ET Euroopa Liidu Teataja C 228/47

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni aruanne: 2007. aasta konkurentsipoliitika aruanne”

KOM(2008) 368 lõplik

2009/C 228/07

16. juunil 2008 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni aruanne: 2007. aasta konkurentsipoliitika aruanne”

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon võttis arvamuse vastu 11. märtsil 2009. Raportöör oli Paulo BARROS VALE.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 452. istungjärgul 24. – 25. märtsil 2009 (25. märtsi 2009 istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 98, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 3.

1. Kokkuvõte ja järeldused

1.1 Igal aastal hindab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Euroopa Komisjoni konkurentsipoliitika aruannet. Komitee on kasutanud seda võimalust mitmete ideede ja ettepanekute esitamiseks. Asjaomased asutused on neile sageli tähelepanu pööranud ja taganud vastavad muutused, mida komitee peab üldiselt positiivseteks. Muudatused puudutavad nii konkurentsipoliitika prioriteete ja instrumente kui ka tegelikke vahendeid, mida on kasutatud üha tõhusamalt, nagu komitee on rahuloluga näinud.

1.1.1 Mainida tuleb ajalist vahet analüüsitava aasta (2007) ja käesoleva arvamuse koostamise vahel, kuna analüüsi mõjutab nüüd mitte ainult vahepealne aeg, vaid ka praegused täiesti erakorralised tingimused, mida ei saa kõrvale jätta.

1.2 Komitee leiab, et konkurentsipoliitikas tuleb edasi liikuda uutesse valdkondadesse, minnes kaugemale traditsiooniliselt lähenemisviisist, mis on küll tähtis, aga teatud määral piiratud. Juba varem on komitee soovitanud komisjonil liikuda uutesse tegevusvaldkondadesse ning praegusel keerulisel ja raskel ajal on vajadus selle järele veelgi suurem, kui vaadata majanduslikku olukorda ning eelkõige järeldusi, mida kõik asjaosalised on pidanud vigadest tegema, ja muidugi puudujääke, mis on põhjustanud praeguse olukorra.

1.3 Ebapiisav (ja mõnel juhul isegi hooletu) reguleerimine ja järelevalve strateegilise tähtsusega sektorites ei põhjusta mitte ainult lubamatuid riske ja tasakaalustamatust süsteemis, vaid moonutab ka konkurentsi, kaitseb eeskirjade rikkujaid ja teeb märkimisväärset kahju ühiskonnale tervikuna. Konkurentsipoliitika peab nende probleemidega tegelema, vältimaks olukorda, kus taas tekiksid äärmiselt suured kulud, mida peab kandma valdav osa ettevõtjaid ja kodanikke, sest puudub konkurents mõnede üksikute tõttu, kelle ambitsioonide piiramiseks olid turukaitsesüsteemid ebapiisavad, eelkõige finantsturgudel, mis mõjutavad kõiki teisi turge.

1.4 Nagu komitee on ka varem rõhutanud, on teisel tasandil vaja analüüsida valikuid, mis tagaksid parema kooskõlastatuse teiste ELi poliitikavaldkondadega (ja asjakohaste vahendite loomise), et ära hoida ELi-sisest ebaõiglast konkurentsi, mis tuleneb ettevõtete suuruse, asukoha ja maksukeskkonna erinevustest. Väliselt peab EL tagama, et kolmandad riigid ei saaks kunstlikult kasu rahvusvaheliste kaubanduseeskirjade ning töö- ja ametiühinguõigusi, sh laste tööjõu kasutamist ja ebainimlikke töötingimusi käsitlevate ILO põhikonventsioonide või esmase keskkonnakaitse eeskirjade rikkumisest. Euroopa Liit peaks ka ulatuslikult jõustama WTO eeskirju valitsuste eksporditoetuste ja valitsuste muude poliitikameetmete vastu, mis moonutavad konkurentsi ja takistavad ELi ettevõtete juurdepääsu turule.

1.5 2007. aasta aruandes käsitletakse kahte uut konkurentsipoliitika vahendit (liikmesriikide meetmed ja konkurentsipoliitika laiemas poliitilises raamistikus), mida 2006. aasta aruandes ei olnud. Kuna nende eesmärk on parandada seda ühenduse olulist poliitikavaldkonda, on nende lisamine komisjoni töö üks positiivsemaid aspekte.

