[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 12.12.2006

KOM(2006) 816 lõplikI OSA

KOMISJONI TEATIS KEVADISELE EUROOPA ÜLEMKOGULE

MAJANDUSKASVU JA TÖÖHÕIVET KÄSITLEVA UUENDATUD LISSABONI STRATEEGIA RAKENDAMINE Tulemuste aasta

SISUKORD

Käesolev teatis on jagatud kaheks osaks:

I OSA ( Tulemuste aasta

b1. Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva strateegia rakendamine 5

b2. Meetmete rakendamine neljas esmatähtsas valdkonnas 11

b3. Edasised sammud 17

II OSA ( Liikmesriikides ja euroalas tehtud edusammude hindamine (riike käsitlevad peatükid), sealhulgas poliitilised järeldused

Teatisele on lisatud

- nõukogule esitatav soovitus, mis sisaldab asutamislepingu artiklite 99 ja 128 kohaseid soovitusi ning mis põhineb 2005.(2008. aasta integreeritud suunistel;

- lisa (põhineb riikide eduaruannetel ja komisjoni tehtud majandusanalüüsil), milles arendatakse edasi aruande põhiosas esitatud argumente ja esitatakse tõendusmaterjali. Lisa tööhõivet käsitlev osa on ühtlasi ka ühise tööhõivearuande kavand.

MAJANDUSKASVU JA TÖÖHÕIVET KÄSITLEVA UUENDATUD LISSABONI STRATEEGIA RAKENDAMINE Tulemuste aasta

Euroopa võttis endale majanduskasvu ja tööhõivet käsitlevat uuendatud Lissaboni strateegiat käivitades ambitsioonika ülesande. Euroopa majanduse ümberkujundamine nõuab kogu Euroopat mõjutavaid kaugeleulatuvaid muudatusi. Protsessi on oluline kaasata nii poliitikud ja poliitikakujundajad kui ka töötajad, ettevõtjad ja tarbijad. Eesmärk on reageerida globaliseerumisele ja ühiskonna vananemisele ühise reformikava abil.

Eelmises aruandes kutsusin ma riigipäid ja valitsusjuhte üles tõstma tempot ( ja 2006. aastal tehtigi olulisi edusamme. Majanduskasvu ja tööhõive strateegia hõlmab keskmise pikkusega kuni pikka ajavahemikku. Kõikide vajalike meetmete võtmiseks on tarvis suurt poliitilist järjepidevust, stabiilset rakendamist ja kestvat pühendumust ( ja seda paljudel juhtudel üksikute valitsuste ühest ametiajast pikema perioodi jooksul. Möödunud kaheteistkümnel kuul on eelneva saavutamiseks tehtud märkimisväärseid jõupingutusi.

Majanduskasvu ja tööhõivet käsitlev Lissaboni strateegia toetub kahele tugevale alusele. Neist esimene on partnerlus, mille eesmärgiks on tagada strateegia eest vastutamine Euroopa kõikidel tasanditel. Teise aluse moodustab poliitiline programm Euroopa majanduse ajakohastamiseks ja globaliseerumisprotsessiga kohandatud sotsiaalsüsteemide kujundamiseks. Mõlema aluse edendamisel on strateegia möödunud aastal olnud edukas.

Partnerluse tõhusaks toimimiseks on tarvis asjakohaseid vahendeid, millest igaüks peaks täitma kindlat eesmärki. Riiklikud reformiprogrammid on osutunud tõhusaks vahendiks riiklike ja Euroopa tasandi poliitiliste prioriteetide kokkusobitamisel ning makro- ja mikromajanduslike ja tööhõive reformide ühendamisel. Strateegia on riikide poliitilises mõttevahetuses tõusnud olulisele kohale ja Lissaboni strateegia riiklikud koordinaatorid on energiliselt keskendunud selle toetamisele. Liikmesriigid vahetavad omavahel aina intensiivsemalt kogemusi ja häid ideid. Riikide rahandus seatakse tugevamale alusele. Ühenduse Lissaboni programm on suunanäitajaks Euroopa tasandil. Käesoleva aruande esitamisega täidab komisjon ühe talle usaldatud erilise ülesande: ta on jälginud riiklike reformiprogrammide alal tehtud edusamme ja esitab nüüd üksikutele liikmesriikidele nende juhendamiseks konkreetseid soovitusi. Euroopa Ülemkogu on tähelepanu keskmesse seadnud innovatsiooni ja kavatseb järgmise aasta märtsis tegeleda parema õigusliku reguleerimise, energeetika ja kliimamuutuse küsimustega. Kokkuvõttes täidavad Lissaboni lähenemisviisiga seotud erinevad osalejad oma ülesandeid ettenähtud viisil.

Möödunud kaheteistkümnel kuul on märgatavalt suurendatud jõupingutusi poliitiliste meetmete abil tegelike tulemuste saavutamiseks ning ettevõtetele investeeringute tegemiseks ja töökohtade loomiseks vajaliku soodsa keskkonna kujundamiseks. 2006. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel määratleti neli esmatähtsat valdkonda ja neist kõigis jõuti reaalsete muudatusteni. Euroopa teadustegevus on jõudnud uude faasi ning innovatsiooni tähtsus poliitilise prioriteedina on suurem kui iial varem. Paljudes liikmesriikides saavad väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad praegu kasu jõupingutustest, mis tehti ettevõtete loomise hõlbustamiseks ja ettevõtluse kasvu häirivate tõkete kõrvaldamiseks. Rohkem pööratakse tähelepanu haridusele ja koolitusele ning rohkem investeeritakse ka inimestesse. Üha paremini mõistetakse, et sotsiaalne tõrjutus toob kaasa kulutused mitte ainult üksikisikule, vaid kogu ühiskonnale. Tervikliku Euroopa energiapoliitika eelised saavad selgemaks, kui me tõestame, et konkurentsivõimelise, turvalise ja säästva energia tagamine on Euroopas võimalik ka paralleelselt kliimamuutuse probleemi käsitlemisega.

Kõnealuse protsessi äärmiselt oluliseks komponendiks on olnud partnerlust edendav lähenemisviis. Nii aitab ühendus luua ettevõtluse arendamiseks eelkõige teenuste ja finantsteenuste sektoris uusi võimalusi, täiendades nõnda liikmesriikide jõupingutusi ettevõtluse toetamisel ja tervikteenust pakkuvate ühtsete teenuspunktide loomisel. Uus õigusloomekultuur nii riiklikul kui ka ühenduse tasandil aitab kulusid vähendada ja avab uusi võimalusi. Euroopa tõhus energiapoliitika toetub suurel määral riikide ettevõtjate vahelisele koostööle ja avatusele ning vastutuse selgele jaotumisele.

