Ehkki käesoleva tegevuskava kohaldamisalasse ei kuulu liikmesriikide veetavad julgeoleku- ja kaitsealgatused, võetakse arvesse ka neid, eriti strateegilist kompassi, kaitseküsimuste iga-aastast kooskõlastatud läbivaatamist, alalist struktureeritud koostööd ja ÜJKP tsiviiltegevuse kokkulepet. Kui see on asjakohane, võetakse samuti arvesse ELi ja NATO koostööd, sealhulgas seoses koostalitlusvõimega. Komisjoni talitused jätkavad tihedat koostööd Euroopa välisteenistuse ja Euroopa Kaitseagentuuriga, kelle asjaomast tegevust võetakse arvesse sünergia ja vastastikuse täiendavuse poole püüeldes.

Spin-in. Paljudel juhtudel on üha raskem tõmmata selget piiri tsiviil- ja kaitseuuringute vahele, eriti mis puudutab põhitehnoloogiat (madal tehnoloogia valmidusaste). Tehnoloogia tsiviilkasutus muutub ühe odavamaks, kuna teadmised üleilmastuvad, tehnoloogia jõuab laiema avalikkuseni ja andmed on üldiselt kättesaadavad. Samal ajal on paljudel uutel ja digitaalsetel tehnoloogialahendustel märkimisväärne kaitsepotentsiaal (näiteks võib tuua tehisintellekti, mikroelektroonika, pilvandmetaristud ja robootika).

Selliseid kulutusi tehakse vastusena avalikkuse suuremale julgeolekuvajadusele ning need kujutavad enesest pikaajalist investeeringut tehnoloogia jõudsasse arengusse, majanduslikku vastupanuvõimesse ja majanduskasvu. Paljud maailmatasemel Euroopa ettevõtted võlgnevad oma edu Euroopa kaitseuuringutest võrsunud tehnoloogiale, nagu optilised kiud ja tsiviillennukid, aga ka näiteks toidukonservid. Samuti on paljud algselt kosmosesektoris kasutusele võetud uuendused löönud läbi ka tsiviilvaldkonnas – näiteks võib tuua digitaalsed pildiandurid, insuliinipumbad ja juhtmeta kõrvaklapid. Galileo programmi, EGNOSe ja Copernicuse programmi genereeritud kosmoseandmeid ja teenuseid kasutatakse paljudes valdkondades nii ELis kui väljaspool seda ning neist on suur kasu nii majandusliku heaolu kui üldise elukvaliteedi seisukohast.

Spin-off. Suuremad investeeringud kaitsevaldkonda peavad samal ajal teenima dividende majanduse jaoks üldisemalt, arvestades samas täielikult kaitsesektorile iseloomulike kitsendustega, nagu riigi roll nõudluse suunamisel, andmete käitlemine või intellektuaalomandi suhtes kehtivad erinõuded. Avalikkuse paremini kurssi viimine ELi poolt julgeoleku, kaitse ja kosmose valdkonnas tehtavate teadus- ja arenduskulutuste märkimisväärse mitmekordistava mõjuga aitab lisaks sellele tagada, et kõnealustel algatustel on avalikkuse toetus.

See on hea näide selle kohta, mida pidas silmas president von der Leyen, kui ta tegi oma komisjonile ülesandeks tagada tsiviil-, kaitse- ja kosmosetööstuse vastastikune täiendavus ja keskenduda kosmose ning kaitse ja julgeoleku vahelise olulise seose parandamisele. Sel eesmärgil kuulutati 2020. aasta märtsikuises Euroopa tööstusstrateegias välja tegevuskava, mis käsitleb tsiviil-, kaitse- ja kosmosetööstuse vahelist sünergiat (sealhulgas programmide, tehnoloogia, innovatsiooni ja idufirmade koostoimet); nõukogu kiitis tegevuskava heaks.

Üks kõige olulisemaid ja pikemaealisi uuendusi autotööstuses sai alguse kaitsetööstusest siinsamas Euroopas. Rootsi insener Nils Ivar Bohlin oli esmalt ametis ühes Euroopa lennundusettevõtetest, kus ta tegeles hävituslennukite katapultistmetega, hiljem aga töötas ta Euroopa autotootja jaoks välja uue turvavöö. Hävituslendurite rakmetest inspireeritud kolme kinnituspunktiga turvavööst on saanud autotööstuse üleilmne norm ja see on oma kasutuselevõtust alates päästnud enam kui miljoni inimese elu.

