidele jne).

3.2. Turu sondeerimine

Selles etapis võib müüja teha „turu sondeerimise“, mis lähtub kavandatava tehingu omadustest, ja koostada potentsiaalsete investorite pika nimekirja, et hinnata nende huvi tehingu vastu. Protsessi välised piirangud ei pruugi võimaldada avatud kutset võimalikult paljudele investoritele ja/või müüja ei pruugi teada, kes on kõige tõenäolisemad investorid. Seetõttu on oluline juurdepääs võimalikult laiale piiranguteta investoribaasile ja selle säilitamine. Sellega seoses saavad välised teenuseosutajad teatavate müüjate puhul mitmes jurisdiktsioonis aidata investorite andmebaaside kaudu leida õigeid investoreid.

Turu sondeerimise osana võib müüja väljastada eelteabelehe, kus tutvustatakse kavandatud protsessi (üldise ajakavaga), teabele juurdepääsu eeskirju ja pakkumismenetlust. Oluline on selgitada ootusi ja kirjeldada protsessi nii üksikasjalikult kui võimalik. Seetõttu on väga tähtis esitada konkreetne ajakava, näidata, millal esitatakse müüja dokumendid, millal ja millisel alusel pakkumisi oodatakse jne.

Eelteabeleht on anonüümne turundusdokument, milles esitatakse kokkuvõte kavandatava viivislaenude müügi põhielementidest. Selle võib esitada potentsiaalsetele investoritele enne konfidentsiaalsuskokkuleppe allkirjastamist (ja selles esitatakse esialgne teave selle kohta, millal selline kokkulepe tuleb allkirjastada/jõustada). Eelkõige viivislaenude müügi puhul, mis hõlmab kinnisvaratagatist, on oluline, et eelteabelehe koostamisel oleks kasutatud võimalikult ülevaatlikke visuaalseid materjale, kaarte jms. Niivõrd kui see on võimalik ilma konfidentsiaalset teavet avaldamata, peaks eelteabeleht käsitlema vähemalt peamisi kinnisvaraga seotud fakte, kinnisvara asukohta, investeeringute võtmeteavet, ülevaadet laenuvõtjast, juriidilise laenuprotsessi praegust etappi, peamisi finantsnäitajaid, pilti (17) ja kontaktandmeid (18).

Eelteabelehte levitatakse sihtinvestoritele, et tutvustada neile kavandatava tehingu põhielemente. Müüja kogub potentsiaalsetelt investoritelt huviavaldusi. Pärast kirjalike huviavalduste saamist võib müüja kaaluda täiendavate investorite kutsumist müügiprotsessis osalema.

Müüja asutusesisene/-väline õigusnõustaja peab pidama läbirääkimisi konfidentsiaalsuskokkulepete üle potentsiaalsete investorite ja nende vastavate õigusnõustajatega. Selle etapi lõpus peavad potentsiaalsed investorid konfidentsiaalsuskokkulepped allkirjastama. Pärast konfidentsiaalsuskokkuleppe jõustamist saab müüja edastada 1. etapi investoritele esialgse protsessikirja ja teabememo.

Kuna konfidentsiaalsuskokkulepped on oma olemuselt keerukad, võib kuluda kaua aega, kui läbirääkimisi peetakse kogenud investoritega, kellel on oma sise-eeskirjad ja suunised, millest neil tuleb kinni pidada. See peab kajastuma ajakavas. Võib juhtuda, et investor on valmis kiiresti alla kirjutama, kuid protsess kestab veel nädalaid, sest konfidentsiaalsuskokkuleppe üle tuleb pidada läbirääkimisi teise investoriga. Soovitatav on huvitatud investorite kaasamine tsentraliseerida, jaotades ülesanded rangelt töörühmade vahel ja kasutades tänapäevaseid tehnoloogiaid (sisesüsteemide või nt tehinguplatvormide kaudu).

Elemendid, mida tuleb müügi turundamisel/reklaamimisel arvesse võtta

Väga oluline on valida investorite elu- või asukoht ja turundusmaterjalide keel. Üldjuhul võivad tehingud, mille võimalik rahaline hind (netotulu) on alla 5–20 miljoni euro (olenevalt riigist ja viivislaenude portfelli eripärast), olla atraktiivsed üksnes kohalikele investoritele; suuremaid tehinguid tuleks turundada nii kohalikele kui ka rahvusvahelistele investoritele. Rahvusvahelised investorid eeldavad tavaliselt, et tehing hõlmab üldtunnustatud turudokumente ja -protsesse (nt LMA konfidentsiaalsuskokkulepe) ning tehinguprotsessi jaoks on vaja ingliskeelseid dokumente. Ka väiksemate tehingute puhul tuleks kaaluda ingliskeelseid dokumente, sest kohalikud investorid võivad olla seotud suuremate kontsernidega, mis on registreeritud välismaal ja mille puhul on vaja saada komisjoni heakskiit.