Reformide tulemusel hakkab majanduskasvu ja tööhõivet kajastav pilt tasapisi muutuma. Selle kohta leidub üha enam tõendeid. Euroopa majandus kasvab kiiremini kui möödunud aastatel. Kolme aasta jooksul kuni aastani 2008 luuakse seitse miljonit uut töökohta. See on osaliselt tingitud majandustsüklist, aga osaliselt on täiendava majanduskasvu ja uute töökohtade tekke põhjuseks ka Lissaboni reformid. Oma panuse uue dünaamika tekkesse on andnud ka laienemine. Kuna liikmesriikide majandused on üksteisega üha tugevamalt seotud, avaldavad ühes liikmesriigis, eriti suurema majandusega liikmesriigis reformide tagajärjel majanduskasvu ja tööhõive valdkonnas saadud positiivsed tulemused mõju ka teiste liikmesriikide majandusele. Kogu liidu ulatuses rakendatavad struktuurireformid on osaliselt rakendatavatest reformidest tulemuslikumad.

Liigume seega õiges suunas. Aga praegu ei ole aega käsi rüppe lasta. Me peaksime oma senist edu kasutama kiiremate ja põhjalikumate reformide käivitamiseks, poliitilised liidrid peaksid kodanikele selgitama kaasajastamise vajadust ja kaasajastamisest tulenevat kasu. Järgmisel kaheteistkümnel kuul tuleks innovatsiooni soodustamiseks ja tarbijate olukorra parandamiseks turge veelgi avada, hoogustada turgude avamist kogu maailmas ja pakkuda Euroopa äriringkondadele seeläbi uusi võimalusi, saavutada tööturul parem tasakaal paindliku lähenemisviisi ja turvalisuse vahel ning teha jõupingutusi haridussüsteemi kvaliteedi parandamiseks. Paremas majanduslikus olukorras tuleks näha väljakutset pingutada veelgi enam, mitte võimalust teha vähem. Usun, et 2007. aasta toob Euroopa majandusse tõelise dünaamika ja aitab luua tugeva aluse Lissaboni strateegia 2008. aasta vahearuandele.

Laienenud, globaalsel Euroopal on õigus olla edasipüüdlik. Edasipüüdlikkusega peab kaasnema otsusekindlus. Innustatuna 2006. aastal saavutatust ootan lootusrikkalt veelgi kiiremaid edusamme 2007. aastal. Olen veendunud, et Euroopa tegevus vastab suurepäraselt 21. sajandi väljakutsetele. Turu dünaamilisus, sotsiaalne sidusus ja vastutus keskkonna eest on ainulaadne kombinatsioon. Selle potentsiaali ärakasutamine on kindlaim viis Euroopa majanduskasvu ja tööhõive suurendamiseks.

Peame oma jõupingutusi kahekordistama ja töötama üheskoos selle nimel, et muuta 2007. aasta tulemuste aastaks.

José Manuel Durão Barroso

Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva strateegia rakendamine

Majanduskasvu ja tööhõive strateegia on ELi ühine reformikava. See peegeldab liikmesriikide majanduste üha suuremat sõltuvust üksteisest ning arusaama, et kindlalt tulevikku vaatava, dünaamilise, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise ELi visiooni realiseerimiseks on tarvis tihedat koostööd ühenduse ja liikmesriikide vahel.

Reformide tagajärjel majanduskasvu ja tööhõive valdkonnas saadud positiivsed tulemused ühes liikmesriigis mõjutavad ka teisi liikmesriike. Seega annaks oluliselt tõhusamaid tulemusi reformide rakendamine kõigis liikmesriikides korraga.

Euroala riikide majandused on üksteisega veelgi tihedamalt seotud. Järelikult peavad euroala liikmed pühenduma üheskoos ühisraha tõrgeteta ringluse tagamiseks vajalike reformide kiirele rakendamisele.

Ühenduse tasandi reformid on Lissaboni strateegia oluline element. Nad toetavad ja täiendavad riiklikke reforme Euroopa majanduskasvu ja tööhõive raamistiku abil. Komisjon tutvustas vajalikke meetmeid 2005. aastal ühenduse Lissaboni programmis.

Majanduskasvu ja tööhõivet käsitlev uuendatud strateegia annab esimesi tulemusi. Kõik liikmesriigid on vastu võtnud riiklikud reformiprogrammid ja vaatavad neid läbi, et võtta arvesse ühenduse tasandil määratletud prioriteete ja teiste liikmesriikide järgimisväärseid ideid. Kõigi liikmesriikide poliitikas võib tajuda nihet teadustegevuse ja innovatsiooni, ressursi- ja energiatõhususe, VKEde potentsiaali kasutamise, eraettevõtluse ja hariduse, inimkapitali investeerimise ja tööturu kaasajastamise ning kõrget sotsiaalkaitse taset säilitava rahastamise suunas. On jõutud äratundmisele, et sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse moderniseerimisel tuleb piisavust ja rahanduslikku jätkusuutlikkust käsitleda koos.

Juba elluviidud reformide mõõdetavat kasu on märgata üha enam ning samuti võib aduda, et majanduskasvu ja tööhõive strateegia täielik rakendamine nii ELi kui ka liikmesriikide tasandil tõotab tööhõive ja majanduskasvu alast suurt edasiminekut. Üldiselt on majanduskasvu tingimused praegu reformikavade elluviimiseks soodsamad kui möödunud aastatel ja kujunenud olukorda tuleks seega kasutada ambitsioonikate reformimisplaanide teostamiseks.

Uus majanduskasvu- ja tööhõivepartnerlus tõestab end üha enam tõhusa juhtimisstruktuurina Euroopa majandusreformide haldamisel. Kuigi liikmesriigid peavad kõnealuse struktuuriga veel kohanema ja seda paremini tundma õppima, annab see Euroopa majandusreformidesse olulise panuse.

Käesolevas jaos analüüsitakse nii ühenduse kui ka riiklikul tasandil saavutatud edu. Samuti hinnatakse selles nii nimetatud kahe tasandi kui ka makro- ja mikromajanduse ning tööhõivepoliitika vahelist sünergiat. 2. jaos keskendutakse 2006. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel määratletud meetmete võtmise neljale esmatähtsale valdkonnale ja 3. jaos on ära toodud soovitused strateegia edasiseks edendamiseks.