1.6 Riigiabi kontrolli eeskirjade rakendamise osas tuuakse aruandes välja komisjoni märkimisväärne töö selles valdkonnas, mis viitab selle küsimuse olulisusele 2007. aastal.

1.7 Komitee väljendab heameelt, et komisjon tegeleb konkurentsipoliitika rolliga laiemas poliitilises raamistikus, ent leiab, et seda aspekti tuleks veelgi põhjalikumalt käsitleda, et määratleda viisid või vahendid, mille kaudu integreerida konkurentsipoliitika veelgi rohkem Lissaboni strateegiasse. Aruandes käsitletavate valdkondlike turgude osas on vaja põhjalikumalt selgitada rakendatavaid meetmeid, kasutatavaid vahendeid ja soovitud eesmärke.

1.8 Kuigi praegu on energiaturu liberaliseerimine väga oluline teema, on aruandes selle kohta üsna vähe teavet. Nii nagu monopolivastast võitlust arutatakse aruandes päris põhjalikult, tuleks põhjalikumalt analüüsida ka liberaliseerimist käsitleva kolmanda õigusaktide kogumi eesmärke.

1.9 Finantsteenuste valdkonnas käsitletakse aruandes maksekaartide küsimust, rõhutades, et tegemist on väga kontsentreeritud tööstusharuga, kus eksisteerivad ka konkurentsiprobleemid. Samas ei paku komisjon välja ühtegi meedet probleemide lahendamiseks. Aruandes ei viidata kordagi panganduse järelevalvele ega usaldatavusnormatiivide täitmise jälgimisele asjaomaste asutuste poolt, kuigi see on äärmiselt oluline valdkond, mis võib tekitada konkurentsivastaseid tavasid, millel on märkimisväärne mõju eri turusosalejatele. Komitee väljendab selle üle suurt muret, eelkõige seoses finantsasutustes olevate riigi osalustega, mille suhtes on enamikel juhtudel palju ebaselgust.

1.10 Samuti soovib komitee, et komisjoni iga-aastane aruanne ei oleks mitte niivõrd loetelu saavutustest (mis on sageli vaid tehtud edusammude ja võidetud lahingute kataloog), vaid pigem dokument, milles käsitletakse positiivsete sammude kõrval (mida komitee tervitab) selgelt ka probleeme ja tekkinud takistusi, esitatakse ettepanekuid nende ületamiseks ning liigutakse konkurentsipoliitika uute standardite suunas.

2. 2007. aasta aruande sisu

2.1 Nagu igal aastal, esitatakse aruandes iga konkurentsipoliitika vahendi kohta nägemus, millest on komisjoni tegevuses kõnealusel aastal lähtutud. — Monopolivastase võitluse meetmete osas on võetud tõhusamad vahendid selle vastu võitlemiseks, pakkudes asjaosalistele stiimuleid kartellidest teatamisel. Vastuseks Euroopa Parlamendi poolt komisjonile esitatud üleskutsele koostada valge raamat üksikasjalike ettepanekutega, millega tagada konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju tõhusam hüvitamine, konsulteeris komisjon põhjalikult liikmesriikide valitsustega, kohtunikega ja eri sektorite esindajatega, keda kõnealused küsimused puudutavad. — Samuti pöörab komisjon suurt tähelepanu kartellide avastamisele, uurimisele ja nende suhtes sanktsioonide kehtestamisele. Seetõttu pidid 41 ettevõtet (sama palju kui 2006. aastal) maksma trahvi kogusummas 3 334 miljonit eurot (2006. aasta trahvisumma oli 1 846 miljonit eurot). — Liikmesriikide meetmete vallas lõpetas komisjon rikkumismenetluse Tšehhi Vabariigi suhtes, kes oli piiranud riigi konkurentsiameti volitusi konkurentsieeskirjade kohaldamisel konkurentsivastase käitumise suhtes elektroonilise side valdkonnas. Samuti võttis komisjon ühinemismääruse alusel vastu otsuse, mille kohaselt oli Hispaania energiainspektsioon toiminud kõnealuse määrusega vastuolus. — Ühinemiste kontrolli osas võeti vastu konsolideeritud pädevust käsitlev teatis konkurentsiküsimustes ja mittehorisontaalsete ühinemiste hindamise suunised, samuti algatati kõnealuse valdkonna parandusmeetmete kohta avalik arutelu. — Riigiabi kontroll oli samuti üks valdkond, millega komisjon tegeles. Komisjon võttis vastu uue viitemäärade kehtestamise meetodi ning käivitas riigiabi valdkonnas arutelu üldise grupierandi määruse eelnõu üle, samuti algatas komisjon läbivaatamismenetluse seoses komisjoni teatisega garantiidena antava riigiabi kohta. — Seoses konkurentsipoliitika rolliga laiemas poliitilises raamistikus vaatas komisjon läbi Lissaboni strateegia ja tegi ettepaneku integreerida konkurentsipoliitika veelgi rohkem Lissaboni strateegia laiemasse raamistikku, et edendada valdkonnapõhist turujärelevalvet.

