Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3.

(2021/C 282/05)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni 17. oktoobri 2018. aasta delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõikele 5 (1)

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„Cérons“

PDO-FR-A0668-AM02

Teate kuupäev: 28. aprill 2021

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Viide ametlikule koodile

Lisatud on viide geograafilise piirkonna ametlikule geograafilisele koodile. See lisandus ei muuda piirkonna ulatust.

Koonddokumendis on seetõttu muudetud punkti 6.

2. Kasvatusmeetod

VI punkti alapunkti 1 alapunktis a on taimedevahelist kaugust vähendatud 0,90 meetrilt vähemalt 0,85 meetrile.

Eesmärk on ühtlustada nimetuse „Cérons“ nõuded nende nimetuste spetsifikaatide nõuetega, mille geograafiline piirkond hõlmab Cérons’ geograafilist piirkonda. Et miinimumi on vähendatud, ei sea see kahtluse alla istutustihedust, mis on üle 5 000 puu hektari kohta.

On muudetud koonddokumendi punkti 5.1.

3. Põllumajanduse keskkonnakaitsega seotud sätted

— 1. peatüki VI punkti alapunkti 1 alapunkti e on lisatud lause „Surnud taimed tuleb maatükkidelt eemaldada, nende surnud taimede ükskõik missugune hoidmine maatükkidel on keelatud“.

— 1. peatüki VI punkti alapunkti 2 on lisatud järgmine tekst: „2. Muud viljelustavad Täielik keemiline umbrohutõrje maatükil on keelatud. Iga käitaja arvutab ja registreerib oma töötlemissageduse indeksi (IFT).“

Töötlemissageduse indeksi (IFT) arvutamise kasutuselevõtmine kajastab soovi suurendada ettevõtjate teadlikkust ning oma tavade ja taimekaitsevahendite kasutamise õpetamist.

Keemilise umbrohutõrje täielik keelamine peab võimaldama tõhustada viinamarjaistanduste mulla kaitset ja säilitada nende looduslikke omadusi (viljakus, elurikkus, bioloogiline puhastumine), mis parandavad veinide kvaliteeti ja autentsust.

Nende muudatuste eesmärk on vähendada taimekaitsevahendite kasutamist ja võtta paremini arvesse ühiskondlikku nõudlust.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

4. Veini laagerdumisaja lühendamine

Veinide laagerdumist vähendatakse kolme kuu võrra, seega kuni 15. jaanuarini (mitte 15. aprillini).

See muudatus toob kaasa ka tarbijate jaoks turulelaskmise kuupäeva muutmise: see on nüüd kolm kuud varasem.

Kasvatusaja lühendamine võimaldab saada värskemaid ja puuviljasemaid veine, et vastata turu ja tarbijate ootuste muutusele, kahjustamata veinide tüüpilisust. Veine toodetakse üha enam ilma vaadita, neid laagerdatakse mahutis ning laagerdamise kestust võib oluliselt lühendada, et säilitada veinide värskus ja puuviljasus.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

1. peatüki IX osa punkti 5 alapunkt b, milles käsitletakse veinide ringlusse laskmist volitatud laopidajate vahel, on välja jäetud.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

6. Seos piirkonnaga

Lingi lause „Neid veine kääritatakse aeglaselt, sageli vaatides. Veine tuleb laagerdada kuni saagiaastale järgneva aasta 15. aprillini“ on asendatud järgmise tekstiga: „Neid veine kääritatakse vaadis või mahutis, olenevalt soovitud tooteprofiilist. Väga kontsentreeritud veinide puhul võib käärimisprotsess olla aeglane.“

See võimaldab võtta arvesse viimasel ajal välja kujunenud tavasid ja tootespetsifikaadi muutmist osas, mis käsitleb laagerdumisaega.

Muudetud on koonddokumendi punkti 8.

