KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE EUROOPA LIIDU SAFA PROGRAMM /* COM/2012/091 final */





KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE EUROOPA LIIDU SAFA PROGRAMM (EMPs kohaldatav tekst) 1. ELi SAFA PROGRAMM 1.1. Lennuohutus kui Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide üks peamiseid prioriteete Lennuohutus on Euroopa Liidu (EL) ja selle liikmesriikide jaoks esmatähtis. Selle eesmärgi täitmise peamine vahend on välismaiste õhusõidukite ohutuse hindamise ELi programm (SAFA). Programmi kohaselt peavad osalisriigid kontrollima seisuplatsil kolmandate riikide õhusõidukeid, et teha kindlaks, kas õhusõiduki, meeskonna ja lennuki käitamise puhul järgitakse rahvusvahelisi ohutusnõudeid. SAFA programm on alates sellest, kui see 1996. aastal Euroopa tsiviillennunduskonverentsi (ECAC) egiidi all algatati, muutunud nii Euroopa kui ka rahvusvahelise lennuohutuse suurendamisel järjest olulisemaks. 21. aprillil 2004 võttis ühendus Euroopa tsiviillennuohutuse kõrge ja ühtse taseme saavutamise ja säilitamise üldise strateegia raames vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/36/EÜ ühenduse lennujaamu kasutavate kolmandate riikide õhusõidukite ohutuse kohta[1] (nn SAFA direktiiv). Direktiiviga pandi ELi liikmesriikidele juriidiline kohustus kontrollida seisuplatsil oma lennujaamades maanduvaid kolmandate riikide õhusõidukeid, kusjuures „kolmanda riigi õhusõiduk” tähendab õhusõidukit, mida ei kasutata ega käitata ühegi liikmesriigi pädeva asutuse kontrolli all; kuid direktiiv ei keela ELi liikmesriigil kontrollida ka teiste ELi liikmesriikide õhusõidukeid. ELi liikmesriikidele anti kaks aastat aega, et kehtestada siseriiklikud õigusaktid asjaomase direktiivi rakendamiseks[2]. Pärast ECACi liikmesriikide peadirektorite otsust anti SAFA programm 1. jaanuaril 2007 üle ühenduse pädevusse ning kooskõlas komisjoni määrusega (EÜ) nr 768/2006[3] läks vastutus programmi haldamise ja edasise arendamise eest üle Euroopa Komisjonile, keda kõnealuse ülesande täitmisel abistab Euroopa Lennundusohutusamet (European Aviation Safety Agency – EASA). 15 ELi mittekuuluva ECACi liikmesriigi jätkuv osalemine ja seega programmi üleeuroopaline mõõde tagati töökokkuleppe allakirjutamisega iga liikmesriigi ja EASA vahel. Arvestades ka 27-liikmelist ELi, võib uhkusega tõdeda, et ELi SAFA programmis on nüüd kokku 42 osalisriiki (vt lisatud komisjoni talituste töödokumendi A liide)[4]. 1.2. Käesoleva aruande koostamise põhjused Üldsuse usaldus lennutranspordi ohutuse vastu sõltub rahvusvaheliste ohutusstandardite rakendamist käsitleva piisava teabe kättesaadavusest. Seoses sellega peab komisjon vastavalt direktiivi 2004/36/EÜ artikli 6 lõikele 2 avaldama igal aastal kokkuvõtliku aruande, mis tehakse kättesaadavaks üldsusele ja tööstusharu sidusrühmadele. See on viies aastaaruanne, mis hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2010. 1.3. ELi SAFA programmi toimimine Igas SAFA osalisriigis võib teostada õhusõiduki (ELi liikmesriikide puhul „kolmanda riigi” ja ELi mittekuuluvate ECACi liikmesriikide puhul „välismaise” õhusõiduki) kontrolli seisuplatsil ning peamiselt hõlmab selline kontroll õhusõiduki dokumente ja juhendeid, lennumeeskonna litsentse, õhusõiduki nähtavat seisukorda ning kohustuslike salongi ohutusvahendite olemasolu ja seisukorda. Kõnealusele kontrollile viidatakse Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) standardite 1. lisas (töötajate litsentsimine), 6. lisas (õhusõiduki käitamine) ja 8. lisas (õhusõiduki lennukõlblikkus). Kontrollimisel rakendatakse kõikides osalisriikides ühtset menetlust. Kontrolli tulemuste kohta koostatakse aruanded, mille vorm on samuti ühtne. Märkimisväärsete rikkumiste puhul võetakse ühendust lennuettevõtjaga ja lennuettevõtja päritoluriigi või registririigi lennuametiga, et leppida kokku parandusmeetmetes, mida kohaldatakse mitte ainult kontrollitud õhusõiduki, vaid ka teiste õhusõidukite suhtes, mille puhul võib esineda samasugune üldist laadi rikkumine. Kõiki aruannetes sisalduvaid andmeid, samuti täiendavat teavet, saab kesksest elektroonilisest andmebaasist, mille on loonud ja mida haldab EASA. ELi SAFA programmi funktsioonid on kokkuvõtlikult järgmised: · programmi kohaldamine kõigis SAFA 42 osalisriigis; · SAFA programmi raames seisuplatsil tehtud kontrolli tulemuste laialdane levitamine keskandmebaasi kaudu; · nn alt-üles-lähenemisviis – programmi aluseks on õhusõidukite tehniline kontroll seisuplatsil; · keskendutakse peamiselt ELi ja SAFA osalisriikidesse lendavatele kolmandate riikide õhusõidukitele (kuigi SAFA kontrolli võib jätkuvalt teostada ka ELi liikmesriikide õhusõidukite suhtes); · programmi olemuslik eesmärk on kontrollida vastavust rahvusvahelistele ohutuseeskirjadele (ICAO standardid). 