Samuti on oluline täpsustada investorite valikut konkreetse varakategooria eelistuse alusel. Viivislaenude turu investorid jagavad oma huvi enamasti mitme teguri alusel (vt ka punkt 1.3). Ostuvalmidust võib tõendada ka finantskohustusega (nt tagatisraha). Viimati nimetatud võimaluse puhul peaks müüja kaaluma turvalisuse taset, mida tagatis annab, võrreldes seda täiendavate jõupingutustega, mis tulenevad vajadusest pidada läbirääkimisi veel ühe dokumendi üle ja käsitleda mitme investori tagatismakseid, mis tuleb lõpuks tagasi maksta (välja arvatud ostja puhul, kellel võib tagatissumma ostuhinnast maha arvata).

3.3. Parima turundusstrateegia määramine

Nagu eespool märgitud, tuleb teha valik üheetapilise ja kaheetapilise protsessi vahel. Kaheetapilist protsessi iseloomustab kahetasemeline avalikustamine. Esiteks toimub pakkujatele kõrgetasemeline avalikustamine mittesiduva pakkumise etapis. Seejärel võimaldatakse valitud investoritele juurdepääs teise taseme avalikustamisele siduva pakkumise etapis, mis üldiselt hõlmab üksikasjalikumaid tehingueelse analüüsi materjale (kokkuleppeliste toimingute aruanne, ümberhindlused, laenuhaldamise analüüs jne). Seevastu esimeses etapis avaldatakse kõigile pakkujatele korraga samal tasemel teave.

Mittesiduva etapiga protsessil on mitu eelist:

(i) suurendab konkurentsi, kuna pakkujaid on esialgu rohkem;

(ii) investorid valitakse järgmisesse etappi, lähtudes nende mittesiduva pakkumise kirjadest, nii et töömahukamat siduva pakkumise etappi ja tehingueelset analüüsi viiakse läbi ainult piiratud rühma investoritega, mis muudab kogu protsessi tõhusamaks ja kergemini hallatavaks;

(iii) investoritel on võimalus küsida mittesiduva pakkumise etapis lisaandmeid, mida müüja saab ette valmistada ja seejärel siduvas etapis esitada. Vajaliku teabe avalikustamine portfelli kvaliteedi kohta võib parandada portfelli hinnastamist (muutes seda täpsemaks) ja lihtsustada ostu-müügilepingu üle peetavaid arutelusid;

(iv) hinnaleidmine võib olla olulisem ebatõenäoliselt tagasi makstavate laenuportfellide puhul, mida võib pärast COVID-19 kriisi ette tulla sagedamini kui varasemate viivislaenude puhul, millega on tehinguid tehtud viimase kümne aasta jooksul;

(v) tundlikumaid andmeid/teavet (nt laenusaaja endaga seotud eraviisiline lepinguline ja kohtulik teave, kinnisvara ümberhindamine, laenude haldamise täielik analüüs jne) esitatakse ainult 2. etapis väljavalitud pakkujatele.

Teisest küljest on mittesiduval etapil järgmised puudused:

(i) võttes arvesse, et protsess koosneb kahest etapist, võib tehing kesta kauem;

(ii) ette tuleb valmistada kaks andmekogumit. Sellest hoolimata peaks teine laenuteabe kogum saama kasu esimeses etapis osaliselt juba ära tehtud tööst, mis aitab tõsta tehingute lõpetamise määra, ning

(iii) investorite laiem teavitamine võib vähendada tehingute konfidentsiaalsust.

Üldiselt võiks kaheetapilist protsessi soovitada juhul, kui potentsiaalsete investorite arvu ei ole veel vähendatud näiteks viiele või veelgi väiksemale arvule. Kui müüja juba teab, et investorite arv on piiratud ja konkurents võib olla isegi kahjulik, võib müüja kindlasti kaaluda kiiremat (ja tõenäoliselt kasumlikumat) eelvalikuprotsessi.

Avalikustamisetapi kestus: keskmiselt kestab 1. etapp kuni 4 nädalat ja 2. etapp 4–12 nädalat (sõltuvalt sellest, kas portfell on tagatud või mitte, ja sõltuvalt sellest, kas müüja järgib enda kehtestatud tähtaegu). Võttes aga arvesse portfellide heterogeensust ja iga tehingu unikaalsust, sõltub täpne kestus igast portfellist ja investoribaasist.

Kui turutavadest lähtudes on vastu võetud otsus valida kas ühe- või kaheetapiline menetlus, on konkurentsipõhise protsessi läbiviimise kolm standardstrateegiat paljude osalistega enampakkumine, suunatud enampakkumine ja läbirääkimistega müük. Allpool on esitatud nende kolme võimaluse ülevaade ja viide selle kohta, milline on parim turundusstrateegia eri stsenaariumide puhul.

Paljude osalistega enampakkumine

Paljude osalistega enampakkumine on tüüpiline kaheetapiline protsess, kus suurel hulgal investoritel palutakse esitada esialgne mittesiduv pakkumine. Pärast esimest enampakkumisetappi viiakse läbi tehingueelse analüüsi protsess valitud investoritega, kes kutsutakse esitama lõplikku siduvat pakkumist. Pärast teist enampakkumisetappi valitakse üks eelispakkuja, kellega müüja alustab läbirääkimisi ostu-müügilepingu ja võimalike täiendavate tehingut käsitlevate kokkulepete üle.

