EUROOPA KOMISJON Brüssel,26.10.2022 COM(2022) 542 final/2 2022/0347(COD) This document corrects COM(2022) 542 final.

Concerns all languages versions.

Formatting adjustments which do not affect the substance of the text.

The text shall read as follows: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta



(uuesti sõnastatud) {SEC(2022) 542}

{SWD(2022) 345, 542, 545}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST Puhas õhk on väga tähtis inimeste tervise ja keskkonna säilitamise jaoks. Euroopa Liidus (EL) on õhu kvaliteet viimasel kolmel kümnendil oluliselt paranenud tänu ELi ning liikmesriikide riiklike, piirkondlike ja kohalike asutuste ühistele püüdlustele vähendada õhusaaste kahjulikku mõju. Sellegipoolest seostatakse ligikaudu 300 000 enneaegset surma aastas (vrd kuni üks miljon enneaegset surma aastas 1990. aastate alguses) ja märkimisväärset arvu mittenakkuslikke haigusi (nt astma, südame-veresoonkonna probleemid ja kopsuvähk) endiselt õhusaastega (eriti peenosakeste, lämmastikdioksiidi ja osooniga);. Õhusaaste on ELis jätkuvalt peamine keskkonnaga seotud varajase surma põhjus. See mõjutab ebaproportsionaalselt haavatavaid elanikkonnarühmi, nagu lapsed, eakad ja terviseprobleemidega inimesed, samuti sotsiaal-majanduslikult ebasoodsas olukorras olevad rühmad. Samuti on üha rohkem tõendeid selle kohta, et õhusaastega võib seostada muudatusi närvisüsteemis, näiteks dementsust. Peale selle ohustab õhusaaste keskkonda, põhjustades hapestumist, eutrofeerumist ja osoonikahjustusi, mis kahjustavad metsi, ökosüsteeme ja põllukultuure. Lämmastikuühendite sadenemisest tingitud eutrofeerumine ületab kriitilist taset kahel kolmandikul ELi ökosüsteemi aladel, avaldades märkimisväärset mõju elurikkusele. See saaste võib suurendada veereostuse kaudu tekkinud lämmastiku ülejääki. 2019. aasta novembris avaldas komisjon välisõhu kvaliteedi direktiivide (direktiivid 2004/107/EÜ ja 2008/50/EÜ) toimivuskontrolli tulemused . Toimivuskontrolli tegemisel jõuti järeldusele, et direktiivid on olnud osaliselt tulemuslikud õhukvaliteedi parandamisel ja õhukvaliteedi standardite saavutamisel, kuid direktiivide kõiki eesmärke ei ole veel saavutatud. 2019. aasta detsembris võttis Euroopa Komisjon Euroopa rohelises kokkuleppes kohustuse veelgi parandada õhukvaliteeti ja viia ELi õhukvaliteedi standardid paremini kooskõlla Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) soovitustega. WHO soovitusi, mis läbivad korrapäraselt (tavaliselt iga kümne aasta tagant) teadusliku läbivaatamise, muudeti viimati 2021. aasta septembris. Seda eesmärki tagada parem kooskõla kõige uuemate teadusuuringute tulemustega kinnitati nullsaaste tegevuskavas , kus on esitatud visioon vähendada 2050. aastaks õhusaastet (ning vee- ja pinnasereostust) tasemeni, mida ei peeta enam tervisele ja looduslikele ökosüsteemidele kahjulikuks ning mille puhul arvestatakse meie planeedi taluvuspiire ja luuakse seega mürgivaba keskkond. Lisaks on selles kehtestatud 2030. aasta eesmärgid, millest kaks on seotud õhuga: vähendada rohkem kui 55 % võrra õhusaaste mõju tervisele (enneaegseid surmasid) ning 25 % võrra selliste ELi ökosüsteemide osakaalu, kus õhusaaste ohustab elurikkust. Rangemad õhukvaliteedi standardid aitavad ka saavutada Euroopa vähktõvevastase võitluse kava eesmärke. Peale selle teatas komisjon Euroopa rohelises kokkuleppes kavatsusest tugevdada õhukvaliteedi seiret ja modelleerimist ning õhukvaliteedi kavu. Seoses 2022. aasta veebruaris alanud Venemaa sõjalise agressiooniga Ukraina vastu leppisid ELi juhid kokku vajaduses ruttu kiirendada üleminekut puhta energia tootmisele, et vähendada ELi sõltuvust Venemaalt imporditavast gaasist ja muudest fossiilkütustest. 18. mail 2022 võeti vastu ambitsioonikas meetmepakett „REPowerEU“ , muu hulgas selleks, et abistada liikmesriike taastuvenergia tootmise kasutuselevõtu kiirendamisel. Komisjoni teatises kirjeldatud kiire rakendamise korral võib see pakett tuua märkimisväärset kasu ka õhusaaste vaatenurgast. Välisõhu kvaliteedi direktiivid on osa terviklikust puhta õhu poliitikaraamistikust, mis tugineb kolmele sambale. Esimene sammas koosneb välisõhu kvaliteedi direktiividest endist. Nende direktiividega on kindlaks määratud kvaliteedistandardid välisõhu 12 saasteaine kontsentratsioonitasemetele. Teine sammas on direktiiv, mis käsitleb teatavate õhusaasteainete riiklike heitkoguste vähendamist. Selle direktiiviga on kindlaks määratud liikmesriikide kohustused vähendada peamiste välisõhu saasteainete ja nende eellaste heidet, tegutsedes ELis ühiselt piiriülese saaste vähendamise nimel. Sellele lisanduvad rahvusvahelised jõupingutused, eelkõige need, mida tehakse piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni raames, et vähendada väljastpoolt ELi pärit piiriülest heidet. Kolmas sammas koosneb õigusaktidest, millega on kindlaks määratud heitenormid peamiste õhusaaste allikate jaoks, nagu maanteesõidukid, elumajades kasutatavad kütteseadmed ja tööstuskäitised. Sellistest allikatest pärit saaste kogust mõjutavad ka muud poliitikameetmed, mis avaldavad mõju olulistele tegevustele ja sektoritele, nagu transport, tööstus, energeetika ja kliima ning põllumajandus. Mitu neist poliitikameetmetest on osa hiljutistest Euroopa rohelise kokkuleppe kohastest algatustest, nagu nullsaaste tegevuskava , Euroopa kliimamäärus ja pakett „Eesmärk 55“ , mis sisaldavad energiatõhususe ja taastuvenergiaga seotud meetmeid, metaanistrateegia , säästva ja aruka liikuvuse strateegia , seonduv 2021. aasta uus linnalise liikumiskeskkonna raamistik , elurikkuse strateegia ja algatus „Talust taldrikule“ . Peale selle on Euro 7 (vrd PLAN/2020/6308) ettepaneku eelseisva vastuvõtmise ja rakendamise tulemusel oodata sõiduautode, kaubikute, veoautode ja busside tekitatava saasteainete heite märkimisväärset vähenemist. Välisõhu kvaliteedi direktiivide läbivaatamisel direktiivid liidetakse. Läbivaatamise eesmärk on ·viia ELi õhukvaliteedi standardid paremini kooskõlla WHO soovitustega; ·veelgi parandada õigusraamistikku (nt karistuste ja avaliku teabe osas); ·paremini toetada kohalikke ametiasutusi puhtama õhu saavutamisel, tugevdades õhukvaliteedi seiret ja modelleerimist ning õhukvaliteedi kavu. Mõjuhinnangust on näha, et kavandatud läbivaatamisega kaasnev kasu ühiskonnale on märgatavalt suurem kui kulud. Peamine oodatav kasu on seotud tervisega (sh väiksem suremus ja haigestumine, väiksemad tervishoiukulutused, harvem haiguse tõttu töölt puudumine ja suurem tööviljakus) ja keskkonnaga (sh väiksem osoonist tingitud saagikuse langus). 1.1.Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev algatus on osa komisjoni 2022. aasta tööprogrammist ja oluline meede nullsaaste tegevuskavas. Nagu kõigi Euroopa rohelise kokkuleppe algatustega, püütakse ka selle algatusega tagada, et eesmärgid saavutatakse kõige tõhusamal ja vähem koormaval viisil, järgides olulise kahju ärahoidmise põhimõtet. Ettepanek aitab saavutada nullsaaste eesmärki ja nullsaaste tegevuskavas püstitatud õhukvaliteediga seotud eesmärke, et kaitsta tervist ja keskkonda. Ettepaneku edukaks elluviimiseks on olulised mitu Euroopa rohelise kokkuleppe algatust ja prioriteeti (millele võivad omakorda kasuks tulla kavandatud direktiivis sätestatud kõrgemad eesmärgid): Nende hulgas on ·kliimamäärus ja pakett „Eesmärk 55“, mille kõrgemate kliimaeesmärkidega edendatakse heiteta või vähese heitega tehnoloogia kasutuselevõttu (nt taastuvenergia, mida ei saada põlemise teel, energiatõhususe meetmed, elektritransport), mis on kasulik õhukvaliteedile. Ambitsioonikamate eesmärkide püstitamise ettepanekud hõlmavad ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS) ja ELi jõupingutuste jagamise määruse kõrgemaid eesmärke ning rangemaid sõiduautode ja kaubikute CO2 heite norme, mille kohaselt kõik uued registreeritud autod ja kaubikud peavad olema alates 2035. aastast heiteta. Käesoleva ettepaneku kohased rangemad õhukvaliteedi standardid toovad kasu ka kliima vaatenurgast, vähendades kasvuhoonegaaside, eelkõige fossiilkütuste põletamisel tekkivat CO2 heidet ja lühiajalise kliimamõjuga saasteaine – musta süsiniku – heidet.

·Kavas „REPowerEU“ on kavandatud meetmed, et kiiresti vähendada Euroopa sõltuvust Venemaa fossiilkütustest, sealhulgas kahandada summaarset energiatarbimist, mitmekesistada energiaimporti, asendada fossiilkütused, kiirendada üleminekut taastuvenergiale energia tootmisel, tööstuses, hoonetes ja transpordisektoris ning edendada arukate investeeringute tegemist. Nende meetmete kiirem rakendamine võib tuua kasu ka õhukvaliteedile. ·Põlemisvabade taastuvate energiaallikate kasutuselevõtu suurenemisel väheneb sõltuvus fossiilkütustest ja seega õhusaasteainete heide, tänu millele paraneb õhukvaliteet. Taastuvate energiaallikate edendamise algatuste hulka kuulub 2021. aasta ettepanek muuta teist taastuvenergia direktiivi, milles seatakse 2030. aastaks kõrgemad eesmärgid, samuti komisjoni 2022. aasta teatis kava „REPowerEU“ kohta, kus rõhutatakse vajadust koondada investeeringud taastuvatesse energiaallikatesse (eelkõige päikese- ja tuuleenergiasse ning soojuspumpadesse, mis kõik toovad kasu ka õhukvaliteedile) perioodi algusesse. ·Kõrgemad sihid energiatõhususe valdkonnas ja siduva ELi energiatõhususeesmärgi kehtestamine ettepaneku kaudu vaadata läbi energiatõhususe direktiiv vähendavad üldist energiavajadust, sealhulgas vajadust fossiilkütuste järele, ja seega kahandavad õhusaasteainete heidet, tänu millele paraneb õhukvaliteet. ·Säästva ja aruka liikuvuse strateegia alusel ning seonduvas 2021. aasta uues linnalise liikumiskeskkonna raamistikus võetavad meetmed, mis toetavad üleminekut väiksema heitega sõidukitele ja ühistranspordile, toovad kasu ka õhukvaliteedile. Õhukvaliteedi vaatenurgast eriti oluliste meetmete hulka kuuluvad rangemad õhusaasteainete heitenormid sisepõlemismootoriga sõidukitele (tulevases Euro 7 ettepanekus); ettepanek võtta vastu määrus alternatiivkütuste taristu kohta (on vaja laadimis- ja tankimistaristu üldvõrku, et lihtsustada taastuvkütuste ja vähese CO2 heitega kütuste, sh elektromobiilsuse kasutuselevõttu , millega kaasneb oluline kasu õhukvaliteedile); ettepanekud algatuste ReFuelEU Aviation ja FuelEU Maritime kohta, mis sisaldavad meetmeid puhtamate kütuste kasutuse edendamiseks, millega tõenäoliselt väheneb õhusaasteainete heide, ning meetmeid, millega parandatakse õhukvaliteeti sadamate ja lennujaamade lähedal, kohustades kasutama teatavat tüüpi laevade puhul kaldaäärset elektritoidet või heitevabu energiaallikaid ning lennukites säästvaid lennukikütuseid. Välisõhu kvaliteedi direktiivid omakorda edendavad meetmete võtmist linnapiirkondades üleminekul väiksema heitega liikuvusele, vähese heitega piirkondade loomist, ühistranspordi suuremat kasutamist ja aktiivset liikuvust, et tagada kinnipidamine piirtasemetest. ·Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) keskkonnahoidlikumaks muutmine ja strateegia „Talust taldrikule“ (nt ammoniaagiheite vähendamise meetmete edendamine ÜPP strateegiakavade kaudu või toitainete majandamise parandamine) võivad aidata vähendada põllumajandusest pärit ammoniaagiheidet. ·Käesoleva ettepaneku kohased rangemad õhukvaliteedi standardid aitavad kaitsta mitmekesisust kooskõlas elurikkuse strateegiaga, samal ajal kui ökosüsteemi seisundit parandavad meetmed, nagu kavandatud looduse taastamise määrus, võivad tuua kasu ka puhta õhu vaatenurgast. 1.2.Õiguslik alus Õhukvaliteedialaste ELi meetmete õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artiklid 191 ja 192, mis käsitlevad keskkonda. Nende artiklitega on antud ELile volitus tegutseda, et säilitada, kaitsta ja parandada keskkonna kvaliteeti, kaitsta inimeste tervist ning edendada meetmeid rahvusvahelisel tasandil, tegelemaks piirkondlike või ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega. Sama õiguslik alus on ka kehtivatel välisõhu kvaliteedi direktiividel. Kuna tegemist on valdkonnaga, kus ELil ja liikmesriikidel on jagatud pädevus, peavad ELi meetmed olema kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. 1.3.Subsidiaarsus ja proportsionaalsus Käesoleva algatuse eesmärke ei ole võimalik piisavalt saavutada liikmesriigi tasandil. Esiteks seepärast, et õhusaaste on oma olemuselt piiriülene: õhusaaste modelleerimine ja mõõtmine atmosfääris annavad kahtlusteta tunnistust sellest, et ühes liikmesriigis tekkiv saaste suurendab ka teistes liikmesriikides mõõdetava saaste kogust. Atmosfääri paiskunud või atmosfääris moodustunud õhusaasteained võivad kanduda edasi tuhandeid kilomeetreid. Vaatlusaluse probleemi ulatuse tõttu on vaja tegutseda ELi tasandil, kandmaks hoolt selle eest, et kõik liikmesriigid võtavad meetmeid oma elanikkonda ähvardavate ohtude vähendamiseks. Teiseks nõutakse ELi toimimise lepingus poliitikameetmeid, mille eesmärk on tagada kõrgetasemeline kaitse, võttes arvesse ELi eri piirkondade olukorra mitmekesisust. Kehtivate direktiividega on kehtestatud kogu ELis kohaldatavad õhukvaliteedi miinimumstandardid, kuid on jäetud meetmete valik liikmesriikidele, et nad saaksid kohandada neid meetmeid konkreetsetele riiklikele, piirkondlikele ja kohalikele oludele. Seda põhimõtet rakendatakse ka kavandatud direktiivis, millega liidetakse kaks kehtivat välisõhu kvaliteedi direktiivi üheks direktiiviks. Kolmandaks tuleb tagada õiglus ja võrdsus, pidades silmas õhusaaste kontrollimeetmete mõju majandusele ja välisõhu kvaliteeti inimeste jaoks kõikjal ELis. 1.4.Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna sellega ·liidetakse kaks kehtivat direktiivi üheks direktiiviks, koondades ja lihtsustades kehtivate direktiivide sätteid; ·jäetakse rakendamise üksikasjad liikmesriikidele, kes tunnevad riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke olusid ning saavad seega paremini valida kõige kulutõhusamad meetmed õhukvaliteedi standardite saavutamiseks; ·tuuakse märkimisväärset kasu tervisele ja majandusele, mis eeldatavasti kaalub selgelt üles võetavate meetmetega kaasnevad kulud;

