Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 lõike 4 kohane teatis – Luba säilitada riiklikud meetmed, mis on ELi ühtlustamismeetmetest rangemad

(EMPs kohaldatav tekst)

(2021/C 47/07)

1. Taani teavitas 6. novembril 2020 saadetud kirjas komisjoni (komisjon sai kirja kätte 10. novembril 2020), et soovib seoses nitritite kasutamisega lihatoodetes jätkuvalt kohaldada (1) Taani õiguses kehtivaid riiklikke õigusnorme, mis erinevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 1333/2008 (2). 30. oktoobri 2018. aasta korraldus nr 1247 toidu lisaainete jne kohta toiduainetes (BEK nr 1247, 30.10.2018, Udskriftsdato: 3.9.2020, Miljø- og Fødevareministeriet). Teatises käsitletakse aineid kaaliumnitrit (E 249) ja naatriumnitrit (E 250) (nitritid), mis on loetletud kõnealuse määruse II lisa E osas (toidugrupp 8) (ELi loetelu).

2. Piirnormid kehtestati algselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2006/52/EÜ ( 3 ) . Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid kõnealuse direktiivi vastu 5. juulil 2006 ja see põhineb EÜ asutamislepingu artiklil 95 (nüüd Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114). Seoses nitraatide ja nitritite kasutamisega lihatoodetes on kõnealuses direktiivis seatud eesmärgiks hoida kooskõlas Euroopa Toiduohutusameti ja toidu teaduskomitee esitatud teaduslike nõuannetega omavahel tasakaalus nitritite kaitsev toime (mis avaldub eluohtliku botulismi teket takistavate bakterite paljunemise toetamises) ja kantserogeensete nitrosamiinide tekke oht (mis kaasneb nitritite lisamisel lihatoodetesse). Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/2/EÜ (4) olid selle algsel vastuvõtmisel sätestatud nitritite ja nitraatide jäägi piirnormid mitmele lihatootele. Vastukaaluks kehtestati direktiiviga 2006/52/EÜ põhimõte, mille aluseks on Euroopa Toiduohutusameti 2003. aastal esitatud soovitus, et nitritite sisalduse jälgimist peaks reguleerima maksimumkogustega, mille piires võib lihatoodetele nende töötlemise ajal lisada kaaliumnitritit (E 249) ja naatriumnitritit (E 250). Kõnealune kogus on 150 mg/kg lihatoodetele üldiselt ja 100 mg/kg steriliseeritud lihatoodetele. Erandina on direktiivis 2006/52/EÜ ette nähtud jääkide piirnormid teatavatele traditsioonilistele lihatoodetele, mille puhul ei ole nende traditsioonilise tootmisprotsessi tõttu võimalik lisatud aine hulka kontrollida. Kõnealune nitritite lubatud kasutusviis kanti üle määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisas sätestatud uude liidu loetellu toidus kasutada lubatud lisaainete ja kõnealuste lisaainete kasutamise tingimuste kohta (see loetelu kehtestati komisjoni määrusega (EL) nr 1129/2011 (5)).

3. Taani korralduses nr 1247 lubatakse lihatoodetele lisada kaaliumnitrit (E 249) ja naatriumnitrit (E 250) ainult sel juhul, kui lisamisel ei ületata konkreetseid norme. Olenevalt tootest on piirnormid 0, 60, 100 või 150 mg/kg. Erinevalt määrusest (EÜ) nr 1333/2008 ei näe Taani õigusnormid ette mingeid erandeid nitritite piirnormide määramise põhimõttest ega luba seega turule lasta teatavaid traditsioonilise tootmisprotsessi teel saadud lihatooteid, mis pärinevad teistest liikmesriikidest. Lisaks on piirnormide 0 ja 60 mg/kg näol Taani õigusaktides paljudele lihatoodetele kehtestatud lubatud nitritite sisaldus väiksem kui kõnealuse direktiiviga ette nähtud sisaldus.

