ET Euroopa Liidu Teataja C 120/66

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Põlvkondadevahelise solidaarsuse edendamine””

KOM(2007) 244 lõplik

(2008/C 120/16)

20. juunil 2007 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Põlvkondadevahelise solidaarsuse edendamine””

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsiooni arvamus võeti vastu 14. novembril 2007. Raportöör oli Luca JAHIER.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 440.istungjärgul 12.–13. detsembril 2007 (13. detsembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 106, vastu hääletas 21, erapooletuks jäi 28.

1. Sissejuhatus

1.1 Põlvkondadevahelise solidaarsuse põhimõte on üks Euroopa sotsiaalmudeli struktuurielemente. Demograafilise tasakaalu puudumise tagajärjed nõuavad uusi jõupingutusi ja uusi lahendusi, et saavutada uus vajalik finantstasakaal, mille abil oleks võimalik solidaarsuse põhimõtet tugevdada. Et see põhimõte püsiks, on vaja riigiasutuste ja eelkõige kõigi sotsiaalsete osalejate aktiivsust erinevatel tasanditel, et kindlustada perekondadele, noortele ja abivajavatele inimestele kvaliteetsed üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused ning tagada pensioni- ja sotsiaalkindlustussüsteemide jätkusuutlikkus.

1.2 Kõnealustel teemadel, eelkõige töö- ja pereelu ühitamise, võrdsete võimaluste edendamise ning tööhõive, eriti naiste tööhõive edendamise teemal on EMSK hiljuti oma seisukohti üksikasjalikult väljendanud mitmetes arvamustes (1). Neis esitatud soovitusi võetakse käesolevas arvamuses täiel määral arvesse ja kinnitatakse nii analüüsi- kui ka ettepanekute osas.

1.3 Kuigi komisjoni teatise pealkiri on „Põlvkondadevahelise solidaarsuse edendamine”, käsitletakse sisuliselt perekonna temaatikat, mis on seotud hiljuti Euroopa Ülemkogul käivitatud Euroopa Pereliidu algatusega. Praegu ELi tasandil täheldatavad arengud näitavad, et perekonna teemale pööratakse üle hulga aja taas tähelepanu ja võetakse vastavaid meetmeid. Tegemist on „esimese sammuga teel, mida mööda Euroopa astub vastu demograafiliste muutuste väljakutsele”, nagu öeldakse komisjoni teatises. Seepärast käsitletakse nimetatud teemasid ka käesolevas arvamuses.

1.4 1983. aastal võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni Euroopa perepoliitika kohta, tõstes sellega nimetud teema esmakordselt Euroopa tasandil esile. Resolutsioon oli ettevalmistuseks sellele, et järgmisel aastal loodi perekonda toetavate meetmete jaoks vastav eelarverida.

1.5 1989. aastal toimus esimene perekonnaministrite nõukogu koosolek, kus võeti Euroopa Komisjoni ettepanekute alusel vastu mitmed olulised meetmed. Näiteks kutsuti komisjoni üles looma sotsiaalse olukorra, demograafia ja perekonna Euroopa vaatluskeskus (praegune demograafia ja sotsiaalse olukorra Euroopa vaatluskeskus) ja juhtivate valitsusametnike kõrgetasemeline töörühm pereküsimustega tegelemiseks. Komisjon moodustas ELi poliitikate perepoliitilise mõõtme talitustevahelise rühma. Samas otsustas nõukogu ka institutsionaliseerida suhted pereorganisatsioonidega ja Euroopa Parlamendi perekonna ja lastekaitse fraktsioonidevahelise töörühmaga.

1.6 1994., 1999. ja 2004. aastal võttis parlament vastu uued resolutsioonid ja 1988. aastal loodi perekonnaküsimuste fraktsioonidevaheline töörühm.

1.7 1998. aasta kriis seoses eelarveridade ja nende õigusliku alusega viis kahjuks selleni, et perekonna toetamiseks mõeldud eelarverida kaotati.

1.8 Siin käsitletavas teatises arendatakse edasi arutlusi, mida komisjon alustas seoses demograafia teemaga 2005. aastal avaldatud demograafiliste muutuste rohelises raamatus (2) ning jätkas teatises „Euroopa demograafiline tulevik — kuidas teha väljakutsest võimalus” (3). Samas on see osa laiematest institutsioonilistest arengutest, millele pani alguse eesistujariik Saksamaa kevadise Euroopa Ülemkogu järeldustega ja mis viidi lõpule ministrite nõukogu 30. mai 2007. aasta järeldustega pereliidu kohta, mis esitati veelkord 21.–22. juuni 2007. aasta Euroopa Ülemkogu järeldustes.

