Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS Euroopa kodanike aasta kohta (2013) /* KOM/2011/0489 lõplik - 2011/0217 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST · Üldine taust Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklis 20 sätestatud liidu kodakondsus antakse automaatselt kõigi liikmesriikide kodanikele ning see annab neile täiendavaid õigusi, näiteks õiguse vabalt liikuda ja elada mõne teise liikmesriigi territooriumil kui see, mille kodanikud nad on. ELi toimimise lepingu artiklis 21 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 45 sätestatud õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil on üks enim hinnatud ELi õigusest tulenevaid õigusi. Liikumisvabadust võib pidada liidu kodakondsuse sünonüümiks[1] – selles väljenduvad kõige käegakatsutavamalt liidu kodakondsusega seotud hüved. Üldisemalt võttes aitab vaba liikumise õiguse kasutamine anda liidu kodakondsusele kodanike igapäevaelus konkreetsema tähenduse. Need kodanikud, kes reisivad teistes liikmesriikides või asuvad sinna elama, avastavad ja kasutavad neid mitmekülgseid õigusi, mille ELi õigus neile piiriülese liikumise puhul annab: nende õigused teise liikmesriigi tarbijatena, õigus hariduse kättesaadavusele ja kutsekvalifikatsiooni tunnustamisele, juurdepääs tervishoiuteenustele ja õigus sotsiaalkindlustusõiguste omandamisele ja säilitamisele. Liidu kodanikele antud õigus hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi ja kohalikel valimistel oma elukohaliikmesriigis on selles kontekstis esmatähtis, sest just need õigused annavad liidu kodanikele vahendid, et osaleda ELi demokraatlikes protsessides, ning aitavad neil ühtlasi lõimuda elukohaliikmesriigi ühiskonda. Laiemas plaanis on liidu kodakondsus tihedalt seotud Euroopa Liidu demokraatlike põhimõtetega,[2] millele toetub kodanike osalus ELi demokraatlikes protsessides. · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid 2009. aastal elas mõnes teises liikmesriigis kui oma päritoluriik hinnanguliselt 11,9 miljonit ELi kodanikku ning seda õigust võivad mingil eluetapil kasutada veel paljud: 2009. aasta Eurobaromeetri uuring[3] näitas, et enam kui kolmandik (35 %) Euroopa kodanikest on valmis kaaluma töötamist mõnes teises liikmesriigis. Samas ilmnes nimetatud uuringust ka see, et igast viiest eurooplasest ühe arvates on teises liikmesriigis töötamisega seotud liialt palju takistusi. Ühes teises 2009. aastal tehtud uuringus[4] tõdeti, et teabe puudumine on (koos keeleprobleemidega) tõsiseim takistus piiriülesele pendelrändele, mis on riikidevahelise rände kõrval sagedaseim geograafilise tööalase liikuvuse vorm ELis Neid järeldusi kinnitas ka 2010. aastal tehtud uuring nende eurooplaste kogemuste kohta, kes olid oma vaba liikumise õigust reaalselt kasutanud[5]. ELi-sisese liikuvuse lihtsustamise võimalustest rääkides rõhutasid vastajad, et liidu kodanike käsutuses peaks olema riikide kaupa praktiline teave selle kohta, millised on nende õigused, kui nad asuvad elama mõnda teise liikmesriiki. Uuring tõi ilmsiks ka selle, et vaba liikumise õiguse kasutamiseks ei vaja kodanikud mitte ainult teavet selle õiguse kasutamise tingimuste kohta: administratiivsete teemade seas, millega inimesed enne teise liikmesriiki kolimist olid tutvunud, nimetati kõige sagedamini sotsiaalkindlustust ja hoolekannet ning diplomite tunnustamist. On selge, et kodanikel, kes soovivad õppida, töötada, jääda pensionile või elada mõnes teises liikmesriigis, peaks olema piisavalt teavet selle kohta, millised on nende õigused piiriülese liikumise korral, ning nad peaksid oskama oma õigusi tegelikus elus kasutada. Ilma selliste teadmisteta ei saa kodanikud teha teadlikke otsuseid vaba liikumise õiguse kasutamise kohta. Veelgi laiemalt võttes on kodanike teadlikkus vaba liikumisega seotud õigustest (ja oma õigustest liidu kodanikena üldisemalt) hädavajalik, et üksikisikud, ettevõtjad ja ühiskond tervikuna saaksid täies ulatuses kasutada ühtse turu võimalusi. Seda, kuivõrd lünklikud on kodanike teadmised oma õigustest, näitas 2010. aasta Eurobaromeetri uuring,[6] millest ilmnes, et kuigi eurooplased on oma liidu kodaniku staatusest üldjoontes teadlikud (79 % väitis, et on mõistega „Euroopa Liidu kodanik” mõneti tuttav), puuduvad neil konkreetsed teadmised selle staatusega kaasnevate õiguste täpse tähenduse kohta. Vaid 43 % vastanuist teadis mõiste „Euroopa Liidu kodanik” tähendust ning peaaegu pooled ELi kodanikud (48 %) märkisid, et nad ei tea täpselt, millised nende õigused on. 