ET Euroopa Liidu Teataja C 229/122

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Euroopa nägemus reisijate hüvanguks: teatis reisijate õiguste kohta kõikide transpordiliikide puhul” ”

KOM(2011) 898 (lõplik)

2012/C 229/24

Raportöör: Raymond HENCKS

19. jaanuaril 2012 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule – Euroopa nägemus reisijate hüvanguks: Teatis reisijate õiguste kohta kõikide transpordiliikide puhul”

COM(2011) 898 final.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioon võttis arvamuse vastu 10. mai 2012.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 481. istungjärgul 23. ja 24. mai 2012 (23. mai istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 135, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 2 liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kiidab üldjoontes heaks ELi poliitika, mille eesmärk on tagada kõigile reisijatele raudtee-, õhu-, mere-, sisevee-, auto- ja bussitranspordi kasutamisel ühised ja võrreldavad õigused ja tingimused kõigi nende ühistranspordiliikide raames ning toetab kõiki kavandatud meetmeid, mille eesmärk on kõrvaldada tõkked, mis takistavad kodanikel tõhusalt kasutada oma õigusi ühendvedude keskse lähenemisviisi raames.

1.2 Komitee leiab, et kümmet asjaomast õigust, mida nimetatakse arvamuses käsitletavas teatises, tuleks täiendada kolme lisaõigusega, nimelt õigus ohutusele ja turvalisusele, mis hõlmavad nii transpordivahendite tehnilist ohutust kui ka reisijate füüsilist turvalisust ning õigust teenuse kvaliteedi, mugavuse, keskkonnakaitse ja juurdepääsu miinimumstandarditele.

1.3 Nende 13 õiguse põhjal tuleks läbi vaadata nendega seonduvad kehtivad õigussätted, et neid vajadusel parandada ja tõhustada.

1.4 Kõnealuse menetluse käigus tuleks erilist tähelepanu pöörata reisijatele antava teabe ning puuetega ja piiratud liikumisvõimega inimeste tingimuste ja õiguste tõhustamisele, reisijatele hüvitise maksmisele suurte transpordihäirete, reiside tühistamise või pagasi kaotsimineku korral, lõpphinna komponentide täpsustamisele, reisilepingu üleandmisele ning kaebuse tingimustele, kaebuste käsitlemisele ning nende reisijaorganisatsioonide, kes on kõige soodsamas olukorras, et teavitada ja toetada kodanikke nende õiguste kasutamisel, õiguste määratlemisele.

1.5 Et lihtsustada tõhususe kontrolli ja transporditeenuste tulemuslikkust, nende kohandamist vajaduste arengule ja reisijate õiguste järgimist subsidiaarsuse põhimõtet austades, töötades asjaomaste osalejate esindajatega, eelkõige reisijate esindusorganisatsioonidega (sealhulgas puuetega ja piiratud liikuvusega reisijate ühendustega) peetava dialoogi raames ühiste näitajate põhjal välja Euroopa tasandil ühtlustatud hindamismeetodi.

1.6 Kaebuste osas teeb Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettepaneku, et kõik vedajad kasutaksid standardset e-posti aadressi kõigi kaebuste jaoks (kaebused@…) lisaks teistele kaebuste esitamise viisidele ning et määrataks kindlaks maksimaalsed vastamise tähtajad.

1.7 Lõpetuseks teeb komisjon vaidluste kohtuvälise menetluse laiendamise ettepaneku, võtmata seejuures reisijatelt ära nende õigust kohtumenetlusele. Lisaks sellele soovitab ta, et ühishagi menetluse võimalus ELis oleks selgelt kehtestatud õigustekstis ning et kõnealune menetlusviis oleks asjaomaselt määratletud.