1.9 Teatises rõhutatakse, et Euroopas võib üldiselt eristada kolme liiki perepoliitilisi meetmeid: perega seotud otseste ja kaudsete kulude hüvitamine; abiteenused lapsevanematele väikelaste kasvatamisel ja hoidmisel ning abivajavate inimeste hooldamisel; tööaja ja töötingimuste kohandamine ning üldist huvi pakkuvatele kohalikele sotsiaalteenustele juurdepääsu parandamine. Nende kolme aspekti areng on olnud liikmesriigiti väga erinev vastavalt iga riigi poliitilistele valikutele ja eesmärkidele. Isegi kui komisjon ei oska öelda, milline poliitika on kõige tõhusam, rõhutab ta siiski, et mõnes riigis (Skandinaavia riigid) on õnnestunud kujundada selline poliitiliste meetmete kombinatsioon, mis edendab töö- ja pereelu ühitamist ning soolist võrdõiguslikkust, et aidata samaaegselt kaasa nii sündimuse kui ka naiste tööhõive suurendamisele.

1.10 Kuigi kitsamas mõttes kuulub perepoliitika üksnes liikmesriikide pädevusse, juhib komisjon tähelepanu sellele, et Euroopa Liit on alati püüdnud perekonda ja pereliikmete elukvaliteeti oma poliitilises tegevuses silmas pidada. Lisaks sellele on töö- ja pereelu ühitamine saanud ELi tööhõivepoliitika üheks põhiküsimuseks Lissaboni strateegia raames.

1.11 Komisjon visandab oma teatises Euroopa Pereliidu põhijooned ning ELi meetmed nimetatud algatuse toetamiseks. Eelkõige on kavas moodustada valitsuste eksperte koondav kõrgetasemeline demograafiaküsimuste töörühm, rajada foorumid ja võrgustikud üleeuroopalisel, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, luua parimate tavade vaatluskeskus Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi raames ning näha ette uurimisvahendid, mis on suunatud eelkõige seitsmendale raamprogrammile. Lisaks sellele soovib komisjon kasutada Euroopa struktuurifondide vahendeid võrdsete võimaluste ning töö- ja pereelu ühitamise edendamiseks.

2. Märkused ja väljakutsed

2.1.1 Põlvkondadevaheline solidaarsus on kahtlemata väga lai ja mitmetahuline teema ning seda tuleb käsitleda seoses mitmesuguste väljakutsetega, mis kerkivad esile sotsiaalsete, majanduslike ja rahvusvahelisel tasandil toimuvate muutuste tagajärjel ning mis mõjutavad tugevalt ELi kodanike tulevikku, eriti nende töö- ja sotsiaalseid tingimusi. Üks väljakutse on ka elanikkonna vananemine. Komisjoni teatises märgitakse, et Lissaboni strateegias esitatakse lähtekohad, mille alusel saab perepoliitikat ajakohastada, edendades võrdseid võimalusi ning eelkõige parandades töö-, pere- ja eraelu ühitamist, millega suurendatakse naiste osalemist tööturul. Sellist ühitamist rõhutatakse ka tööhõive ja majanduskasvu koondsuunistes, mille järgi tuleks tööhõivepoliitikat kohandada vastavalt pereelu tingimustele ja nende tingimuste muutumisele eri eluetappidel. Sotsiaalkaitset ja sotsiaalset integratsiooni puudutav avatud kooskõlastusmeetod keskendub vaeste laste ja nende perekondade olukorra parandamisele, hooldust vajavate inimeste pikaajalise hoolduse toetamisele ning pensionisüsteemide kaasajastamisele.

2.1.2 Erinevate põlvkondade kooselu, mis leiab aset ja areneb perekonnas, on ka Euroopa jaoks äärmiselt tõsine väljakutse. Perekond on sugude ja põlvkondade solidaarsuse loomulik keskkond. Sotsiaalsed muutused on toonud kaasa paljude eri perekonnavormide tekkimise. Meetmete väljatöötamisel tuleb arvesse võtta kõiki erinevaid perekondlikke olukordi, järgides subsidiaarsuse põhimõtet ja riiklikke õigusakte (4).

2.1.3 Uusimad aruanded sotsiaalse ja demograafilise olukorra kohta näitavad, et perekondade arv liikmesriikides kasvab, samas perekondade suurus väheneb. Samal ajal muutub perekonna struktuur tunduvalt kiiremini kui varem, kuna abielusid sõlmitakse vähem (1960. aastatel 8 abielu 1 000 elaniku kohta, 1999. aastal 5,1 abielu 1 000 elaniku kohta), abiellutakse hiljem, lahkuminekuid ja lahutusi on rohkem ning üksi elavate inimeste ja väljaspool abielu sündinud laste arv on suurem. Kogu ELis on ainult ühe vanemaga elavate laste arv alates 1983. aastast suurenenud 50 % võrra, praegu moodustavad nad 13 % kõigist ELi lastest (kõige suurem on nende osakaal Ühendkuningriigis — 25 %) (5). Järjest suurem arv lapsi elab lahutuse järel tekkivates peredes, milles on mitu vanavanemat ning õdesid-vendi vanemate eelmistest perekondadest. Suureneb ka adopteerimine väljastpoolt Euroopat ning sisserände tulemusena on tekkinud uued perekultuurid.

