Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS milles käsitletakse komisjoni teavitamist Euroopa Liidu energeetikataristu investeerimisprojektidest ning millega asendatakse määrus (EÜ) nr 617/2010 /* COM/2013/0153 final - 2013/0082 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Komisjon teeb Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva määruse ettepaneku, sest Euroopa Kohus tühistas nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 617/2010, milles käsitletakse komisjoni teavitamist Euroopa Liidu energeetika infrastruktuuri investeerimisprojektidest, ning otsustas selle jätta jõusse niikauaks, kuni kiidetakse heaks uus määrus asjakohasel õiguslikul alusel, milleks on ELi toimimise lepingu artikli 194 lõige 2. Kavandatud määruse reguleerimisala langeb kokku tühistatud määruse reguleerimisalaga. Liikmesriigid peavad iga kahe aasta tagant teatama komisjonile selliste investeerimisprojektide andmed, mis on seotud nafta, maagaasi, elektri (sealhulgas taastuvatest energiaallikatest toodetud elektri) ja biokütuste tootmise, transpordi ja hoiustamisega ning süsihappegaasi kogumise ja säilitamisega. Komisjonile teatatavad investeeringud hõlmavad kavandatud ja töös olevaid olemasoleva taristu ümberehitamise ja kasutuselt kõrvaldamise projekte, mis on teatava suurusega ning mis viiakse liikmesriikide territooriumil ellu lähima viie aasta jooksul, sealhulgas sellised, mis hõlmavad ühendusi kolmandate riikidega. Asjaomased ettevõtted peaksid olema kohustatud esitama liikmesriigile asjassepuutuvad andmed ja teabe. Euroopa Kohus tegi otsuse 6. septembril 2012 pärast seda, kui Euroopa Parlament 2010. aasta oktoobris võttis õigusmeetmeid nõukogu vastu ja vaidlustas määruse 617/2010 vastuvõtmiseks kasutatud õigusliku aluse ning nõudis kohtu kaudu selle määruse tühistamist (kohtuasi C-490/10). Nõukogu kasutas õigusliku alusena ELi toimimise lepingu artiklit 337 ja Euratomi asutamislepingu artiklit 187 põhjendusega, et määruses käsitletakse üldise teabe kogumist. Pärast parlamendi pöördumist tühistas kohus määruse 617/2010, kuid jättis selle jõusse nii kauaks, kuni mõistliku aja jooksul võetakse vastu uus määrus asjakohasel õiguslikul alusel. Kohtu otsuse täitmiseks ning energiataristu investeerimisprojektide järjepideva jälgimise tagamiseks tegi komisjon ettepaneku määruseks, mille sisu on tühistatud määrusega ühesugune, välja arvatud üksikud muudatused, mis on vältimatud uue seadusandliku protsessi tõttu. Muudatused on seotud uue seadusandliku menetlusega (seadusandlik tavamenetlus), õigusakti läbivaatamise aja (31. detsember 2016. aastal 2015. aasta 23. juuli asemel) ning aruandluse tähtajaga. Kohtuotsuse kohaselt on tühistatud määrus jõus kuni uue määruse vastuvõtmiseni. Kuigi uus määrus võetakse eeldatavasti 2013. aastal kiiresti vastu, on ebatõenäoline, et see võetaks vastu enne 2013. aasta juulikuud, mil on järjekordne tähtaeg, mil liikmesriikidel tuleb tühistatud määruse kohaselt teatada oma investeeringutest. Seega peaks järgmine aruandmine toimuma tühistatud määruse alusel. Kavandatud uue määruse kohaselt tuleks andmeid edastada alates 2015. aasta 1. jaanuarist ja edaspidi iga kahe aasta järel. Energeetikataristu investeerimisprojektidest komisjonile teatamise vorm ja tehnilised üksikasjad on sätestatud nõukogu tühistatud määruse (EL, Euratom) nr 617/2010 rakendamiseks vastu võetud komisjoni 21. septembri 2010. aasta määruse (EL, Euratom) nr 833/2010 lisas. Komisjoni määrust 833/2010 kohaldatakse kuni selle läbivaatamiseni pärast käesoleva määruse ettepaneku vastuvõtmist. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Kuna i) määruse 617/2010 kavandamisel toimus mõju hindamine ja konsulteerimine huvitatud isikutega ning ii) kavandatud määrus langeb sisuliselt kokku määrusega 617/2010, ei ole komisjon teinud uut mõju hindamist ega alustanud uut huvitatud isikutega konsulteerimist. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Kavandatud meetme kokkuvõte Kavandatud määrusega kehtestatakse ühtne raamistik, et edastada komisjonile andmed ja teave energeetikataristu investeerimisprojektide kohta nafta-, gaasi-, elektri- ja biokütuste sektorites ning asjaomase süsihappegaasiheite kohta. Kord kahe aasta jooksul tuleb liikmesriikidel või nende volitatud organisatsioonidel või asutustel koguda ja edastada andmed ja teave tootmise, transpordi ja ladustamise investeerimisprojektide kohta. Halduskoormuse vähendamiseks on lisatud kaks paindlikkust ja lihtsustamist võimaldavat uuendust: – kui liikmesriigid ei otsusta teisiti, on ettevõtjad kohustatud esitama liikmesriikidele või pädevale asutusele teabe oma investeerimisprojektide, sealhulgas taristu kasutuselt kõrvaldamisega seotud projektide kohta; – liikmesriigid võib aruandluskohustusest vabastada, kui nad ELi energeetikavaldkonna õigusaktide alusel sama teavet komisjonile juba esitavad. Sama kehtib juhul, kui asjakohaseid andmeid koguvad gaasi- ja elektrivõrkude arengukavade eest vastutavad asutused. Neil tuleks edastada vastavad andmed komisjonile, vajaduse korral liikmesriigi asjakohaste märkustega. Kogutud andmete ja teabe (investeeringu liik, kavandatud maht ja peamised takistused) põhjal kujundataks ELi energeetikataristu investeeringute peamised suunad. Määruses sätestatakse, et komisjonile edastatav teave peab vastama üldtunnustatud nõuetele, et andmed ja teave võetakse vastu, säilitatakse ja töödeldakse asjakohaste infotehnoloogiliste vahenditega ning täielikus vastavuses üksikisikute andmekaitse õigusraamistikuga ning et andmed ja teave avalikustatakse, välja arvatud juhul, kui tegemist on tundliku äriteabega. Saadud andmete ja teabe põhjal analüüsib komisjon korrapäraselt ja valdkonnaüleselt ELi energiasüsteemi struktuuri arengut ja perspektiivi ning esitab muid vajalikke analüüsitulemusi. See võimaldaks avastada edaspidiseid võimalikke lünki nõudluses ja pakkumises ning investeeringute takistusi. Analüüsitulemuste põhjal on komisjonil kergem levitada parimaid tavasid ja tagada suuremat läbipaistvust turuosalistele. Ühiste seisukohtadeni jõudmiseks nendes küsimustes arutatakse analüüsitulemused sidusrühmadega läbi ja avaldatakse. Õiguslik alus Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 194. Subsidiaarsuse põhimõte Käesoleva õigusakti ettepaneku eesmärk on tugevdada raamistikku komisjoni ülesannete täitmiseks vajalike andmete ja teabe kogumiseks. Kui komisjoni ja eelkõige energiaturu vaatluskeskuse valduses on asjakohased andmed, on neil kergem jälgida ELi energiasüsteemi arengut valdkonnaüleselt ja ELi tasandil ning avastada võimalikke probleeme, mis võiksid aeglustada või takistada investeerimisprojektide kulgu. Arvestades energeetika allsektorite (nt elekter ja gaas) vastastikust seotust ja siseturu olemasolu, muutub ELi mõõde üha olulisemaks ning sellega on põhjendatud ELi institutsioonide ja eriti komisjoni roll. Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele. Käesolev ettepanek ei lähe oma eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. Liikmesriikidel on endiselt märkimisväärne vabadus andmete kogumist korraldada. Vahendi valik Kavandatav vahend on määrus, sest sellega asendatakse olemasolev määrus. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanekul on ühenduse eelarvele piiratud mõju. Katta tuleks eelkõige infotehnoloogiakulud ning komisjoni vastava otsuse korral ka andmete ostmise ja ekspertide tasustamise kulud. Liikmesriikide eelarvetele ei tohiks ettepanekul olulist otsest mõju olla. 5. TÄIENDAV TEAVE Lihtsustamine Et käesolevas ettepanekus järgitakse olemasolevat aruandluskohustust ja järelevalvesüsteemi, ei too see juurde mittevajalikku halduskoormust. Määrust kohaldatakse aruandluse osas vaid juhul, kui valdkonnaomased õigusaktid ei taga asjakohaste andmete ja teabe kättesaadavust. Läbivaatamisklausel Komisjon vaatab uue määrusega sätestatud aruandlus- ja järelevalvesüsteemi läbi 31. detsembriks 2016. aastal. 