Eduaruanne üleeuroopalise transpordivõrgu rakendamise kohta

2018. ja 2019. aastal

1.Sissejuhatus

Määruses (EL) nr 1315/2013 (edaspidi „TEN-T määrus“) on sätestatud üleeuroopalise transpordivõrgu (edaspidi „TEN-T“) arendamise suunised. TEN-T määrus on ELi kõikide transpordiliikide taristuga seotud meetmete keskne õiguslik alus ning selle eesmärk on luua kogu ELi linnatranspordisõlmede, mere- ja siseveesadamate, lennujaamade ja terminalidega seotud raudteid, siseveeteid, lähimereliine ja maanteid ühendav mitmeliigilise transpordi võrk. Seega loob TEN-T aluse taristule, mida on vaja selleks, et võimaldada säästvamaid transpordiviise ning luua tingimused paremateks mitmeliigilisteks ja koostalitlusvõimelisteks transpordilahendusteks ja transpordiliikide suuremaks omavaheliseks integreerimiseks kogu logistikaahela ulatuses.

Arukas, säästev ja täielikult ühendatud Euroopa transpordivõrk on ka Euroopa ühtse turu väljakujundamise ja hea toimimise ning Euroopa maailmaturuga ühendamise põhitingimus. Seega aitab see saavutada Euroopa majanduskasvu, töökohtade loomise ja konkurentsivõime tegevuskava eesmärke. Keskkonnahoidlikumate transpordiliikide, nagu raudtee- ja siseveetransport ning lähimerevedu, arendamise ning maantee- ja meretranspordis alternatiivkütuste kasutuselevõtu kaudu on TEN-T-l keskne roll ka Euroopa rohelise kokkuleppe ning säästva ja aruka liikuvuse strateegia eesmärkide saavutamisel.

TEN-T määruses on Euroopa mitmeliigilise transpordisüsteemi üldeesmärk sõnastatud nelja erieesmärgina: 1) liidu ühtekuuluvuse edendamine; 2) transpordivõrgu tõhustamine; 3) transpordivõrgu säästvamaks muutmine; 4) transpordivõrgu kõigi kasutajate saadava kasu suurendamine. Nende eesmärkide saavutamiseks on määruses seatud selged tähtajad, mille kohaselt põhivõrk peab olema lõplikult välja arendatud 2030. aastaks ja üldvõrk 2050. aastaks. Lisaks on kõikide transpordiliikide taristule kehtestatud ranged ja kohustuslikud standardid ja nõuded nii üld- kui ka põhivõrgu koostalitlusvõimele ja kvaliteedile.

TEN-T rakendamist toetab rahastamisvahend, Euroopa ühendamise rahastu, mis on loodud määrusega (EL) nr 1316/2013 ja sellele järgneva määrusega ajavahemikuks 2021–2027 (määrus (EL) nr 2021/1153). Lisaks tehakse ELi tasandil TEN-Tsse märkimisäärseid investeeringuid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide (edaspidi „struktuuri- ja investeerimisfondid“) toetuste ning mitmesuguste Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „EIP“) rahastamisvahendite kaudu. Suurema osa investeeringutest teevad aga liikmesriigid.

Selleks et Euroopa kodanikele ja poliitikakujundajatele TEN-T poliitika tulemuslikkusest aru anda, on vaja mõõta vahetulemusi ja neist teatada. Seepärast on TEN-T määruse artikli 49 lõikega 3 ette nähtud, et komisjon avaldab iga kahe aasta tagant üleeuroopalise transpordivõrgu rakendamise eduaruande, mis esitatakse Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele. Käesolev eduaruanne on kolmas selline iga kahe aasta tagant esitatav aruanne.

Käesolevas kolmandas eduaruandes esitatakse tehnilised ja finantsandmed, mis kirjeldavad TEN-T võrgu olukorda 2018. ja 2019. aastal. See annab seega olulise ülevaate TEN-T rakendamise edusammudest, eriti praegusel otsustaval ajal, kui TEN-T määrus on läbivaatamisel. Tulevase TEN-T määruse eesmärke ja sihte seades ning ka uusi ja rangemaid nõudeid kehtestades on oluline teada, kui suuri edusamme on võrgu tehnilise nõuetelevastavuse alal juba tehtud. Käesolev eduaruanne kuulub seega TEN-T määruse läbivaatamiseks esitatud komisjoni seadusandliku ettepaneku juurde.

Käesolevast aruandest ilmneb, et viimastel aastatel ehk alates praegu kehtiva määruse jõustumisest 2013. aastal on TEN-T väljaarendamisel tehtud märkimisväärseid edusamme, mis annavad selles suhtes tulevikuks lootust ja kinnitavad veel kord, et TEN-T täidab ja peab ka edaspidi täitma keskset rolli selles, et arendataks välja tõhus mitmeliigilise transpordi võrk, millest saavad kasu ELi majandus ja siseturg ning mis aitab saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärke.

2.Peamised tulemused

Infosüsteemi TENtec andmetel oli TEN-T põhivõrgukoridoride taristu rakendamise nõuetelevastavus 2019. aastal TEN-T määruse nõudeid iseloomustavatest näitajatest enamiku (14 näitajast 11) puhul 70–99 %. Ülejäänud kolmele nõudele vastavuse määr on 16–53 %.

Nagu eelmiseski aruandes, tuleb siiski otse rõhutada, et taristuvõrgu TEN-T standarditele vastavuse kõrge määr ei pruugi kajastada transpordivõrgu tegelikku kvaliteeti ega toimivust. Nimelt tuleb selle analüüsi puhul arvestada, et TEN-T tehnilised standardid on tegelike kohapealsete vajadustega võrreldes osaliselt piiratud. TEN-T määruse läbivaatamiseks esitatud seadusandlikus ettepanekus, mida toetab sellele lisatud mõjuhinnangu analüüs, on seetõttu püütud TEN-T standardeid ja nõudeid täiustada, et saada parem ülevaade võrgu tegelikest võimalustest ja piirangutest ning kajastada paremini tegelikke kohapealseid vajadusi.