7. Viited kontrolliasutusele

Kontrolliasutuse viite sõnastus on läbi vaadatud, et ühtlustada see teiste nimetuste tootespetsifikaatide sõnastusega. Tegemist on üksnes redaktsioonilise muudatusega.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

KOONDDOKUMENT

1. Nimetus(ed)

Cérons

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

Lühikirjeldus

Valged vaiksed veinid fermenteeritavate suhkrutega

Veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 14,5 mahuprotsenti ja minimaalne tegelik alkoholisisaldus 12 mahuprotsenti. . Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 21 mahuprotsenti.

Veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus pakendamisel on vähemalt 45 grammi liitri kohta.

Iga turustatava veinipartii lenduvate hapete sisaldus ei ületa 25 milliekvivalenti liitri kohta või 1,5 grammi liitri kohta, väljendatuna äädikhappena (1,225 grammi liitri kohta, väljendatud H2SO4-na).

Üldhappesus ja vääveldioksiidi kogusisaldus vastavad liidu õigusaktidega kindlaksmääratud väärtustele. Veine valmistatakse peamiselt Sauternais’ algsest viinamarjasordist „Sémillon B“, mida segatakse sortidega „Sauvignon B“ ja „Muscadelle B“. Nende viinamarjasortide puhul areneb eriti hästi hallitusseen Botrytis ja need sobivad suurepäraselt tuntud liköörveinide valmistamiseks. Botrytis cinerea tekitab viinamarja aromaatsete ühendite ja marjade suhkrusisalduse biokeemilisi muutusi, andes veinidele suure pehmuse ja komplekssed aroomid, mis meenutavad kohati tsitrusvilju, mett ja akaatsiat.

Veinid „Cérons“ on väga aromaatsed, peened, puuviljased ja värsked, mõneti elavad. Need on täidlased ja siidjad.

Üldised analüütilised omadused

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta):

5. Veinivalmistustavad

5.1. Konkreetsed veinivalmistustavad

Konkreetne veinivalmistustava

Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 21 mahuprotsenti.

Peale eespool esitatud sätete tuleb veinivalmistustavade puhul kinni pidada liidu tasandi ning maaseadustiku ja merekalapüügi seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

Viljelustava

Viinapuude minimaalne istutustihedus on 5 000 puud hektari kohta. Ridade vahe ei tohi olla suurem kui 2 meetrit ja samas reas olevate viinapuude tüvede vahe peab jääma alla 0,85 meetri.

Lõikamine on kohustuslik enne 1. maid. Viinapuude tagasilõikamisel on kasutatud järgmisi meetodeid, kusjuures igal viinapuul on maksimaalselt 12 punga: kaheõlaline Guyot’ vorm, üheõlaline Guyot’ vorm ja segatüüpi Guyot’ vorm, Bordeaux’ lõikus, kahepoolne Royat’ nöörpuu vorm, vihmavarjukujuline kujundusvorm.

Veinid on saadud viinamarjadest, mis on koristatud üleküpsenult, Botrytis„ega nakatunud viinamarjadest ja/või puul kuivanud viinamarjadest ning üksnes sellistest viinamarjadest, mis on koristatud käsitsi järjestikuste sortimistega.

5.2. Maksimaalne saagikus

44 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine ja pressimine ning veini valmistamine ja kääritamine toimub 26. veebruari 2020. aasta ametliku geograafiaseadustiku (code officiel géographique) alusel Gironde’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: Cérons, Illats ja Podensac.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

„Muscadelle B“ (hele)

„Sauvignon B“ (hele) – „Sauvignon blanc“

„Sauvignon gris G“ (hall) – „Fié gris“

„Semillon B“ (hele)

8. Seos(t)e kirjeldus

Kaitstud päritolunimetuse „Cérons“ geograafiline piirkond on hõlmatud nimetusega Graves. Bordeaux’st 35 km ülesvoolu asuv Cérons“ platoo on Barsacist eraldatud Garonne’i väikese lisajõe Saint-Cricqiga. Geograafiline piirkond hõlmab Gironde’i departemangus kolme kommuuni (Cérons, Illats ja Podensac) Garonne’i vasakul kaldal;

