ET Euroopa Liidu Teataja C 324/59

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad”

KOM(2006) 16 lõplik — 2006/0006 (COD)

(2006/C 324/23)

24. veebruaril 2006 otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 149 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad”

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsiooni arvamus võeti vastu 6. septembril 2006. Raportöör oli hr GREIF.

Võttes arvesse komitee koosseisu uuendamist, otsustas täiskogu kõnealust arvamust arutada oktoobris toimuval täiskogu istungjärgul ning nimetas vastavalt kodukorra artiklile 20 pearaportööriks hr GREIFi.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 430. istungjärgul 26. oktoobril 2006 vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 118, erapooletuks jäi 3, vastuhääli ei olnud.

1. EMSK poliitilise sõnumi põhisisu

1.1 EMSK tervitab riiklike sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamist puudutava uue määruse nr 883/2004 rakendusmääruse ettepanekut kui olulist sammu isikute vaba liikumise parandamiseks Euroopa Liidus.

1.2 EMSK peab otstarbekaks kutsuda liikmesriike üles — pidades silmas eriti käimasolevat töötajate liikuvuse aastat — aitama kaasa rakendusmääruse eelnõu võimalikult kiirele jõustumisele, sest alles seejärel saab kohaldada ka uut määrust nr 883/2004 ning sellest tulenevad parandused ja lihtsustused saavad hakata tulemusi andma.

1.3 Kiire vastuvõtmine ei oleks mitte ainult sümbol, sest tegelikult seisneb küsimus ju konkreetse sammu astumises Euroopa kodanike liikumisvõimaluste parandamiseks. Määruse nr 883/2004 ja siinkohal käsitletava rakendusmääruse kohaldamine tähendaks kõigi kasutajate ja kohaldajate jaoks sotsiaalõiguste kooskõlastamise lihtsustumist, selgemaks muutumist ja paremat kvaliteeti.

1.4 EMSK tervitab eriti kohaldamisala laiendamist täiendavatele isikuterühmadele ja olukordadele ning kõiki sätteid, mis parandavad sotsiaalkindlustusasutuste koostööd.

1.5 EMSK kutsub komisjoni üles astuma võimalikult pea samme kõigi niisuguste määruste ja konventsioonide kohandamiseks, mis laiendavad sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohaldamisala Euroopa Majanduspiirkonna riikidele, Šveitsile, Gröönimaale ja kolmandate riikide kodanikele. Nimetatud määrused ja konventsioonid on seotud määrusega nr 1408/71 ja selle rakendusmäärusega nr 574/72. Uue määrusega nr 883/2004 seotud asjaomased muudatused tuleb läbi viia hiljemalt määruse kohaldamise alguseks.

1.6 Andmevahetusel rakendatavate paremate ja kiiremate menetluste osas möönab EMSK, et need võimaldavad vähendada halduskulusid ning et menetluste kiirenemine annab kindlustatud isikutele eeliseid piiriüleste olukordade puhul. Siiski juhib EMSK tähelepanu asjaolule, et ainuüksi andmete edastamise kiirenemine ei too kaasa läbimurret. Soovitud tõhusaid läbivaatamistähtaegu on võimalik saavutada üksnes juhul, kui liikmesriikide asutused tagavad samaaegselt ka piisava hulga kvalifitseeritud personali ning samuti vastavad tehnilised ressursid.

1.7 EMSK rõhutab oma kahtlusi seoses tulevikus eelkõige elektrooniliselt toimuva andmeedastusega, sest tegemist on paljude delikaatsete isikuandmetega (sh tervise, töövõimetuse, töötuse jm kohta). Seetõttu tuleb kindlasti tagada, et kõnealused andmed on kaitstud ning ei satu valedesse kätesse.

1.8 EMSK kutsub üles kasutama Euroopa ravikindlustuskaardi rakendamisel saadud kogemusi, analüüsides seejuures ka eri liikmesriikides esinevaid puudujääke selle praktilisel kasutamisel. Komitee kutsub liikmesriike üles võtma meetmeid selleks, et Euroopa kodanikud saaksid eriti ravikindlustuse valdkonnas uute eeskirjade eeliseid täiel määral ära kasutada.

1.9 EMSK tervitab selgesõnaliselt kõiki neid rakendusmääruses ettenähtud meetmeid, mis peavad tooma suurema õiguskindluse ja läbipaistvuse kõigile uue kooskõlastusmääruse kasutajatele, sest minevikus on liikmesriikide vahel ette tulnud, et asutustevahelise arvestuse käigus tekkinud võlgasid ei ole tasaarveldatud isegi aastate jooksul. EMSK loodab, et riikidevaheline maksedistsipliin paraneb oluliselt. Siiski esineb ka edaspidi puudujääke maksmata nõuete sissenõudmisel.

1.10 EMSK esitab siiski küsimuse, kas algmääruse ja rakendusmääruse sätted — eriti majanduslikult mitteaktiivsete isikute kaasamine kohaldamisalasse — ei või põhjustada arenguid, mis võivad ohustada ELi hästi väljaarendatud sotsiaalsüsteeme ja tuua kaasa hüvitiste vähenemise. Seetõttu peab EMSK vajalikuks võtta meetmeid võrreldavate ja kõnekate andmete kogumiseks, mis kajastaksid praegust ja oodatavat tulevast piiriülest ravi- ja sotsiaalteenuste osutamist ELis. Eriti olulised on määruse nr 883/2004 kohaldamisega kaasnevad muutused.

1.11 EMSK kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tugevdama neid meetmeid, mis parandavad määruse kõigi võimalike kasutajate teadlikkust sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise eeskirjade ja eeliste kohta. Komitee arvates tuleb viivitamatult alustada selleks vajalikke ettevalmistusi.

2. Sissejuhatus

2.1 Riiklike sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamist puudutavad ühenduse eeskirjad on praegu sätestatud määruses (EMÜ) nr 1408/71 ja selle rakendusmääruses (EMÜ) nr 574/72. Mõlemat kõnealust määrust on aastate jooksul korduvalt muudetud ja ajakohastatud. Juba 29. aprillil 2004 vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 883/2004 eesmärk on määruse (EMÜ) nr 1408/71 asendamine.