·nähakse konkreetsete seire- ja modelleerimisnõuete kaudu ette täpsem õhukvaliteedi hindamine, mis eeldatavasti edendab sihipärasemate ja kulutõhusamate meetmete võtmist õhukvaliteedi standardite järgimiseks. 1.5.Õigusakti valik Kavandatud õigusakt on direktiiv, nagu ka kehtivad õigusaktid. Muud vahendid ei oleks sobilikud, kuna ettepanek on kehtestada eesmärgid endiselt ELi tasandil, kuid jätta nõuete täitmiseks võetavate meetmete valik liikmesriikidele, kes saavad kohandada neid meetmeid erinevatele riiklikele, piirkondlikele ja kohalikele oludele, st võtta arvesse ELi eri piirkondade olukorra mitmekesisust ja eripära. Järjepidevus õigusakti valikul hõlbustab ka kahe kehtiva direktiivi lihtsustamist ja liitmist üheks õigusaktiks. 2.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED 2.1.Hindamine/toimivuskontroll ja õiguskontrollikomitee seonduvad arvamused Välisõhu kvaliteedi direktiivide toimivuskontroll näitas, et direktiividega on suunatud hea esindavusega ja kvaliteetse õhukvaliteedi seire sisseseadmist, kehtestatud selged õhukvaliteedi standardid ning hõlbustatud õhukvaliteeti käsitleva usaldusväärse, objektiivse ja võrreldava teabe vahetamist, sealhulgas selle teabe esitamist laiemale üldsusele. Samas on direktiivid olnud vähem edukad selle tagamisel, et võetakse piisavalt meetmeid, et saavutataks õhukvaliteedi standardid ja et piirtasemete ületamised jääksid võimalikult lühiajalisteks. Sellegipoolest osutasid olemasolevad tõendid sellele, et direktiivid on aidanud vähendada õhusaastet ning lubatud saastetasemete ületamiste arvu ja suurust. Selle osalise tulemuslikkuse valguses jõuti järeldusele, et direktiivid on suuresti täitnud oma eesmärki, ehkki samal ajal osutati võimalustele kehtivat raamistiku täiustada, et saavutada hea õhukvaliteet kõikjal ELis. Toimivuskontrolli tegemisel selgus, et lisasuunised või selgemad nõuded välisõhu kvaliteedi direktiivides endis võivad aidata muuta seire ja modelleerimise ning õhukvaliteedi kavu ja meetmeid käsitlevad sätted tõhusamaks ja tulemuslikumaks. Leiti, et õhukvaliteedi standardid on väga olulised kontsentratsioonide vähendamiseks ja piirtasemete ületamise taseme alandamiseks. Sellegipoolest ei ole ELi õhukvaliteedi standardid täielikult kooskõlas hästi põhjendatud tervisealaste soovitustega ning nende standardite järgimiseks asjakohaste ja tulemuslike meetmete võtmisel on esinenud ja esineb endiselt suuri viivitusi. Jõuti järeldusele, et seirevõrgustik on üldiselt kooskõlas kehtivate välisõhu kvaliteedi direktiividega ning see tagab õhukvaliteeti käsitleva usaldusväärse ja hea esindavusega teabe kättesaadavuse. Väljendati siiski muret selle pärast, et seirekriteeriumidega on jäetud liiga palju tegutsemisvabadust ja asjaomastele asutustele on need kriteeriumid mõnevõrra ebaselged. Järgides õiguskontrollikomitee soovitusi, esitati toimivuskontrolli aruandes lisaselgitused mitmes küsimuses, mille hulka kuulusid erinevused ELi õhukvaliteedi standardite ja WHO soovituste vahel, õhukvaliteedi suundumused ja seire, õigusaktide tulemuslikkus õhukvaliteedi standardite saavutamisel, sidusrühmade tagasiside ja üldsuse arusaam õhukvaliteedist. 2.2.Konsulteerimine sidusrühmadega Sidusrühmadega konsulteerimise eesmärk oli koguda mitmesugustelt sidusrühmadelt toetavat teavet, andmeid, teadmisi ja seisukohti, et töötada välja erinevad poliitikavariandid välisõhu kvaliteedi direktiivide muutmiseks ja hinnata nende variantide rakendamise teostatavust. Avaliku konsultatsiooni jaoks, mis kestis 12 nädalat, kasutati EU Survey veebiküsimustikku, mis sisaldas 13 sissejuhatavat ja 31 konkreetset küsimust. See küsimustik hõlmas küsimusi, mida kavatseti käsitleda mõju hindamisel, ning selle abil koguti esialgseid seisukohti eesmärkide taseme kohta ja mõne direktiivide muutmiseks kavandatud poliitikavariandi võimaliku mõju kohta. Kokku saadi 934 vastust ja 116 seisukohavõttu. Avatud küsimustele laekus 11–406 vastust (keskmiselt 124). Vastused saabusid 23 liikmesriigist. Suunatud uuring avaldati EU Survey keskkonnas kahes osas: esimene osa, mis käsitles esimest poliitikavaldkonda (õhukvaliteedi standardid), avaldati 13. detsembril 2021, ning teine osa, mis käsitles teist poliitikavaldkonda (juhtimine) ja kolmandat poliitikavaldkonda (seire, modelleerimine ja õhukvaliteedi kavad), avaldati 13. jaanuaril 2022. Mõlema osa puhul oli vastamise tähtpäev 11. veebruar 2022. Uuringu eesmärk oli saada põhjalik ülevaade õhukvaliteeti käsitlevatest ELi eeskirjadest huvitatud või nende eeskirjadega tegelevate organisatsioonide seisukohtadest. Seetõttu paluti uuringus osaleda konkreetsetel sidusrühmadel, kelle hulka kuulusid asjaomased asutused eri valitsemistasanditel, erasektori organisatsioonid, akadeemiliste ringkondade esindajad ja kodanikuühiskonna organisatsioonid kõikides ELi liikmesriikides. Sidusrühmadele suunatud uuringu esimese osa küsimustele saabus kokku 139 vastust 24 liikmesriigist. Teise osa küsimustele laekus 93 vastust 22 liikmesriigist. 23. septembril 2021 toimus esimene sidusrühmade kohtumine, kus oli 315 välisosalejat (kas kohapeal või veebis) 27 liikmesriigist. Esimese kohtumise eesmärk oli koguda seisukohti puuduste kohta, mis olid kindlaks tehtud kehtivates välisõhu kvaliteedi direktiivides, ja läbivaadatud õigusakti eesmärkide taseme kohta. 4. aprillil 2022 toimus teine sidusrühmade kohtumine, kus oli 257 välisosalejat (kas kohapeal või veebis) 23 liikmesriigist. Kohtumise eesmärk oli koguda sidusrühmadelt tagasisidet mõjuhinnangu lõpuleviimiseks. Muu konsultatsioonitegevuse täiendamiseks korraldati suunatud intervjuusid, eelkõige piirkondlike ja riiklike asutuste, kodanikuühiskonna ja valitsusväliste organisatsioonide ning akadeemiliste ja teadusringkondade esindajatega. Intervjuude peamine eesmärk oli täita sidusrühmadele suunatud uuringu hindamisel ilmnenud teabelüngad. Seetõttu keskenduti intervjuude tegemisel teisele poliitikavaldkonnale, st kaalutud poliitikavariantide teostatavusele, rakendamise vahenditele ja mõjule. Mõju hindamisel võeti lisaks arvesse järgmist: 30 esildist (seisukohavõtud, teadusuuringud ja muud dokumendid) 25 sidusrühmalt; arutelud kolmandal ELi puhta õhu foorumil 18. ja 19. novembril 2021; tagasiside esialgsele mõjuhinnangule 63 sidusrühmalt 12 liikmesriigist ning tulevikukindluse platvormi arvamus välisõhu kvaliteeti käsitlevate õigusaktide kohta. Peale selle oli aruandest Euroopa tuleviku konverentsi lõpptulemuse kohta näha, et kodanikud nõuavad õhusaaste vähendamiseks meetmete võtmist.

2.3.Eksperdiarvamuste kasutamine Käesoleva ettepaneku koostamisel on kasutatud eksperdiarvamusi järgmistes valdkondades: 1) õhusaaste ja inimeste tervise vaheliste seoste analüüs, 2) tervisemõju hindamine (sh rahaline mõõtmine), 4) ökosüsteemile avaldatava mõju hindamine, 5) makromajanduslik modelleerimine ning 6) õhukvaliteedi hindamine ja juhtimine. Need eksperdiarvamused koguti peamiselt teenus- ja toetuslepingute kaudu, mis olid sõlmitud teiste seas WHO, Euroopa Keskkonnaameti, Teadusuuringute Ühiskeskuse ja eri konsultantidega. Kõik ekspertide aruanded ja lepingud on laaditud korrapäraselt üles internetti nende avalikuks levitamiseks. 2.4.Mõjuhinnang ja õiguskontrollikomitee arvamus Mõju hindamisel analüüsiti 19 poliitikavarianti (mis hõlmasid 69 poliitikameedet), mille eesmärk oli kaotada kehtivates välisõhu kvaliteedi direktiivides kindlaks tehtud puudused, mis olid seotud keskkonna ja tervise, juhtimise ja täitmise tagamise, seire ja hindamise ning teabe ja teabevahetusega. Hinnati iga variandi keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja majanduslikke tagajärgi, kooskõla muude poliitiliste prioriteetidega ning eeldatavat kasu ja kulude suhet. Eelistatud poliitikapakett on järgmine. 1.Õhukvaliteedi standardid: a) kehtestada selged ELi õhukvaliteedi standardid (2030. aasta piirtasemetena), tehes poliitilise valiku poliitikavariantide I-1 (täielik kooskõlastamine), I-2 (parem kooskõlastamine) ja I-3 (osaline kooskõlastamine) vahel, ning näha ette piiratud arv ajutisi erandeid juhtudeks, mil erandi kohaldamine on selgelt õigustatud; b) töötada välja 2030. aasta järgne perspektiiv, et tagada täielik kooskõla WHO 2021. aasta õhukvaliteedisuunistega, astudes samal ajal samme selleks, et tagada kooskõla ka WHO tulevaste suunistega, eesmärgiga saavutada 2050. aastaks nullsaaste visioon; c) rakendada korrapärase läbivaatamise mehhanismi, kandmaks hoolt selle eest, et tulevaste otsuste tegemisel võetakse aluseks kõige viimane teaduslik arusaam õhukvaliteedist. 2.Juhtimine ja täitmise tagamine: a) ajakohastada õhukvaliteedi kavade miinimumnõudeid; b) kehtestada piirtasemed õhusaasteainete jaoks, mille suhtes praegu kohaldatakse sihtväärtusi, et võimaldada tulemuslikumalt vähendada nende saasteainete kontsentratsioone; c) täpsemalt selgitada, kuidas tuleb lahendada õhukvaliteedi standardite ületamise probleem ja kuidas seda ületamist ära hoida ning millal ajakohastada õhukvaliteedi kavu; d) täpsustada, milliseid meetmeid peavad pädevad asutused võtma selle tagamiseks, et õhukvaliteedi standardite ületamine oleks võimalikult lühiajaline, ning laiendada sätteid, mis käsitlevad karistusi õhukvaliteedi standardite rikkumise korral; e) tugevdada liikmesriikide kohustust teha koostööd, kui piiriülese saaste tõttu rikutakse õhukvaliteedi standardeid; f) parandada direktiivide täitmise tagatavust uute sätetega õiguskaitse kättesaadavuse ja hüvitamise kohta ning tõhustatud sättega karistuste kohta.