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine”[7] tõi komisjon välja peamised takistused, millega kodanikud oma igapäevaelus endiselt kokku puutuvad, kui soovivad kasutada oma õigusi liidu kodanikena, ning esitas 25 konkreetset sammu nende takistuste kõrvaldamiseks. Selles aruandes jõudis komisjon järeldusele, et liidu kodanikud ei saa kasutada oma õigusi, sest nad ei tea neist piisavalt, ning teatas, et kavatseb hakata jagama liidu kodanikele teavet nende üldiste õiguste, kuid eelkõige vaba liikumise õiguse kohta. Ühe sammuna, mis aitaks teadlikkust suurendada, toodi 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta välja 2013. aasta nimetamine Euroopa kodanike aastaks, millega kaasneks ELi kodakondsusele ja kodanikega seotud ELi poliitikavaldkondadele pühendatud sündmuste korraldamine kogu aasta jooksul. Kavandatava Euroopa kodanike aasta üldine eesmärk on tagada, et kõik ELi kodanikud oleksid teadlikud sellest, milliseid õigusi annab liidu kodakondsus neile piiriülese liikumise korral, et nad saaksid teadlikult otsustada, kas ja kuidas kasutada oma vaba liikumise õigust. Euroopa aasta konkreetsemad eesmärgid on järgmised: – suurendada liidu kodanike teadlikkust nii nende õigusest Euroopa Liidus vabalt liikuda ja elada kui ka üldisematest õigustest, mis liidu kodanikel piiriülese liikumise korral on, näiteks õigusest osaleda liidu demokraatlikes protsessides; – suurendada liidu kodanike teadlikkust sellest, millist käegakatsutavat kasu on neil teises liikmesriigis elades ELi õigustest ja põhimõtetest, ja innustada neid aktiivselt osalema liidu poliitikat ja päevaküsimusi käsitlevates kodanikefoorumites; – elavdada arutelu vaba liikumise õiguse kui liidu kodakondsuse lahutamatu osa mõju ja potentsiaali üle, seda eriti liidu kodanike ühiskondliku ühtekuuluvuse ja vastastikuse üksteisemõistmise ning kodanike ja ELi vahelise sideme aspektist. · Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Kodanike mõtteis on vaba liikumise õiguse ja liidu kodakondsuse vahel juba olemas tugev side ja positiivsed seosed ning sellele toetudes saab kavandatav Euroopa kodanike aasta anda liidu kodakondsusele konkreetse tähenduse. Sedasi viiakse ellu komisjoni poliitiline eesmärk seada kodanikud ELi poliitilise päevakorra keskmesse ja muuta liidu kodakondsus kodanike igapäevaelu käegakatsutavaks osaks. Kavandatav Euroopa aasta aitab täita kohustust, mida Euroopa Komisjoni president José Manuel Barroso väljendas 3. septembril 2009 uuele komisjonile esitatud poliitilistes suunistes: tugevdada ELi kodakondsust, edendades kodanike ja ELi vahelist sidet ning lastes kodanike õigustel tõeliselt mõjule pääseda. Samuti aitab see ellu viia seisukohti, mis esitati Euroopa Parlamendi 15. detsembri 2010. aasta resolutsioonis põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus (2009) ja tulemusliku rakendamise kohta pärast Lissaboni lepingu jõustumist. Nimetatud resolutsioonis kutsub Euroopa Parlament komisjoni üles kuulutama 2013. aasta Euroopa kodakondsuse aastaks, et hoogustada arutelu Euroopa kodakondsuse teemal ja teavitada liidu kodanikke nende õigustest, eelkõige Lissaboni lepingu jõustumisest tulenevatest uutest õigustest. Sellest tulenevalt esitatigi 18. jaanuaril 2011 institutsioonidevahelisele teaberühmale Euroopa kodanike aasta 2013 projekt. Samuti on kavandatav Euroopa aasta kooskõlas Stockholmi programmiga,[8] mis seab kodanikud Euroopa vabaduse, turvalisuse ja õiguse poliitika keskmesse ja keskendub kodanike Euroopa rajamisele, tagades muu hulgas kodanike vaba liikumise õiguse kasutamise täies ulatuses. Lisaks on kavandatava Euroopa aasta eesmärk kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidega, sest nii juhtalgatuste „Noored liikvel” ja „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava”[9] kui ka Euroopa töötajate liikuvuse aastaks nimetatud 2006. aasta ja sellele järgnenud „Euroopa tööalase liikuvuse tegevuskava”[10] puhul kinnitati vaba liikumise ja töötajate liikuvuse hõlbustamise olulisust tööturu demograafiliste muutuste tagajärgedega toimetulekul ning Euroopa majanduse ja inimeste tööalase konkurentsivõime suurendamisel. Üldiselt on vaba liikumine erinevate ELi õiguste (näiteks õigus sotsiaalkindlustusele, õigus otsida tööd, õigused, mis on reisijatel ja turistidel, tarbijate õigused kaupadele ja teenustele teistes liikmesriikides) piiriülese kasutamise hädavajalik eeltingimus ning ühtlasi seda soodustav tegur. Seega aitab vaba liikumise edendamine muu hulgas kaasa eesmärkidele, mida on väljendatud komisjoni hiljutises algatuses ühtse turu taaskäivitamise kohta,[11] sest sedasi julgustatakse kodanikke täielikult ära kasutama ühtse turu pakutavaid võimalusi. Kuna Euroopa aasta eesmärk oleks pakkuda kodanikele teavet kõigist vajalikest õigustest, mis neil piiriülese liikumise korral on, suurendaks see otseselt ka teadlikkust neist võimalustest ja õigustest Ühest küljest tugineks kavandatav Euroopa aasta ELi 2010. aasta aruandele kodakondsuse kohta, kuid samas annaks ta olulise panuse ka aruandes seatud eesmärkide elluviimisse ja aitaks kõrvaldada takistused, mis endiselt ei lase liidu kodanikel täielikult oma õigusi kasutada. Arvestades peamisi probleeme, millega kodanikud põrkuvad, kui soovivad oma liidu kodakondsusest tulenevaid õigusi eelkõige piiriülese liikumise korral kasutada, toodi kõnealuses aruandes lisaks vaba liikumisega järjekindlalt seotud probleemidele välja ka üldisemad küsimused, mis vaba liikumise õiguse kasutamist kaaluvatele kodanikele otsest huvi pakuvad ning mille puhul