Õigusaktid, mis ei sisalda andmekaitse erinorme, ei olnud politseidirektiivi artikli 60 kohaselt ajutiselt kohaldatavad. See tähendab, et nende õigusaktide kohase isikuandmete töötlemise suhtes kehtivad politseidirektiivi ülevõtmiseks kehtestatud liikmesriikide õigusnormid ja seetõttu ei ole neid õigusakte vaja rohkem politseidirektiiviga vastavusse viia. Selliseid õigusakte on seitse:

Õigusaktid, mis reguleerivad isikuandmete töötlemist pädevates asutustes ja mis on vastu võetud või mida on juba muudetud pärast politseidirektiivi jõustumist, ei kuulu selle direktiivi kohaselt läbivaatamisele, kuna nendes aktides on politseidirektiivi nõudeid juba arvesse võetud.

Politseidirektiivi artikli 62 lõikega 6 on ette nähtud, et komisjon vaatab hiljemalt 6. mail 2019 läbi muud liidu vastu võetud õigusaktid, millega reguleeritakse isikuandmete töötlemist pädevate asutuste poolt õiguskaitse eesmärkidel, kaasa arvatud õigusaktid, mille sätteid kohaldati artikli 60 kohaselt ajutiselt, et hinnata vajadust viia need politseidirektiiviga vastavusse ning asjakohasel juhul teha vajalikud ettepanekud nende muutmiseks, et tagada isikuandmete kaitse järjepidevus politseidirektiivi kohaldamisalas. Politseidirektiivi artikli 62 lõikega 6 ettenähtud vastavusse viimise eesmärk peaks olema asjaomaste õigusaktide muutmine nii, et nendes liidu õigusaktides (ja asjakohasel juhul liikmesriikide rakendusaktides) sätestatud kohaldatavad andmekaitsenormid oleksid kooskõlas politseidirektiivis (ja selle ülevõtmiseks kehtestatud liikmesriikide sätetes) sätestatud normidega. Käesolevas teatises loetletakse õigusaktid, mis läbivaatamise tulemusel tuleks andmekaitsenormidega vastavusse viia, ja esitatakse ajakava selle eesmärgi saavutamiseks. See järeldus ei takista komisjoni tegemast otsuseid igas läbivaadatud õigusaktis tehtavate konkreetsete muudatuste kohta, eelkõige juhul, kui sellises õigusaktis on kavas teha põhjalikke muudatusi või see asendada uue aktiga.

Politseidirektiivi artikliga 60 on ette nähtud varasemate normide ajutine kohaldamine, mille kohaselt ei mõjuta direktiivi sätted teatavate liidu õigusaktide isikuandmete kaitse erisätteid. See puudutab isikuandmete kaitse erisätteid kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö ja politseikoostöö valdkonnas vastu võetud liidu õigusaktides, mis jõustusid 6. mail 2016 või enne seda. Politseidirektiivi juba kohaldatakse nende õigusaktide ülejäänud sätete suhtes.

Politseidirektiiv jõustus 6. mail 2016 ja vastavalt direktiivi artikli 63 lõikele 1 oli liikmesriikidel selle ülevõtmiseks oma õigusesse aega 6. maini 2018. Direktiiviga tunnistati kehtetuks ja asendati nõukogu raamotsus 2008/977/JSK. Politseidirektiivi kohaldatakse nii riigisisesel kui ka piiriülesel isikuandmete töötlemisel pädevate asutuste poolt süütegude tõkestamiseks, uurimiseks, avastamiseks, nende eest vastutusele võtmiseks või kriminaalkaristuste täitmisele pööramiseks, sealhulgas avalikku julgeolekut ähvardavate ohtude eest kaitsmiseks ja nende ennetamiseks (edaspidi „õiguskaitse“) (artikli 1 lõige 1). See on esimene õigusakt, milles käsitletakse õiguskaitse valdkonda tervikuna, vastupidiselt eelnevatele valdkondlikele käsitustele, mille kohaselt kehtisid iga õiguskaitsealase õigusakti suhtes eraldi andmekaitsenormid. Politseidirektiiv tugineb Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklile 16 ja selle kaudu annab liidu seadusandja õigusjõu põhiõiguste harta artiklis 8 sätestatud põhiõigusele isikuandmete kaitsele seoses isikuandmete töötlemisega õiguskaitseasutustes.

