EUROOPA KOMISJON Brüssel,24.9.2021 COM(2021) 585 final KOMISJONI ARUANNE 2019. aasta aruanne avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta Euroopa Liidus































KOMISJONI ARUANNE Euroopa Komisjoni 2019. aasta aruanne avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta



Sisukord 1. SISSEJUHATUS 2. ÕIGUSLIK ALUS 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1. Rajatised ja toodang 4.2. Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik 5. VAHEJUHTUMEID KÄSITLEVAD ANDMED JA AVAMERETEGEVUSE OHUTUS 6. JÄRELDUSED

1. SISSEJUHATUS Käesolevas Euroopa Komisjoni aruandes, mis järgneb 2016., 2017. ja 2018. aasta aruandele, esitatakse andmeid avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta Euroopa Liidus (EL) 2019. aastal. Aruande õiguslik alus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/30/EL, milles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja millega muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ (edaspidi „avamereohutuse direktiiv“). Selle õigusakti eesmärk on saavutada avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kõrge tase, mis oleks kasuks i) töötajatele, ii) keskkonnale, iii) avamere puurplatvormidele ja seadmetele ning iv) majandustegevusele, nagu kalapüük ja turism. Direktiivi rakendamine liikmesriikides aitab i) ära hoida suurõnnetusi, ii) vähendada vahejuhtumite arvu ning iii) tagada tõhusate järelmeetmete võtmine õnnetuste ja vahejuhtumite tagajärgede leevendamiseks. Käesoleva aruande eesmärk on sarnaselt varasemate aruannetega i) esitada andmed ELis asuvate rajatiste arvu ja liigi kohta, ii) esitada teavet neis rajatistes aset leidnud ohutusega seotud vahejuhtumite kohta ning ii) hinnata avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust. Iga uue aruandega muutub suundumuste analüüs sisukamaks. Lisaks saab seda aastaaruannete seeriat kasutada liikmesriikide avamere nafta- ja gaasiammutamise ohutuse registrina. Käesolev aruanne tugineb aastaaruannetele ja andmetele, mille liikmesriigid on esitanud vastavalt avamereohutuse direktiivile. Komisjon on saanud aruande Bulgaarialt, Hispaanialt, Horvaatialt, Iirimaalt, Itaalialt, Kreekalt, Küproselt, Lätilt, Madalmaadelt, Maltalt, Poolalt, Portugalilt, Prantsusmaalt, Rumeenialt, Saksamaalt, Taanilt ja Ühendkuningriigilt (mis oli 2019. aastal veel ELi liikmesriik). Enamik rajatisi (366) asuvad Põhjameres ja Atlandi ookeanis, 165 rajatist asub Vahemeres, üheksa Mustas meres ja kaks Läänemeres. Liikmesriikide pädevad asutused kontrollisid 2019. aastal 337 oma jurisdiktsiooni alla kuuluvat avamererajatist. Kolm liikmesriiki (Ühendkuningriik, Itaalia ja Rumeenia) korraldasid aruandeperioodil pärast teatavaid vahejuhtumeid uurimise. Ühendkuningriik tegi 39 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist ja kaks suurõnnetusega seotud uurimist. Itaalia viis läbi ühe suurõnnetusega seotud uurimise (ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimisi ei korraldatud) ning Rumeenia tegi ühe ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimise. 2. ÕIGUSLIK ALUS Avamereohutuse direktiivi artikli 25 kohaselt peab komisjon avaldama liikmesriikide esitatud teabe põhjal aastaaruande avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse ja keskkonnamõju kohta. Liikmesriigid peavad esitama komisjonile aastaaruande, mis sisaldab avamereohutuse direktiivi IX lisas (punktis 3) kindlaks määratud teavet. Artikli 25 alusel esitatavad liikmesriikide aastaaruanded peavad sisaldama vähemalt järgmist teavet: a) rajatiste arv, vanus ja asukoht; b) tehtud kontrollide ja uurimiste arv ja liik, täitemeetmed, vastutusele võtmise kohta tehtud otsused; c) vahejuhtumeid käsitlevad andmed vastavalt artiklis 23 nõutavale ühisele aruandlussüsteemile; d) avameretegevust reguleeriva õigusraamistiku suur muudatus; e) avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside läbiviimine. Tähtaeg, milleks liikmesriigid peavad nõutava teabe avaldama, on aruandeperioodile järgneva aasta 1. juuni (nt 2019. aasta kohta 1. juuniks 2020). Liikmesriigid peavad kasutama aru andmisel ühist vormi, mis on sätestatud komisjoni 13. oktoobri 2014. aasta rakendusmääruses (EL) nr 1112/2014. Selles rakendusmääruses on kindlaks määratud i) ühine vorm, millega avamere nafta- ja gaasirajatiste käitajad ja omanikud jagavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta, ning ii) ühine vorm, millega liikmesriigid avaldavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta. Komisjoni 25. novembri 2015. aasta juhenddokumendis on esitatud rakendusmääruse kohta täpsemat lisateavet ning selgitatud, kuidas aruandlusvormi kasutada. 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE Avamereohutuse direktiivi IX lisa (punkti 3) alusel on liikmesriigid kohustatud esitama selgelt kindlaks määratud teavet oma avamere nafta- ja gaasisektoris esinenud ohutusega seotud vahejuhtumite kohta, kasutades rakendusmääruses (EL) nr 1112/2014 esitatud vorme. Esitatavad andmed peavad hõlmama teavet ELis asuvate avamere nafta- ja gaasirajatiste kohta (nt arv, liik, asukoht ja vanus). Samuti tuleb liikmesriikide aruannetes esitada järgmine arvuline teave: i) avamerel tehtud kontrollid ja uurimised ning täitemeetmed; ii) vahejuhtumid kategooriate kaupa ja iii) vigastused.