3.Õhukvaliteedi hindamine: a) veelgi parandada, lihtsustada ja mõnevõrra laiendada õhukvaliteedi seiret ja hindamist, sealhulgas i) jälgida uusi probleemseid saasteaineid, ii) piirata õhukvaliteedi proovivõtukohtade ümberpaigutamist selliste proovivõtukohtadega, kus on vähemalt kolme aasta jooksul kinni peetud piirtasemetest, iii) veelgi selgitada ja lihtsustada proovivõtukohtade valimise kriteeriume, iv) ajakohastada lubatud maksimaalset mõõtemääramatust kooskõlas kavandatud rangemate õhukvaliteedi standarditega; b) kasutada paremini õhukvaliteedi modelleerimist, i) et avastada õhukvaliteedi standardite rikkumise juhte, koostada õhukvaliteedi kavu ja valida proovivõtukohti, ii) ning parandada õhukvaliteedi modelleerimise kvaliteeti ja võrreldavust. 4.Avalik teave õhukvaliteedi kohta: a) esitada iga tunni tagant peamiste saasteainete kohta kõik olemasolevad ajakohased õhukvaliteedi mõõtmise tulemused ning muuta see teave kodanikele kättesaadavaks õhukvaliteedi indeksi kaudu; b) teavitada avalikkust võimalikust mõjust tervisele ja esitada soovitusi selle kohta, kuidas käituda, kui õhukvaliteedi standardeid on rikutud. Üldiselt võttes on peamine oodatav kasu väiksem suremus ja haigestumine, väiksemad tervishoiukulutused, väiksem osoonist tingitud saagikuse langus, harvem haiguse tõttu töölt puudumine ja suurem tööviljakus. Poliitikavariantidel, mis seisnevad eri tasemel kooskõlastamises WHO õhukvaliteedisuunistega, on keskkonna-, majanduslik, sotsiaalne ja tervisemõju. Kõik kolm varianti – täielik kooskõlastamine (I-1), parem kooskõlastamine (I-2) ja osaline kooskõlastamine (I-3) – toovad märkimisväärset kasu tervisele ja keskkonnale, ehkki erineval määral. Mõjuhinnangust on siiski näha, et kõigi kolme variandi puhul on kasu ühiskonnale märgatavalt suurem kui kulud. Iga-aastane keskmine kulu ja kasu on arvutatud 2030. aasta prognoosina, kuna sel aastal tuleb esimest korda saavutada enamik uutest õhukvaliteedi standarditest. Leevendusmeetmete kulud suurenevad juba 2030. aastale eelnevatel aastatel seoses vajadusega tagada uute standardite järgimine aastal 2030, kuid pärast seda aastat need kulud tõenäoliselt vähenevad, kuna eesmärkide saavutamiseks vajalikud ühekordsed investeeringud on juba tehtud. Poliitikavariandi I-3 puhul (osaline kooskõlastamine WHO 2021. aasta õhukvaliteedisuunistega 2030. aastaks) on kasu ja kulude suhe kõige parem (10:1 kuni 28:1). On oodata, et enamikus ELi õhukvaliteedi proovivõtukohtades saavutatakse kooskõla vastavate õhukvaliteedi standarditega suurema vaevata. Prognoosi kohaselt ületab keskmine puhaskasu 2030. aastal 29 miljardit eurot, samal ajal kui vastavate leevendusmeetmete kulud ulatuvad 3,3 miljardi euroni. Poliitikavariandi I-2 puhul (parem kooskõlastamine WHO 2021. aasta õhukvaliteedisuunistega 2030. aastaks) on kasu ja kulude suhe eeldatavasti veidi väiksem (7,5:1 kuni 21:1). On oodata, et umbes 6 % proovivõtukohtades ei saavutata vastavaid õhukvaliteedi standardeid ilma kohalikul tasandil tehtavate lisapingutusteta (või võidakse seal vajada ajapikendust või erandeid). Prognoosi kohaselt ületab keskmine puhaskasu 36 miljardit eurot, st on 25 % suurem kui poliitikavariandi I-3 puhul. Vastavate leevendusmeetmetega kaasnevad kulud ja seonduvad halduskulud moodustavad 2030. aastal hinnangute kohaselt kokku 5,7 miljardit eurot. Poliitikavariandi I-1 puhul (täielik kooskõlastamine WHO 2021. aasta õhukvaliteedisuunistega 2030. aastaks) on kasu ja kulude suhe samuti märkimisväärselt hea (6:1 kuni 18:1). Samas on oodata, et 71 % proovivõtukohtades ei saavutata vastavaid õhukvaliteedi standardeid ilma kohalikul tasandil tehtavate lisapingutusteta (ja mitmel juhul ei suudeta neid standardeid tehniliselt teostatava saaste vähendamisega üldse saavutada). Prognoosi kohaselt ületab keskmine puhaskasu 38 miljardit eurot, st on 5 % suurem kui poliitikavariandi I-2 puhul. Vastavad leevenduskulud on 2030. aastal hinnangute kohaselt 7 miljardit eurot. Halduskulud jäävad 2030. aastal hinnanguliselt vahemikku 75–106 miljonit eurot aastas. Need kulud hõlmavad õhukvaliteedi kavade koostamise, õhukvaliteedi hindamise ja täiendavate proovivõtukohtade kulusid. On oodata, et aja jooksul vähenevad eelkõige õhukvaliteedi kavade koostamise kulud, kuna nende kavade abil lahendatakse õhukvaliteedi standarditele vastavate saastetasemete ületamise probleemid ja neid kavu ei ole enam vaja. Samamoodi leevendatakse õhukvaliteedi paranedes õhukvaliteedi hindamise korra nõudeid, millega seoses on oodata õhukvaliteedi seirega seotud kulude kahanemist (aastakulude arvutamisel on siiski arvesse võetud eespool esitatud hinnanguid, sealhulgas ühekordseid investeeringuid). Juhime tähelepanu, et kõik need kulud kannavad avaliku sektori asutused. Oluline on märkida, et välisõhu kvaliteedi direktiividega ei tekitata mingeid otseseid halduskulusid tarbijatele ja ettevõtjatele. Nende võimalikud kulud tulenevad peamiselt meetmetest, mille liikmesriikide ametiasutused võtavad direktiivides sätestatud õhukvaliteedi standardite saavutamiseks. Need kulud on osa eespool nimetatud leevendus-/kohanduskuludest.

Kehtivate välisõhu kvaliteedi direktiivide (2008/50/EÜ ja 2004/107/EÜ) kavandatud liitmisel üheks direktiiviks peaks vähenema avaliku sektori asutuste, eelkõige liikmesriikide asjaomaste asutuste halduskoormus, kuna sellega lihtsustatakse eeskirju, suurendatakse järjekindlust ja selgust ning tõhustatakse rakendamist. Mõju hindamisel kontrolliti ka kooskõla kliimapoliitikaga, eeskätt Euroopa kliimamäärusega . Võttes arvesse seda, et paljud kasvuhoonegaaside ja saasteainete heite allikad on samad, toetatakse ELi õhukvaliteedi standardite kavandatud muutmisega kliimaeesmärke, kuna puhta õhu saavutamise meetmed toovad kaasa ka kasvuhoonegaaside heite vähenemise. Ettepaneku hinnatud mõju õhukvaliteedile on sidus ka nullsaaste tegevuskavaga , eelkõige selle 2030. aasta eesmärgiga vähendada õhusaaste mõju tervisele (enneaegsed surmad) rohkem kui 55 % ning 2050. aasta visiooniga, mille eesmärk on vähendada õhusaastet ning vee- ja pinnasereostust tasemeni, mida ei peeta enam tervisele kahjulikuks. On olemas ka oluline koostoime poliitikaga, kus on tähelepanu keskmes saasteainete heide selle tekkekohas, mis on samuti nullsaaste tegevuskava osa. See poliitika hõlmab näiteks hiljutist ettepanekut vaadata läbi tööstusheidete direktiiv ja tulevast ettepanekut maanteesõidukite Euro 7 heitenormide kohta , mis aitavad kaasa rangemate õhukvaliteedi standardite saavutamisele. Järgides õiguskontrollikomitee arvamust, täiustati mõjuhinnangut lisaanalüüsi ja -selgitustega, mis käsitlevad 1) ettepaneku koostoimet muude algatustega, näiteks tööstusheidete direktiivi kavandatud läbivaatamise mõju; 2) erinevate poliitikavariantide jaoks analüüsitud erinevaid näitajaid, sealhulgas poliitikavariantide teostatavust, ning 3) kehtivate välisõhu kvaliteedi direktiivide rakendamisega seotud probleemide põhjuseid. Käesoleva ettepaneku mõju hindamise kõrval tehti ulatuslikum puhta õhu konteksti ja tulevikuväljavaadete analüüs, mis avaldatakse korrapäraselt esitatava puhta õhu poliitika aruandena, mis on osa 2022. aasta lõppu kavandatud nullsaaste seire- ja väljavaatearuandest. Kolmas puhta õhu poliitika aruanne täiendab analüüsi, mis tehti direktiivide läbivaatamiseks korraldatud mõju hindamise raames, heites valgust sellistele lisaelementidele nagu paketis „REPowerEU“ kavandatud puhta õhuga seotud meetmete piirkondlik mõju, väljavaade saavutada direktiivide läbivaatamisel eelistatud poliitikapaketti rakendades 2030. aasta nullsaaste eesmärgid ning mittetehnoloogiliste (nt toitumisalaste) meetmete rakendamise mõju 2030. aasta puhta õhu prognoosidele. Nimetatud mõju lisandub võimalikule suuremale pikaajalisele positiivsele mõjule. 2.5.Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine (REFIT) Kooskõlas oma parema õigusloome tegevuskavaga (ning õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga (REFIT)) teeb komisjon ettepaneku liita direktiivid 2008/50/EÜ ja 2004/107/EÜ üheks direktiiviks, millega reguleeritakse kõiki olulisi õhusaasteaineid. Direktiivi 2008/50/EÜ vastuvõtmisel asendati sellega mitu õigusakti: nõukogu direktiiv 96/62/EÜ välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise kohta, nõukogu direktiiv 99/30/EÜ vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii piirtasemete kohta välisõhus, direktiiv 2000/69/EÜ benseeni ja süsinikmonooksiidi piirnormide kohta välisõhus, direktiiv 2002/3/EÜ välisõhu osoonisisalduse kohta ning nõukogu otsus 97/101/EÜ vastastikuse informatsiooni- ja andmevahetuse sisseseadmise kohta liikmesriikides välisõhu saastatust mõõtvate vaatlusvõrkude ja üksikute jaamade vahel. Need õigusaktid liideti selguse, lihtsustamise ja haldustõhususe huvides üheks direktiiviks. Direktiivi 2008/50/EÜ vastuvõtmise ajal leidsid Euroopa Parlament ja nõukogu, et kui on saadud piisavalt kogemusi direktiivi 2004/107/EÜ rakendamisel, tuleks kaaluda ka selle direktiivi liitmist direktiiviga 2008/50/EÜ. Nüüd, kui direktiive 2008/50/EÜ ja 2004/107/EÜ on rakendatud kõrvuti üle kümne aasta, annab välisõhu kvaliteedi direktiivide läbivaatamine võimaluse võtta arvesse uusimaid teaduslikke teadmisi ja rakendamiskogemusi, liites need kaks direktiivi üheks direktiiviks. Sellega tugevdatakse õhukvaliteeti käsitlevaid õigusakte ning samal ajal lihtsustatakse asjaomaste asutuste suhtes kohaldatavaid eeskirju ning parandatakse üldist järjepidevust ja selgust, millega muudetakse rakendamine tõhusamaks. Peale selle ühtlustatakse ja lihtsustatakse ettepanekuga mitut sätet, mis käsitlevad õhukvaliteedi seiret eri õhusaasteainete osas, nende saasteainete jaoks kehtestatud õhukvaliteedi standardeid ja neist standarditest tulenevaid nõudeid, nagu õhukvaliteedi kavade koostamine. Kogu mõju hindamise protsessis võeti arvesse soovitusi, mis olid esitatud tulevikukindluse platvormi 12. novembri 2021. aasta arvamuses välisõhu kvaliteeti käsitlevate õigusaktide kohta, sealhulgas näiteks soovitusi, mis käsitlesid õhukvaliteedi standardeid, rakendamist, seiret, kehtivate direktiivide liitmist üheks direktiiviks ja sidusust seonduva poliitikaga. 2.6.Põhiõigused Kavandatud direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse põhimõtteid, mida tunnustatakse eelkõige ELi põhiõiguste hartas. Ettepaneku eesmärk on vältida ja vähendada õhusaaste kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 191 lõikega 1. Seega püütakse sellega integreerida ELi poliitikasse kõrgetasemeline keskkonnakaitse ja keskkonnakvaliteedi parandamine kooskõlas ELi põhiõiguste harta artiklis 37 sätestatud kestliku arengu põhimõttega. Samuti antakse sellega konkreetne sisu kohustusele kaitsta harta artiklites 2 ja 3 sätestatud õigust elule ja isikupuutumatusele. Peale selle aitab ettepanek õiguskaitse kättesaadavust, hüvitisi ja karistusi käsitlevate üksikasjalike sätete kaudu kaitsta harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus seoses inimeste tervise kaitsega. 3.MÕJU EELARVELE Finantsselgitus, mis käsitleb mõju eelarvele ning käesoleva ettepaneku jaoks vajalikke inim- ja haldusressursse, on lisatud nullsaaste paketi finantsselgitusse, mis esitatakse seoses ettepanekuga vaadata läbi pinna- ja põhjavett kahjustavate saasteainete loetelud. Ettepanek avaldab mõju komisjoni, Teadusuuringute Ühiskeskuse ja Euroopa Keskkonnaameti (EEA) eelarvele seoses vajaminevate inim- ja haldusressurssidega.