Tuginedes eespool nimetatud eelistele, seisneb selle protsessi peamine kasu potentsiaalsete investorite suuremas hulgas:

— suurem konkurents tagab tulemuslikuma müügi;

— investorite valikuprotsess on läbipaistvam ning põhineb hinnal, mitte isiklikel suhetel, ning

— vastavuskontrolli seisukohast on kättesaadav tüüpilisem turuhind ja võrreldavad hinnad.

Peamised puudused on tehingu haldamiseks vajalikud lisavahendid, konfidentsiaalse teabe jagamine rohkemate osalejatega, müüjate maineriskid ja võimalik risk, et tehingud uute investoritega ebaõnnestuvad. Investorite pikkade nimekirjade puhul on oht, et need on liiga pikad ning investorid, kellel on tehingu vastu tegelik huvi, võivad sellises olukorras vastumeelsemalt kulutada aega ja ressursse tehingueelsele analüüsile, kuna konkurents on väga tihe ja tajutakse, et protsess on liiga laialivalguv.

Tehingute puhul, millega püütakse jõuda laia investorite ringini, võivad tehinguplatvormid pakkuda teatavatele müüjatele mitmes jurisdiktsioonis tõhusat viisi, et vähendada paljude investoritega tegelemisega kaasnevaid probleeme. Tehinguplatvormide eesmärk on võtta müüjalt üle mitme paljude võimalike investoritega suhtlemise koormus.

Suunatud enampakkumine

Suunatud enampakkumine on nagu paljude osalistega enampakkuminegi konkurentsipõhine protsess, kuid potentsiaalseid investoreid on sellesse kaasatud vähem (u 2–8). Tavaliselt võimaldab see enampakkumise variant müüjal protsessi paremini kontrollida, samal ajal siiski konkurentsipõhisest lähenemisest kasu saades. Tavaliselt on tegemist kaheetapilise protsessiga, ehkki teatavatel asjaoludel, eelkõige suure ajasurve korral, võib esimese etapi ära jätta.

Peamised eelised on seotud väiksema võimalike investorite hulgaga:

— vähem keerukust (vähem suhtlemist ja tehingueelne analüüs ei ole selles etapis nii koormav);

— osalejad on tuttavad, mis kiirendab ajakava ja suurendab õnnestumise määra. Samuti võimaldab see kõigi osalejate suuremat pühendumist, kuna nad usuvad, et neil on parem võimalus olla valitud eelispakkujaks; see õhutab neid kulutama rohkem vahendeid ning suunama rohkem jõupingutusi tehingueelsele analüüsile, millel võib olla positiivne mõju hinnale ja ostu-müügilepingule;

— panga meeskond suudab paremini hallata küsimuste ja vastuste protsessi investoritega ning

— vähem võimalikke probleeme teabe konfidentsiaalsusega ja piiratud maineriskid.

Piiratud turundusteabe avalikustamise peamine puudus on väiksem konkurents, eelkõige selliste uute ettevõtjate võimalik väljajätmine, kes võinuksid olla tehingust huvitatud. See võib vähendada müügitulu ja halvimal juhul tuua kaasa hilisema regulatiivse läbivaatamise.

Läbirääkimistega müük

Läbirääkimistega müük on kahepoolne protsess, kus osaleb ainult üks potentsiaalne investor. Konkurentsi puudumise tõttu erinevad turundusprotsessi peamised etapid (koos asjakohaste dokumentide jagamisega) ja tulemused oluliselt paljude osalistega enampakkumisest. Seda strateegiat kasutatakse tõenäolisemalt stsenaariumide puhul, kus tehingu kiirus ja konfidentsiaalsus on müüja jaoks kriitilise tähtsusega, või järgmistel juhtudel:

— esialgses turuhinnangus näitas vaid piiratud arv investoreid (üks või kaks) üles huvi tehingu vastu;

— müüja ja potentsiaalse ostja vahelised läbirääkimised on eelnevalt toimunud või see on korduv-/järeltehing, mistõttu ei pruugi olla vaja algatada konkurentsipõhist protsessi.

Peamised eelised oleksid seotud eriteadmistega võlgniku/krediidiandja kohta ja erihuviga tema vastu:

— investorid, kes on juba investeerinud konkreetsesse võlgnikusse (äriühingusse), saaksid maksta kõrgemat hinda, kuna nii tehingueelse analüüsi kulud kui ka risk on väiksemad;

— investorid/haldajad, kes juba krediidiandjat haldavad, on aja jooksul välja töötanud spetsiifilise oskusteabe/menetlused, et maksta kõrgemat hinda ja tagada tehingu lõpuleviimise kindlus;

— tehingueelse analüüsi dokumentide jagamiseks kulub väga vähe jõupingutusi.

Peamised puudused on võrdlushindade piiratud kättesaadavus ja turu vähene tagasiside.

