ET Euroopa Liidu Teataja C 189/29

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 189/11

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„YORKSHIRE FORCED RHUBARB”

EÜ nr: UK-PDO-0005-0633-19.07.2007

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Yorkshire Forced Rhubarb”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Ühendkuningriik

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.6. – Värsked töödeldud puuviljad, köögiviljad ja teraviljad

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusega tähistatava toote kirjeldus:

Yorkshire’i ajatatud rabarberi pikad peened varred (leherootsud) on roosat või punast värvi ja neile kinnitub kollane kompaktne leht (kaupluses müügiloleval rabarberil on need tavaliselt eemaldatud). Värvi intensiivsus ulatub lõheroosast veripunaseni ning sõltub sordist, kasvukiirusest, temperatuurist ja veetarbimisest. Alumises osas, kus vars juurestiku külge kinnitub, on see laiem ja valge. Seestpoolt on vars valge ja mahlakas. Maitse on kirbe ja õrn, kergelt happeline. Mikrobioloogiliselt ja keemiliselt koostiselt sisaldab kasvuhoonerabarber oksaalhapet, kaltsiumi kaltsiumoksalaadi kujul, kaaliumi ja taimset östrogeeni. Yorkshire’i ajatatud rabarberi värvi muudab intensiivseks tehniline protsess ja valguse puudumine, mille tulemusena omandab rabarber õrna koore ja valge viljaliha. Toiduks valmistatult on see rabarber väga pehme ning tänu erinevale tootmismeetodile ja traditsioonilistele kohalikele orgaanilistele väetistele – sh jäätmevill (shoddy), mida kasutatakse ainult selles piirkonnas – on selle maitse õrnem ja mitte nii happeline kui teistel rabarberisortidel.

Yorkshire’i kasvuhoonerabarberi kasvatajad ei luba taimedel kasvuhoones (nn ajatamisküünid, ingl forcing sheds) valgusega kokku puutuda, kuna fotosünteesi mõjul muutuksid kiud paksemaks ja jäigemaks ning maitse happelisemaks.

Selle ohu minimeerimiseks koristatakse saaki võimaluse korral küünlavalgel. Ka liiga kiire kasvatamine mõjub maitsele halvasti, mistõttu nn rabarberikolmnurgas eelistatakse kuue- kuni üheksanädalast ühtlast kasvatusperioodi enne esimest saagikoristust.

Rabarberikolmnurgas kasvatatakse praegu järgmisi ajatatud sorte:

Timerley Early

Stockbridge Harbinger

Reeds Early Superb/Fenton’s Special (käsitatakse sama sordina)

Prince Albert

Stockbridge Arrow

Queen Victoria

See loetelu ei ole ammendav ning tulevikus võivad lisanduda uued sordid.

3.3. Toorained:

Ei kohaldata.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Ei kohaldata.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Yorkshire’i ajatatud rabarberi tootmise kõik etapid toimuvad punktis 4 kindlaks määratud territooriumil. See hõlmab ka juurte paljundamist. Saaki koristatakse küünlavalgel, et minimeerida fotosünteesi ohtu, mis mõjutab rabarberi struktuuri ja maitset.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Eripiirangud märgistamise kohta puuduvad. Toiduainete märgistamise eeskirju ja jaemüüjate nõudeid võetakse arvesse. Kasutatakse nimetust „Yorkshire Forced Rhubarb”.

4. Geograafilise piirkonna kokkuvõtlik piiritlemine:

Tootmise geograafiline piirkond jääb Leedsi, Wakefieldi ja Bradfordi vahele ja asub Penniini mäestiku varjus. Piirkond moodustab kolmnurkse ala, mida on läbi aegade nimetatud rabarberikolmnurgaks. Täpne geograafilise piirkonna piir kulgeb Ackworth Moor Topist mööda A628 maanteed Featherstone’i ja Pontefractini ja sealt A656 mööda Castlefordi; edasi piki A63 Garforthist ja West Garforthist mööda põhja poole, möödudes Whitkirkist ja Manstonist ja piki A6120 edasi kulgedes ka Scholesist; seejärel mööda A6120 lääne poole ja möödub ringiga Farsleyst ning edasi A647 kaudu edelasuunas kuni A6177ni; möödub Dudley Hillist ja liigub piki M606 lõuna suunas; ristmikul 26 suundub piir mööda M62 lõunasse kuni ristmikuni 25, sealt edasi mööda A644 Dewsbury suunas ja pöördub Mirfieldist möödudes A638-le Wakefieldi suunas; Wakefieldist mööda A638 lõunasse Ackworth Moor Topini.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Yorkshire’i rabarberikasvatajad koondusid viljakatele maadele Leedsi, Wakefieldi ja Bradfordi vahel; seda piirkonda hakati nimetama rabarberikolmnurgaks. Penniini mäestiku varjus asuv rabarberikolmnurk moodustab „külmalohu”. Selline geograafiline asukoht on rabarberikasvatajate jaoks väga oluline, sest sealsed ilmastikuolud on selle taime jaoks ideaalsed.

Suur sademete hulk ja juurte varane ja pikk puhkeperiood on vajalik selleks, et puhkeperiood varakult lõpetada, kaotamata seejuures kvaliteedis või saagikuses. Pinnas peab olema hoolikalt ette valmistatud sügavuseni, mis võimaldab rabarberi võimsal juurestikul areneda. Niiskusesisaldus peab olema üsna kõrge, kuid liigne niiskus võib põhjustada juure mädanemist. Niiskust hoidev muld on vajalik kahel põhjusel: See aitab esiteks taimel kasvada ja teiseks hoida madalat temperatuuri, mis on oluline taime vajaduste rahuldamiseks ja kogutud energia muundamiseks. See on kvaliteetse varre saamiseks väga oluline. Kui puhkeperiood, mille jooksul juurt hoitakse ajatamiseks ette valmistades väljas, on liiga lühike, jääb saagikus madalaks, kvaliteet ja maitse kehvaks ja saadav tulu ei kata tootmiskulusid.

