EUROOPA KOMISJON Brüssel,15.9.2015 COM(2015) 441 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Aastaaruanne eelarve täitmisele heakskiitu andvale institutsioonile 2014. aastal tehtud siseauditite kohta (finantsmääruse artikli 99 lõige 5) {SWD(2015) 170 final}



1. Sissejuhatus 2. IASi missioon: sõltumatus, objektiivsus ja aruandekohustuse täitmine. Aruande eesmärgid ja ulatus 3. Ülevaade auditite teostamisest 3.1. 2014. aasta auditikava täitmine 3.2. Statistilised andmed IASi soovituste kohta 4. Peamised tähelepanekud ja soovitused 4.1. Horisontaalsed ülesanded 4.1.1. Valikuprotsessi kavandamisetapi tõhususe ja tulemuslikkuse audit, mis hõlmab mitut peadirektoraati (Euroopa Personalivaliku Amet, personalihalduse ja julgeoleku peadirektoraat, sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, tervise ja toiduohutuse peadirektoraat (endine tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat), maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat) 4.1.2. Horisontaalne IT-audit: allhangitud IT-teenuste halduse ja järelevalve audit (lepinguhaldus), mis hõlmab mitut peadirektoraati (eelarve peadirektoraat, informaatika peadirektoraat, rände ja siseasjade peadirektoraat, Ametlike Väljaannete Talitus, tervise ja toiduohutuse peadirektoraat (endine tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat)) 4.2. Põllumajandus, loodusvarad ja tervis 4.2.1. 2014.–2020. aasta ühise põllumajanduspoliitika määruste puudujääkide analüüsi ülevaatamise 1. etapp (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat) 4.3. Ühtekuuluvus 4.3.1. 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide määruste puudujääkide analüüsi ülevaatamise 1. etapp, mis hõlmab mitut peadirektoraati (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat, merenduse ja kalanduse peadirektoraat, regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat) 4.3.2. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmitöö perioodi uute õigusaktide / kavandamise puudujääkide analüüsi 2. etapp, mis hõlmab mitut peadirektoraati (tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat, regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat) 4.3.3. 2014.–2020. aasta rahastamisvahendite kasutamise ettevalmistuste audit tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadis ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadis 4.3.4. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi aruandlusaasta 2013 jääkvigade määra arvutamise ja kasutatud metoodika piiratud ulatusega ülevaatamine 4.4. Teadusuuringud, energeetika ja transport 4.4.1. Programmiga „Horisont 2020” seotud õigusaktide puudujääkide analüüsi ülevaatamine, mis hõlmab mitut peadirektoraati (sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, energeetika peadirektoraat, liikuvuse ja transpordi peadirektoraat, teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) 4.4.2. Seitsmenda raamprogrammi kontrollisüsteemide rakendamise audit (mis hõlmab ka järelevalvet väliste organite üle) sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis

4.4.3. Seitsmenda raamprogrammi kontrollisüsteemide rakendamise audit (mis hõlmab ka järelevalvet väliste asutuste üle) teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadis 4.4.4. Seitsmenda raamprogrammi kontrollisüsteemide rakendamise audit Euroopa Teadusnõukogu Rakendusametis (ERCEA) 4.4.5. Hangete haldamise audit Teadusuuringute Ühiskeskuses (JRC) 4.4.6. Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadi 2013. aruandlusaasta jääkvigade määra arvutamise ja kasutatud metoodika piiratud ulatusega ülevaatamine 4.5. Majandus- ja rahandusküsimused 4.5.1. Riskijuhtimis- ja -kavandamisprotsesside audit majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadis seoses uue majandusjuhtimisega 4.5.2. Audit siseturu ja teenuste peadirektoraadi koostöö kohta kolme finantsteenuste järelevalveasutusega 4.5.3. Maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi tollitegevuse tulemuslikkuse mõõtmise süsteemi audit 4.6. Välisabi, areng ja laienemine 4.6.1. ÜRO organite ja muude rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingute audit (rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat) 4.6.2. Rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingute audit (humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat) 4.6.3. ELi delegatsioonide kindluse andmise protsessi audit (rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat) 4.6.4. Rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi eelarvetoetuse audit 4.6.5. Välispoliitika vahendite talituse kontrollistrateegia audit 4.7. IT-auditid 4.7.1. IASi / põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi siseauditi üksuse ühine audit põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi sisese IT-juhtimise kohta 4.7.2. Eelarve peadirektoraadi IT-juhtimise audit 4.7.3. Süsteemidele (ECAS/LDAP/Windows) loogilise juurdepääsu haldamise audit informaatika peadirektoraadis 4.7.4. IT-projektide juhtimise audit hariduse ja kultuuri peadirektoraadis (E4ALink ja EVE) 4.7.5. IASi / põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi siseauditi üksuse ühine audit merenduse ja kalanduse peadirektoraadi sisese IT-juhtimise kohta

5. Konsulteerimine komisjoni finantsrikkumiste uurimise toimkonnaga 6. Järeldused 7. Lühendite loetelu 1.Sissejuhatus Käesoleva aruandega teavitatakse eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavat institutsiooni komisjoni siseauditi talituse (IAS) tehtud tööst vastavalt finantsmääruse artikli 99 lõikes 5 nõutule. See põhineb aruandel, mille komisjoni siseaudiitor koostas määruse artikli 99 lõike 3 alusel ning mis käsitleb komisjoni peadirektoraatide, talituste ja rakendusametitega seotud IASi 2014. aasta auditi- ja nõustamisaruandeid. Kooskõlas oma õigusliku alusega sisaldab see kokkuvõtet teostatud siseauditite arvust ja liikidest, soovitustest ja nende soovitustega seoses võetud meetmetest. 2.IASi missioon: sõltumatus, objektiivsus ja aruandekohustuse täitmine. Aruande eesmärgid ja ulatus IASi ülesanne on aidata kaasa usaldusväärsele juhtimisele Euroopa Komisjonis, auditeerides sisemisi juhtimis- ja kontrollisüsteeme, et hinnata nende tulemuslikkust eesmärgiga neid süsteeme pidevalt parandada. IASi sõltumatus on kindlaks määratud finantsmääruses ja ametijuhendis, mille on vastu võtnud komisjon. IAS annab kõikidest oma audititest aru auditi järelevalvekomiteele. IAS lähtub oma töös finantsmäärusest ning Siseaudiitorite Instituudi (IIA) siseauditi kutsetegevuse rahvusvahelistest standarditest ja eetikakoodeksist. IAS ei auditeeri liikmesriikide süsteeme, mille abil kontrollitakse komisjoni eraldatud rahalisi vahendeid. Selliseid auditeid, mis hõlmavad individuaalsete abisaajate tasandit, korraldavad liikmesriikide siseaudiitorid, riiklikud auditiasutused, teised konkreetsed komisjoni peadirektoraadid ja Euroopa Kontrollikoda. IAS auditeerib siiski meetmeid, mille on võtnud komisjoni talitused, et teostada järelevalvet liikmesriikide organite üle ning auditeerida neid organeid ja muid ELi rahaliste vahendite väljamaksete eest vastutavaid organeid, näiteks Ühinenud Rahvaste Organisatsioon. Vastavalt finantsmäärusele võib IAS neid ülesandeid täita kohapeal, sealhulgas liikmesriigis. 3.Ülevaade auditite teostamisest 3.1.2014. aasta auditikava täitmine Tähtajaks – mis oli 31. jaanuar 2015 – täideti 2014. aasta auditikava rakendamisel komisjonis, talitustes ja rakendusametites 100 % kavandatud auditiülesannetest. IAS koostas 105 aruannet (2012. aastal 89 ja 2013. aastal 87), sellest 31 auditit, 67 järelauditit, viis piiratud ulatusega ülevaatamist, ühe spetsiaalse IT-riskihinnangu ja ühe juhtkonna kirja. 