Ühenduse mõõde

Ühenduse Lissaboni programmi rakendamisel tehtud edusammudega võib rahule jääda. Praeguseks on komisjon ellu viinud üle 75% kõigist ühenduse Lissaboni programmis[1] loetletud meetmetest. Saadud on hulk positiivseid tulemusi: teenuste direktiivi vastuvõtmine, märkimisväärsed edusammud finantsteenuste valdkonnas, teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooni toetava uue riigiabi raamistiku ning teadus- ja arendustegevuse suhtes kohaldatavaid maksusoodustusi käsitlevate juhiste vastuvõtmine, kokkuleppe saavutamine teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmenda raamprogrammi suhtes, millega suurendatakse teadus- ja arendustegevusele tehtavaid kulutusi 2007.(2013. aastal 75% võrra, ning kokkuleppele jõudmine avaliku ja erasektori suuremate partnerluste toetamise suhtes, lõpliku poliitilise kokkuleppe saavutamine ühisettevõtte SESAR käivitamise suhtes ning samuti VKEde toetamine konkurentsivõime ja uuendustegevuse programmi raames.

Hulk olulisi kavandatavaid ELi õigusakte on parlamendis ja nõukogus siiski alles arutamisel ja kaasseadusandjate jõupingutused on nüüd vaja tingimata koondada pooleli olevates küsimustes kokkuleppele jõudmisele. Kõnealused kavandatavad õigusaktid suurendaksid pensioniõiguste kaasaskantavust ja hõlbustaksid seeläbi töötajate liikuvust siseturul, samuti parandaksid need transpordi- ja energiaturgude toimimist, annaksid Euroopale tõhusa ja taskukohase süsteemi intellektuaalomandi kaitseks, looksid raamistiku audiovisuaal- ja makseteenustele ning lihtsustaksid ja ajakohastaksid maksu- ja tollieeskirjade olulisi sätteid. Nende õigusaktide rakendamine hoogustaks majanduskasvu ja uute töökohtade loomist Euroopas.

Ühenduse Lissaboni programmi vastuvõtmisest saadik on komisjon esitanud mitmeid uusi olulisi ettepanekuid majandusreformi kohta, eesmärgiga täiendada ja tugevdada liikmesriikides võetavaid meetmeid: ta on teinud ettepaneku Euroopa Tehnoloogiainstituudi asutamiseks ning kokkuleppele on jõutud tema ettepaneku suhtes asutada Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond. Komisjon rakendab samuti oma rahvusvahelise konkurentsivõime tegevuskava, mis hõlmab kaubandust ja muid välispoliitika valdkondi ning mille eesmärgiks on avada uusi võimalusi globaliseerunud majanduses.

Euroopa parema õigusloome tegevuskava on saamas uut hoogu. Komisjon[2] on sätestanud poliitilise tsükli kõikide etappide jaoks ühtse lähenemisviisi ja esitanud ambitsioonika lihtsustamiskava. Nõukogu ja Euroopa Parlament peavad menetluses olevate lihtsustamisettepanekute puhul oma otsustamismenetlust kiirendama; kõnealuste ettepanekute hulka kuuluvad näiteks komisjoni ettepanekud käibemaksu ühtse teenuspunkti loomise või menetluste lihtsustamiseks vajaliku ajakohastatud tollikeskkonna kohta.

Nimetatud ettepanekud ja 2. jaos esitatud uued meetmed on ühenduse tasandil elluviidava majandusreformi tööprogrammi aluseks.

Riiklike reformiprogrammide rakendamine

Liikmesriigid on esitanud esimesed aruanded riiklike reformiprogrammide rakendamise kohta. Komisjon on olukorda üksikasjalikult analüüsinud ja võtnud seejuures arvesse ka nõukogu vastavasisulist tööd.

Analüüs näitab, et liikmesriigid teevad seoses reformiga tõsiseid jõupingutusi. Paljud neist on tugevamini kaasanud parlamendi ja sidusrühmad. Kõik liikmesriigid on ametisse nimetanud Lissaboni koorinaatori, paljud on seda teinud ministeeriumi tasandil.

Liikmesriikide lähtepositsioon reformi alustamisel ning reformi elluviimise kiirus, intensiivsus ja sellega seotud pühendumus erinevad riigiti siiski üsna märgatavalt. Ebaühtlased on ka erinevates poliitikavaldkondades tehtud edusammud.

Makromajanduslik mõõde

- ELi majanduse tulemuslikkus on suurem ja väljavaated helgemad kui möödunud aastatel. Võrreldes 2005. aasta 1,7%ga oodatakse käesoleval aastal majanduskasvu 2,8% ning kahe järgneva aasta majanduskasvuks prognoositakse 2,5%[3]. Majanduskasvu kiirenemine on ühelt poolt seotud majandustsükli soodsa arenguga, aga tõestust on leidnud ka asjaolu, et teiselt poolt on majanduskasvu kiirenemise põhjuseks elluviidud struktuurireformid. Kiirema majanduskasvu saavutamisele aitavad omakorda kaasa ka eelarve stabiliseerimine ja suurem keskendumine vajadusele tagada rahvastiku vananemise taustal riigi rahanduse jätkusuutlikkus; viimati nimetatud protsessi soodustatakse reformitud stabiilsus- ja kasvupakti[4] kaudu. Suurema dünaamika saavutamisele ELi majanduses on kaasa aidanud ka hiljutine laienemine.

- Majanduse paremaid väljavaateid tugevdavad veelgi stabiilsed makromajanduslikud tingimused. Hoolimata energiahinna tõusust püsis inflatsioon ELis 2006. aastal 2% juures. Palkade hoidmine mõõdukal tasemel on jätkuvalt taganud hindade stabiilsuse. Arvestades kõrget energiahinda, suuremat majanduskasvu ja euro väärtuse tõusu teiste põhiliste vääringute suhtes, on EL-25 jooksevkonto püsinud tasakaalus. Mitmete liikmesriikide väliskaubandusbilanss on siiski saavutanud taseme, mis vajab hoolikat jälgimist.

- Paljud riigid, sealhulgas suurima puudujäägiga riigid, on teinud jõupingutusi eelarve stabiliseerimiseks ja esimest korda pärast 2002. aastat seiskus EL-25s võla/SKT suhte suurenemine. Mitmed riigid jõudsid otsusele pensioni- ja tervishoiusüsteemi reformi teostamise suhtes või kuulutasid nimetatud reformid välja. Mõnel liikmesriigil tuleb siiski veel palju teha. Rohkem kui poolte liikmesriikide rahandust ähvardab praeguse poliitika jätkamisel keskmine kuni kõrge oht. Kui keskmise eluea tõustes tõuseks ka heas tervislikus seisundis elatud aastate arv, väheneksid tervishoiule tehtavad kulutused. Rahanduse stabiliseerimine toob kaasa investeeringud, mis suurendavad tulevast kasvupotentsiaali ja loovad riigi rahandusele nõnda pikemaks ajaks kindla aluse.