Politseidirektiivi artikli 62 lõike 6 kohaselt tuleb läbi vaadata mõned rahvusvahelised lepingud, mis on siduvad üksnes liikmesriikide või Schengeni riikide suhtes, kes on kohustatud politseidirektiivi oma riigi õiguskorda üle võtma. Seetõttu reguleerivad nende lepingute raames isikuandmete töötlemist nende riikide pädevate asutuste poolt õiguskaitse valdkonnas riikide õigusnormid, millega politseidirektiiv on üle võetud. Selliseid lepinguid on kolm:

Nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsus 2008/977/JSK kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta tunnistati politseidirektiiviga kehtetuks alates 6. maist 2018 ning direktiivi artiklis 59 on märgitud, et viiteid nõukogu raamotsusele 2008/977/JSK käsitatakse viidetena politseidirektiivile. Sellega on tagatud, et isikuandmete töötlemisel nende õigusaktide alusel kohaldatakse politseidirektiivi. Need aktid ei sisalda andmekaitse erinorme (peale viite nõukogu raamotsusele 2008/977/JSK) ja läbivaatamise tulemusel selgus, et täiendavaid andmekaitsealaseid muudatusi nendes õigusaktides ei ole vaja. Sellesse kategooriasse kuuluvad järgmised kolm õigusakti:

I.Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud konventsioon tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö kohta (Napoli II konventsioon) ;

II.nõukogu 29. mai 2000. aasta akt, millega kehtestatakse Euroopa Liidu lepingu artikli 34 kohane konventsioon Euroopa Liidu riikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades ;

III.kokkulepe Euroopa Liidu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel, mis käsitleb Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise 29. mai 2000. aasta konventsiooni (vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades) ja selle 2001. aasta protokolli teatavate sätete kohaldamist .

5)Vastastikuse õigusabi osutamise leping ELi ja USA vahel

2003. aastal allakirjutatud Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline vastastikuse õigusabi osutamise leping jõustus 1. veebruaril 2010. Lisaks lepingus olevatele kaitsesätetele täiendab vastastikuse õigusabi lepingut 2017. aasta veebruaris jõustunud Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu vaheline süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmisega seotud isikuandmete kaitse kokkulepe (ELi–USA raamleping) asjakohaste isikuandmete kaitse tagatistega ja seetõttu ei ole ELi–USA vastastikuse õigusabi lepingut vaja rohkem muuta.

IV.Õigusaktid, mis tuleb politseidirektiiviga vastavusse viia

Läbivaatamise tulemusena tehti kindlaks 10 õigusakti, mida komisjon peab vajalikuks muuta , kas sellepärast, et need sisaldavad isikuandmete kaitse erisätteid, mida politseidirektiiv direktiivi artikli 60 kohaselt ei mõjuta (jätkub sätete ajutine kohaldamine), või mille ajutine kohaldamine ei jätku, kuid need sätted ei ole politseidirektiiviga täielikult kooskõlas, nagu on täpsustatud allpool.

1)Nõukogu raamotsus ühiste uurimisrühmade kohta

Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuses 2002/465/JSK ühiste uurimisrühmade kohta on esitatud ühiste uurimisrühmade loomise tingimused. Otsuses on erisäte, mis käsitleb ühise uurimisrühma liikme või lähetatud liikme saadud teabe töötlemist, kusjuures see teave võib sisaldada isikuandmeid, ja millega on ette nähtud, et sellist teavet võib kasutada muudel eesmärkidel, kui rühma moodustanud liikmesriigid on selles kokku leppinud (artikli 1 lõike 10 punkt d). See säte tuleks politseidirektiiviga vastavusse viia.

Politseidirektiiviga vastavusse viimine

Nõukogu raamotsus 2002/465/JSK tuleks politseidirektiiviga vastavusse viia järgmiselt:

·täpsustada, et nõukogu raamotsuse 2002/465/JSK kohaselt saadud isikuandmeid võib töödelda muudel eesmärkidel kui see, milleks need andmed koguti, liikmesriikide õigusaktidega ette nähtud ja rühma moodustanud liikmesriikide vahel kokku lepitud ulatuses vastavalt politseidirektiivi artikli 4 lõikes 2 ja artikli 9 lõikes 1 sätestatud tingimustele.

Edasised sammud

Komisjon esitab nõukogu raamotsuse 2002/465/JSK sihipärase muudatusettepaneku 2020. aasta viimases kvartalis.

2)Nõukogu otsus terroriaktidega seotud teabevahetuse ja koostöö kohta

Nõukogu 20. septembri 2005. aasta otsus 2005/671/JSK terroriaktidega seotud teabevahetuse ja koostöö kohta võeti vastu enne nõukogu raamotsuse 2008/977/JSK jõustumist ning sisaldab sätteid, mille ajutine kohaldamine jätkus vastavalt politseidirektiivi artiklile 60. Nõukogu otsust 2005/671/JSK on hiljuti muudetud direktiiviga (EL) 2017/541 terrorismivastase võitluse kohta.