2.2 Kõnealuste riiklike sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamist puudutavate määruste eesmärk on määrata kindlaks vajalikud meetmed selleks, et nendega hõlmatud isikud ei kaotaks teises liikmesriigis reisimise, viibimise või elamise korral oma õigusi sotsiaalkindlustusele. Et tagada õiguste säilimine, on määruses sätestatud eri sotsiaalkindlustusliikide spetsiifilistele vajadustele vastavad tingimused ning samuti üldpõhimõtted, mis puudutavad kooskõlastamise praktilist toimimist. Seega on tegemist kooskõlastamise, mitte ühtlustamisega.

2.3 Uue määruse nr 883/2004 artiklis 89 on sätestatud, et nimetatud määruse rakenduseeskirjad kehtestatakse hilisema määrusega. Uut jõustunud määrust nr 883/2004 saab kohaldada alles siis, kui on vastu võetud kõnealune rakendusmäärus (KOM(2006) 16 lõplik), mille eelnõu esitati 31. jaanuaril 2006 ning mida käsitletakse käesolevas EMSK arvamuses. Kuni nimetatud otsuseni kehtivad täies ulatuses määrus nr 1408/71 ja selle rakendusmäärus nr 574/72.

2.4 Sotsiaalkindlustuse riiklike süsteemide kooskõlastamise käsitlemisel ühenduse õiguses on saanud tavaks jaotamine kaheks — algmääruseks ja rakendusmääruseks. Algmääruses kehtestatakse põhimõtted, rakendusmääruses käsitletakse pigem tehnilisi küsimusi.

2.4.1 Käesolevat rakendusmääruse eelnõud võib seetõttu käsitleda määruse (EÜ) nr 883/2004 “kasutusjuhendina”. Selle mõte on teha selgeks kõik haldus- ja menetlustehnilist laadi küsimused ning ühenduse tasandil kooskõlastamise teatud aspektid, mis nõuavad erimenetlusi.

2.4.2 Näiteks vanaduspensioni valdkonnas tuleb täpsustada, millised toimingud peab kindlustatu tegema, et taotleda oma pensioni kindlaksmääramist, millisele asutusele peab ta taotluse esitama, kui ta on töötanud mitmes liikmesriigis, kuidas asutused peavad omavahel teavet jagama, et võtta arvesse huvitatud isiku täielikku teenistuskäiku, ja kuidas arvutada välja makstava pensioni summa.

2.5 Sellest hoolimata ei ole suudetud tegelikkuses päris selgelt eristada põhimõttelisi ja tehnilisi küsimusi. Käesolevas rakendusmääruses leidub punkte, mis õigupoolest peaksid kuuluma algmäärusesse nr 883/2004.

2.5.1 Üle kuue aasta kestnud läbirääkimised määruse nr 883/2004 teemal viidi õnneks 2004. aasta aprillis veel enne ELi viimast laienemist tulemuslikult lõpule, hoides ära edasise edasilükkamise. Seetõttu jäi määrus nr 883/2004 üksikutes osades poolikuks (näiteks osaliselt tühjad lisad, eelkõige XI lisa). Nüüd esitatud rakendusmääruses tuleb seetõttu reguleerida ka mõnesid sisulisi küsimusi, mis peaksid kuuluma pigem algmäärusesse nr 883/2004. Eelkõige puudutab see rahalisi hüvitisi sotsiaalkindlustusasutuste vahel. Kodanike õiguste osas ei ole lahtisi sisulisi küsimusi.

2.5.2 EMSK käesolevas arvamuses pööratakse kõnealustele sisulistele küsimustele erilist tähelepanu.

3. Rakendusmääruse põhisisu

3.1 Kõnealuste rakendussätetega soovitakse saavutada järgmist: — õigus- ja haldusnormide lihtsustamine; — kõikide sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamises osaliste (sotsiaalkindlustusasutused, pädevad ametiasutused, tööandjad ja kindlustatud isikud, palgatöötajad ja füüsilisest isikust ettevõtjad) õiguste ja kohustuste selgitamine; — sotsiaalkindlustusasutuste koostöö tõhustamine, et menetlused ei jääks esmajoones kindlustatute kanda; — menetluste lihtsustamine kindlustatud isikute jaoks tagasimaksete ja hüvitiste osas piiriüleste olukordade puhul ning vastamis- ja läbivaatamistähtaegade kiirendamine; — paremate ja kiiremate andmevahetusmeetodite rakendamine (eriti elektrooniliste vahendite kasutamise edendamine teabevahetuseks ja töö elektrooniliste dokumentidega); — halduskulude kokkuhoid (muu hulgas sotsiaalkindlustusasutuste vastastikuste nõuete tõhusam hüvitamine); — edusammud võitluses pettuste ja kuritarvitamise vastu (muu hulgas tõhusad mehhanismid nõuete piiriüleseks sissenõudmiseks).

3.2 Uus rakendusmäärus erineb ülesehituse poolest oluliselt määruse nr 1408/71 rakendusmäärusest nr 574/72. Põhjus on eelkõige see, et uue rakendusmääruse ülesehitus lähtub uuest algmäärusest nr 883/2004, mis erineb mõnede punktide osas suuresti algmäärusest nr 1408/71. Esmajoones tuleb nimetada erinevusi määrusega hõlmatud isikute ja olukordade osas, mis on uues määruses nr 883/2004 sõnastatud laiemalt kui praegu kehtivas määruses nr 1408/71. Lisaks suunati uues määruses nr 883/2004 põhitähelepanu üldsätetele ja mõistete määratlemisele erinevalt määruse nr 1408/71 eri kindlustusliike käsitlevate peatükkide erisätetest.

3.2.1 Määrus nr 1408/71 oli esialgu kavandatud ainult töötajate ja nende pereliikmete jaoks. 1980. aastate alguses laiendati määrusega hõlmatud isikute ringi füüsilisest isikust ettevõtjatele, 1990. aastate lõpus avalikele teenistujatele ja õppuritele.