Lisaks eri liikmesriike käsitlevatele andmetele on komisjon hinnanud avamerepiirkondade ohutust. Selleks on komisjon käsitlenud i) Iirimaad, Madalmaid, Prantsusmaad, Saksamaad, Taanit ja Ühendkuningriiki Põhjamere ja Atlandi ookeani rühmana; ii) Hispaaniat, Horvaatiat, Itaaliat, Kreekat, Küprost ja Maltat Vahemere rühmana; iii) Bulgaariat ja Rumeeniat Musta mere rühmana ning iv) Lätit ja Poolat Läänemere rühmana. 2019. aasta aruande koostamisel on komisjon kasutanud Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Küprose, Madalmaade, Poola, Prantsusmaa, Rumeenia, Saksamaa, Taani ja Ühendkuningriigi esitatud teavet. Teised liikmesriigid ei tegutsenud avamere nafta- ja gaasisektoris või ei esitanud selle aruande jaoks olulist teavet. Kõik avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesse ellu viinud liikmesriigid teatasid, et nad olid esitanud täielikud andmed kõikide rajatiste kohta. 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1. Rajatised ja toodang Suurem enamik ELi vetes asuvatest avamererajatistest paikneb Põhjameres (vt tabel 1), täpsemalt Ühendkuningriigi ja Madalmaade majandusvööndis (vastavalt ligikaudu 32 % ja 28 % ELi vetes asuvatest avamererajatistest). Vahemerel on kõige aktiivsem liikmesriik Itaalia (26 % kõigist ELi vetes asuvatest rajatistest), kellele järgneb Horvaatia. Musta mere piirkonnas on avamere nafta- ja gaasitööstus olemas Rumeenial; Bulgaaria on jätkanud avamerel süsivesinike uurimist, kuid tal on vaid üks rajatis, mistõttu on tema tootmine väga väike. Läänemere rühma liikmesriikidelt saadud aruannete kohaselt on selles piirkonnas avamererajatised üksnes Poolal. Kokku oli 2019. aastal ELi vetes aruannete põhjal 542 rajatist, st 14 rajatist vähem kui 2018. aastal.