2.1.4 Euroopas on sündimuse määr praegu ligikaudu 1,45 last naise kohta, mis on palju vähem, kui rahvastiku juurdekasvuks vaja. Kõige madalam on sündimus Vahemere riikides ja Ida-Euroopas. Sündimuse vähenemine on peaaegu kogu ELile iseloomulik üldine probleem; alates 1960. aastatest on sündimus langenud üle 45 %.

2.1.5 Seetõttu on ühiskonnas üldiselt üha vähem noori ja lapsi ning üha rohkem pensionäre ja eakaid inimesi. 1950. aastal moodustasid 25liikmelise ELi elanikkonnast 40 % alla 25aastased inimesed. 2000. aastal oli nende osakaal üksnes 30 % ja 2025. aastaks langeb see 25 %-le. Samas oli 1950. aastal üle 65 aasta vanuseid inimesi vaid üks 10-st, 2000. aastal oli neid juba üks inimene 6-st ja 2025. aastaks on neid arvatavasti üks inimene 4-st. Need arvud kajastavad sügavaid muutusi tarbimise struktuuris, eluasemevajaduses, hooldusteenuste vajaduses, ühiskonna käitumisviisides ning ka riikliku poliitika prioriteetides.

2.1.6 Tänu Euroopas olemasolevatele mitmesugustele sotsiaalkindlustusmudelitele, parematele töötingimustele ja meditsiini arengule võib enamik eakaid oodata märgatavalt pikemat eluiga ja suhteliselt kõrgeid sissetulekuid. Siiski esineb ka raskeid vaesusprobleeme, mis puudutavad vähemalt 1/6 üle 65aastaseid naisi ja kokku ligikaudu neljandikku üksi elavatest eakatest (6). Eakate naiste vaesus ja tõrjutus on tavaliselt tingitud vähesest või puuduvast tööstaažist. Olukord on loomulikult veelgi teravam üle 70- ja 80- aastaste hulgas, mis teeb perekondade koorma üha raskemaks, kuna sotsiaalkindlustus- ja hooldussüsteem ei suuda pakkuda sobivaid teenuseid.

2.2 Eurobaromeetri (7) kohaselt peab 97 % ELi kodanikest perekonda üheks tähtsaimaks asjaks oma elus, see paigutatakse tähtsuselt kohe tervise järele. Selline positiivne suhtumine ilmneb veelgi selgemalt siis, kui küsitakse tuleviku kohta (8). Perekonna olulisus saab selgeks siis, kui vajatakse abi: 70 % küsitletutest ütlevad, et pöörduvad sel juhul partneri poole, 25 % pöördub muu perekonnaliikme poole, eriti haiguse korral (88 %) või kui vajatakse nõuannet (78 %) või raha (68 %).

2.3 Euroopas elavad perekonnad üha enam suurlinnade äärelinnades. Kuid selle mudeli raames võib näha selgeid vanusega seotud erinevusi: väga eakad ja noored inimesed eelistavad elada suurlinnas, kuid lastega pered ja pensionieas inimesed asuvad elama pigem väikestesse kohtadesse. Vanuseti erinevad eelistused elukoha suhtes võivad kaasa tuua uusi probleeme seoses teenuste haldamisega ja sotsiaalse ühtekuuluvusega suurlinnades. Nimetatud nähtust süvendavad veelgi rändevood, mis puudutavad tavaliselt enam neid linnu, kus tööjõuvajadus on suurem.

2.4 Elanikkonna vanuse osas on üle 65aastaste osakaal Euroopa elanikkonna hulgas tõusnud, 2005. aastal oli see 17,2 % (15liikmelises ELis). Pikema oodatava eluea tõttu moodustavad naised suurema osa suurenevast eakate inimeste elanikkonnarühmast; kõigis ELi riikides on üle 50 % üle 65aastastest inimestest naised.

2.5 Vaesuses elab 25liikmelises ELis ligikaudu 72 miljonit inimest (15 %) ning 26 miljonit elab vaesuspiiril (9); neist umbes 12 miljonit on eakad; 9 % ELi elanikest on viimasest kolmest eluaastast kahe jooksul elanud madalate sissetulekutega peres; vaesus ohustab enam lasterikkaid peresid. 94 miljonist alla 18aastasest noorest ähvardab vaesus Euroopas ligikaudu 20 %; viimase kolmekümne aasta jooksul on vaesuse määr laste hulgas kõigis liikmesriikides tõusnud ja praegu on see suurem kui kogu elanikkonnas tervikuna. Eriti teravalt puudutab see üksikvanemaid, pikaajaliste töötute ja vaeghõivega peresid ning suuri peresid. Vaeste perede lastel on mitmesuguseid takistusi, nende olukord on teistest tunduvalt ebasoodsam ja neil on enam terviseprobleeme, mis toob kaasa halvad tulemused koolis ja tulevikus tõsised sotsiaalsed, majanduslikud ja poliitilised tagajärjed. Seesugune ükskõiksus laste õiguste suhtes võib kaasa tuua laste vastu suunatud kuritegusid ja lastekaubandust.