2. Suutlikkusest lähtuv lähenemisviis

Kosmose-, kaitse ja julgeolekutööstusel on Euroopa jaoks strateegiline tähtsus. ELi 2020. aasta veebruaris vastu võetud digistrateegias rõhutati seda, kui oluline on ELi liidriroll digitehnoloogia ja küberturvalisuse valdkonnas, ning nähti ette enneolematul tasemel investeeringud ELi digipöördesse järgneva seitsme aasta jooksul. 2020. aasta oktoobris rõhutas Euroopa Ülemkogu, et liidu keskne eesmärk on saavutada strateegilise autonoomia, säilitades samal ajal avatud majanduse, ning kutsus üles kujundama välja ELi autonoomia kosmosesektoris ja integreerituma kaitsetööstusbaasi. 2020. aasta juulis rõhutati ELi julgeolekuliidu strateegias vajadust hoogustada veelgi julgeolekualast teadustegevust ja innovatsiooni. Käesolev tegevuskava võiks muu hulgas rahuldada seda vajadust ning toetada ELi julgeolekutööstust tehnika viimase sõna kohaste novaatorlike lahendustega, mis on tsiviil-, kaitse- ja kosmosetööstuse vahelise vastastikuse täiendavuse ja mõjusa sünergia tulemus. ELi roheline kokkulepe andis tõuke suurtele muutustele ühiskonnas. Selleks on vaja märkimisväärset teadustööd ja innovatsiooni tehnoloogia ja ühiskondlike muutuste valdkonnas ning see tingib läbimurde paljudes sektorites.

Lennundus- ja kaitsetööstuse ökosüsteem hõlmab lennundus-, kosmose- ja kaitsesektorit. See tähendab 376 miljardi euro suurust aastakäivet, 44 000 ettevõtet ja 1,5 miljonit töötajat . 2015. aasta andmetel töötab Euroopa julgeolekutööstuses 4,7 miljonit inimest, selle aastakäive on 200 miljardit eurot ja see hõlmab enam kui 20 Euroopa majanduse allsektorit. Enne COVID-19 algust näitasid enamiku ettevõtjate aruanded kasvu ja nad eeldasid kasvu jätkumist, kuid pandeemia pööras selle suundumuse ümber.

Käesolev tegevuskava käsitleb selle ökosüsteemi kosmose- ja kaitsesektorit, samuti nende koostoimet tsiviilsektoritega, näiteks julgeolekuga. See tööstus püüab kriisist toibuda, kuid samuti reageerida rohe- ja digiüleminekule ja neid kiirendada. Tegu on kõrgtehnoloogiliste ettevõtetega, kellel on kõrgelt kvalifitseeritud töötajad ning kes tavaliselt ekspordivad suure osa oma toodetest. Needsamad tööstusvaldkonna suurtegijad tegutsevad sageli nii kosmose ja kaitse vallas kui ka paljudes tsiviilsektorites, nagu julgeolek, lennundus ja digitehnoloogia. Nad teevad rahvusvahelist koostööd, püüavad suurendada oma vastupanuvõimet ja omavad dünaamilisi väärtusahelaid. Viimase aja tehnoloogiline areng näitab uut suundumust, kus üha rohkem on kaitsealase innovatsiooni liikumapanevaks jõuks tsiviilvaldkonnast, eriti idufirmadelt ja VKEdelt pärinev innovatsioon.

Kosmose-, kaitse- ja julgeolekusektoritel on potentsiaal sünergiaks ja vastastikuseks täiendavuseks nii üksteisega kui ka muude tsiivilsektoritega. Neil tuleb rinda pista paljude raskuste ja piirangutega, mille hulgas on regulatiivsed tõkked, võrdsete tingimuste puudumine üleilmsetel turgudel, juurdepääs kulukale teadus- ja katsetaristule, vajadus spetsiifiliste oskuste järele, vähene atraktiivsus eelkõige naiste ja noorte jaoks, kriitilise tähtsusega materjalide või komponentide kättesaadavus ning vajadus Euroopa standardite ja sertifikaatide järele. Nad täidavad konkreetselt kaitseotstarbeliste ja kahesuguse kasutusega kaupade suhtes kehtiva ekspordikontrolli nõudeid. Kuna nad tegelevad potentsiaalselt turvalisust mõjutava tehnoloogia või taristuga, võidakse nende puhul korraldada välismaiste otseinvesteeringute taustauuring .

