ET Euroopa Liidu Teataja C 308/19

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

(2008/C 308/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„NOCCIOLA ROMANA”

EÜ nr: IT-PDO-0005-0573, 28.11.2006

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Nocciola Romana”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik (II lisa alusel)

Klass 1.6 — Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Kaitstud päritolunimetusega „Nocciola Romana” tähistatakse hariliku sarapuu Corylus avellana vilja sortidest „Tonda Gentile Romana” ja „Nocchione”, mis peaksid moodustama põllumajandusettevõttes kasvatatavatest hariliku sarapuu sortidest vähemalt 90 %. Sorte „Tonda di Giffoni” ja „Barrettona” võib esineda üksnes 10 % ulatuses. „Nocciola Romana” nime kandval tootel peavad olema järgmised tunnused.

„Tonda Gentile Romana”: koorega sarapuupähkel, millel on ümar kuju, kergelt teravnev tipp, läbimõõt 14–25 mm; kest on keskmise paksusega, pähkelpruuni värvusega, mõõdukalt läikiv, otsast udemetega kaetud ja pealt selgesti eristuvate vöötidega; tuum on väikese või keskmise suurusega, enam-vähem ümara kujuga, kestaga sarnase värvusega, enamasti udemetega kaetud, kurrulise pinna ja võrdlemisi selgesti eristuvate vagudega ning selle läbimõõt võib koorimata sarapuupähklitega võrreldes rohkem varieeruda; perisperm on keskmise paksusega ning ei eraldu röstimise ajal täielikult; pähkel on tihke koostisega ja krõmpsuv; maitse ja lõhn on puhtad ja kauapüsivad.

„Nocchione”: koorega sarapuupähkel, mis on ümar, pikergune ning läbimõõduga 14–25 mm; kest on paks, heleda pähkelpruuni värvusega, vöötidega kaetud, piiratud udekarvasusega; tuum on väikese või keskmise suurusega ja mõõdukalt või tihedalt udemetega kaetud; perisperm muutub röstimise ajal mõõdukalt eemaldatavaks; maitse ja lõhn on puhtad ja kauapüsivad. Mõlema sordi saagikus pärast koorimist on 28–50 %. Sarapuupähklitel ei tohi olla rääsunud õli lõhna ja maitset ning pähklite hulgas ei tohi leiduda hallitust ega lehestikku. Pähklid peavad hamba all krudisema või pärast esimest hammustust ilma järele andmata katki minema ning nende sisu peab olema tihke ja aukudeta. Konserveeritud sarapuupähklid peavad säilitama samad omadused.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Pähklite koristamise, säilitamise, sorteerimise ja suuruse järgi jaotamisega seotud tegevused peavad toimuma tootmispiirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Toode „Nocciola Romana” tuleb pakkida ja tarbimisse lubada järgmisel kujul:

koorimata sarapuupähklid: džuudist või raffiast valmistatud pakendid kaaluga 25, 50, 250 ja 500 grammi või 1, 5, 10, 25, 50, 500, 800 ja 1 000 kilogrammi;

kooritud sarapuupähklid: džuudist või raffiast valmistatud pakendis, Combivac-kotis, Combivac-fooliumkotis ja muudes samalaadsetes toiduainete pakkimiseks mõeldud kastides, mis võivad sisaldada järgnevaid koguseid: 10, 15, 20, 25, 50, 100, 150, 250 ja 500 grammi või 1, 2, 4, 5, 10, 25, 50, 500, 800 ja 1 000 kilogrammi.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Pakendid, mahutid ja kotid peavad olema pitseeritud viisil, mis ei võimalda nende tühjendamist pitserit rikkumata. Pakenditel, mahutitel ja kottidel peavad olema ühesuuruste trükitähtedega sõnad „NOCCIOLA ROMANA” ja „DENOMINAZIONE DI ORIGINE PROTETTA” (kaitstud päritolunimetus), samuti pakkimisettevõtja registreeritud nimi ja aadress, pähklite koristusaasta, nende esialgne bruto- ja netokaal ning logo. Muid nimesid või lisakirjeldusi ei ole lubatud kasutada.