- Ühisrahast tingitud suurema vastastikuse majandusliku ja rahalise sõltuvuse tõttu peavad euroala riigid looma igas liikmesriigis majanduskasvu ja tööhõive suurendamiseks vajalikud tingimused ning suurendama euroala paindlikkust. Kuna euroala liikmesriigid on üksteisest suuremas majanduslikus ja rahalises sõltuvuses, vajab nende eelarve kindlamat stabiliseerimist, nende tootlikkuse tõstmiseks on tarvis suuremat konkurentsi, nende inflatsioonisurvet tuleb ohjeldada ja nende tööturud tuleb muuta kohanemisvõimelisemaks. Nimetatud eesmärkide saavutamine eeldab poliitika paremat kooskõlastamist ja tegevuse tõhusamat juhtimist majanduskasvu ja tööhõive strateegia kaudu ning eurogrupi kontekstis[5].

Mikromajanduslik mõõde

- Kõik liikmesriigid on püstitanud riikliku eesmärgi teadus- ja arendustegevusse suunatavate investeeringute jaoks. Kõikide nende eesmärkide täitmisel saavutab EL 2010. aastal teadus- ja arendustegevuse tasemeks 2,6% SKTst (võrreldes 2005. aasta tasemega 1,9%). See oleks märkimisväärne edusamm, isegi kui ELi tegeliku eesmärgi 3% saavutamiseni jõutakse hiljem. Teadus- ja arendustegevusalaste suuremate kulutustega kaasnevad olulised eelised: riiklike eesmärkide saavutamise korral on 2025. aastal SKT Euroopa Liidus 2,6% ( 4,4% suurem kui see oleks kulutuste jäämisel samale tasemele. Otsustava tähtsusega on erasektori suuremad investeeringud. Selleks tuleb tugevdada teaduse ja tööstuse omavahelist seotust, soodustada klastreid, mis on konkurentsivõimelised rahvusvahelisel tasandil, lihtsustada juurdepääsu rahalistele vahenditele ja täiustada innovatsiooni toetavaid teenuseid (nt lairibateenused ja e-valitsus).

- Paljud liikmesriigid on alustanud 2006. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel kokkulepitud meetmete rakendamist; nende meetmete eesmärk on luua võimalused ettevõtete, eriti VKEde ettevõtluspotentsiaali ärakasutamiseks. Näiteks tegelevad praegu tulevaste ettevõtjate abistamiseks mõeldud ühtse teenuspunkti rajamisega kõik liikmesriigid, kellel see varem puudus. Enamik liikmesriike ei ole siiski veel astunud piisavalt samme, et saavutada 2007. aasta lõpuks nn ühe nädala eesmärk[6], mis peaks võimaldama luua ettevõtteid ühe nädalaga.

- Paljudes poliitikavaldkondades on edu saavutamine seotud eelkõige tõhusa konkurentsi ja ELi õigusaktide rakendamisega ( eeskätt energeetika-, transpordi-, telekommunikatsiooni-, finants- ja professionaalsete teenuste sektoris ja riigihangete valdkonnas ( ning samuti kohanemisvõimelisemate tööturgudega. Siin tuleb jõupingutusi suurendada. Kogu riigiabi väärtus ei ole aastatel 2001(2005 märkimisväärselt kahanenud. See-eest on liikmesriikide toetused nüüd rohkem kui 90% ulatuses suunatud horisontaalsete eesmärkide saavutamisele. Sellal kui keskkonnale ja energiatõhususele suunatud toetuste osakaal riigiabis on tõusnud 28%ni, on teiste Lissaboni valdkondade, näiteks teadus- ja arendustegevuse toetamine püsinud võrdlemisi stabiilne.

- Parema õigusloome valdkonnas on olukord üldiselt hea. Halduskoormuse mõõtmise ja vähendamise ning mõju hindamise alal on tehtud märkimisväärseid edusamme. Lisaks sellele võetakse paljudes liikmesriikides praegu ajutisi lihtsustamismeetmeid. Seoses uute õigusnormidega on konsulteerimiskohustus kehtestatud siiski ainult vähem kui kümnes liikmesriigis.

- Paljud liikmesriigid tunnistavad potentsiaalse sünergia olemasolu keskkonnapoliitika ja majanduskasvu vahel. Nad nendivad ka ülemaailmsete probleemide, näiteks kliimamuutuse, tõsidust ja bioloogilise mitmekesisuse säilitamise vajadust. Sellegipoolest on rohkem kui pooltes liikmesriikides vaja võtta täiendavaid meetmeid, et saavutada eesmärke, mis on seotud elektrienergia tootmisega taastuvatest energiaallikatest. Seitse liikmesriiki ei ole kliimamuutustealase Kyoto protokolliga võetud kohustuste täitmisel teinud piisavalt edusamme ja neis tuleb rakendada täiendavaid heitkoguste vähendamise meetmeid. Edu on saavutatud keskkonnatehnoloogiate edendamisel. Keskkonnakulude täielikku kajastamist kuludes ei ole veel piisaval määral rakendatud.

Tööhõive

- Tööhõive määr tõuseb järk-järgult ning see on osaliselt seotud naiste ja eakate inimeste suurema tööhõivega. Ajavahemikus 2006(2008 on ELis plaanitud luua 7 miljonit uut töökohta. See aitaks 2008. aastal tõsta tööhõive määra 2008. aastal 66%ni (võrreldes 64%ga 2005. aastal) ja vähendada töötuse määra 7,3%ni (võrreldes 2004. aasta rekordtasemega 9%). Tööhõive pidev suurenemine ja töötuse oluline vähenemine 2006. aastal annab märku tööturgude struktuuri paranemisest. Lisaks sellele on mitmed liikmesriigid vähendanud üleminekupiiranguid seoses töötajate vaba liikumisega.

- Hoolimata eespool kirjeldatud positiivsest arengust on ainult vähesed liikmesriigid võtnud tööhõive suhtes vastu elutsüklil põhineva, täielikult integreeritud lähenemisviisi. Täiendavaid jõupingutusi tuleb teha näiteks selleks, et saavutada möödunud aastal kokkulepitud eesmärk, mille kohaselt tuleb igale koolist või ülikoolist lahkunud noorele pakkuda kuue kuu jooksul pärast tema töötuks jäämist tööd, õpipoisi kohta, täiendõpet või muud töölevõtmise võimaluse suurendamisega seotud meedet. Endiselt on levinud sooline ebavõrdsus ja seega tuleks rohkem pühenduda soolise võrdõiguslikkuse pakti järgimisele. Mitmes liikmesriigis on töö- ja eraelu ühendamine raskendatud taskukohase lastehoiuteenuse vähese kättesaadavuse tõttu. Paljudes liikmesriikides kannatavad tööpuuduse all rohkem teatavad elanikkonnarühmad (s.o noored, eakad töötajad, vähemused ja kolmandate riikide kodanikud). Sisserändajate ja vähemuste hulgas on eriti teravaks probleemiks kooli poolelijätmine. Liikmesriigid on teinud mõningaid edusamme eakate töötajate osaluse suurendamiseks tööturul, aga veelgi vajalikum oleks reaalsete töövõimaluste loomine eakate jaoks. Lisaks sellele on endiselt suur probleem laste vaesus, ehkki kõik liikmesriigid teevad jõupingutusi selle vähendamiseks (nagu taotleti 2006. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel).