2.2 Valdkonnatasandil hõlmab 2007. aasta aruanne kõige olulisemaid majanduse põhivaldkondades rakendatud meetmeid, sh järgmiseid. — Energeetika valdkonnas tegi komisjon ettepaneku Euroopa elektri- ja gaasituru liberaliseerimist käsitleva kolmanda õigusaktide kogumi kohta. Monopolivastase võitluse valdkonnas on komisjon keskendunud turulepääsu sulgemise ja salajaste kokkulepete (turu jagamine) küsimustele. — Finantsteenuste valdkonnas avaldas komisjon lõpliku aruande Euroopa jaepangandussektori uuringu kohta ja lõpparuande ärikindlustussektori uuringu kohta. — Elektroonilise side valdkonnas aitab kehtiv õigusraamistik muuta sideturgu järjest konkurentsivõimelisemaks. Komisjon soovitas, et eelreguleerimise suhtes tundlikke turge vähendataks, tegi ettepaneku rändlusmääruse kohta ja võttis vastu mitu otsust lairibaühenduse riigipoolse rahastamise kavade kohta. — Infotehnoloogia valdkonnas jätkas komisjon varem alustatud menetlust Microsofti, AMD ja Rambuse vastu. — Meedia valdkonnas jätkas komisjon järelevalvet analoogselt digitaalsele raadioringhäälingule ülemineku üle ning pidas väga tähtsaks tagada, et kvaliteetsisu tehakse kättesaadavaks avatud ja läbipaistvatel tingimustel. — Autotööstuses sätestatud mootorsõidukite grupierandi määrus tugevdab markidesisest konkureerimist. — Transpordi valdkonnas on konkurentsipoliitika eesmärk tagada hiljuti liberaliseeritud turgude tõhus toimimine. — Postiteenuste valdkonnas pidas komisjon läbirääkimisi oma ettepaneku üle avada ELi postiteenuste turg täielikult konkurentsile.

2.3 Teatud tegevusvaldkondades on märgata järjepidevuse või selguse puudumist, näiteks on elektroonilise side valdkonna puhul raske mõista, miks on selles valdkonnas vaja uut õigusaktide kogumit (aruande punkt 48) ning mis on selle eesmärgid, kui punkti 44 kohaselt aitab praegu kehtiv õigusraamistik muuta sideturgu järjest konkurentsivõimelisemaks.

2.4 Ka infotehnoloogia valdkonnas ei öelda aruandes midagi eesmärkide või võetavate meetmete kohta. Viidatakse ainult eelmistel aastatel käivitatud kohtuasjadele, ent ei räägita midagi eeskirjade ja tegevussuuniste kehtestamisest või meetmetest, mida komisjon kavatseb rakendada.

2.5 Sellega seoses tuleks käsitleda ka uut olukorda Internetis, kus toimub intensiivne kaubandustegevus, ent kehtivad vaid algelised reeglid, mis annavad lõputuid võimalusi konkurentsivastaseks tegevuseks, mille vastu tegelikult puudub tarbijakaitse. Seega vajab Internetikaubandus kiiresti reguleerimist.

2.6 Transpordi valdkonnas tasub positiivsena esile tõsta põhjalikult käsitletud meetmeid eri transpordisektorites: maantee- ja raudteevedudes (nii kauba- kui ka reisijate vedu) ning mere- ja lennutranspordis.