Uute standardite ja arvukamate jälgitavate ainete loetlemine ning vajadus vaadata läbi ja ajakohastada kehtivad suunised ja rakendusotsused ning koostada uued juhenddokumendid suurendab veidi komisjoni töökoormust rakendamise ja täitmise tagamise valdkonnas. Lisaks peab komisjon suurendama Teadusuuringute Ühiskeskuse pakutavat tuge, et tugevdada õhukvaliteedi seiret ja modelleerimist. See tugi hõlmab eelkõige suuniste koostamist, kahe peamise eksperdivõrgustiku juhtimist ning õhukvaliteedi seire ja modelleerimisega seotud standardite väljatöötamist koostöös Euroopa Standardikomiteega (CEN). Teadusliku toe saamiseks sõlmitakse halduskokkulepped. EEA töökoormus suureneb seoses vajadusega laiendada taristut ja toetada pidevat aruandlust, mida tehakse, et hõlmata uued probleemsed õhusaasteained ning kohustus vähendada keskmist kokkupuudet selliste saasteainetega nagu PM2,5-osakesed ja NO2; laiendada aruandlustaristut uute proovivõtukohtade ajakohase teabe, modelleerimisandmete ja õhukvaliteedi kavade jaoks; suurendada tuge edastatud õhukvaliteediandmete usaldusväärseks hindamiseks ning tugevdada õhusaastet, kliimamuutusi, inimeste tervist ja ökosüsteemi seisundit käsitlevate poliitikameetmete analüüsi ja toetamise vahelisi seoseid. Selleks on vaja üht uut täistööajale taandatud töötajat ja kahe töötaja ümberpaigutamist lisaks praegustele EEA töötajatele, kes juba toetavad ELi puhta õhu poliitika rakendamist. 4.MUU TEAVE Välisõhu kvaliteedi direktiivide alusel loodud raamistik juba tagab õhukvaliteedi kvaliteetse ja hea esindavusega seire, nagu näitas direktiivide toimivuskontroll . Liikmesriigid on loonud ELis õhukvaliteedi seirevõrgustiku, mis hõlmab ligikaudu 16 000 konkreetsete saasteainete proovivõtukohta (millest paljud asuvad koos enam kui 4 000 seirejaamas), kus võetakse proove direktiivides kindlaks määratud ühiste kriteeriumide põhjal. Seirevõrgustik on suurel määral direktiividega kooskõlas ning üldjuhul tagab see võrgustik õhukvaliteeti käsitlevate usaldusväärsete ja hea esindavusega andmete kättesaadavuse. Käesoleva ettepanekuga täiustatakse seirevõrgustikku veelgi, nagu on selgitatud üksikasjalikumalt allpool. EEA hallatava tõhusa ja tulemusliku digitaalse aruandlussüsteemi väljatöötamisel juhinduti kehtivatest sätetest aruandluse kohta, mis on esitatud komisjoni otsuses 2011/850/EL . Peale selle hõlmab käesolev ettepanek uute probleemsete saasteainete seiret. See võimaldab jälgida mitut õhusaasteainet, mille jaoks kogu ELi hõlmavat ühtlustatud õhukvaliteedi seiret veel ei ole. Käesoleva ettepaneku osa on ka õhukvaliteedi seire, modelleerimise ja hindamise korra täiustamine. Seire, modelleerimise ja hindamise tulemusel saab võrreldavat ja objektiivset lisateavet, mis annab võimaluse korrapäraselt jälgida ja hinnata õhukvaliteedi arengut ELis. Koos ettepanekus sätestatud täpsemate nõuetega õhukvaliteedi kavades esitatava teabe kohta võimaldab see pidevalt jälgida konkreetsete (sageli kohalike) õhukvaliteedimeetmete tulemuslikkust. Tänu selgematele konkreetsetele nõuetele avaliku teabe kohta pääseb avalikkus hõlpsamini ja kiiremini ligi õhukvaliteeti käsitlevate andmete ja seonduvate poliitikameetmete seire ja hindamise tulemustele. Sellest kõigest on kasu läbivaadatud välisõhu kvaliteedi direktiivi tulevasel hindamisel. 5.ETTEPANEKU SÄTETE ÜKSIKASJALIK SELGITUS Kehtivate välisõhu kvaliteedi direktiivide (2008/50/EÜ ja 2004/107/EÜ) ühendamise ettepanekuga tehtud muudatuste eesmärk on õigusakte konsolideerida ja lihtsustada. Järgmistes selgitustes keskendutakse muudatustele võrreldes kehtivate direktiividega. Viidatud artiklite numeratsioon vastab ettepanekule. Artikliga 1 kehtestatakse 2050. aasta õhukvaliteedi nullsaaste eesmärk, millega tagatakse, et 2050. aastaks parandatakse õhukvaliteeti nii, et saastet ei peeta enam inimeste tervisele ja keskkonnale kahjulikuks. Artikliga 3 nähakse ette teaduslike tõendite korrapärane läbivaatamine, et kontrollida, kas kehtivad õhukvaliteedi standardid on endiselt piisavad inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks ning kas täiendavate õhusaasteainete sisaldust tuleks reguleerida. Läbivaatamise tulemusel töötatakse välja kavad, et saavutada 2050. aastaks vastavus WHO õhukvaliteedi suunistele, tuginedes korrapärase läbivaatamise mehhanismile, et võtta arvesse uusimaid teaduslikke arusaamu. Artikkel 4 hõlmab ajakohastusi ja sellega lisatakse direktiivis muudetud või sellele lisatud elementide uued määratlused. Artiklis 5 nõutakse, et liikmesriigid tagaksid modelleerimisrakenduste täpsuse, et võimaldada modelleerimise laialdasemat kasutust õhukvaliteedi hindamiseks ja paremat kasutamist. Artikliga 7 lihtsustatakse hindamispiiride eeskirju. Hindamispiirid näitavad, milliseid õhukvaliteedi hindamise meetodeid tuleks kohaldada erinevatel saastetasemetel. Ettepanekuga asendatakse praegune alumine ja ülemine hindamispiir ühe hindamispiiriga iga saasteaine kohta. Artikliga 8 tagatakse, et kui õhusaaste tase ületab WHO soovitusi, siis tuleb välisõhu kvaliteeti jälgida statsionaarsete proovivõtukohtade abil. Kui käesolevas direktiivis sätestatud piirtasemeid või osooni sihtväärtust ületatakse, tuleb õhukvaliteeti hinnata ka modelleerimisrakenduste abil. Modelleerimine aitab tuvastada ka võimalikke täiendavaid kohti, kus piirtasemeid või osooni sihtväärtust ületatakse. Selle eesmärk on kasutada modelleerimisrakenduste edusamme, et juhtida tõhusaid, sihipäraseid ja kulutõhusaid õhukvaliteedi parandamise meetmeid, et lõpetada õhukvaliteedi standardite rikkumine nii kiiresti kui võimalik. Artikliga 9 ajakohastatakse ja muudetakse selgemaks proovivõtukohtade arvu ja asukohta käsitlevaid eeskirju, sealhulgas kehtestatakse rangemad proovivõtukohtade ümberpaigutamise eeskirjad. Läbivaadatud eeskirjadega koondatakse ja lihtsustakse ka erinevate õhukvaliteedi standarditega eri õhusaasteainete proovivõtukohtadele kehtestatud nõudeid, mis on praegu direktiivide vahel jagunenud.

Artikliga 10 nähakse ette superseirejaamad ning reguleeritakse nende arvu ja asukohta. Superseirejaamad ühendavad mitut proovivõtukohta, et koguda pikaajalisi andmeid käesoleva direktiiviga hõlmatud õhusaasteainete, samuti uute probleemsete õhusaasteainete ja muude asjakohaste näitajate kohta. Mitme proovivõtukoha ühendamine superseirejaamaks nende eraldi paigutamise asemel võib mõnel juhul kulusid kokku hoida. Täiendavate proovivõtukohtade loomine uute reguleerimata probleemsete õhusaasteainete jaoks, nagu ülipeened osakesed, must süsinik, ammoniaak (NH3) või oksüdatsioonivõimelised tahked osakesed, aitab teaduslikult mõista nende mõju tervisele ja keskkonnale. Vajaduse korral võivad liikmesriigid luua ühiseid superseirejaamasid, nii saab kulusid vähendada. Artiklis 11 täpsustatakse õhukvaliteedi mõõtmise andmekvaliteedi eesmärke ja kehtestatakse modelleerimise kvaliteedieesmärgid. Lisatakse uus nõue, mille kohaselt tuleb esitada kõik andmed ja kasutada neid nõuetele vastavuse hindamiseks, isegi kui need andmed ei vasta andmekvaliteedi eesmärkidele. Osoonisisalduse hindamist käsitlevad sätted on liidetud muude saasteainete hindamist käsitlevate sätetega, et sätteid lihtsustada ja ühtlustada. Artiklis 12 koondatakse olemasolevad nõuded, mis käsitlevad õhusaasteainete taseme hoidmist allpool piirtasemeid, ning kehtestatakse uued nõuded keskmise saastatuse taseme kohta. Artikliga 13 viiakse ELi õhukvaliteedi standardid paremini kooskõlla WHO 2021. aasta soovitustega, võttes arvesse teostatavust ja kulutasuvust, mida on analüüsitud käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangus. Lisaks kehtestatakse piirtasemed kõigile õhusaasteainetele, mille suhtes praegu kohaldatakse sihtväärtusi, välja arvatud osoon (O3). Kogemused kehtivate direktiividega näitavad, et see võimaldab õhusaasteainete kontsentratsiooni tõhusamalt vähendada. Osoon on sellest muudatusest välja jäetud, kuna selle atmosfääris moodustumise keerukate omaduste tõttu on rangete piirtasemete järgimise teostatavust raske hinnata. Läbivaadatud piirtasemed ja sihtväärtused jõustuvad 2030. aastal; sellega tasakaalustatakse vajadus olukorda kiiresti parandada vajadusega tagada piisav üleminekuaeg ja võtta arvesse peamisi seotud poliitikameetmeid, mis annavad tulemusi 2030. aastal, näiteks kliimamuutuste leevendamise meetmete paketti „Eesmärk 55“. Et EL oleks ajakavas, millega on võimalik 2050. aastaks saavutada õhu nullsaaste visioon, lisatakse uus säte, millega nõutakse, et üldsuse keskmist kokkupuudet tahkete peenosakeste (PM2,5) ja lämmastikdioksiidiga (NO2) piirkondlikul tasandil (NUTS 1 territoriaalüksused) vähendataks WHO soovitatud tasemeni. See täiendab õhukvaliteedi piirkondades kohaldatavat piirtasemete ja sihtväärtuste järgimise kohustust. Et pakkuda puhta õhu poliitika jaoks ELi tasandil sisendit, peavad liikmesriigid komisjoni kiiresti teavitama, kui nad kehtestavad ELi normidest rangemad õhukvaliteedi standardid. Artiklit 14 lühendatakse, kuna nõuded proovivõtukohtadele on samad mis artiklis 7. Mitme artikli (direktiivi 2008/50/EÜ endised artiklid 15–18) sisu, mis käsitleb õhukvaliteedi standardeid ning nendega seotud nõudeid tahkete peenosakeste (PM2,5) ja osooni (O3) kohta, on ühendatud muude saasteainete standarditega, mis on esitatud artiklites 12, 13 ja 23, ning nõuded proovivõtukohtadele on lisatud artiklisse 7. Artikliga 15 kehtestatakse lisaks olemasolevatele lämmastikdioksiidi (NO2) ja vääveldioksiidi (SO2) häiretasemetele tahketest osakestest (PM10 ja PM2,5) tuleneva maksimaalse saastega seotud lühiajaliste meetmete häiretasemed, võttes arvesse tahkete osakestega saastatuse märkimisväärset mõju tervisele. Artikliga 16 laiendatakse looduslikust allikast tuleneva panuse mahaarvamist käsitlevaid eeskirju õhukvaliteedi standardite ületamise juhtumitele, et hõlmata keskmise kokkupuute vähendamise kohustuse ületamisi. Õhukvaliteedi juhtimine ei saa mõjutada õhusaastet, mis tuleb looduslikest allikatest nagu Sahara tolm. Seepärast tagatakse artiklitega 19 ja 20, et sellistest allikatest tingitud õhukvaliteedi standarditele mittevastavust ei loeta õhukvaliteedi standardite, sealhulgas keskmise kokkupuute vähendamise kohustuste täitmata jätmiseks ega nõuta seetõttu õhukvaliteedi kavasid. Artiklit 17, millega arvatakse välja talvine teede liivatamine ja soolatamine, laiendatakse tahketele peenosakestele (PM2,5). Talvine teede liivatamine ja soolatamine on tähtis liiklusohutuse jaoks, kuigi tahkete osakeste õhku sattumine nende meetmete tulemusena võib samas suurendada õhu saastatust eri suurusega tahkete osakestega. Ainult nendest allikatest tulenev õhukvaliteedi standarditele mittevastavus ei too kaasa nõuet koostada artikli 19 kohased õhukvaliteedi kavad. Artiklis 18, mis käsitleb nende tähtaegade edasilükkamist, milleks tuleb saavutada tahkete osakeste (PM10 ja PM2,5) ja lämmastikdioksiidi (NO2) piirtasemed, on sätestatud edasilükkamise täiendavad eeltingimused, et suurendada piirtasemete järgimiseks võetud õhukvaliteedi meetmete tõhusust. Näiteks tuleb õhukvaliteedi kavades kirjeldada, kuidas taotletakse täiendavat rahastamist selleks, et nõuded kiiremini täita, ning kuidas teavitatakse üldsust edasilükkamise tagajärgedest inimeste tervisele ja keskkonnale. Lisaks on võimalik piirtaseme saavutamist edasi lükata üksnes juhul, kui vähemalt kolme aasta jooksul enne edasilükkamise algust on asjaomase õhusaasteaine keskmise kokkupuute vähendamise kohustust järgitud. Selle eesmärk on tagada, et edasilükkamist lubatakse ainult juhtudel, kui piirtasemeid on ületatud üksnes lokaalselt kohaspetsiifiliste tingimuste tõttu, ning seda ei kasutata selleks, et lükata kohaliku, piirkondliku või riikliku tasandi õhukvaliteedi meetmeid edasi. Artikliga 19 suurendatakse õhukvaliteedi kavade tõhusust, et võimalikult kiiresti tagada vastavus õhukvaliteedi standarditele. See saavutatakse järgmiste meetmetega: a) nõuetele mittevastavuse juhtudel enne 2030. aastat kehtestatakse kohustus koostada õhukvaliteedi kavad enne, kui õhukvaliteedi standardid jõustuvad, b) täpsustatakse, et õhukvaliteedi kavade eesmärk peab olema hoida piirtasemete ületamise ajavahemik võimalikult lühike ja igal juhul mitte pikem kui kolm aastat, ning c) kehtestatakse kohustus õhukvaliteedi kavasid korrapäraselt ajakohastada, kui nendega ei saavutata nõuetele vastavust. Õhukvaliteedi kavad muudetakse kohustuslikuks juhtudel, kui piirtasemeid või osooni sihtväärtust on ületatud või kui keskmise kokkupuute vähendamise kohustus on täitmata. Kavad on kohustuslikud ka siis, kui on oodata nende standardite väärtuste ületamist. See aitab tagada, et ületamise perioodid oleksid võimalikult lühikesed. Samuti edendab see sünergiat erinevate õhusaasteainete sisalduste juhtimise ja erinevatele standarditele vastavuse saavutamise meetmete vahel. Näiteks meetmed selleks, et täita tahkete peenosakestega (PM2,5) keskmise kokkupuute vähendamise kohustust, toetavad ka PM2,5 piirtaseme saavutamist. Viimase muudatusega nõutakse, et õhukvaliteedi kavades analüüsitaks häiretasemete ületamise ohtu. Selle tulemusena integreeritakse lühiajalised tegevuskavad, mis on vajalikud häiretaseme ületamistega tegelemiseks, pikemaajaliste tegevuskavadega – see säästab ressursse ja aitab võetavaid meetmeid täiustada. Artiklis 20 nõutakse, et kui liikmesriigid otsustavad hoolimata osooni häiretaseme ületamise ohust lühiajalist tegevuskava mitte vastu võtta, peavad nad näitama, miks see kava ei oleks tõhus. Selle artikliga muudetakse kohustuslikuks ka avalik konsultatsioon lühiajaliste tegevuskavade teemal, et tagada kogu asjakohase teabe arvessevõtmine nende koostamisel. Artiklis 21 selgitatakse ja tugevdatakse liikmesriikidevahelise koostöö korda veelgi, et tegeleda piiriülesest õhusaastest tulenevate õhukvaliteedi standardite rikkumistega; eelkõige nõutakse kiiret teabevahetust liikmesriikide vahel ja komisjoniga. Artikliga 22 suurendatakse üldsuse teadlikkust õhusaastest sellega, et liikmesriikidele kehtestatakse kohustus luua õhukvaliteedi indeks, millega teatatakse iga tunni aja tagant ajakohastatavad õhukvaliteedi näitajad kõige kahjulikumate õhusaasteainete kohta. Artiklis 23 on sätestatud, et komisjon võtab vastu rakendusaktid õhukvaliteedi andmeid ja juhtimist käsitleva teabe esitamise kohta. Need rakendusaktid viiakse kooskõlla läbivaadatud direktiiviga. Artikliga 27 kehtestatakse üksikasjalikud sätted, et tagada õiguskaitse neile, kes soovivad vaidlustada käesoleva direktiivi rakendamise, näiteks juhul, kui vaatamata asjakohaste õhukvaliteedi standardtasemete ületamisele ei ole koostatud õhukvaliteedi kava. Artikli 28 eesmärk on kehtestada inimestele tegelik õigus saada hüvitist, kui neile tekkinud tervisekahju on täielikult või osaliselt põhjustatud piirtasemeid, õhukvaliteedi kavasid, lühiajalisi tegevuskavasid või piiriülest saastet käsitlevate eeskirjade rikkumisest. Mõjutatud inimestel on õigus nõuda ja saada sellise kahju eest hüvitist. See hõlmab kollektiivhagide esitamise võimalust.