Sõltuvalt eespool nimetatud kolme variandi vahel tehtud valikust võiks ette näha järgmised tähtajad:

Protsess Ettevalmistavad etapid Mittesiduva pakkumise etapp (1. etapp) Siduva pakkumise etapp (2. etapp) Läbirääkimised ja allkirjastamine Paljude osalistega enampakkumine – kaheetapiline protsess 8–12 nädalat 4–6 nädalat 6–10 nädalat 2–4 nädalat Suunatud enampakkumine – kaheetapiline protsess 6–10 nädalat 4–6 nädalat 6–10 nädalat 2–4 nädalat Suunatud enampakkumine – üheetapiline protsess 6–8 nädalat Ei kohaldata 6–10 nädalat 2–4 nädalat Läbirääkimistega müük – üheetapiline protsess 4–8 nädalat Ei kohaldata 6–8 nädalat 2–4 nädalat (19)

3.4. Protsessi- ja turundusmaterjalide ettevalmistamine mittesiduvaks ja siduvaks etapiks

Protsessi- ja turundusmaterjalide ettevalmistamine mittesiduva etapi jaoks

Turunduseelse etapi lõppeesmärk on valmistada ette valitud turundusstrateegiale (nt paljude osalistega või suunatud enampakkumine, läbirääkimistega müük) vastavad protsessi- ja turundusmaterjalid. Tulemuseks on protsessikiri, (20) mida jagatakse investoritega, kes on allkirjastanud konfidentsiaalsuskokkuleppe. Protsessikirja dokumendis on kindlaks määratud:

(i) kord ja eeskirjad, mida müügis osalejad järgivad, ning

(ii) tehingueelse analüüsi materjali loend, milles täpsustatakse, milline varasemates etappides koostatud materjal (nt eelteabeleht, laenuteave, laenudokumendid, hindamised, kokkuleppeliste toimingute aruanne, õigusauditi aruanne, ostu-müügilepingud jne) esitatakse mittesiduva pakkumise ja siduva pakkumise etapis (kui on otsustatud, et protsess jagatakse kaheks).

Selle etapi tähtsust ei saa alahinnata. Investorite usaldus suureneb, kui protsess põhineb müüja poolt protsessikirjas professionaalselt kindlaks määratud reeglitel. Investorid eelistavad tavaliselt investeerida tehingueelse analüüsi kulusid protsessidesse, mille ajakava ja müüja eesmärgid äratavad usaldust. Seevastu müügiprotsessid, millel näib olevat liiga ebamäärane ajakava, muutuvad eeskirjad jne, ei kahjusta mitte ainult individuaalse müügiprotsessi väljavaateid, vaid ka müüja väljavaateid edasiste müükide korraldamiseks. Müüjad peaksid seda viivislaenude müügiprotsessi käivitamisel arvesse võtma ja arvestama, et investoritel on väiksem tõenäosus protsessides uuesti osaleda, kui nad on täheldanud ühte järgmistest:

— müüja näib olevat huvitatud üksnes viivislaenude raamatupidamisväärtuse ristkontrollist;

— müüja algatab regulaarselt sama (või sarnase) portfelli tehinguprotsessi, kuid ei müü, kuna tema hinnaootused ei ole täidetud, kuid ei avalda kunagi oma reservhinda.

Samamoodi vähendavad selles etapis tehtavad investeeringud õiguskulude, regulatiivse kontrolli ja hilisema vastutuse riski. Protsessikiri määrab investorite ootused pakkumisprotsessi, selle ajakava ja vormi suhtes. See võimaldab neil eraldada vahendeid ja määrata kindlaks oma strateegia.

Protsessikirjas tuleks käsitleda vähemalt järgmist.

— Piirangud selle suhtes, millist liiki üksused võivad pakkumisi teha: müüja peaks ettevõttesiseselt või -väliselt (õigus)nõustajalt saadud nõuannete põhjal täpsustama ostja suhtes kohaldatavaid tegevusloa- või muid nõudeid. Isegi kui juriidiliselt on sellise nõuetelevastavuse tagamine peamiselt ostja kohustus, ei soovi müüja riskida protsessi aeglustamise või selliste investorite osalemisega, kes ei suuda täita 2. etapi nõudeid.

— Vahendid, millega pakkuja tunnustab protsessikirja ja nõustub sellega: näiteks kirjalik kinnitus enne pakkumise esitamist, pakkumise esitamise käigus jne.

— Kõik asjaomase tehinguetapi suhtes kohaldatavad tähtajad, sealhulgas müüja dokumentide (andmed, laenude näidisdokumendid ja ostu-müügileping) esitamise tähtajad.

— Tunne oma klienti: millises etapis peab tulevane pakkuja esitama põhimõtet „tunne oma klienti“ käsitlevad materjalid.