2013/0082 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS milles käsitletakse komisjoni teavitamist Euroopa Liidu energeetikataristu investeerimisprojektidest ning millega asendatakse määrus (EÜ) nr 617/2010 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 194, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, tegutsedes seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Hea ülevaade liidu energeetikataristu investeeringutest on äärmiselt oluline, et komisjon saaks täita oma ülesandeid energeetikavaldkonnas. Korrapäraste ja ajakohaste andmete ja teabe kättesaadavus peaks võimaldama komisjonil teha vajalikke võrdlusi, anda hinnanguid või pakkuda välja asjakohaseid meetmeid usaldusväärsete arvnäitajate ja analüüsitulemuste põhjal, seda eelkõige seoses energia pakkumise ja nõudluse tasakaaluga tulevikus. (2) Energiamaastik nii liidu sees kui ka väljaspool seda on viimastel aastatel vägagi muutunud, mistõttu liidu energiavarustuse tagamiseks ja siseturu sujuvaks toimimiseks ning liidus alanud üleminekuks vähem CO2-heiteid tekitavale energiasüsteemile on otsustava tähtsusega energeetikataristu investeeringud. (3) Uus energeetikakontekst nõuab märkimisväärseid investeeringuid kõigisse energeetikavaldkonna taristu liikidesse, samuti uut tüüpi taristut ja turule saabuvate uute tehnoloogiate arendamist. Energeetikavaldkonna liberaliseerimine ja siseturu edasine lõimimine suurendab majandusettevõtjate osa investeerijatena. Samal ajal suunavad uued poliitikanõuded, nagu näiteks kütuseliikide turuosa mõjutavad eesmärgid, liikmesriikide poliitika kujundamist uue ja/või ajakohastatud energeetikataristu poole. (4) Seoses sellega tuleks suuremat tähelepanu pöörata energeetikataristu investeeringutele liidus, pidades eelkõige silmas probleemide ennetamist, parimate tavade levitamist ja suuremat läbipaistvust seoses liidu energiasüsteemi edasise arenguga. (5) Seega peaksid komisjoni ja eelkõige komisjoni energiaturu vaatluskeskuse käsutuses olema täpsed andmed ja teave investeerimisprojektide, sealhulgas taristu kasutuselt kõrvaldamisega seotud projektide kohta liidu energiasüsteemi kõige olulisemates osades. (6) Andmed ja teave, mis on seotud prognoositava arenguga tootmis-, ülekandmis- ja ladustamisvõimsuses ning projektidega erinevates energeetikavaldkonna sektorites, on liidule huvipakkuvad ja olulised tulevaste investeeringute jaoks. Seega tuleb tagada, et komisjoni teavitataks investeerimisprojektidest, mille puhul taristu ehitus- või kasutuselt kõrvaldamise töö on juba alanud või mille puhul on lõplik investeerimisotsus juba langetatud. (7) Vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklitele 41 ja 42 on ettevõtted kohustatud teatama oma investeerimisprojektidest. Sellise teatamisega peab kaasnema eelkõige korrapärane aruandlus investeerimisprojektide elluviimise kohta. Selline täiendav aruandlus ei piira Euratomi asutamislepingu artiklite 41–44 kohaldamist. (8) Selleks, et komisjonil oleks pidevalt ülevaade kogu liidu energiasüsteemi arengust, on vaja investeerimisprojektide aruandluse ühtlustatud raamistikku, mis põhineks liikmesriikide esitatavatel ajakohastatud ametlikel andmetel ja teabel. (9) Selleks peaksid liikmesriigid esitama komisjonile andmed ja teabe nende territooriumil kavandatud või töös olevate energeetikataristu investeerimisprojektide kohta, mis on seotud nafta, maagaasi, elektri, sealhulgas taastuvatest