[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 13.2.2007

SEK(2007) 187 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Kreeka ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Üldine taust

Stabiilsuse ja kasvu pakt, mis jõustus 1. juulil 1998, põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Kreeka esitas oma esimese stabiilsusprogrammi 2000. aasta juunis. Määruse kohaselt esitas nõukogu 12. veebruaril 2001. aastal komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.

PROGRAMMI AJAKOHASTATUD VERSIOONI HINDAMISE TAUST

Komisjon on kontrollinud Kreeka 18. detsembril 2006 esitatud viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi ning vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt allpool hinnangus käsitletud põhipunktid).

Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. viimase kümne aasta majandus- ja eelarvenäitajad;

2. riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivate sätete alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus);

3. kõige värskem hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning

4. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajad

Kreekas on olnud kiire majanduskasv ning elatustase Kreekas on jõudmas järele EL 25 keskmisele.[2] Kreekas on kõrge inflatsioon, mis tuleneb mitmesugustest potentsiaalse kasvu ja struktuuriprobleemidest (tooteturu jäikus). Vaatamata tööjõupuudusele mõnes sektoris takistab tööturu jäikus tööjõu ümberpaigutumist, mille tõttu on tööpuudus riigis jätkuvalt suur, mis viitab tööjõu oskuste ja ettevõtjate vajaduste võimalikule ebakõlale, samas kui tööjõuturul osalemise määr on ELi standardite järgi madal, eriti naiste puhul. Kuigi tööviljakus kasvab jõudsalt, on tööjõukulude kasv kiirem ning ületab Kreeka peamiste euroala kaubanduspartnerite oma, mis nõrgendab riigi konkurentsiseisundit. Sellest tulenevalt on Kreeka kaubavahetuse puudujääk suur ja ülejääk teenuste valdkonnas kompenseerib seda üksnes osaliselt. Väliskaubanduse puudujääk tuleneb suuresti avaliku sektori puudujäägist. Kreeka eelarvepuudujääk on tavapäraselt olnud üle 3% SKTst. Kreeka riigivõlg on suur ja tõusta võivad ka riikliku tervishoiusüsteemi kulutused ja muud jooksvad kulud. See riiklike kulutuste arengumudel ei valmista muret üksnes sellepärast, et välislaene ei suunata tootlikesse investeeringutesse, vaid ka sellepärast, et välislaenamine sõltub riigi rahanduse usaldusväärsusest ja jätkusuutlikkusest.

Kreeka ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus

Nõukogu võttis 5. juulil 2004. aastal EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu otsuse, et Kreekal on ülemäärane eelarvepuudujääk. Samal ajal võttis nõukogu vastu Kreekale adresseeritud EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohase soovituse korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2006. aastaks.

Nõukogu võttis 18. jaanuaril 2005 vastu EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 8 kohase otsuse selle kohta, et Kreeka ei ole vastuseks sellele soovitusele võtnud tõhusaid meetmeid, ning saatis 17. veebruaril 2005 Kreekale EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 9 kohase teate, et Kreekal tuleb võtta ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks meetmed, mida peetakse vajalikuks olukorra parandamiseks. Selle teate kohaselt tuleb Kreekal jätkuvalt oma ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeerida 2006. aastaks. Komisjon võttis 6. aprillil 2005 vastu teatise nõukogule, mis käsitleb meetmeid, mida Kreeka on võtnud vastuseks nõukogu teatele ning milles on arvesse võetud Kreeka stabiilsusprogrammi 2005. aasta märtsis ajakohastatud versiooni, mis esitati nõukogu teate järel. Teatises järeldatakse sel ajal olemas olnud teabe põhjal, et Kreeka valitsus on võtnud vastu nõukogu teatega kooskõlas olevad otsused ning täiendavaid samme Kreeka ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlemiseks vaja ei ole. Nõukogu toetas seda hinnangut oma 12. aprilli 2005. aasta istungil.

Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang

Nõukogu võttis 14. märtsil 2006 vastu arvamuse Kreeka stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2008. Nõukogu „tervitas seni tehtud jõupingutusi ja valitsuse seatud prioriteeti, milleks on puudujäägi püsiv vähendamine“. Nõukogu märkis, et „üldiselt on programmi strateegia piisav, et parandada ülemäärane puudujääk 2006. aastaks, juhul kui kavandatud kohandamine täies ulatuses ellu viiakse ja olenevalt sellest, kuidas kavandatud puudujääke mõjutab asjaolu, et andmeid võidakse statistiliselt veelgi korrigeerida“. Nõukogu 17. veebruaril 2005. aastal antud soovituste valguses kutsus nõukogu Kreekat asutamislepingu artikli 104 lõike 9 alusel üles:

„i) rakendama vajalikke alalisi meetmeid, mis viivad ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamisele hiljemalt 2006. aastaks;

ii) püüdlema jätkuvalt struktuurse puudujäägi vähendamise poole, et saavutada programmis esitatud keskmise pikkusega perioodi eesmärk, kasutades esmaste kulutuste vähendamiseks ära praegu Kreekas valitsevat majanduse tõusuaega;

iii) suurendama jõupingutusi, et kindlaks teha ja kontrollida lisaks netolaenudele ka teisi tegureid, mis mõjutavad võlataseme muutumist, eesmärgiga tagada võla suhte piisav vähenemine ja kontrollväärtuseni jõudmine rahuldavas tempos;

iv) kontrollima riiklikke pensionikulusid, rangelt rakendama heakskiidetud pensionireforme ning viima läbi täiendavaid struktuurireforme, et tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus;

v) veelgi parandama riigi rahandust käsitlevate andmete kogumist ja töötlust, eelkõige tõhustades mehhanisme, mis tagavad eelarveandmete ja eelkõige sotsiaalkindlustusandmete kiire ja korrektse esitamise.“

Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale

Kreeka riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 2006. aasta oktoobris. Kreeka riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised ülesanded/prioriteedid: eelarve konsolideerimine, teadus- ja arendustegevus, innovatsioon, avaliku halduse ajakohastamine, aktiivne tööturupoliitika ning hariduse ja koolituse reformimine.

Komisjoni hinnangus sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande[3] osana) märgiti, et Kreeka edu riikliku reformikava rakendamisel on olnud piiratud. Kreeka teeb suhteliselt suuri edusamme makromajanduse vallas, samas kui mikromajanduse ja tööhõivereformid edenevad visalt. Valitsemisega seoses on vaja eri haldustasandite paremat omavahelist koordineerimist ja suuremat vastutustunnet.

Arvestades väljaselgitatud plusse ja miinuseid, soovitati Kreekal võtta meetmeid järgmistes valdkondades: eelarve konsolideerimine, avalik haldus, töökaitse ja haridus.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[4] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule 7. juunil 2005. aastal saadetud edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; tegevusjuhendi täitmist[5], mis näeb stabiilsus- ja lähenemisprogrammide jaoks muu hulgas ette ühtse struktuuri ning ühtsed andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Kreeka ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[6] eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

5. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Kreeka ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2006–2009. [7]

6. Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et reaalse SKT kasv püsib stabiilsena ligikaudu 4% aastas. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et see stsenaarium põhineb 2006. ja 2007. aasta puhul usutavatel kasvuprognoosidel, järgnevate aastate puhul aga soodsatel prognoosidel, mille kohaselt hinnatakse majanduskasvu optimistlikult liiga suureks. Programmi inflatsiooniprognoosis hinnatakse inflatsiooni programmi lõpuaastatel liiga madalaks.

7. Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 2006. aastal 2,6% SKTst, mis vastab täielikult stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis seatud eesmärgile. Kogukulutuste puhul saavutati 2006. aasta eelarves seatud eesmärk. Kuigi põhiliste kululiikide puhul eesmärgid saavutati, tasakaalustas rahaliste sotsiaaltoetuste vähenemine täielikult riiklike investeeringute 0,5%lise ületamise SKTst. Kogutulu osutus oodatust veidi suuremaks. Ühekordsed meetmed asendati osaliselt aasta keskel rakendatud alaliste meetmetega, täpsemalt tõsteti kütuse- ja tubakaaktsiisi ning mobiilsideteenuste maksu. Nende alaliste meetmete rakendamise tulemusel laekunud tulu kompenseeris ühekordsete tulude vähenemise 2006. aasta eelarves ette nähtud 0,6%lt SKTst 0,4%ni.

8. Programmis kirjeldatud eelarvestrateegia kohaselt tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeerida 2006. aastal. Ülejäänud programmiperioodil peab puudujääk vähenema pidevalt kuni 1,2%ni SKTst 2009. aastal. See 1,5 protsendipunkti puudujäägi vähenemine aastatel 2006–2009 jaguneb peaaegu võrdselt tulude suurenemise ja kulude vähenemise vahel. Tulude poolel oodatakse peamiselt kaudsete maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete arvelt kogutulude suurenemist 0,75 protsendipunkti võrra SKTst. Kulude poolel on programmis samal ajal ette nähtud ligikaudu 0,75 protsendipunkti kogukulude vähenemine, millest 0,5 protsendipunkti tuleneb intressimaksete vähenemisest. Seepärast vähenevad esmased kulutused programmi kohaselt kõigest 0,25 protsendipunkti. Sotsiaaltoetused suurenevad kavakohaselt 0,5 protsendipunkti, mille tasakaalustab küllaga teiste kululiikide, peamiselt ühistarbimise vähenemine 0,75 protsendipunkti võrra. Esmane eelarveülejääk suureneks programmiperioodil 2009. aastani umbes ühe protsendipunkti võrra peaaegu 3%ni SKTst. Kuigi 2006.–2008. aasta eesmärgid ja programmi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on eelmise programmiga võrreldes üldiselt samad, on praegune, 2006. aasta kohandamine olulisem, sest 2005. aasta puudujääk (5,2% SKTst) on suurem kui programmi 2005. aasta detsembris ajakohastatud versioonis ette nähtud (4,3% SKTst).

9. Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks paranema, kuna kavakohaselt peaks ligikaudu 3,5%line puudujääk 2006. aastal vähenema ligikaudu 1,75%ni SKTst programmiperioodi lõpus 2009. aastal. Nagu ka stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgiks seatud tasakaal või struktuurne ülejääk, mille saavutamist programmiperioodi jooksul ette nähtud ei ole. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (struktuurne puudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.

10. Programmis esitatud eelarveprognooside riskid on enam-vähem tasakaalustatud kuni 2007. aastani, kuid hiljem võivad eelarvetulemused osutada prognoosidest kesisemaks. Eelkõige ei ole programmis 2008. ja 2009. aasta puhul antud piisavalt teavet kavandatud meetmete kohta ning tuginetud on soodsale makromajanduslikule stsenaariumile. Kuigi viimasel kahel aastal ei ole kõrvalekaldumisi täheldatud, ei saa varasematele kogemustele tuginedes välistada programmiperioodil kulutuste ületamise ohtu, samas kui tulud võivad laekuda oodatust vähemas mahus, juhul kui maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemiseks võetud meetmed osutuvad ebatõhusaks.

11. Arvestades seda riskihinnangut, on programmi eelarvepoliitiline hoiak kooskõlas nõukogu soovitusega ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks 2006. aastaks. Samas aga näib, et programm ei taga piisavat kindlusvaru kaitseks 3%lise kontrollväärtuse ületamise eest tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral programmiperioodil. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele järgnevatel aastatel on oodata, et Kreekas jätkub majanduslik tõusuaeg. Arvestades seda hinnangut, tuleks kohandamise tempot programmi keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kiirendada, eriti pärast 2007. aastat, et see oleks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem.