3. Üldised märkused

3.1 Vaatamata ülalnimetatud asjaoludele on ELi institutsioonidel siiani suuri raskusi perekonna käsitlemisega sotsiaalse struktuurina, kellel on oluline roll kaasaegses ühiskonnas ning kellele EL peaks seetõttu rohkem tähelepanu pöörama.

3.2 Kuigi rahvusvahelisel ja Euroopa tasandil on küll hulgaliselt kõige erinevamate institutsioonide ametlikke deklaratsioone, milles tunnustatakse perekonna olulist rolli ühiskonnas, näib, et Euroopa ei ole seni lisanud perekonda oma konkreetsete prioriteetide hulka, mis põhinevad peamiselt kahel sambal: ühelt poolt vaba turu jõud ja konkurents ning teisalt kõikide kodanike võrdsed võimalused. Neile kahele sambale viidatakse selgelt nt Lissaboni strateegias ja 2005.–2010. aasta sotsiaalmeetmete kavas.

3.3 Üldiselt käsitleb Euroopa Komisjon perekonna teemat sotsiaal-, tööhõive- ja võrdsete võimaluste poliitikast lähtuvalt (10). Siiski ei leia reeglina mõistet „perekond” peaaegu üldse dokumentidest, mis käsitlevad noorsooküsimusi, laste õigusi, haridusküsimusi jm, ning lähenemisviis on suunatud esmajoones üksikisiku õigustele, st isikule kui majandussubjektile. Vaid väga harva vaadeldakse üksikisikut tema suhetestruktuuris, tunnustades teda eelkõige osana perekonnast ja sotsiaalsete suhete süsteemi keskpunktina. Siiski on perekonna peamine ülesanne jätkuvalt soodustada inimese arenguprotsessi ning toetada teda ühiskonda ja tööellu astumisel. Sageli on perekond ka see, kes inimest haiguse või ajutise või alalise puude ja hooldusvajaduse korral hooldab. Riigi, erasektori või sotsiaalmajandussektori pakutavad teenused on peamise tähtsusega eelkõige töö- ja pereelu ühitamisel, perede vaesuse ja töötuse vältimisel ning nende perede toetamisel ja abistamisel, keda mõjutavad haigused, uimastite kuritarvitamine, probleemid laste kasvatamisel ja perevägivald. Kuid nendest teenustest üksi ei piisa, et rahuldada hooldust vajava inimese ja hooldaja emotsionaalsed ja psühholoogilised vajadused (11).

3.4 ELi kodanike kasvav nõudmine pöörata tähelepanu perekonnale sai Saksamaa eesistumise ajal positiivset vastukaja: eesistujariik Saksamaa tegi ettepaneku luua institutsioonide vahel suur liit, et edendada kooskõlastatud poliitikat, millega on võimalik korvata sündimuse langust ja eakate inimeste arvu suurenemist. Viimase kahe aastaga on ELi institutsioonides toimunud ilmselt muutus, mis väljendub süstemaatilisemas, strateegilises ja tulevikku suunatud lähenemisviisis, millel on rohkem mõjujõudu.

3.5 See väljendub perekonda puudutavates olulistes sätetes ELi põhiõiguste hartas (12). Samuti oleks olnud soovitav ELi lepingute läbivaatamisel lisada ELi eesmärke käsitlevasse artiklisse 3 selge viide pereelu toetamisele.

3.6 EMSK tervitab komisjoni teatist, milles esitatakse konkreetne meetmete kava, et anda pereliidule kuju. Tegemist on konstruktiivse platvormiga, mis hõlmab eri suuniseid, mis on EMSK poolt ning üldise arutelu käigus viimastel aastatel juba formuleeritud eesmärgiga vastata demograafiliste muutuste väljakutsele, toetada eri osalejate koostööd ja partnerlust, edendada parema lahenduse leidmist laste ja teiste iseseisvaks eluks mittesuuteliste inimeste eest hoolitsevate perede vajadustele, parandada töö-, pere- ja eraelu ühitamist, seda ka ulatuslike investeeringute kaudu kvaliteetsetesse lastele ja peredele mõeldud teenustesse. Nii antakse panus ka uude tugevamasse põlvkondadevahelisse solidaarsusse.

3.7 Jätkuvalt kahetsusväärne on asjaolu, et liikmesriikide toetuse puudumise tõttu selles valdkonnas ei saa kasutada avatud kooskõlastusmeetodit, mis annaks pereliidule suurema strateegilise ja struktuurilise kaalu. EMSK möönab siiski, et kõnealune teatis pakub võimalusi eriplatvormi arendamiseks, mis ei takista täpsemal kooskõlastamisel põhinevaid edasisi arenguid.

3.8 Tulevikus tuleb igal juhul tähelepanu pöörata sellele, et pärast eesistujariigi Saksamaa otsustavat impulssi ei jääks see uus töövaldkond tagaplaanile. Kuna Euroopa Liidu organid pööravad viimasel ajal üha suuremat tähelepanu sotsiaalküsimustele ja kodanike heaolule, siis tõuseb ka perekond tasapisi tähelepanu keskpunkti, toimuvad mõttevahetused ja võetakse meetmeid. Seda esimest ja veel ebalevat algust tuleb järk-järgult tugevdada ja laiendada üksikasjaliku töökavaga, mis võiks tipneda 2010. aastaks kavandatud Euroopa 3. demograafiafoorumiga.