Artiklit 29 muudetakse, et selgitada üksikasjalikumalt, kuidas liikmesriigid peavad kehtestama tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused neile, kes rikuvad liikmesriigis käesoleva direktiivi rakendamiseks võetud meetmeid, sealhulgas hoiatavad rahalised karistused, ilma et see piiraks direktiivi 2008/99/EÜ (keskkonna kaitsmise kohta kriminaalõiguse kaudu) kohaldamist. I lisas koondatakse koostoimes artiklitega 13 ja 15 erinevate saasteainete õhukvaliteedi standardid ja kehtestatakse: a) uued piirtasemed inimeste tervise kaitseks; b) ajakohastatud osooni sihttasemed ja pikaajalised eesmärgid; c) uued tahkete osakeste (PM10 ja PM2,5) häiretasemed ning d) keskmise kokkupuute vähendamise kohustus tahkete peenosakeste (PM2,5) ja lämmastikdioksiidi (NO2) puhul, et täita keskmise saastatuse taseme kohustust WHO soovituste tasandil. II lisas on kehtestatud õhukvaliteedi seire ja modelleerimise hindamispiirid. III lisaga lihtsustatakse koostoimes artikliga 9 kriteeriume statsionaarsete mõõtmiste proovivõtukohtade miinimumarvu kindlaksmääramiseks ning ühendatakse need kriteeriumid kõigi selliste õhusaasteainete jaoks, millele kehtivad eri õhukvaliteedi standardid (piirtasemed, osooni sihtväärtus, keskmise kokkupuute vähendamise kohustus, häiretasemed ja kriitilised tasemed). IV lisas on koondatud proovivõtukohtade asukoha kriteeriumid kõigi selliste õhusaasteainete jaoks, mille suhtes kehtivad erinevad õhukvaliteedi standardid. V lisaga ajakohastatakse ja tugevdatakse õhukvaliteedi statsionaarsete mõõtmiste ja indikaatormõõtmiste, modelleerimise ja objektiivse hindamise andmekvaliteedi ja mõõtemääramatuse nõudeid, et tagada täpne hindamine, mille puhul võetakse arvesse kavandatud rangemaid õhukvaliteedi standardeid ja pärast kehtivate direktiivide vastuvõtmist toimunud tehnika arengut. VI lisaga ajakohastatakse eeskirju selliste meetodite kohta, mida tuleb kasutada eri saasteainete kontsentratsiooni hindamiseks välisõhus ning teatavate saasteainete ökosüsteemidesse sisenemise kiiruse hindamiseks. VII lisaga kehtestatakse ülipeente osakeste seire kohtades, kus ülipeente osakeste suur sisaldus on tõenäoline, näiteks lennujaamades, sadamates, teedel, tööstusaladel, kodumajapidamiste kütmisest mõjutatud aladel või nende läheduses. Koos teabega ülipeente osakeste taustakontsentratsioonide seire kohta superseirejaamades, mida nõutakse artiklis 10, aitab see mõista eri allikate panust ülipeente osakeste kontsentratsioonidesse. VII lisaga ajakohastatakse ka nende lenduvate orgaaniliste ühendite loetelu, mida soovitatakse mõõtmisteks, mille eesmärk on parandada arusaamist osooni moodustumisest ja selle juhtimisest. VIII lisa koondab koostoimes artikliga 19 õhukvaliteedi kavade nõuded, mis käsitlevad piirtasemete ületamisi, osooni sihtväärtust ja keskmise kokkupuute vähendamise kohustust. Nende nõuete ühtlustamine edendab sünergiat eri õhusaasteainete haldamise ja eri õhukvaliteedi standarditele vastavuse saavutamise vahel. VIII lisas nõutakse ka, et õhukvaliteedi kavad sisaldaksid õhukvaliteedi meetmete eeldatava mõju täpsemat analüüsi. See aitab muuta õhukvaliteedi kavad tõhusamaks. IX lisaga tõhustatakse üldsusele esitatavat õhukvaliteedialast teavet, sh kohustuslikud iga tunni aja tagant ajakohastatavad peamiste õhusaasteainete statsionaarsete mõõtmiste tulemused, samuti ajakohastatud modelleerimistulemused, kui need on kättesaadavad. 🡻 2008/50 (kohandatud) 2022/0347 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta



(uuesti sõnastatud) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse ⌦ Euroopa Liidu toimimise lepingut ⌫ Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit ⌦ 192 ⌫ 175, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: ⇩ uus (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/107/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/50/EÜ on oluliselt muudetud. Kuna kõnealustesse direktiividesse on vaja teha täiendavaid muudatusi, tuleks need selguse huvides uuesti sõnastada. (2)2019. aasta detsembris esitas Euroopa Komisjon oma teatises „Euroopa roheline kokkulepe“ ambitsioonika tegevuskava, mille eesmärk on muuta liit õiglaseks ja jõukaks, nüüdisaegse, ressursitõhusa ja konkurentsivõimelise majandusega ühiskonnaks, mille eesmärk on kaitsta, säilitada ja suurendada liidu loodusvarasid ning kaitsta kodanike tervist ja heaolu keskkonnaga seotud riskide ja mõjude eest. Puhta õhu valdkonnas võeti Euroopa rohelises kokkuleppes kohustusõhukvaliteeti veelgi parandada ja viia ELi õhukvaliteedi standardid paremini kooskõlla Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) soovitustega. Samuti teatati selles õhukvaliteedi seiret, modelleerimist ja planeerimist käsitlevate sätete karmistamisest. (3)2021. aasta mais võttis komisjon vastu teatise, millega kehtestati nullsaaste tegevuskava, milles muu hulgas käsitleti Euroopa rohelise kokkuleppe saasteaspekte ja võeti lisaks kohustus vähendada 2030. aastaks õhusaaste tervisemõju rohkem kui 55 % ja vähendada selliste ELi ökosüsteemide osakaalu, kus õhusaaste ohustab bioloogilist mitmekesisust, 25 % võrra. (4)Nullsaaste tegevuskavas esitati ka visioon aastaks 2050, mille kohaselt õhusaastet vähendatakse tasemeni, mida ei peeta enam tervisele ja looduslikele ökosüsteemidele kahjulikuks. Selleks tuleks praegused ja tulevased ELi õhukvaliteedi standardid kindlaks määrata etapiviisiliselt: kehtestada 2030. aastaks ja järgnevateks aastateks õhukvaliteedi vahestandardid ning arendada väljavaadet tagada hiljemalt aastaks 2050 kooskõla WHO õhukvaliteedi suunistega, tuginedes korrapärase läbivaatamise mehhanismile, et võtta arvesse uusimaid teaduslikke arusaamu. Võttes arvesse, et saaste ja CO2 heite vähendamine on omavahel seotud, tuleks nullsaaste pikaajalist eesmärki püüda saavutada nii, et koos sellega väheneb ka kasvuhoonegaaside heide, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2021/1119. (5)Õhusaaste nullsaaste eesmärgi saavutamiseks asjakohaste meetmete võtmisel liidu ja liikmesriikide tasandil peaksid liikmesriigid, Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon juhinduma Euroopa Liidu toimimise lepingus sätestatud ettevaatusprintsiibist ja põhimõttest „saastaja maksab“ ning Euroopa rohelise kokkuleppe põhimõttest mitte tekitada kahju. Muu hulgas tuleks arvesse võtta järgmist: parema õhukvaliteedi panus rahvatervisesse, keskkonna kvaliteeti, kodanike ja ühiskonna heaolusse, tööhõivesse ja majanduse konkurentsivõimesse; energiasüsteemi ümberkujundamine, tugevam energiajulgeolek ja energiaostuvõimetuse probleemiga tegelemine; toiduga kindlustatus ja toidu taskukohasus; säästvate ja arukate liikuvus- ja transpordilahenduste arendamine; käitumismuutuste mõju; õiglus ja solidaarsus liikmesriikides ja nende vahel, võttes arvesse nende majanduslikke võimalusi, riigi olusid, näiteks saarte eripära, ja vajadust saavutada aja jooksul lähenemine; vajadus ausa ja sotsiaalselt õiglase ülemineku järele asjakohaste haridus- ja koolitusprogrammide kaudu; parimad kättesaadavad ja uusimad teaduslikud tõendid, eelkõige WHO esitatud tulemused; vajadus võtta investeerimis- ja planeerimisotsustes arvesse õhusaastega seotud riske, õhusaasteainete heitkoguste vähendamise kulutõhusus ja tehnoloogianeutraalsus; ning aja jooksul keskkonnaeesmärkidele vastavuse suurendamine ja kõrgemate eesmärkide seadmine. (6)Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. aprilli 2022. aasta otsusega (EL) 2022/591 vastu võetud liidu üldises kaheksandas keskkonnaalases tegevusprogrammis aastani 2030 on seatud eesmärk muuta keskkond mürgivabaks ning kaitsta inimeste ja loomade tervist ning ökosüsteemide seisundit ja heaolu keskkonnaga seotud riskide ja negatiivse mõju eest, ning selleks on sätestatud, et seiremeetodeid on vaja parandada, üldsust on vaja paremini teavitada ja õiguskaitse on vaja muuta paremini kättesaadavaks. Sellest juhindutakse käesolevas direktiivis sätestatud eesmärkide püstitamisel. (7)Komisjon peaks korrapäraselt läbi vaatama teaduslikud tõendid saasteainete kohta, nende mõju kohta inimeste tervisele ja keskkonnale ning tehnika arengu kohta. Läbivaatamise põhjal peaks komisjon hindama, kas kohaldatavad õhukvaliteedi standardid on käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks endiselt asjakohased. Esimene läbivaatamine tuleks läbi viia 31. detsembriks 2028, et hinnata, kas õhukvaliteedi standardeid on vaja uusimate teaduslike andmete põhjal ajakohastada. 🡻 2008/50 põhjendus 5 (kohandatud) (8)Välisõhu kvaliteedi hindamisel tuleks järgida ühist lähenemisviisi vastavalt ⌦ ja selleks rakendada ⌫ ühistele hindamiskriteeriumidele ühiseid hindamiskriteeriume. Välisõhu kvaliteedi hindamisel tuleks arvesse võtta õhusaastega kokku puutuva elanikkonna ja ökosüsteemide suurust. Seetõttu oleks asjakohane jagada liikmesriikide territooriumid rahvastikutihedust kajastades piirkondadeks või linnastuteks. 🡻 2008/50 põhjendus 14 (kohandatud)

⇨ uus (9)Statsionaarsed mõõtmised peaksid olema kohustuslikud piirkondades ja linnastutes, kus osooni pikaajalised eesmärgid või teiste saasteainete tasemete hindamispiirid on ületatud. Statsionaarsete mõõtmiste teel saadud teavet võib täiendada modelleerimismeetodite ja/või indikaatormõõtmistega, et teabe täiendamine modelleerimisrakenduste ja indikaatormõõtmistega võimaldada võimaldab proovivõtukohtade andmeid tõlgendada geograafiliste kontsentratsioonijaotuste abil. ⌦ Selliste ⌫ Ttäiendavate hindamistehnikate kasutamine peaks samuti võimaldama vähendada statsionaarsete proovivõtukohtade miinimumarvu vähendada. ⇨ piirkondades, kus hindamispiire ei ületata. Piirkondades, kus piirtasemeid või sihtväärtusi ületatakse, peaksid nii statsionaarsed mõõtmised kui ka modelleerimisrakenduste kasutamine olema kohustuslikud. Tuleks teha ka saasteainete taustkontsentratsioonide ja sadestumise täiendavat seiret välisõhus selleks, et paremini mõista saastetasemeid ja saaste levikut. ⇦. 🡻 2008/50 põhjendus 6 (kohandatud) ⇨ uus (10)Võimaluse korral Ttuleks kasutada modelleerimismeetodeid ⇨ modelleerimisrakendusi ⇦, et võimaldada proovivõtukohtade andmeid tõlgendada geograafilise kontsentratsioonijaotuse abil ⇨ , mis aitab avastada õhukvaliteedi standardite rikkumisi ning annab õhukvaliteedi kavade ja proovivõtukohtade paigutuse jaoks vajalikku teavet ⇦. See võiks olla vastava piirkonna elanikkonna kollektiivse kokkupuute taseme arvutamise alus. ⇨ Lisaks käesolevas direktiivis määratletud õhukvaliteedi seire nõuetele julgustatakse liikmesriike seire eesmärgil kasutama teabetooteid ja lisavahendeid (nt korrapärane hindamine ja kvaliteedihindamise aruanded, veebipõhised poliitikarakendused), mida pakub ELi kosmoseprogrammi Maa seire komponent, eelkõige Copernicuse atmosfääriseire teenus (CAMS). ⇦ ⇩ uus (11)On oluline jälgida uusi probleemseid saasteaineid, nagu ülipeened osakesed, must süsinik ja elementaarne süsinik, samuti ammoniaak ja tahkete osakeste oksüdatsioonipotentsiaal, et toetada teaduslikku arusaamist nende mõjust tervisele ja keskkonnale, nagu on soovitanud WHO. 🡻 2008/50 põhjendus 8 (kohandatud) ⇨ uus (12)⌦ Maakeskkonna ⌫ Maapiirkondade taustapiirkondades tuleks teha täpseid tahkete peenosakeste mõõtmisi, et paremini mõista selle saasteaine mõju ja välja kujundada asjakohased tegevuspõhimõtted. Sellised mõõtmised peavad olema tehtud kooskõlas õhusaasteainete kauglevi järelevalve ja hindamise Euroopa koostööprogrammi (EMEP) nõuetega vastavalt 1979. aasta ⌦ ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) ⌫ piiriülese õhusaaste kauglevi konventsioonile, mis on kinnitatud nõukogu 11. juuni 1981. aasta otsusega 81/462/EMÜ ⇨ , ja selle protokollidele, sealhulgas 1999. aasta protokollile hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta, mis vaadati läbi aastal 2012 ⇦. 🡻 2008/50 põhjendus 7 (kohandatud) (13)Et tagada õhusaaste kohta kogutud teabe ⌦ piisav esindavus ⌫ esinduslikkus ja võrreldavus kogu ⌦ liidus ⌫ ühenduses, on oluline kasutada välisõhu kvaliteedi hindamisel standardseid mõõtmismeetodeid ning ühiseid kriteeriume mõõtejaamade paiknemise ja arvu kohta. Välisõhu kvaliteedi hindamiseks võib peale mõõtmise kasutada ka muid meetodeid, seetõttu on vaja määratleda selliste meetodite kasutamise ja nõutava mõõtmistäpsuse kriteeriumid. 🡻 2004/107 põhjendus 12 ⇨ uus (14)Välisõhu kvaliteedi hindamise olulised elemendid on täpsed standardsed mõõtmismeetodid ja mõõtejaamade paiknemise ühised kriteeriumid, et saadud informatsioon oleks kogu ühenduse ulatuses võrreldav. Peetakse oluliseks näha ette standardsed mõõtmismeetodid. Komisjon on juba andnud korralduse CENi standardite ettevalmistamiseks ⇨ polütsükliliste aromaatsete süsivesinike mõõtmiseks ning andurite süsteemide toimivuse hindamiseks, et määrata kindlaks gaasiliste saasteainete ja tahkete osakeste kontsentratsioon välisõhus ⇦ välisõhu nende koostisosade mõõtmise kohta, mille puhul on sihtväärtused kindlaks määratud (arseen, kaadmium, nikkel ja benso(a)püreen) ning ka raskmetallide sadestumise mõõtmise kohta, et need standardid varakult välja töötada ja vastu võtta. Kui puuduvad CENi standardiseeritud meetodid, võib lubada rahvusvaheliste või riiklike standardiseeritud võrdlusmeetodite kasutamist.