1.4. ELi SAFA programmi suur panus lennuohutusse SAFA kontrollidest saadud kogemused annavad välisriikide lennuettevõtjate ohutusest teatava üldpildi. See üldpilt on aga piiratud, sest ei ole võimalik saada täielikku ülevaadet ühegi konkreetse õhusõiduki ega lennuettevõtja ohutusest. Põhjus on see, et teatavaid aspekte on kontrolli lühiajalise kestuse ja sellest tuleneva andmehulga vähesuse tõttu raske hinnata (nt meeskonnatöö korraldamine, täielik lennukõlblikkus jne). Kõnealuste näitajate väärtust suurendatakse veelgi, tõstes ka SAFA kontrolli ühtlustamise taset osalisriikides. Konkreetsele õhusõidukile või lennuettevõtjale saab täieliku hinnangu anda ainult pideva järelevalve abil, mida teostab lennuettevõtja päritolu- või registririigi riiklik tsiviillennundusasutus. Seejuures saab ELi SAFA programmi kaudu saadud teavet kasutada järgmiselt: – peamiselt ennetava vahendina, mis aitab kindlaks teha võimalikke negatiivseid ohutusalaseid arengutendentse ja annab konkreetse lennuettevõtja puhul arvukate ja/või korduvate kõrvalekaldumiste avastamise korral selgelt märku võimalikest struktuursetest puudustest nii asjaomase lennuettevõtja kvaliteedikontrollis kui ka kõnealuse lennuettevõtja sertifitseerimise eest vastutava riikliku tsiviillennundusasutuse teostatavas ohutusjärelevalves; – SAFA kontroll võib reaalajas anda otsese panuse äsja kontrollitud konkreetse õhusõiduki ohutusse käitamisse, sundides kontrolliasutusi tagama, et vead kõrvaldatakse viivitamata enne edasist käitamist. Lisaks sellele on SAFA kontrollid alates määruse (EÜ) nr 2111/2005 (mis käsitleb ühenduse nimekirja, millesse kantakse lennuettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu piires tegevuskeeldu)[5] jõustumisest omandanud suurema tähtsuse ühe sellise kriteeriumina, mida komisjon arvestab, kui teeb otsuseid lennuettevõtjate lisamise kohta ühenduse ohutusnimekirja. 1.5. Programmi areng 2010. aastal Komisjoni talitused ja EASA jälgivad pidevalt praeguse SAFA programmi toimimist, et teha kindlaks edasise arengu võimalused, eelkõige i) kontrollide läbiviimisel, ii) seoses sellega, kuidas kontrolli käigus teavet kogutakse ja seda pärast analüüsitakse ning lõpuks iii) selleks, et hõlmata SAFA süsteemi kolmandaid riike ja seeläbi edendada tsiviillennunduse ohutust kogu Euroopas. 2010. aasta uus arengusuund oli eelkõige kokkulepe, et SAFA iga osalisriik peab (alates 2011. aastast) vabatahtlikult kasutusele võtma teatava arvu kontrollpunkte. Kõnealuste siseriiklike kontrollpunktide arvu kindlaksmääramisel võetakse arvesse välismaise liikluse mitmekesisust ja mahtu. Kontrolle väärtustatakse ka erinevalt, olenevalt sellest, kuidas vastatakse erinevatele ohutuse parandamisega otseselt seotud kriteeriumidele (prioriteetsed kontrollid, kaugus peakorterist ja kontrolli aeg). Mitmeid 2007. aasta algatusi jätkati ka 2010. aastal. Näiteks valmistab EASA ette osalisriikide aruannete andmebaasi kvaliteedi kontrolli. Sellise iga nelja kuu tagant tehtava EASA analüüsi eesmärk on avastada potentsiaalselt negatiivsed ohutusalased puudujäägid ja arengutendentsid võimalikult vara, et kõrvaldada puudujäägid enne, kui need rahvusvahelist lennuohutust reaalselt kahjustama hakkaksid. Komisjon kasutas ka 2010. aastal nende aruannete järeldusi selliste otsuste ettevalmistamisel, millega lisatakse lennuettevõtjaid määruse (EÜ) nr 2111/2005 kohasesse ühenduse ohutusnimekirja. Lisaks sellele jätkas EASA 2010. aastal vastavalt komisjoni taotlusele läbirääkimisi erinevate lennuametitega üle kogu maailma, et suurendada ELi SAFA süsteemis osalejate arvu. ELi SAFA programmi kollektiivse olemuse tõttu on väga oluline, et kõiki SAFA kontrolle teostatakse standardsel viisil kõikides SAFA osalisriikides. 2010. aastal jätkas EASA oma standardimiskava rakendamist kooskõlas komisjoni määrusega (EÜ) nr 736/2006. Nimelt auditeeriti 24 riiki: Albaania, Austria, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Eesti, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Hispaania, Iirimaa, Kreeka, Küpros, Norra, Poola, Rumeenia, Serbia, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Taani, Tšehhi Vabariik, Türgi, Ukraina, Ungari ja Ühendkuningriik. Samuti jätkas EASA komisjoni direktiivist 2008/49/EÜ[6] tulenevalt sellise üksikasjaliku juhismaterjali teise väljaande läbivaatamist, mis käsitleb õhusõidukite seisuplatsil kontrollimist käsitlevat korda, mis avaldati 2009. aastal. 