3.9 Üldjoontes on oluline reaalselt tunnustada praktilist ja kaalukat panust, mille pered jätkuvalt annavad meie ühiskonnas ning igas vanuserühmas inimeste eest hoolitsemisel. Sellega seoses tuleks arvesse võtta nii sotsiaalset ja majanduslikku kasu kui ka võimalikku pidurdamatut kulude kasvu eriti tervishoiuteenuste puhul, kui peresid nende rolli täitmisel piisavalt ei toetata ega abistata.

3.10 Siinkohal juba mängivad eri tasanditel otsustavat rolli sotsiaalpartnerid. Oma esimese ühise tööprogrammi 2003–2006 raames esitasid Euroopa sotsiaalpartnerid võrdsete võimaluste edendamiseks meetmete kava, võttes eriti arvesse töö- ja eraelu ühitamist ja kõiki sellega seotud aspekte. Nende teine programm aastateks 2006–2008 põhineb tööturu olulisemate väljakutsete põhjalikul analüüsil (13). EMSK julgustab sotsiaalpartnereid samas suunas jätkama.

3.11 Samuti ning rohkem tähelepanu tuleb pöörata selle rolli struktuurilisele mõõtmele, mis perekonnal on sotsiaalse ning suhetekapitali loomisel ja taastootmisel, mis on üha suuremal määral üksikisiku ja ühiskonna jaoks tervikuna vajalik. Kahtlemata vähendab lastele ja perekonnale pühendatav aeg karjäärile pühendatavat aega, aga see on ka investeering inimeste eest hoolitsemisse või nende haridusse ning seda tuleks tunnustada ja väärtustada: näiteks tuleks kaaluda võimalust lisada praegustele meetmetele (toetused, maksusoodustused, vanemapuhkus jne) mingi viis hooldust vajavate pereliikmete eest hoolitsemiseks kulunud aja arvesse võtmiseks pensioni arvestamisel (14). Sel viisil välditakse seda, et põlvkondadevaheline solidaarsus põhjustab hiljem raskusi (ebapiisav pension ja sellest tulenev suurem vaesuse oht), mis langevad osaks eelkõige naistele.

3.12 Seetõttu tuleb arvesse võtta ka tasustamata aja aspekti, mis on raskesti mõõdetav ja seega sageli märkamatu, kuid mis avaldab suurt mõju ühiskonnaelu kvaliteedile, mille poole valdav osa inimesi üha rohkem püüdleb ning mida väärtustatakse.

3.13 Seda inimeste peamist struktuurilist mõõdet, mis loob ja kujundab tema sotsiaalse olemuse, tuleb selgemini sotsiaalselt tunnustada ning sellega peaks kaasnema kõigi muude raamtingimuste ja teenuste optimaalne arendamine ja kohandamine, mis aitavad inimestel teostada pereloomisplaane, saada nii palju lapsi, kui soovitakse, ning hoolitseda raskusteta oma pereliikmete eest.

4. Konkreetsed märkused

4.1 Komisjon toob teatises välja mõned positiivsed tegevusliinid, mille eesmärgid ja esimesed rakendused on hästi struktureeritud (nt valitsuste eksperte koondava kõrgetasemelise demograafiaküsimuste töörühma loomine). EMSK toetab kõnealuseid tegevusliine, innustab neid välja arendama ja kutsub üles neid pidevalt ja vajalikul määral propageerima ning edusammudest ulatuslikult teavitama, et tagada sel viisil võimalikult suur kaasatus.

4.2 Kohalike ja piirkondlike osalejate soovitav kaasatus on eriti oluline, arvestades nende institutsioonide üha olulisemat ja kesksemat rolli sotsiaalteenuste osutamisel ja uuendustegevuse elluviimisel. Selles kontekstis näib mõttekas mitte ainult piirkondlike ja kohalike foorumite edendamine, vaid samuti tuleb komisjoni üles kutsuda võtma proaktiivne roll ja esitama kõigis ELi liikmesriikides kooskõlas asjaomaste osalejatega foorumite ja algatuste üksikasjalik kava ning seda toetama, et tagada maksimaalne osalemine protsessis.

4.3 EMSK toetab Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi juurde rajatavat perepoliitika parimate tavade vaatluskeskust ja soovitab fondil oma töö eri etappides aktiivselt konsulteerida ka kodanikuühiskonna, eriti pereühendustega, seda nii kõnealuste parimate tavade määratlemisel kui ka nende arutamisel ja võrdlemisel.