4. Taani õigusnormid on seega lihatoodetele nitritite lisamise suhtes rangemad kui määrus (EÜ) nr 1333/2008.

5. Taani Kuningriik leiab, et erinevalt määrusest (EÜ) nr 1333/2008 on praegused Taani õigusnormid täielikult kooskõlas Euroopa Toiduohutusameti arvamusega, ( 6 ) et ohutuid lihatooteid saab toota lisades neisse vaid 50 mg nitritit kg kohta. Taani märgib ka, et kuna Taani õigusnormidega on lisatavatele nitritikogustele kehtestatud väiksemad piirnormid, vähendatakse nende normidega veelgi nitrosamiinide tekke ohtu (mis on kõige suurem probleem). Taani rõhutab, et hoolimata faktist, et Taani eeskirjad, millega nähakse ette lihatoodetele väiksemas koguses nitritite lisamine, on kehtinud aastaid, ei ole need normid asjaomaste toodete säilitamisega seoses kunagi probleeme tekitanud ning et Taanis on teiste liikmesriikidega võrreldes esinenud botulismi väga vähe ja juba 1980. aasta eelsest ajast alates ei ole registreeritud ühtki vastavat lihatoodete tõttu põhjustatud juhtumit. Taani esitatud viimased andmed näitavad, et tarbimisharjumused ei ole märkimisväärselt muutunud. Taanlaste lihatarbimine ei ole suurenenud ja püsib stabiilsena, seda ka liha külmlõikude osas, millele on lisatud nitriteid. Lihatoodete import teistest liikmesriikidest järjest suureneb, kuigi esineb ka kõikumisi.

6. Komisjon viis 2014. aastal lõpule kättesaadaval teabel põhineva uuringu, milles jälgis nitriteid käsitlevate ELi eeskirjade kohaldamist liikmesriikides. Uuring põhines kõigile liikmesriikidele esitatud küsimustiku vastustel. Uuringust selgus, et vaatamata mõningatele eranditele on steriliseerimata lihatoodetele lisatavate nitritite tavaline kogus ELi piirnormist väiksem, kuid Taani piirnormist suurem. Sellest järeldati, et tuleks põhjalikumalt kaaluda võimalust kehtivad nitritite piirnormid läbi vaadata. Komisjon algatas selleks 2016. aasta jaanuariks läbi viidud sihtuuringu, milles vaadeldi nitritite kasutamist tööstuses ja nitritite kasutamisvajadust erinevate lihatoodete gruppide puhul, sh seoses kaitsega Clostridium botulinum’i eest. Publikatsioonide analüüsist saadud andmete põhjal ja arvestades uuringu tulemusi ning uuringu käigus kogunenud ekspertide töörühma järeldusi selgus, et lubatud nitritite piirnormid on võimalik läbi vaadata. Lisaks sellele peab Euroopa Toiduohutusamet vastavalt komisjoni määrusele (EL) nr 257/2010 (7) uuesti hindama nitritite kasutamise ohutust. Euroopa Toiduohutusamet esitas 15. juunil 2017 teadusliku arvamuse (8) kaaliumnitriti (E 249) ja naatriumnitriti (E 250) kasutamise kohta toidu lisaainena uuesti hindamise kohta. Toiduohutusamet määras, et nitritite puhul on lubatud päevane tarbitav kogus 0,07 mg kehamassi kilogrammi kohta päevas, ning selgitas, et nitriti kasutamine toidu lisaainena ei too tavaliselt inimeste puhul kaasa lubatud päevase tarbitava koguse ületamist (laste kõrgeima protsentiili puhul täheldati siiski kõnealuse koguse mõningast ületamist). Samas kui liideti kõik allikad, mille kaudu võib toidu kaudu nitrititega kokku puutuda, st toidu lisaained, nitritite esinemine looduses ja saastumine, siis oleks lubatud päevane tarbitav kogus imikute, maimikute ja teiste laste puhul ületatud keskmise tarbimise korral ja muude vanuserühmade puhul suurima tarbimise korral. Endogeensete nitrosamiinidega kokkupuute ohtu peeti väheoluliseks, samas kui eksogeensete nitrosamiinidega kokkupuute ohtu peeti mõningaseks probleemiks. Toiduohutusameti arvamuses märgitakse ka, et ebakindluse ja lünkade kõrvaldamiseks on vaja veel uuringuid ja et ei ole võimalik selgelt eristada, mil määral esineb toidus nitrosamiine seetõttu, et sinna on lisatud lubatud määral nitriteid, ja mil määral on neid toidu koostises ilma välise nitritite lisamiseta. Epidemioloogilistest uuringutest saadi mõningad tõendid selle kohta, et i) toiduga omistatud nitritite ja maovähi vahel ning ii) töödeldud lihast saadava summaarse nitriti ja nitraadi ning kolorektaalvähi vahel on seoseid, ja et on tõendeid, mis võimaldavad siduda N-nitrosodimetüülamiini esinemist toidus kolorektaalvähi tekkega. Liikmesriikide vastustel põhinev uuring, sihtuuring nitritite kasutamise kohta tööstuses, Euroopa Toiduohutusameti poolt uuesti läbiviidud hindamine ja Taani esitatud andmed võimaldavad komisjonil kaaluda, kas nitritite piirnormid tuleks läbi vaadata. Nitritite piirnormide läbivaatamist arutatakse praegu liikmesriikidega.