1.6. Riskipõhise lähenemisviisi kasutuselevõtt. Kontrollide prioriseerimine Komisjoni määrusega (EÜ) nr 351/2008[7] on kehtestatud SAFA kontrolli prioriseerimise kontseptsioon üleeuroopalises perspektiivis. Osalisriigid peavad prioriteediks seadma teatava hulga tehniliste kontrollide teostamise seisuplatsil teatavate lennuettevõtjate suhtes. Prioriseerimisnimekirja koostab Euroopa Komisjon, võttes aluseks teabe, mille EASA edastab pärast SAFA andmebaasi analüüsimist, lennuohutuskomitee koosolekute põhjal kogutud teabe või liikmesriikidelt saadud teabe. Lisaks sellele tuleb seisuplatsil teostatav kontroll prioriteediks seada nii nende lennuettevõtjate puhul, kes on kantud määrusega (EÜ) nr 2111/2005 kehtestatud ühenduse nimekirja (millesse kantakse lennuettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu) B lisasse, kui ka teiste lennuettevõtjate puhul, kes on sertifitseeritud samas riigis, kust on pärit ühenduse nimekirja samal ajal kuuluv mis tahes lennuettevõtja. Prioriseerimisnimekirja ajakohastatakse pidevalt ning EASA vastutusalasse kuuluva SAFA andmebaasi kaudu võivad kõik osalisriigid saada prioriseerimisprotsessist ülevaate kogu Euroopa kohta. Euroopa Lennuliikluse Ohutuse Organisatsioon (EUROCONTROL) toetab seda prioriseerimiskontseptsiooni ka oma Euroopa lennuliikluse korraldamise vahendiga, millega tagatakse osalisriikide reaalajas teavitamine nende prioriseerimisnimekirja kantud lennuettevõtjate lennuplaanide olukorrast. 2010. aastal tehti 11 703st SAFA kontrollist 2215 (18,9 %) prioriseerimisnimekirja kantud lennuettevõtjate suhtes. 2. SAFA KESKANDMEBAAS EASA on hallanud SAFA keskandmebaasi alates 2006. aasta detsembrist, mil see viidi Hollandis asuvast Ühinenud Lennuametite Keskbüroost üle Saksamaal Kölnis asuvasse Euroopa Lennundusohutusametisse (EASA). Andmebaasis sisalduvaid andmeid käsitatakse konfidentsiaalsena. Kõigil osalisriikide lennuametitel on juurdepääs andmebaasile (turvatud) internetiühenduse kaudu. 2010. aastal võeti kasutusele uus funktsioon, mis võimaldab kolmandate riikide lennuametitel kasutada võrgupõhist EASA-SAFA andmebaasi. Juurdepääs piirdub aruannetega asjaomases riigis litsentsitud lennuettevõtjate kohta. 2010. aasta lõpus kasutasid kõnealust funktsiooni kümme kolmanda riigi lennuametit. Lisaks on lugemisõigusega juurdepääs antud Euroopa Komisjonile ja Rahvusvahelisele Tsiviillennunduse Organisatsioonile. 3. KONTROLLITAVAD VALDKONNAD SAFA direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid kontrollima rahvusvaheliste ohutusnõuete täitmatajätmises kahtlustatavaid õhusõidukeid (näiteks andmebaasi analüüsi põhjal, mida EASA regulaarselt teeb). Lisaks sellele võib õhusõidukeid SAFA programmi raames seisuplatsil pisteliselt kontrollida. Võidakse otsustada, et kontrolle tehakse vastavalt teatavatele allpool esitatud kriteeriumidele. Selline otsus põhineb Euroopa Komisjoni soovitustel või siseriiklikel prioriteetidel ja poliitikal. Viis valdkonda, millele kontrollimisel keskendutakse, on järgmised: (1) konkreetne lennuettevõtja päritoluriik (kontrollitakse konkreetse riigi lennuettevõtjaid); (2) konkreetne õhusõidukitüüp; (3) konkreetsed lennuliigid (regulaarlennud, mitteregulaarsed lennud, kaubavedu jne); (4) konkreetne kolmanda riigi lennuettevõtja; (5) konkreetne õhusõiduk, mis määratakse kindlaks individuaalse registreerimisnumbri järgi. Lisatud komisjoni talituste töödokumendi[8] B, C ja D liidetes on loetletud 2010. aasta jooksul kontrollitud lennuettevõtjad, nende päritoluriigid ja õhusõiduki tüübid. Programmi sujuvat toimimist illustreerib ka tabel 1, milles esitatakse koondatult liidetes sisalduv teave ja antakse 2010. aasta tegevuse ülevaade. Tabel 1. SAFA programmi toimimine 2010. aastal Teostatud kontrollide arv || 11 703 Kontrollitud õhusõidukid || 6 200 õhusõiduki registreerimisnumbrit Kontrollitud lennuettevõtjad || üle 1 076 Kontrollitud lennuettevõtja päritoluriik || 130 riiki ja territooriumi Kontrollitud õhusõidukitüüp || 219 erinevat õhusõidukitüüpi ja -varianti SAFA direktiiv kohustab kontrollima seisuplatsil kolmandate riikide õhusõidukeid, kuid tunnustab ka liikmesriikide õigust kontrollida teises liikmesriigis