Ringikujulisel logol on järgmised tunnused: pruuni joonega ääristatud kahvatukollase pinna ülaosas on mustade tähtedega kirjutatud ja poolringi paigutatud sõnad „Nocciola Romana” ning alaosas mustade tähtedega kirjutatud ja poolringi paigutatud sõnad „Denominazione Origine Protetta”, ringi keskel asub kolm lehvikukujuliselt püstasendis rohelist lehte, mis raamivad pruuni, musta joonega ääristatud sarapuupähklit, mille helepruunil pinnal on Viterbos asuva palee Palazzo dei Papi kahvatukollane kujutis. Tooteid, mille valmistamisel on kasutatud kaitstud päritolunimetusega „Nocciola Romana” tähistatud tooteid, võib pärast valmistus- ja töötlemisprotsesse turustada pakendites, mis sisaldavad viidet kõnealusele nimetusele ilma ühenduse logota, tingimusel, et

kaitstud päritolunimetusega toode, mis on sellisena kinnitatud, on vastavas kaubakategoorias ainulaadne;

kaitstud päritolunimetusega toote kasutajad on saanud loa põllumajandus-, toidu- ja metsandusministeeriumi poolt tunnustatud ühenduselt Consorzio di Tutela della DOP Nocciola Romana, kes teostab järelvalvet siseriiklike õigusaktide kohaselt (seaduse nr 526/99 artikkel 14 ja seadusandlik määrus nr 297/2004). Kõnealune ühendus kannab kasutajad ühtlasi kohastesse registritesse ja teostab järelevalvet kaitstud tähise nõuetekohase kasutamise üle. Tunnustatud ühenduse puudumisel täidab eespool kirjeldatud ülesandeid põllumajandus-, toidu- ja metsandusministeerium kui määruse (EÜ) nr 510/2006 rakendamise eest vastutav riigiasutus.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

„Nocciolo Romana” tootmine, koristamine, säilitamine, koorimine, sorteerimine ja suuruse järgi jaotamine toimub Viterbo ja Rooma provintside territooriumil ja hõlmab järgmiseid kommuune:

a) Viterbo provints: Barbarano Romano, Bassano in Teverina, Bassano Romano, Blera, Bomarzo, Calcata, Canepina, Capranica, Caprarola, Carbognano, Castel Sant'Elia, Civita Castellana, Corchiano, Fabrica di Roma, Faleria, Gallese, Monterosi, Nepi, Oriolo Romano, Orte, Ronciglione, Soriano nel Cimino, Sutri, Vallerano, Vasanello, Vejano, Vetralla, Vignanello, Villa San Giovanni in Tuscia, Vitorchiano, Viterbo.

b) Rooma provints: Bracciano, Canale Monterano, Manziana, Rignano Flaminio, Sant'Oreste, Trevignano.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

„Nocciola Romana” tootmispiirkonna pinnas ja kliima sobivad eriti hästi sarapuupähklite kasvatamiseks, kuna Cimini ja Sabatini mäestikualasid iseloomustavad leutsiidirikkast laavast tekkinud vulkaanilisel tufil välja kujunenud vähearenenud mullad, milles leidub rohkesti mineraalaineid ja heterogeenseid klastilisi setteid. Tüse ja kerge mullakiht sisaldab vähesel määral kaltsiumi ja fosforit, kuid rohkesti kaaliumi ja mikroelemente ning on üldjuhul kas happelise ja/või kergelt happelise reaktsiooniga. Kliimatingimused on järgmised: punktis 3 osutatud piirkonna keskmine miinimumtemperatuur on 4–6 °C, keskmine maksimumtemperatuur 22–23 °C ja aasta keskmine sademete hulk 200–1 200 mm. Sarapuude jaoks on eriti oluline pehme talvekliima, sest jaanuaris ja veebruaris jõuavad nad külmatundlikku õitsemise faasi.

5.2. Toote eripära

Pähkli „Nocciola Romana” muudavad ainulaadseks selle krõmpsuvus ja tihke, aukudeta viljaliha. Pärast esimest hammustust lähevad krõmpsuvad pähklid järele andmata katki; toode säilitab nimetatud omadused nii värskena kui ka konserveeritult.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel.

Toote „Nocciola Romana” iseloomulikud tunnused on tihedalt seotud geograafilise piirkonnaga, kus seda toodetakse. Kõnealune liik eeldab järgmisi kasvutingimusi: neutraalse või happelise reaktsiooniga kerge muld, mille kaltsiumoksiidi sisaldus on alla 8 %, aasta keskmine temperatuur 10–16 °C ja aasta keskmine sademete hulk üle 800 mm. Kõik need tingimused on „Nocciola Romana” tootmispiirkonnas täidetud.