2. Sissejuhatus

2.1 Siinkohal tuleks esmapilgul täpsustada, et arvamuses analüüsitavas teatises käsitletakse reisijate õigusi kõigi ühistranspordi liikide raames, mida teostavad riikliku ja eratranspordi ettevõtted ning, et professionaalsete veoettevõtjatega (taksod, minibussid vähem kui 12-le reisijale, jms) eraviisilisel eesmärgil tehtud reisid ei kuulu järgnevalt analüüsitud sätete kohaldusalasse. See on veelgi kahetsusväärsem seetõttu, et linnalise liikumiskeskkonna tegevuskavas (COM(2009) 490 final), milles käsitletakse professionaalseid veoettevõtteid nii ühis- kui eratranspordi valdkonnas, rõhutatakse, et tähelepanu tuleb pöörata hinnakujundusele, kvaliteedile, juurdepääsule piiratud liikumisvõimega inimeste jaoks, teabele ja reisijate õigustele.

2.2 ELi säästva arengu eesmärgid nõuavad ühistranspordi liikide arendamist, eesmärgiga vähendada võimaluse piires isiklikul eesmärgil tehtavaid sõite.

2.3 Reisijate õiguste tunnustamine ja tagamine on seega ühistranspordi arendamise ja edendamise eeltingimus, tagades uue tasakaalu reisijate ja vedajate suhetes.

2.4 Alates 2001. aastast tegeleb Euroopa Liit aktiivselt reisijate kaitse ja nende õiguste tugevdamisega eri transpordiliikide raames. Sel eesmärgil lõi Euroopa Liit järkjärgult õigustiku, mille eesmärk on tagada kõrge kaitse tase kõigile reisijatele raudtee-, õhu-, mere-, sisevee-, bussi- ja autotranspordi kasutamisel, et neile reisijatele, sealhulgas puuetega ja piiratud liikumisvõimega inimestele, kehtiksid sarnased õigused ja tingimused kogu Euroopa Liidus. Igal juhul jõustuvad vee- ning bussi/autotranspordi eeskirjad alles vastavalt 2012. aasta detsembris ja 2013. aasta märtsis.

2.5 2010. aastal käivitas komisjon ulatusliku kaheaastase kampaania teemal „Teie reisijaõigused on käepärast”, luues veebilehe http://ec.europa.eu/passenger-rights, kus igat transpordiliiki hõlmavate reisijate õigused on kokkuvõtlikult esitatud kõigis ELi ametlikes keeltes. Samuti jaotati kõikide liikmesriikide jaamades ja lennuväljadel tasuta brošüüre ning seati üles plakateid reisijate õiguste kohta. Komisjon otsustas pikendada seda kampaaniat kuni 2014. aastani.

2.6 Ühistransporti iseloomustab siiski teabe, pädevuste ja olukordade ebasümmeetria ühest küljest reisijate ja teisest küljest vedajate vahel. Jääb mulje, et paljud reisijad ei ole veel täielikult teadlikud oma õigustest või ei tea, kuidas neid vajadusel maksma panna või korrektselt kasutada. Komisjoni uuringutest ja küsitlustest ilmneb, et vaidluse korral, mille väärtus on väiksem kui 1 000 eurot, nõuaks üksnes üks viiest Euroopa tarbijast hüvitust kohtu kaudu kohtumenetluste suurte kulude, keerukuse ja kestuse tõttu.

2.7 Sellele lisandub komisjoni arvates asjaolu, et riikide ametiasutused kohaldavad seadusi jätkuvalt eri viisidel, mis ajab segadusse nii reisijaid kui ka vedajaid ning tekitab turumoonutusi.

2.8 Komisjonil on seega kavas tõhustada kehtivate reeglite rakendamist, neid vajadusel parandades. Sel eesmärgil algatas komisjon hiljuti avaliku arutelu lennureisijate õigusi käsitleva määruse võimaliku läbivaatamise kohta.

3. Teatise sisu

3.1 Teatises tehakse kokkuvõte õiguste ja põhimõtete kohta, mis on kohaldatavad kõigile ühistranspordi liikidele. Selles nimetatakse mõningaid valdkondi, kus on võimalik täita seaduselüngad ning kõrvaldada tõkked, mis takistavad kodanikel tõhusalt kasutada ELi õigustikuga tagatud õigusi.