EL peab asuma tõhusamalt teavet jagama ja oma pädevuse piires tegelema allesjäänud takistuste kõrvaldamisega. Sellised küsimused puudutavad näiteks eri riikidest pärit paaride omandiõigusi, perekonnaseisudokumentide piiriülest tunnustamist, kahtlustatavate või süüdistatavate kaitset kriminaalmenetluses, piiriülese liikumisega seotud maksustamisprobleeme, piiriüleste tervishoiuteenuste ja e-tervise tehnoloogiaga seotud probleeme, reisijate ja turistide õigusi, tarbijaõigusi, diplomite ja kutsekvalifikatsioonide tunnustamist, sotsiaalkindlustuse temaatikat, valimisõiguse kasutamist ning teadlikkust liidu kodakondsuse tähendusest. Seega on ELi 2010. aasta aruanne kodakondsuse kohta Euroopa kodanike aasta jaoks oluline allikas, mille järeldustele toetudes saab aasta eesmärkide ja tegevuse keskmesse seada just need küsimused, mis on liidu kodanike vaba liikumise hõlbustamise seisukohast kõige olulisemad. Ühtlasi saab Euroopa aasta toetada protsesse, mille komisjon on käivitanud takistuste ja nende kõrvaldamiseks väljatöötatavate lahenduste leidmiseks Euroopa Liidu pädevuse piires, ja loob raamistiku selleks, et 2013. aastal avaldada kodakondsust käsitlevas 2010. aasta aruandes osutatud tegevuskava, mille eesmärk on kõrvaldada püsivad takistused, mis ei lase liidu kodanikel oma õigusi kasutada. Panustades sellisesse tegevusse, mille eesmärk on tagada, et liidu kodanikud saaksid tegelikult kasutada ELi õigusest tulenevaid õigusi, aitab Euroopa kodanike aasta viia ellu ELi toimimise lepingu artikli 20 lõiget 2, mille kohaselt on liidu kodanikel asutamislepingutes sätestatud õigused, muu hulgas õigus vabalt liikuda. 2013. aasta nimetamine Euroopa kodanike aastaks on ka selles mõttes hästi ajastatud, et just siis möödub 20 aastat ajast, mil Maastrichti lepinguga loodi liidu kodakondsus, ning see annab suurepärase võimaluse juhtida tähelepanu liidu kodakondsusele ja konkreetsele kasule, mida üksikisikud sellest saavad. Euroopa aasta näitab, milline on liidu poliitika konkreetne mõju kodanike elule ning toob sealjuures väga selgelt esile, kui oluline on kodanike panus nende õiguste tegelikul rakendamisel ja Euroopa projekti elluviimisel laiemas plaanis. Arvestades, et suurendatakse kodanike teadlikkust õigusest osaleda oma elukohaliikmesriigis toimuvatel valimistel, on see kõik äärmiselt tähtis ka 2014. aastal toimuvate Euroopa Parlamendi valimiste jaoks. Teadlikkuse suurendamisele suunatud meetmete mõju mitmekordistuks tänu tegevuse tihedale koordineerimisele teiste ELi institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi valimiseelsete asjaomaste meetmetega, ja nende meetmete koosmõjule. 2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE · Konsulteerimine huvitatud isikutega Komisjoni korraldatud ja 15. juunil 2010 lõppenud avaliku konsultatsiooni „ELi kodanike õigused – Edasine areng” ja samal teemal 1. ja 2. juulil 2010 toimunud konverentsi käigus avaldasid kodanikuühiskonna organisatsioonid rohkelt toetust ideele seada ELi poliitika keskmesse liidu kodakondsuse tähendus ja sellega seotud õigused ning moodused, kuidas anda liidu kodakondsusele inimeste elus tõeline tähtsus. Kodanikuühiskonna olulised sidusrühmad on ka pärast seda väljendanud toetust teadlikkust suurendavatele meetmetele, mille eesmärk on saada üle lõhest, mis jääb liidu kodanikele vaba liikumise õiguse andnud seadusesätete ja tegelikkuses kodanike ees olevate tõkete vahele. 15. detsembril 2010 esitas komisjon kodanikuühiskonnaga regulaarselt peetava dialoogi käigus ka Euroopa kodanike aasta kava. Kava pälvis positiivset tagasisidet eelkõige meetmete osas, mis on suunatud liidu kodakondsusega seotud õiguste teatavate aspektide kasutamisele, julgustades näiteks kodanike osalemist ühiskondlikus elus ja aktiivset panustamist osalusdemokraatia elluviimisse. · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Vajalikku teavet koguti mitme hiljutise Eurobaromeetri uuringu ja eespool jaotises „Ettepaneku põhjused ja eesmärgid ” nimetatud muude uuringute käigus. · Mõju hindamine Toimus eelhindamine[12]. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG · Kavandatud meetmete kokkuvõte Euroopa aasta eesmärk on suurendada arvamuskujundajate ja üldsuse teadlikkust liidu kodanike õigustest, et seeläbi hõlbustada vabalt liikumise ja elamise õiguse kasutamist. Selle eesmärgi saavutamiseks suurendatakse liidu kodanike teadlikkust vaba liikumise õigusest ja üldisemalt õigustest, mis liidu kodanikel piiriülese liikumise korral on, näiteks õigusest osaleda liidu demokraatlikes protsessides. Ühtlasi suurendatakse liidu kodanike teadlikkust sellest, millist kasu võib neil olla ELi õigustest ja poliitikast siis, kui elu viib neid kodumaalt välja. Muu hulgas julgustatakse inimesi osalema liidu poliitikat ja olulisi teemasid käsitlevatel kodanikufoorumitel. Samuti püütakse Euroopa aastaga elavdada arutelu vaba liikumise õiguse kui liidu kodakondsuse lahutamatu osa mõju ja potentsiaali üle, seda eriti liidu kodanike ühiskondliku ühtekuuluvuse ja vastastikuse