12. Valitsemissektori koguvõlg on 2006. aastal hinnangute kohaselt jõudnud tasemele 104% SKTst, mis ületab tunduvalt asutamislepingus sätestatud 60%lise kontrollväärtuse. Programmis on ette nähtud võlasuhte järkjärguline vähenemine ligikaudu 13 protsentipunkti võrra programmiperioodi jooksul, samas kui varude muutuste korrigeerimine toimub alates 2007. aastast väga väikeses mahus. Arvestades soodsaid kasvuprognoose ja eespool kirjeldatud ohte eelarvepuudujäägi eesmärkidele, ei vähene valitsemissektori koguvõla suhtarv pärast 2007. aastat tõenäoliselt nii soodsalt kui programmis prognoositud. Sellegipoolest näib riskihinnangut silmas pidades, et valitsemissektori võlasuhe on programmiperioodi jooksul kontrollväärtuse suunas piisavalt vähenemas.

13. Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju Kreeka eelarvele ei ole selge, sest puuduvad pensionikulutuste pikaajalised prognoosid; samas on väga tõenäoline, et see on ELi keskmisest palju suurem. Viimaste olemasolevate andmete kohaselt (Kreeka stabiilsusprogrammi 2002. aastal ajakohastatud versioon) prognoositakse pikas perspektiivis, et pensionikulutuste suhe SKTsse kasvab oluliselt. Esmane eelarveseisund, mis on küll võrreldes 2005. aastaga paranenud, kujutab endast märkimisväärset ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele isegi ilma elanikkonna vananemise pikaajalist eelarvemõju arvesse võtmata. Lisaks sellele on koguvõla praegune tase oluliselt kõrgemal kui asutamislepingus sätestatud kontrollväärtus ning selle vähendamine nõuab pika aja jooksul suuri esmaseid ülejääke. Ohte riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele aitaks vähendada riigieelarve konsolideerimine koos kiireloomuliste reformimeetmetega elanikkonna vananemise tõttu tõenäoliselt suurenevate kulutuste kärpimiseks. Üldiselt on Kreeka rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid suured. Riigieelarve pikaajalist jätkusuutlikkust oleks paremini võimalik hinnata pensionikulutuste pikaajaliste prognooside olemasolu korral.

14. Stabiilsusprogramm ei hõlma keskpika perioodi eelarvestrateegia raames riikliku reformikava 2006. aasta oktoobri rakendusaruande üldise mõju kvaliteedihindamist. Samuti ei ole korrapäraselt esitatud teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ning kui 2007. aasta välja jätta, ei ole stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides võetud selgesõnaliselt arvesse riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Sellegipoolest tunduvad stabiilsusprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas olevat kooskõlas riiklikus reformikavas ettenähtutega. Eelkõige näib, et enamik riikliku reformikava rakendamisaruandes 2007. aastaks ette nähtud meetmeid on üle võetud 2007. aasta eelarveseadusesse, isegi kui neid ei ole üksikasjalikult kirjeldatud ning nende rakendamine tekitab kahtlusi nende eelarvemõju suhtes.

15. Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.

16. Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest.[8]

Üldiselt võib teha järelduse, et pärast märkimisväärset eelarve konsolideerimist ja kiire majanduskasvu prognoose arvestades on programm kooskõlas eesmärgiga korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2006. aastaks ning selles on ette nähtud liikumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi poole, mida programmiperioodil siiski ei saavutata. Eelarve konsolideerimine, mis muuhulgas tugineb intressikoormuse olulisele vähenemisele, on ohustatud, kuna pärast 2007. aastat ei ole konkreetsed meetmed täielikult määratletud.

