ET Euroopa Liidu Teataja C 132/17

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2013/C 132/12

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„MELONE MANTOVANO”

EÜ nr: IT-PGI-0005-0883-13.07.2011

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus

„Melone Mantovano”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Kaitstud geograafilise tähisega „Melone Mantovano” märgitakse kollakasoranži kuni lõheroosa värvusega viljalihaga värskeid meloneid, mis kuuluvad liigi Cucumis melo L. alamliikidesse

— kantaluup (cantalupensis), mille siledad viljad on ümara või peaaegu ümara kujuga ja koor on kollaka varjundiga hallikasrohelise värvusega;

— võrkmelon (reticulatus), mille viljad on laperguse või pikerguse kujuga, ribiline või mitte, kuid selgeltmärgatava võrgujoonisega koore väliskestal.

Allpool olevas tabelis on esitatud eri viljatüüpide füüsiliste ja maitseomaduste ning suurusega seotud näitajad.

Viljade omadused Siledus Võrgujoonisega kaetus Kuju Ümar või peaaegu ümar Pikergune või lapergune Koore värvus Kreemikaskollane Kreemikaskollane või roheline, lõike tähistavate pikitriipudega või ilma Viljaliha värvus Kollakasoranž Oranžikas-lõheroosa Viljaliha paksus ≥ 24 mm ≥ 24 mm Viljaliha konsistents ≥ 0,5 kg 8 mm läbimõõduga ringi pinna kohta ≥ 0,5 kg 8 mm läbimõõduga ringi pinna kohta Suhkrusisaldus ≥ 12 Brixi kraadi ≥ 12 Brixi kraadi

Kasutatavad kultivarid kuuluvad eelkõige viitesortidesse: „Honey Moon” (sileda koorega), „Harper” (võrkmelon, mille koorel ei ole ribilisi triipe) ja „Supermarket” (võrkmelon, mille koorel on ribilised triibud). Mõlemal meloni „Melone Mantovano” liigil on iseloomulik maitse ja aroom (seenelõhn ja arbuusi viljaliha; lõhnaprofiilis tulevad hästi esile ka pärnaõie ja suvikõrvitsa aroom), mahlane viljaliha on kollakasoranži kuni lõheroosa värvusega, väga paks, kiuline ja tihe, suhkrusisaldus on üle 12 Brixi kraadi või sellega võrdne, viljaliha sisaldab ka oluliselt mineraalsooli ja kaaliumit, mille sisaldus on üldjuhul suurem kui muudes piirkondades kasvatatud melonites.

Vilja suurus määratakse vilja kaalu ja vilja kõige suurema läbimõõduga. KGTga „Melone Mantovano” sileda või võrkmeloni vilja vähim suurus on: 800 grammi, läbimõõt 10 cm; vilja suuruse ülemmäär on antud ainult kaalu järgi 2 kg.

KGTga melon „Melone Mantovano” võib olla tarbijale esitatud IV kategooria tootena, st lahti lõigatud, viilutatud, ilma koore sise- ja väliskestata. Kui melonit „Melone Mantovano” turustatakse IV kategooria tootena lahti lõigatult ja viilutatult, peavad tootel olema samad omadused (aroom, suhkrusisaldus, värvus ja viljaliha konsistents) kui lahtilõikamata melonil.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Tootmisetapid alates melonite kasvatamisest kuni korjamiseni peavad toimuma 4. punktis määratletud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Kuna melon on etüleeni suhtes tundlik taim, tuleb KGTga melonid „Melone Mantovano” 24 tunni jooksul pärast korjamist vahetult põllumajandusettevõttes või kohapealses töötlemisettevõttes sorteerida ja märgistega varustada. Pärast melonite korjamist ja sorteerimist võib kohe alustada IV kategooria tootena turustatava KGTga meloni „Melone Mantovano” lahti lõikamist, viilutamist, koore sise- ja väliskesta eemaldamist. Selleks et KGTga meloni „Melone Mantovano” maitse kõige paremini säiliks, tuleb IV kategooria tootena turustatav toode jahutada, tükeldada ja pakendada 24 tunni jooksul pärast vilja korjamist.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Tervete melonite ja IV kategooria tootena turustatava toote pakenditel peavad olema selgelt ja loetavalt nimetus „Melone Mantovano”, „Indicazione Geografica Protetta” (kaitstud geograafiline tähis) või selle akronüüm „IGP” (KGT) ja ELi sümbol. Kaitstud geograafilisele tähisele on lubatud lisada märkeid ja/või graafilisi sümboleid, millel osutatakse ettevõtte nimele, ärinimele, ühisele kaubamärgile või ettevõtte kaubamärgile. Tervena müüdavatele melonitele peab kindlasti olema kleebitud märgis, millel on nimetuse „Melone Mantovano” logo. Tervena müüdavatele melonitele peab kindlasti olema kantud märgis, millel on nimetuse „Melone Mantovano” logo.