üksteisemõistmise ning kodanike ja ELi vahelise sideme aspektist. · Õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 20 lõikes 2 on sätestatud, et liidu kodanikel on asutamislepingutes sätestatud õigused ja kohustused ning muu hulgas on neil õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil. Liidu kodanike vabalt liikumise ja elamise õigus on sätestatud ka ELi toimimise lepingu artikli 21 lõikes 1: „Igal liidu kodanikul on õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil, kui aluslepingutega ja nende rakendamiseks võetud meetmetega kehtestatud piirangutest ja tingimustest ei tulene teisiti.” Euroopa kodanike aastat käsitleva otsuse ettepaneku tegemise peamine eesmärk on parandada liidu kodanike teadlikkust oma õigustest ja muuta seeläbi liikmesriikide territooriumil vabalt liikumise ja elamise õiguse kasutamine liidu kodanike jaoks hõlpsamaks. Kõnealune eesmärk kuulub ELi toimimise lepingu artikli 21 lõike 1 kohaldamisalasse. Samas võib ettepanek osutuda vajalikuks ka ELi toimimise lepingu artikli 20 lõike 2 eesmärkide elluviimisel, sest nimetatud lõikega on ette nähtud, et liidu kodanikel on asutamislepingutes sätestatud õigused, muu hulgas vaba liikumise õigus. Sellest tulenevalt on käesoleva ettepaneku õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 21 lõige 2, milles on sätestatud, et kui selle eesmärgi saavutamiseks osutub vajalikuks liidu meetmete võtmine ja aluslepingud ei ole ette näinud selleks vajalikke volitusi, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu võtta sätted lõikes 1 osutatud õiguste kasutamise hõlbustamiseks. · Subsidiaarsuse põhimõte Peamine probleem, millele kavandatava Euroopa aasta raames tähelepanu pööratakse, on liidu kodanike ebapiisav teadlikkus ja konkreetsete teadmiste puudumine vabalt liikumise ja elamise õiguse ning muude õiguste kohta, mis neil liidu kodanikena on ja seda eriti piiriülese liikumise korral. Kõnealuse probleemi juured on peidus asjaolus, et liidu kodakondsus ja sellest üksikisikutele tulenev konkreetne kasu on niivõrd raskesti märgatavad – see aga on oma olemuselt piiriülene küsimus. Kuigi kodanike teadlikkuse suurendamine ELi kodaniku staatusega kaasnevatest õigustest on esmajoones liikmesriikide ülesanne, eeldab selle probleemistiku lahendamine mitmepoolset partnerlust, piiriülest teabe ja kogemuste vahetamist ning teadlikkuse suurendamist ja heade tavade levitamist kogu ELis. Seega on kavandatava Euroopa aasta eesmärke lihtsam saavutada ELi tasandil. · Proportsionaalsuse põhimõte Nagu on märgitud käesolevale ettepanekule lisatud eelhindamises,[13] ei lähe kavandatud Euroopa aasta ettevõtmised kaugemale kui eesmärkide saavutamiseks vaja. Seega on ettepanek kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega. · Mõju põhiõigustele Liidu kodanike õigus vabalt liikuda ja elada on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 45. Kuivõrd kavandatud Euroopa aasta eesmärk on hõlbustada selle õiguse kasutamist, on aastal märgatav positiivne mõju harta tulemusliku elluviimise tõhustamisele. 4. MÕJU EELARVELE Euroopa aasta jaoks ei ole taotletud täiendavaid rahalisi vahendeid. Teabevahetuse peadirektoraadi eelarveridadel ja programmidel põhineva iga-aastaste prioriteetide kindlaksmääramise paindlikkus jätab piisavalt suure rahalise manööverdamisruumi, et aasta korraldamiseks jääks vahendeid suurusjärgus 1 miljon eurot. 2011/0217 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS Euroopa kodanike aasta kohta (2013) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 21 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[14] võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[15] toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning võttes arvesse järgmist: (1) ELi toimimise lepingu artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et liidu kodakondsus täiendab liikmesriikide kodakondsust ja et iga isik, kellel on mõne liikmesriigi kodakondsus, on liidu kodanik. Artikli 20 lõikes 2 on sätestatud, et liidu kodanikel on asutamislepingutes sätestatud õigused ja kohustused ning muu hulgas on neil õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil. Liidu kodanike vaba liikumise ja elamise õigus on sätestatud ka ELi toimimise lepingu artiklis 21. (2) Lissaboni lepingu jõustumine kinnitas liidu kodakondsuse staatust ja täiendas sellega seotud õigusi; muu hulgas lisati uus kodanikualgatuse õigus, mis annab ühele miljonile kodanikule, kes esindavad olulist osa liikmesriikidest, võimaluse paluda komisjonil esitada ettepanek ükskõik millises ELi vastutusalasse kuuluvas valdkonnas. (3) Liidu kodakondsusega kaasnevad õigused on sätestatud ka Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. Vastavalt harta preambulile „liidu kodakondsuse kehtestamise ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisega seab liit üksikisiku oma tegevuse keskmesse”. Harta V jaotises on sätestatud kodanike õigused ning artikliga 45 on ette nähtud iga liidu kodaniku õigus liikmesriikide territooriumilt vabalt liikuda ja elada. (4) Sellest