🡻 2008/50 põhjendus 2 (kohandatud) ⇨ uus (15)Inimeste tervise ja kogu keskkonna kaitsmiseks on eelkõige oluline võidelda saasteainete heitmete allikatega ning määrata kindlaks ning rakendada kõige tõhusamad meetmed heitmete vähendamiseks kohalikul, siseriiklikul ning ⌦ liidu ⌫ ühenduse tasandil ⇨ , eriti põllumajandusest, tööstusest, transpordist ja energiatootmisest pärit heidete osas ⇦. Seetõttu tuleks kahjulike õhusaasteainete heitmeid vältida, ennetada või vähendada ning kehtestada välisõhu kvaliteedile asjakohased ⇨ standardid ⇦ eesmärgid, võttes arvesse Maailma Terviseorganisatsiooni asjakohaseid standardeid, suuniseid ja programme. 🡻 2004/107 põhjendus 3 (kohandatud) ⇨ uus (16)Teaduslikud tõendid näitavad, et ⇨ vääveldioksiid, lämmastikdioksiid ja lämmastikoksiidid, tahked osakesed, plii, benseen, süsinikmonooksiid, ⇦ arseen, kaadmium, nikkel,ja mõned polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud ⇨ ja osoon ⇦ on ⇨ inimeste tervisele oluliselt kahjuliku mõjuga ⇦ inimestele ohtlikud genotoksilised kantserogeenid ning puudub kindlaksmääratud piir, millest väiksemate koguste korral ei kujuta need ained endast ohtu inimeste tervisele. Nende ainete kontsentratsioon välisõhus ja sadestumine mõjutabvad inimeste tervist ja keskkonda. Kulutasuvuse seisukohast ei ole teatavates piirkondades võimalik saavutada arseeni, kaadmiumi, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike selliseid kontsentratsioone välisõhus, mis ei kujutaks endast märkimisväärset ohtu inimeste tervisele. 🡻 2004/107 põhjendus 11 (kohandatud) ⇨ uus (17)⇨ Plii, ⇦ Aarseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike mõju inimeste tervisele, sealhulgas toiduahela kaudu, ning kogu keskkonnale, tuleneb ⌦ ka ⌫ nende kontsentratsioonist välisõhus ja sadestumisest; arvesse tuleb võtta nende ainete akumuleerumist pinnasesse ja põhjavee kaitset. Käesoleva direktiivi läbivaatamise hõlbustamiseks 2010. aastal peaksid komisjon ja liikmesriigid kaaluma teadusuuringute edendamist, mis käsitlevad arseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike mõju inimeste tervisele ja keskkonnale eelkõige sadestumise kaudu. ⇩ uus (18)WHO soovituste alusel tuleks vähendada elanikkonna keskmist kokkupuudet inimeste tervisele suurimat dokumenteeritud mõju avaldavate saasteainetega – tahkete peenosakestega (PM2,5) ja lämmastikdioksiidiga (NO2). Selleks tuleks nende saasteainete kohta kehtestada lisaks piirtasemetele ka keskmise kokkupuute vähendamise kohustus. 🡻 2004/107 põhjendus 4 ⇨ uus (19)⇨ Välisõhu kvaliteedi direktiivide (direktiivid 2004/107/EÜ ja 2008/50/EÜ) toimivuskontroll näitas, et piirtasemed on saasteainete kontsentratsiooni vähendamisel sihtväärtustest tõhusamad. ⇦ Eesmärgiga minimeerida õhu kaudu levivate arseeni, kaadmiumi ja nikli ning polütsükliliste aromaatsete süsivesinike kahjustavat mõju inimeste tervisele, pöörates erilist tähelepanu ⇨ haavatavatele rühmadele ja ⇦ tundlikele elanikegruppidele, ja kogu keskkonnale, tuleb määrata sihtväärtused ⇨ vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi, tahkete osakeste, plii, benseeni, süsinikmonooksiidi, arseeni, kaadmiumi, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike piirtasemed välisõhus ⇦ ,mis tuleb võimaluse korral saavutada. Polütsükliliste aromaatsete süsivesinike kantserogeense riski hindamise markerina kasutatakse välisõhus benso(a)püreeni.

⇩ uus (20)Selleks et liikmesriigid saaksid teha ettevalmistusi seoses käesoleva direktiiviga kehtestatavate läbivaadatud õhukvaliteedi standarditega ja tagada õiguskindluse, peaksid vaheperioodil kuni uute piirtasemete kohaldamise alguseni olema piirtasemed võrdsed kehtetuks tunnistatud direktiivides sätestatud piirtasemetega. 🡻 2008/50 põhjendus 13 (kohandatud) ⇨ uus (21)Osoon on piiriülene saasteaine, mis moodustub atmosfääris esmaste saasteainete heitmetest, mida käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivis 2016/2284/EU direktiivis 2001/81/EÜ teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohta. Õhu kvaliteedi lühi- ja pikaajaliste eesmärkide saavutamisel seoses osooniga tuleks edu määratleda direktiivis 2016/2284/EL direktiivis 2001/81/EÜ sätestatud eesmärkide ning heitkoguste ⇨ vähendamise kohustuste ⇦ ülemmäärade kaudu ning vajaduse korral käesolevas direktiivis sätestatud ⇨ kulutõhusate meetmete ja ⇦ õhukvaliteedi kavade rakendamisega. 🡻 2008/50 põhjendus 12 (kohandatud) ⇨ uus (22)Olemasolevad ⇨ Osooni ⇦ sihtväärtused ja pikaajalised eesmärgid — tagada inimeste tervisele, taimestikule ja ökosüsteemidele tõhus kaitse osooniga kokkupuutumisest tuleneva kahjuliku mõju vastu — peaksid jääma muutumatuks ⇨ tuleks ajakohastada, võttes arvesse Maailma Terviseorganisatsiooni uusimaid soovitusi ⇦. (23)Elanikkonna ning selle ⇨ , haavatavate ja ⇦ tundlike rühmade tervise kaitseks tuleks kindlaks määrata ⇨ vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi, tahkete osakeste, (PM10 ja PM2,5) ja osooni häiretase, ning ⇦ osooni häire- ja teavitamistase lühiajalise kokkupuute korral kõrgendatud osoonisisaldusega. Nimetatud tasemed peaksid andma tõuke üldsuse laialdaseks teavitamiseks saastega kokkupuute ohtudest ning vajaduse korral asjakohaste lühiajaliste meetmete võtmiseks, et vähendada osoonisisaldust ⇨ saastetasemeid ⇦ piirkondades, kus häiretase on ületatud. 🡻 2004/107 põhjendus 7 (kohandatud) (24)Vastavalt asutamislepingu artiklile ⌦ 193 ⌫ 176 võivad liikmesriigid säilitada või kasutusele võtta rangemad arseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinikega seotud kaitsemeetmed, kui need meetmed on kooskõlas asutamislepinguga ning nendest on teatatud komisjonile. 🡻2008/50 põhjendus 9 ⇨ uus (25)Õhukvaliteedi seisund tuleb säilitada kohtades, kus see on juba hea, või seda parendada. Kui ⇨ on oht, et ⇦ käesolevas direktiivis sätestatud välisõhu kvaliteedi ⇨ standardeid ⇦ eesmärke ei järgita, ⇨ või kui neid pole järgitud, ⇦ peaksid liikmesriigid võtma ⇨ kohe ⇦ meetmeid piirtasemest ⇨ , keskmise kokkupuute vähendamise kohustusest ⇦ ja kriitilisest tasemest kinnipidamiseks, võimaluse korral ⇨ osooni ⇦ sihtväärtuse ning pikaajaliste eesmärkide saavutamiseks. 🡻 2004/107 põhjendus 9

(26)Elavhõbe on inimeste tervisele ja keskkonnale väga ohtlik aine. Seda esineb kogu keskkonnas ja metüülelavhõbedana võib see akumuleeruda organismides ja eelkõige kontsentreeruda toiduahela tipus olevates organismides. Atmosfääri eraldunud elavhõbe võib kanduda pikkade vahemaade taha. 🡻 2004/107 põhjendus 10 (kohandatud) ⇨ uus (27)Komisjonil on 2005. aastal kavas esitada ühtne strateegia, mis sisaldab meetmeid ⌦ Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/852 on ette nähtud ⌫ inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks elavhõbeda atmosfääri eraldumise eest, lähtudes olelustsükli-lähenemisest ning arvestades tootmise, kasutamise, jäätmekäitluse ja emissioonidega. Sellega seoses peab komisjon kaaluma kõiki asjakohaseid meetmeid elavhõbeda koguse vähendamiseks vee- ja maismaaökosüsteemides ning seeläbi selle toidu kaudu manustamise vähendamiseks ja teatavates toodetes elavhõbeda kasutamise vältimiseks. ⇨ Käesoleva direktiivi sätetega elavhõbeda seire kohta täiendatakse kõnealust määrust ja antakse selle jaoks teavet. ⇦ 🡻 2008/50 põhjendus 10 ⇨ uus (28)Õhusaaste poolt taimkattele ja looduslikele ökosüsteemidele avaldatavad riskid on kõige suuremad väljaspool linnapiirkondi. Selliste riskide hindamisel ning kriitiliste tasemete vastavuse järgimisel tuleb seepärast keskenduda väljaspool asulaid asuvatele kohtadele. ⇨ Sellisel hindamisel tuleks arvesse võtta ja täiendada direktiivi (EL) 2016/2284 nõudeid, mis käsitlevad õhusaaste mõju seiret maismaa- ja veeökosüsteemidele ning sellisest mõjust teatamist. ⇦ 🡻 2008/50 põhjendus 15 (kohandatud) ⇨ uus (29)Looduslikest allikatest pärit saasteaineid saab hinnata, kuid mitte kontrollida. Seetõttu juhul, kui looduslikest allikatest pärit saasteainete osa välisõhus on võimalik määrata piisava kindlusega ja kui ületamine on täielikult või osaliselt tingitud sellistest saasteainetest, võidakse kõnealused saasteained käesolevas direktiivis sätestatud tingimustel õhukvaliteedi piirtasemetele vastavuse ⇨ ja keskmise kokkupuute vähendamise kohustuse täitmise ⇦ hindamisel maha arvata. Tahkete osakeste PM10 piirtaseme ületamised, mis on põhjustatud teede talvisest teede liivatamisest või ⌦ talvisest ⌫ soolatamisest, võib samuti õhukvaliteedi piirtasemele vastavuse hindamisel maha arvata, kui on võetud põhjendatud meetmeid kontsentratsiooni vähendamiseks. 🡻 2008/50 põhjendus 16 (30)Eriti raskete tingimustega piirkondade ja linnastute osas peaks olema võimalik pikendada tähtaega, mille jooksul tuleb saavutada õhukvaliteedi piirtasemete vastavus, kui konkreetsetes piirkondades ja linnastutes esineb vaatamata asjakohaste reostustõrjemeetmete rakendamisele vastavuse saavutamisel teravaid probleeme. Teatavale piirkonnale või linnastule antud ajapikendusega peab kaasnema põhjalik komisjoni hinnang, et tagada vastavuse saavutamine kõnealuse pikendatud tähtaja jooksul. On oluline, et oleksid olemas vajalikud ühenduse meetmed, mis peegeldavad õhusaastet käsitleva temaatilise strateegia ambitsioonikaid eesmärke heite vähendamiseks selle tekkekohas, et vähendada tõhusalt heidet vastavalt käesolevas direktiivis piirtasemete saavutamisele seatud tähtajale ning neid meetmeid tuleks arvesse võtta, kui hinnatakse taotlusi vastavuse saavutamise tähtaja pikendamiseks. 🡻 2008/50 põhjendus 18 ⇨ uus (31)Piirkondadele ja linnastutele, kus saasteainete sisaldus välisõhus ületab asjakohaseid õhukvaliteedi sihtväärtusi või piirtasemeid ⇨ , osooni sihtväärtusi või keskmise kokkupuute vähendamise kohustusi ⇦ ja, kui see on kohaldatav, mõnda ajutiselt kohaldatud ülemmäära, tuleks välja töötada õhukvaliteedi kavad. Õhusaasteaineid tekitavad paljud erinevad allikad ja tegevused. Et tagada erinevate poliitikasuundade ühtsus, peaksid sellised õhukvaliteedi kavad olema, kui see on võimalik, järjepidevad ning ühitatud kavade ja programmidega, mis on ette valmistatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivile 2010/75/EL, 2001/80/EÜ teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramise kohta, direktiivile (EL) 2016/2284 2001/81/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. juuni 2002. aasta direktiivile 2002/49/EÜ , mis on seotud keskkonnamüra hindamise ja kontrollimisega . Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiivile 2008/1/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) tööstustegevuseks lube väljastades võetakse täies mahus arvesse ka käesolevas direktiivis sätestatud välisõhu kvaliteediga seotud eesmärke.

