EUROOPA KOMISJON Brüssel,17.3.2020 COM(2020) 82 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia tuumajaamade dekomisjoneerimise abiprogrammi täideviimiseks tehtava töö kohta 2019. aastal ja varasematel aastatel











































Kui Bulgaaria, Slovakkia ja Leedu ELiga ühinesid, võtsid nad kohustuse sulgeda kolm vanemat Nõukogude Liidus projekteeritud tuumajaama enne nende kavandatud kasutusaja lõppu. EL võttis endale kohustuse anda rahalist toetust reaktorite ohutu dekomisjoneerimise lõpuleviimiseks. ELi toetust aastatel 2014–2020 reguleeritakse kahe nõukogu määrusega. Nendes on sätestatud eesmärgid, millest lähtuvalt antakse käesolevas aastaaruandes ülevaade 2019. aastal tehtud edusammudest. Vastavalt ootustele jätkasid Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia 2019. aastal tõhusaid edusamme oma tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimisel. Senised märgid näitavad, et tänu 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku kohasele ELi rahastusele saavutatakse rajatistes varasemast märksa suurem ohutus. Dekomisjoneerimine on jõudnud tublisti kaugemale pöördumatust demonteerimisest ja lammutustegevus kulgeb kavandatud lõppkuupäevade suunas. Kuigi üksikute projektide puhul on mõned viivitused vältimatud, kompenseeriti need tulevaste tegevuste kava ümberkorraldamisega, nii et programmide üldised lõppkuupäevad ei muutu. Alates 2014. aastast tehtud töö kulu jääb eelarve piiresse. Bohunices (Slovakkia) on dekomisjoneerimine kavas lõpule viia 2025. aastaks. Reaktorihoone suurte osade demonteerimine on alanud jõudsalt. Dekomisjoneerija on sulgenud kaks olemasolevat surveseadet, eemaldanud kõik 12 aurugeneraatorit (igaüks koosnes 145 tonnist terasest) ning transportinud need töötlemiseks ja pakendamiseks endisesse turbiinisaali. Reaktorihoones asuvates spetsiaalsetes töökodades alustati ettevalmistusi reaktori siseosade veealuseks segmentimiseks. Kozloduy (Bulgaaria) dekomisjoneerimisprogrammi lõpptähtaeg on 2030. aasta lõpp. Kozloduy ja Bohunice reaktorite sarnane konstruktsioon annab suurepärase võimaluse jagada kogemusi, meetodeid ja töövahendeid. Selline teadmiste jagamine vähendab riske ja kulusid. Näiteks 2019. aastal kinnitati Bohunice kogemuste põhjal Kozloduy esmaste vooluringide saastest puhastamise teostatavust. Seejärel valmistati ette saastest puhastamise seadmete transport Bohunice tehasest Kozloduysse, et puhastada 2020. aastal esmased vooluringid, st tuumasüdamikule kõige lähemal asuvad elemendid. Ignalinas (Leedu) on reaktoril suur grafiitsüdamik. Selle dekomisjoneerimine on esmakordne väljakutse ja sellega tegeletakse kuni 2038. aastani. Dekomisjoneerimine on seetõttu varasemas etapis: praegu ladustatakse kasutatud tuumkütuse moodulid ohutult uude selleks ettenähtud rajatisse. Üleviimistoiming kestab eeldatavasti 2022. aasta juulini. Samal ajal valmistatakse ette reaktorisüdamike demonteerimist. Olemasolevate võimaluste põhjaliku kindlakstegemise ja hindamise (kavandatud 2022. aastaks) eesmärk on leevendada kaasnevaid riske. Dekomisjoneerimisprogrammide kavandatud lõpuleviimine nõuab täiendavat rahastamist. Komisjon võttis 2018. aastal vastu ettepanekud programmide jätkamiseks aastatel 2021–2027. Neis sätestatakse muu hulgas riiklikud osamaksed, kõrvaldades seega vajaliku rahastamisega seotud ebakindluse. Kokkuvõte 1.Sissejuhatus Kui Bulgaaria, Slovakkia ja Leedu ELiga ühinesid, võtsid nad kohustuse sulgeda kaheksa tuumareaktorit enne nende kavandatud kasutusaja lõppu. ·Bulgaaria – Kozloduy tuumaelektrijaam (reaktorid 1–4); ·Slovakkia – Bohunice V1 tuumaelektrijaam (2 reaktorit); ning ·Leedu – Ignalina tuumaelektrijaam (2 reaktorit). EL võttis endale kohustuse anda rahalist toetust reaktorite ohutuks dekomisjoneerimiseks. ELi toetus dekomisjoneerimisprogrammidele 2014.