tulenevalt seati ka Stockholmi programmis[16] kodanikud vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonna Euroopa poliitika keskmesse. Programmi eesmärk on Euroopa Liidu muutmine kodanikukesksemaks, tagades muu hulgas vaba liikumise õiguse täieliku teostamise. (5) Euroopa Parlament esitas 15. detsembri 2010. aasta resolutsioonis põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus (2009) ja tulemusliku rakendamise kohta pärast Lissaboni lepingu jõustumist[17] komisjonile üleskutse pühendada Euroopa aasta 2013 kodakondsusele, et seeläbi hoogustada arutelu liidu kodakondsuse üle ja teavitada liidu kodanikke nende õigustest, esmajoones Lissaboni leppe jõustumisest tulenevatest uutest õigustest. (6) 1957. aastal Rooma lepinguga kehtestatud õigus vabalt liikuda ja elada on üks neljast põhiõigusest ning kehtestamisest alates on olnud ilmne, kuivõrd väärtuslik on see õigus ühisturu loomise ühe alussambana, millest on kasu nii liikmesriikide majandusele kui ka üksikisikutele. (7) Eelkõige aitavad vaba liikumine ja töötajate liikuvus tulla toime tööturu demograafiliste muutuste tagajärgedega ning ühtlasi suurendavad need inimeste töölevõtmise võimalusi ja parandavad Euroopa tööstuse konkurentsivõimet. Samuti on vaba liikumine erinevate ELi õigusest tulenevate õiguste (näiteks tarbijate õigus pääseda juurde kaupadele ja teenustele või õigused, mis on reisijatel ja turistidel) piiriülese kasutamise hädavajalik eeltingimus ning ühtlasi seda soodustav tegur. Seega võib vaba liikumise edendamine parandada kodanike võimalusi saada ühtsest turust täit kasu ning samas on tegemist ka majanduskasvu olulise käivitajaga. (8) Liidu kodanikud väärtustavad õigust liikmesriikide territooriumil vabalt liikuda ja elada ning peavad seda üheks olulisemaks liidu kodakondsusega kaasnevaks individuaalseks õiguseks. See näitab kujukalt Euroopa lõimumise väärtust ja kodanike rolli Euroopa Liidu kujundamisel ning aitab neid nähtusi paremini mõista. Kui kodanikud reisivad teistes liikmesriikides või asuvad sinna elama, avastavad ja kasutavad nad neid mitmekülgseid õigusi, mille ELi õigus neile piiriülese liikumise puhul annab. Vaba liikumise ja elamise õiguse teostamine aitab muuta liidu kodakondsuse kodanike igapäevaelu käegakatsutavaks osaks. (9) Vaatamata sellele, et vabalt liikumise ja elamise õigusel on ELi esmastes õigusaktides kindel koht ning teisestes õigusaktides on neid õigusi veelgi arendatud, on kehtivate õigusnormide ja oma õigusi kasutada püüdvate kodanike ees seisva tegelikkuse vahel endiselt suur lõhe. Liidu kodanikud ei ole liikuvuse eelistes kindlad ning lisaks sellele põrkuvad nad mujal liidus liikumise ja töötamisega seoses liiga paljude praktiliste takistustega. (10) 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine”[18] tõi komisjon välja peamised takistused, millega kodanikud oma igapäevaelus endiselt kokku puutuvad, kui soovivad kasutada oma õigusi liidu kodanikena eelkõige piiriülese liikumise korral, ning esitas 25 konkreetset sammu nende takistuste kõrvaldamiseks. Üks takistus, mida nimetati, oli teabe puudumine. 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta jõudis komisjon järeldusele, et liidu kodanikud ei saa kasutada oma õigusi, sest nad ei tea neist piisavalt, ning teatas, et kavatseb hakata jagama liidu kodanikele teavet nende õiguste ja eelkõige vaba liikumise õiguse kohta. (11) Arvestades, et vaba liikumise õigus parandab suuresti üksikisikute elukvaliteeti, on oluline, et teave selle õiguse olemasolu ja teostamistingimuste kohta oleks võimalikult kergesti kättesaadav. Kuna selle õiguse potentsiaalsete kasutajate hulka kuuluvad kõik liidu kodanikud, tuleks teadlikkust suurendada kogu ELis. (12) Et ELi kodanikud saaksid teadlikult otsustada, kas nad soovivad vaba liikumise õigust kasutada, ei piisa sellest, et suurendatakse nende teadlikkust vaba liikumise õigusest kui sellisest: on oluline, et liidu kodanikke teavitataks piisavalt ka muudest ELi õigusaktidest tulenevatest õigustest, mida nad piiriülese liikumise korral kasutada saavad. Piisava teabe toel saaksid nad ka neid õigusi täies ulatuses teostada, kui otsustavad kasutada vaba liikumise õigust. (13) Eelkõige tuleks vaba liikumise õiguse kasutamist kaaluvaid kodanikke teavitada nende õigusest omandada või säilitada sotsiaalkindlustusõigusi tänu liidu eeskirjadele sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta; kõnealused eeskirjad tagavad, et kodanikud ei jää Euroopas liikudes oma sotsiaalkindlustusõigustest ilma. Kodanikke tuleks teavitada ka kutsekvalifikatsiooni tunnustamise õigusest ning sotsiaalsest ja kodanikupädevusest, mis on osa üleeuroopalisest elukestva õppe võtmepädevuste raamistikust[19] ning mille abil nad saavad täielikult osaleda kodanikuühiskonna elus ja teostada ELi õigusaktidest tulenevaid õigusi. (14) Seoses sellega tuleks kodanikke paremini teavitada ka õigustest, mis neil on reisides Euroopa Liidus ükskõik millise transpordivahendiga, ja piiriülestest tarbijaõigustest. Kui kodanikud on veendunud, et