Teisest aruandest oli näha, et oli tehtud märkimisväärseid edusamme, kuid direktiivi kõikide sätete täielikuks rakendamiseks vajalikke meetmeid tuli enamikus liikmesriikides veel täiustada. Turvalisuse tase oli Euroopa sadamates tõusnud ning samaaegne määruse rakendamine ja direktiivi kohaldamine oli võimaldanud luua usaldusväärse raamistiku turvalisusega seotud rikkumiste ärahoidmiseks sadamates ning saavutada merendustegevuse ja sadamate tegevuse piisava kaitse. Turvameetmete kehtestamisel vaadati sageli üle sadamate tegevuse korraldus, näiteks kauba liikumine ja ladustamine, kontroll juurdepääsul sadama eri aladele või piiratud ligipääsuga alade määratlemine. Need meetmed on osutunud väga oluliseks, et muuta sadamate tegevus väga tiheda konkurentsiga keskkonnas tõhusamaks.

Esimeses aruandes rõhutati, et kuigi direktiiv võeti vastu esimesel lugemisel Euroopa Parlamendi tugeval toetusel ja ühehäälselt nõukogus, võttis enamik asjaomaseid liikmesriike selle sätted oma õigusesse üle märkimisväärse hilinemisega. Seetõttu alustati mitmeid rikkumismenetlusi, millest kaks on praeguseks lõppenud kohtuotsusega, milles leitakse, et kohustused on jäetud täitmata.

Esimene aruanne võeti vastu 20. jaanuaril 2009 ja teine 18. novembril 2013. Käesolevas kolmandas aruandes direktiivi rakendamise kohta kirjeldatakse meetmeid, mis on võetud selleks, et edendada sadamate turvalisust suurendavate ühetaoliste meetmete võtmist kogu liidus, samuti viimase viieaastase vaatlusperioodi jooksul tehtud edusamme ja rakendamisperioodil tekkinud püsivaid probleeme.

Direktiivi artiklis 19 on sätestatud, et hiljemalt 15. detsembriks 2008 ja seejärel iga viie aasta tagant hindab komisjon direktiivi järgimist ja võetud meetmete tõhusust.

Direktiivi eesmärk on tõhustada turvameetmete kooskõlastamist sellistel sadamaaladel, mida määrus ei hõlma, ning tagada, et sadamate turvalisuse suurendamisega on võimalik toetada määruse alusel võetavaid turvameetmeid. Kui kohustus rakendada turvameetmeid sadamarajatise tasandil lasub eeskätt sadamarajatise käitajal, siis asjakohaste turvameetmete võtmise eest sadama tasandil vastutavad esmajärjekorras sadama valdaja ning asutused, kelle ülesanne on tagada sadamaalal (nii üldkasutataval alal kui ka teenindusalal) avalik kord, ohutus ja turvalisus.

Euroopa Liit on üks suurima sadamate arvuga piirkondi maailmas – ELi 70 000 kilomeetri pikkusel rannikul tegutseb üle 1 200 kaubasadama. Neist sadamatest kuulub direktiivi kohaldamisalasse ligikaudu tuhat (vt punkt 6.1), st kõik sadamad, kus on üks või mitut sadamarajatist, mille puhul nõutakse määruse alusel heaks kiidetud turvalisuse plaani.

Määruse kohaldamisalasse kuuluvad laevade pardal ning sadama ja laeva vahelise liidesega seoses kehtivad turvameetmed. Need kohustused, mis on peamiselt seotud ISPS-koodeksiga (laevade ja sadamarajatiste turvalisuse rahvusvaheline koodeks), olid liikmesriigid võtnud endale enne seda, kui nad nõustusid rakendama direktiivi vastuvõtmisega kaasnevaid lisakohustusi. Direktiiviga täiendati ettenähtud mehhanisme, luues kogu sadamat hõlmava turvasüsteemi , et tagada kõikides Euroopa sadamates, mis teenindavad otse meresõiduteenuste pakkujaid, ühetaoliselt kõrge turvalisuse tase.

