[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 26.7.2006

KOM(2006) 419 lõplik

2006/0139 (CNS)

Ettepanek

NÕUKOGU OTSUS,

millega antakse Euroopa Investeerimispangale ühenduse garantii ühendusevälistele projektidele antud laenudest tekkiva kahjumi puhuks (Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere riigid, Ladina-Ameerika ja Aasia ning Lõuna-Aafrika Vabariik)

(kodifitseeritud versioon)

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. Kodanike Euroopa jaoks peab komisjon oluliseks ühenduse õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et see oleks kodanikule loetavam ja kättesaadavam; see annab kodanikule parema võimaluse talle antud õigusi kasutada.

Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni arvukad sätted, mida on korduvalt ja sageli oluliselt muudetud, asuvad laiali, osad esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.

Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega oluline ühenduse õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.

2. 1. aprillil 1987. aastal otsustas[1] komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik õigusaktid hiljemalt kümnenda muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see on minimaalne nõue ning et ühenduse õiguse arusaadavuse ja selguse jaoks tuleks talitustel püüda nende vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel tihedamini.

3. Seda kinnitati Edinburghi Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldustega detsembris 1992[2], rõhutades kodifitseerimise tähtsust, mis annab õiguskindlust konkreetsel ajahetkel asjas kohaldamisele kuuluva õiguse osas.

Kodifitseerides tuleb täpselt järgida ühenduse tavapärast seadusloomemenetlust.

Kuna kodifitseeritavatesse õigusaktidesse ei või teha sisulisi muudatusi, otsustasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon 20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes, et kodifitseeritavate õigusaktide kiiremaks vastuvõtmiseks võib kasutada kiirendatud menetlust.

4. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kodifitseerida nõukogu 22. detsembri 1999. aasta otsus 2000/24/EÜ, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ühenduse garantii ühendusevälistele projektidele antud laenudest tekkiva kahjumi puhuks (Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere riigid, Ladina-Ameerika ja Aasia ning Lõuna-Aafrika Vabariik)[3]. Uus otsus asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid[4]; käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused .

5. Kodifitseerimise ettepanek on koostatud otsuse 2000/24/EÜ ja selle muutmisaktide eelneva konsolideerimise alusel kõikides ametlikes keeltes, mis on teostatud Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui artiklitele on antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel on näidatud tabelis, mis on kodifitseeritud otsuse II lisas.

ê 2000/24/EÜ (kohandatud)

2006/0139 (CNS)

Ettepanek

NÕUKOGU OTSUS,

millega antakse Euroopa Investeerimispangale ühenduse garantii ühendusevälistele projektidele antud laenudest tekkiva kahjumi puhuks (Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere riigid, Ladina-Ameerika ja Aasia ning Lõuna-Aafrika Vabariik)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit Ö 181A Õ,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[5],

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[6],

ning arvestades järgmist:

ê

(1) Nõukogu 22. detsembri 1999. aasta otsust 2000/24/EÜ, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ühenduse garantii ühendusevälistele projektidele antud laenudest tekkiva kahjumi puhuks (Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere riigid, Ladina-Ameerika ja Aasia ning Lõuna-Aafrika Vabariik)[7] on korduvalt[8] oluliselt muudetud. Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune otsus kodifitseerida.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 1

(2) Euroopa Ülemkogu 15. ja 16. detsembri 1995. aasta Madridi istungjärgul kinnitati Euroopa Investeerimispanga, edaspidi „EIP”, tähtsust ühenduse ja Ladina-Ameerika vahelise koostöö vahendina ning kutsuti EIP-d intensiivistama oma tegevust selles piirkonnas. Kõnealused projektid peavad olema nii ühenduse kui ka asjaomaste riikide huvides.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 2

(3) Euroopa Ülemkogu 21. ja 22. juuni 1996. aasta Firenze istungjärgul tervitati Aasia - Euroopa tippkohtumise tulemusi, mis tähistasid pöördepunkti kahe mandri suhetes.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 3

(4) Euroopa Ülemkogu 16. ja 17. juuni 1997. aasta Amsterdami kohtumisel tervitati 15. ja 16. aprillil 1997 Maltal Vallettas peetud Euroopa – Vahemere piirkonna konverentsi otsuseid ning kinnitati 1995. aastal Barcelonas kokku lepitud põhimõtteid ja eesmärke.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 4

(5) Euroopa Ülemkogu 12. ja 13. detsembri 1997. aasta Luxembourgi istungjärgul käivitati laienemisprotsess Kesk- ja Ida-Euroopa riikide ning Küprosega.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 5

(6) Euroopa Ülemkogu 15. ja 16. juuni 1998. aasta Cardiffi istungjärgul tervitati Lõuna-Aafrika Vabariigi jõupingutusi oma majanduse kaasajastamiseks ja integreerimiseks maailma kaubandussüsteemi.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 6

(7) EIP on vastavalt nõukogu otsusele 97/256/EÜ[9] tegemas otsuseid praeguste Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere piirkonna, Aasia ja Ladina-Ameerika ning Lõuna-Aafrika Vabariigi laenuprogrammide kohta ning laenude kohta, mida reguleeritakse endise Jugoslaavia vabariigi Makedooniaga sõlmitud rakenduskoostöö protokolliga, nagu on sätestatud nõukogu otsuses 98/348/EÜ[10].