energiaallikate toodetud elektri, ja biokütuste tootmise, ladustamise ja transpordiga ning süsihappegaasi kogumise ja säilitamisega, sealhulgas selliste projektide kohta, mis hõlmavad ühendusi kolmandate riikidega. Asjaomased ettevõtted on kohustatud liikmesriigile esitama asjassepuutuvad andmed ja teabe. (10) Energeetika investeerimisprojektide ajalist kulgu arvestades peaks aruandluse kaheaastane intervall olema piisav. (11) Selleks, et vältida ebaproportsionaalset halduskoormust ja viia miinimumini liikmesriikide ja ettevõtete (eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete) kulud, peab käesolev määrus võimaldama liikmesriikide ja ettevõtete vabastamist aruandluskohustusest juhul, kui samaväärne teave esitatakse komisjonile selliste energeetikasektorit käsitlevate õigusaktide kohaselt, mille on vastu võtnud liidu institutsioonid ja mille siht on saavutada eesmärgid, mis on seotud konkurentsivõimelise energiaturu, energiasüsteemi jätkusuutlikkuse ja energiavarustuse kindlusega liidus. Seetõttu tuleks vältida elektrit ja maagaasi käsitlevas kolmandas siseturu paketis täpsustatud aruandlusnõuete dubleerimist. (12) Andmete töötlemiseks ning andmete edastamise lihtsustamiseks ja tagamiseks peaksid komisjon ja eelkõige energiaturu vaatluskeskus kasutama kõiki asjakohaseid vahendeid ning eelkõige kaasatud infotehnoloogilisi vahendeid ja menetlusi. (13) Üksikisikute kaitse isikuandmete töötlemisel liikmesriikides on reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 95/46/EÜ,[1] üksikisikute kaitse isikuandmete töötlemisel komisjonis on reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001[2]. Kõnealuseid sätteid käesoleva määrusega ei muudeta. (14) Liikmesriigid või nende volitatud asutused ja komisjon peaksid kinni pidama tundlike äriandmete või -teabe konfidentsiaalsuse põhimõttest. Seetõttu peaksid liikmesriigid või nende volitatud asutused sellised andmed ja sellise teabe riigi tasandil enne komisjonile esitamist koondama, välja arvatud piiriülese ülekande projektidega seotud andmed ja teabe. Vajaduse korral peaks komisjon neid andmeid täiendavalt koondama nii, et konkreetseid ettevõtteid ja rajatisi puudutavaid andmeid ei saaks avaldada ega tuletada. (15) Komisjon ja eelkõige komisjoni energiaturu vaatluskeskus peaksid korrapäraselt ja valdkonnaüleselt analüüsima liidu energiasüsteemi struktuuri arengut ja perspektiivi ning vajaduse korral esitama täpsemaid analüüsiandmeid energiasüsteemi teatavate tahkude kohta. See analüüs peaks aitama avastada, milliseid energia pakkumise ja nõudluse tasakaalu seisukohalt olulisi taristu ja investeeringute alaseid puudujääke võiks esineda. Analüüs peaks andma ka panuse energeetikataristu teemalisse liidu tasandi arutelusse ning seetõttu tuleks see edastada Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning teha kättesaadavaks huvitatud osapooltele. (16) Komisjoni võivad abistada liikmesriikide eksperdid või muud pädevad eksperdid, et kujundada ühine arusaam võimalikest taristuga seotud puudujääkidest ja ohtudest ning suurendada edasiste arengute läbipaistvust. (17) Käesoleva määrusega asendatakse nõukogu 24. juuni 2010. aasta määrus (EL, Euratom) nr 617/2010, mille tühistas Euroopa Kohus 6. septembril 2012 ning mis on jõus kuni uue määruse vastuvõtmiseni[3]. (18) Energeetikataristu investeerimisprojektidest komisjonile teatamise vorm ja tehnilised üksikasjad on sätestatud nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 617/2010 rakendamiseks vastu võetud komisjoni 21. septembri 2010. aasta määruses (EL, Euratom) nr 833/2010. Komisjoni määrust (EL, Euratom) nr 833/2010 kohaldatakse kuni selle läbivaatamiseni pärast käesoleva määruse vastuvõtmist, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Reguleerimisese ja reguleerimisala 1. Käesoleva määrusega kehtestatakse ühtne raamistik, mille kohaselt edastada komisjonile andmed ja teave energeetikataristu investeerimisprojektide kohta nafta-, maagaasi-, elektri-, sealhulgas ka taastuvatest allikatest toodetud elektri ja biokütuste sektoris ning nendes sektorites tekkiva süsihappegaasi kogumise ja säilitamisega seotud investeerimisprojektide kohta. 