Et mõista paremini seoseid nimetatud ja muude tsiviilvaldkonna sektorite vahel, jätkab komisjon konsulteerimist kõigi asjaomaste sidusrühmadega. Ennekõike püüab ta tegeleda probleemidega, millega seisavad silmitsi Euroopa VKEd, idufirmad, teadus- ja tehnoloogiaorganisatsioonid ning akadeemilised ringkonnad ja mis ei lase neil mängida aktiivsemat rolli. Selliste probleemide hulgas on ranged turvanõuded, turuleminekuks vajalike mahtudeni jõudmine, juurdepääs rahastamisele (hangitav rahastus, erainvesteeringud), pääs kolmandate riikide turgudele, juurdepääs katsetaristule ja teadusuuringutesse tehtavate investeeringutega seotud riskide ebapiisav vähendamine.

Üks viis nende probleemide lahendamiseks on propageerida suutlikkusest lähtuvat lähenemisviisi. Sellisel lähenemisviisil on kaks põhiomadust: esiteks määratlevad kasutajad suutlikkuse, mida nad vajavad, ja teiseks annavad nad teada oma kavatsusest hankida tooteid, mis suudavad pärast nende väljatöötamist soovitud suutlikkust pakkuda. Tegu on kosmose- ja kaitsesektoris kasulikuks osutunud lähenemisviisiga, kuna see lubab poliitikat selgelt juhtida, keskenduda tulevikule, pikalt ette planeerida, rakendada interdistsiplinaarset lähenemisviisi, mis hõlmab kõiki sidusrühmi, ja eri protsesse sünkroonida.

Suutlikkusest lähtuvat lähenemisviisi kasutavad Euroopa Kaitsefond ja selle eelkäijaprogrammid, ennekõike võttes arvesse sellised vahendid ja protsessid ELi kaitseprioriteetide määratlemiseks, mis toetavad otsuste tegemist riiklikul ja ELi tasandil. See aitab lähendada liikmesriikide kaitseplaneerimist ja pakub pidepunkte Euroopa kaitsevõime sidusamaks arendamiseks.

Lisaks sellele võimaldas kosmosevaldkonna juhtimise kehtiv raamistik ning stabiilne rahastus liikmesriikidelt (Euroopa Kosmoseagentuuri kaudu) ja liidu eelarvest võtta suutlikkusest lähtuva lähenemisviisi kasutusele ka kosmosesektoris. Sellise lähenemisviisiga tagatakse, et tulevased kosmosesüsteemid suudavad pakkuda suutlikkust, mis on optimaalne, et rahuldada ELi vajadusi keskkonna- või turvaseire, turvalise side, positsioneerimise, navigatsiooni, ajamääramise või muus valdkonnas.

Kui välja arvata integreeritud piirihaldus, siis ELi julgeolekusektoris puudub sarnane üldine suutlikkusest lähtuv lähenemisviis. Suur geograafiline, temaatiline ja kasutajate mitmekesisus tingib julgeolekusektori eri alljaotused, mis kasutavad nende konkreetsetele vajadustele kohandatud erinevaid lähenemisviise. Kooskõlastatud kavandamise puudumine võib tingida ülemäärase sõltuvuse olemasolevast importtehnoloogiast. Suutlikkusest lähtuv lähenemisviis säilitab iga allsektori jaoks vajaliku paindlikkuse ning samal ajal võib see aidata kaasa nüüdisaegse ja tulevikku suunatud julgeolekusektori sünnile. See võib lihtsustada novaatorliku tehnoloogia kasutamist, et lahendada õiguskaitseorganite – nagu politsei, toll ja muud kontrolliasutused – muutuvaid julgeolekuprobleeme ning tuua nii kasu liikmesriikide ametiasutusele, hõlbustades samuti Euroopa isikuandmete kaitse ja eetikastandardite järgimist.