ê 2000/24/EÜ põhjendus 7

(8) Nõukogu on kutsunud EIP-d alustama tegevust Bosnias ja Hertsegoviinas. Kõnealune tegevus võib jätkuda, kui nõukogu otsuses 98/729/EÜ[11] sätete kohaselt koostatav aruanne osutub positiivseks.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 8

(9) Kuigi Bosnia - Hertsegoviina ning endine Jugoslaavia vabariik Makedoonia on alates otsuse 97/256/EÜ vastuvõtmisest arvatud Kesk- ja Ida-Euroopa piirkonna hulka, peaks suurenema EIP laenude kogumaht selles piirkonnas asuvatele kandidaatriikidele, pidades silmas nende ühinemiseelsete vahendite tähtsust, mida EIP kavatseb ilma ühenduse või liikmesriikide eelarvest saadava tagatiseta luua EIP laenudeks nende riikide projektidele.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 9

(10) Kõnealuses olukorras peaks EIP tagama, et Kesk- ja Ida-Euroopa mandaadi raames antavate tagatud laenudega rahastataks eelkõige nende riikide projekte, kus ühinemiseelsetest vahenditest rahastamiseks kõlblikke projekte on vähem, ning mittekandidaatriikide projekte.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 10

(11) Vastavalt 1. juunil 1996, 1. detsembril 1997 ja 1. juulil 1998 jõustusid Euroopa Ühenduse ja Nepali, Euroopa Ühenduse ja Laose Demokraatliku Rahvavabariigi ning Euroopa Ühenduse ja Jeemeni vahelised koostöölepingud. 28. oktoobril 1996 kirjutati alla Euroopa Ühenduse ja Lõuna-Korea vaheline koostööleping. Nepal, Jeemen, Laos ja Lõuna-Korea peaksid EIP Aasia ja Ladina-Ameerika mandaadi alusel saama EIP abisaajariikideks.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 11

(12) On kohane teha tegevusprogrammides teatavaid täiendusi kestvuse ja hõlmatavate riikide osas. On kohane muuta üldtagatise määra ning laenude seda osa, mille puhul EIP-l soovitatakse kommertsrisk katta mitteriiklike tagatistega.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 12

(13) Nõukogu kutsub EIP-d üles jätkama tegevust neis riikides teostatavate investeerimisprojektide toetamisel, pakkudes talle käesoleva otsusega ettenähtud tagatist.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 13

(14) Juunis 1996 esitas komisjon kokkuleppel EIP-ga nõukogule ettepaneku luua uus tagatistesüsteem kolmandatele riikidele antavate EIP laenude jaoks.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 14 (kohandatud) ja 2005/47/EC põhjendus 5 (kohandatud)

(15) 2. detsembril 1996 võttis nõukogu vastu kolmandatele riikidele antavate EIP laenude uue tagatistesüsteemiga seotud otsused, kiites sellega heaks üldtagatise süsteemi, mille alusel ei tehta vahet piirkondadel või projektidel, ning kinnitades riskijaotusskeemi. Riskijaotusskeemi kohaselt Ö peaks eelarvetagatis katma ainult neid poliitilisi riske, mis tulenevad valuutaülekannete tõkestamisest, sundvõõrandamisest, sõjast või rahvarahutustest ning õigusemõistmise mittevõimaldamisest, kui kolmanda riigi valitsus või teised ametiasutused rikuvad teatavaid lepinguid. Õ

ê 2005/47/EC põhjendus 6

(16) Riskijaotusskeemi kohaselt peaks EIP kindlustama kommertsriskid kolmandate isikute mitteriiklike tagatiste või muude tagatistega ning tuginedes võlgniku majanduslikule tugevusele, kooskõlas oma tavapäraste kriteeriumidega.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 15

(17) Garantiisüsteem ei tohiks mõjutada EIP väga head krediidiseisundit.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 16

(18) Nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 1149/1999[12] muudeti Nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr [2728/94[13]] loodud laenutagatisfondi sihtsummat ja makse protsendimäära.