- Liikmesriigid tunnevad suurt huvi kaitstud paindlikkuse ( flexicurity ) vastu, aga enamik neist rakendab ainult mõningaid selle elemente, näiteks meetmeid tööga seotud maksukoormuse vähendamiseks, nii et töötamine oleks tulus, ning meetmeid tööjõu nõudluse suurendamiseks. Vähem edu on saavutatud selliste elementide puhul nagu sotsiaalkaitse ja hüvitissüsteemide ajakohastamine ning ühtsete elukestva õppe strateegiate kehtestamine. Lisaks tegelevad vaid vähesed liikmesriigid töökaitsealaste õigusaktide ajakohastamisega või nad teevad seda ainult tööturu äärerühmade olukorra parandamiseks, luues suuremaid võimalusi tööturule sisenejatele või äärerühmadesse kuuluvatele töötajatele. Tööturu kahesusest (insaiderid/autsaiderid) ülesaamiseks on paljudes liikmesriikides vaja äärerühmadesse kuuluvatele inimestele tagada tööturul suurem turvalisus ja parem konkurentsivõime, ent tagada tuleb ka suurem paindlikkus tähtajatu töölepinguga töötajatele.

***

Liikmesriikide riiklike reformiprogrammide rakendamine on üldiselt alanud lootustandvalt. Mõnes liikmesriigis tuleks siiski võtta jõulisemaid meetmeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse, tööturureformi, teadus- ja arendustegevuse, kliima- ja energiapoliitika ja innovatsiooni ning samuti konkurentsi, eriti võrgutööstuse ja -teenuste alase konkurentsi valdkonnas.

Nendes valdkondades saavutatav kiirem edu aitaks ühtlustada rakendamise üldist tempot, tugevdada poliitikameetmetevahelist sünergiat ja viia maksimumini reformist saadava kasu.

Komisjon on otsustanud asutamislepingu artiklitele 99 ja 128 tuginedes jagada liikmesriikidele oma hindamisel põhinevaid suuniseid järelduste ja riikide eripära arvestavate konkreetsete soovituste vormis. Riikidele jagatavate konkreetsete soovituste aluseks olid riiklike reformiprogrammide rakendamisel tehtud edusammud. Soovitused on eelkõige seotud nende valdkondadega, millele komisjon soovitas oma 2006. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel esitatud ettekandes liikmesriikidel erilist tähelepanu pöörata. Soovitusi ei esitatud neile liikmesriikidele, kes on oma riikliku reformiprogrammi rakendamisel saavutanud märkimisväärset edu.

Majanduskasvu ja tööhõivet käsitlev uuendatud Lissaboni strateegia hõlmab keskmise pikkusega kuni pikka ajavahemikku. Kuna kõiki poliitilisi küsimusi ei saa ühe aastaga edukalt lahendada, on komisjon arvesse võtnud keeruliste väljakutsetega vastamisi seisvate liikmesriikide vajadust seada teatavad meetmed tähtsusejärjekorras ettepoole.

Komisjon märgib iga liikmesriigi puhul ära mõningad põhilised valdkonnad, milles tehtavaid edusamme tuleks 2007. aastal eriti hoolikalt jälgida. Sama intensiivselt tuleb jälgida ka meetmete rakendamist neljas esmatähtsas valdkonnas (vt 3. jagu); Euroopa Ülemkogus kokkulepitu kohaselt tuleb tulemustest aru anda 2007. aasta lõpuks.

Investeeringud majanduskasvu ja tööhõivesse: uute ühtekuuluvusprogrammide tähtsaim eesmärk

Möödunud aasta üheks peamiseks saavutuseks on olnud ühtekuuluvuspoliitika uuendamine. Struktuurifondide 2007.(2013. aasta uues reguleerivas raamistikus nähakse ette, et vähim arenenud piirkondades tuleb vähemalt 60% olemasolevatest vahenditest eraldada Lissaboni strateegia kulutuste jaoks. Teistes piirkondades tuleb selleks eraldada 75% vahenditest. Ehkki selline eraldamine ei ole kohustuslik neile liikmesriikidele, kes ühinesid liiduga 2004. aastal, otsustasid siiski kõik riigid seda järgida. See tähendab, et struktuurifondidest võib Lissaboni eesmärkide saavutamiseks oodata 200 miljardi euro ulatuses investeeringuid, millele lisanduvad liikmesriikide kaasrahastamisel tehtavad investeeringud.

Komisjon jätkab liikmesriikidega tehtavat intensiivset koostööd, mille eesmärgiks on tagada, et 2007. aasta keskpaigaks langetatakse otsus 360 uuest programmist enamiku suhtes ( see võimaldaks kiiresti alustada vajalike investeeringute tegemist. Kõnealuste programmide põhirõhk asub reformide prioriteetidel, näiteks innovatsioonil ja teadmistepõhisel majandusel. Uute maaelu arengu programmidega kaasnevad samuti uued investeerimisvõimalused ja nendega püütakse hoogustada töökohtade loomist väljaspool linnapiirkonda.

Riiklike reformiprogrammide rakendamise ja struktuurifondide rakendusprogrammide ettevalmistamise eest vastutavate asutuste vaheline koostöö on tihenenud. Kuna enamik programme kavandatakse ja neid rakendatakse koostöös piirkondade ja teiste kohaliku tasandi osalejatega, aitavad need majanduskasvu ja tööhõive strateegiat detsentraliseerida, seda piirkondlikule ja kohalikule tasandile lähendada ning vastutust strateegia eest kohalikul tasandil tugevdada.

