Sularahaveo litsentsid on registreeritud siseturu infosüsteemis, et avaliku sektori asutustel oleks neile lihtne juurdepääs.

Määrust (EL) nr 1214/2011 kohaldatakse euro sularaha maanteeveo suhtes, kuna see on kõige levinum (kui mitte ainus) viis euro sularaha veoks piirialadel ja ainus viis, mille puhul tuvastati vajadus ühtsete piiriülest sularahavedu käsitlevate reeglite järele. See ei hõlma õhu- ega meretransporti. Seega kohaldatakse määrust (EL) nr 1214/2011 tegelikult ainult selliste osalevate liikmesriikide vahelise piiriülese veo suhtes, kellel on maismaapiir teise osaleva liikmesriigiga. Piiriülese veo puhul võib piiriülesuse mõõde tuleneda ühest või mitmest järgmisest kolmest elemendist: sularahavedu teostava äriühingu päritoluliikmesriik, vastuvõttev liikmesriik (muu kui päritoluliikmesriik), kus sularahavedu teostav äriühing osutab veoteenust, ja/või transiidiliikmesriik, mida sõiduk läbib vastuvõtvasse liikmesriiki jõudmiseks või sealt päritoluliikmesriiki tagasipöördumiseks.

Osalevates liikmesriikides sularahaveo reeglite täielikku ühtlustamist ei peetud võimalikuks, samuti ei peetud sobivaks süsteemi, mille puhul ühe liikmesriigi tegevusluba kehtiks kõigis liikmesriikides (vastastikune tunnustamine). Seepärast on määruses (EL) nr 1214/2011 sätestatud rida ühtseid kõigis liikmesriikides kehtivaid reegleid, piiramata siseriiklike õigusnormide kohaldamist teatavate määruses selgelt kindlaks määratud aspektide puhul. See ei tähenda normide täielikku ühtlustamist, kuna ühtseid reegleid kohaldatakse üksnes piiriülese veo suhtes.

Euro kasutuselevõtt on suurendanud euroala liikmesriikides vajadust sularaha piiriülese maanteeveo järele. Euroalas peaks pankadel, jaeettevõtjatel ja teistel professionaalsetel sularahakäitlejatel olema võimalus palgata sularahavedu teostav äriühing, kes pakub parimat hinda ja/või teenust, ning kasutada lähima riigi keskpanga filiaali või sularahavedu teostava äriühingu sularahakeskuse sularahateenuseid ning seda isegi siis, kui ta asub teises liikmesriigis. Lisaks lasevad liikmesriigid, mille rahaühik on euro (edaspidi „osalevad liikmesriigid“), pangatähti ja münte valmistada välismaal või võivad soovida seda teha. Piirialal asuvad jaemüüjad ja pangad võivad soovida saada tarneid neile lähimast sularahakeskusest, mis ei asu ilmtingimata samas liikmesriigis. Tähendab ju ühisraha põhimõte iseenesest vabadust vedada sularaha osalevate liikmesriikide vahel.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1214/2011 euro sularaha professionaalse piiriülese maanteeveo kohta euroala liikmesriikide vahel jõustus 30. novembril 2012. Määruse (EL) nr 1214/2011 artiklis 26 on nõutud, et komisjon esitab 1. detsembriks 2016 ning edaspidi iga viie aasta järel Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande kõnealuse määruse rakendamise kohta. Eelkõige tuleb aruandes uurida võimalust kehtestada sularahavedu teostavate äriühingute turvatöötajatele relvakandmist käsitlevad ühtsed koolitusnõuded ja muuta kõnealuse määruse artiklit 24, võttes arvesse direktiivi 96/71/EÜ, samuti võtta nõuetekohaselt arvesse IBNSi valdkonnas toimuvat tehnoloogiaarengut, kaaluda võimalikku lisaväärtust, mis saadaks liidu sularahaveo litsentsi andmisel grupi tasandil, ning hinnata, kas määrus (EL) nr 1214/2011 tuleks vastavalt läbi vaadata.

Kokkuvõttes, üksikud sidusrühmad soovitavad, et määrusega (EL) nr 1214/2011 tuleks ette näha lihtsustatud ja kiire menetlus piiriülese sularahaveo litsentsi andmiseks, et kiiresti reageerida ohtudele (nt streigid, loodusõnnetused) ja tagada euro sularahaga varustatus.