Arvestades eespool antud hinnangut, kutsutakse Kreekat üles:

i) kasutama ära majanduse tõusuaega, et pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist kiirendada eelarve kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas, ning tagama, et võla suhe SKTsse vastavalt väheneks;

ii) jätkama eelarveprotsessi parandamist, muutes seda läbipaistvamaks, määratledes pikemaajalise eelarvestrateegia ning rakendades tõhusalt esmaste kulutuste järelevalve- ja kontrollimehhanisme;

iii) arvestades väga kõrget võlataset ning elanikkonna vananemisega seotud kulutuste prognoositud suurenemist, parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, saavutades keskpika perioodi eelarve-eesmärgi, kontrollides riiklikke pensioni- ja tervishoiukulutusi ning viies järjekindlalt ellu jõustatud reforme, ning koostama võimalikult kiiresti elanikkonna vananemisega seotud kulutuste pikaajalised prognoosid.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reaalne SKT (muutus, %) | SP dets 2006 | 3,7 | 4,0 | 3,9 | 4,0 | 4,1 |

KOM nov 2006 | 3,7 | 3,8 | 3,7 | 3,7 | puudub |

SP dets 2005 | 3,6 | 3,8 | 3,8 | 4,0 | puudub |

THHI inflatsioon (%) | SP dets 2006 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 2,8 | 2,6 |

KOM nov 2006 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 3,3 | puudub |

SP dets 2005 | 3,5 | 3,2 | 3,0 | 2,7 | puudub |

SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP dets 20061 | 0,9 | 1,0 | 0,9 | 1,1 | 1,5 |

KOM nov 20065 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,8 | puudub |

SP dets 20051 | 1,1 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | puudub |

Valitsemissektori eelarvetasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | -5,2 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -1,2 |

KOM nov 2006 | -5,2 | -2,6 | -2,6 | -2,4 | puudub |

SP dets 2005 | -4,3 | -2,6 | -2,3 | -1,7 | puudub |

Esmane tasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | -0,4 | 2,0 | 2,0 | 2,4 | 2,9 |

KOM nov 2006 | -0,4 | 2,0 | 1,8 | 1,7 | puudub |

SP dets 2005 | 0,9 | 2,3 | 2,4 | 2,8 | puudub |

Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (% SKTst) | SP dets 20061 | -5,6 | -3,0 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |

KOM nov 2006 | -5,9 | -3,3 | -3,3 | -3,1 | puudub |

SP dets 20051 | -4,8 | -3,1 | -2,8 | -2,4 | puudub |

Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP dets 20063 | -5,6 | -3,4 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |

KOM nov 20064 | -5,9 | -3,7 | -3,3 | -3,1 | puudub |

SP dets 2005 | -4,8 | -3,7 | -2,8 | -2,4 | puudub |

Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets 2006 | 107,5 | 104,1 | 100,1 | 95,9 | 91,3 |

KOM nov 2006 | 107,5 | 104,8 | 101,0 | 96,4 | puudub |

SP dets 2005 | 107,9 | 104,8 | 101,1 | 96,8 | puudub |

Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja ajutised meetmed. 3 Programmis esitatud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,4% SKTst 2006. aastal). 4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoosis esitatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed (0,4% SKTst 2006. aastal). 5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on aastatel 2005–2008 hinnanguliselt vastavalt 3,7%, 3,8%, 3,6% ja 3,5%. Allikas: Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Kreeka ametiasutused esitasid 22. septembril Eurostatile ajavahemiku 1995 – 2005 uuendatud SKT andmed, milles on oluliselt korrigeeritud SKT taset. Kõnealune korrigeerimine viidi läbi korrapärase hindamismenetluse käigus, kooskõlas Eurostati statistikapraktikaga. Samas ei võeta ajakohastatud stabiilsusprogrammis (ja 2007. aasta eelarveseaduses) arvesse korrigeeritud SKT näitajaid. Võttes arvesse korrigeerimise suurust ja keerukust (Eurostat veel kontrollib korrigeeritud andmeid) on komisjon ajakohastatud programmi hindamisel kasutanud kõnealusele korrigeerimisele eelnenud SKT andmeid.

[3] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule – Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[4] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus 12.10.2006, KOM(2006) 574, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European Economy nr 4/2006.

[5] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11. 10. 2005.

[6] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on osutatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[7] See esitati tegevusjuhendis sätestatud tähtajast (1. detsember) kaks nädalat hiljem.

[8] Eelkõige puuduvad valitsemissektori kulutuste puhul andmed otstarbe, pikaajalise jätkusuutlikkuse ning SKT potentsiaalse kasvu kohta.