nende õigused tarbijatena on tegelikult kaitstud, suurendab see nende panust üleeuroopalise kaupade ja teenuste turu võimalikult täielikku väljakujundamisse ja võimaldab neil sellest rohkem kasu saada. Kodanikke tuleks paremini teavitada ka üldise tooteohutuse ja turujärelevalve eeskirjadest, et nad teaksid, mil moel nende tervist ja õigusi kogu ELis kaitstakse eriti juhul, kui tegemist on ohtudega, millega üksikisikul on raske toime tulla. Ühtlasi on oluline suurendada kodanike teadlikkust sellest, millised on nende õigused seoses piiriülese tervishoiuga, et nad saaksid täielikult kasutada ohutut ja kvaliteetset tervishoidu kõigis Euroopa Liidu riikides. (15) Teadlikkus liidu kodanike valimisõigustest on siinkohal esmatähtis. Liidu kodanikud peaksid teadma, et neil on õigus hääletada ja kandideerida kohalikel ja Euroopa Parlamendi valimistel oma elukohaliikmesriigis. Osalemine poliitilises elus võib ühtlasi aidata liidu kodanikel integreeruda valitud elukohaliikmesriigi ühiskonda. (16) Kodanike põhjalikumad teadmised sellest, millist kasu on neist õigustest nii neile individuaalselt kui ka ühiskonnale, aitavad luua tugevama samastumis- ja ühtekuuluvustunde Euroopa Liidu kui sellisega. (17) Euroopa kodanike aasta toimumine 2013. aastal on suurepäraselt ajastatud võimalus suurendada üldsuse teadlikkust liidu kodakondsusega kaasnevatest õigustest ja aidata ühtlasi kaasa vaba liikumise õiguse hõlpsamale teostamisele. (18) 2013. aastal möödub 20 aastat sellest, kui 1. novembril 1993 jõustunud Maastrichti lepinguga loodi liidu kodakondsus. Euroopa kodanike aasta näol oleks tegemist jätkuga aruandele ELi kodakondsuse kohta ning samuti oleks see osa tegevuskavast, mille eesmärk on viia lõpule nende takistuste kõrvaldamine, mis ei lase kodanikel kasutada liidu kodakondsusega kaasnevaid õigusi. Selline Euroopa aasta juhiks tähelepanu liidu kodakondsusele ja konkreetsele kasule, mida üksikisikud sellest saavad, ning näitaks, milline on liidu poliitika käegakatsutav mõju kodanike elule eelkõige seoses nende takistuste kõrvaldamisega, mis ei lase kodanikel nende õigusi kasutada. (19) Teadlikkuse suurendamine kodanike õigustest, sealhulgas nende õigusest valida oma elukohaliikmesriigis, on oluline ka 2014. aastal toimuvate Euroopa Parlamendi valimiste seisukohast. Teadlikkuse suurendamisele suunatud meetmete mõju tuleks mitmekordistada, koordineerides tegevust teiste ELi institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi valimiseelsete asjaomaste meetmetega, ja kasutades ära nende meetmete koosmõju. (20) Et Euroopa kodanike aastaks (2013) kavandatud tegevus oleks võimalikult tõhus ja tulemuslik, on oluline viia ellu hulk ettevalmistavaid toiminguid, pidades sealjuures kinni finantsmääruse[20] artikli 49 lõikest 6. (21) Kõnealune Euroopa aasta peaks igati kasutama olemasolevaid osalusvahendeid ja Euroopa Liidu lepingu artiklites 10 ja 11 sätestatud õigusi, et innustada kodanikke osalema õiguste kasutamist takistavate asjaolude kõrvaldamise 2013. aasta tegevuskava rakendamises ja selliste liidu poliitiliste põhimõtete määratlemises, mis annavad nende õigustele konkreetse mõju. Keskne roll selles on Euroopa kodanikuühiskonna organisatsioonidel. (22) Kodanike teadlikkuse suurendamine liidu kodaniku staatusega kaasnevatest õigustest on esmajoones liikmesriikide ülesanne; nagu rõhutati Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 22. oktoobril 2008 allkirjastatud poliitilises deklaratsioonis „Partnerlus Euroopa asjadest teavitamisel”,[21] täiendab ELi tasandi tegevus siinkohal riikide tegevust. (23) Arvestades kavandatava tegevuse ulatust ja eelkõige mitmepoolse partnerluse, rahvusvahelise teabevahetuse ja kogu ELi hõlmava teadlikkuse suurendamise ja heade tavade levitamise vajadust, on kavandatava Euroopa aasta eesmärke lihtsam saavutada ELi tasandil. Seega võib EL võtta vajalikke meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (24) Tuleks võtta asjakohased meetmed, et vältida eeskirjade eiramist ja pettusi ning et nõuda tagasi kadumaläinud, valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid vastavalt nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta),[22] nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramise eest)[23] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta)[24]. (25) Tegevusele, mida ei rahastata Euroopa aasta eelarvest, võib liidu rahalisi vahendeid eraldada olemasolevate ELi programmide või struktuurifondide, eelkõige programmide „Kodanike Euroopa” ja „Põhiõigused ja kodakondsus” kaudu, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Sisu 2013. aasta nimetatakse Euroopa kodanike aastaks (edaspidi „Euroopa aasta”). Artikkel 2 Eesmärgid Euroopa aasta üldine eesmärk on suurendada teadlikkust liidu kodakondsusega kaasnevatest õigustest, et seeläbi aidata kodanikel täies ulatuses teostada oma õigust liikmesriikide territooriumil vabalt liikuda ja elada. Seoses sellega keskendub Euroopa aasta muu hulgas kodanikuosaluse võimalustele ja sellele, kuidas saavad oma õigusi