Meetmete rakendamine neljas esmatähtsas valdkonnas

Riigipead ja valitsusjuhid jõudsid 2006. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel kokkuleppele majanduskasvu ja tööhõive suurendamise nelja esmatähtsa valdkonna suhtes. Euroopa Ülemkogu leppis iga valdkonna jaoks kokku konkreetsed meetmed, mis tuleb ellu viia enne 2007. aasta lõppu ( s.o enne majanduskasvu ja tööhõive strateegia teise etapi algust 2008. aastal. Kõnealused neli esmatähtsat eesmärki peaksid kajastuma riiklikes reformiprogrammides ja ühenduse Lissaboni programmis; käesolevas jaos käsitletakse neid nende valdkondadeülese iseloomu tõttu. Komisjoni teostatud hindamine näitas, et paljud liikmesriigid peavad meetmete õigeaegseks rakendamiseks oma jõupingutusi suurendama. Liikmesriikide aruanded meetmete rakendamise kohta neljas esmatähtsas valdkonnas peaksid moodustama nende igal aastal esitatavate rakendamisaruannete lahutamatu osa.

Rohkem investeeringuid teadmistesse ja innovatsiooni

Teadustegevuse ja innovatsiooni hoogustamine aitab leida lahenduse paljudele suurtele probleemidele, näiteks kliimamuutuse ja demograafiliste muutustega seotud probleemidele. Selleks et majanduskasv saaks jätkuda ka tulevikus, on äärmiselt tähtis muuta Euroopa innovatsioonisõbralikumaks.

Teadus- ja arendustegevusalaste suuremate investeeringute kavandamisest üksi ei piisa. Oluline on, et nendega kaasneksid uued tooted ja teenused. Selleks tuleb kõigepealt luua innovatsiooni toetavad sobivad raamtingimused, mis hõlmavad muu hulgas ajakohastatud kõrgharidust ja teadmistekolmnurga tahkude (ettevõtted, ülikoolid, uurimiskeskused) tugevamat seotust ning samuti madalate turuletulekutõketega konkurentsivõimelisi turge. Komisjon plaanib algatada Euroopa teadusruumi tulevikku käsitleva arutelu, et tagada teadusruumi juhtroll ülemaailmsete probleemide käsitlemisel.

Lisaks sellele võib mõningaid uusi strateegilisi tehnoloogiaid (ja nende rolli maailma juhtivatel turgudel) edendada Euroopa ühise valdkondliku lähenemise (näiteks süsiniku sidumist ja ladestamist või sagedushaldust[7] käsitleva lähenemise) abil.

Komisjon esitles 2006. aasta septembris laiapõhjalist innovatsioonistrateegiat ja sellega kaasnevat kümnest punktist koosnevat tegevuskava[8]. Seejärel leppisid riigipead ja valitsusjuhid Lahtis kokku, et EL peaks samamoodi nagu tema peamised konkurendidki edendama innovatsiooni suhtes strateegilist lähenemisviisi ja keskenduma väiksele hulgale tihedalt seotud küsimustele[9]. Nõukogu võttis kõnealuse kokkuleppe põhjal vastu innovatsiooni tööprogrammi, mida tuleb järgida ühenduse tasandil.

Järelmeetmed: Tehnoloogiaalased ühisalgatused on avaliku ja erasektori partnerlused, mille eesmärk on tagada Euroopa juhtroll strateegilistes tehnoloogiavaldkondades. Komisjon esitab 2007. alguses ettepanekud mitme tehnoloogiaalase ühisalgatuse käivitamiseks. Euroopa Tehnoloogiainstituudist (ETI) saab kõrgekvaliteedilise innovatsiooni, teadustegevuse ja kõrghariduse lipulaev. Komisjoni ettepanek tuleks aegsasti vastu võtta, et võimaldada ETI-l alustada 2008. aastal oma tegevust ning luua 2010. aastal esimene ETI teadmis- ja innovaatikakogukond. Liikmesriigid peaksid ka jätkama kõrghariduse ja teadusorganisatsioonide reformimist. Euroopa vajab tungivalt intellektuaalomandi kaitse selget ja ühtset raamistikku, mille aluseks oleks kõrge kvaliteet, mis oleks taskukohane ja konvergentne ning tagaks kasutajate ja õiguste valdajate vahel tasakaalu, nii et ideed võiksid dünaamilises infoühiskonnas tõrgeteta ringelda. Komisjon esitab asjakohased ettepanekud. Standardite kehtestamist Euroopas tuleb kiirendada, eriti kiiresti arenevatel turgudel, ent seejuures tuleb tagada koostalitlusvõime. Euroopa standardiorganisatsioonid peavad parandama oma töö kvaliteeti töömeetodite ja struktuuride kohandamise ja organisatsioonisisese otsustamisprotsessi parandamise kaudu. Komisjon analüüsib koos standardiorganisatsioonide, tööstuse ja sidusrühmadega olukorda ja esitab 2007. aasta oktoobris asjakohase tegevuskava. Euroopal on tarvis juhtivate turgude loomise strateegiat, s.t riigiasutused peavad püüdma tagada, et turud on täiel määral valmis uute tehnoloogiate ja ärimudelite vastuvõtmiseks, mis omakorda aitaks Euroopa ettevõtjatel saavutada nendes sektorites ülemaailmse juhtpositsiooni. Riigihangete läbimõeldud korraldamine võib soodustada nõudlust innovatiivsete lahenduste järele ja luua ettevõtetele eelkõige teenusesektoris uusi ärivõimalusi. Avalik sektor peab selle väljakutse vastu võtma. |

Ettevõtluspotentsiaali vallandamine eelkõige VKEdes

- Euroopa Ülemkogu tunnistas oma 2006. aasta kevadisel kohtumisel, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad on tulevikus Euroopa tööhõive peamiseks allikaks ning otsustas parandada õiguslikku reguleerimist eesmärgiga lihtsustada ettevõtete loomist, juhtimist ja ettevõtete võõrandamist ühtse turu piires.

Kuna kõik liikmesriigid on nüüdseks loonud ühtsed teenuspunktid või võtavad meetmeid nende loomiseks, tuleb hakata tegelema kõnealuste teenuspunktide aluseks oleva haldusmenetluse (elektroonilise) ühtlustamisega.

Ettevõtjate kulud nii ELi kui ka riigi seadusandlusest tulenevate haldusnõuete täitmiseks moodustavad EL-25s hinnanguliselt 3,5% SKTst. Märkimisväärne osa nendest kuludest on seotud ulatuslike, üldiste huvidega põhjendatud aruandlusnõuetega. Seda koormust oleks aga võimalik oluliselt vähendada, et ettevõtjad ja ettevõtete töötajad saaksid kasutada oma aega tulutoovate ülesannete täitmiseks. Hinnanguliselt võiks nende kulude vähendamine 25% võrra suurendada Euroopa Liidu SKTd pikema ajavahemiku jooksul kuni 1,5% (ehk 150 miljardi euro) võrra.