3.2 Teatises nimetatakse kolme nurgakivi: mittediskrimineerimine; täpne õigeaegne ja kättesaadav teave; viivitamatu ja proportsionaalne abi. Sellest tulenevad kümme järgmist õigust, mis tänu ühendvedude kesksele nägemusele on kohaldatavad kõigile transpordiliikidele:

(1) õigus kasutada transporti diskrimineerimiseta;

(2) õigus liikuvusele: lisatasuta juurdepääs ja abi puudega reisijatele ning piiratud liikumisvõimega reisijatele;

(3) õigus teabele enne ostu ja reisi eri etappides, eelkõige reisi katkemise korral;

(4) õigus reisimisest keelduda (pileti täishinna tagasimaksmine), kui reis ei kulge nii, nagu kavandatud;

(5) õigus veolepingu täitmisele reisi katkemise korral (marsruudi muutmine ja ümberbroneerimine);

(6) õigus abile reisi väljumise või ümberistumise pikaajalise hilinemise korral;

(7) õigus hüvitisele teatavatel tingimustel;

(8) õigus vedaja vastutusele reisijate ja nende pagasi eest;

(9) õigus kiirele ja kättesaadavale kaebuste käsitlemise menetlusele;

(10) õigus ELi õigusaktide täieulatuslikule kohaldamisele ja tegelikule jõustamisele.

3.3 Isegi kui rakendustingimused ja –üksikasjad varieeruvad ja arenevad vastavalt eri transpordiliikide eripäradele, on peaeesmärk siiski eeskirjade mõistetavamaks muutmine ning nende rakendamise tõhustamine ja kontroll kõigi transpordiliikide jaoks, et tagada ühtne lähenemisviis kõnealuses valdkonnas.

3.4 Et parandada reisijate kaitset väljaspool ELi piire, käsitletakse reisijate õigustega seonduvaid küsimusi kahepoolsetes ja rahvusvahelistes lepingutes.

4. Üldmärkused

4.1 Tuleb tervitada asjaolu, et komisjon on algatanud poliitikameetmed, et tagada reisijatele selliste õiguste ja tingimuste kogum, mis on ühised kõigile ühistranspordi liikidele ning vastavad nii aluslepingute eesmärkidele tarbijakaitse valdkonnas (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 169, XV jaotis) kui Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikale ja põhiõiguste harta suunistele.

4.2 Kuigi Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kiidab heaks asjaolu, et teatis ühendab ühes ja samas dokumendis kokkuvõtlikult kõik ühistranspordi kasutajate õiguste valdkonnas olemasolevad eeskirjad ja ettekirjutused, väljendab komitee siiski kahetsust selle üle, et puuduvad arvulised näitajad täheldatud takistuste ulatuse kohta.

4.3 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab kõiki kavandatud meetmeid, mille eesmärk on kõrvaldada tõkked, mis takistavad kodanikel tõhusalt kasutada oma õigusi, ning tervitab komisjoni kavandatud meetmeid, mille eesmärk on tagada reisijatele raudtee-, õhu-, mere-, sisevee-, auto- ja bussitranspordi kasutamisel ühised ja sarnased õigused ja tingimused, sõltumata transpordiliigist.

4.4 Ühe neist tõketest moodustab sageli puudulik, mittetäielik või ebaselge teave reisijate õiguste ja kohustuste kohta pileti ostmisel ning enne reisi ja reisil ette tulevate transpordihäirete korral.

4.5 Et teavitada selgelt kõiki kodanikke nende õigustest, teeb Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettepaneku, et iga reisi broneerimisel või pileti ostmisel teavitataks iga reisijat, viidates asjaomasele veebilehele ning trükkides igal piletil selges, konkreetses, mõistetavas ja arusaadavas keeles, sealhulgas ka puuetega reisijatele, viite selle kohta, kust saada reisiga seonduvat teavet, kas müügipunktides jaotatavate brošüüride või interneti kaudu. Reisijate teavitamise kampaaniat, mille komisjon käivitas 2010. aastal, tuleks jätkata tihedas koostöös tarbijate organisatsioonidega.