kasutada need liidu kodanikud, kes elavad liikmesriigis, mis ei ole nende päritoluliikmesriik, õpilased, töötajad, tarbijad ning kaupade ja teenuste pakkujad kogu ELis. Sellest lähtudes on Euroopa aasta konkreetsed eesmärgid järgmised: – suurendada liidu kodanike teadlikkust nii nende õigusest Euroopa Liidus vabalt liikuda ja elada kui ka üldisematest õigustest, mis liidu kodanikel piiriülese liikumise korral on, näiteks õigusest osaleda liidu demokraatlikes protsessides; – suurendada liidu kodanike teadlikkust sellest, millist käegakatsutavat kasu on neil teises liikmesriigis elades ELi õigustest ja põhimõtetest, ja innustada neid aktiivselt osalema liidu poliitikat ja päevaküsimusi käsitlevates kodanikefoorumites; – elavdada arutelu vaba liikumise õiguse kui liidu kodakondsuse lahutamatu osa mõju ja potentsiaali üle, seda eriti liidu kodanike ühiskondliku ühtekuuluvuse ja vastastikuse üksteisemõistmise ning kodanike ja ELi vahelise sideme aspektist. Artikkel 3 Algatused 1. Artiklis 2 sätestatud eesmärkide saavutamiseks vajalikud meetmed võivad hõlmata järgmisi Euroopa aasta eesmärkidega seonduvaid algatusi ELi, riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil: – üldsusele või kitsamatele sihtrühmadele suunatud teadlikkuse suurendamise, teavitus- ja hariduskampaaniad; – teabevahetus ning kogemuste ja heade tavade jagamine riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi haldusasutuste ja muude organisatsioonide vahel; – konverentsid ja sündmused, mis elavdavad arutelu selle üle, milles seisneb vaba liikumise ja elamise õiguse ja liidu kodakondsusest tulenevate üldisemate õiguste olulisus ja neist tulenev kasu, ning suurendavad teadlikkust neist õigustest; – olemasolevate mitmekeelsete osalusvahendite kasutamine, et innustada kodanikke panustama oma õigustele konkreetsete väljundite leidmisse ja üldisemalt Euroopa aasta eesmärkide saavutamisse; – mitmekeelsete veebiportaalide „Europe Direct” ja „Teie Euroopa” kui liidu kodanike õigusi käsitleva kõikehõlmava teabesüsteemi oluliste elementide osatähtsuse ja tuntuse suurendamine; – selliste probleemide lahendamise vahendite nagu SOLVIT osatähtsuse ja tuntuse suurendamine, et liidu kodanikud saaksid oma õigusi paremini kasutada ja kaitsta. 2. Lõikes 1 osutatud algatuste üksikasjad on sätestatud lisas. 3. Komisjon ja liikmesriigid võivad Euroopa aasta eesmärkide saavutamiseks näha ette muidki tegevusi ning lubada kasutada Euroopa aasta nimetust nende reklaamimisel, kui need tegevused aitavad kaasa artiklis 2 sõnastatud eesmärkide saavutamisele. Artikkel 4 Koordineerimine ELi tasandil ja rakendamine Komisjon teeb tihedat koostööd liikmesriikidega ning kohalikke ja piirkondlikke huve esindavate organite ja ühendustega, eelkõige regioonide komiteega. Komisjon teeb tihedat koostööd ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega. Komisjon korraldab ka kodanike õiguste kaitse valdkonnas tegevate Euroopa organisatsioonide esindajate ja sidusrühmade kohtumisi, et aidata komisjonil Euroopa aastat liidu tasandil ellu viia. Liidu tasandil tegeleb käesoleva otsuse rakendamisega komisjon. Artikkel 5 Finantssätted 1. Kogu ELi hõlmavate meetmete puhul, millele on osutatud lisa A osas, korraldatakse hankelepingute sõlmimine või ELi üldeelarvest rahastatavate toetuste andmine. 2. Kogu ELi hõlmavatele meetmetele, millele on osutatud lisa B osas, võib anda toetust Euroopa Liidu üldeelarvest. Artikkel 6 Rahvusvaheline koostöö Euroopa kodanike aasta eesmärkide saavutamiseks võib komisjon teha koostööd asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonidega. Artikkel 7 Liidu finantshuvide kaitse 1. Komisjon tagab, et käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse ühenduse finantshuve pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu ennetavate meetme kohaldamisega, tõhusa kontrollimisega ja alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ning juhul, kui tuvastatakse eeskirjade eiramine, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega. Komisjon on volitatud korraldama kohapealseid kontrollimisi vastavalt nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest. Vajaduse korral viib uurimise läbi Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) ning seda reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta[25]. 2. Käesoleva otsuse alusel rahastatavate liidu meetmete puhul tähendab määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 artikli 1 lõikes 2 osutatud eeskirjade eiramine liidu õiguse sätete mis tahes rikkumist või ettevõtja tegevusest või tegematajätmisest põhjustatud lepingulise kohustuse täitmatajätmist, mis põhjendamatu kuluartikli tõttu kahjustas või oleks võinud kahjustada Euroopa Liidu üldeelarvet. 3. Komisjon vähendab meetme rahalise toetuse summat, peatab selle väljamaksmise või nõuab selle tagasi, kui ta tuvastab eeskirjade eiramise, sealhulgas käesoleva otsuse või kõnealuse rahalise toetuse andmise üksikotsuse või lepingu sätete eiramise, või kui ilmneb, et meedet on komisjonilt nõusolekut taotlemata märgatavalt muudetud, nii et see on vastuolus projekti laadi või rakendamise tingimustega. 