Sidusrühmad ei leia, et sularahaveo litsentsi grupipõhine andmine annaks lisaväärtust. Komisjon mõistab, et selliste litsentsidega kaasneks järelevalve ja kontrolli nõrgenemine sularahavedu teostavate äriühingute üle ja see muudaks kontrollimeetmete kohapealse võtmise keerulisemaks. Seepärast ei pea komisjon lähemas tulevikus sularahaveo litsentside grupipõhist andmist otstarbekaks lahenduseks.

Määrusega (EL) nr 1214/2011 on püütud lihtsustada IBNSi kasutamist, kuna see peaks parandama sularahaveo turvalisust turvatöötajate ja üldsuse jaoks. Määruse (EL) nr 1214/2011 alusel sularahavedu teostavad äriühingud peavad kõrvaldama neutraliseeritud pangatähed ringlusest, et tagada, et selliseid pangatähti ei kasutata enam maksetehinguteks.

Määrusega (EL) nr 1214/2011 on euro pangatähtede veoks ette nähtud viis veoliiki ja euromüntide veoks kaks veoliiki ning kindlaks on määratud nende tingimused, nt sõidukite soomustamine, intelligentse pangatähtede neutraliseerimise süsteemi (edaspidi „IBNS“) kasutamine või sularahaveo turvatöötajate kohalolek. Osalevad liikmesriigid otsustavad, milliseid veoliike nende territooriumil kasutatakse.

Piiriülese sularahaveo litsents annab määruse (EL) nr 1214/2011 raames õiguse vedada euro pangatähti ja -münte piiriüleselt maanteel päevasel ajal ja ainult juhul, kui suurem osa nii pealevõtmisest kui ka kättetoimetamisest toimub vastuvõtvas liikmesriigis ning euro sularaha väärtus on vähemalt 80 % kogu sularaha väärtusest, mida sõidukis veetakse. Tuleks märkida, et teatavad spetsiifilised veoliigid on arvatud selgelt välja määruse kohaldamisalast, kuigi nad kuuluvad euro sularaha piiriülese maanteeveo määratluse alla, nt punktist punkti vedu riikide keskpankadest või sularaha tootmiskohtadest riikide keskpankadesse või sularaha tootmiskohtadesse.

3.1.2.Sularahaveo litsentse käsitlev statistika

Praeguse seisuga on sularahaveo litsentse välja andnud kokku kaheksa osalevat liikmesriiki. 11 litsentsi anti välja ühe aasta jooksul pärast määruse (EL) nr 1214/2011 jõustumist. Praeguseks on välja antud 25 piiriülese sularahaveo litsentsi järgmistes riikides: Prantsusmaa (3), Saksamaa (7), Itaalia (2), Madalmaad (3), Austria (1), Hispaania (2), Slovakkia (2) ja Sloveenia (5). Saksamaa on välja andnud kõige rohkem litsentse (28 %), talle järgneb Sloveenia (20 %), nii et nende kahe riigi litsentsid kokku moodustavad ligikaudu poole kõigist litsentsidest. 16 litsentsi on antud Austria piirialal, mis hõlmab osalevate liikmesriikide 5 riigipiiri vähem kui 370 km raadiuses. Huvitav on, et litsentse ei ole antud Belgias ega Luksemburgis, kuigi mõlemad liikmesriigid kuuluvad piirkonda, kus geograafiliselt lähestikku vähem kui 250 km raadiuses on 6 riigipiiri ning kus rahvastikutihedus ja äritegevuse kontsentratsioon on väga suur ning mis piirnevad ühe väikse ja kahe suure osaleva naaberliikmesriigiga.

Mitu sularahaveo litsentsi omanikku on märkinud, et nad ei ole (veel) oma litsentsi kasutanud, kuna litsentsi abil loodetud tekkivad ärivõimalused ei realiseerunud majanduslikel põhjustel või olemasolevate takistuste tõttu, kuigi määrusega (EL) nr 1214/2011 on kehtestatud mõned piiriülest tegevust käsitlevad ühised miinimumnõuded.

3.1.3.Piiriülesest sularahaveotegevusest ja nõuetest teavitamine ning neid käsitlev teave

Kuigi sularahaveo litsentside omanikud üldiselt järgivad teavitamiskohustust, osutavad mõned osalevad liikmesriigid, et piiriülest vedu käsitlevat teavet, mille kohalikud politseijõud ja piirkondlikud ametiasutused võivad olla kogunud, ei edastata neile nõuetekohaselt. Seepärast on osalevate liikmesriikide arvates neil keeruline saada selge ülevaade nende territooriumil tegelikult toimunud piiriülesest sularahaveost.

Komisjon on avaldanud kogu määruse (EL) nr 1214/2011 kohase teabe piiriülese sularahaveo kohta.