–2020. aasta mitmeaastases finantsraamistikus on reguleeritud kahe nõukogu määrusega. Vastavalt määruste artiklis 6 sätestatud aruandlusnõuetele vaadatakse käesolevas iga-aastases eduaruandes läbi ELi tuumarajatiste dekomisjoneerimise abiprogrammide raames 2019. aastal saavutatud tulemused ning see on aluseks 2020. aasta tööprogrammide vastuvõtmisele. Üldeesmärk on jõuda dekomisjoneerimise lõppetappi, säilitades samas kõrgeimad ohutusstandardid. Programmid ei hõlma energeetikasektori leevendusmeetmeid, mida toetati eelmise mitmeaastase finantsraamistiku raames. Selliste enne 2014. aastat käivitatud meetmete rakendamine on lõppemas ja seda hinnati 2019. aastal. 2018. aasta juunis avaldas komisjon NDAPi vahehindamise aruande. Selles järeldati, et Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia on teinud tõhusaid ja tulemuslikke edusamme asjaomaste tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimisel. Programmide ulatus, eelarve ja kavandamine on selgelt määratletud, programmide lõpptähtajad jäävad väljapoole praegust rahastamisperioodi. Need ei hõlma kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete lõppladustamist sügavates geoloogilistes kihtides asuvas hoidlas – nõukogu direktiiviga 2011/70/Euratom nõutakse, et liikmesriigid sätestaksid selle ise oma riiklikes kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete käitlemise programmides. Kooskõlas vahehindamise järeldustega ajakohastati dekomisjoneerimisprogrammide ulatust ja eelarvet ning läbivaadatud üksikasjalike rakendusmenetlustega kehtestati põhjalikumad edunäitajad. Järgmise mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) jaoks on komisjon vastu võtnud kaks ettepanekut, milles käsitletakse dekomisjoneerimise jätkuvat toetamist Bulgaarias, Slovakkias ja Leedus. Eelkõige võimaldab kavandatav rahastamisettepanek Bulgaarial ja Slovakkial asjaomaste reaktorite dekomisjoneerimise lõpule viia ja toetada Leedut Ignalina tuumaelektrijaama ohutul ja järjepideval dekomisjoneerimisel – see on esimene omataoline ja enneolematu ulatusega protsess, mille käigus tuleb kätte saada suur kogus radioaktiivset grafiiti. 2.Programmi juhtimine 2.1.Rakendusmeetod Komisjon on usaldanud programmi eelarvete täitmise järgmistele asutustele: ·Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD) – kõigi programmide puhul (alates 2001); ·projektijuhtimise keskasutus (CPMA) – Ignalina programmi puhul (alates 2003); ning

·Slovakkia Innovatsiooni- ja Energiaamet (SIEA) – Bohunice programmi puhul (alates 2016). Nende rakendusasutuste suhtes tehtav järelevalve põhineb eelkontrollil (nn sambapõhine hindamine), mille käigus kontrollitakse, et nad täidavad kaudse eelarve täitmise nõudeid. Seda täiendavad riske arvestavad kontrollid, mis on lülitatud korrapärasesse seireprotsessi või on tehtud ülesandeks sõltumatule asutusele. 