3.2.2 Eeldus määrusega hõlmatud isikute osas oli liikmesriigi kodakondsus või kodakondsuseta isikute või pagulaste puhul elukoht liikmesriigis. Hõlmatud on ka nende pereliikmed ja nende ülalpidamisel olnud isikud.

3.2.3 Hõlmatud on ka ülalpidamisel olnud isikud, kui neil on liikmesriigi kodakondsus, kusjuures sellisel juhul ei ole oluline selle isiku kodakondsus, kellest õigused tulenevad.

3.2.4 Määrus nr 883/2004 kehtib nüüdsest kõikide ELi kodanike suhtes, kes on riiklike õigusaktide raames kindlustatud, sest ka mittetöötavad isikud on täiel määral hõlmatud.

3.2.5 Määrusega nr 1408/71 võrreldes suurendati ka hõlmatud olukordade hulka: uude määrusesse nr 883/2004 on lisaks kehtivatele regulatsioonidele lisatud ka eelpensionihüvitised ja sünnitushüvitistega samaväärsed isadushüvitised. Erinevalt määrusest nr 1408/71 ei kuulu ülalpidamistoetuse ettemaksed siiski enam määruse nr 883/2004 kohaldamisalasse.

3.2.6 Määrus nr 883/2004 kehtib nüüd kõikide õigusaktide suhtes, mis reguleerivad järgmisi sotsiaalkindlustusliike: a) haigushüvitised; b) sünnitushüvitised ja sellega samaväärsed isadushüvitised; c) invaliidsushüvitised; d) vanaduspensionid; e) toitjakaotuspensionid; f) hüvitised tööõnnetuste ja kutsehaiguste korral; g) matusetoetused; h) töötushüvitised; i) eelpensionihüvitised; j) perehüvitised.

3.3 Kohaldamisala laiendamine eeldab uute, kõnealustele isikuterühmadele kohandatud eeskirjade ja menetluste kehtestamist. Siia kuuluvad näiteks sätted kohaldatavate õigusaktide kohta nende perioodide arvestamisel, mida isikud, kes ei ole kunagi töötanud palgatöötajana ega füüsilisest isikust ettevõtjana, on erinevates elukohariikides pühendanud lapse kasvatamisele.

3.4 Ülesehituse poolest järgib esitatud rakendusmäärus algmäärust nr 883/2004: I jaotises käsitletakse üldsätteid, II jaotises kohaldatavat õigust, III jaotises eri liiki hüvitistega seotud erisätteid, sellele järgnevad finantssätted (IV jaotis) ning ülemineku- ja lõppsätted. Käesoleva arvamuse punktis “Konkreetsed märkused üksikute artiklite kohta” keskendub komitee üldistele eeskirjadele ja kohaldatavatele õigusaktidele ning vähem eri liiki hüvitistega seotud üksikasjadele.

3.4.1 Rakendusmääruse lisad on praegu veel tühjad ja neisse tuleb tekst lisada. Need sisaldavad järgmist: kahepoolsete konventsioonide rakendussätted, mis jäävad jõusse, ja uued kahepoolsete konventsioonide rakendussätted (1. lisa), riigiteenistujate eriskeemid (2. lisa), liikmesriigid, kes maksavad kulutused tagasi kindlaksmääratud summade alusel (3. lisa), ja eespool mainitud pädevate asutuste loetelu (4. lisa).

3.5 Lisaks on paljude käesolevas määruses sätestatud meetmete ja menetluste eesmärk muuta läbipaistvamaks kriteeriumid, mida liikmesriikide asutused peavad rakendama määruse nr 883/2004 raames.

3.5.1 Määruse nr 883/2004 I jaotisesse “Üldsätted” on koondatud hulk mõisteid, mis määruses nr 1408/71 on jaotatud sotsiaalkindlustuse eri liikide vahel ja on seal osaliselt ebaühtlaselt reguleeritud. Üldmõistetele on asetatud suurem rõhk ja vähem on määratlusi üksikutes peatükkides. Seega ei ole uues määruses eri kindlustusliike käsitletud omaette üksustena, mille raames tuleks vastavaid eeskirju käsitleda.

3.5.2 Oluline samm on ka artikkel 5 (faktide võrdne kohtlemine). Nimetatud artiklis öeldakse, et mis tahes liikmesriigis aset leidvaid fakte või sündmusi tuleb arvesse võtta nii, nagu need oleksid aset leidnud oma riigi territooriumil.

3.6 Algmääruse ja rakendusmääruse sätted puudutavad üksnes vähemalt kahe liikmesriigi vahelisi piiriüleseid olukordi. Vaid kõnealustel juhtudel kehtivad kindlustatu või tööandja jaoks lisanõuded, nt sotsiaalkindlustusasutuse teavitamine töötaja lähetamise korral. Kindlustatute ja tööandjate muud kohustused asjaomases liikmesriigis on endiselt liikmesriikide asi ning algmäärus või rakendusmäärus seda ei käsitle.

4. Üldised märkused

4.1 EMSK tervitab uue riiklike sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamist käsitleva määruse nr 883/2004 rakendusmääruse esitamist. Kõnealune määrus on samm vaba liikumise paremate tingimuste poole Euroopa Liidus. See ei sisalda liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise õigus- ja haldussätete kohaldajate jaoks suuremaid probleeme ega ka sätteid, mis võiksid põhjustada probleeme kindlustatutele.

4.2 Määruse eelnõu sisaldab pigem arvukaid lihtsustusi, selgitusi ja parandusi. EMSK väljendab eriti heameelt määruse kohaldamisala laiendamise üle suuremale isikute ja olukordade ringile ning kõigi sätete üle, mille eesmärk on parandada sotsiaalkindlustusasutuste koostööd.

4.2.1 Kohaldamisala laiendamine suuremale isikute ringile mõjutab määrusega hõlmatud isikute hulka eelkõige neis riikides, kus kindlustuskaitse on seotud elukohaga. Neis riikides, kus kindlustuskaitse on seotud tööga, on mõju väiksem ja laiendamine puudutab vaid väheseid uusi rühmi.