Cérons’ piirkonnal, nagu ka kogu Graves’il, on väga pikk geoloogiline ajalugu. Lubjakivi ja mergli aluskihil, mis vastab tertsiaalajastu merelisele karbonaatsettele, järgnesid üksteisele etapid, mil ladestusid materjalid, mis on tihedalt seotud Garonne’i tekke, tema voolusängi muutumise ja kvaternaari ajastu järjestikuste jääaegadega, millega kaasnesid erosioon, tektoonilised liikumised ja väga keerukad kliimamuutused.

Nimetus „Gérons“ on seega seotud muldade suure mitmekesisusega; need mullad on põhjas asuvad nimetuse „Graves“ jaoks tüüpilised mullad, mis on väga suure kruusasisaldusega, ja lõunas asuvad nimetuse „Barsac“ jaoks tüüpilised mullad, mis on savi-lubjakivimullad lubjakivisel aluspinnal Astéries’s. Mõned mullad esinevad siiski ainult selle nimetusega hõlmatud alal. Need koosnevad graves„i-jäänuste küngastest rohkem või vähem liivasel savi-lubjakivialuspinnal, neid eraldavad tavaliselt liivased nõod, mis paiknevad piki endise Cironi ja Saint-Cricqi oja vasakut kallast.

Barsaci naabruses asuva Cérons“ eripära on tingitud peamiselt selle erilisest kliimast ja mesokliimast: ookean, Garonne ja lähiümbruses asuvate Gironde’i nõmmede ulatuslik mets tekitavad temperatuuri reguleeriva efekti, mis on viinapuudele soodus. Tänu pehmetele ja niisketele talvedele ning mõõduka kuumusega suvedele on küpsemisprotsess aeglane, nagu sobib heledatele viinamarjadele. Sügisel põhjustab Garonne’i ja selle lisajõgede kokkusaamise koht hommikust udu, mis katab viinamarjaistandusi ja hajub päikesepaistelistel pärastlõunatundidel, ning looduslikku õhuvahetust ja ventilatsiooni, mis kuivatab ja kontsentreerib juba väga küpseid viinamarju. Nendes erilistes kliimatingimustes tekib viinamarjadele imetilluke seen Botrytis cinerea. See seene ja viinamarjade nn väärishallituse sümbioos põhjustab suhkrute ja aroomide kontsentratsiooni ning ainulaadsete ainete sünteesi, mis annab veinidele nende eripära.

Cérons’ maastikul, mida katavad viinamarjaistandused ja kus kõrguvad mõned iidsed veskid ning mida ilmestavad lubjakivikülad, vahelduvad jõgi ja akaatsia- või männimets, seal, kus nõmmeliiv (kvaternaari ajastul tuule kohalekantud liiv) katab kõiki pinnavorme läänes või graves’i küngaste vahel. On ka vanade kivi- või graves„i karjääride jäänuseid, mõni neist on veel kasutusel.

Cérons’l on sama etümoloogiline tüvi nagu Cironi jõel, mis suubub Garonne’i kunagises Cérons’s. Ladinakeelne Sirione on ainus piirkonna nimi, mida on nimetatud Itinerarium Antonini Augustis – keiser Caracalla (211–217) aegsel teedevõrgu kaardil ja Peutingeri kaardil (3. sajand). Seda sõja- ja kaubandusetappi võib olla mainitud seetõttu, et mõõna ajal eksisteeris koolmekoht.

Kuigi tõendid viinapuude olemasolust siin pärinevad keskajast, suunas seda piirkonda tootma jääksuhkruga mahedaid valgeid veine kauplemine hollandlastega 16. sajandi lõpul ja eriti 17. sajandil. Viinamarjaistandused, mis olid osa Prévôté Royale de Barsacist, laienesid järk-järgult ning veine saadeti teele selle jurisdiktsiooni alla kuuluvast sadamast Barsacis.