⇩ uus (32)Kui on oht, et liikmesriigid ei saavuta 2030. aastaks piirtasemeid või osooni sihtväärtust, siis tuleks õhukvaliteedi kavad koostada juba enne seda kuupäeva, et tagada saasteainete taseme vastav vähendamine. 🡻 2008/50 põhjendus 19 ⇨ uus (33)Tuleks koostada tegevuskavad, näidates ära meetmed, mis tuleb võtta lühikese aja jooksul, kui täheldatakse ühe või enama häiretaseme ületamise ohtu, et vähendada sellist ohtu ja lühendada selle kestust. Juhul kui oht esineb ühe või enama piirtaseme või sihtväärtuse puhul, võivad liikmesriigid vajaduse korral koostada sellised lühiajalised tegevuskavad. Osooni osas tuleks sellistes lühiajalistes tegevuskavades arvesse võtta komisjoni 19. märtsi 2004. aasta otsust 2004/279/EÜ, mis käsitleb juhendit, kuidas rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/3/EÜ välisõhu osoonisisalduse kohta. 🡻 2008/50 põhjendus 20 ⇨ uus (34)Liikmesriigid peaksid üksteisega konsulteerima ⇨ koostööd tegema ⇦, kui mõne saasteaine tase ületab või tõenäoliselt ületab pärast teises liikmesriigis aset leidnud suuremat saastet asjakohaseid õhukvaliteedi eesmärke ja, kui see on kohaldatav, ületamismäära ⇨ mis tahes piirtaset, osooni sihtväärtust, keskmise kokkupuute vähendamise kohustust ⇦ või , olenevalt olukorrast, häiretaset. Teatavate saasteainete, nagu osooni ja tahkete osakeste piiriülese laadi tõttu võib vaja minna naaberliikmesriikide kooskõlastatud tegevust õhukvaliteedi kavade ja lühiajaliste tegevuskavade koostamisel ja rakendamisel ning avalikkuse teavitamisel. Liikmesriigid peaksid vajaduse korral tegema koostööd kolmandate riikidega, kusjuures erilist rõhku tuleks panna kandidaatriikide varasele osalemisele. ⇨ Komisjoni tuleks sellisest koostööst õigeaegselt teavitada ja teda tuleks kutsuda sellele kaasa aitama. ⇦ 🡻 2008/50 põhjendus 21 ⇨ uus (35)Liikmesriikidel ja komisjonil tuleb koguda, vahetada ja levitada teavet õhukvaliteedi kohta, et paremini mõista õhusaaste mõju ja kujundada asjakohast poliitikat. Ajakohastatud teave kõikide reguleeritavate saasteainete kohta välisõhus ⇨ , samuti õhukvaliteedi kavade ja lühiajaliste tegevuskavade kohta ⇦ peaks olema avalikkusele kergelt kättesaadav. 🡻 2008/50 põhjendus 22 ⇨ uus (36)⇨ Komisjonile tuleks edastada reguleeritud saasteainete kontsentratsioone ja sadestumist käsitlev teave, mis on korraliste ettekannete koostamise aluseks. ⇦ Õhukvaliteeti käsitleva teabe paremaks käsitlemiseks ja võrdlemiseks tuleks andmed komisjonile edastada ühtses vormis.

🡻 2008/50 põhjendus 23 (37)Õhukvaliteedi andmete esitamise, hindamise ja aruandmise korda tuleb kohandada nõnda, et peamise vahendina teabe kättesaadavaks tegemisel oleks võimalik kasutada elektroonilisi sidevahendeid ja Internetti ning et need protseduurid vastaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2007. aasta direktiivile 2007/2/EÜ, millega rajatakse Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE). 🡻 2008/50 põhjendus 24 (kohandatud) (38)On asjakohane ette näha võimalus kohandada välisõhu kvaliteedi hindamiseks kasutatavaid kriteeriume ja meetodeid vastavalt teaduse ja tehnika arengule ja ⌦ kohandada vastavalt sellele ka esitada tulevat teavet ⌫ esitatavale teabele . ⇩ uus (39)Nagu on selgitatud Euroopa Kohtu praktikas, ei või liikmesriigid piirata kaebeõigust avaliku võimu organi otsuse vaidlustamiseks üksnes nende huvitatud üldsuse liikmetega, kes osalesid selle otsuse vastuvõtmisele eelnenud haldusmenetluses. Nagu on samuti selgitatud Euroopa Kohtu praktikas, eeldab tegelik õiguskaitse kättesaadavus ja tõhusus keskkonnaasjades muu hulgas seda, et asjaomasel üldsusel peaks olema õigus taotleda kohtult või pädevalt sõltumatult ja erapooletult organilt ajutiste meetmete võtmist, et hoida konkreetne saastejuhtum ära. Seepärast tuleks täpsustada, et see kaebeõigus ei tohiks sõltuda huvitatud üldsuse liikme rollist käesoleva direktiivi kohaste otsustamismenetluste osalusetapis. Lisaks peaks läbivaatamismenetlus olema aus, õiglane ja õigeaegne, see ei tohiks olla takistavalt kulukas ning sellega tuleks ette näha piisavad ja tõhusad õiguskaitsemehhanismid, sealhulgas vajaduse korral esialgse õiguskaitse meetmed. 🡻 2008/50 põhjendus 30 ⇨ uus (40)Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige püütakse käesolevas direktiivis toetada kõrgetasemeliste keskkonnakaitse ja keskkonnakvaliteedi parandamise põhimõtete integreerimist liidu poliitikasse vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 37 sätestatud säästva arengu põhimõttele. ⇨ Kui käesoleva direktiivi artiklite 19, 20 ja 21 rikkumisega on tekitatud kahju inimeste tervisele, peaksid liikmesriigid tagama, et sellistest rikkumistest mõjutatud isikutel on võimalik nõuda ja saada selle kahju eest hüvitist asjaomaselt pädevalt asutuselt. Käesolevas direktiivis sätestatud hüvitamiseeskirjade, õiguskaitse kättesaadavuse ja karistuste eesmärk on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 191 lõikega 1 ära hoida, ennetada ja vähendada õhusaaste kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale. Nende eesmärk on seega integreerida liidu poliitikasse kõrgetasemeline keskkonnakaitse ja keskkonna kvaliteedi parandamine kooskõlas harta artiklis 37 sätestatud säästva arengu põhimõttega ning määratleda konkreetsel kujul harta artiklites 2 ja 3 sätestatud kohustus kaitsta õigust elule ja isikupuutumatusele. Samuti toetab see harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus seoses inimeste tervise kaitsega. ⇦ 🡻 2008/50 põhjendus 28 (kohandatud) Käesoleva direktiivi siseriiklikusse õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma vaid nende sätetega, mille sisu on varasemate direktiividega võrreldes oluliselt muutunud. 🡻 2008/50 põhjendus 29 (kohandatud) Õigusaktide kvaliteedi parandamist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe punkti 34 kohaselt julgustatakse liikmesriike koostama enda jaoks ja ühenduse huvides tabelid, kus on võimaluste piires näidatud käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmise meetmete vastavus, ning need avaldama. ⇩ uus

(41)Selleks et tagada ühetaolised tingimused käesoleva direktiivi kohaste õhukvaliteediteabe edastamist ja aruandlust käsitlevate liikmesriikide nõuete rakendamisel, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused i) kehtestada liikmesriikide poolt komisjonile kättesaadavaks tehtava välisõhu kvaliteeti käsitleva teabega seotud eeskirjad ning kõnealuse teabe edastamise tähtajad ja ii) lihtsustada andmete esitamise korda ning liikmesriikides välisõhu saastatust mõõtvatest vaatlusvõrkudest ja üksikutest proovivõtukohtadest saadava teabe ja andmete vastastikust vahetust. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (42)Selleks et tagada käesoleva direktiivi eesmärkide täitmine, eelkõige selleks, et hoida ära, ennetada ja vähendada välisõhu kvaliteedi kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta käesoleva direktiivi lisasid selleks, et võtta arvesse tehnika ja teaduse arengut seoses õhusaasteainetega, nende hindamise ja juhtimisega ning nende mõjuga inimeste tervisele ja keskkonnale, ning et üldsust asjakohaselt teavitada. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et need konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (43)Kohustus võtta käesolev direktiiv liikmesriigi õigusesse üle piirdub sätetega, mida on võrreldes varasemate direktiividega oluliselt muudetud. Muutmata sätete ülevõtmise kohustus tuleneb varasematest direktiividest. (44)Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud X lisa B osas osutatud direktiivide liikmesriigi õigusesse ülevõtmise tähtpäevaga. 🡻 2004/107 põhjendus 1 (kohandatud) Asutamislepingu artikli 175 lõikes 3 sisalduvate põhimõtete alusel määratakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1600/2002/EÜ vastu võetud kuuenda ühenduse keskkonnaalase tegevusprogrammiga kindlaks vajadus vähendada saaste tasemeni, mis minimeerib kahjustavat mõju inimeste tervisele, pöörates erilist tähelepanu tundlikele elanikegruppidele ja kogu keskkonnale, vajadus parandada õhu kvaliteedi seiret ja hindamist, sealhulgas saasteainete sadestumist ning vajadus teavitada avalikkust. 🡻 2004/107 põhjendus 2 (kohandatud) Nõukogu 27. septembri 1996. aasta direktiivi 96/62/EÜ välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise kohta artikli 4 lõikes 1 nähakse ette, et komisjon esitab ettepanekud kõnealuse direktiivi I lisas loetletud saasteainete reguleerimise kohta, võttes arvesse selle artikli lõigete 3 ja 4 sätteid. 🡻 2004/107 põhjendus 5 Sihtväärtuste kehtestamine ei nõua ebaproportsionaalseid kulutusi hõlmavaid meetmeid. Tööstusrajatiste osas ei hõlma see muid meetmeid peale nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiiviga 96/61/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) nõutava parima võimaliku tehnika (PVT) kasutamise ning eelkõige ei too see kaasa rajatiste sulgemist. Ent see nõuab, et liikmesriigid võtaksid asjakohastes sektorites kõik majanduslikult tasuvad vähendamismeetmed. 🡻 2004/107 põhjendus 6 Eelkõige ei loeta käesoleva direktiiviga määratud sihtväärtusi direktiivi 96/61/EÜ artikli 2 lõikes 7 määratletud keskkonnakvaliteedi standarditeks, mis nõuavad vastavalt kõnealuse direktiivi artiklile 10 rangemaid tingimusi kui need, mida on võimalik täita PVT kasutamisega. 🡻 2004/107 põhjendus 8 Kui kontsentratsioonid ületavad teatavaid hindamispiire, on arseeni, kaadmiumi, nikli ja benso(a)püreeni seire kohustuslik. Täiendavad hindamisvahendid võivad vähendada statsionaarsete mõõtmiste jaoks vajalike proovivõtukohtade ettenähtud arvu. Ette on nähtud välisõhu fooni kontsentratsioonide ja sadestumise edasine seire.

🡻 2004/107 põhjendus 13 Komisjonile tuleks edastada teave reguleeritud saasteainete kontsentratsioonide ja sadestumise kohta, mis on korraliste ettekannete koostamise aluseks. 🡻 2004/107 põhjendus 14 Ajakohastatud teave reguleeritud saasteainete kontsentratsiooni kohta välisõhus ning nende sadestumise kohta tuleks avalikkusele kergesti kättesaadavaks teha. 🡻 2004/107 põhjendus 15 Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad kohaldatavate karistuste kohta käesoleva direktiivi sätete rikkumiste eest ja tagama nende eeskirjade rakendamise. Kõnealused karistused peaksid olema mõjuvad, proportsionaalsed ja hoiatavad. 🡻 2004/107 põhjendus 16 Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. 🡻 2004/107 põhjendus 17 Muudatused, mis on vajalikud käesoleva direktiivi kohandamiseks teaduse ja tehnika arenguga, peaksid olema seotud üksnes reguleeritud saasteainete kontsentratsioonide ja sadestumise hindamise kriteeriumide ja meetoditega või teabe komisjonile edastamise üksikasjaliku korraga. Neil ei tohiks olla otseselt ega kaudselt sihtväärtusi muutvat mõju, 🡻 2008/50 põhjendus 1 (kohandatud) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsusega nr 1600/2002/EÜ vastu võetud kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammiga kehtestatakse vajadus vähendada saaste tasemeni, mis minimeerib kahjustava mõju inimeste tervisele (pöörates erilist tähelepanu tundlikele elanikegruppidele) ja kogu keskkonnale, vajadus parandada õhu kvaliteedi järelevalvet ja hindamist, sealhulgas saasteainete sadestumist, ning vajadus teavitada avalikkust. 🡻 2008/50 põhjendus 2 Inimeste tervise ja kogu keskkonna kaitsmiseks on eelkõige oluline võidelda saasteainete heitmete allikatega ning määrata kindlaks ning rakendada kõige tõhusamad meetmed heitmete vähendamiseks kohalikul, siseriiklikul ning ühenduse tasandil. Seetõttu tuleks kahjulike õhusaasteainete heitmeid vältida, ennetada või vähendada ning kehtestada välisõhu kvaliteedile asjakohased eesmärgid, võttes arvesse Maailma Terviseorganisatsiooni asjakohaseid standardeid, suuniseid ja programme.