sertifitseeritud lennuettevõtjate käitatavat õhusõidukit. Veidi üle poole kõigist aastal 2011. aastal teostatud SAFA kontrollidest viidi läbi ELi lennuettevõtjate suhtes. Tuleb siiski märkida, et ELi lennuettevõtjad maandusid (teistes Euroopa riikides) ligikaudu neli korda rohkem kui kolmandate riikide lennuettevõtjad maandusid Euroopa riikides. Tabel 2. ELi lennuettevõtjate ja ELi mittekuuluvate riikide lennuettevõtjate suhtes teostatud kontrollid || ELi lennuettevõtjate suhtes teostatud kontrollid || ELi mittekuuluvate riikide lennuettevõtjate suhtes teostatud kontrollid 2010 || 5 990 || 5 713 Osakaal || 51,2 % || 48,8 % 11 703 kontrollist 9 798 (83,4 %) teostasid ELi liikmesriigid (vt A liide). 48,8 % (5 713) kontrollimistest hõlmas kolmandates riikides litsentsitud lennuettevõtjaid, ülejäänud 51,2 % (5 990) kontrollimistest aga ELi lennuettevõtjaid. Kõnealused arvud rõhutavad eelkõige ELi SAFA programmi suurt katvust ja mittediskrimineerivat kohaldamist ELi ja ELi mittekuuluvate riikide lennuettevõtjate suhtes. 4. SAFA KONTROLLIDE PEAMISED TULEMUSED 4.1. Ülevaade avastatud puudustest Iga SAFA kontrolli ajal kasutab SAFA inspektor kontrollnimekirja, mis sisaldab kokku 54 erinevat kontrollielementi, et kontrollida õhusõiduki vastavust rahvusvahelistele eeskirjadele (ICAO standardid). Nende kontrollide käigus võidakse avastada mitmeid puudusi (tavaliselt nimetatakse neid „ICAO standarditest kõrvalekaldumisteks”). Tabelis 3 antakse ülevaade puuduste koguarvust (finding – F) võrreldes kontrollide koguarvu (inspection – I) ja kontrollitud elementide (inspected items – II) koguarvuga. Enamikul juhtudel siiski ei kontrollita kõiki elemente, kuna õhusõiduki saabumise ja väljumise vahelisest ajast täieliku kontrolli jaoks ei piisa. Seepärast võib tulemustest parema ülevaate anda pigem puuduste koguarvu ja kontrollitud elementide koguarvu suhe kui vaid kontrollikordade arvul põhinev suhe. Tabel 3. SAFA kontrollide käigus avastatud puuduste ja kontrollitud elementide ülevaade || Ajavahemik || 1. jaanuar 2010 – 31. detsember 2010 Kontrollide koguarv (I) || 11 703 Kontrollitud elementide koguarv (II) || 437 519 Puuduste koguarv (F) || 11 019 Kontrollitud elementide keskmine arv ühe kontrollikorra kohta || 3 739 Puudusi ühe kontrollikorra kohta (F/I) || 0,942 Puudusi kontrollitud elementide kohta (F/II) || 0,0252 4.2. Kontrolli käigus avastatud puudused ja nende liigitamine Arvesse tuleb võtta mitte ainult puuduste koguarvu, vaid ka nende tõsidusastet. Selleks on kehtestatud kolm puuduste kategooriat. 1. kategooria puudust käsitatakse ebaolulise puudusena; 2. kategooria puudust käsitatakse olulise puudusena ja 3. kategooria puudust käsitatakse üliolulise puudusena. Sõnad „ebaoluline”, „oluline” ja „ülioluline” näitavad ICAO standardist kõrvalekaldumise määra. Kontrolli käigus avastatud puuduste liigitamise esmane eesmärk on määrata kindlaks standardi järgimine ja selle eiramise ulatus. Kontrollid ja puuduste kategooriad on kokkuvõtlikult esitatud järgmises tabelis. Tabel 4. SAFA kontrollide käigus avastatud puudused kategooriate kaupa || || Puuduste arv (F) || Puuduste suhtarv (Fkat/I) Aasta || Kontrollide arv (I) || 1. kategooria (ebaoluline) || 2. kategooria (oluline) || 3. kategooria (ülioluline) || Kokku || 1. kategooria F/I || 2. kategooria F/I || 3. kategooria F/I || F kokku / I 2010 || 11,703 || 3,424 || 4,719 || 2,876 || 11,019 || 0,293 || 0,403 || 0,246 || 0,942 || 31 % || 42,8 % || 26,1 % || 100,00 % || || || || 4.3. Ajaline ülevaade Järgnevalt on esitatud ajaline ülevaade eespool osutatud andmete muutumisest alates 1996. aastast. Tabel 5. SAFA-kontrollide käigus avastatud puuduste ajaline ülevaade || || || || || || Aasta || || || || || || || || || || Kokku 1996–2009 || 1996 || 1997 || 1998 || 1999 || 2000 || 2001 || 2002 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 Kontrollide koguarv (I) || 75 || 1748 || 2767 || 2833 || 2394 || 2706 || 3234 || 3413 || 4568 || 5457 || 7458 || 8594 || 10 337 || 11 349 || 11 703 || 66 933 Kontrollitud elementide koguarv (II) || 1675 || 31 413 || 88 400 || 95 524 || 80 454 || 82 935 || 93 681 || 100 014 || 148 850 || 181 440 || 260 524 || 300 035 || 358 046 || 408 217 || 437 519 || 2 231 208 Puuduste koguarv (F) || 212 || 1,951 || 2,573 || 2,631 || 2,587 || 2,851 || 3,064 || 3,242 || 6,799 || 8,492 || 12,481 || 12,073 || 11,298 || 9,688 || 11,019 || 79,942 Puudusi ühe kontrollikorra kohta (F/I) || 2,8267 || 1,1161 || 0,9299 || 0,9287 || 1,0806 || 1,0536 || 0,9474 || 0,9499 || 1,4884 || 1,5562 || 1,6704 || 1,405 || 1,093 || 0,854 || 0,942 || 1,194 Puudusi kontrollitud elementide kohta (F/II) || 0,127 || 0,062 || 0,029 || 0,028 || 0,032 || 0,034 || 0,033 || 0,032 || 0,046 || 0,047 || 0,048 || 0,040 || 0,032 || 0,024 || 0,025 || 0,036 Tabel 6. SAFA iga-aastaste kontrollide arv alates 1996. aastast Tabel 7. Puuduste keskmine arv ühe kontrollikorra kohta (1996–2010) Nagu tabelist 7 nähtub, suurenes puuduste keskmine arv kontrolli kohta 2010. aastal 13 %, olles kolmel eelneval aastal järjest vähenenud. Suurenemine näib otseselt tulenevat 2008. aastal vastu võetud õigusaktidest (täpsemalt komisjoni määrus 351/2008/EÜ seisuplatsil kontrollimise prioriteediks seadmise kohta ja komisjoni direktiiv 2008/49/EÜ, millega kehtestati üksikasjalikumad menetluselemendid), EASA avaldatud väga ulatuslikust juhismaterjalist ja selle kohaldamisest osalisriikides ning EASA algatatud SAFA standardimiskavast. Nende meetmete abil on SAFA 42 osalisriiki suutnud parandada kontrollide kvaliteeti. 4.4. Kontrollimisel avastatud puuduste piirkondlik jagunemine Allpool esitatud tabelitest 8, 9 ja 10 nähtub, et kuigi puuduste keskmine arv (kontrollikorra kohta) 2010. aastal suurenes, on viie aasta suundumus kõigis geograafilistes piirkondades vähenev. Nende tabelite põhjal võib järeldada, et: – ELi, ECACi ja Okeaania riikide lennuettevõtjatel on avastatud keskmisest vähem puudusi ühe kontrollikorra kohta; – kuigi 2009. aastal paranes Aafrika riikide lennuettevõtjate keskmine teistest rohkem, muutus 2010. aastal olukord vastupidiseks, kui Aafrika lennuettevõtjate keskmine suhtarv suurenes teistest enim. Tabel 8. Kontrollimisel avastatud puuduste piirkondlik jagunemine || || || || Puuduste arv (F) || Puuduste suhtarv (Fkat/I) Piirkond || Kontrollitud riikide arv || Kontrollitud lennuettevõtjate arv || Kontrollid (I) || 1. kategooria (ebaoluline) || 2. kategooria (oluline) || 3. kategooria (ülioluline) || Kokku || 1. kategooria F/I || 2. kategooria F/I || 3. kategooria F/I || F kokku / I EL[9] || 27 || 521 || 5990 || 1296 || 1984 || 1193 || 4473 || 0,22 || 0,33 || 0,20 || 0,75 EUROOPA (ECACi riigid)[10] || 44 || 662 || 7776 || 1865 || 2675 || 1603 || 6143 || 0,24 || 0,34 || 0,21 || 0,79 Venemaa Föderatsioon, Valgevene ja Kesk-Aasia[11] || 6 || 88 || 1002 || 474 || 484 || 233 || 1191 || 0,47 || 0,48 || 0,23 || 1,19 Põhja-Ameerika[12] || 3 || 97 || 610 || 207 || 188 || 178 || 573 || 0,34 || 0,31 || 0,29 || 0,94 Ladina-Ameerika ja Kariibi mere saared[13] || 21 || 32 || 165 || 81 || 94 || 78 || 253 || 0,49 || 0,57 || 0,47 || 1,53 Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika[14] || 17 || 101 || 1422 || 543 || 824 || 497 || 1864 || 0,38 || 0,58 || 0,35 || 1,31 Aafrika[15] || 19 || 39 || 311 || 84 || 215 || 149 || 448 || 0,27 || 0,69 || 0,48 || 1,44 Aasia[16] || 17 || 46 || 377 || 165 || 231 || 130 || 526 || 0,44 || 0,61 || 0,34 || 1,40 Okeaania[17] || 3 || 11 || 40 || 5 || 8 || 8 || 21 || 0,13 || 0,20 || 0,20 || 0,53 Keskmine / kõik riigid || 0,29 || 0,40 || 0,25 || 0,94 Tabel 9. Kontrollimisel avastatud puuduste piirkondliku jagunemise areng Kui võrrelda SAFA kontrollide tulemusi ELi lennuettevõtjate ja ELi mittekuuluvate riikide lennuettevõtjate puhul, siis võib näha, et üldine keskmine F/I on ELis märkimisväärselt väiksem (35 % võrra). Tabelis 10 on kõnealused tulemused esitatud üksikasjalikumalt. Tabel 10. ELi, ECACi ja ülejäänud maailma võrdlus || || || || Puuduste arv (F) || Puuduste suhtarv (Fkat/I) Piirkond || Kontrollitud riikide arv || Kontrollitud lennuettevõtjate arv || Kontrollid (I) || 1. kategooria (ebaoluline) || 2. kategooria (oluline) || 3. kategooria (ülioluline) || Kokku || 1. kategooria F/I || 2. kategooria F/I || 3. kategooria F/I || F kokku / I EL || 27 || 521 || 5990 || 1296 || 1984 || 1193 || 4473 || 0,22 || 0,33 || 0,2 || 0,75 Ülejäänud EUROOPA (ELi mittekuuluvad ECACi riigid) || 17 || 141 || 1786 || 569 || 691 || 410 || 1670 || 0,32 || 0,39 || 0,23 || 0,94 4.5. Jagunemine ICAO piirkondade kaupa Kui punktis 4.4 esitati SAFA kontrollide 2010. aasta tulemused üldtunnustatud geograafilise jaotuse kohaselt, siis käesolevas punktis on 2010. aasta kontrollide samad andmed koondatud ICA määratletud piirkondade järgi, mis erinevad eespool esitatust ja annavad seetõttu ka teistsugused tulemused. Need erinevused ei mõjuta käesoleva aruande järeldusi. Tabelite 11 ja 12 alusel võib seega märkida, et: – EUR[18] ja ESAF[19] piirkonna lennuettevõtjatel on ühe kontrollikorra kohta avastatud keskmisest vähem puudusi; – MID,[20] SAM,[21] WACAF,[22] NACC[23] ja APAC[24] rühmade lennuettevõtjatel on ühe kontrollikorra kohta avastatud keskmisest rohkem puudusi; – puuuduste ja kontrollide suhtarv suurenes pea kõigi piirkondade puhul. Ainsaks erandiks on piirkond SAM, mille suhtarv on siiski keskmisest suurem. Piirkond WACAF on jätkuvalt selgelt suurima keskmisega piirkond. Tabel 11. kontrollimisel avastatud puuduste piirkondlik jagunemine (ICAO piirkonnad) || || || || Puuduste arv (F) || Puuduste suhtarv (Fkat/I) Piirkond || Kontrollitud riikide arv || Kontrollitud lennuettevõtjate arv || Kontrollid (I) || 1. kategooria (ebaoluline) || 2. kategooria (oluline) || 3. kategooria (ülioluline) || Kokku || 1. kategooria F/I || 2. kategooria F/I || 3. kategooria F/I || F kokku / I APAC || 18 || 51 || 364 || 154 || 178 || 107 || 439 || 0,42 || 0,49 || 0,29 || 1,21 ESAF || 10 || 24 || 219 || 33 || 79 || 75 || 187 || 0,15 || 0,36 || 0,34 || 0,85 EUR || 57 || 769 || 9218 || 2568 || 3491 || 2018 || 8077 || 0,28 || 0,38 || 0,22 || 0,88 MID || 17 || 94 || 1103 || 342 || 567 || 354 || 1263 || 0,31 || 0,51 || 0,32 || 1,15 NACC || 10 || 109 || 637 || 238 || 224 || 215 || 677 || 0,37 || 0,35 || 0,34 || 1,06 SAM || 10 || 15 || 70 || 38 || 44 || 33 || 115 || 0,54 || 0,63 || 0,47 || 1,64 WACAF || 9 || 14 || 92 || 51 || 136 || 74 || 261 || 0,55 || 1,48 || 0,80 || 2,84 Kõik riigid || 130 || 1076 || 11703 || 3424 || 4719 || 2876 || 11019 || 0,29 || 0,40 || 0,25 || 0,94 Tabel 12. Avastatud puuduste keskmine arv ICAO piirkondade kaupa – viimase viie aasta areng 4.6. Kontrollnimekirja elementidega seotud puudused Lisatud komisjoni talituste töödokumendi[25] F liites esitatakse tulemused iga üksiku kontrollitud elemendi (individual inspection item – III) puhul. Näidatakse, mitu korda konkreetset elementi on kontrollitud, mitu puudust leiti, ning esitatakse F/III suhtarv. Enamik puudusi avastati seoses õhusõiduki üldise korra (C01), puudustest teatamise ja paranduste (A23), lennumeeskonna litsentside (A20) ja kabiini üldise korraga (A01). 4.7. Kontrollnimekirja elementidega seotud kolm kõige sagedamini esinevat olulist ja üliolulist puudust Kontrollnimekiri koosneb neljast põhiosast. A osas on loetletud õhusõiduki piloodikabiinis kontrollitavad elemendid. B osas on loetletud (reisijate) salongis kontrollitavad elemendid, peamiselt ohutusvarustus. C osa käsitleb õhusõiduki üldist tehnilist seisukorda, mida tuleb kontrollida vaatluse käigus. Kontrollnimekirja D osas käsitletakse õhusõiduki lastiruumi ja veetavat lasti. A, B, C ja D osas loetlemata üldisi puudusi saab käsitleda kontrollnimekirja E osa (üldine) raames. SAFA kontrolli käigus avastatud puudustest nõuavad enim tähelepanu 2. kategooriasse (oluline) ja 3. kategooriasse (ülioluline) kuuluvad puudused, mille puhul tuleb võtta parandusmeetmed. Lisatud komisjoni talituste töödokumendi[26] D ja E liite tabelites on 2. ja 3. kategooria puhul esitatud kontrollnimekirja iga osa kolme sagedamini avastatud puuduse ja kontrollikordade arvu suhtarvud. 5. PÄRAST SEISUPLATSIL TEHTAVAT KONTROLLI VÕETAVAD MEETMED Vastavalt avastatud puuduste kategooriale, arvule ja laadile võivad riikide pädevad asutused võtta mitmeid meetmeid. Kui puudus võib kahjustada õhusõiduki ja selles viibijate ohutust, tuleb võtta parandusmeetmed. Üldjuhul juhitakse õhusõiduki kapteni tähelepanu tõsistele puudujääkidele ja palutakse tal need kõrvaldada. Harvadel juhtudel, kui kontrollijatel on põhjust arvata, et õhusõiduki kapten ei kavatse talle teatatud puudujääkide suhtes vajalikke meetmeid võtta, kehtestatakse õhusõiduki suhtes ametlik lennukeeld. Üks võimalik meede on nõuda vea kõrvaldamist enne väljalennu lubamist. Enne kui õhusõidukil lubatakse lendu jätkata, nõutakse parandusmeetmete võtmist avastatud puudujääkide kõrvaldamiseks. Muudel juhtudel võib õhusõiduk väljuda, kuid selle suhtes kohaldatakse käitamispiiranguid. Sellise piirangu näiteks on juhtum, kui avastatakse puudujääk seoses reisijate istmetega. Tavaliselt antakse äsja kontrollitud õhusõiduki kaptenile lühiülevaade avastatud puudustest. Kui avastatakse 2. ja 3. kategooria puudusi, teatatakse nendest ka vastutavale lennuametile ning lennuettevõtja põhibaasile, taotledes vajalike meetmete võtmist vigade kordumise vältimiseks. Selleks et ELi SAFA programmi eesmärke võimalikult hästi täita, on hädavajalik tihe