Stabiilsusprogrammis sisalduva mitmeaastase kava kohaselt püsib prognoosiperioodil valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk. Eelkõige on stabiilsusprogrammis kavandatud valitsemissektori nominaalseks eelarveülejäägiks 2019. aastal 3,0 % SKPst ja 2020. aastal 2,6 % SKPst. Seega on stabiilsusprogrammi ja komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt 2019. aastal oodata sarnast valitsemissektori nominaalset eelarveülejääki. 2020. aasta puhul tuleneb komisjoni ja stabiilsusprogrammi prognoosi väike erinevus makromajanduslikest eeldustest, varasematel tulemustel põhinevatest dünaamilisematest tuludest ja konservatiivsematest kulueeldustest komisjoni prognoosis.

Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepositsioon jõudma 2019. aastal tagasi ülejääki 3,0 % SKPst. 2020. aastal on valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk komisjoni prognoosi kohaselt 2,8 % SKPst, eeldusel et poliitikat ei muudeta.

Komisjon on seepärast koostanud käesoleva aruande, et hinnata põhjalikult eelarvepuudujäägi kriteeriumile mittevastamist ja analüüsida, kas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse algatamine on õigustatud. Aruande punktis 2 vaadeldakse eelarvepuudujäägi kriteeriumi. Punktis 3 analüüsitakse võlakriteeriumi. Punktis 4 käsitletakse avaliku sektori investeeringuid ja muid asjaomaseid tegureid, sealhulgas hinnangut keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikule kohandamiskavale. Aruandes võetakse arvesse komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi.

Kuigi tema võla suhe SKPsse oli 2018. aastal üle 60 %, järgis Küpros 2018. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda ja saavutab prognooside kohaselt 2019. ja 2020. aastal võla vähendamise sihttaseme. See viitab sellele, et Küpros vastab võlakriteeriumile stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses.

Esitatud andmed näitavad, et Küpros ei vastanud 2018. aastal eelarvepuudujäägi kriteeriumile (vt tabel 1), sest teatatud valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk oli suurem kui kontrollväärtus 3 % SKPst. Vastavalt komisjoni 2019. aasta kevadprognoosile, mis avaldati 7. mail 2019, vastab Küpros 2019. ja 2020. aastal eeldatavasti eelarvepuudujäägi kriteeriumile, sest tema valitsemissektori eelarvepositsioon jõuab prognooside kohaselt ülejääginini, mis on vastavalt 3 % SKPst ja 2,8 % SKPst. Ka stabiilsusprogrammis sisalduva stsenaariumi kohaselt vastab Küpros alates 2019. aastast eeldatavasti eelarvepuudujäägi kriteeriumile – prognoositav valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk on 2019. aastal 3,0 % SKPst ja 2020. aastal 2,6 % SKPst.

Andmed, mille Küprose ametiasutused esitasid 29. märtsil 2019 ja mille Eurostat seejärel kinnitas, näitavad, et Küprose valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk ulatus 2018. aastal 4,8 %ni SKPst, samal ajal kui võlg oli 102,5 % SKPst, ületades aluslepingus sätestatud kontrollväärtusi, mis on vastavalt 3 % ja 60 %. Esitatud andmetes oli 2019. aastaks kavandatud valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk 3,4 % SKPst ja valitsemissektori võla suhe SKPsse 95,9 %. Küprose 2019. aasta stabiilsusprogrammis, mille komisjon sai 30. aprillil 2019, oli kavandatud valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk 3,0 % SKPst ja võla suhe SKPsse 95,7 %.

Aluslepingu artikli 126 lõikes 3 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei vasta ühele või mõlemale kriteeriumile, peab komisjon koostama aruande. Aruandes tuleb võtta „arvesse ka seda, kas eelarvepuudujääk ületab riigi investeerimiskulutused, samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi majandus- ja eelarveseisund“.

Vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 2 peab komisjon jälgima eelarvedistsipliini järgimist kahe kriteeriumi alusel: a) kas valitsemissektori kavandatud või tegeliku eelarvepuudujäägi suhe sisemajanduse koguprodukti (SKP) ületab kontrollväärtuse 3 %, välja arvatud juhul, kui see suhe on oluliselt ja pidevalt vähenenud ning jõudnud kontrollväärtuse lähedasele tasemele või kui kontrollväärtuse ületamine on ainult erandlik ja ajutine ning suhe on kontrollväärtuse lähedane, ning b) kas valitsemissektori võla suhe SKPsse ületab kontrollväärtuse 60 %, välja arvatud juhul, kui see suhe väheneb piisavalt ning läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega.

Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping“) artiklis 126 on sätestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus. Menetlust on täpsustatud stabiilsuse ja kasvu pakti osaks olevas määruses (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta . Erisätted, mis kehtivad nendele euroala liikmesriikidele, kelle suhtes kohaldatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust, on sätestatud määruses (EL) nr 473/2013 .

Kontrollväärtuse 3 % SKPst ületamine 2018. aastal ei ole erandlik, sest selle põhjuseks ei ole ei ebatavaline sündmus ega tõsine majandussurutis aluslepingu ning stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt jätkub 2019. aastal hoogne majanduskasv (3,1 %) ja 2020. aastal kasv aeglustub mõnevõrra 2,7 %ni.

Kontrollväärtuse 3 % SKPst ületamine on aluslepingu ning stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses ajutine. Komisjoni ja stabiilsusprogrammi eelarveprognoosid osutavad eelkõige sellele, et valitsemissektori eelarvepositsioon jõuab 2019. aastal tagasi ülejääki ega ületa seega kontrollväärtust.

Kokkuvõttes ületas 2018. aasta puudujääk märkimisväärselt aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Ületamist ei peeta aluslepingu ning stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses erandlikuks, kuigi see on ajutine. Analüüs viitab seega sellele, et eelarvepuudujäägi kriteerium aluslepingu ja määruse (EÜ) nr 1467/1997 tähenduses ei ole 2018. aasta eelarve täitmise andmete põhjal esmapilgul täidetud, kuid seda enne kõigi allpool esitatud asjakohaste tegurite arvessevõtmist.

3.Võlakriteerium

Valitsemissektori koguvõla suhe SKPsse suurenes 2018. aastal 102,5 %ni, pöörates osaliselt ümber 2017. aasta järsu vähenemise 95,8 %ni SKPst. See suurenemine oli peamiselt tingitud riigivõlakirjade emiteerimisest 2018. aasta aprillis ja juulis, mis oli seotud valitsuse toetusmeetmetega Küprose ühistupanga müügiks ja nõuetekohaseks lõpetamiseks, mis moodustasid 15 % SKPst (3,2 miljardit eurot). See muutus kajastus 2018. aastal üsna suures positiivses võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelises erinevuses, kujutades endast valitsemissektori võla hüppelist kasvu. Võla suhe SKPsse suurenes 2018. aastal eelmise aastaga võrreldes siiski ainult 7 protsendipunkti SKPst, kuna head eelarvetulemused, lumepalliefekt ja aktiivsed võlahaldustoimingud korvasid osaliselt võla suurenemise seoses Küprose ühistupangaga. Võladünaamikat käsitletakse üksikasjalikumalt punktis 4.3.

Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelseisvatel aastatel oodata võla pidevat vähenemist – 2019. aastal 96,5 %ni SKPst ja 2020. aastal alla 90 %.

Stabiilsusprogrammi prognooside kohaselt väheneb võla suhe SKPsse 2019.–2022. aastal järsult, peamiselt tänu suurtele prognoositud esmastele eelarveülejääkidele (üle 4,0 % SKPst) ja märkimisväärsele SKP nominaalkasvule. Prognooside kohaselt peaks valitsemissektori võlg vähenema 2019. aastal 95,7 %ni SKPst ja 2020. aastal alla 90 %ni. Erinevus komisjoni prognoosist muutumatu poliitika korral tuleneb peamiselt optimistlikumatest kasvu- ja inflatsiooniprognoosidest ning väiksemast võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelisest erinevusest.