2.2.Iga-aastane programmitöö ja järelevalve Iga asjaomane liikmesriik on määranud programmi koordinaatori, kes vastutab dekomisjoneerimisprogrammi kavandamise, koordineerimise ja järelevalve eest riiklikul tasandil. Programmi koordinaatorid esitasid 2019. aasta tööprogrammid, mida rahastati liidu eelarvest ja riiklikest või muudest allikatest. Komisjon (energeetika peadirektoraat) avaldas oma veebisaidil rahastamisotsuse ja komisjoni vastuvõetud tööprogrammid. Igas liikmesriigis juhivad järelevalvekomiteed ühiselt komisjoni esindaja ja programmi koordinaator. Komitee rolli tugevdati 2019. aastal vastu võetud läbivaadatud üksikasjalike rakendusmenetlustega. Rakendusasutused jälgivad projekti rakendamist igapäevaselt. Lisaks jälgivad komisjoni talitused rakendamist tähelepanelikult dokumentide ja kaks korda aastas toimuvate kohapealsete kontrollide kaudu. Järelevalveprotsessi toetamiseks kasutab komisjon tulemusnäitajaid, sealhulgas neid, mis on määratletud saavutatud väärtuse süsteemis. Saavutatud väärtuse süsteemiga jälgitakse projekti edenemist ja sellega seotud kulusid, selleks võrreldakse edusamme tulemuslikkuse mõõtmise lähtetasemega. Näitajate alusel võidakse käivitada õigeaegsed meetmed lähtetasemest kõrvalekaldumise mõju leevendamiseks. 2.3.Kontrollid, auditid ja hindamised Siseauditi talitus Komisjoni siseauditi talitus viis 2019. aasta novembris lõpule auditi komisjoni (energeetika peadirektoraadi) NDAPi rakendavate volitatud asutuste kontrollistrateegia rakendamise kohta. Selles jõuti järeldusele, et strateegiat rakendatakse tõhusalt, mis annab üldiselt piisava kindluse, et programmidest rahastatud dekomisjoneerimistööd edenevad tõhusalt. SIEA hindamine (Bohunice programm) 2019. aastal viidi sõltumatu auditeerimisasutuse toel edukalt lõpule SIEA kui Bohunice programmi rakendusasutuse sambapõhine hindamine. Hindamine hõlmas SIEA sisekontrollisüsteemi, raamatupidamissüsteemi, sõltumatut välisauditit, toetusi ning hanke-eeskirju ja -menetlusi. Energeetikasektori projektide järelhindamine Komisjon viis 2019. aastal lõpule järelhindamise, et mõõta 2007.–2013. aasta abiprogrammidest rahastatud energiaprojektide tulemusi ja mõju, tulemuslikkust, tõhusust ja ELi lisaväärtust. Hinnang oli üldiselt positiivne. Järeldused on üksikasjalikumalt esitatud punktis 4.4. Pettusevastased meetmed Aastatel 2005–2009 kahjustas Elektrenaisse (Leedu) suitsugaasi märgväävlitustamisseadmete paigaldamise lepingu sõlmimist pettus. 2019. aasta novembris, pärast pikka uurimist koostöös Ühendkuningriigi raskete pettuste ameti ja Euroopa Pettustevastase Ametiga, jättis EBRD GE Power Sweden AB menetlusest kõrvale kuueks aastaks (kõige pikem menetlusest kõrvalejätmine, mille ta on kunagi kehtestanud). Otsus on lõplik ja tähendab, et kuni 2025. aasta novembrini ei saa enamik rahvusvahelisi finantsasutusi GE Power Swedenit rahastada. 3.Eelarve täitmine ja kaasrahastamine Kaasrahastamine toetab liikmesriikide isevastutust ja stimuleerib kulutasuvust. Kõik kolm liikmesriiki on loonud sihtotstarbelised fondid, mis annavad osa rahastusest. Muud riiklikud vahendid tulevad peamiselt riigieelarvetest. Leedus on dekomisjoneerimiseks ja jäätmekäitluseks varem kogunenud vahendid ammendunud ning neid haldav organisatsioon likvideeriti 2019. aastal. Leedu valitsus võttis tulevikuks rahastamiskohustuse kuni programmi lõpuni. Seda kohustust on arvesse võetud tabelis 1. ELi panust EBRD hallatavatesse fondidesse suurendatakse 2–4 % võrra teiste rahvusvaheliste rahastajate panuste ja eelmaksetelt saadavate intresside abil. Need lisasummad sisalduvad allpool esitatud tabelites.