koostöö kõigi SAFA raames kontrollitud lennuettevõtjate ja õhusõidukite päritoluriikide tsiviillennundusasutustega. Riiklikud tsiviillennundusasutused peavad seega tagama SAFA raames avastatud puuduste kõrvaldamiseks vajalike parandusmeetmete nõuetekohase rakendamise. Mõnel juhul, kui õhusõiduki kontrollimisel avastatud puudusi peetakse tähtsaks, võivad SAFA liikmesriigid sellise õhusõiduki sisenemisloa individuaalselt tühistada. See tähendab, et kõnealune õhusõiduk ei tohi enam maanduda asjaomase riigi lennuväljadel ega lennata tema õhuruumis. Sellise keelu võib tühistada, kui õhusõiduki käitaja tõendab, et probleemid on nõuetekohaselt lahendatud. Seega võivad niisugused sisenemislubadega seotud tagasilöögid olla ajutised ja üldjuhul need seda ongi. Seoses selliste keeldude ja nende hilisema tühistamisega peavad ELi kuuluvad SAFA osalisriigid järgima määrust (EÜ) nr 2111/2005, mis käsitleb ühenduse nimekirja, millesse kantakse lennuettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu. || Kontrollikordade arv || 11 703 Puuduste arv || 11 019 VÕETUD MEETMED || Lennuameti ja lennuettevõtja teavitamine || 4108 Käitamispiirangu kohaldamine õhusõiduki suhtes || 120 Parandusmeetmed enne väljalennu lubamist || 1,922 Õhusõiduki lennukeeld || 12 Viivitamatu lennukeeld || 0* *Ei hõlma EÜ poolt vastavalt määrusele (EÜ) nr 2111/2005 rakendatud keelde ja piiranguid. Vastavalt komisjoni direktiivis 2008/49/EÜ sätestatud nõudele saadavad SAFA osalisriigid iga kuu EASA-le aruande võetud järelmeetmete kohta. Selle teabega mõõdetakse lennuettevõtjate suutlikust ja tahet võtta parandusmeetmeid SAFA kontrollide käigus avastatud puuduste kõrvaldamiseks. 6. KOKKUVÕTE 2010. aastal teostati rekordarv kontrolle ning hõlmati suurem arv lennuettevõtjaid ja kontrollielemente kui eelmistel aastatel. Selline suurenemine näib otseselt tulenevat 2008. aastal vastu võetud õigusaktidest Lisaks näitavad käesolevas aruandes esitatud arvud ELi SAFA programmi suurt katvust ja mittediskrimineerivat kohaldamist ELi ja ELi mittekuuluvate riikide lennuettevõtjate suhtes. Tänu sellisele edasiminekule on programmist saanud parem vahend võimalike negatiivsete ohutusalaste arengutendentside kindlakstegemiseks kogu maailmas ning see aitab reaalajas kaasa ka kontrollitud konkreetse õhusõiduki ohutule käitamisele.2010. aastal võeti meetmeid ka selleks, et parandada ELi SAFA programmi toimimist, seda eelkõige kontrollide tõhususe (SAFA iga osalisriigi poolt vabatahtlikult teostatavate kontrollide minimaalse arvu kehtestamine) ja standardimiskava lõpliku väljatöötamise kaudu. Kui komisjon valmistas 2010. aastal ette määruse (EÜ) nr 2111/2005 kohast ühenduse nimekirja lennuettevõtjate kohta, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu, kasutas ta jätkuvalt selliste regulaarsete analüüside tulemusi, mida EASA teostab aruannete suhtes, mis osutavad SAFA programmi alusel seisuplatsil tehtud kontrollide käigus lennuettevõtja puhul avastatud tõsistele ohutusalastele puudujääkidele või lennuettevõtja pidevale suutmatusele neid puudujääke kõrvaldada. [1] ELT L 143, 30.4.2004, lk 76. [2] Vt eelkõige 24. septembri 2008. aasta komisjoni aruanne ühenduse lennujaamu kasutavate kolmandate riikide õhusõidukite ohutuse kohta. K(2008) 5265 (lõplik). [3] ELT L 134, 20.5.2006, lk 16. [4] SWD(2012) 38. [5] ELT L 344, 27.12.2005, lk 15. [6] ELT L 109, 19.4.2008, lk 17. [7] ELT L 109, 19.4.2008, lk 7. [8] SWD(2012) 38. [9] EL – Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Malta, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Taani, Tšehhi Vabariik, Ungari, Ühendkuningriik. [10] Euroopa (ECAC) – Albaania, Armeenia, Aserbaidžaan, Austria, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Eesti, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Gruusia, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Island, Kreeka, Küpros, Leedu, Läti, Luksemburg, Malta, Moldova Vabariik, Madalmaad, Monaco, Montenegro, Norra, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, San Marino, Serbia, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Šveits, Taani, Türgi, Tšehhi Vabariik, Ukraina, Ungari, Ühendkuningriik. [11] Venemaa Föderatsioon, Valgevene ja Kesk-Aasia – Kasahstan, Kõrgõzstan, Valgevene, Venemaa Föderatsioon, Tadžikistan, Türkmenistan, Usbekistan. [12] Põhja-Ameerika – Ameerika Ühendriigid, Bermuda, Kanada. [13] Ladina-Ameerika ja Kariibi mere saared – Anguilla, Antigua ja Barbuda, Argentina, Aruba, Bahama