2.7 Postiteenuste osas puudub selgus läbirääkimiste suhtes, mida peetakse komisjoni ettepaneku üle avada ELi postiteenuste turg täielikult konkurentsile.

2.8 Aruandes esitatud Euroopa konkurentsivõrgustiku ja liikmesriikide konkurentsiasutuste tegevuse kirjeldus on selge ja üksikasjalik. Komitee toob esile ka selle, et Euroopa konkurentsivõrgustiku liikmete koostöö on tugevnenud. Samuti tuleb positiivsena ära märkida komisjoni jõupingutused 2007. aastal osaleda rahvusvahelises tegevuses ja institutsioonidevahelises koostöös.

2.9 Laienemisprotsessi raames on jätkatud jõupingutusi konkurentsieeskirjade rakendamiseks kandidaatriikides ning tööd on alustatud sellega, et neil riikidel palutakse esitada usaldusväärsed tõendid asjaomaste eeskirjade vastuvõtmise kohta.

3. Konkurentsipoliitika meetmete uus põlvkond ja praeguses majandusolukorras lahendust vajavad probleemid

3.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee leiab, et peab kasutama võimalust käsitleda konkurentsipoliitikat uuest vaatenurgast, mis ei oleks piiratud komisjoni poolt aastaaruandesse valitud valdkondade hindamise ja kommenteerimisega. Komitee peaks kaugemale minema ja pakkuma välja valdkonnad, mida konkurentsipoliitika meetmete uus põlvkond peaks hõlmama.

Järelikult:

3.1.1 Esmalt on oluline, et arvestades tänapäeva maailma ebakindlust, mida on näha majanduse globaliseerumise arengutest ja globaliseerumisprotsessi kiirenemisest saadud õppetundidest, peab konkurentsipoliitika meetmete uus põlvkond olema tihedalt seotud Euroopa ühise väliskaubanduspoliitika uute kontseptsioonide ja prioriteetidega.

3.1.1.1 Euroopa ühine väliskaubanduspoliitika peab tagama, et kolmandad riigid ei kasuta kunstlikult ära Euroopa vabakaubandust sel teel, et rikuvad rahvusvahelisi kaubanduseeskirju ja ILO põhikonventsioone ametiühingute õiguste kohta, sh laste tööjõu kasutamine ja ebainimlikud töötingimused, või esmase keskkonnakaitse, asutamisvabaduse ja ettevõtete ühenduste eeskirju, mille rikkumine võib viia sotsiaalse või keskkonnaalase dumpinguni. Euroopa Liit peaks ka ulatuslikult jõustama WTO eeskirju valitsuste eksporditoetuste ja valitsuste muude poliitikameetmete vastu, mis moonutavad konkurentsi ja takistavad ELi ettevõtete juurdepääsu turule, eelkõige mis puudutab rahandus- ja vahetuskursipoliitika eeskirju, mille ainuke eesmärk on alandada ekspordihindu või hoida need kunstlikult madalad jms.

3.1.1.2 Euroopa peaks jätkama tööd võrdsete tegutsemistingimuste loomisel rahvusvahelise kaubanduse valdkonnas ning tugevdama WTO volitusi võtta meetmeid valitsuste toetuste ning sotsiaalse ja keskkonnaalase dumpingu vastu, millega rikutakse rahvusvahelisi lepinguid. Euroopa organiseeritud kodanikuühiskond nõuab ka seda, et Euroopa Komisjon jõustaks alati täielikult WTO, ILO ja teiste organisatsioonide raames sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest tulenevad üksikute ettevõtete ja töötajate õigused ning kaubanduspoliitika. Eelkõige ei tohiks lubada üksikute ettevõtete või töötajate õiguste ignoreerimist või osalist järgimist üldistel välispoliitilistel kaalutlustel või üksikute ettevõtete või liikmesriikide erihuvide tõttu. Eesmärk ei ole teistele riikidele ja ühiskondadele peale suruda Euroopa mudelit ja eeskirju, vaid nõuda tavade suhtes miinimumtaset, et mitte mõjutada kunstlikult turutingimusi.