Liikmesriik EL

2001-2020 Euroopa Komisjoni ettepanekud

2021-2027 Kokku Eelarve lõpetamisel Kozloduy 458 800 63 1 321 1 358 Bohunice 476 671 55 1 202 1 238 Ignalina 478 1568 552 2 596 3 377 ELi rahalise toetuse õiguslik alus ei sätesta praegu riikide tagatava rahastuse konkreetset suurust. Komisjoni ettepanekutes nõukogu määruste kohta, mis käsitlevad dekomisjoneerimise jätkuvat toetamist 2021.–2027. aasta mitmeaastases finantsraamistikus, on sätestatud liidu mitmeaastased osamaksed ja kehtestatud minimaalsed riiklikud osamaksed: 50 % Bulgaaria ja Slovakkia puhul, 20 % Leedu puhul. Nõukogu määrustes tuleb nõukogus veel kokku leppida tulenevalt Euroopa Ülemkogu kokkuleppest 2021.–2027. aasta mitmeaastase finantsraamistikku kohta. Riiklikud vahendid EL Kokku Kozloduy 296 (40 %) 440 (60 %) 736 Bohunice 208 (39 %) 322 (61 %) 530 Ignalina 175 (15 %) 1006 (85 %) 1 181 4.Edusammud ja tulemuslikkus Komisjon mõõdab edenemist ja tulemuslikkust eesmärkide suhtes, mis on sätestatud programmide loomist käsitlevates nõukogu määrustes. Järelevalvet täiendavad rakendusmenetluste ja saavutatud väärtuse süsteemi üksikasjalikud eesmärgid ja ajakavad. Seni on eesmärkide saavutamisel tehtud üldiselt rahuldavaid edusamme ja töö maksumus on olnud plaanipärane. Programmide kriitilist kulgu jälgitakse äärmise tähelepanuga ja kui riskid on kindlaks tehtud, pakutakse välja leevendusmeetmed, nii et praegusel hetkel lõpptähtajad endiselt kehtivad. Pärast vahehindamist vaadati läbi tegevuste ajakava, et kohandada edusammude ja tulemuste jälgimist. 4.1.Bulgaaria – Kozloduy programm Kozloduy jaama reaktorid 1–4 on VVER 440/230 reaktorid: esimene ja teine reaktor suleti 2002. aastal ning kolmas ja neljas reaktor 2006. aastal. Riiklik radioaktiivsete jäätmete ettevõte (SERAW) vastutab energeetikaministeeriumi haldusjärelevalve all Kozloduy 1.–4. reaktori dekomisjoneerimise ning radioaktiivsete jäätmete riikliku lõppladustamisrajatise ehitamise ja käitamise eest. Ettevõtte ülesanne on radioaktiivsete jäätmete ohutu käitlemine Bulgaaria territooriumil. Kozloduy programmiga tehti olulisi edusamme abihoonete demonteerimisel, nt viidi turbiinisaali seadmete demonteerimine lõpule 2019. aasta augustis, s.o kavandatust aasta varem (joonis 1). Plasmasulatusrajatis, mis on esimene omalaadne rajatis radioaktiivsete jäätmete mahu vähendamiseks, alustas tegevust 2018. aasta novembris (soovitav tähtaeg: 2018. aasta märts) ja süsteemi pakkuja toetusel jätkati kuni 2019. aasta lõpuni. See on praegu tööstuslikus kasutuses ning esimese tegevusaja tehniline ja finantshindamine viiakse lõpule 2020. aastal. Kozloduy ja Bohunice reaktorite sarnane konstruktsioon annab suurepärase võimaluse jagada kogemusi, meetodeid ja töövahendeid. Selline teadmiste jagamine vähendab riske ja kulusid. Näiteks 2019. aastal kinnitati Bohunice kogemuste põhjal Kozloduy esmaste vooluringide saastest puhastamise teostatavust. Seejärel valmistati ette saastest puhastamise seadmete transport Bohunice tehasest Kozloduysse, et puhastada 2020. aastal esmased vooluringid (tähtaeg: 2022. aasta märts). Viimastel aastatel on korduvalt vaidlustatud lubade andmist madala radioaktiivsusega jäätmete pinnalähedase hoidla ehk riikliku jäätmeladustusrajatise ehitamiseks. 2019. aastal võtsid viis kõrgema halduskohtu liiget vastu lõpliku otsuse, millega kinnitati keskkonnamõju hindamise otsuse kehtivust. Ehitustöödega ei kaasne kiirgust ega tuumaohtu ning neid jätkati kavakohaselt ( joonis 2 ). 16. detsembril 2019 aga toimus ehitusplatsil surmaga lõppenud õnnetus. Ehitustegevus on peatatud seniks, kuni õnnetuse põhjused on täielikult analüüsitud ja võetud kõik meetmed tööde taaskäivitamiseks parimates töötervishoiu ja tööohutuse tingimustes.