3.2.Statistilised andmed IASi soovituste kohta 2014. aastal esitas IAS 127 uut soovitust (neist 50 olid väga olulised ja 77 olulised). Juhtkond jättis heaks kiitmata kaks oluliseks hinnatud soovitust ja osaliselt kiideti heaks kaks väga oluliseks hinnatud soovitust. IAS hindas kõigi heakskiidetud soovituste kohta koostatud tegevuskavad rahuldavaks. Auditeeritavad andsid teada, et aastatel 2010–2014 esitatud heakskiidetud soovitustest 78 % oli 2015. aasta alguseks täidetud. Kõikidest väga oluliseks või kriitiliseks hinnatud ja aastatel 2010–2014 esitatud soovitustest hilineti 17 väga olulise soovituse (2 %) rakendamisega üle kuue kuu. Kõiki kriitilisi soovitusi on järgitud. Auditi järelevalvekomiteed teavitati korrapäraselt nendest väga olulistest soovitustest, mille täitmisega oldi hilinetud üle kuue kuu, ning komitee esitas vajaduse korral meeldetuletused rakendamise eest vastutavatele talitustele. Kokku kiideti heaks 640 aastatel 2010–2014 esitatud soovitust, mille puhul IAS tegi 2014. aasta lõpuks järelauditid. IASi järelauditite tulemusel leidis kinnitust, et soovitused olid ellu viidud rahuldavalt, aidates kaasa auditeeritud talituste kontrollisüsteemide parandamisele. IAS sulges 95 % soovitustest, mille puhul oli kõnealusel perioodil võetud järelmeetmeid. Lisatud talituste töödokumendis esitatakse üksikasjalikum teave uute soovituste heakskiitmise määrade ja ajavahemikuga 2010–2014 seotud soovituste rakendamise kohta. 4.Peamised tähelepanekud ja soovitused

4.1.Horisontaalsed ülesanded 4.1.1.Valikuprotsessi kavandamisetapi tõhususe ja tulemuslikkuse audit, mis hõlmab mitut peadirektoraati (Euroopa Personalivaliku Amet, personalihalduse ja julgeoleku peadirektoraat, sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, tervise ja toiduohutuse peadirektoraat (endine tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat), maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat) Auditi üldeesmärk oli hinnata valikuprotsessi praeguse kavandamisetapi tulemuslikkust ja tõhusust ELi institutsioonide uue personali vajaduse täitmisel. Audit hõlmas Euroopa Personalivaliku Ametis ja Euroopa Komisjonis kehtivaid kavandamisprotsesse. Auditi kohaselt võimaldab valikuprotsessi praegune kavandamisetapp selliste avalike konkursside plaanimist, mis vastavad üldjoontes ELi institutsioonide vajadustele, pakkudes neile suures valikus nõutavate oskustega kandidaate. Euroopa Personalivaliku Amet teeb ELi institutsioonidega õigel ajal aktiivselt koostööd, et analüüsida nende nõudeid, seada need tähtsuse järjekorda ja kavandada avalikke konkursse. Komisjoni tasandil võimaldab praegu kehtiv protsess hinnata tulemuslikult vajadust kandidaatide järele. Siiski on IAS esitanud kavandamistegevuse tõhususe ja õigeaegsuse parandamiseks kaks väga olulist soovitust, mille kohaselt tuleb anda välja suuniseid, täiustada tulevaste värbamisvajaduste analüüsimisel kasutatavaid personalihalduse vahendeid ning kaotada etapid, mille lisaväärtus on tulevaste kandidaadivajaduste hindamisel väike või puudub. Nende probleemide lahendamiseks peaks Euroopa Personalivaliku Amet andma ELi institutsioonidele suuniseid ja juhiseid, et parandada kandidaatidele esitatavate nõuete ühtsust ja võrreldavust, ning nõudma piisavaid üksikasju kasutatud kriteeriumide kohta, et nõuded korrektselt tähtsuse järjekorda seada ja kooskõlastada konkursikorraldus institutsioonide tegelike vajaduste ja värbamisvõimekusega. Selle tegevuse parem kavandamine peaks vähendama ka viivitusi. Peadirektoraatide tasandil tuleks järjekindlalt rakendada personalihalduse vahendeid ja kasutada nende väljundeid tulevaste värbamisvajaduste analüüsimiseks. Auditeeritud talitused on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskavad, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 2.1. 