2. Käesolevat määrust kohaldatakse selliste lisas nimetatud investeerimisprojektide tüüpide suhtes, mille puhul on taristu ehitus- või kasutuselt kõrvaldamise töö juba alanud või mille puhul on lõplik investeerimisotsus juba langetatud. Lisaks võivad liikmesriigid esitada mis tahes hinnangulisi andmeid või esialgset teavet selliste lisas nimetatud investeerimisprojektide kohta, mille puhul kavandatakse taristu ehitustööde alustamist viie aasta jooksul või mille kohaselt plaanitakse taristu kasutuselt kõrvaldada kolme aasta jooksul, kuid mille kohta ei ole lõplikku investeerimisotsust veel langetatud. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. „taristu” – mis tahes liiki rajatised või rajatiste osad, mis on seotud tootmise, ülekandmise ja säilitamisega; 2. „investeerimisprojektid” – projektid, mille eesmärk on: i) rajada uus taristu; ii) kujundada ümber, ajakohastada või mahult suurendada või vähendada olemasolevat taristut; iii) kõrvaldada osaliselt või täielikult kasutuselt olemasolev taristu; 3. „lõplik investeerimisotsus” – ettevõtte tasandil tehtud otsus eraldada vahendeid projekti investeerimisjärgu jaoks, kusjuures investeerimisjärk on järk, mille jooksul toimub ehitamine või kasutuselt kõrvaldamine ning tehakse põhikapitali kulutusi. Investeerimisjärk ei hõlma kavandamisjärku, mille jooksul valmistatakse ette projekti teostamist ning mis hõlmab vajaduse korral teostatavuse hindamist, ettevalmistavaid ja tehnilisi uuringuid, litsentside ja lubade saamist ning põhikapitali kulutusi; 4. „töös olevad investeerimisprojektid” – investeerimisprojektid, mille puhul ehitus on alanud ja kapitalikulud on tekkinud; 5. „kasutuselt kõrvaldamine” – järk, mille kestel taristu kõrvaldatakse lõplikult kasutuselt; 6. „tootmine” – elektrienergia tootmine ja kütuste, sealhulgas biokütuste töötlemine; 7. „ülekandmine” – energiaallikate või -toodete või süsihappegaasi edastamine võrgu kaudu, eelkõige: i) torujuhtmete kaudu, mis ei ole tootmisetapi torustik ega peamiselt kohalikus jaotussüsteemis kasutatavad juhtmed; või ii) selliste ühendatud kõrgepingesüsteemide kaudu, mis ei ole peamiselt kohalikuks jaotuseks kasutatavad süsteemid; 8. „säilitamine” – energia või energiaallikate alaline või ajutine säilitamine maa peal või maa all olevas taristus või geoloogilises säilituskohas või süsihappegaasi säilitamine maa-alustes geoloogilistes säilituskohtades; 9. „ettevõtja” – füüsiline või juriidiline, avalik-õiguslik või eraisik, kes võtab vastu otsuseid investeerimisprojektidega seoses või viib neid ellu; 10. „energiaallikad”: i) primaarenergia allikad (nt nafta, maagaas, kivisüsi); ii) muundatud energia allikad (nt elekter); iii) taastuvad energiaallikad, sealhulgas hüdroelektri-, biomassi-, biogaasi-, tuule-, päikese-, loodete-, laine- ja maasoojusenergia; ning iv) energiatooted, nagu rafineeritud naftatooted ja biokütused; 11. „konkreetne asutus” – asutus, kellele on energeetikasektorit käsitlevate liidu õigusaktidega usaldatud ülesanne valmistada ette ja võtta vastu liidu energeetikataristu võrkude mitmeaastased arengu- ja investeerimiskavad, mis hõlmavad näiteks Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustikku, millele osutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 714/2009 (võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses)[4] artiklis 4, ning Euroopa maagaasi ülekandesüsteemi haldurite võrgustikku, millele osutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 715/2009 (maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta)[5] artiklis 4. Artikkel 3 Andmete teatamine 1. Säilitades andmete kogumise ja aruandluse koormuse proportsionaalsena, koostavad liikmesriigid või asutused, kellele liikmesriigid annavad vastava volituse, käesolevas määruses täpsustatud andmed ja teabe alates 1. jaanuarist 2015 ja edaspidi iga kahe aasta tagant. 