Teine oluline probleem on seotud sadamate turvalisuse hindamise ja sadamate turvalisuse plaanidega. Direktiivi artikli 10 kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et sadamate turvalisuse hindamine ja sadamate turvalisuse plaanid vaadatakse läbi vastavalt vajadusele, kuid vähemalt kord iga viie aasta jooksul. Kontrollid on näidanud, et igal pool seda korrapärast läbivaatamist iga viie aasta tagant veel ei toimu. Sadamarajatiste puhul tehtud muudatused või kitsendused ei ole kaasa toonud sadamate turvalisuse hindamise ja sadamate turvalisuse plaanide läbivaatamist ning mitmel juhul on viieaastane tähtaeg mööda lastud.

Tulemused, millest on teatatud seoses eesmärgiga parandada sadamate turvameetmete kooskõlastamist kohalike omavalitsuste, sadamate käitajate ja õiguskaitseasutuste vahel, on ikka veel kasinad, ehkki viimastel aastatel on toimunud märkimisväärne edasiminek.

Nii liikmesriikide ametiasutuste kontrollimisel kui ka sadamate valimi otsesel kontrollimisel ilmnes, et kuigi direktiivi rakendamise üldist õigusraamistikku on kohaldatud nõuetekohaselt, esineb direktiivi rakendamisel liikmesriikide sadamate tasandil siiski hulk korduvaid ühiseid probleeme.

Komisjonil on olnud alates 2009. aastast kasutusel süsteem, mis võimaldab saada liikmesriikidelt korrapäraselt teavet direktiivi rakendamise kohta. Liikmesriikide ametiasutustega on sisse seatud pidev dialoog, et hankida korrapäraselt usaldusväärset teavet selle kohta, kui palju on tehtud hindamisi ja vastu võetud sadamate turvalisuse plaane. Peale selle kontrollivad komisjoni talitused liikmesriikidelt komisjonile laekuvate iga-aastaste järelevalvearuannete põhjal kõnealuste hindamiste ja plaanide seisu.

Direktiivis on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega sätestatud, et liikmesriigid peaksid ise kindlaks määrama iga sadama piirid ja jätma sadamatele vabaduse otsustada, kas kohaldada direktiivi ka külgnevate alade suhtes. Samuti peaksid liikmesriigid tagama sadamate turvalisuse nõuetekohase hindamise ja sadamate turvalisuse plaanide nõuetekohase koostamise. 2014. aastal ei olnud paljud sadamad paraku ikka veel suutelised täitma direktiivi nõudeid.

Peale selle ei taganud mõni liikmesriik ikka veel artikli 13 lõikes 1 nõutavat piisavat järelevalvet sadamate turvalisuse plaanide ja nende rakendamise üle, kasutades selleks järelevalve- ja kontrollisüsteemi, mida rakendatakse koos kontrollidega, mis tuleb teha iga sadama rajatistes kooskõlas määruse (EÜ) nr 725/2004 artikli 9 lõikega 4.

Muud puudused olid seotud kõikide nõuete arvessevõtmisega sadamate turvalisuse hindamisel ning lahknevustega sadamate turvalisuse hindamise ja sadamate turvalisuse plaanide vahel.

4.3.Rikkumismenetlused

Märkimisväärsetele edusammudele direktiivi rakendamisel osutab ka algatatud rikkumismenetluste arvu vähenemine.

Nagu on märgitud teises aruandes, algatati ajavahemikus 2009–2013 viis rikkumismenetlust: kolm juhtumit olid seotud viivitustega direktiivi rakendamisel liikmesriigi tasandil ja kaks juhtumit kontrollide käigus avastatud ebaõige rakendamisega.

Aastatel 2014–2018 toimus vaid üks rikkumismenetlus ja selle põhjuseks oli direktiivi ebaõige rakendamine: Euroopa Kohus tegi 6. aprillil 2017 otsuse kohtuasjas C-58/16. Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa ei olnud mitme sadama puhul kindlaks määranud piire, kiitnud heaks sadama turvalisuse hindamist ja sadama turvalisuse plaani ega määranud sadama turvaülemat. 2018. aasta alguses kinnitas Saksamaa, et kõik Nordrhein-Westfaleni liidumaa sadamad on nüüd vastavuses direktiivi sätetega ja Saksamaa on täitnud kohtu otsuse.

5.Hindamise käigus esile kerkinud konkreetsed küsimused

5.1.Direktiivi praktilise rakendamise nõuetele allutatud sadamate suurus

Huvirühmadega peetud arutelude käigus väljendati sageli arvamust, et direktiiv on üldiselt hästi kavandatud suurte, ulatusliku kaubandustegevusega sadamate jaoks, kuid väikestel sadamatel on seda keerulisem rakendada.