3.2.IBNSi kasutamine eurorahatähtede veol ja selle tehniline areng

Sularahaveo litsentsi omanikud on märkinud, et nad kasutavad IBNSi piiriülesel sularahaveol üksnes siis, kui seda nõuab vastuvõttev, transiidi- või päritoluriik või äriühingu kindlustusandja kehtestatud kord. Belgia on ainuke osalev liikmesriik, kus pangatähtede veoks tuleb kasutada IBNSiga varustatud sõidukeid.

Kõige levinum IBNS tehnoloogia on määrimisseadmed ja tõenäoliselt on see ka järgmistel aastatel turul eelisatud tehnoloogia.

3.3.Sularahaveo turvatöötajatele vähemalt vastuvõtva liikmesriigi miinimumpalga maksmine

Sularahaveolitsentsi omanikud märkisid, et neil ei ole esinenud mingeid probleeme määruse (EL) nr 1214/2011 tasustamiseeskirjade kohaldamisel.Määruse artikli 24 alusel kohaldatakse piiriülese sularahaveo suhtes sama palgamaksmiskorda, kui kohaldavad vastuvõtvas liikmesriigis sularahavedu teostavad (riiklikud) äriühingud, ennetades seega ebaausat konkurentsi, tagades sularahaveo turvatöötajate õigused. Võttes arvesse, et direktiivi 96/71/EÜ asjaomased sätted, millele osutatakse määruse (EL) nr 1214/2011 artiklis 24, ei ole määruse jõustumise ja käesoleva läbivaatamise vahel muutunud, ei näe komisjon vajadust esitada soovitust määruse artikli 24 muutmiseks.

3.4.Päritolu-, transiidi- ja vastuvõtva liikmesriigi õiguse järgimine

3.4.1.Politseijõudude rolli käsitlevad õigusnormid ja sularaha kättetoimetamise või pealevõtmise turvareeglid

Komisjonile ei ole teatatud mis tahes märkimisväärsetest juhtumitest või probleemidest seoses kohustusega järgida vastuvõtva liikmesriigi politseijõudude rolli käsitlevaid õigusnorme (nt eelneva teavitamise, eskordi või kaugjälgimise kohta) või koha peal sularaha kättetoimetamist või pealevõtmist käsitlevaid reegleid. Seega ei näe komisjon vajadust soovitada nendealaste muudatuste tegemist.

3.4.2.Tulirelvade kandmine

Vastuvõtva liikmesriigi tulirelvade kandmist käsitlevaid siseriiklikke õigusnorme kohaldatakse piiriülesel sularahaveol. Õigusnormid on väga erinevad, näiteks mõni liikmesriik lubab tulirelvi kanda, samas teised nõuavad seda või hoopis keelavad, või on lubatud nende kombinatsioon sõltuvalt veoliigist. Sellised erinevused piiravad teatavate piiriülese sularahaveo võimaluste kasutamist. Sularahavedu teostavad äriühingud on märkinud, et praktikas on keeruline ja kallis rakendada määruse (EL) nr 1214/2011 artikli 6 lõikes 2 sätestatud nõuet panna relvad kaugjuhtimisel avatavasse relvakappi, et järgida osalevate liikmesriikide erinevaid tulirelvi käsitlevaid õiguskordasid.

Määruse (EL) nr 1214/2011 taustal ei pea komisjon osalevate liikmesriikide relvi käsitlevate õigusnormide ühtlustamist vajalikuks. Kokkuvõttes, võttes arvesse siseriiklike õigusaktide erinevusi tulirelvade kandmise osas, ei annaks ühtsed koolitusnõuded lisaväärtust.

3.5.Vastuvõtva liikmesriigi kindlaks määratud veoliigid

Kuna osalevad liikmesriigid võivad valida, millist veoliiki nad europangatähtede piiriüleseks veoks oma territooriumil kasutavad, on olukord piiriüleselt väga mitmekesine. Mõnel juhul tähendab see, et päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva liikmesriigi lubatud veoliigid omavahel ei haaku, mistõttu peab teenuse osutaja tegema piiriülesesse sularahaveosse suuri investeeringuid või on piiriülene vedu selle ajutise laadi tõttu ebarentaabel. Näiteks on IBNS seadmed Belgias sularahaveoks kohustuslikud, Saksamaal aga mitte. Austrias veavad sularahavedu teostavad äriühingud europangatähti soomustamata tavavälimusega sularahaveo sõidukites, mis on varustatud IBNSiga, kuid Saksamaale sularaha vedades peab neil olema täielikult soomustatud sularahaveosõiduk koos kolme turvatöötajaga.