4.1.2.Horisontaalne IT-audit: allhangitud IT-teenuste halduse ja järelevalve audit (lepinguhaldus), mis hõlmab mitut peadirektoraati (eelarve peadirektoraat, informaatika peadirektoraat, rände ja siseasjade peadirektoraat, Ametlike Väljaannete Talitus, tervise ja toiduohutuse peadirektoraat (endine tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat)) Märkimisväärse osa komisjoni IT-kulutustest moodustab IT-teenuste allhankimine asutusesisestelt või -välistelt pakkujatelt. Komisjonis on vastutusalad korraldatud asutuse ja kohalikul tasandil. Asutuse tasandil pakuvad informaatika ja eelarve peadirektoraat suuniseid, juhiseid ja näidiseid, töötavad välja koolitusi ja haldavad raamlepinguid. Kohalikul (tegevus-)tasandil vastutavad peadirektoraadid ja talitused vajaduste väljaselgitamise, üksikute lepingute täitmise ja teenuste tagamise eest. Sellega seoses oli auditi üldeesmärk hinnata komisjoni allhangitud IT-teenuste lepingute haldamiseks ja järelevalveks kehtestatud protsesside tulemuslikkust ja tõhusust eesmärgiga veenduda, et parim hinna ja kvaliteedi suhe on saavutatud. Auditist selgus, et nii asutuse kui ka tegevustasandil on välja kujunenud kindel kord allhangitud IT-teenuste haldamiseks ja järelevalveks. Siiski tuvastas IAS väga olulisi probleeme sellistes valdkondades nagu vajaduste hindamine enne raamlepingu sõlmimist, allhangitud teenuste kvaliteedijuhtimine aja ja vahendite alusel ning allhankeliikide valimise suunised. Raamlepingu sõlmimisele eelnev vajaduste hindamise protsess tuleks standardida nii kesk- kui ka tegevustasandil – selleks tuleks anda juhiseid vajaduste väljaselgitamise viisi kohta (et tagada pakkumiskutsete ühtsus) ning rakendada struktureeritud ja jälgitavat protsessi peadirektoraadi tasandil. Samuti tuleks veelgi täiustada vajaduste koondamist komisjoni tasandil, et peegeldada täpsemalt peadirektoraatide ja talituste tegelikke vajadusi. Mis puudutab üksikute lepingute haldamist ajal ja vahenditel põhineva töörežiimi alusel, siis peaks informaatika peadirektoraat tagama, et kontroll, mis on ette nähtud asutusesiseste konsultantide valimisel, peamiste tulemusnäitajate määramisel, töövõtjate saavutusi hõlmava teabe levitamisel peadirektoraatide ja talituste lõppkasutajatele ning likvideeritud kahjude suhtes kohaldatavate klauslite kooskõlastamisel üldise teenusenäitaja alusel, oleks eri raamlepingute puhul ühtlasel tasemel. Tegevustasandil peaksid peadirektoraadid ja talitused täiustama oma raamlepingute tulemuslikkuse mõõtmise süsteeme. Allhankeliikide valiku puhul peaks informaatika peadirektoraat andma välja suunised, et aidata valdkonnapõhistel peadirektoraatidel ja talitustel valida kõige asjakohasem töörežiim. Tegevustasandil peaks valik põhinema kulude ja tulude analüüsil, mille juures on arvesse võetud allhangitud teenuste konkreetseid tingimusi ja piiranguid. IAS andis soovitusi informaatika peadirektoraadile, tervise ja toiduohutuse peadirektoraadile ning Ametlike Väljaannete Talitusele. Auditeeritud talitused on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskavad, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 2.2. –Euroopa poolaastat toetavate haldusprotsesside audit, mis hõlmab mitut peadirektoraati (peasekretariaat, õigustalitus, teabevahetuse peadirektoraat, konkurentsi peadirektoraat, majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat, siseturu ja teenuste peadirektoraat, maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat) Euroopa poolaasta on välja töötatud nii, et liikmesriigid arutavad ja kooskõlastavad oma eelarve-, makromajanduslike ja struktuurireformide kavu ELi institutsioonide ja teiste liikmesriikidega kindlatel aegadel kogu aasta jooksul. Selle tulemusauditi üldeesmärk oli leida vastus küsimusele, kas Euroopa poolaastat toetavad haldusprotsessid on kogu komisjonis tulemuslikud ja tõhusad. Auditiga hinnati sisekontrollisüsteemide piisavust Euroopa poolaasta erinevate oodatavate tulemuste saavutamisel ja nendest teavitamisel. Üldiselt selgus auditist, et peasekretariaadi ja valimisse kaasatud peadirektoraatide haldusprotsessid toetavad Euroopa poolaasta elluviimist kogu komisjonis tulemuslikult ja tõhusalt. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 2.3.