2015. aastal, mis on aruandluse esimene aasta, ja edaspidi iga kahe aasta tagant edastavad liikmesriigid komisjonile käesolevas määruses osutatud andmed ja asjakohase teabe projektide kohta. Teavitamisel esitatakse koondandmeid ja -teavet, välja arvatud piiriülese ülekande projekte käsitlevate andmete ja teabe puhul. Liikmesriigid või nende volitatud asutused edastavad koondandmed ja asjakohase teabe projektide kohta vastava aruandeaasta 31. juuliks. 2. Liikmesriigid või nende volitatud asutused on vabastatud lõikes 1 sätestatud kohustusest, sel eeldusel ja sel määral, kui energeetikasektorit käsitlevate liidu õigusaktide või Euratomi asutamislepingu kohaselt: a) on asjaomane liikmesriik või volitatud asutus komisjonile juba esitanud andmed või teabe, mis on samaväärne käesolevas määruses nõutavaga, ning viidanud esitamise kuupäevale ja asjaomastele õigusaktidele; või b) energeetikataristu mitmeaastase investeerimiskava koostamine liidu tasandil ja selle tarvis käesolevas määruses nõutavaga samaväärsete andmete ja teabe kogumine on usaldatud konkreetsele asutusele. Sellisel juhul ja käesolevas määruses sätestatud eesmärkidel esitab konkreetne asutus kõik asjakohased andmed ja teabe komisjonile. Artikkel 4 Andmeallikad Asjaomased ettevõtjad peavad edastama enne aruandeaasta 1. juunit artiklis 3 osutatud andmed või teabe neile liikmesriikidele või liikmesriikide volitatud asutusele, kelle territooriumil nad investeerimisprojekte käivitada kavatsevad. Edastatavad andmed või teave peavad kajastama investeerimisprojektide olukorda asjaomase aruandeaasta 31. märtsi seisuga. Esimest lõiku ei kohaldata ettevõtjate suhtes juhul, kui asjaomane liikmesriik otsustab kasutada muud viisi artiklis 3 osutatud andmete ja teabe esitamiseks komisjonile. Artikkel 5 Teate sisu 1. Lisas loetletud investeerimisprojektide tüüpide puhul peab artiklis 3 sätestatud teates esitama, kui see on asjakohane, järgmist: a) kavandatud või töös olevate võimsuste maht; b) kavandatud või töös olevate taristute või võimsuste liik ja põhiomadused, sh piiriüleste ülekandeprojektide asukoht (kui see on asjakohane); c) eeldatav käikulaskmise aasta; d) kasutatava energiaallika liik; e) käitised ja rajatised, mis võimaldavad reageerida hädaolukorras, et tagada varustuskindlust, nt seadmed, mis võimaldavad energiavoo suunda muuta või teisele kütusele üle minna ning f) süsihappegaasi kogumise ja säilitamise süsteemide seadmed või vastavate süsteemide kohandamisseadmed. 2. Taristu mis tahes kavandatava kasutuselt kõrvaldamise puhul peab artiklis 3 sätestatud teade sisaldama järgmist: a) asjaomase taristu liik ja võimsus; ning b) eeldatav kasutuselt kõrvaldamise aasta. 3. Iga artikli 3 kohase teate puhul tuleb vajaduse korral näidata juurutatud tootmise, tehtud ülekande ja ladustamise koguvõimsus, mis on olemas asjakohase aruandeaasta alguses või mille töö on katkestatud rohkem kui kolmeks aastaks. Liikmesriigid, nende volitatud asutused või artikli 3 lõike 2 punktis b osutatud konkreetne asutus võivad edastatavatele andmetele ja teabele lisada asjakohaseid märkusi, nt märkusi investeerimisprojektide rakendamise hilinemise või takistuste kohta. Artikkel 6 Andmete kvaliteet ja avalikustamine 1. Liikmesriigid, nende volitatud asutused või vajaduse korral konkreetsed asutused seavad eesmärgiks tagada komisjonile edastavate andmete ja teabe kvaliteet, asjakohasus, täpsus, selgus, õigeaegsus ja järjepidevus. Konkreetsed asutused võivad lisada andmetele ja teabele liikmesriikide asjakohased märkused. 