4.3 EMSK kordab seetõttu oma eelkõige liikmesriikidele suunatud ja juba varasemates arvamustes esitatud üleskutset viia rakendusmääruse eelnõu menetlus läbi võimalikult kiiresti, et see võiks võimalikult peatselt jõustuda. Uus kooskõlastusmäärus ning sellega kaasnevad parandused ja lihtsustused peavad jõustuma võimalikult kiiresti (1).

4.4 Käesolev eelnõu määruse nr 883/2004 rakenduseeskirjade kehtestamiseks valmis mõningase viivitusega alles ligikaudu poolteist aastat pärast määruse nr 88/2004 vastuvõtmist. See on nüüd alates 2006. aasta algusest olemas. Käsitletavate teemade keerukusest ja laiaulatuslikkusest, aga ka arvukatest lahendamata küsimustest tulenevalt läheb kindlasti veel teatud aeg, kuni kõik üksikasjalikud küsimused praktilise elluviimise ja menetluste kohta eri liikmesriikides ja asutustes on nõukogu ja halduskomisjonide tasandil selgeks tehtud.

4.4.1 Rakendusmääruse jõustumine on kavandatud 2008. aasta algusesse. Vastavalt artiklile 91 jõustub määrus alles kuue kuu möödumisel pärast avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Nimetatud tähtaeg tundub süsteemide uutele eeskirjadele kohandamiseks hädavajalik, kuid samas piisav. Igal juhul tuleb vältida avaldamise ja jõustumise vahelise kuuekuulise tähtaja pikendamist.

4.4.2 Algmääruse peatse kohaldamise huvides kutsub EMSK liikmesriike üles varustama juba praegu oma sotsiaalkindlustusasutusi vajaliku personali ja tehniliste vahenditega, et neil oleks võimalik kiiresti läbi viia vastav kohandamine. Riikliku tasandi osalejate ja kasutajate olemasolevaid vahendeid (eelkõige nn TRESSi võrgustikke, mis ühendavad huvitatud ringkondi ja osalejaid liikmesriikide tasandil (2)) tuleb kasutada selleks, et pärast määruse jõustumist hinnata selle praktilist kohaldamist eri liikmesriikides. EMSK kutsub komisjoni üles nimetatud meetmeid toetama. Avaldamise ja jõustumise vahelise kuuekuulise tähtaja pikendamist tuleb igal juhul vältida.

4.5 Töö käib veel ka määruse nr 883/2004 enda kallal. Eriti tuleb mainida XI lisa. Kõnealune lisa jäeti määruse kiire vastuvõtmise käigus 2004. aastal tühjaks ning nüüd arutatakse ja käsitletakse seda nõukogu töörühmas üheskoos ja üheaegselt rakendusmääruse eelnõuga.

4.5.1 XI lisa ei puuduta üksnes määrust nr 883/2004, vaid ka rakendusmäärust. Neid kahte dokumenti ei saa vaadelda teineteisest eraldi. XI lisa teema on “Erisätted liikmesriikide õigusaktide kohaldamiseks”. Lisa sisu määravad kindlaks Euroopa Parlament ja nõukogu ühiselt. Lisa sisu peab olema kindlaks määratud rakendusmääruse jõustumise ajaks.

4.5.2 Kõnealuses lisas saab määratleda menetlused, kuidas tuleb teatud õigusakte kohaldada. Liikmesriigid püüavad selles säilitada teatud riiklikke sätteid. XI lisa on sätete võimaliku rohkuse tõttu määruse eriti tundlik osa. EMSK avaldab selle kohta eraldi oma seisukoha kohe pärast käesolevat arvamust.

4.6 Erihuvide järgimine ei tohi enam edasi lükata uue kooskõlastamismääruse nr 883/2004 jõustamist ja seega kõikide juba vastu võetud paranduste kohaldamist, võttes arvesse eriti asjaolu, et komisjon on kuulutanud 2006. aasta töötajate liikuvuse aastaks. Kiire vastuvõtmine ei oleks mitte ainult sümbol, sest tegelikult seisneb küsimus ju konkreetse sammu astumises Euroopa kodanike liikumisvõimaluste parandamiseks (3).

4.7 EMSK juhib tähelepanu asjaolule, et ka määruse nr 883/2004 jõustumisel jäävad määrus nr 1408/71 ja selle rakendusmäärus nr 574/72 teatud isikute rühmade puhul endist viisi kehtima, kui ei muudeta ka teisi määrusi või konventsioone (vt algmääruse artikkel 90 ja rakendusmääruse artikkel 90).

4.7.1 Määruses nr 1408/71 kehtestatud sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise eeskirjade kohaldamisala laiendati aastate jooksul suuremale hulgale isikutele. Täiendavate isikuterühmade hõlmamine ei toimunud siiski määrustega nr 1498/71 või nr 574/72, vaid täiendavate erimääruste või konventsioonidega.

4.7.2 Ühest küljest puudutab see kooskõlastamiseeskirjade kohaldamist kolmandate riikide kodanike, nende pereliikmete ja nende ülalpidamisel olnud isikute suhtes, mis on reguleeritud määrusega nr 859/2003. Alates 1. juunist 2003 on liikmesriigis seaduslikult elavad kolmandate riikide kodanikud hõlmatud kooskõlastamiseeskirjadega samal viisil kui ELi kodanikud. Tuleb silmas pidada, et kolmandate riikide kodanike hõlmamine määruse kohaldamisalasse puudutab üksnes vähemalt kahe ELi liikmesriigi vahelisi asjaomase kindlustatuga seotud piiriüleseid olukordi, mitte piiriüleseid olukordi kindlustatu päritoluriigi ja ELi liikmesriigi vahel.

4.7.3 Samas kohaldatakse määruste nr 1408/71 ja nr 574/72 sätteid Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriikide ja nende kodanike suhtes juba alates 1994. aastast. Šveitsiga sõlmitud isikute vaba liikumise lepinguga, mis jõustus 1. juunil 2002, laieneb kooskõlastamiseeskirjade kohaldamisala ka Šveitsile. Gröönimaa ja selle kodanikud hõlmati määrusega nr 1661/85.