4.1.Põllumajandus, loodusvarad ja tervis (Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, kliimameetmete peadirektoraat, keskkonna peadirektoraat, merenduse ja kalanduse peadirektoraat, tervise ja toiduohutuse peadirektoraat, Tarbija-, Tervise-, Põllumajandus- ja Toiduküsimuste Rakendusamet) 4.1.1.2014.–2020. aasta ühise põllumajanduspoliitika määruste puudujääkide analüüsi ülevaatamise 1. etapp (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat) IAS analüüsis 2014.–2020. aasta ühise põllumajanduspoliitika määruste puudujääke. Selle käigus uuriti väga hoolikalt põllumajanduspoliitika vallas vastu võetud õigusakte, mis hõlmasid muu hulgas mõlemat sammast, st Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF, 1. sammas) ning Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD, 2. sammas). Puudujääkide analüüsi peamine eesmärk oli tõsta esile kõige olulisemate valdkondade lisa- ja/või suuremad riskid, millega komisjon seisab silmitsi ühise põllumajanduspoliitika uue raamistiku tulemusel. Analüüsis keskenduti peamiselt vastuvõetud õigusaktide sisule ja sellele, mil määral kajastuvad neis komisjoni algsed ettepanekud või eesmärgid, et saavutada sobiv tasakaal halduskoormuse vähendamise ja samal ajal sellise kontrollitaseme säilitamise vahel, mis on tema jaoks vajalik eelarve täitmise järelevalvega seotud ülesannete järgimiseks. Määrustesse on koondatud mitu tähtsat parandust eesmärgiga ühtlustada ja lihtsustada struktuurifonde reguleerivat korda ning kahte põllumajandusvaldkonna sammast. IAS tunnustab komisjoni talituste jõupingutusi läbirääkimisetapis, et kaitsta komisjoni huve tema järelevalverolli täitmisel, eelkõige väga tugeva poliitilise välissurve taustal. Ometi on lõplike vastuvõetud õigusaktide tulemusel tekkinud märgatavaid lisa- ja/või suuremaid riske, mille jälgimine peab moodustama osa põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi ettevalmistustest uue perioodi kontrolli kavandamisel ja elluviimisel. Peamise teemana kerkib esile õigusloomeprotsessiga tekkinud muudatuste ilmselge keerukus ja maht. Eeskätt sellises põhivaldkonnas nagu rohestamine, aga ka mujal võeti kasutusele mitu uut meedet koos arvukate kitsenduste, erandite ja lisaeeskirjadega, mis on pakkunud liikmesriikidele rohkem paindlikkust. IAS märgib ära jõupingutused, mida põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat on nende probleemide lahendamiseks teinud, näiteks koostanud käsiraamatuid ja üksikasjalikke suuniseid, mille komisjon peab vastu võtma. Sellegipoolest on tõlgendusruum liikmesriikides märkimisväärselt avardunud, mis omakorda võib avaldada suurt mõju veamäärale. Selle ülesande laadi arvestades anti pigem üldist laadi soovitusi ja tegevuskavade koostamist talitustelt ei nõutud. Selle asemel käsitleb IAS peamisi riske, mis selgitati välja rohestamisele, maaelu arengu programmide heakskiitmisprotsessile ning katkestamis- ja peatamismehhanismidele keskendunud auditites 2015. aastal. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 3.1. 4.2.Ühtekuuluvus (Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat) 4.2.1.2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide määruste puudujääkide analüüsi ülevaatamise 1. etapp, mis hõlmab mitut peadirektoraati (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat, merenduse ja kalanduse peadirektoraat, regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat) Et parandada ühtekuuluvuspoliitika kohaselt toetust pakkuvate fondide (Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond) koordineerimist ja ühtlustatumat rakendamist koos maaelu arengu fondidega (EAFRD) ning ka merendus- ja kalandussektoris (Euroopa Merendus- ja Kalandusfond), kehtestati kõigi nende fondide kohta, mida nimetatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondideks, ühissätete määrus. 2014. aastal analüüsis IAS kahes etapis 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide määruste puudujääke. 1. etapis uuriti väga hoolikalt vastuvõetud õigusakte, mis hõlmasid nelja peadirektoraati (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat, merenduse ja kalanduse peadirektoraat, regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat) ja viit Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondi. Analüüsis keskenduti peamiselt vastuvõetud õigusaktide sisule ja sellele, mil määral kajastuvad neis komisjoni algsed ettepanekud või eesmärgid, et saavutada sobiv tasakaal halduskoormuse vähendamise ja samal ajal sellise kontrollitaseme säilitamise vahel, mis on tema jaoks vajalik eelarve täitmise järelevalvega seotud ülesannete järgimiseks koostöös liikmesriikidega. Konkreetselt põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi kohta tehtud järeldused tehti teatavaks eraldi – vt käesoleva aruande punkt 4.2.1. 2. etapis hinnati konkreetsete asjaomaste peadirektoraatide kavandamis- ja ettevalmistustööd veel põhjalikumalt (vt punkt 4.3.2). 