4.4 Lisaks tuleb tähelepanu pöörata sellele, et vaatluskeskus ei keskenduks pereküsimustele mitte ainult seoses tööeluga, vaid oleks suunatud pigem nii, et ta saaks välja selgitada perekondade ja põlvkondade täpsed vajadused ning samuti meetmed ja vahendid, mis on kättesaadavad põlvkondadevahelise solidaarsuse uute vormide arendamise tagamiseks ja edendamiseks. Sel viisil antaks panus ELi riikides praegu olemasolevate sotsiaalse kodanikuvastutuse infrastruktuuride kaardistamisse (15).

4.5 Uurimistöö osas soovitab EMSK täiendavalt järgmisi spetsiifilisi teemasid: — liikmesriikides rakendatava maksupoliitika roll ja mõju (nii toetuste kui ka maksusoodustuste osas), mis kas soosib või ei soosi perekonda, eriti seoses laste (sünd, hooldus, kasvatamine) ja hooldust vajavate täiskasvanutega; pere- ja tööelu ühitamine, naiste tööhõive ja perekohustuste õiglane jaotamine meeste ja naiste vahel; — aktiivset vananemist toetavad poliitikad ja meetmed, pidades silmas asjaolu, et ajavahemik pensionile jäämisest kuni haigusest või vanusest tingitud hooldusvajaduse tekkimiseni üha pikeneb ja seetõttu on vaja rohkem algatusi ja meetmeid, et kaasata eakaid ühiskondlikku ja kultuuritegevusse kogukonna heaks, mis suurendab sotsiaalse kapitali kvaliteeti tervikuna; — elutsükli perspektiivid uurimaks, kas keskmise elutsükli praeguse lineaarse arengu (16) asemele ei oleks võimalik leida paindlikumat struktuuri, kus investeeringud perekonda, katkestused tööelus laste või teiste hooldust vajavate isikute hooldamiseks või enda täiendõppeks ei oleks enam õnnelik erand ega tooks kaasa vältimatut kahju karjäärile, eriti naiste puhul, vaid muutuksid soovi korral meeste ja naiste elutingimuste normaalseks ja tavapäraseks osaks (17); — samas tuleb uurimustes arvesse võtta tõsiasja, et eelpool nimetatud ühe vanemaga perede arvu oluline kasv võib viia selleni, et vanaduspõlves elavad inimesed üksi, vältimatud kulud käivad neil üle jõu ning elutsükli liikuv struktuur võib mõjutada tõsiselt nende elatustaset. Samuti tuleks uurida, milliseid meetmeid tuleb võtta selleks, et pensionite tase oleks piisav, et tagada kõigile inimväärne elu. Sealjuures tuleb kaaluda ka pensioniõiguste individualiseerimist pereliikmete vahel; — laste vaesuse mõju ja kulud ühiskonnale (sealhulgas lastekaubandus ja laste vastu suunatud kuritegevus), töötuse, haiguse, uimastite kuritarvitamise, vaimse tervise probleemide, perevägivalla ja probleemide tõttu laste kasvatamisel kannatavate perekondade toetamine, mõlemast soost noorte iseseisva elu alustamist ja perekonna loomist takistavad tegurid.

4.6 Lisaks on veel kaks valdkonda, mida on vähe uuritud ja millele komisjon peaks EMSK arvates kõnealuse strateegia raames rohkem tähelepanu pöörama: — eluasemepoliitika, mida seni on kujundatud peamiselt elutsükli raames, millest valdava osa hõlmab tööelu etapp, kuid mis ei vasta enam praegusele tegelikkusele (18). Eriti puudutab see sotsiaalkorterite ehitust, kas siis pidades silmas päevahoiu arendamist või paljude abivajavate inimeste õigust ja tegelikke võimalusi elada kodus; — sageli üksi või koos perega elavate puudega või tugevalt teistest sõltuvate inimeste olukord on väljakutse nii selliste sotsiaalteenuste ja toodete pakkumisel, mis aitaksid vanematel inimestel iseseisvalt oma kodus elada, kui ka niisuguste inimeste ja perede üksijäetuse probleemi seisukohast; nad tulevad meelde alles siis, kui on puhkenud sotsiaalne tragöödia.

4.7 Erilist tähelepanu väärib ettepanek, mille laiapõhjaline Euroopa tasandi pereorganisatsioonide rühm (19) esitas erinevatele ELi institutsioonidele. Selles nõuti beebikaupadele, nagu mähkmetele, kohaldatavate käibemaksumäärade läbivaatamist. Selles osas võttis komisjon juba 19. juulil 2006. aastal poliitilise kohustuse esitada ettepanek vaadata läbi kuues direktiiv ja eelkõige direktiivi 2006/112/EÜ lisa H, milles on loetletud tooted ja teenused, mille suhtes liikmesriigid võivad vajadusel kohaldada vähendatud maksumäära, mis ei tohi olla väiksem kui 5 % (20). Kõnealuste kaupadega seotud kulud mõjutavad kogu Euroopas olulisel määral perekondade eelarvet. EMSK toetab nimetatud ettepanekut, mis annaks konkreetse võimaluse innustada ELi pädevuse raames liikmesriike peresid rahaliselt märgatavalt toetama.