4.6 Lisaks sellele on transpordiliikide vahel erinevusi, mis tulevad reisijatele kahjuks, eelkõige õhutranspordi valdkonnas, mille kohta Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee väitis samateemalises ettevalmistavas arvamuses (1), et lennureisijate õigused jäävad teatud valdkondades maha teiste transpordiliikide kohta sätestatud õigustest, ja soovitas järgmisi meetmeid:

— määrata kindlaks see, kui kaugele ulatub õigus abile;

— parandada reisijate teavitamist ka reisi käigus;

— õigus teavitamisele peab kehtima ka pardalemineku alal;

— täpsustada, mida mõistetakse „erakorraliste asjaolude” all;

— töötada koos liikumispuudega isikute organisatsioonide esindajatega välja suuniseid, milles selgitatakse määruse 1107/2006 puuete ja liikumispuudega isikute õigusega seonduvaid mõisteid ning tõhustada selle ellurakendamist;

— täpsustada, millised on osised, millest koosneb lennuteenuste lõpphind;

— kehtestada kohustus hüvitada reisijatele tekkinud kahju lennuettevõtja pankrotistumise korral, sätestades solidaarvastutuse põhimõtte reisijate kodumaale lennutamisel teiste lennuettevõtjatega ning sätestada sellise fondi loomine, mis võimaldab hüvitada reisijatele kahju;

— sätestada võimalus loovutada reisileping kolmandale isikule.

Kõik need meetmed tuleks rakendada – juhul, kui seda pole juba tehtud – ka kõikide teiste transpordiliikide suhtes.

4.7 Kümme teatises loetletud ja siinkohal käsitletud õigust moodustavad asjaomase aluse, et aidata reisijaid paremini teavitada sellest, millise miinimumkvaliteediga transporditeenust on neil õigus oodata ning aidata vedajatel kohaldada ELi õigustikku sidusamal ja tõhusamal viisil.

4.8 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee leiab siiski, et kümmet loetletud õigust tuleb täiendada kolme lisaõigusega, nimelt:

1) õigus turvalisusele ja ohutusele hõlmab nii transpordivahendi tehnilist ohutust kui reisijate füüsilist turvalisust;

2) õigus teenuse, mugavuse ja kättesaadavuse ning vedaja poolt tagatava eelteabe miinimumstandarditele ülebroneerimise korral. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee meenutab, et teatises COM(2009) 490 linnalise liikumiskeskkonna tegevuskava kohta teatas komisjon oma kavatsusest täiendada regulatiivset lähenemisviisi ühiste kvaliteedinäitajatega, et kaitsta reisijate ja piiratud liikumisvõimega isikute õigusi;

3) õigus tagatisele, et transpordi kasutamine toimub kooskõlas keskkonna säilitamise, kaitsmise ja kvaliteedi parandamise põhimõttega.

4.9 Nende 13 õiguse põhjal tuleks läbi vaadata nendega seonduvad kehtivad õigussätted. Seejuures tuleks analüüsida ja kõrvaldada sellised teadaolevad probleemid nagu takistused puuetega ja piiratud liikumisvõimega inimeste jaoks, hinnakujunduse läbipaistmatus, ebapiisav või arusaamatu teave, ebaselged ja keerukad edasikaebamisvõimalused, ebakohased rahalised hüvitised, kaebuste liiga pikk menetlusaeg jms.

4.10 Nagu komisjon ise tunnistab kõnealuses teatises, lihtsustaks ettevõtjate tulemuste ja reisijate küsitluste põhjal koostatud hinnangute avaldamine riiklike täitevasutuste poolt võetavaid järelmeetmeid ja ühtse rakenduse kontrolli. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab selliseid hinnanguid ja leiab, et kõikide asjaomaste osapoolte esindajad peaksid olema kaasatud vajaduste analüüsi ning hinnangusse tulemuste ja reisijate õiguste järgimise kohta.