Piirkonnale iseloomulik rasketööstus aitas luua olusid, mis soodustasid taimede varast puhkamajäämist sügisel. Suured maa-alad kaeti kohalikust tööstusest saadud tahma ja tuhaga ning kõrgetest korstnatest sadestus mulda väävlit, mis rabarberile väga meeldib.

Kuna Yorkshire’i rabarberikasvatajate saak valmis alati varem kui riigi teistes osades, loobusid teised tootjad lõpuks üldse rabarberikasvatusest, sest nad ei suutnud võistelda Yorkshire’i tootjatega, kellel olid rabarberi kasvatamiseks sedavõrd soodsad tingimused ning kelle omandatud oskuste varal kasvatatud rabarberivarred tõid neile suurt tuntust.

Alates 1877. aastast oma toodet hulgiturgudel turustades on tootjad üldiselt kasutanud nimetust „Yorkshire Forced Rhubarb”.

5.2. Toote eripära:

Rabarberi pikad peened varred on roosat või punast värvi ja neile kinnitub kollane kompaktne leht. Värvi intensiivsus ulatub lõheroosast veripunaseni ning sõltub sordist. Alumises osas, kus vars juurestiku külge kinnitub, on see laiem ja valge. Seestpoolt on vars valge ja mahlakas. Mikrobioloogilised ja keemilised omadused: kasvuhoonerabarber sisaldab oksaalhapet, kaltsiumi kaltsiumoksalaadi kujul ja taimset östrogeeni. Ajatatud rabarberi värvi muudab intensiivseks tehniline protsess, mille tulemusena omandab rabarber õrna koore ja valge viljaliha. Toiduks valmistatud ajatatud rabarber on väga pehme ning selle maitse on õrn ja veidi happeline. Selline maitse tuleneb tootmistehnoloogiast ja traditsioonilistest kohalikest orgaanilistest väetistest, sh jäätmevill, mida kasutatakse ainult selles piirkonnas.

Ajatamiseks kasutatavad juured saadakse paljundamise või jagamise teel omadest varudest. Juuri antakse edasi peresiseselt ühelt põlvkonnalt teisele või ostetakse teistelt kasvatajatelt. Ainus viis uute taimede saamiseks on emataime juurte jagamise abil; rabarberi kasvatamine seemnest on küll võimalik, kuid risttolmeldamise tõttu ei taga see liini puhtust. Liini puhtuse saab tagada ainult juurte jagamisega, kuid liinist kõrvalekalduvate ja haigete taimede väljasorteerimine nõuab suuri kogemusi. Juurevaru jaotatakse sortide kaupa, mida hoitakse eri põldudel.

Väljastpoolt rabarberikolmnurka ostetud taimi tuleb enne ajatamist kasvatada kolmnurga piirkonnas vähemalt kaks-kolm aastat, et juur saaks kasvada arengut soodustavates mulla- ja kliimatingimustes. Juured võetakse põllult üles ja laaditakse käsitsi ettevaatlikult treileritele, millega need veetakse põllult kasvuhoonesse; seejuures peab iga autojuht arvet oma koormate ja põldude üle, kust juured vastaval päeval tuuakse.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Rabarberi hooajavälise kasvatamise algeline tehnoloogia avastati juhuslikult Londonis Chelseas 1817. aastal – esialgu soojendati juurt seda sõnnikuga kattes. 1877. aastal jõudis see tehnoloogia Yorkshire’i. Esmakordselt kogu maailmas ehitati siin rabarberi ajatamiseks spetsiaalsed kasvuhooned ja Yorkshire’i kasvatajad töötasid välja tehnika, mis on tänini kasutusel. Muld selles piirkonnas osutus ideaalseks, võimaldades areneda võimsal juurestikul, millest saadud saagist piisas suurte tootmiskulude katmiseks. 19. sajandi lõpus oli rabarber nii populaarne, et ainuüksi kolmnurga aladel oli üle 200 ainult rabarberikasvatusega tegeleva tootja.

Yorkshire’i kasvatajad töötasid esimesena välja rabarberi hooajavälise spetsiaalsetes kasvuhoonetes kasvatamise tehnoloogia. Muld selles piirkonnas osutus ideaalseks, võimaldades juurestikul hästi areneda ja saada piisavalt saaki. 19. sajandi lõpus oli rabarber nii populaarne, et Suurbritannias oli üle 200 ainult rabarberikasvatusega tegeleva tootja. Praegu koonduvad tootjad Leedsi, Wakefieldi ja Bradfordi – seda ala nimetatakse rabarberikolmnurgaks.

Yorkshire’i muld võimaldab juurestikul suureks ja tugevaks areneda. Taimi kastetakse kogu sisetingimustes kasvamise perioodi jooksul otse veevõrgust. Spetsiaalselt selle geograafilise piirkonna mulla aretatud liigid annavad kõigi soodsate tegurite mõjul kvaliteedi, maitse ja värvi, mis iseloomustab Yorkshire'i traditsioonilise meetodi abil kasvatatud rabarberit. Selle piirkonna muld ja kliima võimaldavad juurestikul hästi areneda, mida on vaja rabarberi hooajaväliseks kasvatamiseks.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

http://defraweb/foodrin/foodname/pfn/products/index.htm