Logol on kujutatud stiliseeritud meloni kujutis, mille taustal on ruuduline ring, mille valgel osal on nimetus „Melone Mantovano I.G.P.” Märget „Indicazione Geografica Protetta” (kaitstud geograafiline tähis) võib korrata mujal pakendil või sildil ka lühendina „I.G.P” (KGT).

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

KGTga meloni „Melone Mantovano” tootmispiirkond hõlmab Mantova, Cremona, Modena, Bologna ja Ferrara provintsi eri kommuune. Mantova provintsis hõlmab tootmispiirkond järgmiste kommuunide haldusterritooriumit tervikuna: Borgoforte, Carbonara di Po, Castellucchio, Cavriana, Ceresara, Commessaggio, Dosolo, Felonica, Gazoldo degli Ippoliti, Gazzuolo, Goito, Magnacavallo, Marcaria, Mariana Mantovana, Piubega, Poggio Rusco, Pomponesco, Quistello, Redondesco, Rivarolo Mantovano, Rodigo, Sabbioneta, San Benedetto Po, San Martino dall'Argine, Sermide ja Viadana. Borgaforte kommuunis on tootmispiirkonna piiriks idas Po jõe sild ja põhjas maantee SS 62, läänes on piiriks Dugale Gherardo kuni Curtatone kommuuni piirini. Marcaria kommuuni territooriumi puhul on tootmispiirkonna lõunapiiriks maantee SS 10 Padana Inferiore.

Cremona provintsis hõlmab tootmispiirkond järgmiste kommuunide haldusterritooriumit tervikuna: Casalmaggiore, Casteldidone, Gussola, Martignana di Po, Rivarolo del Re ed Uniti, San Giovanni in Croce, Solarolo Rainerio ja Spineda.

Modena provintsis hõlmab tootmispiirkond järgmiste kommuunide haldusterritooriumit tervikuna: Concordia, Mirandola ja San Felice sul Panaro.

Bologna provintsis hõlmab tootmispiirkond järgmiste kommuunide haldusterritooriumit tervikuna: Crevalcore, Galiera ja San Giovanni in Persiceto.

Ferrara provintsis hõlmab tootmispiirkond järgmiste kommuunide haldusterritooriumit tervikuna: Bondeno, Cento ja Sant’Agostino.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Tootmispiirkonna erilised kliima- ja mullastikutingimused on melonikasvatuseks väga sobivad ja avalduvad selgelt viljade kvaliteedis.

Kliimale on iseloomulikud külmad talved ja soojad suved, mil õhutemperatuur on võrdlemisi ühtlane; sellised tingimused soodustavad nii taimede arengut kui ka korrapärast õitsemist ja viljade moodustumist. Kõige külmem kuu on jaanuar, mil keskmine temperatuur on 2,7 °C, ning kõige soojem juuli, mil keskmine temperatuur on 25 °C. Keskmine päikesekiirgus aastas on 1 331 kWh/m2. Morfoloogiliselt on tegemist jõeuhtelise tasandikuga, mis on sajandeid olnud mõjutatud selliste jõgede nagu Oglio, Mincio, Secchia, Panaro ja Po erosioonist, jõgede tegevuse tulemusel katab pinnase ülemist kihti setteladestus; aasta keskmine sademete näitaja jääb vahemikku 600 kuni 700 mm. Kõrgus on vahemikus 50 meetrit üle mere pinna kõige põhjapoolsemas punktis (Rodigo) ja 10 meetrit üle mere pinna Po jõe läheduses.

Lombardia ja Emilia-Romagna maakondade mullastiku kaarte uurides tuleb ilmsiks, et meloni „Melone Mantovano” tootmispiirkonnale on iseloomulikud väga viljakad mullad, milles on eelkõige esindatud järgmised mullaklassid: fluvisols (alluviaalmullad), vertisols, calcisols (hallmullad) ja luvisols (leetjad mullad), vastavalt ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni esitatud kirjeldusele teoses „World Reference Base for Soil Resources” (FAO – BRM, 1998).

5.2. Toote eripära

Omadused, mis muudavad KGTga meloni „Melone Mantovano” erakordseks ja eristavad seda teistest samasse turustuskategooriasse kuuluvatest toodetest, on iseloomulik maitse ja lõhn, mahlane viljaliha on kollakasoranži kuni lõheroosa värvusega ja on eriti paksu kihina (≥ 24 mm), kiuline ja tihe (≥ 0,5 kg, mõõdetuna vilja keskkihist 8millimeetrise otsaga penetromeetriga), suhkrusisaldus on kõrge, üle 12 Brixi kraadi või sellega võrdne, viljaliha sisaldab palju mineraalsooli ja kaaliumit ning nende sisaldus on üldjuhul suurem kui muudes piirkondades kasvatatud melonites. Muud omadused, mis melonit „Melone Mantovano” hästi iseloomustavad, on seenelõhn ja arbuusi viljaliha; lõhnaprofiilis tulevad hästi esile ka pärnaõie ja suvikõrvitsa aroom, kui analüüsi teha „kirjeldava analüüsi tavameetodil QDA (Analisi Quantitativa Descrittiva)”, mis on töötatud välja üldise Procrustese analüüsi alusel.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