ê 2005/47/EÜ põhjendus 7

(19) 2000–2006. aasta finantsperspektiiv, mis on sõtestatud Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes (eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta)[14], seab ühenduse eelarve laenutagatisreservi ülemmääraks 200 miljonit eurot aastas (1999. aasta hindades).

ê 2000/24/EÜ põhjendus 18

(20) EIP finantseerimist abikõlblikes kolmandates riikides tuleks korraldada EIP tavapäraste kriteeriumide ja menetluste, sealhulgas nõuetekohaste kontrollimenetluste, ning kontrollikoja ja OLAF-iga seotud asjaomaste eeskirjade ja protseduuride alusel, et toetada ühenduse poliitikat ning laiendada kooskõlastamist ühenduse muude finantsinstrumentidega. EIP ja komisjoni vahel toimuvad korrapärased konsultatsioonid, et tagada prioriteetide ja tegevuse kooskõlastamine neis riikides ning mõõta edusamme ühenduse asjaomaste poliitiliste eesmärkide saavutamisel. Tegevuseesmärkide seadmise ja korrapärase läbivaatuse ning nende täitmise mõõtmise eest vastutab EIP direktorite nõukogu. Eelkõige peab EIP poolne rahastamine kandidaatriikides peegeldama ühenduse ja kõnealuste riikide vaheliste ühinemispartnerlustega ette nähtud prioriteete. Seepärast tuleb oluliselt suurendada käesoleva otsuse kohaste EIP laenude läbipaistvust.

ê 2005/47/EC põhjendus 8

(21) Tihe koostöö EIP ja komisjoni vahel peaks tagama kooskõla ja sünergia Euroopa Liidu piirkondlike koostööprogrammidega ning tagama, et EIP laenud täiendavad ja tugevdavad Euroopa Liidu poliitikat kõnealuste piirkondade suhtes.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 19

(22) Alates käesoleva otsuse jõustumiskuupäevast muutub otsuses 1999/786/EÜ[15] sätestatud spetsiaalseid Türgi maavärinalaene hõlmav ühenduse tagatis käesoleva otsuse kohase üldtagatise laiendiks.

ê 2000/24/EÜ põhjendus 20

(23) EIP ja komisjon võtavad vastu kõnealuse tagatise andmise menetluskorra,

ê 2000/24/EÜ

è1 2005/47/EÜ art 1 lg 1 p a alapunkt i

è2 2005/47/EÜ art 1 lg 1 p a alapunkt ii

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

1. è1 Ühendus annab Euroopa Investeerimispangale (EIP) üldtagatise kõikide maksete jaoks, mis ei ole talle laekunud, kuid oleksid pidanud laekuma seoses krediitidega, mis on tavapäraste kriteeriumide alusel ning ühenduse asjaomaste välispoliitiliste eesmärkide toetamiseks avatud kagupoolsetes naaberriikides, Vahemere riikides, Ladina-Ameerikas ja Aasias ning Lõuna-Aafrika Vabariigis teostatavatele investeerimisprojektidele. ç

Tagatise maksimummäär on 65 % avatud krediitide ning neile lisanduvate seonduvate summade kogumahust. è2 Avatud krediitide üldine ülemmäär on 19 460 miljonit eurot, mis jaguneb järgmiselt: ç

ê 2005/47/EÜ art 1 lg 1 p a alapunkt ii

- kagupoolsed naaberriigid:

9 185 miljonit eurot,

- Vahemere riigid:

6 520 miljonit eurot,

- Ladina-Ameerika ja Aasia:

2 480 miljonit eurot,

- Lõuna-Aafrika Vabariik:

825 miljonit eurot,

- erimeetmed, mis toetavad EÜ–Türgi tolliliidu tugevdamist ja tõhustamist:

450 miljonit eurot;

ja mida võib kasutada hiljemalt 31. jaanuarini 2007. Juba kokku lepitud krediidid arvatakse piirkondlikust ülemmäärast maha.

ê 2000/24/EÜ (kohandatud)

Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaldamise aruande hiljemalt kuus kuud pärast iga uue ühinemislepingu jõustumist ning teeb vajaduse korral ettepanekud käesoleva otsuse muutmiseks. Nõukogu arutab võimalikke ettepanekuid ja jõustab vastavad meetmed alates iga uue ühinemislepingu jõustumise kuupäevast.

Kui 31. jaanuaril 2007 tagatisega hõlmatud laenuperioodi lõppedes ei ole EIP antud laenude kogumaht jõudnud teises lõigus nimetatud summani, pikendatakse seda perioodi automaatselt kuue kuu võrra.