1. etapi ülevaatamise peaeesmärk oli tuua esile kõige olulisemates valdkondades esinevad lisariskid, millega komisjon seisab silmitsi ühissätete määruse kaasseadusandliku protsessi tulemusel. Ühissätete määruses on ühe nimetaja alla koondatud mitu tähtsat parandust eesmärgiga ühtlustada ja lihtsustada struktuurifonde reguleerivat korda. IAS väljendab selle käsitusviisi üle heameelt ja tunnustab komisjoni talituste jõupingutusi läbirääkimisetapis, et kaitsta komisjoni huve tema järelevalverolli täitmisel väga tugeva poliitilise välissurve taustal. Ent võrreldes komisjoni esialgsete ettepanekutega on lõplikud vastuvõetud õigusaktid toonud kaasa suuri lisariske, millega peadirektoraadid peavad uue programmitöö perioodi kontrollide kavandamisel ja elluviimisel tegelema. Kuigi nüüd on olemas üks kõikehõlmav eeskirjade kogum, on see õigusaktide pakett tervikuna siiski väga keeruline. Sellest ei ole alati lihtne aru saada, mis omakorda võib põhjustada liikmesriikides tõlgendusprobleeme, muuta kontrollimise nii komisjoni kui ka liikmesriikide asutuste jaoks keeruliseks ja suurendada lõpuks ka veariski. Lõplik ühissätete määrus on leebem seoses finantskorrektsioonidega, mis võivad põhjustada liikmesriikidele antavate vahendite vähendamist (netofinantskorrektsioonid), mis vähendab liikmesriikide soovi parandada esimest kontrollitasandit. Lisaks kehtestatakse ühissätete määrusega teatud piirangud auditite tegemise ajavahemike kohta, arvestades dokumentide säilitamise eeskirju. Viimaks lepiti tulemusraamistiku kasutuselevõtmise järel kokku arvukalt eeskirjade erandeid ja tingimusi, mis võib tähendada, et nõuete täitmatajätmise eest ei pruugita tegelikult laialdaselt karistada, mis omakorda võib nõrgendada raamistiku lõplikku mõju. Selle ülesande laadi arvestades andis IAS üksnes üldiseid soovitusi, mida peadirektoraadid peaksid eeldatavasti oma edaspidises ettevalmistustöös nõuetekohaselt arvesse võtma, ent tegevuskavade koostamist neilt ei nõutud. Töö 2. etapis anti konkreetsemaid soovitusi (vt punkt 4.3.2). Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 4.1.

4.2.2.Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmitöö perioodi uute õigusaktide / kavandamise puudujääkide analüüsi 2. etapp, mis hõlmab mitut peadirektoraati (tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat, regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat) Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadis ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadis viidi lõpule puudujääkide analüüsi ülevaatamise 2. etapp; merenduse ja kalanduse direktoraadis oli see aasta lõpus ja 2015. aastal veel pooleli. Audiitorid tunnustavad tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadi ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi pidevat pingutamist selle nimel, et luua uue programmitöö perioodi 2014–2020 rakenduskavadele ning juhtimis- ja kontrollisüsteemidele kindel alus. Sellegipoolest tuvastas IAS neli väga olulist probleemi, mis on ühised mõlemale peadirektoraadile ja mis hõlmavad liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemide järelevalvet, rakenduskavade läbirääkimis- ja vastuvõtmisprotsessi, tulemustele keskendumist ja tulemusraamistikku ning programmitöö perioodi 2014–2020 protsesside juhtimist toetavaid IT-süsteeme. Nende probleemide lahendamiseks peaksid regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat tegema selgeks auditistrateegiaga tuvastatud puudujäägid, et tagada peadirektoraatide kindluse andmise protsessi usaldusväärsus algusest peale. Seetõttu peaksid nad oma auditistrateegiaid edasi arendama, et saada auditiasutuse kinnitus usaldusväärsuse kohta. Auditistrateegia iga-aastasesse keskmesse tuleks lisada ka kindluse andmise mitmeaastane meetod ning auditeid tuleks kavandada nii, et dokumentide säilitamisperioodi kasutatakse parimal viisil. Lisaks peaksid peadirektoraadid kavandama rohkem varaseid ennetavaid süsteemiauditeid. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat peaksid hoolikalt jälgima tegevusprogrammide vastuvõtmisele eelnevaid lõppetappe, sealhulgas komisjoni tähelepanekutest lähtuvaid järelmeetmeid. Samuti peaksid peadirektoraadid selgitama ametnike töö dokumenteerimise miinimumnõudeid ja tagama, et ametnikud täidavad neid. Mõlemad peadirektoraadid peaksid kandma hoolt selle eest, et ametnikud esitavad aktiivselt küsimusi vahe-eesmärkide või eesmärkide teostatavuse kohta ning dokumenteerivad saadud hinnangu. Kasutatava IT-süsteemiga (WAVE) seoses peaksid nad veenduma, et talitlusprotsessid määratakse kindlaks ja lepitakse kokku aegsasti, tagama stabiilse projektimeeskonna, töötama välja usaldusväärse projektikavandamise ja -seire ning täiustama IT-arenduse ja vigade parandamise meetodeid, et kindlustada stabiilne platvorm. Auditeeritud talitused on koostanud tuvastatud riskide maandamiseks tegevuskavad, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 4.2. 