Lemmikloomamääruse artikli 5 lõigetes 1–4 on sätestatud, et ühe mittekaubandusliku liikumise kohta ühest liikmesriigist teise liikmesriiki või kolmandast riigist liikmesriiki tohib omaniku või volitatud isikuga kaasas olevate A osa liikide lemmikloomade arv olla kõige rohkem viis. Viidatud artikli lõikes 2 on aga sätestatud erand, mille kohaselt on lubatud enam kui viis lemmiklooma, kui täidetud on teatavad looma vanust, esitada tulevaid kirjalikke tõendeid ning liikumise eesmärki käsitlevad tingimused. Nimetatud tingimuste kontrollimiseks tuleb teha määruse artiklite 33 ja 34 kohased vastavuskontrollid.

Kogemus on näidanud, et liidusisene kauplemine A osa liikidesse kuuluvate lemmikloomadega ja nende importimine kolmandatest riikidest liitu võib pettuse teel olla näiliselt muudetud mittekaubanduslikul eesmärgil liikumiseks. Lemmikloomamääruse kaasseadusandjate eesmärk oli nimetatud ebaausate teguviiside tõkestamine, sest need võivad endast kujutada ohtu loomade tervisele. Seetõttu otsustati sätestada maksimaalne arv A osa liikide hulka kuuluvaid lemmikloomi, kes tohivad omaniku või volitatud isikuga kaasas olla, kui omanik või volitatud isik liigub ühest liikmesriigist teise liikmesriiki või kolmandast riigist liikmesriiki. See eeskiri on sätestatud määruse artiklis 5 ning teatavate kindlaksmääratud tingimuste korral kohaldatakse erandeid.

Marutaudile mittevastuvõtlike liikide (või marutaudi epidemioloogias tähtsusetute liikide) hulka kuuluvad lemmikloomadena peetavad loomad on loetletud I lisa B osas (edaspidi „B osa liigid“). Määruses on sätestatud, et artiklites 9 ja 14 viidatud liidu eeskirjade vastuvõtmiseni kohaldatakse B osa liikide hulka kuuluvate loomade mittekaubandusliku liikmesriikidesse toomise puhul riigisiseseid eeskirju.

Koerad, kassid ja valgetuhkrud kuuluvad marutaudile vastuvõtlike liikide hulka ja on loetletud määruse I lisa A osas (edaspidi „A osa liigid“). Määruses on sätestatud kõnealuste liikide mittekaubandusliku liikumise puhul kohaldatavad loomatervishoiu eeskirjad.

Kõnealuse määrusega on kehtestatud nende loomaliikide loetelu, kelle suhtes kohaldatakse ühtseid loomatervisenõudeid, kui neid loomaliike peetakse lemmikloomadena ja nende liikumine toimub mittekaubanduslikel eesmärkidel. Loetelu puhul on arvesse võetud nende loomade vastuvõtlikkust marutaudile või nende rolli selle haiguse epidemioloogias.

Komisjon toob esile, et suurem osa vastanud pädevatest ametiasutustest toetab ühe mittekaubandusliku liikumise puhul lubatud A osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalse arvu säilitamist nii, nagu see on sätestatud lemmikloomamääruse artikli 5 lõikes 1. Need asutused peavad eeskirja piisavaks, et vältida kõnealuste liikide hulka kuuluvate loomade liidusisese kaubanduse või liitu importimise varjamist mittekaubandusliku liikumisena.

Väga vähesed pädevad ametiasutused on kokku puutunud probleemidega, mis on seotud B osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomadega. Seetõttu soovitasid ka ainult üksikud vastajad sätestada B osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade lubatud maksimaalse arvu ühe mittekaubandusliku liikumise kohta. Mõni vastanud pädev ametiasutus viitas riigisisestele eeskirjadele, mida ELi eeskirjade puudumise korral rakendatakse. Nende riigisiseste eeskirjadega on kehtestatud kõikide või teatavate B osa liikide (näiteks linnud ja jänesed, kelle loomatervishoiunõuded on sätestatud direktiivis 92/65/EMÜ) hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalne arv liidusisese kauplemise või kolmandatest riikidest liitu importimise puhul.