4. Kui tähtaegadest ei ole kinni peetud või meetme rakendamisel saavutatud edu õigustab ainult osa eraldatud toetuse kasutamist, nõuab komisjon abisaajalt kindlaksmääratud tähtaja jooksul selgituse esitamist. Kui toetuse saaja ei anna rahuldavat vastust, võib komisjon ülejäänud rahalise toetuse tühistada ja nõuda juba makstud summade tagasimaksmist. 5. Iga alusetult tehtud väljamakse tuleb komisjonile tagasi maksta. Õigeaegselt tagasi maksmata summadele lisatakse intress finantsmääruses sätestatud tingimustel[26]. Artikkel 8 Seire ja hindamine Komisjon esitab hiljemalt 31. detsembriks 2014 Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele aruande käesolevas otsuses ette nähtud algatuste rakendamise, tulemuste ja üldhinnangu kohta. Artikkel 9 Jõustumine Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja LISA ARTIKLIS 3 NIMETATUD MEETMED Juhtpõhimõttena on Euroopa aasta elluviimise keskmes kogu Euroopa Liitu hõlmav teavituskampaania, mida võib täiendada liikmesriikide tegevus. Nii ELi kui ka liikmesriikide tegevusse võib kaasata kodanikuühiskonna ja muud sidusrühmad, et kõik olulised osapooled tajuksid oma osalust protsessis. Rakendamine toimub järgmiste meetmete kaudu: A. EUROOPA LIIDU OTSESED ALGATUSED Rahastamine toimub kaupade ja teenuste otseostmisena olemasolevate raamlepingute raames. Osa rahalistest vahenditest võib kasutada keeleteenuste jaoks (suuline ja kirjalik tõlge, teabe jagamine mitmes keeles). Teabe- ja tutvustuskampaaniad, mille hulka kuuluvad: · artiklis 2 kirjeldatud sõnumit sisaldavate audiovisuaalsete materjalide ja trükiste tootmine ja levitamine; · laia kõlapinnaga üritused ja foorumid kogemuste ja heade tavade vahetamiseks; · meetmed, millega avaldatakse Euroopa aasta eesmärkidele kaasa aitavate ELi programmide, meetmete ja algatuste tulemused ning suurendatakse nende nähtavust; · Euroopa aasta raames elluviidud tegevusele pühendatud informatiivse veebisaidi loomine Europa-serveris (http://europa.eu/index_en.htm). B. EUROOPA LIIDU ALGATUSTE KAASRAHASTAMINE Kaasrahastatavaid algatusi ei ole ette nähtud. C. ALGATUSED, MILLE JAOKS EI ANTA EUROOPA LIIDU RAHALIST ABI Euroopa Liit toetab mitterahaliselt avalik-õiguslike või eraõiguslike organisatsioonide algatusi, andes näiteks kirjaliku loa Euroopa aasta tähise (kui see on välja töötatud) ja muude selle aastaga seotud materjalide kasutamiseks, kui kõnealused organisatsioonid suudavad komisjonile tõendada, et kõnealused algatused on tehtud või tehakse 2013. aasta jooksul ning et need aitavad tõenäoliselt oluliselt kaasa Euroopa aasta eesmärkide saavutamisele. _______________ [1] Eurobaromeetri uuring „Euroopa kodakondsus – piiriülene liikuvus”, august 2010. [2] ELi toimimise lepingu II jaotis, eelkõige artiklid 9, 10 ja 11. [3] Eurobaromeetri kiiruuring nr 263: „Siseturg: teadlikkus – hoiakud – mõjud”, aprill 2009. [4] Euroopa Komisjoni tellitud aruanne „Scientific Report on the Mobility of Cross-Border Workers within the EU-27/EEA/EFTA Countries”, jaanuar 2009. [5] Eurobaromeetri uuring „Euroopa kodakondsus – piiriülene liikuvus”, august 2010. [6] Eurobaromeetri kiiruuring 294 „ELi kodakondsus”, 2010. aasta märts. [7] KOM(2010) 603 lõplik, 27.10.2010. [8] ELT (2010/C 115/01), Teave Euroopa Liidu institutsioonidelt, organitelt ja asutustelt. Euroopa Ülemkogu. „Stockholmi programm – avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel”. [9] KOM (2010) 477 (lõplik), 15.09.2010 ja KOM (2010) 682( lõplik), 23.11.2010. [10] KOM(2007) 773 lõplik, 6.12.2007. [11] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele „Ühtse turu akt. Kõrge konkurentsivõimega sotsiaalne turumajandus. 50 ettepanekut ühise tööturu ja ettevõtlusmaastiku ning omavahelise kaubavahetuse parendamiseks” – KOM(2010) 608 (lõplik), 27.10.2010. [12] SEK(2011)xxx [13] SEK(2011)xxx [14] ELT C […], […], lk […]. [15] ELT C […], […], lk […]. [16] KOM(2009)262 (lõplik), 10.6.2009. [17] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2010-0483+0+DOC+XML+V0//ET [18] KOM(2010) 603 lõplik. [19] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta soovitus võtmepädevuste kohta elukestvas õppes, ELT L 394, 30.12.2006, lk 10. [20] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (nn finantsmäärus), EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1. Määrust on muudetud 13. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1995/2006, ELT L 390, 30.12.2006, lk 1. [21] ELT C 13, 20.1.2009, lk 3. [22] EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1. [23] EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2. [24] EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1. [25] EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1. [26] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (nn finantsmäärus), EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1. Määrust on muudetud 13. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1995/2006, ELT L 390, 30.12.2006, lk 1.