Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse alustada läbirääkimisi tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsioonis tehtavate muudatuste üle /* COM/2014/0651 final */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Euroopa Liit ja enamik selle liikmesriike on ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) osalisriigid. Konventsiooni kohaldatakse tööstusõnnetuste vältimiseks, nendeks valmisolekuks ja neile reageerimiseks kohtades, kus tehakse ohtlikke toiminguid, millel võib olla piiriülene mõju. Seveso II direktiiv on Euroopa Liidu õiguslik vahend, mille alusel komisjon täidab konventsioonist tulenevaid kohustusi. Konventsiooni I lisas ja Seveso II direktiivi I lisas on sätestatud konkreetsete ohtlike ainete nimetused ja kategooriad, et vastavalt kindlaks määrata ohtlikud toimingud. Juunis 2015 asendatakse Seveso II direktiiv Seveso III direktiiviga, millega muu hulgas muudetakse ka kõnealuse direktiivi I lisa. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsiooni osalisriikide konverents andis oma seitsmendal istungil 2012. aastal konventsiooni arendamise töörühmale volitused hinnata osalisriikide konverentsi soovitatud võimalike muudatuste loetelu. Konventsiooni arendamise töörühm on pärast oma neljandat istungit 2014. aasta aprillis jõudnud järeldusele, et muudatusest oleks kasu järgmises neljas valdkonnas. 1) Mõistete läbivaatamine ja täiendamine (artikkel 1): Konventsiooni arendamise töörühm soovitas muuta teatavaid mõisteid, et tagada kooskõla teiste Euroopa Majanduskomisjoni konventsioonidega (Århusi konventsioon ja piiriülese keskkonnamõju hindamise konventsioon (Espoo konventsioon)), kohandada mõisteid rahvusvaheliselt aktsepteeritud arengusuundumustega, suurendada selgust ja õiguskindlust ning parandada konventsiooni sisemist kooskõla. 2) Üldsuse tõhusam kaasamine (artikkel 9): Konventsiooni arendamise töörühm soovitas muuta artiklit 9, et saavutada kooskõla teiste Euroopa Majanduskomisjoni konventsioonidega. 3) Istungite sagedus (artikkel 18): Konventsiooniga on ette nähtud, et konventsiooniosaliste konverentsi istung toimub üks kord aastas. Tegelikkuses toimuvad istungid iga kahe aasta järel. Konventsiooni arendamise töörühm soovitas muuta artiklit 18, et viia see kooskõlla praeguse olukorraga. 4) Muudatuste kohaldamine uute osalisriikide suhtes (artikkel 29): Konventsiooni arendamise töörühm soovitas lisada artiklile 29 uue lõike, mille kohaselt riigid, kes ühinevad konventsiooniga pärast muudatuse jõustumist, ühinevad automaatselt ka muudetud konventsiooniga. See peaks suurendama selgust ja tagama uutele konventsiooniosalistele õiguskindluse. Eespool nimetatud valdkondade kavandatavad muudatused ei avalda ELile keskkonnaalast või sotsiaal-majanduslikku mõju. Mõne muudatuse mõju võib olla pigem positiivne, kuna nendega kehtestatakse ELi mittekuuluvate konventsiooniosaliste jaoks kõrgemad standardid, mis aitab suurendada võrdseid võimalusi ELi ja ELi mittekuuluvate riikide vahel ning vähendada piiriüleste tööstusõnnetuste võimalikke mõjusid ELis. Osalisriikide konverentsi nimetatud muude tehniliste valdkondade puhul leiti, et juhistest peaks piisama ja et muudatuste tegemine ei ole vajalik. Eraldi küsimusena on vaatluse all ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni mittekuuluvate ÜRO liikmesriikide võimalik ühinemine konventsiooniga. Selle küsimuse käsitlemisel tuleks arvesse võtta samal teemal toimuvat eraldi arutelu, mis peaks aset leidma ÜRO Peaassamblee 71. istungjärgul septembris 2016. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Ükski eespool nimetatud valdkondade kavandatav muudatus ei tohiks mõjutada olemasolevaid Euroopa Liidu õigusakte, kuna mõne valdkonna suhtes juba kohaldatakse ELi õigustikku, mille sätted on konventsiooni sätetest rangemad ja ülejäänud valdkonnad hõlmavad konventsiooni sisemist töökorraldust. 