17. sajandi lõpus ja 18. sajandil arenes oskusteave, mis seisnes viinamarjasortide valimises ja sortimises – viinamarjade korjamisel üleküpsenuna või hallitusseenega Botrytis –, mis oli välja kujunenud nimetuste „Sauternes“ ja „Barsac“ puhul, ka Cérons“ piirkonnas.

Väga küpsed viinamarjad on kaetud Botrytis„e kirmega, mis läbistab marjade kesta ja muudab selle peenemaks. Kivipinnaselt peegelduv päike kuivatab õrnalt marju, mis muutuvad pruuniks ja krobeliseks ning milles suhkrud ja aroomid on kontsentreeritud. Seejärel valivad korjajad need nn küpsetatud marjad lõikuriga puu puu haaval välja; see on esimene, väga kontsentreeritud sortimine. Sellele järgneb veel kaks, kolm või enam sortimist, mille määrab ära ilmastikutingimuste vaheldumine, mis soodustab kas seene arengut või viinamarjade kontsentreeritust. Marju korjatakse ainult käsitsi. Pressitud viinamarjad käärivad seejärel väga aeglaselt, nende rikkalikkus peatab veel suhkruid täis veinide käärimise loomulikult, kui alkoholisisaldus tapab kääritusaine.

Nimetust „Cérons“ tunnustati 30. septembri 1936. aasta dekreediga, milles kohalikud tavad nähti ette õigusaktiga. Artikkel 6. Vein tuleb valmistada viinamarjadest, mis on üleküpsenud (väärismädanik) ja koristatud järjestikuste sortimistega.

Nimetusega „Cérons“ hõlmatud määratletud pindala on 2 089 hektarit, kuid seda nõuab tänapäeval veel ainult umbes 20 tootjat 30–80 hektaril olenevalt aastakäikudest. Marju korjatakse palju hiljem kui mujal Gironde’is. See algab harva enne oktoobrit ja kestab sageli kuni novembrini. Sel aastaajal võivad Atlandi ookeani madalrõhkkondadest põhjustatud niisked perioodid viinamarjade kontsentreerumist ja hallitusseene Botrytis teket pärssida ning on selgituseks selle nimetusega hõlmatud veinitoodangu kõikumisele. Veinide „Cérons“ tootjad võivad selles piirkonnas valmistada ka nimetusega „Graves“ veine kuivade valgete ja punaste veinidena ja kvaliteetsemaid veine „Graves“ ning viinamarjaistandused on viimase 50 aasta jooksul laialdaselt ümber orienteerunud punaste veinide tootmisele: kui 50 aastat tagasi toodeti 95 % ulatuses valgeid veine, siis tänapäeval moodustavad need toodangust 40 %.

Veinid „Cérons“ on jääksuhkruga vaiksed valged veinid.

Veine valmistatakse peamiselt Sauternais“ algsest viinamarjasordist „Sémillon B“, mida segatakse sortidega „Sauvignon B“ ja „Muscadelle B“. Nende viinamarjasortide puhul areneb eriti hästi hallitusseen Botrytis ja need sobivad suurepäraselt tuntud liköörveinide valmistamiseks. Botrytis cinerea tekitab viinamarja aromaatsete ühendite ja marjade suhkrusisalduse biokeemilisi muutusi, andes veinidele suure pehmuse ja komplekssed aroomid, mis meenutavad kohati tsitrusvilju, mett ja akaatsiat.

Veinid „Cérons“ on väga aromaatsed, peened, puuviljased ja värsked, mõneti elavad. Need on täidlased ja siidjad.

Tootmiseks kasutatud maatükkide hulka ei kuulu tüseda savise aluspinnaga maa ega pinnas, mis on ühtlaselt kaetud tuule kohalekantud liivaga (nõmmeliiv), sest niisugune ala on väga hüdromorfne ja seda katab tavaliselt mets. Siia ei kuulu ka nüüdisaegsel settemullal (palus de la Garonne) asuvad maad. Muud maatükid, mis on küll mitmekesised, sobivad veinide „Cérons“ tootmiseks, sest see mitmekesisus lisab cru„de lõhnabuketile komplekssust.