2. Lõike 1 alla kuuluvad riigid on järgmised:

ê 2005/47/EÜ art lg 1 p b alapunkt i

- Kagupoolsed naaberriigid: Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Rumeenia, Serbia ja Montenegro, Türgi,

ê 2000/24/EÜ

è1 2006/174/EÜ art. 1

- Vahemere riigid: Alžeeria, Egiptus, Iisrael, Jordaania, Jordani Läänekallas ja Gaza, Jugoslaavia, Liibanon, Maroko, Süüria, Tuneesia,

- Ladina-Ameerika: Argentina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Tšiili, Urugay ja Venezuela,

- Aasia riigid: Aomen, Bangladesh, Brunei, Hiina, Filipiinid, India, Indoneesia, Jeemen, Laos, Lõuna-Korea, Malaisia, è1 Maldiivid, ç Mongoolia, Nepal, Pakistan, Singapur, Sri Lanka, Tai ja Vietnam,

- Lõuna-Aafrika Vabariik.

3. EIP-d kutsutakse käesolevaga tegema jõupingutusi katmaks 30 % oma käesoleva otsuse kohaste laenude kommertsriskist mitteriiklike tagatistega ja, niipalju kui võimalik, konkreetsete piirkondlike mandaatide alusel. Seda protsenti suurendatakse igal võimalikul juhul, kui turg seda võimaldab.

Artikkel 2

Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu igal aastal laenutegevusest ja artikli 1 lõike 3 kohase riskijaotuse osas tehtud edusammudest ning esitab samas hinnangu skeemi toimimise ning kõnealuses piirkonnas tegutsevate finantsasutuste kooskõlastamise kohta. Teave, mille komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitab, peab sisaldama hinnangut seoses käesoleva otsuse kohaste laenude osaga ühenduse vastavate välispoliitiliste eesmärkide saavutamisel, võttes arvesse tegevuseesmärke ja nõuetekohast täitmise mõõtmist, mille EIP käesoleva otsuse kohaste laenude jaoks kehtestab.

Esimeses lõigus nimetatuga seoses saadab EIP komisjonile asjakohased andmed.

ê 2005/47/EÜ art 1 p 2

Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaldamise kohta aruande hiljemalt 31. juuliks 2006.

ê 2000/24/EÜ

Artikkel 3

EIP ja komisjon kehtestavad tagatise andmise tingimused.

ê

Artikkel 4

Otsus 2000/24/EÜ tunnistatakse kehtetuks.

Viiteid kehtetuks tunnistatud otsusele käsitatakse viidetena käesolevale otsusele kooskõlas II lisas esitatud vastavustabeliga.

ê 2000/24/EÜ

Artikkel 5

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

é

LISA I

Kehtetuks tunnistatud otsus koos muudatustega

Nõukogu otsus 2000/24/EÜ | (EÜT L 9, 13.1.2000, lk 24) |

Nõukogu otsus 2000/688/EÜ | (EÜT L 285, 10.11.2000, lk 20) |

Nõukogu otsus 2000/788/EÜ | (EÜT L 314, 14.12.2000, lk 27) |

Nõukogu otsus 2001/778/EÜ | (EÜT L 292, 9.11.2001, lk 43) |

Nõukogu otsus 2005/47/EÜ | (ELT L 21, 25.1.2005, lk 9) |

Nõukogu otsus 2006/174/EÜ | (ELT L 62, 3.13.2006, lk 26) |

____________________

LISA II

Vastavustabel

Otsus 2000/24/EÜ | Käesolev otsus |

Artikkel 1, 2 ja 3 | Artikkel 1, 2 ja 3 |

_ | Artikkel 4 |

Artikkel 4 | Artikkel 5 |

_ | Lisa I |

_ | Lisa II |

_____________

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Vt järelduste A osa 3. lisa.

[3] Teostatud vastavalt komisjoni teatisele Euroopa Parlamendile ja nõukogule acquis communautaire ’i kodifitseerimisest K(2001) 645 lõplik.

[4] Vt käesoleva ettepaneku I lisa.

[5] ELT C […], […], lk […].

[6] EÜT C [...], [...], lk [...].

[7] EÜT L 9, 13.1.2000, lk 24. Otsust on viimati muudetud otsusega 2006/174/EÜ (ELT L 62, 3.3.2006, lk 26).

[8] Vt lisa I.

[9] EÜT L 102, 19.4.1997, lk 33. Otsust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2666/2000 (EÜT L 306, 7.12. 2000, lk 1).

[10] EÜT L 155, 29.5.1998, lk 53.

[11] EÜT L 346, 22.12.1998, lk 54.

[12] EÜT L 139, 2.6.1999, lk 1.

[13] EÜT L 293, 12.11.1994, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 2273/2004 (EÜT L 396, 31.12.2004, lk 28).

[14] EÜT C 172, 18.6.1999, lk 1.

[15] EÜT L 308, 3.12.1999, lk 35.