2. Komisjon võib käesoleva määruse kohaselt edastatud andmed ja teabe ning eelkõige artikli 10 lõikes 3 osutatud analüüsitulemused avalikustada tingimusel, et need avaldatakse koondandmete ja -teabena ning et üksikute ettevõtjate ja käitiste kohta üksikasju ei avaldata ega neid ei ole võimalik ka tuletada. 3. Liikmesriigid, komisjon või nende volitatud asutused peavad igaüks kinni oma valduses olevate tundlike äriandmete või -teabe konfidentsiaalsuse põhimõttest. Artikkel 7 Rakendussäte Komisjon võtab käesoleva määrusega sätestatud piirides kahe kuu jooksul pärast määruse jõustumist vastu selle rakendamiseks vajalikud sätted, milles käsitletakse artiklites 3 ja 5 osutatud andmete ja teabe edastamise vormi ning muid tehnilisi üksikasju. Kuni selle hetkeni kohaldatakse komisjoni 21. septembri 2010. aasta määrust (EL, Euratom) nr 833/2010, millega rakendatakse nõukogu määrust (EL, Euratom) nr 617/2010. Artikkel 8 Andmete töötlemine Komisjon vastutab käesoleva määruse kohaselt talle esitatavate energeetikataristute alaste andmete ja teabe vastuvõtmiseks, talletamiseks ja töötlemiseks vajalike infotehnoloogiliste ressursside väljatöötamise, veebimajutuse, haldamise ja säilitamise eest. Artikkel 9 Üksikisikute kaitse andmete töötlemisel Käesolev määrus ei piira liidu õigusaktide kohaldamist ega mõjuta liikmesriikide kohustusi seoses direktiivis 95/46/EÜ sätestatud isikuandmete töötlemisega ning liidu institutsioonide ja organite kohustusi seoses määruse (EÜ) nr 45/2001 kohase isikuandmete töötlemisega neile pandud ülesannete täitmisel. Artikkel 10 Järelevalve ja aruandlus 1. Võttes aluseks edastatud andmed ja teabe ning vajaduse korral mis tahes muud andmeallikad, sealhulgas komisjoni ostetud andmed, ning võttes arvesse asjakohaseid analüüse, näiteks gaasi- ja elektrivõrkude mitmeaastaseid arengukavasid, edastab komisjon kord kahe aasta jooksul Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele liidu energiasüsteemi struktuuri arengut ja perspektiivi käsitleva valdkonnaülese analüüsi ning avaldab selle. Nimetatud analüüsi eesmärk on eelkõige: a) energianõudluses ja -varustuses ilmneda võivate liidu tasandi energiapoliitika seisukohast tähtsate puuduste avastamine; b) investeeringuid takistavate asjaolude kindlakstegemine ja parimate tavade levitamine nende kõrvaldamiseks ning c) läbipaistvuse suurendamine turuosaliste ja potentsiaalsete turule tulijate jaoks. Kõnealuste andmete ja teabe põhjal võib komisjon analüüsida eriküsimusi, kui seda peetakse vajalikuks ja asjakohaseks. 2. Lõikes 1 nimetatud analüüsi ettevalmistamisel võivad komisjoni abistada liikmesriikide eksperdid ja/või mis tahes muud eksperdid ning kutseliidud, kes on asjakohases valdkonnas pädevad. Komisjon annab kõikidele liikmesriikidele võimaluse kommenteerida analüüside kavandeid. 3. Komisjon arutab analüüsitulemusi huvitatud pooltega, nagu Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustiku, Euroopa maagaasi ülekandesüsteemi haldurite võrgustiku, gaasi koordineerimisrühma ja naftatarnerühmaga. Artikkel 11 Läbivaatamine 31. detsembriks 2016. aastal vaatab komisjon käesoleva määruse rakendamise läbi ning esitab läbivaatamise tulemuste kohta aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Läbivaatamise käigus analüüsib komisjon muu hulgas reguleerimisala laiendamist, et hõlmata ka gaasi, nafta ja kivisöe ekstraheerimist. Artikkel 12 Kehtetuks tunnistamine Käesoleva määruse jõustumise kuupäevast tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 617/2010. Artikkel 13 Jõustumine Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja LISA INVESTEERIMISPROJEKTID 1. NAFTA 1.1. Rafineerimine – destilleerimistehased võimsusega mitte alla 1 miljoni tonni aastas; – destilleerimisvõimsuse suurendamine üle 1 miljoni tonni aastas; – reformimis-/krakkimistehased võimsusega vähemalt 500 tonni päevas; – masuudi, gaasiõli, lähteaine ja muude naftatoodete väävlitustamistehased. – siia ei kuulu keemiatehased, kus ei toodeta kütuseõli või mootoriõlisid või toodetakse neid vaid kõrvalsaadusena. 