— Pakkumismenetlus — Kuidas viiakse läbi tehingueelne analüüs ja millistes etappides eri taseme materjalid esitatakse. Näiteks tehakse mittesiduva pakkumise etapis kättesaadavaks anonüümitud laenuteave. Üksikasjalik laenuteave tehakse kättesaadavaks siduva pakkumise etapis. — Kuidas käsitletakse tehingueelse analüüsiga seotud küsimusi? Esitamisprotsess, eesmärgiks võetud täitmisaeg jne. — Tagatisraha: kas pakkumuse esitamiseks nõutakse tagatisraha ja millised on vajaduse korral selle maksmise juhiseid? — Kuidas tuleks pakkumused esitada: näiteks e-posti, elektroonilise platvormi, telefoni teel, füüsilise kättetoimetamisega jne? — Pakkumise liik: kas müük toimub suletud ümbrikuga oksjoni, inglise oksjoni või hollandi oksjoni kujul või mõne hübriidvormina (täpsemat teavet vt 4. lisa). — Milline on nõuetekohane pakkumus: näiteks kas kaalutakse osalisi pakkumisi, ostu-müügilepingu muudatustest sõltuvaid pakkumisi jne? — Millise ajavahemiku jooksul peavad 2. etapi pakkumused olema siduvad (nt 72 tunni jooksul)?

— Täitmise tähtpäev: mis on arvutuskuupäev koguneva intressiga laenude puhul? Kuidas käsitletakse pärast seda kuupäeva laekunud põhisumma ja intresside makseid?

— Pakkumuste esitamise tähtaeg: millal tuleb pakkumused esitada ja kas hilinenud pakkumusi võetakse arvesse?

— Pakkumuse väärtusühik: kas pakkumused tuleb esitada teatava protsendina laenu põhiosa jäägist või bilansilises brutojääkmaksumuses või summana pakkumuse vääringus jne?

— Pakkumuse kinnitus: kuidas müüja kinnitab pakkumuse kättesaamist ja mida pakkuja peaks tegema, kui ta ei saa kinnitust?

— Kuidas pakkumusi hinnatakse: näiteks kui saadakse identsed pakkumused, siis kas müüja kohustub müüma, olenemata kõrgeima pakkumuse väärtusest, kas müüja on kohustatud müüma kõrgeima hinnaga pakkujale jne?

— Pakkumuste edukaks tunnistamine: kuidas väljavalitud ja tagasilükatud pakkujaid teavitatakse?

— Tehingu lõpetamise protsess: mida väljavalitud pakkuja peab tehingu lõpuleviimiseks tegema ja mis ajaks, nt: — heauskne tagatisraha maksmine? Kui nõutakse tagatisraha, siis kuidas see arvutatakse, milline on tähtaeg ja millistel tingimustel see tagastatakse? — ostu-müügilepingu jõustamine? Mis ajaks on kavandatud allkirjastamine?

— Muu: muud tegurid müüja äranägemisel, nt kas müüja pakub rahastamist, kas nõutav on reguleeriva asutuse heakskiit jne?

Ettevalmistusprotsessi eelmistes etappides on loodud kõik dokumendid ja materjalid, mis tehakse investorile kättesaadavaks. Tehingueelse analüüsi materjali loendis täpsustatakse müüja meeskonna ja võimalike investorite jaoks, mis etapil materjal avalikustatakse. Andmete avalikustamisel lähtutakse alljärgnevast.

— Andmekaitsealased õigusaktid: müüja soovib vältida ja minimeerida andmekaitsealaste õigusaktide rikkumise ohtu.

— Konkurentsiküsimused: müüjad võivad soovida piirata konkurentidele näha olevaid andmeid, mis võivad anda konkurentidele nende ees eelise.

— Tulude ja läbipaistvuse maksimeerimine: üldjuhul on osalemismäär ja pakkumused seda suuremad, mida varem on potentsiaalsetel investoritel juurdepääs täielikule tehingueelse analüüsi tulemustele (mis võivad olla head või halvad).

Protsessi- ja turundusmaterjalide ettevalmistamine siduva etapi jaoks

Kaheetapilises protsessis kasutatakse siduva pakkumise etapis eelmises, mittesiduva pakkumise etapis koostatud dokumente, eelkõige protsessikirja koos selles sisalduvate müügitingimustega. Virtuaalne andmeruum võib anda loa üksikasjalikuma teabe allalaadimiseks, järgides andmekaitse ja pangasaladuse nõudeid.

Ostu-müügilepingu projekt hõlmab peamisi lõplikke dokumente, mis tuleb koostada ja avalikustada siduva pakkumise etapi alguses. Peamised ostu-müügilepingus sisalduvad teemad on loetletud 6. lisas.

4. Mittesiduva pakkumise etapp (1. etapp)

4.1. Põhitegevused

Müüja üldeesmärk on saada mittesiduvad pakkumised kõigilt 1. etapi investoritelt mittesiduva pakkumise kuupäevaks müüja soovitud vormis.

Kui on otsustatud järgida kaheetapilist menetlust, küsib müüja kõigepealt mittesiduvaid pakkumisi ja seejärel siduvaid pakkumisi. Ettevalmistusetapi kriitilise tähtsusega osana on müüja valinud sobiva potentsiaalsete investorite rühma ja kogunud vastavad kontaktandmed. Müüja (keda võivad toetada välised teenuseosutajad) määrab kindlaks asjakohased 1. etapi investorid ja koostab nende nimekirja.