Järelmeetmed: Euroopa Ülemkogu kutsutakse üles: seadma halduskoormuse vähendamine 25% võrra ELi ja liikmesriikide poliitiliseks eesmärgiks, mis tuleb ühiselt saavutada 2012. aastaks; kiitma heaks komisjoni kindlaks määratud esmatähtsad valdkonnad, milles tuleb teha olulisi edusamme halduskoormuse vähendamiseks; sellisteks valdkondadeks on näiteks: maksuõigus, sealhulgas käibemaks, statistika, põllumajandus ja põllumajandustoetused, toiduainete märgistamine, transport ja kalandusalased õigusaktid; kiitma heaks halduskulude vähendamiseks mõeldud sihtotstarbeliste ettepanekute kogumi, millelt oodatakse kiireid positiivseid tulemusi; kiitma heaks kavandatavad kulude mõõtmise meetodid. Riiklike rakendamisaruannete hindamine näitab, et innovatsiooni ja tootlikkuse kasvu pidurdab endiselt vähene konkurents. Komisjon plaanib konkreetsete takistuste kindlakstegemiseks analüüsida peamisi kaupade ja teenuste turge. Euroopa Ülemkogu kutsutakse üles julgustama liikmesriike seadma teenuste direktiivi kiire ja tõhusa rakendamise oma esmatähtsaks eesmärgiks ja tegema kõnealuse rakendamisprotsessi hõlbustamiseks ja kooskõlastamiseks tihedat koostööd Euroopa Komisjoniga. Liikmesriigid peaksid tagama, et: uute ettevõtete loomise aeg ei oleks pikem kui üks nädal;[10] ettevõtete loomise kulud oleksid väiksed ja et need hõlmaksid ainult halduskulusid; ühtsed teenuspunktid võimaldaksid ettevõtjatel täita seadusega ettenähtud kohustusi (sealhulgas registreerida ettevõtja käibemaksukohustuslasena) ühes kindlas kohas ja/või elektrooniliselt; esimese töövõtja töölevõtmisega seotud asjaajamist oleks võimalik korraldada ühe kindla kontaktpunkti kaudu; koolide õppekavasse lisataks ettevõtlusega seotud teemad. |

Tööturgude suurem kohanemisvõime seoses kaitstud paindlikkusega ( flexicurity )

- On jõutud äratundmisele, et suurenevast ülemaailmsest konkurentsist, elanikkonna vananemisest ja uutest elustiilidest tulenevate muudatustega kohanemiseks tuleb Euroopa tööturge ajakohastada. Kaitstud paindlikkust hõlmav käsitlus on üks lootustandvamaid viise selle saavutamiseks. Kõnealuse käsitluse eesmärgiks ei ole kaitsta töökohti, vaid hoopis töötajaid, aidata neil kiirete muutustega kohaneda ja tagada seeläbi tööhõivekindlus. Mõnes liikmesriigis on seda lähenemist juba rakendatud ja kogemused näitavad, et see toimib. Tööd tuleb mainitud edule tuginedes jätkata.

Järelmeetmed: Komisjon esitab pärast tööturu osapooltega konsulteerimist hiljemalt 2007. aasta suveks kaitstud paindlikkust käsitleva teatise, mille põhjal tuleb 2007. aasta lõpuks kokku leppida ühised põhimõtted. Teatises esitletakse liikmesriikide erinevaid lähtepositsioone arvesse võttes ning rakendamise hõlbustamise eesmärgil erinevaid viise suurema kaitstud paindlikkuse saavutamiseks sõltuvalt riigi institutsioonilisest struktuurist, majanduslikust olukorrast ja olemasolevatest rahalistest vahenditest. Liikmesriigid peaksid 2007. aasta lõpuks: tagama, et igale koolist lahkujale pakutakse kuue kuu jooksul (alates 2010. aastast nelja kuu jooksul) pärast tema töötuks jäämist tööd, õpipoisi kohta, täiendõpet või muud töölevõtmise võimaluse suurendamisega seotud meedet; suurendama vastavalt oma riiklikule eesmärgile kvaliteetse ja taskukohase lastehoiuteenuse kättesaadavust; töötama välja stiimulid, mis ärgitavad inimesi oma tööelu pikendama ning suurendama üle 45-aastaste töötajate osalemist koolitustel. |

Energeetika ja kliimamuutus

- Kliimamuutus on saanud tõeks: meie planeet soojeneb inimtegevuse tagajärjel kiiremini kui kunagi varem. Selleks et piirata üleilmse keskmise temperatuuri tõusu 2 ºC-le[11], tuleb kogu maailmas võtta otsustavaid meetmeid. Tegevusetusega kaasneksid tunduvalt suuremad kulud kui meetmete võtmisega. Uutesse ökoloogiliselt tõhusatesse tehnoloogiatesse investeerimine ning nende tehnoloogiate kasutuselevõtt ja levitamine avab olulisi võimalusi ka majanduskasvu ja tööhõive seisukohast.

Euroopa on kliimamuutusele reageerinud. Euroopa juhtroll kõnealuses valdkonnas peaks rajanema kliimamuutusevastase võitluse hoogustamisel ja konkurentsivõime tugevdamisel. Sellesse konteksti tuleb sobitada praegu koostatav Euroopa uus energiapoliitika.

Euroopa vajab integreeritud energiapoliitikat, milles on kombineeritud Euroopa ja liikmesriikide tasandi meetmed ning millega soodustatakse keskkonnaalast jätkusuutlikkust, energia varustuskindlust ja konkurentsivõimet:

- Oluline on järjekindlalt püüelda vähem süsihappegaasi tekitava energiamudeli suunas, demonstreerida Euroopa juhtrolli kliimamuutusevastases võitluses ning suurendada samas ELi konkurentsivõimet. Ülemaailmse heitkoguste hulga vähendamiseks on äärmiselt oluline kaasata kolmandad riigid. Heitkoguste vähendamine nõuab ka avalikult ja erasektorilt suuri jõupingutusi teadus- ja arendustegevuse valdkonnas, iseäranis uute energeetikatehnoloogiate alal.

- Energiatõhususe ja taastuvate energiaallikate edendamise jõuline poliitika võib heitkoguste vähendamisele, varustuskindluse parandamisele ja konkurentsivõime suurendamisele samuti oluliselt kaasa aidata ning tõsta Euroopa innovatiivsetes tööstussektorites esirinda.

- EL peaks edendama kulutõhusaid vahendeid, mis aitaksid vallandada heitkoguste hädavajaliku vähendamise potentsiaali, ning samal ajal peaks EL stimuleerima innovatsiooni. ELi heitkogustega kauplemise süsteemi on plaanis tugevdada ja edasi arendada. Heitkogustega kauplemise süsteemi direktiiv vaadatakse läbi 2007. aastal.