4.7.4 Kõik see tähendas ka ELi kodanike jaoks suuremat geograafilist kohaldamisala. Euroopa Majanduspiirkonna riigid ja Gröönimaa muudeti samaväärseks ELi riikidega. Pidades silmas ühenduse ja kolmandate riikide kodanike võrdset kohtlemist sotsiaalvaldkonnas, tuleb nimetatud samaväärsus säilitada. Kõnealustes määrustes tuleb teha vastavad muudatused, kui mainitud laiendatud kohaldamisala peab kehtima ka määruse nr 883/2004 suhtes.

4.8 EMSK nõuab sellega seoses, et võimalikult kiiresti — igal juhul hiljemalt uute kooskõlastuseeskirjade kohaldamise alguseks — muudetaks asjaomaseid määrusega nr 1408/71 seotud määrusi ja kokkuleppeid. Edaspidi peab olema võimalik ka määruse nr 883/2004 rakendamine laiendatud kohaldamisala ulatuses, mis hõlmab samu geograafilisi alasid ja isikurühmi. Vastasel korral jääksid asjaomased kolmandate riikide kodanikud ning Euroopa Majanduspiirkonna riikide, Šveitsi ja Gröönimaa kodanikud selle kaitse alt välja. Samuti on võimalik, et ELi kodanikud satuksid teatud kõnealuste riikidega seotud piiriüleste olukordade puhul ebasoodsasse olukorda. Selliste juhtumite osas kohaldataks edaspidigi määrust nr 1408/71.

4.8.1 EMSK kutsub komisjoni üles astuma vajalikke samme niipea kui võimalik. Esiteks on tegemist ELis elavate kodanike ebavõrdse kohtlemisega. Teiseks on kahe niivõrd keeruka määruse üheaegne kohaldamine vastuvõetamatu lisakoormus ka liikmesriikide sotsiaalkindlustusasutuste jaoks.

4.8.2 Samuti tuleb arvestada sellega, et kui määrus nr 1408/71 ja selle rakendusmäärus nr 574/72 jäävad kas või väikese isikuterühma jaoks jätkuvalt kehtima, tuleb mõlemat määrust edaspidi pidevalt uuendada ja muudatustega kohandada. See on vastuvõetamatu koormus nii Euroopa Liidu halduse kui määruse kõigi kasutajate jaoks.

4.9 Määruses nr 883/2004 nähakse ette ka paremate menetluste rakendamine kiirema ja usaldusväärsema andmevahetuse osas liikmesriikide sotsiaalkindlustusasutuste vahel. See peab toimuma eelkõige elektrooniliste teabevahetuse menetluste edendamise ja elektrooniliste dokumentidega töötamise kaudu.

4.9.1 Kui seni oli asjaajamine ette nähtud ainult paberdokumente kasutades ja elektrooniliselt oli võimalik asju ajada ainult liikmesriikide vastastikusel nõusolekul, siis nüüd peab asutustevaheline andmevahetus toimuma tervikuna üldjuhul elektrooniliselt.

4.9.2 Selle abil loodetakse lisaks halduskulude kokkuhoiule saavutada eeliseid eriti seeläbi, et kindlustatud isikute jaoks menetlused kiirenevad ning samuti lühenevad vastamis- ja läbivaatamistähtajad ja kiirenevad hüvitiste maksmine või tagasimaksed piiriüleste juhtumite puhul.

4.9.3 Määruse ettepanekus ei sätestata seejuures mingil juhul, et ELis peavad kõik asutused suhtlema omavahel elektrooniliselt. Pigem piisab juurdepääsupunktist vähemalt ühes liikmesriigi asutuses, millel on vastavad vahendid elektrooniliste sotsiaalkindlustusandmete vastuvõtmiseks ja saatmiseks ning mis tagab nende riigisisese edastamise pädevatele asutustele. Suhtluspartnerite tuvastamiseks tuleb vastavalt artiklile 83 luua siiski avalikkusele kättesaadav andmebaas. See peab vastavalt määratlusele sisaldama “pädevaid ametiasutusi”, “pädevaid asutusi” ja “elu- ja viibimiskohajärgseid asutusi”, “juurdepääsupunkti” ja “kontaktasutust”. Kõnealune kättesaadavus võimaldab asendada senised määruse lisad asutuste vastavalt ajakohastatud loeteludega.

4.9.4 EMSK kutsub seetõttu üles kasutama Euroopa ravikindlustuskaardi rakendamisel saadud kogemusi, analüüsides seejuures ka eri liikmesriikides esinevaid puudujääke selle praktilisel kasutamisel. Eriti tuleb kontrollida, mil määral on võimalik kasutada olemasolevaid ravikindlustusasutuste andmebaase. Siinkohal nõutakse halduskomisjonilt teabevahetuse jaoks hädavajalike andmete määratlemist. Samuti tuleks liikmesriike kutsuda üles võtma meetmeid selleks, et Euroopa kodanikud saaksid eriti ravikindlustuse valdkonnas uute eeskirjade eeliseid täiel määral ära kasutada.

4.10 EMSK möönab, et andmete elektrooniline edastamine võimaldab asjaajamist kiirendada ning see on kindlustatud isikute huvides. Selles osas tervitab komitee kõnealuse muudatust. EMSK juhib aga samas tähelepanu sellele, et tegemist on terve hulga delikaatsete isikuandmetega (sealhulgas andmed tervise, töövõimetuse, töötuse kohta). Seetõttu tuleb kindlasti tagada, et kõnealused andmed on kaitstud ning ei satu valedesse kätesse.

4.10.1 Siiski kehtib ka siin täielik garantii, mille annavad ühenduse kehtivad sätted füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja andmete vaba liikumise kohta. Määruses nr 1408/71 olid need sätestatud artiklis 84 ja määruses nr 883/2004 on need sätestatud artiklis 77. EMSK nõuab sellele vaatamata, eriti arvestades nüüdsest reegliks muutuvat elektroonilist andmeedastust liikmesriikide asutuste vahel, et rakendusmääruses viidataks selgesõnaliselt andmete delikaatsusele ja et leitaks sobivad mehhanismid nende turvalisuse tagamiseks.