4. MÕJU EELARVELE Eespool nimetatud valdkondade kavandatavatest muudatustest võib ELi eelarvet mõjutada ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni mittekuuluvate riikide ühinemine konventsiooniga. Võimalikud kandidaatriigid oleksid abisaajariigid, kes pingestavad konventsiooni eelarvet. Samas on konventsiooni finantsmehhanismi aluseks vabatahtlikud sissemaksed. Seega on igal konventsiooniosalisel õigus kindlaks määrata oma panuse suurus. Teisalt võiks ülemaailmselt avatud konventsioon otsida täiendavaid rahastamisallikaid, näiteks Ülemaailmne Keskkonnafond. Kuigi muudatuste üldine mõju eelarvele peaks olema väga väike, mängib see läbirääkimiste käigus tõenäoliselt otsustavat rolli. Eespool öeldut arvesse võttes on asjakohane anda luba läbirääkimiste alustamiseks tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsioonis tehtavate muudatuste üle. Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse alustada läbirääkimisi tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsioonis tehtavate muudatuste üle (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4, võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust ning arvestades järgmist: 1) Euroopa Liit on tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) osalisriik. 2) Konventsiooniosaliste konverents tegi oma seitsmendal istungil 2012. aastal konventsiooni arendamise töörühmale ülesandeks hinnata, kas konventsiooni teatavates valdkondades oleks vaja teha muudatusi. 3) 2014. aasta aprillis toimunud neljandal istungil jõudis konventsiooni arendamise töörühm järeldusele, et enamik küsimusi on võimalik lahendada suuniste abil, kuid tegi samas kindlaks ka neli valdkonda, kus muudatuste tegemine aitaks konventsiooni täiustada. Need hõlmavad mõisteid, üldsuse kaasamist, istungite sagedust ja muudatuste kohaldamist uute osalisriikide suhtes. 4) Konventsiooni arendamise töörühma järelduste kohaselt tuleb selleks, et hinnata ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni mittekuuluvate Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni liikmesriikide võimalikku ühinemist konventsiooniga, koguda lisateavet ja korraldada täiendavaid arutelusid. 5) Läbirääkimised ei tohiks mõjutada Euroopa Liidu olemasolevaid õigusakte, kuna Euroopa Liidus kohaldatakse eespool nimetatud valdkondade suhtes direktiivi 2012/18/EÜ sätteid, mis on konventsiooni sätetest rangemad. 6) Euroopa Liit peaks osalema läbirääkimistes konventsiooni võimaliku muutmise üle, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Käesolevaga volitatakse komisjoni pidama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsiooni võimaliku muutmise üle küsimustes, mis kuuluvad liidu pädevusse. Artikkel 2 Läbirääkimisjuhised on esitatud käesoleva otsuse lisas. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja LISA Liide järgmise dokumendi juurde: Nõukogu otsus, millega lubatakse alustada läbirääkimisi tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsioonis tehtavate muudatuste üle Juhised läbirääkimiste pidamiseks tööstusõnnetuste piiriülese mõju konventsioonis tehtavate muudatuste üle (1) Kõik kokkulepitud muudatused peavad olema kooskõlas direktiivis 2012/18/EL või muudes asjakohastes õigusaktides sätestatud meetmetega. (2) Kõik asjakohastes valdkondades kokku lepitud muudatused on osa ühtsest paketist. (3) Komisjon peab tagama, et kokkulepe sisaldab asjakohaseid sätteid, mis võimaldavad Euroopa Liidul sellega ühineda. (4) Komisjon peab tagama, et ta nõustub muudatustega üksnes siis, kui need esitatakse vastuvõtmiseks ühel ja samal ajal. (5) Komisjon esitab nõukogu määratud nõuandekomiteele aruande läbirääkimiste tulemuste kohta ning vajaduse korral ka kõikide läbirääkimiste käigus tekkivate võimalike probleemide kohta.