Vastavalt ajakohastatud tulemuslikkuse lähtetasemele on programmi lõpetamise kuupäev endiselt 2030. aasta lõpp. Joonisel 3 on näidatud tehtud tööde maht (saavutatud väärtus) võrreldes plaaniga (lähtetase). Pärast 2018. aastal tehtud korrigeerimist on eelarve lõpetamisel (sealhulgas ettenägematud kulud) 1 358 miljonit eurot. See tähendab 23 % kasvu võrreldes 2014. aasta prognoosiga ning Bulgaaria on oma panust vastavalt suurendanud. 4.2.Slovakkia – Bohunice programm Bohunice tuumaelektrijaama üksuses V1 on kaks VVER 440/230 tüüpi reaktorit. Esimene reaktor suleti 2006. aastal ning teine 2008. aastal. Majandusministeeriumi haldusjärelevalve all vastutab Bohunice V1 dekomisjoneerimise eest ettevõtja Jadrová a vyraďovacia spoločnosť (JAVYS). Selle ülesanne on Slovakkia territooriumil tegeleda tuumarajatiste ohutu dekomisjoneerimise ning kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete käitlemisega. Bohunice dekomisjoneerimisprogrammiga on kolmest ELi toetatavast programmist kõige kaugemale jõutud ning tõenäoliselt toimub VVER-tüüpi reaktori esimene täielik dekomisjoneerimine. Programmiga on 2019. aastal märkimisväärselt edasi liigutud. Pärast turbiinisaali seadmete ja abihoonete demonteerimist, sealhulgas nelja jahutustorni (joonis 4) lammutamist, algas reaktorihoone suurte komponentide demonteerimine. 2019. aasta juuliks olid kõik 12 aurugeneraatorit, millest igaüks koosnes 145 tonnist terasest, reaktorihoonest eemaldatud ja transporditud endisesse turbiinisaali (joonis 5), kus viidi lõpule kuivlõikamistöökoja ehitamine ja paigaldati generaatorite lammutamiseks vajalikud lõikeseadmed. 2019. aasta teisel poolel (tähtaeg: 2019. aasta teine pool) tükeldati surveseadmed ja alustati kahe märglõikamistöökoja ehitamist, milles reaktori siseosad tehakse tükkideks vee all. 2018. aastal oli 97,5 % Bohunices käideldud jäätmetest ringlussevõetavad, 1,7 % ringlussevõetamatud ja 0,8 % radioaktiivsed. 2019. aastal suurendati Mochovce hoidlas madala radioaktiivsusega jäätmete (mis moodustavad üle 90 % radioaktiivsete jäätmete kogumahust) lõppladustamise suutlikkust ligikaudu 30 % võrra. Vastavalt ajakohastatud tulemuslikkuse lähtetasemele on programmi lõppkuupäev 2025. aasta lõpp. Joonisel 6 on näidatud tehtud tööde maht (saavutatud väärtus) võrreldes plaaniga (lähtetase). Eelarvet lõpetamisel (sealhulgas ettenägematuid kulusid) korrigeeriti 2018. aastal 1 238 miljonile eurole, mis on ligikaudu 1 % vähem kui 2014. aasta prognoos. Uut hinnangut toetab ajakohane riskide ja ettenägematute kuludega toimetuleku kava, mis tagab prognoosi suure usaldusväärsuse. Joonis 6: Bohunice – edusammud ja tulemuslikkus

4.3.Leedu – Ignalina programm Ignalina tuumaelektrijaam koosneb kahest RBMK 1500 tüüpi reaktorist. Esimene reaktor suleti 2004. aastal ning teine 2009. aastal. Energeetikaministeeriumi haldusjärelevalve all on Ignalina tuumaelektrijaama (INPP) riigiettevõte käitaja, kes vastutab dekomisjoneeritavate rajatiste ja alates 2019. aastast ka jäätmeladustusrajatiste eest. Kasutatud kütuse moodulite eemaldamine reaktorihoonetest (1. ja 2. reaktor) jätkus 2016. aasta septembris. Mõlemad reaktorid on nüüd täielikult kütusest tühjad. Kasutatud kütuse basseinide ülejäänud sisu viiakse ladustamismahutitesse ja lõpuks kasutatud kütuse vahehoidlasse. 