4.2.3.2014.–2020. aasta rahastamisvahendite kasutamise ettevalmistuste audit tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadis ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadis Varasematel programmitöö perioodidel on ühtekuuluvuspoliitika eesmärkide saavutamisel järjest suurenenud rahastamisvahendite abistav roll. Programmitöö perioodi 2014–2020 õigusraamistikuga on laiendatud nende kasutusala ja tehtud mitu muudatust, et tõhustada raamistiku rakendamist. Arvestades neid suuremaid ootusi ja kaasnevaid riske, mis on seotud eelkõige raha kasutamise tõenäolise määraga, tõhususe ja tulemuslikkusega, korraldas IAS 2014.–2020. aastaks tehtavate ettevalmistuste kohta kõrvuti kaks auditit, ühe regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadis ning teise tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadis. Auditite põhieesmärk oli hinnata peadirektoraatide valmidust rahastamisvahendite seireks ja järelevalveks uues õigusraamistikus ning tuua ennetavalt esile iga nende sisekontrollisüsteemi nõrgad kohad. Auditite käigus analüüsiti üksikasjalikult 2014.–2020. aasta õigusraamistiku asjakohasust ja vaadati üle sisekontrollisüsteemi ülesehitus. See hõlmas ka sisemist ja liikmesriikidele mõeldud tegevust suutlikkuse suurendamiseks. Üldjoontes on mõlemad peadirektoraadid teinud piisavaid ettevalmistusi, välja arvatud suutlikkuse suurendamisel. Tuleb möönda, et ehkki mitu meedet on küll juba võetud, on mõlemas peadirektoraadis põhiküsimus rahastamisvahendite tehniline nõustamisplatvorm (FI-TAP). Pärast õigusraamistiku hilinenud vastuvõtmist ning viivitusi komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga vahelistel finants- ja haldusraamistiku lepingu (FAFA) läbirääkimistel on seda pikalt edasi lükatud. Nendes liikmesriikides, kus on rahastamisvahendite kasutamisega vähe kogemusi või need puuduvad, võib see kasutuselevõttu ja rakendamist veelgi edasi lükata. Samuti võib see suurendada ohtu, et eeskirju eiratakse ja tehniliseks abiks antud raha ei kasutata tõhusalt ega tulemuslikult. See probleem liigitati nii regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi kui ka tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadi puhul väga oluliseks. Mõlemad peadirektoraadid peavad jälgima hoolikalt FI-TAPi kasutuselevõtmise ettevalmistustega seotud tööd ja ajastust. Platvorm peab olema piisavalt paindlik, et täita kõigi sidusrühmade vajadused. Selle kasutuselevõtmiseni peavad peadirektoraadid nõuetekohaselt kavandama ja ajastama toetavate tehniliste kirjelduste koostamist ning arendama edasi nii oma audiitorite kui ka eri geograafiliste piirkondadega seotud ametnike koolitusi. Lisaks tuvastas IAS mitu probleemi uute õigussätetega, mida saab mitmeti tõlgendada ja mis võib seada ohtu nende praktilise elluviimise (st sätted käibekapitali rahastamise; saavutatud finantsvõimendusest teatamise; erainvestorite sooduskohtlemise kohta ning halduskulude ja teenustasude eeskirjade sätted). Need probleemid liigitati regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi puhul väga olulisteks ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadi puhul olulisteks. Selline liigitusviis peegeldab asjaolu, et rahastamisvahendid ei ole tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadi eelarves nii olulised kui regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi puhul. Peadirektoraatidel soovitati kanda hoolt selle eest, et õigusraamistikus tuvastatud probleemidega seotud riskid maandatakse ning et neid käsitletakse nõuetekohaselt nii regionaal- ja linnapoliitika ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadi töötajatele kui ka liikmesriikidele mõeldud juhistes ning ka programmitöö perioodiks 2014–2020 kohandatud auditi- ja kontrollistrateegiates. Eelkõige tuleks arendada juhiseid käibekapitali rahastamiskõlblikkuse, erainvestorite sooduskohtlemise, eelhindamise aruannete ja finantsvõimendusest teatamise kohta. Mõlemad peadirektoraadid on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskavad, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktides 4.3 ja 4.4. 4.2.4.Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi aruandlusaasta 2014. aastal jätkas IAS jääkvigade määra arvutamise piiratud ulatusega ülevaatamist. Selline ülevaatamine tehti regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadis ning sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis (vt punkt 4.4.6). Eesmärk oli vaadata üle kumulatiivse jääkriski / veamäära arvutused ja kasutatud metoodika ning aidata sel viisil maandada eelarve täitmise heakskiitmisega seotud riski, võimaldades regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadil võtta vajaduse korral sobivaid meetmeid enne nende näitajate avaldamist lõplikus tegevus- ja koondaruandes. Ülevaatamisel rõhutati kolme väga olulist järeldust.

