SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Peaaegu poole sajandi jooksul on EL ja Maroko loonud rikka ja mitmemõõtmelise partnerluse, mille tulemusel anti Marokole 2008. aastal edasijõudnud riigi staatus, et võtta arvesse kahepoolsete sidemete tugevust ning poolte jagatud ambitsioone ja kohustusi ühise tegevuskava edasiviimisel. Samal ajal on EL jätkuvalt rõhutanud oma pühendumist Lääne-Sahara konflikti lahendamisele. EL toetab täielikult ÜRO peasekretäri ja tema isikliku esindaja jõupingutusi aidata pooltel leida õiglane, kestlik ja mõlemapoolselt aktsepteeritud poliitiline lahendus, millega aidataks kaasa Lääne-Sahara rahvaste enesemääramisele, lähtudes korrast, mis on kooskõlas ÜRO põhikirja põhimõtete ja eesmärkidega, mis on sätestatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonides, sealhulgas resolutsioonides 2152 (2014) ja 2218 (2015).

Tariifsete soodustuste andmiseks nähakse käesoleva ettepanekuga ette Euroopa-Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel (edaspidi „ELi-Maroko assotsieerimisleping“ või „assotsieerimisleping“)) protokollide 4 ja 1 muutmine, tuginedes Euroopa Kohtu 21. detsembri 2016. aasta otsusele kohtuasjas C-104/16 P, milles sätestati, et ELi-Maroko assotsieerimis- ja põllumajanduslepinguid ei kohaldata Lääne-Sahara suhtes.

Enne kohtu otsust de facto kohaldati assotsieerimislepingus ja selle protokollides ette nähtud kaubandussoodustusi Lääne-Saharast, mitteautonoomselt territooriumilt pärit toodete suhtes. Kohtu otsuse järel ei või selline tava aga jätkuda, kui just päritolu käsitlevat protokolli 4 ei muudeta selliselt, et Lääne-Saharast pärit tooteid oleks võimalik käsitleda samalaadsetena Marokos valmistatud toodetega. Kohtu otsuste järel on turul valitsev ebakindlus mõjutanud kahepoolseid kaubandussuhteid.

Käesoleva soovituse eesmärk on anda volitus läbirääkimisteks eesmärgiga luua õiguslik alus Lääne-Saharast pärit toodete sooduskohtlemise jätkamiseks vastavalt väljakujunenud tavale. Kuna kõnealused kaubandussoodustused ELi põllumajandus- ja kalandustoodete turul on sätestatud assotsieerimislepingu protokollis 1, tuleks täpsustada ka kõnealuse protokolli kohaldamisala. Sellega välditakse kaubandustõrkeid, hoides ELi turulepääsu taseme stabiilsena, kuna uusi soodustusi ei antaks. Assotsieerimislepingu asjaomaste protokollide muudatusi võib hiljem vajaduse korral täiendada assotsieerimislepingu enda järgneva muudatusega. Ühtlasi tuleks meeles pidada, et Euroopa Kohtus on seoses ELi-Maroko kalandusalase partnerluslepinguga veel arutusel kaks Marokot käsitlevat kohtuasja (C-266/16 ja T-180/14), millest saab tõenäoliselt edasisi suuniseid lepingu mitteautonoomsele territooriumile laiendamise tingimuste kohta. Lisaks on selge, et igasugune kord jääb vaid ajutiseks seni, kuni jätkub konflikti lahendamine ÜRO kontekstis ja kooskõlas ÜRO julgeolekunõukogu asjaomaste resolutsioonidega.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev soovitus on täielikus kooskõlas kehtiva kaubanduspoliitikaga, kuna tolliasutused on soodustusi de facto kohaldanud Maroko päritoluga sertifitseeritud, Lääne-Saharast pärit toodete suhtes. Marokole uusi kaubandussoodustusi ei anta, kuna eesmärk on vaid laiendada soodustustega hõlmatud geograafilist piirkonda, mitte muuta nende summat. Ettepanek on kooskõlas Euroopa naabruspoliitika üldiste eesmärkidega ulatuses, milles see aitab kaasa lõunanaabruse kaubandus- ja majandussuhete parandamisele tiheda koostöö vaimus. Ettepanek on kooskõlas ka ELi üldise poliitikaga Maroko suhtes, mille eesmärk on edendada kõnealuse riigiga eelispartnerlust, kahjustamata ÜRO juhitava Lääne-Sahara protsessi tulemust. Asjaolu, et kaubandussoodustuste kohaldamisala võib olla laiem, ei ole pretsedenditu, kuna ELi-Maroko assotsieerimisleping sisaldab kaht ühisdeklaratsiooni selle kohta, et San Marino Vabariigist ja Andorrast pärit tooteid aktsepteerib Maroko ühendusest pärinevate toodetena lepingu tähenduses.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

ELi seisukoht on alati olnud, et Marokoga sõlmitud kahepoolseid lepinguid on võimalik teatavatel tingimustel laiendada Lääne-Saharale, mida tõendab näiteks kalandusalane partnerlusleping, mis otsesõnu hõlmab Lääne-Sahara rannikuvesi. Assotsieerimislepingu asjaomaste protokollide muutmine võimaldaks ka siduda ELi tariifsete soodustuste andmise hinnanguga soodustuste mõjule kohalikele elanikele ja inimõiguste austamisele.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Soovituse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)