2019. aasta lõpuks oli üle 75 % (eesmärk: 69 %) kasutatud tuumkütuse moodulitest ohutult ladustatud uude selleks ettenähtud rajatisse. Kõnealune toiming kestab eeldatavasti 2022. aasta juulini. Vahepeal on INPP alustanud ettevalmistusi tugevalt kahjustatud kütuseelementide käitlemiseks ning kasutatud kütuse basseinide puhastamiseks, tühjendamiseks ja saaste eemaldamiseks. Enne (09/2016) Pärast (09/2019) Turbiinisaalist on demonteeritud 50 000 tonni (eesmärk: 40 658 tonni) materjali ning sellega on seadmete eemaldamine ja saastest puhastamine lõppemas. Hoones ladustatakse ajutiselt materjale, mis enne regulatiivse kontrolli alt väljaviimist peavad loa saama, ja madala radioaktiivsusega jäätmeid, enne kui need saab üle viia lõppladustamisrajatisse. Ignalina reaktorite demonteerimine on esimene omataoline ülesanne: mitte kunagi varem ei ole demonteeritud suurt grafiitsüdamikuga tuumareaktorit. Esimeses etapis (2020–2027) eemaldab INPP kõik seadmed reaktori šahti ümbert ja pealt. Seejärel valmistatakse ette grafiidi eemaldamine šahtist, kasutades võimaluste uuringut ja eelistatud lahenduse üksikasjalikku kavandamist ning kiiritatud grafiidijäätmete ajutise ladustamise rajatist. Väga madala radioaktiivsusega jäätmete prügila ehitamine on lõpule viidud ja esimene ladustamiskampaania on kavandatud 2020. aasta teiseks pooleks. Hankemenetluse käivitamine madala radioaktiivsusega jäätmete pinnalähedase hoidla ehitamiseks oli kavandatud 2020. aasta jaanuarisse, kuid see viibib, kuna projekteerija peab heaks kiitma tehnilised muudatused, et täita riigihanke nõudeid. Nende kahe rajatisega on INPP-l kõik vajalikud vahendid radioaktiivsete jäätmete käitlemiseks, ajutiseks ladustamiseks ja lõppladustamiseks dekomisjoneerimiskava alusel. Vastavalt ajakohastatud tulemuslikkuse lähtetasemele on programmi lõpetamise kuupäev endiselt 2038. aasta. Joonisel 9 on näidatud tehtud tööde maht (saavutatud väärtus) võrreldes plaaniga (lähtetase). Eelarve lõpetamisel (sealhulgas ettenägematud kulud) ei muutu ja selle suurus on 3 377 miljonit eurot. 4.4.Energeetikasektori projektid Kuni 2013. aastani eraldati abiprogrammidest vahendeid energeetikasektori projektidele kooskõlas asjaomaste liikmesriikide ühinemislepingute ja riikliku energiapoliitikaga. Mõjuhinnangus, mis koostati enne praeguseid (2014–2020) programme, jõuti järeldusele, et need meetmed saavutavad oma eesmärgid olemasoleva rahastamisega ja tuleks seejärel lõpetada. Seetõttu piirdub praegune programm dekomisjoneerimiskavade rakendamisega, mis on seega ressursside ja juhtimisstruktuuride fookus. 2019. aastal viis komisjon lõpule aastatel 2007–2013 rahastatud energeetikasektori projektide järelhindamise. Üle 947 miljoni euro eraldati selleks, et toetada 58 projekti, mille eesmärk on saavutada: ·keskkonnaseisundi parandamine (sealhulgas energiatõhusus); ·tavapärase energiatootmise moderniseerimine;