KGTga meloni „Melone Mantovano” eriti pikad ja jõulised juured saavad takistamatult tungida selle meloniliigi tootmispiirkonna väga sügavasse ja läbitungitavasse mulda ning varustavad taime korralikult vee ja toitainetega ega põhjusta talle stressi eelkõige sellistel tundlikel kasvuperioodidel nagu viljade moodustumisel ja kasvamisel. Peale selle sisaldab niisutamiseks kasutatavast põhjaveest saadav vesi ohtralt selles lahustunud mineraalsooli, mis omakorda aitavad kaasa vilja organoleptiliste ja kvalitatiivsete omaduste kujunemisele. Kasvuperioodil on soe keskmine temperatuur, päikesevalgus ja vähesed sademed seotud vee kättesaadavusega ning tasakaalustatud ja korrapäraselt kättesaadavate toitainetega – kõik see avaldab mõju suurele suhkrusisaldusele ja viljale iseloomuliku aroomi esiletulemisele, mis kujundavad ühtekokku väljaandes „Quaderni della ricerca della Regione Lombardia” esitatud maitseprofiili.

Melonikasvatus on Mantova provintsis ja sellega piirnevates Modena, Bologna, Ferrara ja Cremona provintsis väga vana ja tuntud tegevus, mille kohta on rohkesti ajaloolisi ja bibliograafilisi viiteid, millest annavad tunnistust Gonzaga arhiivimaterjalidesse kuuluvad XV sajandist pärinevad materjalid, milles on esitatud üksikasjalikud andmed kõnealustelt maadelt pärit melonite hindamise kohta. Kõnealused materjalid annavad tunnistust ka tootmispiirkonna tootjate osavusest sortide valikul ja kõige sobivamate kasvatustehnikate kasutamisest hea kvaliteediga toodete saamiseks – neid oskusi on antud katkematult edasi tänapäevani. Tuntusest annavad kinnitust ka kohalike omavalitsuste eestvedamisel toimuvad rohkearvulised üritused ja edenduskampaaniad (messid, laadad, traditsioonilised pidustused), mida korraldatakse meloni „Melone Mantovano” tootmispiirkonnas aasta ringi, tutvustades sel viisil kohalikele ja mujalt pärit tarbijatele nii meloni „Melone Mantovano” organoleptilisi omadusi kui ka seda, kuidas seda toiduvalmistamisel kasutada. Igal aastal osaleb melonitoitudele (eelroad, risottod, kastmed ja magustoidud) pühendatud üritustel hulgaliselt külalisi ja asjaarmastajaid. Kõige tuntumad ja paremini väljakujunenud melonile „Melone Mantovano” pühendatud pikaajalise traditsiooniga üritused on näiteks Melonaria ning Fiere e Sagre del „Melone tipico Mantovano”, mida korraldatakse Sermide, Viadana, Gazoldo degli Ippoliti, Rodigo, Castellucchio, Goito ja Casteldidone kommuunis ning Mantova linnas.

Need olulised tulemused ja aastate jooksul saavutatud tuntus – millest annavad tunnistust paljud artiklid erialases ajakirjanduses (Melone Mantovano, Fresh Point magazine, 2009. aasta juunikuu lisaväljaanne nr 6, kirjastus Il sole 24 ore business media – 2009; riikliku nõukogu seisukohad teemal „Il Melone Mantovano”, 12.6.2009, Mantova; Speciale melone — la produzione il mercato la realtà mantovana, 2004. aasta lisaväljaanne nr 24 – Terra e Vita, kirjastus Edagricole; Melone positivo in serra, male in pieno campo, Zerbinati F. L’informatore Agrario n. 46/2002 lk 44; riikliku nõukogu seisukohad Itaalia melonikasvatuse teemal „La cultura del melone in Italia”, 7.2.1979, Verona) – on saavutatud tänu meloni sajanditevanusele kasvatamisele (siin väljendub põlvest põlve edasi antud oskusteave) ja geograafilise tootmispiirkonna erilistele mullastikutingimustele.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (3) artikli 5 lõige 7)

Taotluse esitanud asutus on algatanud riikliku vastuväite esitamise menetluse, avaldades kaitstud geograafilise tähise „Melone Mantovano” muutmise ettepaneku 7. juuni 2011. aasta Itaalia Vabariigi Teatajas nr 130.

Spetsifikaadi terviktekst on kättesaadav järgmisel veebisaidil:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

või

otse põllu-, toidu- ja metsamajandusministeeriumi veebisaidil (http://www.politicheagricole.it), klõpsates „Qualità e sicurezza” („Kvaliteet ja ohutus”; ekraanil ülal paremal) ning seejärel „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE” („ELi läbivaatuseks esitatud spetsifikaadid”).

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealust märkust 2.