Kui viinamarjaistanduse rajamisel järgitakse samu nõudeid nagu veinide „Graves“ tootmisel, siis neid liköörveine saab valmistada tänu viinamarjade hoolikale korjamisele. Saagikus on väike, maksimaalselt 40 hektoliitrit hektari kohta, kuna veinid on saadud viinamarjadest, mis on korjatud üleküpsenuna, Botrytis„ega nakatununa ja/või puul kuivanuna. Lisaks ei tohi lõikamisel jäetavate pungade arv ületada 12 punga taime kohta ning maatüki keskmine maksimaalne koormus on 8 000 kg hektari kohta enne üleküpsemist, s.o kõige rohkem 12 kobarat puu kohta. Veine valmistatakse üksnes viinamarjadest, mis on koristatud käsitsi üksteisele järgnevate sortimistega. Neid väga kontsentreeritud viinamarju pressitakse aeglaselt ja õrnalt ning Archimedese kruviga pidevpressi kasutamine on keelatud. Veinidel, mis annavad tunnistust üleküpsemisest, on minimaalne keskmine naturaalne alkoholisisaldus 14,5 %.

Neid veine kääritatakse vaadis või mahutis, olenevalt soovitud tooteprofiilist. Väga kontsentreeritud veinide puhul võib käärimisprotsess olla aeglane.

Veinide „Cérons“ maine kujunes ajalooliselt välja ammu. Veinivahendaja Paguierre märkis 1828. aasta ingliskeelses väljaandes, et need veinid „paistavad silma jõulisuse, rikkaliku maitse, tihkuse ja siidisusega“. Pierre Célestin kirjutas 1932. aastal oma raamatus „Bordeaux’ päritolunimetused“ („Les Appellations d’Origine Bordelaises“) Cérons“ kohta nõnda: „Sellele enam kui sajandivanusele määratlusele ei ole kunagi vastu vaieldud, seepärast ei ole tehtud ühtegi kohtuotsust, mis määraks kindlaks selle mõjuala.“

Kuigi sellele on konkurendiks teise kuulsa Bordeaux“ nimetuse „Graves“ võimalik toodang, hoiab mõni tootja tänapäeval elus just seda toodangut, mis on tihti väga hea kvaliteediga, sest see on saadud üleküpsenud viinamarjade väga range väljavalimise tulemusena nendel aladel, mis sobivad erakordselt hästi kuulsate veinide tootmiseks.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus:

Vahetus läheduses asuv piirkond, mis on määratletud viinamarjade pressimise ning võimalike kaitstud päritolunimetusega „Cérons“ veinide valmistamise ja laagerdumise erandina, koosneb Gironde’i departemangu järgmistest kommuunidest vastavalt ametlikule geograafilisele koodile 26. veebruari 2020. aasta seisuga: Arbanats, Barsac, Béguey, Cadillac, Gabarnac, Haux, Ladaux, Landiras, Langoiran, Loupiac, Monprimblanc, Portets, Preignac, Pujols-sur-Ciron, Rions, Saint-Selve, Sainte-Croix-du-Mont, Toulenne, Villenave-de-Rions ja Virelade.

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamist käsitlevad lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

kaitstud päritolunimetusega veinide märgisel võib olla nimetatud suurem geograafiline piirkond „Vin de Bordeaux“ või „Grand Vin de Bordeaux“. Laiema geograafilise piirkonna märgistuse tähemärkide kõrgus või laius ei või olla suurem kui kaks kolmandikku kaitstud päritolunimetuse tähemärkide omast.

Link tootespetsifikaadile

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-93e93fda-2aa5-49a1-85e4-b0bb4dcbfc88

(1) EÜT L 9, 11.1.2019, lk 2.