3.1.1.3 Ei ole mõistlik ega õigustatud, et Euroopa püüab kehtestada eeskirju, mida Euroopa majandusosalised peavad täitma konkurentsi ja turu tasakaalu tagamiseks, ignoreerides samas sageli ebaõiglast konkurentsi, mida imporditakse iga päev mujalt maailmast. Ainult tõeline side konkurentsipoliitika ja ühise õiglase väliskaubanduspoliitika vahel ning selged ja julged seisukohad WTOs võivad taastada tasakaalu praeguses olukorras.

3.1.2 Teiseks tuleb hakata tegelema konkurentsipoliitika teatud sisemise tasakaalutusega, mis tekitab konkurentsimoonutusi. Selleks tuleb analüüsida turuosalejate eri omadustest tulenevat mõju ning kehtestada eeskirjad, milles arvestatakse seda, et väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete võime suurte ettevõtetega konkureerida on paratamatult piiratud. Samamoodi on kaugemates piirkondades asuvad ettevõtted ebasoodsas olukorras võrreldes suurte tarbimiskeskuste juures asuvate ettevõtetega. Seetõttu peaksid Euroopa majandus-, sotsiaal- ja territoriaalpoliitika olema tulevikus tihedalt seotud konkurentsipoliitikaga, mis peaks üha enam arvestama turgusid mõjutavaid eri tegureid.

3.2 Majanduslik olukord, mille valguses hinnatakse komisjoni 2007. aastal tehtud tööd, eeldab komiteelt teatud praktiliste küsimuste esitamist. Kuna küsimused on aktuaalsed ja väga olulised, peaksid Euroopa poliitilised otsustajad neile tähelepanu pöörama, sest need näitavad, et praegused vahendid on ettevõtete ja üldsuse probleemide lahendamiseks ebapiisavad.

3.2.1 Sõltumata sellest, kui kiiduväärt on eesmärk kaitsta majandust tervikuna ja mitte soosida teiste arvelt teatud ettevõtteid ja/või sektoreid, tuleb küsida, kas võib lubada liikmesriikidel sekkuda ja aidata teatud majandusosalejaid (ja kaudselt nende aktsionäre, töötajaid, võlausaldajaid ja tarnijaid) kõigi teiste arvelt olukorras, kus eeskirju mittetäitvad ettevõtted saavad kasu ja eeskirju täitvad ettevõtted peavad kannatama? Millised oleksid tagajärjed, kui sellise majandusosalejate ebaõiglase kohtlemise uue lainega tekitatakse konkurentsimoonutus?

3.2.2 Kuigi komitee rõhutab, et Euroopa Liidu tegevust tervikuna suunav tugev ja sidus konkurentsipoliitika on hädavajalik ja oluline, mõistab ja nõustub komitee, et sellistes eritingimustes nagu praegu, võib olla vajalik rakendada erakordseid meetmeid, mis võivad viia konkurentsimoonutusteni. Samas peab komisjon neid plaanitud ja heaks kiidetud konkurentsimoonutusi pidevalt ja hoolikalt jälgima ning korrigeerima niipea, kui majanduslik olukord normaliseerub.

3.2.3 Et konkurentsimoonutusi mitte üheski sektoris lubada, võib majandusarengu edendamise parim vahend, mis ei põhjustaks õigustamatut diskrimineerimist, olla võimalus lubada valitsustel pakkuda maksu- ja/või finantsstiimuleid, mida igaüks saab läbipaistvalt hinnata (juhul kui nad vastavad teatud objektiivsetele kriteeriumidele).

3.2.4 Milliseid meetmeid võtsid konkurentsiasutused eri tasanditel, et tagada süsteemi nõuetekohane toimimine tarbijakütuste ja põhitoiduainete hiljutise hinnakriisi ajal? Antud olukorras oli toormaterjalide kõrgematel kuludel lõpphinnale vahetu ja otsene mõju, samas kui alanenud kuludel sellist mõju ei olnud, tekitades üldmulje, et põhiosalejad on sõlminud hindade määramisel kokkuleppeid.

3.2.5 Seega on tulnud aeg, mil komisjon peaks võtma vastu laiema ja vähem range lähenemisviisi konkurentsipoliitikale. Nii kutsub komitee komisjoni üles kaaluma seda küsimust ning töötama välja uued eesmärgid selles Euroopa integratsiooni jaoks äärmiselt olulises valdkonnas.