Suurem osa vastanud pädevatest ametiasutustest pooldavad artikli 5 lõikes 2 sätestatud erandi ja selle praeguse sõnastuse säilitamist. Üksnes kaks pädevat ametiasutust on väljendanud rakendamise küsimuses kahtlusi ja on seega erandi tühistamise või täiendava piiramise poolt. Need ametiasutused on soovitanud piirata erandi raames lubatud lemmikloomade arvu või lubada liikumist üksnes teatavatel juhtudel. Mõlemad ametiasutused toetavad loomade vanuse alampiirina kuue kuu säilitamist. Ametiasutuste viidatud peamine põhjus on lemmikloomaomanike esitatavate kirjalike tõendite ja liikumise eesmärgi õigsuse kontrollimise keerukus.

Suurem osa vastanud pädevatest ametiasutustest oli registreerinud vaid vähese arvu aruandeid või päringuid rohkem kui viie A osa liikide hulka kuuluva lemmiklooma ühest liikmesriigist teise liikmesriiki või kolmandast riigist liikmesriiki liikumise kohta. Üldiselt on ühe mittekaubandusliku liikumise puhul A osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalne lubatud arv avalikkusele hästi teada ja seda rakendatakse nõuetekohaselt. Kokkuvõttes toetavad vastanud pädevad ametiasutused kõnealuse piirmäära säilitamist artikli 5 lõikes 1 sätestatud kujul. Kahe riigi pädevate ametiasutuste arvates julgustab see aga kaubavahetuse varjamist selle mittekaubandusliku liikumisena näitamise teel. Seetõttu pooldavad need ametiasutused eeskirja tühistamist või ühe mittekaubandusliku liikumise puhul lubatud lemmikloomade maksimaalse arvu vähendamist.

Alates määruse jõustumisest ei ole komisjoni tervise ja toiduohutuse peadirektoraadi tervise ja toidu valdkonna auditite ja analüüsi direktoraat liikmesriikides teinud ühtegi sellist lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise puhul kohaldatavate kontrollide tõhusust hindavat auditit, millega saaks tuvastada puudusi artikli 5 rakendamises. Selle põhjus on asjaolu, et direktoraadil on olnud teistsugused prioriteedid.

Lemmikloomamääruse artikli 5 lõikes 6 on sätestatud, et komisjon peab esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande artikli 5 rakendamise kohta. Aruanne tuleb koostada hiljemalt 29. juuniks 2018. Aruande põhjal võib komisjon vajaduse korral teha määruse muutmise ettepanekuid.

Samuti toob komisjon esile, et eeskirja tühistamist või piiramist pooldavad vähesed ametiasutused on võtnud seisukoha, et eeskiri soosib ebaseaduslikku tegevust. Nende kommentaaride kohaselt tõlgendavad teatavad turul tegutsejad eeskirja kui luba vormistada kõik kuni viie A osa liikide hulka kuuluva lemmiklooma liikumised mittekaubandusliku liikumisena. Neid väiteid arvesse võttes on komisjon seisukohal, et vajalik on avalikkusele ja volitatud veterinaaridele meelde tuletada lemmikloomamääruse artikli 3 punktides a ja b sätestatud mõistete „mittekaubanduslik liikumine“ ja „lemmikloom“ tähendust. Eelkõige on komisjoni arvates esmatähtis selgitada, et kui looma liikumine ei tulene looma omaniku liikumisest, ei saa liikumist üldjuhul mittekaubanduslikuks pidada. See kehtib olenemata liikumisega seotud lemmikloomade arvust.

4.2.B osa liigid

Komisjon toob esile, et väiksem osa vastanud pädevatest ametiasutustest peab vajalikuks, et komisjon rakendaks oma võimalust kehtestada delegeeritud õigusakte ühe mittekaubandusliku liikumise puhul lubatud B osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalse arvu sätestamiseks. Selleks piisava põhjenduse puudumisel ei ole komisjon aga praegu olukorras, mis võimaldaks algatada asjakohase delegeeritud õigusakti ettevalmistamist.

Samuti märgib komisjon, et riigisiseste eeskirjade rakendamine on aidanud kaasa B osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade liikumise paremale kontrollimisele. Sellegipoolest on komisjonil tekkinud mõned kahtlused viidatud eeskirjade proportsionaalsuse ja ranguse kohta ning selle kohta, kas eeskirjad on kooskõlas lemmikloomamääruse artiklitega 9 ja 14. Kui kõnealused eeskirjad teatavate B osa liikide, näiteks lindude ja jäneste liidusisese kaubanduse ja liitu importimise kohta on kehtestatud direktiivis 92/65/EMÜ, siis eeskirjades maksimaalset lubatud arvu sätestatud ei ole.