Kõige olulisem looduslik faktor on kahtlemata mullatüüp, eelkõige selle mineraalne koostis. Rohkesti kaaliumi ja mikroelemente sisaldava pinnase vulkaaniline päritolu mõjutab oluliselt sarapuupähklite kvaliteeti ja organoleptilisi omadusi ning seega ka krõmpsuvust.

Toote kvaliteeti aitavad tagada ka tootmise ja säilitamise meetodid. Need meetodid on välja töötatud pika aja vältel, pidades kvantiteedist olulisemaks kvaliteeti. Praegu kasutatavate tootmismeetodite puhul järgitakse integreeritud taimekaitse põhimõtteid, seades eesmärgiks kasvatada võimalikult väheste parasiidikahjustustega sarapuupähkleid, täites samaaegselt kõiki toidu ohutuse nõudeid jääkproduktide ja looduslike toksiinide puudumise suhtes.

Lisaks sellele on välja töötatud saagikoristusmeetodid, mis aitavad säilitada tootmistsükli käigus saavutatud kvaliteeti.

Oluline oleks rõhutada, et sarapuupähkleid korjatakse maapinnalt ja liiga kauaks maapinnale jäänud pähklid võivad oma tervislikud omadused täielikult kaotada; seetõttu on tootjad teinud viimastel aastatel olulisi jõupingutusi pähklite maapinnale jäämise aja lühendamiseks, võttes kasutusele sagedast korjet võimaldavad meetodid.

Pidevalt täiustatakse ka pähklite esialgse töötlemise ja säilitamise meetodeid. Varem kasutuses olnud päikese käes kuivatamiselt, mille puhul võis sageli näha pilti, kus taluõued ja väljakud olid kaetud kuivama pandud sarapuupähklitega, on hakatud üle minema talumajapidamistele ja/või ühistutele kuuluvate põllumajanduslike kuivatite kasutamisele, mille puhul pähklikoored lähevad küttena ringlusse ning toodet säilitatakse koorimata kujul ladudes ja/või tornikujulistes mahutites kindlaksmääratud temperatuuril, kooritud kujul aga külmutusseadmetega varustatud ruumides.

Sarapuupähkleid on selles geograafilises piirkonnas kasvatatud „(…) umbes aastast 1412, mil seda tunti alusmetsas kasvava põõsastaimena, mida ka tänapäeval eelkõige kastanisaludes leidub” (Martinelli „Carbognano illustra”). Aastal 1513 olevat sordi „Nocchie” vilju serveeritud paavst Leo X lauas (Clementi, „Storia del Carnevale Romano”). Maakatastri andmete kohaselt registreeriti Caprarolas 1870. aastal mitu tosinat hektarit sarapuid, mida määratleti väljendiga Bosco di Nocchie (sarapuumets). 1946. aastal kasvatati sarapuid pähklite tootmiseks 2 463 hektaril, segatootmiseks aga 1 300 hektaril. Praegu kasvatatakse sarapuupähkleid 16 000 hektaril ning nimetatud sektoris tegutseb üle 3 500 ettevõtja.

Pähklikasvatajate kannatlik, järjekindel ja asjatundlik tegevus on sajandite vältel mänginud olulist rolli sektori traditsioonide säilitamisel, nagu näiteks maapiirkondades korraldatavad mitmesugused iga-aastased pidustused ja arvukad traditsioonilised sarapuupähklitoidud, sealhulgas küülikuhautis, tozzetti, cazzotti, ciambelle (rõngakujulised koogid), ossetti da morto, mostaccioli, Amaretto likööriga maitsestatud küpsised, brutti-buoni, duri-morbidi, besee, crucchi di Vignanello, morette. Eeltoodu annab tunnistust kõnealuse toote kasvatamisega seotud traditsioonidest ja nende tähtsusest kohaliku majanduse seisukohalt.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

Valitsus algatas riikliku vastuväitemenetluse, avaldades Itaalia Vabariigi 8. veebruari 2006. aasta ametlikus väljaandes nr 32 ettepaneku „Nocciola Romana” tunnustamiseks kaitstud päritolunimetusena. Toote spetsifikaadi täisversiooni saab järgmiselt veebilehelt:

http://www.politicheagricole.it/NR/rdonlyres/er7i7w5jzndci2dha45yirip72ysqfhgcjyvsidwnxunmilg6znjv2mx2vtnskdxzgiwr7cc45634w2uvvw3rj64bvc/20061130_Disciplinare_esameUE_nocciola_romana.pdf

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.