saared, Barbados, Belize, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Dominica, Dominikaani Vabariik, Ecuador, El Salvador, Grenada, Guatemala, Guyana, Haiti, Hollandi Antillid, Honduras, Jamaica, Kaimanisaared, Kuuba, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Puerto Rico, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Suriname, Trinidad ja Tobago, Tšiili, Turks ja Caicos, Uruguay, Venezuela (Bolivari Vabariik). [14] Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika (MENA) – Alžeeria, Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Egiptus, Iisrael, Iraak, Iraan (Islamivabariik), Jeemen, Jordaania, Katar, Kuveit, Liibanon, Liibüa, Maroko, Omaan, Saudi Araabia, Sudaan, Süüria Araabia Vabariik, Tuneesia. [15] Aafrika (AFR) – Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Cabo Verde, Côte d’Ivoire, Djibouti, Ekvatoriaal-Guinea, Eritrea, Etioopia, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kenya, Kesk-Aafrika Vabariik, Komoorid, Kongo, Kongo Demokraatlik Vabariik, Lesotho, Libeeria, Lõuna-Aafrika Vabariik, Madagaskar, Malawi, Mali, Mauritaania, Mauritius, Mosambiik, Namiibia, Nigeeria, Niger, Rwanda, Sambia, Sao Tomé ja Principe, Seišellid, Senegal, Sierra Leone, Somaalia, Svaasimaa, Tansaania, Togo, Tšaad, Uganda, Zimbabwe. [16] Aasia (AS) – Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Brunei, Filipiinid, Hiina, Hongkong (Hiina erihalduspiirkond), Ida-Timor, India, Indoneesia, Jaapan, Kambodža, Laos, Lõuna-Korea, Malaisia, Maldiivid, Mongoolia, Myanmar, Nepal, Pakistan, Põhja-Korea, Singapur, Sri Lanka, Tai, Taiwan, Vietnam. [17] Okeaania (OC) – Austraalia, Belau, Fidži, Kiribati, Marshalli Saared, Mikroneesia, Nauru, Paapua Uus-Guinea, Saalomoni Saared, Samoa, Tonga, Tuvalu, Uus-Meremaa, Vanuatu. [18] EUR – ICAO Euroopa ja Põhja-Atlandi piirkond: Albaania, Alžeeria, Andorra, Armeenia, Aserbaidžaan, Austria, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Eesti, Gruusia, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Island, Itaalia, Kasahstan, Kreeka, Kõrgõzstan, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad (v.a Hollandi Antillid), endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Malta, Maroko, Moldova Vabariik, Monaco, Montenegro, Norra, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, San Marino, Serbia, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Šveits, Taani, Tadžikistan, Tšehhi Vabariik, Tuneesia, Türgi, Türkmenistan, Ukraina, Ungari, Usbekistan, Valgevene, Venemaa Föderatsioon, Ühendkuningriik (v.a Kaimanisaared ja Bermuda). [19] ESAF – ICAO Ida- ja Lõuna-Aafrika piirkond: Angola, Botswana, Burundi, Djibouti, Eritrea, Etioopia, Kenya, Komoorid, Lesotho, Lõuna-Aafrika Vabariik, Madagaskar, Malawi, Mauritius, Mosambiik, Namiibia, Rwanda, Sambia, Seišellid, Somaalia, Svaasimaa, Tansaania, Uganda, Zimbabwe. [20] MID – ICAO Lähis-Ida piirkond: Afganistan, Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Egiptus, Iraan, Iraak, Iisrael, Jeemen, Jordaania, Katar, Kuveit, Küpros, Liibanon, Liibüa, Omaan, Pakistan, Saudi Araabia, Sudaan, Süüria. [21] SAM – ICAO Lõuna-Ameerika piirkond: Argentina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Ecuador, Guyana, Panama, Paraguay, Peruu, Suriname, Tšiili, Uruguay, Venezuela. [22] WACAF – ICAO Lääne- ja Kesk-Aafrika piirkond: Benin, Burkina Faso, Cabo Verde, Côte ďIvoire, Ekvatoriaal-Guinea, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kesk-Aafrika Vabariik, Kongo, Kongo Demokraatlik Vabariik, Libeeria, Mali, Mauritaania, Nigeeria, Niger, Sao Tomé ja Príncipe, Senegal, Sierra Leone, Togo, Tšaad. [23] NACC – ICAO Põhja-Ameerika, Kesk-Ameerika ja Kariibi mere piirkond: Ameerika Ühendriigid, Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Belize, Costa Rica, Dominikaani Vabariik, El Salvador, Grenada, Guatemala, Haiti, Honduras, Jamaica, Kanada, Kuuba, Mehhiko, Nicaragua, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Trinidad ja Tobago. [24] APAC – ICAO Aasia ja Vaikse ookeani piirkond: Austraalia, Bangladesh, Belau, Bhutan, Brunei, Cooki saared, Fidži, Filipiinid, Hiina (k.a Hongkong ja Aomen), India, Indoneesia, Jaapan, Kambodža, Kiribati, Laos, Lõuna-Korea, Malaisia, Maldiivid, Marshalli Saared, Mikroneesia, Mongoolia, Myanmar, Nauru, Nepal, Paapua Uus-Guinea, Põhja-Korea, Saalomoni Saared, Samoa, Singapur, Sri Lanka, Tai, Tonga, Uus-Meremaa, Vanuatu, Vietnam. [25] SWD(2012) 38. [26] SWD(2012) 38.