1.2. Transport – toornafta torujuhtmed võimsusega vähemalt 3 miljonit tonni aastas ning üle 30 km pikkuste torujuhtmete laiendamine või pikendamine; – naftatoodete torujuhtmed võimsusega vähemalt 1,5 miljonit tonni aastas ning üle 30 km pikkuste torujuhtmete laiendamine või pikendamine; – torujuhtmed, mis on olulised lülid riiklikes või rahvusvahelistes ühendatud võrkudes, ning Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 171 kohastes suunistes nimetatud ühist huvi pakkuvad torujuhtmed ja projektid. Siia ei kuulu sõjalistel eesmärkidel kasutatavad torujuhtmed ja punktis 1.1 nimetamata tehaseid varustavad torujuhtmed. 1.3. Ladustamine – toornafta ja naftatoodete hoidlad (mahuga 150 000 m3 või rohkem või mahutite puhul mitte alla 100 000 m3). Siia ei kuulu sõjalistel eesmärkidel kasutatavad mahutid ja punktis 1.1. nimetamata tehaseid varustavad mahutid. 2. GAAS 2.1. Ülekanne – torujuhtmed gaasi, sealhulgas maagaasi ja biogaasi transpordiks, mis on osa enamjaolt kõrgsurvetorudest koosnevast võrgust, välja arvatud torujuhtmed, mis moodustavad osa tootmisetapi torustikust, ning kõrgsurvetorustike need osad, mida kasutatakse peamiselt maagaasi kohalikuks jaotamiseks; – ELi toimimise lepingu artikli 171 kohastes suunistes nimetatud ühist huvi pakkuvad torujuhtmed ja projektid. 2.2. Veeldatud maagaasi terminalid – veeldatud maagaasi importimise terminalid gaasistamise võimsusega 1 miljard m3 aastas või rohkem. 2.3. Ladustamine – punktis 2.1 osutatud torujuhtmetega ühendatud hoidlad. Siia ei kuulu sõjalistel eesmärkidel kasutatavad gaasijuhtmed, terminalid ja hoidlad ning energiat mittetootvaid või seda vaid kõrvalsaadusena tootvaid keemiatehaseid teenindavad gaasijuhtmed, terminalid ja hoidlad. 3. ELEKTRIENERGIA 3.1. Tootmine – Soojus- ja tuumaenergiajaamad (generaatorid võimsusega vähemalt 100 MWe); – biomassist/vedelatest biokütustest/jäätmetest energiat tootvad jaamad (võimsusega 20 MW või rohkem); – elektri- ja soojusenergia koostootmisjaamad (käitised elektrivõimsusega vähemalt 20 MW); – hüdroelektrijaamad (käitised võimsusega vähemalt 30 MW); – tuulepargid võimsusega vähemalt 20 MW; – päikese- ja maasoojuselemendid (võimsusega vähemalt 20 MW); – fotogalvaanilised elemendid (võimsusega vähemalt 10 MW). 3.2. Ülekanne – õhuliinid, kui need on projekteeritud pingele, mida tavaliselt kasutatakse riigi tasandi võrkudevahelistes ühendusliinides ning kui need on projekteeritud pingele vähemalt 220 kV; – maa- või merealused ülekandeliinid, kui need on projekteeritud pingele vähemalt 150 kV; – ELi toimimise lepingu artikli 171 kohastes suunistes nimetatud ühist huvi pakkuvad projektid. 4. BIOKÜTUS 4.1. Tootmine – käitised, mis suudavad toota või töödelda biokütuseid (käitised võimsusega 50 000 tonni aastas või rohkem). 5. SÜSIHAPPEGAAS 5.1. Transport – punktides 1.1 ja 3.1 nimetatud käitistega seotud CO2 torujuhtmed. 5.2. Säilitamine – hoidlad (säilitamiskoht või -kompleks võimsusega 100 kt või rohkem). Siia ei kuulu uurimistööks või tehnoarenduseks ettenähtud hoidlad. [1] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. [2] EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1. [3] Kohtuasi C-490/10, Euroopa Parlament v. Euroopa Liidu Nõukogu, ELT C 331/2,.27.10.2012, lk 2. [4] ELT L 211, 14.8.2009, lk 15. [5] ELT L 211, 14.8.2009, lk 36.