1. etapi alguses esitab müüja igale 1. etapi investorile i) teabe selle kohta, et investor on lubatud esimesse etappi, ja ii) konkreetse/üksikasjaliku ajakava iga olulise etapi kohta, sealhulgas müüja esitatavad andmed, dokumendid või teave.

Põhitegevused on järgmised:

— kui kasutatakse virtuaalset andmeruumi: 1. etapi investorite virtuaalse andmeruumi haldamine (sh avamine, kasutajate ja juurdepääsu haldamine, andmeruumi aruandlus jne);

— 2. etapi investorite virtuaalse andmeruumi etapi ettevalmistamine (jätkub);

— protsessi- ja turundusmaterjalide avalikustamine 1. etapi jaoks;

— (vajaliku) laenuteabe avalikustamine 1. etapi investoritele;

— (piiratud) küsimuste ja vastuste protsessi haldamine, kui see on asjakohane, arvestades tehingu ulatust ja keerukust ja/või pakkujate arvu;

— enampakkumise liigi valimine 2. etapi jaoks;

— lisavõimalus: ostu-müügilepingu tingimustelehe esitamine 1. etapi investoritele;

— esitatud mittesiduvate pakkumiste analüüs;

— 2. etappi lubatavate pakkujate valik;

— viivislaenude portfelli koostamise lõpuleviimine, mille käigus võidakse portfellist välja jätta teatavad müügikõlbmatud viivislaenud, i) kui need ei vasta (enam) algsetele valikukriteeriumidele või ii) investorite põhjendatud taotluse alusel.

4.2. Pakkumismenetluse käivitamine ja teabepaketi levitamine

Turundusmaterjalid kujutavad endast viivislaenude portfelli / müüdava viivislaenu esimest ametlikku tutvustust investoritele. Need on väga olulised investorite huvi tekitamiseks ja soodsa esmamulje loomiseks. Koos eelteabelehega on peamisteks täiendavateks turundusdokumentideks esimeses, mittesiduva pakkumise etapis teabememo, (vajalik) laenuteave (21) ja protsessikiri.

1. etapi protsessikirjas on sätestatud mittesiduvate pakkumiste etapi eeskirjad. Müüja saab ostu-müügilepingu projekti jagada juba 1. etapis, kuid ei ole tavapärane, et investorilt nõutakse 1. etapis märkuste koostamist, kuna i) investorid ei pruugi olla 1. etapis valmis selleks raha (välisele õigusnõustajale) ja ressursse kulutama ning ii) müüja ei soovi läbi vaadata kõigi 1. etapi investorite märkusi. Kui müüja soovib kasutada valikukriteeriumina lepinguteemalisi märkusi, võib ta siiski otsustada jaotada (kokkuvõtlikku) ostu-müügilepingu tingimustelehte, milles sisalduvad lepingu peamised tingimused. Selle alusel võidakse nõuda, et 1. etapi investorid esitaksid nende parameetrite kohta koos oma mittesiduva pakkumisega avalduse. See võimaldab müüjal enne 2. etapi juurde asumist võtta arvesse 1. etapi investorite eelistusi, toetades müüjat ostu-müügilepingu projekti edasiarendamisel ja viimistlemisel. Lisaks teavitatakse müüjat sellest, kui ostu-müügilepingu tingimusteleht sisaldab lepingulisi kokkuleppeid, mille kõik või enamik investoreid tagasi lükkavad.

Kui professionaalselt ettevalmistatud ostu-müügilepingut ei avaldata kommenteerimiseks protsessi võimalikult varases etapis, tekib müüjal „edasikauplemise“ risk (läbirääkimisstrateegia, kus ostja kasutab ostu-müügilepingu läbirääkimisi võimalusena majanduslikku väärtust alla kaubelda, ehkki on juba pakkumisprotsessi käigus lubanud maksta teatavat ostuhinda). Seetõttu soovitatakse, et:

— 1. etapis jagatakse investoritega ostu-müügilepingu tingimustelehte;

— ostu-müügileping valmistatakse ette ettevalmistusetapis, seda viimistletakse 1. etapis ja see avaldatakse hiljemalt 2. etapi alguses, ning

— investoritel tuleks paluda esitada oma siduva pakkumise osana omapoolsed märkused ostu-müügilepingule.