Tuleb märkida, et direktiivi kohaldatakse kõikide liikmesriikides asuvate sadamate suhtes, kus on üks või mitu määruse (EÜ) nr 725/2004 alusel heaks kiidetud sadamarajatiste turvalisuse plaaniga hõlmatud sadamarajatist (artikli 2 lõige 2), ning et liikmesriigid peavad tagama, et sadama turvameetmed oleksid põhjalikult kooskõlastatud määruse kohaldamisel võetavate meetmetega (artiklid 4 ja 7). Direktiiviga on sätestatud, et liikmesriigid peaksid ise kindlaks määrama iga sadama piirid, ning on jäetud liikmesriikidele õigus otsustada, kas kohaldada direktiivi ka sadamaga külgnevate alade suhtes, kui need alad mõjutavad sadama turvalisust.

Seega – et tagada kasulike meetmete tasakaalustatud rakendamine kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega – on kaasseadusandjad kasutanud artikli 2 lõikega 4 ette nähtud võimalust, et kui sadamarajatise piirid on määratud määruse (EÜ) nr 725/2004 mõistes kindlaks nii, et need tõepoolest hõlmavad kogu sadamat, on määruse asjakohased sätted direktiivi sätete suhtes ülimuslikud.

Liikmesriigid on kõnealust sätet laialdaselt kasutanud sadamates, kus on vaid üks sadamarajatis määruses toodud tähenduses. Sadamate turvalisuse hindamisel on selgunud, et sadamate piirid on väga sageli (kuid mitte alati) kindlaks määratud selliselt, et need langevad kokku sadamarajatise piiridega. Seepärast kuulub 1087 sadamast, kus on üks või mitu määruse alusel heaks kiidetud sadamarajatiste turvalisuse plaaniga hõlmatud sadamarajatist, 405 sadamat ehk 37,2 % Euroopa Liidu sadamatest direktiivi artikli 2 lõike 4 kohaldamisalasse. Nii on see iseäranis liikmesriikides, kus on väikesed sadamad, mis on hajutatud piki rannikut või asuvad saartel.

5.2.Ohtude teadvustamine ja teadlikkuse suurendamine asjaosaliste seas

Turvalisuse hindamise käigus tehtud töö võimaldab kindlaks määrata varad ja taristu, mis vajavad kaitset sadamate tegevust ohustava tahtliku ebaseadusliku tegevuse eest. Järgmises etapis kavandatakse ja viiakse ellu asjakohased meetmed, millega astuda ohtudele vastu kõigil kolmel kindlaksmääratud riskitasemel (tavapärane, tõusnud, kõrge), kasutades konkreetseid menetlusi ja tehnilisi seadmeid, mille väljatöötamisel on arvesse võetud sadamate vajadusi ning mis võimaldavad reageerida asjakohaselt taristu võimalikule haavatavusele.

Direktiiv on võimaldanud luua sadamate turvakomiteed, kelle ülesanne on anda praktilist nõu (põhjendus 9). Liikmesriikides, kus selline struktuur on olemas, kuuluvad sellesse tavaliselt kohalikud turvalisuse eest vastutavate organite (politsei, rannikuvalve, merendusasutused, toll jne) esindajad ning enamasti ka sadamates tegutsevad eraettevõtjad. See on sobiv foorum, kus vahetada olulist teavet ja levitada teadmisi ohtude kohta, suurendades niiviisi kõikide sidusrühmade teadlikkust.

Sadamate kaitse alase teadlikkuse suurendamine on osa üldisest turvapoliitikast, millest peavad olema teadlikud kõik sadama töötajad (st nii sadama käitaja töötajad kui ka sadama tegevuses osalevate välisettevõtjate töötajad) ning samuti kõikvõimalikud sadama kasutajad. Teadlikkuse suurendamise meetmed hõlmavad põhivahendeid, millega tagada turvameetmeid käsitleva teabe tõhus levitamine ja turvameetmete alase teadlikkuse suurendamine. On oluline, et turvameetmeid käsitataks vahendina, mis toetab sadama majandustegevust ja selle arengut.

5.3.Sadamate turvalisuse plaanide kontroll ja järelevalve