Tabel 2. Võla vähendamise sihttaseme saavutamine

Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamist 2015. aastal kehtis Küprose suhtes kolmeaastane üleminekuperiood, et saavutada võla vähendamise sihttase. Üleminekuperiood kestis 2016.–2018. aastani. Alates 2019. aastast kohaldatakse võla vähendamise sihttaset, kuna valitsemissektori võlg jääb prognooside kohaselt üle 60 % SKPst.

Esitatud andmed näitavad, et Küpros tegi 2018. aastal võla vähendamise sihttaseme saavutamiseks piisavalt edusamme (vt tabel 2), sest hinnanguliselt ületas struktuurse eelarvepositsiooni muutus 2018. aastal nõutavat minimaalset lineaarset struktuurset kohandust (4,3 %ga SKPst).

Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt saavutab Küpros 2019. ja 2020. aastal võla vähendamise sihttaseme, sest tema võla suhe SKPsse on eeldatavasti sihttasemest väiksem ning negatiivne erinevus võla sihttasemest on vastavalt 6,5 % SKPst ja 4,7 % SKPst.

Stabiilsusprogrammis esitatud stsenaariumi kohaselt vastab Küpros 2019. ja 2020. aastal eeldatavasti ka võlakriteeriumile. Küpros saavutab eeldatavasti võla vähendamise sihttaseme, nagu näitab negatiivne erinevus võla sihttasemest, mis on vastavalt 9,1 % SKPst ja 8,7 % SKPst.

Küpros vastab seega aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud võlakriteeriumile.

4. Asjaomased tegurid

Aluslepingu artikli 126 lõikes 3 on sätestatud, et komisjoni aruandes tuleb võtta „arvesse ka seda, kas eelarvepuudujääk ületab riigi investeerimiskulutused, samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi majandus- ja eelarveseisund“. Neid tegureid on lisaks selgitatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3, milles on samuti sätestatud, et asjakohast tähelepanu tuleb pöörata „kõikidele teistele teguritele, mis on asjaomase liikmesriigi arvates olulised, et põhjalikult hinnata puudujäägi- ja võlakriteeriumide järgimist, ning millest liikmesriik on nõukogule ja komisjonile teada andnud“.

Määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõike 4 kohaselt võetakse eelarvepuudujäägi kriteeriumile vastavuse hindamisel arvesse asjakohaseid tegureid. Kui valitsemissektori võla suhe SKPsse ületab kontrollväärtuse, võetakse kõnealuseid tegureid edasises menetluses, mille tulemusel tehakse otsus (aluslepingu artikli 126 lõigete 4, 5 ja 6 kohase) ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta, arvesse siiski üksnes juhul, kui on täielikult täidetud topelttingimus, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on kontrollväärtuse lähedane ja ületab kontrollväärtust ajutiselt. Seega kuna valitsemissektori võla suhe SKPsse on 102,5 % ja eelarvepuudujääk on 4,8 % SKPst ega ole järelikult aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse lähedane, ei saa asjakohaseid tegureid edasises menetluses, mille põhjal tehakse otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Küproses, arvesse võtta.

Määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 6 on sätestatud, et kui nõukogu otsustab, et liikmesriigis on ülemäärane eelarvepuudujääk, võetakse järgnevates menetlusetappides arvesse asjakohaseid tegureid, eelkõige tehakse seda ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaja kehtestamisel ja pikendamisel.

Järgmistes alapunktides käsitletakse järjekorras 1) keskpika perioodi eelarvepositsiooni, sealhulgas hinnangut keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas liikumiseks nõutava kohandamiskava järgimisele, ja avaliku sektori investeeringute arengut; 2) keskpika perioodi valitsemissektori võlapositsiooni muutusi, dünaamikat ja jätkusuutlikkust; 3) keskpika perioodi majandusseisundit; 4) muid tegureid, mida komisjon peab asjakohaseks, ning 5) muid tegureid, mille liikmesriik on välja pakkunud.

4.1. Keskpika perioodi eelarvepositsioon