Lisaks protsessikirjale sisaldavad materjalid, mis tuleb 1. etapi investoritele esitada, ka üksikasjalikke andmeid iga portfelli osa kohta eraldi ning vajaduse korral täiendavat üksikasjalikku teavet kõigi või suurimate laenude kohta. Protsessikirjas või mõnes müüja poolt 1. etapil jagatud muus materjalis kirjeldatakse muu hulgas järgmist:

— 1. etapi üksikasjalik ajakava ja ideaaljuhul ka juba 2. etapi ligikaudne ajakava. Müüjapoolse viivituse korral teavitab müüja sellest viivitamata aktiivselt kõiki 1. etapi investoreid, esitades sh teavet müüja algsete tähtaegade edasilükkamise kohta. 1. etapi investoritele algselt esitatud ajakava peaks olema realistlik ja muudatused peaksid olema läbipaistvad, kui müüja soovib säilitada usaldusväärset mainet;

— teave müüja nõuete kohta mittesiduva pakkumise vormile ja sisule. Müüjal on soovitatav nõuda 1. etapi investoritelt, et nad täpsustaksid näiteks mis tahes teabetaotlusi ja tehingueelse analüüsi taotlusi 2. etapi kohta, samuti eeldusi, millel nende mittesiduv pakkumine põhineb, et müüja saaks seda 2. etapi kavandamisel arvesse võtta ja määrata kindlaks 2. etapi realistliku ajakava.

Kui müüja on läbinud tehingueelse analüüsi (nt kinnisvara ümberhindamine, laenuteabe õigsuse kontroll, juriidiliste dokumentide läbivaatamine), võib olla kasulik avalikustada 1. etapis müüja tehingueelse analüüsi ulatus. See võimaldaks investoritel planeerida 2. etapis nõutavat võimalikku tehingueelse analüüsiga seotud tööd ja võtta seda arvesse oma mittesiduva pakkumise osana.

4.3. Algset tehingueelset analüüsi tegevad pakkujad

Pärast müüjalt 1. etapi materjalide saamist teevad 1. etapi investorid olemasoleva teabe põhjal esialgse tehingueelse analüüsi. Samuti võivad nad müüjale esitada piiratud arvu küsimusi viivislaenude (ja vajaduse korral nende tagatise) teatavate aspektide selgitamiseks. Samuti on võimalus lubada piiratud küsimuste ja vastuste protsessi 1. etapi investoritega, kes võivad müüjale juba esitada (piiratud) küsimusi. Selle põhjuseks võib olla müügi võimalik keerukus ja/või pakkujate arv. Lisaks võiks müüja välja töötada suunised üksikasjalikumaks küsimuste ja vastuste protsessiks 2. etapis. Esimeses voorus haldab müüja (keda võivad toetada välised teenuseosutajad) investorite küsimusi keskses failis ja koostab seejärel vastused neile küsimustele või esitab toetavaid materjale investorite esialgsete küsimuste lahendamiseks. Samal ajal jätkab müüja teise vooru jaoks asjakohase (täiendava) materjali ettevalmistamist.

4.4. Mittesiduvate pakkumiste esitamine pakkujate poolt ja pakkujate valimine teise vooru

Olenevalt tehingu liigist või portfelli struktuurist taotleb müüja (keda võivad toetada välised teenuseosutajad) 1. etapi investoritelt mittesiduvat pakkumist ajavahemiku jooksul, mille müüja on määranud kindlaks protsessikirjas või muudes materjalides. Pärast mittesiduvate pakkumiste laekumist võrdleb ja analüüsib müüja neid, mille tulemusena koostatakse mittesiduvate pakkumiste analüüsi aruanne. Vajaduse korral võib üksikute investoritega pidada lühikesi järelarutelusid, et selgitada nende mittesiduvate pakkumiste mõningaid aspekte.

1. etapi tulemus on võimaldada müüjal välja valida osa 1. etapi investoreid ja jätkata müügiprotsessi, tagades valitud 2. etapi investoritele juurdepääsu üksikasjalikumatele konfidentsiaalsetele andmetele ja teabele viivislaenude portfelli kohta. Lõpuks tuleb võimalikult kiiresti teavitada investoreid, keda 2. etappi ei valitud, et tugevdada müüja kui usaldusväärse ja läbipaistva turuosalise mainet.

5. Siduva pakkumise etapp (2. etapp)

5.1. Põhitegevused

Müüja eesmärk on saada siduvad pakkumised kõigilt 2. etapi investoritelt siduva pakkumise kuupäevaks müüja soovitud vormis, mida on kirjeldatud siduva pakkumise suunistes.

Põhitegevused on järgmised:

— protsessikirja esitamine 2. etapi investoritele;

— siduva pakkumise suuniste esitamine 2. etapi investoritele;

— 2. etapi andmete ja dokumentide esitamine 2. etapi investoritele;

— ostu-müügilepingu projekti esitamine 2. etapi investoritele;

— küsimuste ja vastuste protsessi haldamine;

— lisavõimalus: juhtkonnaga kohtumis(t)e korraldamine ja selle tulemuste esitamine või nendest kokkuvõtte tegemine kõigile 2. etapi investoritele;

— enampakkumise korraldamine;

— esitatud siduva pakkumise kirjade ja investoripoolsete ostu-müügilepingu märkuste analüüs;

— eelispakkuja/ostja valimine;

— lisavõimalus: protsess „tunne oma klienti“;

— portfelli koostamise (mis algas mittesiduvas etapis) lõpuleviimine.