4.8 Lisaks tuleb tähelepanu pöörata järgmisele kahele spetsiifilisele valdkonnale: — vajadus family mainstreamingu täpsema kontseptsiooni sisseviimise järele ELi eri poliitikavaldkondadesse, et võtta süsteemselt arvesse iga meetme mõju perekondadele ja pöörata peremõõtmele tähelepanu ELi erinevates sotsiaalsetes ja majanduslikes tegevusvaldkondades. Seoses sellega peaks komisjon EMSK arvates taaselustama 1989. aastal loodud, kuid siis unustatud talitustevahelise töörühma, mis aitaks asjaomaseid meetmeid paremini koordineerida; — süsteemne konsulteerimine ELi kodanikega ja eelkõige pereorganisatsioonide ja sotsiaalpartneritega, et võetavaid meetmeid paremini jooksvalt hinnata ning asjakohasemalt ja tõhusamalt teavet levitada; nimetatud protsessi tuleks toetada nii rahaliselt kui ka asjaomaste menetluste ja organite loomisega. EMSK oleks siinkohal väga sobiv organ struktuurilise stabiilsuse tagamiseks.

5. Järeldused

5.1 Põlvkondadevahelise solidaarsuse teema ei tohiks keskenduda üksnes demograafilisele probleemile ning piirduda üksnes sellega seotud aspektidega — kuigi sellega kaasnevaid väljakutseid ei saa alahinnata, vaid seda tuleks enam käsitleda tulevaste aastate prioriteetse probleemina nii horisontaalsel (institutsioonid, sotsiaalpartnerid, kodanikuühiskonna organisatsioonid jt) kui ka vertikaalseid (noored ja eakad jne) vastutustasandil, kuna see on oluline Euroopa majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise arengu jaoks ning Euroopa demokraatia aluseks oleva ühiskondliku leppe uuendamiseks. Euroopa arengule iseloomulik solidaarsuse kultuur on aja jooksul viinud originaalsete ja jätkusuutlike lahendusteni, mis on olnud Euroopa inim-, sotsiaal- ja majandusarengu jaoks väga olulised: riiklikest sotsiaalsüsteemidest kuni sotsiaalsete õiguste ja kohustuste suhteni, kodanikuõiguste arengust kuni põlvkondadevahelise vastutuse järjepidevuseni perekonnas.

5.2 Juba prantsuse kirjanik Antoine de Saint-Exupéry ütles, et ei ole vaja tahta tulevikku ette näha, vaid see tuleb võimalikuks teha. Seega tuleb töötada selle nimel, et anda kodanikele, eriti perekondadele ja noortele uus usk tulevikku. Siis ei ole nad enam sunnitud elama sotsiaalses keskkonnas, mis pakub nii vähe rahalisi võimalusi, teenuseid ja aega, et pere loomise ja laste saamise plaanid lükatakse üha edasi. Selle asemel võivad nad kogeda uue põlvkondadevahelise solidaarsusleppe tugevust ning suudavad ka ise oma panuse anda ja praeguse aja väljakutsetega võidelda.

Brüssel, 13. detsember 2007. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Dimitris DIMITRIADIS

(1) Vt EMSK 16. detsembri 2004. aasta arvamus teemal „Põlvkondadevahelised suhted” (raportöör: Jean-Michel BLOCH-LAINÉ), ELT C 157, 28.6.2005; EMSK 14. märtsi 2007. aasta arvamus teemal „Perekond ja demograafiline areng” (raportöör: Stéphane BUFFETAUT), ELT C 161, 13.7.2007; EMSK 14. märtsi 2007. aasta arvamus teemal „Elanikkonna vananemise mõju majandusele ja eelarvele” (raportöör: Susanna FLORIO), ELT C 161, 13.7.2007 ning arvamus teemal „Sotsiaalpartnerite roll töö-, pere- ja eraelu ühitamisel” (raportöör: Peter CLEVER), juuli 2007, kui nimetada üksnes tähtsaimaid.

(2) KOM(2005) 94 lõplik

(3) KOM(2006) 571 lõplik, mille kohta komitee avaldas oma seisukoha eesistujariigi Saksamaa taotlusel 14. märtsi 2007. aasta ettevalmistavas arvamuses „Perekond ja demograafiline areng” (raportöör: Stéphane BUFFETAUT), ELT C 161, 13.7.2007.

(4) EMSK 31. jaanuari 2006. aasta arvamus teemal „Roheline raamat, mis käsitleb lahutusasjades kohaldatavat õigust ja kohtualluvust”, raportöör: Daniel Retureau (ELT C 24, 31.1.2006), kus märgitakse, et „[…] ei tehta rohelises raamatus (targu) ettepanekut materiaalõiguse ühtlustamiseks”.

(5) Eurostat, „Population in Europe”, 2005. Kuigi ühe vanemaga perede osakaal on liikmesriigiti erinev (Itaalias on neid vähem kui nt Rootsis), on nende sooline struktuur peaaegu kõigis liikmesriikides sama. Naised on selgelt ülekaalus, ainus erand on Rootsi, kus 26 % üksikvanematest on mehed.