4.10.2 Igal juhul tunneb EMSK puudust sellisest sõnastusest nagu määruse nr 1408/71 artikli 84 lõike 5 punktis b, kus selgesõnaliselt keelatakse kasutada andmeid muudel kui sotsiaalkindlustuse eesmärkidel. Selline säte tuleks selgesõnaliselt lisada rakendusmääruse artiklisse 4.

4.11 Elektrooniliste vahendite kasutamise eeliseid andmete vahetamisel sotsiaalkindlustusasutuste vahel ei tohiks siiski üle hinnata. Kahtlemata kiireneb andmete edastamine. Selleks tuleb paljud riiklikud asutused ümber struktureerida.

4.11.1 Siiski on küsitav, kas andmete kiirem edastamine toob kindlustatud isikute jaoks tõepoolest kaasa olulisi eeliseid. Võrreldes toimiku käsitlemiseks kuluva ajaga tervikuna, on edastusaeg üldjuhul suhteliselt lühike. Asjaolude keerukusest tulenevalt (eriti pensionikindlustuse valdkonnas — mitme riigi poolt makstud hüvitised, pro rata arvutused jne) vajavad teatud juhtumid edaspidigi erikäsitlust ja need tuleb lahendada ilma elektrooniliste andmetöötlusprogrammide abita või on nende programmide kasutamise osa tähtsusetu. Niisuguste toimikute puhul on ka edaspidi vaja, et spetsialistid need läbi vaataksid.

4.11.2 Ainuüksi andmete ja faktide edastamise kiirendamine ei too EMSK arvates kaasa läbimurret. Soovitud tõhusaid läbivaatamistähtaegu on võimalik saavutada üksnes juhul, kui liikmesriikide asutused tagavad samaaegselt ka piisava hulga kvalifitseeritud personali ning samuti vastavad tehnilised ressursid.

4.11.3 Seetõttu kutsub EMSK liikmesriike üles valmistama sotsiaalkindlustusasutuste personali juba praegu ette algmääruse ja rakendusmääruse uute eeskirjade kohaldamiseks. Personali asjaomane koolitus on hädavajalik. EMSK kutsub komisjoni üles looma oma pädevuse raames asjaomaseid algatusi liikmesriikide toetamiseks. Komitee nõuab eelkõige ühenduse vahendite eraldamist koolitusprogrammideks ja vajadusel ka osalemist väljaõppe läbiviimisel.

4.12 Kuna määrusega nr 883/2004 hõlmatud sotsiaalkindlustusskeemid tuginevad kõigi kindlustatute solidaarsusele, tuleb ette näha vahendid alusetult eraldatud hüvitistega seotud võlakohustuste ning kindlustatu või sissemakseteks kohustatud isiku poolt maksmata sissemaksete tõhusamaks sissenõudmiseks.

4.12.1 EMSK ühineb komisjoni arvamusega, et liikmesriikide asutuste vaheliste võlanõuete maksetähtaegade lühendamisele suunatud menetluste kitsendamine on oluline, et säilitada usalduslikud suhted.

4.12.2 Nii nähakse rakendusmääruses ette ühiste tähtaegade kinnitamine teatavate kohustuste täitmiseks või haldusetappide läbimiseks, mis peab kaasa aitama kindlustatud isikute ja asutuste vaheliste suhete selgitamisele ja struktureerimisele.

4.12.3 Lisaks on direktiivile nr 76/308/EMÜ (vastastikuse abi kohta teatavate sissemaksete, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel) tuginedes kavandatud kindlaks määrata vastastikuse abistamise kord asutuste vahel. Lisaks viiakse sisse maksevõlgade viivised, mille eesmärk on suurendada maksedistsipliini.

4.12.4 EMSK tervitab selgesõnaliselt kõiki nimetatud meetmeid, mis on rakendusmääruses kavandatud õiguskindluse ja läbipaistvuse suurendamiseks kõikide uue kooskõlastusmääruse kasutajate jaoks, sest minevikus on liikmesriikide vahel ette tulnud, et asutustevahelise arvestuse käigus tekkinud võlgasid ei ole tasaarveldatud isegi aastate jooksul. EMSK loodab, et riikidevaheline maksedistsipliin paraneb oluliselt. Siiski esineb ka edaspidi puudujääke maksmata nõuete sissenõudmisel.

4.13 Lisaks väljendab EMSK heameelt uue rakendusmääruse suurema paindlikkuse üle võrreldes määruse nr 1408/72 rakendusmäärusega nr 574/72, mis võimaldab liikmesriikidel ka edaspidi kahepoolsel tasandil küsimusi paremini lahendada, kui see ei kahjusta kindlustatud isikute huve ja kooskõlastamise toimimist. Vastavalt nimetatud prioriteedile, mille kohaselt paindlikkus ei tohi kahjustada kindlustatud isikute huve, pooldab EMSK siiski artikli 9 rangemat sõnastust kui praegune “kui need menetlused ei kahjusta kindlustatud isikute õigusi”. Eelkõige tuleks selgelt sätestada, et teistsuguste menetluste kasutamisel ei tohi näiteks pikeneda tähtajad ega lisanduda täiendavaid menetlusetappe.

4.14 EMSK kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tugevdama meetmeid, mis parandavad määruse kõigi kasutajate teadlikkust sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise eeskirjade ja eeliste, sealhulgas määruse nr 883/2004 kohaldamisega seotud muudatuste kohta. Teavitada tuleb ettevõtteid ja kõiki kindlustatuid, seejuures eelkõige mis tahes vormis töötavaid isikuid palgatöötajatest kuni mitteametliku sektorini. Komitee arvates tuleb selleks viivitamatult alustada vajalikke ettevalmistusi.

4.15 Määruses nr 883/2004 nähakse ette, et menetlused peavad peegeldama ka nõudmist jaotada kohustused liikmesriikide vahel võrdselt. EMSK esitab sellega seoses siiski küsimuse, kas algmääruse ja rakendusmääruse sätted ei või põhjustada arenguid, mis võivad ohustada ELi hästi väljaarendatud sotsiaalsüsteeme ja tuua kaasa hüvitiste vähenemise. EMSK märgib eriti seoses majanduslikult passiivsete isikute kaasamisega määruse kohaldamisalasse ja isikute vaba liikumisega ELi piires, et kooskõlastamispüüdlused ei tohi kaasa tuua tasandamist madalama taseme suunas ega järeleandmisi sotsiaalstandardite osas.