🡻 2008/50 põhjendus 3 (kohandatud) Nõukogu 27. septembri 1996. aasta direktiiv 96/62/EÜ välisõhu kvaliteedi hindamise ja juhtimise kohta, nõukogu 22. aprilli 1999. aasta direktiiv 1999/30/EÜ vääveldioksiidi, lämmastikdioksiidi ning lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja plii piirtasemete kohta välisõhus, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/69/EÜ benseeni ja süsinikmonooksiidide piirnormide kohta välisõhus, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2002. aasta direktiiv 2002/3/EÜ välisõhu osoonisisalduse kohta ja nõukogu 27. jaanuari 1997. aasta otsus 97/101/EÜ vastastikuse informatsiooni- ja andmevahetuse sisseseadmise kohta liikmesriikides välisõhu saastatust mõõtvate vaatlusvõrkude ja üksikute jaamade vahel tuleks uusimate tervisealaste ja teadussaavutuste ning liikmesriikide kogemuste lisamiseks oluliselt muuta. Selguse, lihtsustamise ja haldussuutlikkuse huvides on seetõttu asjakohane asendada need viis õigusakti ühe direktiiviga ning vajaduse korral rakendusmeetmetega. 🡻 2008/50 põhjendus 4 (kohandatud) Kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/107/EÜ (arseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sisalduse kohta välisõhus) rakendamisel on saadud juba piisavalt kogemusi, siis võib kaaluda nimetatud direktiivi sätete ühendamist käesoleva direktiivi sätetega. 🡻 2008/50 põhjendus 11 Tahked peenosakesed (PM2,5) avaldavad inimeste tervisele olulist negatiivset mõju. Siiski ei ole veel kindlaks määratud piiri, millest allpool PM2,5-osakesed inimeste tervisele ohtu ei kujuta. Seetõttu ei tohiks nimetatud saasteainet reguleerida samal viisil kui teisi õhusaasteaineid. Kõnealuse lähenemisviisi eesmärk peaks olema saasteainete sisalduse üldine vähendamine linnapiirkondade taustkontsentratsiooni alal, et tagada paranenud õhukvaliteet suurele osale elanikkonnast. Siiski tuleks kõnealust lähenemisviisi kombineerida piirtasemega, millele esimesel etapil peab eelnema sihtväärtus, et tagada kõikjal tervisekaitse miinimumtase. 🡻 2008/50 põhjendus 17 Kõik asjaomased institutsioonid peaksid eelisjärjekorras nõuetekohaselt kontrollima vajalikke ühenduse meetmeid heite vähendamiseks selle tekkekohas, eelkõige meetmeid, mille eesmärk on suurendada tööstusheidet käsitlevate ühenduse õigusaktide tõhususust, piirata raskeveokitesse paigaldatud mootorite heitgaase, vähendada täiendavalt liikmesriikide peamiste saasteainete siseriiklikku lubatud heidet ja heidet, mis on seotud bensiiniautode tankimisega teenindusjaamades, ja koondada tähelepanu kütuste, sealhulgas ka laevakütuste väävlisisaldusele. 🡻 2008/50 põhjendus 18 Piirkondadele ja linnastutele, kus saasteainete sisaldus välisõhus ületab asjakohaseid õhukvaliteedi sihtväärtusi või piirtasemeid ja, kui see on kohaldatav, mõnda ajutiselt kohaldatud ülemmäära, tuleks välja töötada õhukvaliteedi kavad. Õhusaasteaineid tekitavad paljud erinevad allikad ja tegevused. Et tagada erinevate poliitikasuundade ühtsus, peaksid sellised õhukvaliteedi kavad olema, kui see on võimalik, järjepidevad ning ühitatud kavade ja programmidega, mis on ette valmistatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivile 2001/80/EÜ teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramise kohta, direktiivile 2001/81/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. juuni 2002. aasta direktiivile 2002/49/EÜ, mis on seotud keskkonnamüra hindamise ja kontrollimisega . Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiivile 2008/1/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) tööstustegevuseks lube väljastades võetakse täies mahus arvesse ka käesolevas direktiivis sätestatud välisõhu kvaliteediga seotud eesmärke. 🡻 2008/50 põhjendus 25 (kohandatud) Kuna käesoleva direktiivi eesmärke ei saa liikmesriigid üksi täiel määral saavutada ning õhusaasteainete piiriülese laadi tõttu on need paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale kui nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalik. 🡻 2008/50 põhjendus 26

Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad käesoleva direktiivi sätete rikkumise korral kohaldatavate sanktsioonide kohta ning tagama nende eeskirjade täitmise. Need sanktsioonid peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. 🡻 2008/50 põhjendus 27 (kohandatud) Käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud õigusaktide teatud sätted peaksid jääma jõusse, et tagada lämmastikdioksiidi suhtes kehtivate õhu kvaliteedi piirtasemete jätkuv kehtimine, kuni need asendatakse alates 1. jaanuarist 2010, samuti õhukvaliteedi aruandlust kajastavate sätete kehtimine, kuni on vastu võetud uued rakendusmeetmed, ja jätkuv kohustus õhukvaliteedi esialgseks hindamiseks vastavalt direktiivile 2004/107/EÜ. 🡻 2008/50 põhjendus 31 Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused . 🡻 2008/50 põhjendus 32 Komisjonile tuleks anda volitused I–VI lisa, VIII–X lisa ja XV lisa muutmiseks. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. 🡻 2008/50 põhjendus 33 (kohandatud) Ülevõtmise klausel nõuab, et liikmesriigid tagaksid õigeaegselt linnakeskkonna taustapiirkondade vajalike mõõtmiste tegemise, et määratleda keskmise kokkupuute näitaja liikmesriigi kokkupuute vähendamise eesmärgi hindamise ja keskmise kokkupuute näitaja arvestamisega seotud nõuete täitmise tagamiseks, 🡻 2008/50 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: I PEATÜKK ÜLDSÄTTED

🡻 2004/107 Artikkel 1 Eesmärgid Käesoleva direktiivi eesmärgid on: a) kehtestada välisõhus sisalduva arseeni, kaadmiumi, nikli ja benso(a)püreeni kontsentratsiooni sihtväärtus, et vältida, ennetada või vähendada arseeni, kaadmiumi, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike kahjulikku mõju inimeste tervisele ja kogu keskkonnale; b) tagada välisõhu kvaliteedi säilimine arseeni, kaadmiumi, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike suhtes kohtades, kus see on hea, ning parandada õhukvaliteeti muudel juhtudel; c) määrata kindlaks ühised meetodid ja kriteeriumid välisõhus sisalduvate arseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike kontsentratsioonide hindamiseks ning arseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sadestumise hindamiseks; d) tagada, et hangitakse küllaldast teavet välisõhus sisalduvate arseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike kontsentratsioonide kohta ning arseeni, kaadmiumi, elavhõbeda, nikli ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike sadestumise kohta ning tagada, et see teave on tehtud avalikkusele kättesaadavaks. ⇩ uus Artikkel 1 Eesmärgid 1.Käesolevas direktiivis sätestatakse õhukvaliteedi nullsaaste eesmärk, et õhukvaliteeti liidus järk-järgult parandada tasemeni, mida ei peeta enam kahjulikuks inimeste tervisele ja looduslikele ökosüsteemidele, nagu on määratletud teaduslikes tõendites, ning aidatakse seeläbi kaasa mürgivaba keskkonna kujunemisele hiljemalt 2050. aastaks. 2.Käesolevas direktiivis sätestatakse vahepealsed piirtasemed, sihtväärtused, keskmise kokkupuute vähendamise kohustused, keskmise saastatuse taseme eesmärgid, kriitilised tasemed, teavitamistasemed, häiretasemed ja pikaajalised eesmärgid (edaspidi „õhukvaliteedi standardid“), mis tuleb saavutada 2030. aastaks ning seejärel korrapäraselt läbi vaadata kooskõlas artikliga 3. 3.Lisaks aitab käesolev direktiiv saavutada liidu saaste vähendamise, bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi eesmärke kooskõlas kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammiga, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses (EL) 2022/591. 🡻 2008/50 (kohandatud) ⇨ uus Artikkel 2

⌦ Eesmärk ⌫ Käesoleva direktiiviga sätestatakse ⌦ järgmised ⌫ meetmed, mille eesmärgid on järgmised: 1.⌦ meetmed, millega määratletakse ja püstitatakse ⌫ välisõhu kvaliteedi ⌦ eesmärgid ⌫ eesmärkide määratlemine ja püstitamine, et vältida, ära hoida või vähendada kahjulikku mõju inimeste tervisele ja kogu keskkonnale; 2.⌦ meetmed, millega kehtestatakse ühised meetodid ja kriteeriumid, et hinnata ⌫ välisõhu kvaliteetidi hindamine liikmesriikides ühiste meetodite abil ja ühiste kriteeriumide alusel; 3.⇨ meetmed, et teha seiret ⇦ teabe saamine välisõhu kvaliteedi kohta, et aidata võidelda õhusaaste ja selle kaasnähtuste vastu ning jälgida pikaajalistei suundumustei ja edusamme, mis tulenevad ⌦ ning liidu ja ⌫ siseriiklikest ja ühenduse meetmetest ⇨ mõju kohta välisõhu kvaliteedile ⇦; 4.⌦ meetmed, millega tagatakse, et ⌫ tagamine, et selline teave välisõhu kohta tehakse üldsusele kättesaadavaks üldsusele; 5.⌦ meetmed, et ⌫ õhukvaliteeti säilitada õhukvaliteedi säilitamine, kui see on juba hea, ning seda parandada selle parandamine muudel juhtudel; 6.⌦ meetmed, et soodustada ⌫ liikmesriikide koostööd soodustamine õhusaaste vähendamisel. ⇩ uus Artikkel 3 Korrapärane läbivaatamine 1. Komisjon vaatab 31. detsembriks 2028 ja seejärel iga viie aasta tagant (ning kui olulised uued teadustulemused näitavad vajadust, siis sagedamini) läbi artiklis 1 sätestatud eesmärgi saavutamise seisukohast olulised teaduslikud tõendid õhusaasteainete ja nende mõju kohta inimeste tervisele ja keskkonnale ning esitab peamisi järeldusi sisaldava aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 2. Läbivaatamise käigus hinnatakse, kas kohaldatavad õhukvaliteedi standardid on endiselt asjakohased, et saavutada eesmärk hoida ära, ennetada või vähendada kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale, ning kas tuleks hõlmata täiendavaid õhusaasteaineid. Artiklis 1 sätestatud eesmärkide saavutamiseks hinnatakse läbivaatamise käigus, kas käesolevat direktiivi on vaja muuta, et tagada kooskõla Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) õhukvaliteedi suunistega ja uusima teadusliku teabega. Läbivaatamisel võtab komisjon muu hulgas arvesse (a)kõige uuemat teaduslikku teavet WHO-lt ja teistelt asjaomastelt organisatsioonidelt; (b)õhukvaliteeti ja selle hindamist mõjutava tehnoloogia arengut, (c)õhukvaliteedi olukorda ja sellega seotud mõju inimeste tervisele ja keskkonnale liikmesriikides; (d)saasteainete vähendamise ja õhukvaliteedi parandamise siseriiklike ja liidu meetmete rakendamisel tehtud edusamme.

3. Euroopa Keskkonnaamet aitab komisjonil läbivaatamist teostada. 4. Kui komisjon peab seda läbivaatamise tulemusena asjakohaseks, esitab ta ettepaneku õhukvaliteedi standardite muutmiseks või muude õhusaasteainete hõlmamiseks. 🡻 2008/50 (kohandatud) ⇨ uus Artikkel 42 Mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„välisõhk“ — hooneväline troposfääri õhk, välja arvatud õhk vastavalt ⌦ nõukogu ⌫ direktiivile 89/654/EMÜ ⌦ artiklis 2 ⌫ määratletud töökohas, kus kehtivad töötervishoidu ja tööohutust käsitlevad sätted ning kuhu üldsusele pole korrapärast juurdepääsu; (2)„saasteaine“ — igasugune välisõhus olev aine, mis võib kahjustada inimeste tervist ja/või kogu keskkonda; (3)„tase“ — saasteaine sisaldus välisõhus või sealt teatava aja jooksul pindadele sadestumise määr; 🡻 2004/107 (kohandatud) Artikkel 2 Mõisted Käesolevas direktiivis kohaldatakse direktiivi 96/62/EÜ artikli 2 mõisteid, välja arvatud mõiste „sihtväärtus“. Kasutatakse ka järgmisi mõisteid: a) sihtväärtus – kontsentratsioon välisõhus, mis on kehtestatud eesmärgiga vältida, ennetada või vähendada saasteaine kahjulikku mõju inimeste tervisele ja kogu keskkonnale, ning mis tuleb võimaluse korral saavutada teatava tähtaja jooksul; (4)b) „sadestumise üldkogus“ või kogusadestumine – teataval alal ja teatava aja jooksul atmosfäärist pindadele (näiteks pinnasele, taimestikule, vette, hoonetele jne) kanduvate saasteainete kogumass;

🡻 2008/50 (kohandatud) (5)18.„PM10-osake“ — tahke osake, mis vastavalt ⌦ PM10 ⌫ proovivõtmisel ja mõõtmistel kasutatavale standardmeetodile, standardile EN 12341, läbib 10 μm aerodünaamilise diameetriga mõõduselektiivse ava 50 protsendil juhtudest; (6)19.„PM2,5-osake“ — tahke osake, mis vastavalt ⌦ PM2,5 ⌫ proovivõtmisel ja mõõtmistel kasutatavale standardmeetodile, standardile EN 14907, läbib 2,5 μm aerodünaamilise diameetriga mõõduselektiivse ava 50 protsendil juhtudest; (7)24.„lämmastikoksiidid“ — lämmastikmonooksiidi (lämmastikoksiid) ja lämmastikdioksiidi ⌦ suhteliste ⌫ sisalduste suhte summa (ppbv) väljendatuna lämmastikdioksiidi massikontsentratsioonina (μg/m3); 🡻 2004/107 (kohandatud) c) ülemine hindamispiir – II lisas määratletud tase, millest madalamate tasemete korral võib välisõhu kvaliteedi hindamiseks kasutada mõõtmist koos modelleerimisega vastavalt direktiivi 96/62/EÜ artikli 6 lõikele 3; d) alumine hindamispiir – II lisas määratletud tase, millest madalamate tasemete korral on välisõhu kvaliteedi hindamiseks võimalik kasutada üksnes modelleerimist või objektiivset hinnangut vastavalt direktiivi 96/62/EÜ artikli 6 lõikele 4; e) statsionaarsed mõõtmised – kindlates kohtades kas pidevalt või pisteliste proovide abil tehtud mõõtmised vastavalt direktiivi 96/62/EÜ artikli 6 lõikele 5; (8)(f) „arseen“, „kaadmium“, „nikkel“ ja „benso(a)püreen“ – nende elementide ja ühendite kogusisaldus PM10 fraktsioonis; g) PM10 – tahke osake, mis 50 protsendil juhtudest läbib 10 µm aerodünaamilise diameetriga mõõduselektiivse ava, mis on määratletud standardiga EN 12341; (9)(h) „polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud“ – orgaanilised ühendid, mis koosnevad vähemalt kahest konjugeeritud, ainult süsinikku ja vesinikku sisaldavast aromaatsest tuumast; (10)i) „summaarne gaasiline elavhõbe“ – elementaarelavhõbeda aur (Hg0) ja reaktiivne gaasiline elavhõbe, st vesilahustuvad elavhõbeda osakesed, millel on piisavalt kõrge aururõhk ga