Näiteks tunduvad põhivõrgukoridoride raudteetaristuvõrgu 2018. ja 2019. aasta nõuetelevastavuse määrad üsna paljulubavad, sest nõuetele vastavus on suurelt osalt juba saavutatud elektrifitseerimise (90 %), rööpmelaiuse (84 %), kaubaveoliinide maksimaalse lubatud kiiruse (86 %) ja kaubaveoliinide teljekoormuse (90 %) valdkonnas, samal ajal kui kaubarongide pikkusega (53 %) ja eriti ERTMSi kasutuselevõtuga (16 %) on endiselt probleeme. Võib siiski olla, et raudteeliin sobib küll 740 m pikkuste rongide jaoks, kuid sellel ei ole piisavalt haruteid, et tegelikult tagada täielik koostalitlus. See on oluline aspekt, millele TEN-T määruse läbivaatamise käigus on tähelepanu pööratud.

Samamoodi on võrgu potentsiaali täielik realiseerimine võimalik ainult siis, kui raudteekaubaveo süsteem vastab ka turu tegelikele vajadustele. TEN-T määruse praegused nõuded ei pruugigi mitmeliigilise transpordi võimaldamiseks piisavad olla: kaupade pikamaa-autoveo de facto standard on poolhaagised, mille osakaal nendes vedudes on üle 95 %, kuid praegu puudub nõue, et TEN-T raudteevõrk võimaldaks vedada P400 mõõtmetega poolhaagiseid . P400 kategooria ühendveo-laadimisüksuste vedu standardsetel kaubavagunitel ei ole praegu märkimisväärses osas TEN-Tst võimalik (P400 standardit ja sellest rangemaid standardeid võimaldab ainult 40 % põhivõrgukoridoride võrgust). Arvestades seda, et poolhaagised on autoveos domineerivad, jääb seega kasutamata täiendava teistele transpordiliikidele ülemineku oluline potentsiaal. Seetõttu antakse käesolevas aruandes ülevaade ka võrgu vastavusest P400 nõudele 2019. aastal, ehkki see ei ole (veel) 2013. aasta TEN-T määruse ametlik nõue.

Maanteedel on kiirtee/kiirmagistraali kriteerium peaaegu täidetud (99 %). Ent nagu eespool on märgitud, on oluline meeles pidada, et TEN-T määruses määratletud teekategooriad erinevad UNECE / Eurostati / Rahvusvahelise Transpordifoorumi kategooriatest ja seetõttu ei ilmne nendest, et teed võivad olla ebapiisava kvaliteediga, eriti liiklusohutuse või piisavalt ohutute ja turvaliste parkimis- ja puhkamisalade olemasolu seisukohalt. Lisaks võib juhtuda, et võrgu osi ei ole teatava aja jooksul nõuetekohaselt hooldatud, mis tähendab, et vormiliselt nõuetele vastav tee ei vasta käitamis- ja ohutusstandarditele. Ka nendele aspektidele on TEN-T määruse läbivaatamise käigus tähelepanu pööratud.

Siseveeteed vastavad peaaegu täielikult jõeteabeteenuste (edaspidi „RIS“) rakendamise (94 %) ja Rahvusvahelise Transpordifoorumi IV või kõrgemasse klassi kuulumise (96 %) nõuetele. Nii lubatud süvise (2,5 m või rohkem) kui ka lubatud sillaaluse kõrguse (5,25 m või rohkem) nõudele vastavuse määr on juba kõrge, 84 % ja 83 %. See ei tohiks siiski varjata asjaolu, et kuigi nõuetele vastavus on vormiliselt saavutatud, on lühikestele vahemaadele tehtud erandeid ja sellel on siiski suur mõju suurema lõigu laevatatavusele. On selge, et TEN-T kohalikud siseveeteelõigud, mille puhul puudub piisav süvis ja sillaalune kõrgus, võivad takistada siseveelaevanduse tõhusat, usaldusväärset ja täpset toimimist. Siseveeteede eripära ja hüdromorfoloogiat ei ole aga TEN-T standardite kindlaksmääramisel piisavalt arvesse võetud ning seetõttu võib olla kehtestatud standardeid, mida ei ole kogu jõe ulatuses võimalik täita. Näitena võib tuua Doonau olukorra.

88 % sadamatest on ühendatud raudteega, samas kui lennujaamade raudteeühendus on veidi väiksem (70 %). Taas võivad head näitajad mõnikord varjata seda, et osa neist transpordisõlmedest ei ole nii heas olukorras, eriti sadamate puhul: paljudel juhtudel ei ole olemasolev raudteeühendus piisava läbilaskevõime või kvaliteediga või lihtsalt ei ulatu esimese ja viimase kilomeetrini. Ka sellele standardi puudujäägile pööratakse TEN-T määruse läbivaatamise käigus tähelepanu.

Lisaks TEN-T tehnilise rakendamise seisule on käesolevas aruandes analüüsitud ka TEN-Tsse tervikuna tehtud finantsinvesteeringuid. Aastatel 2018 ja 2019 investeeriti TEN-T võrku kokku ligi 111 miljardit eurot ehk tervelt 20 miljardit eurot rohkem kui aastatel 2016 ja 2017. See näitab selgelt, et liikmesriigid teevad üleeuroopalises transpordivõrgus ühishuviprojektide rakendamisel järjepidevaid edusamme.