5.2. Müüja dokumendid

Protsessiteave

2. etapi alguses esitab müüja igale 2. etapi investorile järgmise teabe:

(i) teave selle kohta, et investor on lubatud 2. etappi;

(ii) konkreetne/üksikasjalik ajakava iga olulise etapi kohta, sealhulgas müüja esitatavad andmed, dokumendid või teave. Ajakava peaks olema realistlik ja kõik tehtud muudatused peaksid olema võimalikult läbipaistvad, et säilitada müüja usaldusväärsuse maine, ning

(iii) teave müüja nõuete kohta siduva pakkumise vormile ja sisule. Müüjal on soovitatav nõuda 2. etapi investoritelt, et nad täpsustaksid näiteks eeldusi, millel nende siduv pakkumine põhineb.

Protsessi kohta saab teavet anda elektrooniliselt allkirjastatud protsessikirja teel.

Siduva pakkumise suunised

2. etapi alguses (ja sageli protsessiteabe osana): esitab müüja igale 2. etapi investorile siduva pakkumise suunised, milles on esitatud müüja nõuded siduva pakkumise vormile ja sisule.

2. etapi andmed ja dokumendid

2. etapi alguses: kõigile 2. etapi investoritele esitatakse 2. etapi andmed ja dokumendid. Selle osana tehakse teatavaks kõik kulud, mille ostu-müügilepingu projekti alusel kannab ostja.

Tehingueelne analüüs (dokumendid)

2. etapi alguses: füüsilise tehingueelse analüüsi tähtaegadest teatamine või virtuaalse tehingueelse analüüsi dokumentide esitamine kõigile 2. etapi investoritele.

Ostu-müügilepingu projekt

2. etapi alguses või varsti pärast seda: esitatakse 2. etapi investoritele ostu-müügilepingu projekt.

Täiendavad 2. etapi andmed ja dokumendid

Jätkub: müüja võib ühe või mitme 2. etapi investori taotlusel või ajakohastatud teabe saamisel esitada kõigile 2. etapi investoritele täiendavat/ajakohastatud teavet.

Vastused küsimuste ja vastuste protsessis

Jätkub: müüja peab vastama õigeaegselt küsimuste ja vastuste protsessis esitatud küsimustele.

Lisavõimalus: juhtkonnaga kohtumise esitlus ja tulemused

Pärast kohtumist juhtkonnaga: kui müüja korraldab ühe või mitu kohtumist juhtkonnaga, kus tehakse esitlus, jagatakse seda ja kohtumise asjakohaseid järeldusi kõigi 2. etapi investoritega.

Lisavõimalus: lõpliku virtuaalse andmeruumi „kuvatõmmis“

Kui müüja kasutab virtuaalset andmeruumi ja soovib siduda teatavad kinnitused ja tagatised avalikustamise tingimusega, võib müüja salvestada kogu andmeruumis sisalduva teabe „kuvatõmmisena“, mille saab ostjale allkirjastamisel elektrooniliselt esitada.

5.3. Parimad tavad

Protsessiteave ja ajastus

Protsessiteave, mille müüja esitab 2. etapi investoritele, peaks sisaldama vähemalt järgmist:

(i) kuupäevad, mil teatavad andmed, dokumendid või teave tehakse eeldatavasti kättesaadavaks 2. etapi investoritele (sealhulgas 2. etapi andmed ja dokumendid ning ostu-müügilepingu projekt);

(ii) kuupäevad, mil 2. etapi investorid peaksid esitama teatavad dokumendid (sealhulgas siduva pakkumise kuupäev ja kuupäev, mil 2. etapi investorid esitavad märkused ostu-müügilepingu kohta);

(iii) täiendav teave: nt ostu-müügilepingu protsessi keel(ed), konkreetne sisu, mida siduv pakkumine peaks sisaldama, ja vorm, milles siduv pakkumine tuleb esitada, konkreetne vorming, mis küsimustel peaks küsimuste ja vastuste protsessis olema (kui see on asjakohane), jne;

(iv) kas, millal ja mis kujul on kavandatud kohtumised juhtkonnaga, nt kas toimub üks kohtumine kõigi 2. etapi investoritega või individuaalsed kohtumised 2. etapi investoritega, kas kohtumised toimuvad füüsiliselt või virtuaalselt, kes müüja poolelt osaleb ning millised on nende isikute rollid ja pädevus jne.

Tõhusa, läbipaistva ja usaldusväärse protsessi juhtimiseks peaks müüja:

(i) hoolikalt kavandama ja kehtestama üldise mõistliku 2. etapi ajakava;

(ii) määrama ajakava, mis tehakse 2. etapi investoritele teatavaks viisil, mis võimaldab teatavat puhvrit ootamatute viivituste korral;

(iii) teavitama aktiivselt 2. etapi investoreid, kui müüja poolt dokumentide esitamisel esineb viivitusi;

(iv) kohandama 2. etapi investorite esitatavate materjalide (peamiselt siduva pakkumise ja ostu-müügilepingu märkuste) tähtaegu juhul, kui müüjapoolsed materjalid hilinevad;

(v) pikendama kõigi, mitte ü