7. Komisjon menetleb seda teatist vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 lõigetele 4 ja 6. Artikli 114 lõikes 4 on sätestatud, et kui liikmesriik soovib Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 36 märgitud oluliste vajaduste tõttu või seoses keskkonna või töökeskkonna kaitsega pärast ELi ühtlustamismeetme vastuvõtmist säilitada rangemaid riiklikke õigusnorme, teatab ta nendest normidest ja nende säilitamise põhjustest komisjonile. Pärast Taani õigusnorme käsitleva teatise saamist on komisjonil kuus kuud aega, et need heaks kiita või tagasi lükata. Selle aja jooksul peab komisjon kontrollima, kas Taani õigusnormide säilitamine on põhjendatud artiklis 36 märgitud oluliste vajaduste tõttu või seoses keskkonna kaitsega ning ega need õigusnormid ei kujuta endast meelevaldse diskrimineerimise vahendit või varjatud kaubanduspiirangut ning ei ole siseturu toimimisele tarbetuks ja ebaproportsionaalseks takistuseks.

8. Kõik isikud, kes soovivad esitada selle teatise kohta oma seisukohti, peavad saatma need komisjonile 30 päeva jooksul alates käesoleva teatise avaldamisest. Hiljem esitatud seisukohti ei võeta arvesse.

9. Lisateavet Taani esitatud teatise kohta saab aadressil: European Commission Directorate-General Health and Food Safety DG SANTE – Unit E2 Food Processing Technologies and Novel Foods Tel +32 22976930 E-post: SANTE-E2-Additives@ec.europa.eu

(1) Komisjoni otsusega (EL) 2018/702 anti Taanile kolmeks aastaks luba kohaldada riiklikke õigusnorme.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1333/2008 toidu lisaainete kohta (ELT L 354, 31.12.2008, lk 16).

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiiv 2006/52/EÜ, millega muudetakse direktiivi 95/2/EÜ toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta ning direktiivi 94/35/EÜ toiduainetes kasutatavate magusainete kohta (ELT L 204, 26.7.2006, lk 10).

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 1995. aasta direktiiv 95/2/EÜ toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta (EÜT L 61, 18.3.1995, lk 1).

(5) Komisjoni 11. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1129/2011, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa ja kehtestatakse Euroopa Liidu toidu lisaainete loetelu (ELT L 295, 12.11.2011, lk 1).

(6) EFSA Journal (2003) 14, 1–31, The effects of Nitrites/Nitrates on the Microbiological Safety of Meat Products.

(7) Komisjoni 25. märtsi 2010. aasta määrus (EL) nr 257/2010, millega kehtestatakse toidus lubatud lisaainete uue hindamise kava kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1333/2008 toidu lisaainete kohta (ELT L 80, 26.3.2010, lk 19).

(8) EFSA Journal 2017;15(6):4786.