4.15.1 Seetõttu peab EMSK vajalikuks võtta meetmeid võrreldavate ja kõnekate andmete kogumiseks, mis kajastaksid praegust ja tulevast piiriülest ravi- ja sotsiaalteenuste osutamist ELis. Eriti olulised on määrusega nr 883/2004 kaasnevad muutused.

5. Konkreetsed märkused üksikute artiklite kohta

5.1 Artikkel 2: Asutustevahelise teabevahetuse ulatus ja tingimused

EMSK nõuab, et vastamiseks ja haldusetappide läbimiseks kehtestataks selged tähtajad. Kui kõnealuseid tähtaegu ületatakse ja sellest tekib kahju, tuleb see kindlustatud isikule hüvitada. Kindlustatu õigused peavad olema reaalselt teostatavad ja selleks tuleb luua asjaomased õiguslikud vahendid. Tekkivad kahjud ei tohi jääda kindlustatu kanda. Kahju peab hüvitama asutus, mille vastutusalas see tekitati. Rakendusmääruse artiklisse 2 tuleb lisada asjaomane tekst.

5.2 Artikkel 3: Asutuste ja kindlustatud isikute vahelise teabevahetuse ulatus ja tingimused

Artikli 3 lõige 4: menetluse kiirendamiseks tuleb luua stiimulid, mis edendaksid dokumentide ja eriti vastuvõtuteatiste saatmist elektroonilisel teel. Paberkandjat tuleks kasutada üksnes erandjuhtudel.

5.3 Artikkel 4: Andmevahetuse vorming ja viis

Lisaks punktis 3.10.2 mainitud andmeturvalisusele tuleb elektroonilise teabevahetuse puhul tagada ka see, et elektrooniline teabevahetus kindlustatuga toimuks üksnes viimase nõusolekul. Eriti puudutab see pensionikindlustuse valdkonda, kus on tegemist inimestega, kes sageli ei ole terve oma elu jooksul elektroonilise teabevahetusega kokku puutunud. Neid ei saa nüüd äkki selleks sundida. Paljudel puudub ka juurdepääs elektroonilistele vahenditele. Samuti tuleb arvestada teiste rühmadega, kelle juurdepääs elektroonilistele vahenditele on piiratud või raskendatud (sh puuetega inimesed). Tuleb edendada avalikkuse võimalikult ulatuslikku juurdepääsu asjaomasele tehnoloogiale.

Sellega seoses kutsub EMSK üles lisama määruse artikli 4 lõikesse 2 järgmine tekst: “Kõik elektroonilise andmevahetuse meetmed ja viisid peavad vastama üldise kättesaadavuse nõuetele”. EMSK peab probleemseks ka artikli 4 lõike 3 sõnastust, mille kohaselt tuleb suhtlemisel kindlustatud isikutega eelistada elektroonilisi meetodeid. EMSK nõuab, et siia lisataks “juhul, kui kindlustatud isikud sellega nõustuvad”.

5.4 Artikkel 5: Teises liikmesriigis välja antud dokumentide ja tõendavate dokumentide juriidiline väärtus

Artikli 5 lõike 2 kohaselt võib liimesriigi asutus pöörduda dokumendi kohta selgituste saamiseks teise liikmesriigi asutuse poole, kes on dokumendi väljastanud. Kas juhul, kui tegemist on — nagu artikli 5 lõikes 1 — maksuameti koostatud dokumendiga, peab ühe riigi sotsiaalkindlustusasutus selgituse saamiseks ühendust võtma teise riigi maksuametiga? See näib ebapraktiline ja tülikas.

Milleks on mõeldud kontaktasutused? EMSK teeb ettepaneku suurendada kontaktasutuste teabealaseid ja toetavaid volitusi, et nad võiksid täita asjaomast rolli. Sel juhul peavad asutused küsimuste selgitamiseks pöörduma üksnes kontaktasutuse poole.

Artikli 5 lõige 3: asjaolu, et halduskomisjon võib kahe või enama liikmesriigi kahe või enama asutuse erimeelsuste lahendamisega viivitada kuus kuud, ei näi sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise lihtsustamise ja parandamisena. Nimetatud tähtaeg on liiga pikk. EMSK nõuab, et taotluse läbivaatamine koos kõigi menetlusetappidega eri asutuste vahel ei tohiks kokku kesta kauem kui kolm kuud.

5.5 Artikkel 8: Halduskokkulepped kahe või enama liikmesriigi vahel

Kõnealuses artiklis antakse liikmesriikidele volitus sõlmida omavahel kokkuleppeid tingimusel, et nimetatud kokkulepped ei kahjusta hüvitisesaajate õigusi. Läbipaistvuse ja õiguskindluse huvides kindlustatud isikute jaoks nõuab EMSK, et komisjoni teavitataks kõnealustest kokkulepetest ja talle saadetaks kokkulepete koopiad. Õiguskindlust suurendaks nimetatud kokkulepete loetelu rakendusmääruse lisas.

5.6 Artikkel 11: Kriteeriumid elukoha kindlaksmääramiseks

Artikli 11 lõike 1 punktides a kuni e sätestatakse elukoha kindlaksmääramise kriteeriumidena võrdselt nii objektiivselt kindlaks tehtavad faktid kui ka isiku tahe. EMSK on arvamusel, et elukoha kindlaksmääramine peab toimuma eelkõige objektiivselt tuvastatavate faktide alusel. Ainult juhul, kui see ei ole võimalik, tuleks lähtuda ka asjaomase isiku väljendatud tahtest, st see peab olema teisejärguline kriteerium, mida mainitakse lõikes 2.

Samuti kahtleb EMSK, kas elukohavahetuse põhjuste küsimist ei tuleks käsitleda kui lubamatut sekkumist kodanike eraellu.