Piirkond/riik Rajatise liik(*) FMI NUI FNP FPI Kokku Läänemeri 1 1 0 0 2 Poola 1 1 0 0 2 Must meri 6 3 0 0 9 Bulgaaria 0 1 0 0 1 Rumeenia 6 2 0 0 8 Vahemeri 16 147 0 2 165 Horvaatia 2 18 0 0 20 Kreeka 1 1 0 0 2 Itaalia 12 126 0 2 140 Hispaania 1 2 0 0 3 Põhjameri ja Atlandi ookean 139 204 0 23 366 Taani 10 20 0 0 30 Saksamaa 2 0 0 0 2 Iirimaa 1 1 0 0 2 Madalmaad 47 109 0 0 156 Ühendkuningriik 79 74 0 23 176 KOKKU 162 355 0 25 542 (*) FMI (fixed, manned installation) – mehitatud paikne rajatis; FNP (fixed, non-production installation) – tootmisväline paikne rajatis; FPI (floating production installation) – ujuv tootmisrajatis; NUI (un-attended installation) – mehitamata rajatis (tavaliselt). 2019. aastal teatati 11 ELi vetes asuva rajatise tegevuse lõpetamisest, neist neli paiknes Ühendkuningriigis, kuus Madalmaades ja üks Rumeenias. Samal aastal teatati, et võetakse kasutusele kaks uut paikset rajatist: üks Madalmaades ja üks Poolas. Enam kui pooli ELi vetes asuvatest avamererajatistest hakati käitama aastatel 1980–2000. Alates 2010. aastast on uute tootmisrajatiste arendamine märkimisväärselt vähenenud Põhjameres ja Atlandi ookeani piirkonnas (tabel 2). Ehitusaasta Piirkond Läänemeri Must meri Vahemeri Põhjameri ja Atlandi ookean EL kokku (teave puudub) 0 0 0 4 4 1960–1969 0 0 7 16 23 1970–1979 0 1 14 45 60 1980–1989 0 2 53 78 133 1990–1999 1 3 42 112 158 2000–2009 1 3 40 71 115 2010–2019 0 0 9 41 50 2020–2029 0 0 0 0 0 Kokku 2 9 165 367 543



Suurim osa (ligikaudu 96 %) ELi siseturu naftast ja gaasist toodetakse Põhjamere ja Atlandi ookeani piirkonnas (tabel 3). Kõige suurem osakaal on kindlalt Ühendkuningriigil, talle järgnevad Madalmaad ja Taani. Itaalia ja Horvaatia on aktiivsed tootjad Vahemerel. Mustal merel on märkimisväärne nafta- ja gaasitoodang praegu vaid Rumeenial.

PIIRKOND Riik ktoe % ELi kogunäitajast Läänemeri 215,18 0,18 % Poola 215,18 0,18 % Must meri 1260,02 1,05 % Bulgaaria 11,99 0,01 % Rumeenia 1248,03 1,04 % Vahemeri 3423,02 2,84 % Horvaatia 361,90 0,30 % Kreeka 172,00 0,14 % Itaalia 2850,00 2,37 % Hispaania 39,12 0,03 % Põhjameri ja Atlandi ookean 115 442,58 95,93 % Taani 7814,74 6,49 % Saksamaa 837,00 0,70 % Iirimaa 239,18 0,20 % Madalmaad 10 295,00 8,55 % Ühendkuningriik 96 082,40 79,84 % Kokku 120 340,79 100,00 % Eelneva aastaga võrreldes suurenes ELi nafta ja gaasi kogutoodang 7 %.