4.3.Üldjäreldus

Konsulteerimise raames ELi liikmesriikide ja Norra pädevate ametiasutuste esitatud kommentaarid ei ole andnud piisavalt tõendusmaterjali selle kohta, et A osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalne arv (ja sellest erandi tegemise võimalus), nagu see on sätestatud lemmikloomamääruse artiklis 5, ning B osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalset arvu sätestavate ELi eeskirjade puudumine kujutaks endast lemmikloomade mittekaubanduslikule liikumisele põhjendamatut koormust. Samuti ei anna esitatud kommentaarid tõestust selle kohta, et kõnealused eeskirjad soosiks teatavate loomaliikide liidusisese kaubanduse või liitu importimise varjamist mittekaubandusliku liikumisena.

Seetõttu on vaja rohkem kogemusi lemmikloomamääruse artikli 5 rakendamises pikema aja jooksul, enne kui komisjon saab kaaluda A osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade puhul praegu kohaldatavate eeskirjade muutmist või B osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade kohta ELi eeskirjade kehtestamist.

Lisaks tuleb silmas pidada, et määruse (EL) 2016/429 artiklis 246 on sätestatud eeskirjad ühe mittekaubandusliku liikumise puhul lubatud lemmikloomade maksimaalse arvu kohta. Need eeskirjad on samalaadsed lemmikloomamääruse artiklis 5 sätestatud eeskirjadega. Määrusega (EL) 2016/429 tühistatakse alates 21. aprillist 2021 lemmikloomamäärus. Kooskõlas määruse (EL) 2016/429 artikliga 277 jätkatakse siiski lemmikloomamääruse kohaldamist määruse (EL) 2016/429 VI osa asemel lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise osas kuni 21. aprillini 2026.

Seega ei ole realistlik, et komisjon esitaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku A osa liikide hulka kuuluvaid lemmikloomi käsitlevate määruse artikli 5 lõigete 1–4 muudatuste kohta, nii et need võetaks vastu seadusandliku tavamenetluse raames enne 21. aprilli 2021 ja neid kohaldataks kuni 21. aprillini 2026. Kõnealuse valdkonna mis tahes muudatus peaks hõlmama ka määruse (EL) 2016/429 asjakohaseid sätteid, sh üleminekusätteid.

B osa liikide hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalset arvu sätestavate eeskirjade võimaliku vastuvõtmise küsimuses aegub komisjoni asjakohaste delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õigus lemmikloomamääruse artikli 5 lõike 5 kohaselt 21. aprillil 2021. Määruse (EL) 2016/429 artikli 246 lõike 3 alusel vastuvõetud eeskirjad kõnealuste liikide hulka kuuluvate lemmikloomade maksimaalse arvu kohta kehtiksid üksnes kuni 21. aprillini 2026. Võttes arvesse ELi liikmesriikidega ja Norraga konsulteerimist ja vajadust seada esikohale määruse (EL) 2016/429 artiklis 274 nimetatud peamiste delegeeritud õigusaktide ettevalmistustööd, ei kavatse komisjon kasutada talle lemmikloomamääruse artikli 5 lõike 5 kohaselt antud delegeeritud volitusi.

Sellegipoolest jätkab komisjon olukorra jälgimist ning julgustab liikmesriike võtma meetmeid selliste kohaldatavate õigusaktide nõuetekohaseks rakendamiseks ja täitmise tagamiseks, mis on esmatähtsad pettuste ärahoidmiseks. Samuti on vajalikud olnud mitu algatust, et aidata liikmesriikidel suurendada ametiasutuste teadlikkust ning aidata kaasa riiklike ametiasutuste vahelisele teabevahetusele. Nende algatuste hulka kuulub liikmesriikide ametnike koolitamine programmi „Better Training for Safer Food“ („Parem koolitus ohutuma toidu nimel“) raames, regulaarne arvamuste vahetamine alalise taime-, looma-, toidu- ja söödakomitee kohtumistel ning lemmikloomadega seotud riiklike kontaktpunktide võrgustiku loomine.