- Täielikult integreeritud siseturg vähendab ebatõhusust, soodustab investeerimist ja tugevdab konkurentsivõimet ning suurendab samuti turvalisust ja jätkusuutlikkust. Lisaks turu avamist käsitlevate direktiivide rakendamisele on tarvis teha edasisi edusamme eristamise protsessis, tugevdada seadusandjate rolli ja luua liikmesriikide vahel tihedam side.

Järelmeetmed: Komisjon esitleb 2007. aasta jaanuaris kahte olulisemat algatust: energiapoliitika strateegiline läbivaatamine, millega seotud stsenaarium on kooskõlas ELi pikaajalise kliimamuutuse eesmärgiga ning soodustab samas ka konkurentsivõimet ja turvalisust; ning teatis kliimamuutusega toimetulekuks vajalike lisameetmete kohta. Nimetatud ettepanekud sisaldavad lisameetmeid, mille üle otsustatakse kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel, kus keskendutakse peamiselt kõnealustele küsimustele. |

Edasised sammud

Majandusreformi prioriteedid ühenduse tasandil 2007. aastal: ühenduse Lissaboni programmi ajakohastamine

- Esmatähtsate valdkondade meetmeid tuleb suures osas võtta liikmesriikidel. Ühenduse mõõde on siiski samuti oluline. Kõnealused meetmed ja ühenduse Lissaboni programmi lahendamata seadusandlikud küsimused (vt 1. jao punkt 1) moodustavad ühenduse tasandi majandusreformi programmi 2007. aastaks. Kõnealuse programmiga seotud edusammud on liikmesriikide meetmete täiendamise ja tõhustamise seisukohast äärmiselt olulised.

Vastutuse suurendamine

Teise tsükli käivitumise eel 2008. aastal kutsub komisjon Euroopa Ülemkogu üles paluma liikmesriikidel:

- nimetada poliitilisel tasandil ametisse Lissaboni koordinaatorid, kui liikmesriigid ei ole seda seni veel teinud. Komisjon jätkab Euroopa tasandil oma püüdlusi tugevdada riiklike Lissaboni koordinaatorite rolli;

- tugevdada jõupingutusi seoses Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive strateegia juurutamisega kodanikuühiskonnas, näiteks arutada strateegia rakendamisaruandeid riiklikus parlamendis, konsulteerida sidusrühmadega ning siduda riiklik reformiprogramm tugevamini riikliku eelarvedebatiga. Sellega seoses tervitab komisjon Euroopa Parlamendi ja riiklike parlamentide vahelist dialoogi;

- jätkata üksteiselt õppimise protsessi ning vahetada komisjoni toetusel kogemusi ja häid poliitikaalaseid ideid. Toetudes Lissabonis oktoobri alguses peetud innovatsiooniseminari edule, korraldab komisjon ka edaspidi Lissaboni koordinaatoritega seminare, millel jagatakse edukaid kogemusi. Algatuse „Piirkonnad majandusmuutusteks” raames loob komisjon innovatsioonialaste parimate tavade jagamise hoogustamiseks võrgustikud piirkondade ja linnade vahel.

Partnerluse laiendamine

1. jaanuaril 2007 ühinevad Euroopa Liiduga Bulgaaria ja Rumeenia.

Komisjon kutsub neid esitama oma riiklikud reformiprogrammid, mis on koostatud integreeritud suuniste põhjal ja viimaseid järelevalvearuandeid arvesse võttes, 2007. aasta kevadise Euroopa Ülemkogu kohtumise ajaks.

Tulemustele keskendumine

Komisjon kutsub Euroopa Ülemkogu kiitma heaks käesoleva aruande sisu ning

- kiitma heaks poliitilised suunised reformidealase edu saavutamiseks, sealhulgas kavandatud järeldused ja riikide eripära arvestavad konkreetsed soovitused, ning nende sisu, mis tugineb integreeritud suunistele ja on esitatud II osas, et nõukogu saaks järeldused ja soovitused edaspidi vastu võtta;

- kutsuma liikmesriike rakendama riiklikke reformiprogramme, eelkõige nende nelja esmatähtsat valdkonda käsitlevat osa, rakendama neile suunatud konkreetseid soovitusi, mille nõukogu peab vastu võtma, ning samuti komisjoni järeldusi; andma rakendamise kohta aru 15. oktoobriks 2007;

- ärgitama liikmesriike tugevdama vajadusel jõupingutusi, mida tehakse Euroopa Ülemkogu määratletud esmatähtsate meetmete elluviimiseks 2007. aasta lõpuks. Euroopa Ülemkogu kutsutakse saavutama kokkulepe 2. jaos esitatud lisameetmete suhtes;

- soovitama nõukogul ja parlamendil viia esmatähtsa ülesandena lõpule ühenduse Lissaboni programmi raames veel lõpuni väljatöötamata seadusandlike meetmete viimistlemine ja kiita heaks ühenduse tasandi 2007. aasta tööprogramm (1. jao 1. punkt ja 2. jagu).

[1] „Ühenduse Lissaboni programm: 2006. aasta aruanne meetmete tehnilise rakendamise kohta” - SEK(2006) 1379.

[2] „Euroopa Liidu parema õigusloome strateegiline ülevaade” - KOM(2006) 689.

[3] Komisjoni sügisene majandusprognoos aastateks 2006(2008, Euroopa Majandus nr 5/2006.

[4] „Majandus- ja rahaliidu riikide rahandus 2006. aastal – läbivaadatud stabiilsus- ja kasvupakti esimene kohaldamisaasta” - KOM(2006) 304.

[5] „Euroala tugevdamine: poliitika põhilised prioriteedid” - KOM(2006) 714.

[6] Määratluse, mida tuleb arvesse võtta ettevõtete käivitamise aja, käivitamiskulude ja ühtsete teenuspunktide hindamisel Lissaboni eesmärkide kontekstis, võib leida veebilehelhttp://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/support_measures/start-ups/index.htm

[7] Komisjon esitab sagedushaldust käsitlevad ettepanekud elektroonilist kommunikatsiooni reguleeriva raamistiku läbivaatamise kontekstis 2007. aasta alguses.

[8] „Teadmiste rakendamine praktikas: ELi laiapõhjaline innovatsioonistrateegia“ - KOM(2006) 502, 13.9.2006.

[9] Vt komisjoni teatist, mis esitati Lahtis toimunud mitteametlikul Euroopa Ülemkogu kohtumisel „Innovatsioonialdis ja uuenev Euroopa” - KOM (2006) 589, 12.10.2006.

[10] Komisjon annab juhised asjaomaste määratluste kohta.

[11] Euroopa Ülemkogus seatud eesmärk.