4.2. Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik Liikmesriikide pädevad asutused on korrapäraselt kontrollinud oma jurisdiktsiooni kuuluvaid avamererajatisi. Tabelis 4 on esitatud aruandeaasta jooksul avamerel tehtud kontrollide arv. Kontrollide arv tavaliselt suureneb koos rajatiste arvu suurenemisega liikmesriikides. Võrreldes 2018. aastaga suurenes kontrollitud rajatiste arv 2019. aastal märkimisväärselt Poolas, Rumeenias, Horvaatias, Kreekas ja Madalmaades (viimati nimetatud riigis 28 rajatiselt 50 rajatisele). Mitu riiki teatas suuremast arvust tööpäevadest, mis veedeti rajatistel nende kontrollimiseks. Samas Itaalia tegi eelneva aastaga võrreldes vähem kontrolle. PIIRKOND Riik Kontrollid Rajatisel veedetud tööpäevad (sõiduaega arvestamata) Kontrollitud rajatiste arv Läänemeri 4 8 4 Poola 4 8 4 Must meri 23 96 11 Rumeenia 23 96 11 Vahemeri 204 210 84 Horvaatia 9 11 8 Küpros 1 4 1 Kreeka 2 26 3 Itaalia 191 168 71 Hispaania 1 1 1 Põhjameri ja Atlandi ookean 366 2 553 238 Taani 23 72 19 Prantsusmaa 1 2 1 Saksamaa 5 5 2 Iirimaa 3 28 2 Madalmaad 59 34 50 Ühendkuningriik 275 2 412 164 KOKKU 597 2 866 337 Avamereohutuse direktiivi artikliga 18 on liikmesriikide pädevatele asutustele antud õigused ja volitused seoses nende jurisdiktsioonis asuvate rajatiste ja nende käitamisega. Need õigused ja volitused hõlmavad i) õigust käitamine keelata ning ii) õigust nõuda meetmeid riskijuhtimise üldpõhimõtete järgimise ja ohutu käitamise tagamiseks. Aruandeperioodil korraldasid uurimisi kolm liikmesriiki: Ühendkuningriik, Itaalia ja Rumeenia. Lisaks kahele suurõnnetuse uurimisele tegi Ühendkuningriik 39 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist. Itaalia viis läbi ühe suurõnnetusega seotud uurimise ning Rumeenia tegi ühe ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimise. 2019. aastal tehti vähem uurimisi kui 2018. aastal (vastavalt 43 ja 50). 2017. aastal korraldati uurimisi 20 ja 2016. aastal 23. Täitemeetmete koguarv oli 2019. aastal väiksem kui 2018. aastal. Kui 2018. aastal võeti 33 täitemeedet (kõik meetmed võttis Ühendkuningriik), siis 2019. aastal võtsid liikmesriigid vaid 24 sellist meedet (23 Ühendkuningriik ja ühe Madalmaad). 5. VAHEJUHTUMEID KÄSITLEVAD ANDMED JA AVAMERETEGEVUSE OHUTUS Käitajad/käitiste omanikud ja pädevad asutused teatavad üksikutest sündmustest. Sündmuse kirjeldamiseks võib aga kasutada ühte või mitmesse kategooriasse kuuluvaid vahejuhtumeid. Näiteks tuleb ühe sündmuse puhul teatada kahest vahejuhtumi kategooriast, kui i) toimus gaasi soovimatu keskkonda pääsemine, mis nõudis ii) töötajate evakueerimist. 2019. aasta kohta esitasid liikmesriigid teabe 156 teatamisele kuuluva sündmuse kohta (2018. aastal 120). Allpool on neid sündmusi kirjeldatud üksikasjalikumalt. – Ühendkuningriigis oli 126 teatamisele kuuluvat sündmust, sealhulgas kaks suurõnnetust. Suurõnnetuste põhjuseid ei ole teatatud, sest teatamise ajal oli vahejuhtumite uurimine veel pooleli. – Madalmaades oli 18 teatamisele kuuluvat sündmust, sealhulgas üks suurõnnetus. Suurõnnetuse põhjuseid alles uuritakse. -Itaalias oli kaks teatamisele kuuluvat sündmust, sealhulgas üks suurõnnetus. Suurõnnetuse põhjuseid ei ole teatatud, sest teatamise ajal oli vahejuhtumi uurimine veel pooleli. -Taanis oli kuus teatamisele kuuluvat sündmust. Ühtki suurõnnetust ei olnud. -Rumeenias oli neli teatamisele kuuluvat sündmust. Ühtki suurõnnetust ei olnud.