·elektrienergia ülekande ja jaotamise ümberkorraldamine ja moderniseerimine; ·varustuskindluse suurendamine; ning ·taastuvate energiaallikate ulatuslikum kasutamine (ainult Bulgaarias). ELi kaasrahastamise määr oli keskmiselt 50,4 %, kusjuures erinevused sõltuvad projekti ja tuumaelektrijaamade varase sulgemise vahelisest suhtest, projekti liigist ning toetuse saaja kuulumisest avalikku või erasektorisse. Bulgaaria sai suurima osa eraldatud eelarvest (401 miljonit eurot) ja neil oli ka kõige rohkem projekte (38). Leedus ja Slovakkias oli vähem projekte, kuid keskmine eraldis projekti kohta oli suurem (Leedu: 364 miljonit eurot 15 projektile; Slovakkia: 182 miljonit eurot 5 projektile). Bulgaaria energiaprojektid olid suunatud kogu väärtusahelale, pannes suuremat rõhku järgmise etapi komponentidele (võrgud ja tarbimine). Leedus keskenduti peamiselt tootmisele, eelkõige riigi suurima traditsioonilise elektrijaama ajakohastamisele ja moderniseerimisele, et asendada võimsust ning täita ka elektrijaamade heidetega seotud Euroopa keskkonnanõudeid. Slovakkias eraldati suurim osa ressurssidest võrkudele, eelkõige ülekandele, et parandada varustuskindlust. Kokku oli 2019. aasta lõpuks lõpule viidud 40 energeetikasektori projekti, mis moodustasid eraldatud vahenditest 75 %. Viimased 18 projekti on kavas lõpule viia 2020. aastal. Uuringus jõuti järeldusele, et programmi raames võetud meetmed olid kolmes riigis nii kasulikud kui ka õigeaegsed, kuna ükski teine programm ei oleks võimaldanud katta hõlmatud projektide ulatust ja arvu. Programmiga toetati tõhusalt leevendusmeetmeid kogu energeetika väärtusahela ulatuses vastavalt riiklikele vajadustele. See aitas kaasa energiavõrkude ehitamisele ja ajakohastamisele, hõlbustades ühendusi ja mitmekesistades energiaallikate jaotust. Tarbimise poolel toetati sadade avalike ja erahoonete ning tuhandete kodumajapidamiste renoveerimist, kaugküttevõrkude ajakohastamist, tööstuse energiatõhususe suurendamist ja 35 linna tänavavalgustuse parandamist. Pikemas perspektiivis on programm aidanud: üparandada tarnekindlust pärast tuumavõimsuse kadumist; ütagada usaldusväärse elektrijaotuse; üedendada lõimumist Euroopa energiaturuga; üsuurendada energiavarustuse mitmekesistamist; ning üvähendada energiamahukust. Sellel olid ka muud, kaudsed mõjud, nagu energiavarustuskindluse suurendamine, energiahinna tõusu pidurdamine, energiamahukuse vähendamine ja kohalike ettevõtete konkurentsivõime suurendamine. Samuti aitas see arendada kolme riigi suutlikkust, meelitades ligi investeeringuid, sealhulgas eraallikatest. 5.Teadmiste jagamine Teadmisi jagatakse üha enam. 2019. aasta märtsis toimus Bohunices neljas kolmepoolne teadmiste jagamise seminar. Sellel osalesid dekomisjoneerijad (JAVYS, SERAW ja INPP) ning Teadusuuringute Ühiskeskuse ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri esindajad. NDAPi edenedes on teadmiste jagamine ja sünergia muutumas konkreetsemaks, mille tulemuseks on dekomisjoneerimisprojektide aja- ja kulusääst. Peamised valdkonnad, kus teadmisi jagatakse, on 2019. aastal esmaste vooluringide saastest puhastamine ja radioaktiivsete jäätmete põletamine tavapärasemates seadmetes või uusimas plasmasulatusrajatises (vt punkt 4.1). Uute määruste ettepanekutesse on komisjon lisanud nõude, et programmidest saadud kogemusi ja õppetunde tuleb jagada kogu ELis.