4.11 Komitee teeb seega ettepaneku luua korrapärase hindamise süsteem, et suurendada transporditeenuste tõhusust ja tulemuslikkust ning kohandada neid reisijate vajadustele ja kontrollida reisijate õiguste järgimist. Ühenduse tasandil tuleb määratleda kogemuste vahetamise, kogumise, võrdlemise ja kooskõlastamise viisid ning edendada subsidiaarsuse põhimõtet, järgides sõltumatu hindamise dünaamikat, töötades dialoogis sidusrühmade esindajatega, eelkõige reisijate esindusorganisatsioonidega (sealhulgas puuetega ja piiratud liikuvusega reisijate ühendustega) Euroopa tasandil välja ühistel näitajatel põhineva ühtlustatud hindamismeetodi.

4.12 Komitee kiidab heaks komisjoni kavatsuse mitte piirduda, nagu seni on tehtud, valdkondlike meetmetega, vaid seada eesmärgiks ühendvedudel põhineva lähenemisviisi arendamine, arvestades kasutajate liikuvust ja reisimise vajadusi, sõltumata transpordiliigist, mida nad kasutavad või omavahel kombineerivad, et tagada ühendvedude järjepidevus. Üksnes reisijate õiguste suurema ühtlustamise kaudu on võimalik vältida konkurentsimoonutusi eri transpordiliikide vahel.

4.13 Enamiku teatises nimetatud puudujääkide ja lünkade osas viidatakse teatises kas mõjuhinnangule, eesmärgiga vaadata läbi lennundust käsitlev määrus, milles nähakse ette võimalikke siduvaid meetmeid, või vedajate vabatahtlikele kokkulepetele. Komitee oleks soovinud otsusekindlamat suhtumist, mille raames eelistatakse siduvaid meetmeid.

4.14 Komitee väljendab kahetsust selle üle, et teatises ei käsitleta reisijate esindusorganisatsioonide – sealhulgas puuetega ja piiratud liikumisvõimega isikute huve esindavate organisatsioonide – õigusi ja võimalusi, seda enam, et nad on kõige paremas olukorras selleks, et teavitada ja toetada kodanikke nende õiguste kasutamisel.

4.15 Kaebuste osas tuleb reisijaid selgesõnaliselt teavitada kaebuste esitamise meetmetest ja kontaktasutustest ning edasikaebamisvõimalustest. Komitee teeb ettepaneku, et kõik vedajad kasutaksid standardset e-posti aadressi kõigi kaebuste jaoks (kaebused@…), tingimusel, et võimalikud on ka kõik teised kaebuse esitamise võimalused (tavapost, müügipunkt jms). Lisaks sellele tuleks kehtestada siduvad maksimaalsed tähtajad vastamiseks.

4.16 Komitee kutsub üles täiendama teatist selgitusega edasikaebamise kohta, juhul kui reisijate kaebusi ja nõudmisi ei võeta arvesse liikmesriigi ja Euroopa tasandi asutuses, kellele kuulub otsustus- ja sunniõigus. Mingil juhul ei tohiks edasikaebamisõigust ühendada transpordi hinnaga.

4.17 Komitee rõhutab, et õigus hüvitusele jääb praktiliste raskuste tõttu kõnealuste õiguste rakendamisel sageli teoreetiliseks, eelkõige siis, kui on tegemist paljude eri nõudeõigustega. Kuna on oluline, et edasikaebamine ei oleks keerukas ega sisaldaks liiga suuri kulusid kannatanute jaoks, toetab komitee kohtuväliste vaidluste lahendamise menetluste laiendamist, jätmata reisijaid seejuures ilma nende õigusest kohtumenetlusele.

4.18 Komitee võttis (arvamuses CESE 803/2012) teadmiseks, et tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise süsteeme võib edaspidi rakendada kollektiivsete vaidluste korral, esimese sammuna ühishagi kohtumeetme loomise suunas Euroopa tasandil, kuid soovitab, et ühishagi kohtumeetme võimalus ELis oleks selgelt sätestatud õigustekstis ning, et kõnealune menetlusviis oleks asjaomaselt määratletud.

Brüssel, 23. mai 2012 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) ELT C 24, 28.1.2012, lk 125-130.