Suurõnnetuste hulka loetakse vahejuhtumid, mis võivad suure tõenäosusega põhjustada surmajuhtumeid või raskeid vigastusi, isegi kui neid tegelikult ei esinenud. Enamik vahejuhtumeid (43 %) kuulus kategooriasse nafta ja/või gaasi soovimatu keskkonda pääsemine, 3,75 % oli seotud puuraugu üle kontrolli kaotamisega (purse / kõrvalejuhtimise aktiveerimine ja puuraugu tõkke tõrge) ja 2,5 % olid ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide tõrked. Lisaks moodustasid 0,94 % vahejuhtumitest laevade kokkupõrked, 0,63% olid seotud konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemisega ja 0,31 % puhul oli tegemist kopteriõnnetusega (üks sündmus). Kahe vahejuhtumi puhul oli vajalik töötajad evakueerida ja esimest korda vahejuhtumitest teatamise ajaloos teatati ühe juhtumi puhul elukaotusest. IX lisa kategooriad Kokku Osakaal (kategooria kogunäitajast) Osakaal (kõigist sündmustest) a) Soovimatu keskkonda pääsemine – kokku 138 100 % 43,13 % Lekkinud nafta/gaasi süttimine – tulekahjud 4 2,90 % 1,25 % Lekkinud nafta/gaasi süttimine – plahvatused 0 0,00 % 0,00 % Süttimata gaas 76 55,07 % 23,75 % Süttimata nafta 52 37,68 % 16,25 % Ohtlikud ained 6 4,35 % 1,88 % b) Puuraugu üle kontrolli kaotamine – kokku 12 100 % 3,75 % Pursked 0 0,00 % 0,00 % Purse / kõrvalejuhtimise aktiveerimine 7 58,33 % 2,19 % Puuraugu tõkke tõrge 5 41,67 % 1,56 % c) Ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide tõrked 8 100 % 2,50 % d) Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine – kokku 2 100 % 0,63 % Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine 2 100,00 % 0,63 % Stabiilsuse/ujuvuse kadumine 0 0,00 % 0,00 % Asukoha säilitamise võime kadumine 0 0,00 % 0,00 % e) Laevade kokkupõrked 3 100 % 0,94 % f) Kopteriõnnetused 1 100 % 0,31 % g) Surmaga lõppenud õnnetused(*) 1 100 % 0,31 % h) Viie või enama inimese rasked vigastused ühes ja samas õnnetuses 0 0,00 % 0,00 % i) Töötajate evakueerimine 2 100 % 0,63 % j) Keskkonnaõnnetused(**) 1 100 % 0,31 % Kokku 168 100 % (*) Üksnes juhul, kui on seotud suurõnnetusega. (**) Liikmesriikide aruannete kohaselt ei olnud suurõnnetuste puhul tegemist keskkonnaõnnetustega. ELis suurenes vahejuhtumite koguarv 42-lt 2016. aastal 59-le 2017. aastal, 124-le 2018. aastal ja 168-le 2019. aastal. See kasv oli peamiselt tingitud nii nafta kui ka gaasi soovimatu keskkonda pääsemise juhtumite arvu suurenemisest. Seevastu vahejuhtumite arv kategooriates „puuraugu üle kontrolli kaotamine“ ja „ohtlike ainete keskkonda pääsemine“ aastatel 2016–2019 vähenes. Väärib märkimist, et aastatel 2016–2019 suurenes ohutuse ja keskkonna seisukohast olulise elemendi tõrkeks liigituvate vahejuhtumite arv kahelt juhtumilt kaheksale. 2019. aastal teatasid liikmesriikide pädevad asutused kolmest laevakokkupõrkest, ühest kopteriõnnetusest ja ühest surmaga lõppenud õnnetusest; 2018. aastal selliseid vahejuhtumeid liikmesriikides ei olnud. Nii nagu 2018. aastal, tuli töötajad evakueerida puurplatvormilt 2019. aastal kahel korral. 2019. aastal liigitati 4 vahejuhtumit (2018. aastal 6 vahejuhtumit) suurõnnetuseks,sest need oleksid võinud põhjustada surmajuhtumeid või raskeid vigastusi. Kuigi suurõnnetuste arv aastatel 2016–2019 kahanes, nagu eespool näidatud, jätkas vahejuhtumite, eriti soovimatu keskkonda pääsemise juhtumite arv sel ajavahemikul kasvamist. 6. JÄRELDUSED ELis on 543 rajatist, mis tähendab, et rajatiste arv 2019. aastal eelneva aastaga võrreldes kahanes (2018. aastal 556 rajatist). Samas nafta- ja gaasitootmine suurenes veidi, kasvades 112 217 naftaekvivalenttonnilt 2018. aastal 120 340 naftaekvivalenttonnile 2019. aastal. Komisjon hindas ELi avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust, tuginedes andmetele, mille liikmesriigid olid esitanud kooskõlas aruandlust käsitleva rakendusmääruse eeskirjadega. See tähendab, et komisjoni analüüsi täpsus sõltub liikmesriikide esitatud teabest. 2019. aastal liikmesriikide pädevad asutused mitmekordistasid oma jõupingutusi, et tagada avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kõrge tase. Nad suurendasid kontrollitud rajatiste arvu 318 rajatiselt 2018. aastal 337 rajatisele 2019. aastal. Samas järelmeetmeid võeti 2019. aastal vähem kui 2018. aastal. Järelmeetmete võtmisest 2019. aastal teatasid vaid Ühendkuningriik ja Madalmaad (üks meede). Ühendkuningriigis vähenes täitemeetmete arv 34 meetmelt 2018. aastal 23 meetmele 2019. aastal. Kui kõigi liikmesriikide suurõnnetuste arv ELis vähenes 2018.–2019. aastal 6-lt 4-le, siis vahejuhtumite koguarv kõigis liikmesriikides (määratud tabeli 5 kategooriatesse) suurenes 124-lt (2018) 168-le. 2019. aasta puhul teatati ühest surmajuhtumist, 101 vigastusest ja 45 raskest vigastusest.