5.7 Artikkel 12: Perioodide liitmine

Artikli 12 lõikes 3 sätestatakse, et kui ühe liikmesriigi kohustusliku kindlustusskeemi alusel täitunud kindlustusperiood kattub vabatahtliku kindlustuse alusel täitunud perioodiga teises liikmesriigis, võetakse arvesse üksnes kohustusliku kindlustuse alusel täitunud perioodi. EMSK arvates ei tohi see viia selleni, et vabatahtliku kindlustuse alusel tehtud sissemaksed muutuvad väärtusetuks. Selle vältimiseks tuleb rakendusmääruses ette näha makstud sissemaksete tagasimaksmine kindlustatud isikule vastavalt tehtud sissemaksete väärtusele.

5.8 Artikkel 16: Määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 12 kohaldamise kord

Kõnealuses artiklis kehtestatakse nõue, et töötaja lähetamisel teise liikmesriiki teatab tööandja lähetamisest, kui võimalik, eelnevalt pädevale asutusele. EMSK nõuab teksti “kui võimalik” väljajätmist, sest see jätab tõlgendamiseks liiga suure vabaduse.

Tuleb sätestada, et asjaomaseid asutusi peab reeglina eelnevalt teavitama, et tagada kindlustatutele õiguskindlus lähetamisel ning vältida probleeme, mis kaasnevad lähetuse ajal toimunud kindlustusjuhtumiga juhul, kui lähetuse sihtriigi asutust ei ole teavitatud.

5.9 Artikkel 21: Tööandja kohustused

Artiklis 21 võimaldatakse töötajal täita sotsiaalkindlustuse sissemaksete tegemise kohustust, kui tööandjal ei ole üksust selles liikmesriigis, kelle õigusaktid töötajale kehtivad. Tööandja peab selles osas töötajaga kokku leppima.

EMSK peab oluliseks, et selles osas säiliks igal juhul tööandja vastutus. Sissemaksete tegemise kohustuse ülekandmise võimalusega ei tohi kaasneda seda, et tööandja sissemaksed kannab töötaja ja seeläbi väheneb tema netotöötasu. Töötaja peab tööandja nimel tehtud sissemaksed tööandjalt täies ulatuses tagasi saama.

EMSK nõuab, et õiguskindluse tagamiseks peab artikli 21 lõikes 2 nimetatud kokkulepped sõlmima kirjalikult. EMSK leiab, et tööandja kohustust teavitada kõnealusest kokkuleppest pädevat asutust tuleb rangemalt rõhutada. Kõnealune teavitamine peab toimuma viivitamatult (kindlaksmääratud lühikese tähtaja jooksul) ja kirjalikult.

5.10 Artikkel 25: Viibimine muus liikmesriigis kui pädev liikmesriik

Artikli 25 lõike A punktis 1 nõutakse viibimisel muus liikmesriigis kui pädev liikmesriik õiendit selle kohta, et asjaomasel isikul on õigus mitterahalistele hüvitistele. EMSK arvamuse kohaselt tuleks selgeks teha, et Euroopa ravikindlustuskaart vastab kõnealustele tingimustele ning täiendavaid tõendavaid dokumente ei nõuta. Kui tulevikus kehtestatakse teistsugune tõendamisviis, on võimalik kõnealust artiklit muuta.

Artikli 25 lõike B sõnastus jätab selgusetuks, kas kindlustatud isikul on tagasimaksmise taotlemisel õigus valida viibimiskohajärgse asutuse või pädeva asutuse vahel.

5.11 Artikkel 26: Plaaniline ravi teises liikmesriigis

Artikli 26 lõike B “Mitterahaliste hüvitiste kulutuste hüvitamine plaanilise ravi puhul teises liikmesriigis” sõnastust võidakse EMSK arvates valesti tõlgendada, mistõttu tuleks seda täiendada. Komisjoni kavatsust silmas pidades teeb EMSK ettepaneku sõnastada lõike algus järgmiselt: “Kui luba on antud ja kui kindlustatud isik on ravikulud ise kandnud, tagab pädev asutus kulude hüvitamise vastavalt kõige kõrgemale määrale ja maksab asjaomase summa kindlustatud isikule välja …”

Vastasel juhul võib tõlgendada, et pädev asutus hüvitab kulud ravi teostanud asutusele ja seejärel võib kindlustatud isik nõuda võimaliku vahesumma tagasimaksmist. See ei ole määruse eesmärk kulutuste hüvitamisel plaanilise ravi puhul.

5.12 Artikkel 88: Lisade muutmine

Nagu punktis 4.5 märgitud, määratletakse praegu veel tühjas XI lisas, mida arutatakse nõukogu tasandil paralleelselt rakendusmäärusega, menetlused, mille alusel liikmesriigid peavad teatud riiklikke õigusakte kohaldama. Liikmesriigid püüavad selles säilitada teatud riiklikke sätteid. Sätete võimaliku rohkuse tõttu on XI lisa määruse nr 883/2004 tundlik osa.

EMSK kutsub üles piirduma kõnealuse lisa sätete puhul rangelt hädavajalikuga. EMSK koostab selle kohta eraldi arvamuse.

5.13 Artikkel 91 — Lõppsätted

Kuna kodanike jaoks on oluline rakendusmääruse kiire elluviimine, kutsub EMSK — nagu öeldud punktis 4.4 — liikmesriike üles kehtestama selge tähtaja, millal nõukogu peab läbirääkimised rakendusmääruse üle lõpule viima. Niisugune poliitilisel kokkuleppel kehtestatud tärmin oli ka Euroopa ravikindlustuskaardi puhul otstarbekas ja teostatav. Algmäärus nr 883/2004 peab jõustuma võimalikult pea.

Brüssel, 26. oktoober 2006 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Dimitrios DIMITRIADIS

(1) EMSK arvamus teemal “Sotsiaalkindlustusskeemid töötajatele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele” (raportöör: hr Rodríguez García-Caro), ELT C 24, 31.1.2006.

(2) Training and Reporting on European Social Security (vt ka: www.tress-network.org).

(3) Vt ka arvamuse eelnõu teemal “Määruse 1408/71 muutmine” (SOC/213, CESE 920/2006, raportöör: hr RODRĶGUEZ GARCĶA-CARO, punkt 5).