ELil on suurepärane positsioon, et edendada kogu julgeolekusektoris suutlikkusest lähtuvat lähenemisviisi. Näiteks võib selle lähenemisviisi olulisuse suurendamine ELi ametites aidata struktureerida kasutajate vajadusi, teha kindlaks nõrku kohti, tegeleda suutlikkuslünkadega, määratleda tehnoloogia tegevuskavad ja võimalused teadustööks, tagada edukas üleminek teadus- ja arendustegevuselt rakendusetappi ning luua võimalusi ühishangeteks. Samuti võetakse arvesse võimalikku sünergiat tsiviilkriisiohjega.

Meede 1: komisjon esitab enne 2021. aasta lõppu ettepaneku panna suuremat rõhku vajaduste ja lahenduste tulevikku suunatud ja varasele kindlakstegemisele sisejulgeoleku ja õiguskaitse valdkonnas, soodustades suutlikkusest lähtuvat lähenemisviisi eri julgeolekusektorites ning tuginedes kaitse- ja kosmosesektorite headele tavadele.

3. ELi programmide ja vahendite sünergia

ELi 2021.–2027. aasta mitmeaastase finantsraamistikuga suurendatakse investeeringuid tsiviil-, kaitse- ja kosmosega seotud eesmärgil, tehes seda järgmisega: a) teadus-, arendus- ja juurutamisprogrammid, nagu programm „Euroopa Horisont“, programm „Digitaalne Euroopa“, Euroopa ühendamise rahastu, Sisejulgeolekufond, Euroopa Kaitsefond ja kosmoseprogramm; b) mitut sektorit hõlmavate novaatorlike tehnoloogiliste lahenduste hanked.

Kaitsealast teadus- ja arendustegevust kavandatakse Euroopa Kaitsefondi raames. Samuti saavad kaitsealasele teadus- ja arendustegevusele kaasa aidata ühtekuuluvuspoliitika programmid, kui see on kooskõlas asjakohaste normidega eelarve jagatud täitmise kohta. Muud rahastamisvahendid keskenduvad tsiviilotstarbele, samas kui vastavad õigusaktid sisaldavad sageli sätteid kahesuguse kasutuse kohta. Näiteks elanikkonnakaitse valdkonnas antakse rescEUst liikmesriikidele ja osalevatele riikidele rahastust selleks, et arendada välja ELi suutlikkus reageerida keemilistele, bioloogilistele, kiirgus- ja tuumakatastroofidele juhul, kui riigi tasandi suutlikkus osutub ebapiisavaks.

Lisaks sellele kuuluvad mitmeaastase finantsraamistiku alla horisontaalsed instrumendid, mis toetavad merendus- ja transpordipoliitikat. Eriti olulised on sellised programmid nagu integreeritud piirihalduse fond või ELi ametid, nagu Frontex või Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet, mille eesmärk on suurendada ELi sise- ja välisjulgeolekut ja kaitset. Lisaks sellele toetavad ELi taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend ning tehnilise toe instrument liikmesriikide reforme ja investeeringuid, tingimusel et need on kooskõlas ELi seatud prioriteetidega, ennekõike rohe- ja digipöördega seotud prioriteetidega.

Sellised investeeringud, mida tehakse paljude ELi programmide ja vahendite kaudu, on endisest mahukamad ning see loob sünergiavõimalusi, millega on võimalik vältida dubleerimise ohtu ja pakkuda kasutajasõbralikumaid rahastamisvõimalusi, nagu tagastamatu abi, avalikud hanked ja garantiid. Need toetavad projekte teekonnal teadus- ja arendusetapist kuni kasutuselevõtuni kas turuleviimise või avalike innovatsioonihangete läbi.

Lisaks sellele kuuluvad mitmeaastase finantsraamistiku alla vahendid, millega toetada: investeeringuid (nt InvestEU); teadusuuringutele, innovatsioonile, tehnoloogiale ja VKEdele suunatud piirkondlikke projekte (nt Euroopa Regionaalarengu Fondi või Euroopa Sotsiaalfondi kaudu); tehnoloogilisi uuendusi, idufirmasid ja VKEsid (nt programmi „Euroopa Horisont“ koostööpõhiseid teadusuuringuid, sealhulgas partnerlusi ja missioone, ning eriti Euroopa Innovatsiooninõukogu meetmeid „Pathfinder“ ja „Accelerator“) või Euroopa digitaalse innovatsiooni keskusi.