(6) Vaesuse määra arvutamisel on siin aluseks võetud asjaomase liikmesriigi sissetulekute tase, nii et mõnes uues liikmesriigis on see madalam (nt Poolas üksnes 6 %) ja teistes riikides, nagu nt Iirimaal (44 %), Kreekas (33 %), Portugalis (30 %), Belgias (26 %) ja Ühendkuningriigis (24 %), märgatavalt kõrgem. „Euroopa sotsiaalne tegelikkus”, Euroopa poliitikanõustajate büroo (BEPA) konsultatsioonidokument, märts 2007.

(7) Special Eurobarometer 273, European Social Reality, veebruar 2007.

(8) Vt ka R. Guberti ja G Pollini raamat „Valori a confronto” (Milano 2006), mis põhineb uurimuse „European Values Study” andmetel. Mitme Euroopa ülikooli läbi viidud uurimuses küsitleti 40 000 kodanikku 33 Euroopa riigist (ELi riigid ja mõned Euroopa Nõukogu liikmesriigid). Ka uurimus „The demografic future of Europe”, mille viis läbi Robert Bosch Institute koostöös Saksamaa rahvastiku-uuringute keskusega ja mille käigus küsitleti 34 000 kodanikku 14 Euroopa riigist, kinnitas perekonna suurt tähtsust eurooplaste jaoks.

(9) Arvutuste alusena on vaesuspiiriks loetud 60 % keskmisest sissetulekust. Sotsiaalne olukord Euroopas 2004 ja Eurostat 2003. Vt ka viimane, 2007. aasta kevadel avaldatud aruanne Euroopa sotsiaalsest olukorrast 2005–2006, milles käsitletakse põlvkondadevahelist tasakaalu vananevas Euroopas.

(10) Perekonnaküsimused kuuluvad tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraadi pädevusse. Eridokumentidega saab tutvuda Euroopa Pereliidu veebilehel: http://ec.europa.eu/employment_social/families/index_en.html. Kahjuks ei ole võimalik tutvuda ees pool mainitud 1989. aastal loodud perekonnaküsimuste seirekeskuse nende oluliste tööde ja kümneaastase tegevusega, mis tehti aastani 2000.

(11) Susy Giullari ja Jane Lewie, The adult Worker Model, Gender equality and care; sotsiaalpoliitika ja arengu programmitöö dokument nr 19, ÜRO Sotsiaalarengu Uurimise Instituut, aprill 2005.

(12) Artiklid 7, 9, 14, 24 lõige 3, 33, 34.

(13) 2007. aasta juulis saatsid Euroopa sotsiaalpartnerid volinik Špidlale kirja, milles väljendasid oma valmidust muuta selgemaks perepuhkust käsitlev direktiiv ning töö- ja pereelu ühitamise olukord ELis. Sellest tulenevalt on organisatsioonid loonud ühise töörühma, kelle eesmärk on esitada aruanne 2008. aasta märtsis toimuvale ELi sotsiaalküsimuste tippkohtumisele.

(14) Vrd hiljuti Soomes kavandatud meetmed, kus sotsiaalpartnerid leppisid 2003. aastal kokku ulatuslikus pensionisüsteemide reformis, mille parlament 2004. aastal vastu võttis ning mis jõustus 2005. aastal. Täiendav teave inglise keeles aadressil

www.tyoelake.fi.

(15) Vrd EMSK 10. detsembri 2003. aasta arvamus teemal „Sotsiaalmeetmete kava” (raportöör: Luca JAHIER), ELT C 80, 30.3.2004.

(16) Praeguse elutsükli moodustavad absoluutselt jäigas ajalises järjestuses kasvamise etapp, kool, raske ja pikaajaline tööellu integreerumine, mille on vältimatud tagajärjed pere loomise ja laste sünni ajale, ning lõpuks hiline täiskasvanuiga, mis toob kaasa topeltkoorma, sest tuleb hoolitseda nii laste kui ka abivajavate eakate pereliikmete eest.

(17) Selles kontekstis tuleb edendada ja edasi arendada Dublini fondi juba kavandatud uurimissuundi.

(18) Vt sellega seoses arvamus teemal „Eluase ja regionaalpoliitika” (raportöör: Angelo GRASSO; kaasraportöör: Nicole PRUD'HOMME), ELT C 161, 13.7.2007.

(19) Euroopa suurperede katusorganisatsioon (ELFAC) esitas seoses rahvusvahelise perepäevaga 15. mail 2007. aastal koos paljude teiste organisatsioonidega, sh COFACE, institutsioonide juhtidele pöördumise pealkirjaga „Need for reduced VAT on essential items for child raising”. Lisateave ja dokumendid on kättesaadavad aadressil

www. elfac.org.

(20) Mõned liikmesriigid on mähkmetele juba kehtestanud vähendatud käibemaksumäära. Siiski oleks vaja teha kaugemale minev otsus, mis hõlmaks kõigi beebi- ja väikelaste tooteid toidust kuni rõivasteni, millele praegu kehtib maksimummäär.