Riiklike auditiasutuste teatatud veamäärad varieeruvad usaldusväärsuse poolest märgatavalt ja valitseb oht, et need on esitatud tegelikust väiksemana. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat peaks jätkama oma pingutusi auditiasutuste töö usaldusväärsuse suurendamisel, tagades juhiste rakendamise praktikas ja karmistades programmitöö perioodi 2014–2020 aruandlusnõudeid. Liikmesriikide teatatud tühistamise ja sissenõudmise näitajad ei ole alati usaldusväärsed – osalt seetõttu, et nendest komisjonile teatamise viisid on piiratud, aga ka seetõttu, et auditiasutused kontrollivad neid üksnes vähesel määral. Lisaks võimaldab süsteem teatud elemente arvutustes topelt arvestada ning võtta põhilist eelteavet tühistamise või sissenõudmise kohta arvesse juba enne, kui see teave on kindel. Kõik see kokku süvendab riski, et näitajad esitatakse tegelikust suuremana ja kumulatiivse jääkriski määr seetõttu jällegi madalamana. Edaspidi peab peadirektoraat kontrollima liikmesriikide näitajaid süstemaatilisemalt ning tagama, et tema audititöö on vajaliku ulatusega ja et selles vaadeldakse näitajate suuremana esitamise riski. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat peaks hindama oma kindlust selles, et menetluses olevaid sissenõudmisi ja ametlikke lepinguid rakendatakse tegelikult praktikas ning et 31. märtsi tähtajast varem esitatud liikmesriikide aruanded tühistamise ja sissenõudmise kohta on korrektsed, enne kui neid arvesse võetakse. Lisaks peaksid programmitöö perioodi 2014–2020 rakendusaktid aitama parandada viisi, kuidas liikmesriigid tühistamisest ja sissenõudmisest teatavad. Mitme rakenduskava negatiivsed kumulatiivse jääkriski arvnäitajad saab üle kanda ja kaasata kõigi tegevuskavade üldise keskmise kumulatiivse jääkriski arvutusse. Seetõttu esitatakse üldine kumulatiivne jääkrisk ligikaudu 10 % väiksemana. Lisaks kasutatakse eelnenud aastaga seotud veamäärasid jooksva aastaga seotud vigade hindamisel, kuigi need ei ole alati parimad saadaolevad hinnangud, näiteks siis, kui juhtimis- ja kontrollisüsteemides on tehtud suuri muudatusi. Selle mõjul võidakse üldise kumulatiivse jääkriski arvnäitajad esitada kas väiksemana või suuremana. 2013. aasta tegevusaruandes peaks regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat iga tegevuskava puhul analüüsima, kas eelnenud aasta kuludega seotud veamäära kasutamine parima hinnanguna jooksva aasta jääkriski ja riskist mõjutatud summa arvutamisel on põhjendatud. Alates 2014. aasta tegevusaruandest ei tohiks üksikute tegevuskavade negatiivseid arvnäitajaid järgmise aasta arvutustesse üle kanda. Enne 2013. aasta aruande lõpetamist esitati aruanne iga-aastaste tegevusaruannete projektide vastastikuste eksperdihinnangute saamiseks. Kõik järeldused ja soovitused kiideti heaks ning peadirektoraat on neid soovitusi võimaluste piires oma 2013. aasta tegevusaruandes järginud. Hiljutine järelkontroll näitas, et 2014. aasta tegevusaruande puhul on ellu viidud kõik väga oluliste soovituste allesjäänud meetmed. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 4.5. 4.3.Teadusuuringud, energeetika ja transport (Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, energeetika peadirektoraat, Teadusuuringute Ühiskeskus, liikuvuse ja transpordi peadirektoraat, teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat, Euroopa Teadusnõukogu Rakendusamet, Innovatsiooni ja Võrkude Rakendusamet, Teadusuuringute Rakendusamet) 4.3.1.Programmiga „Horisont 2020” seotud õigusaktide puudujääkide analüüsi ülevaatamine, mis hõlmab mitut peadirektoraati (sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, energeetika peadirektoraat, liikuvuse ja transpordi peadirektoraat, teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) „Horisont 2020” on liidu uus rahastamisprogramm, mis koondab endas liidu kogu varasema teaduse ja innovatsiooni rahastamise. Programmi „Horisont 2020” kulukohustuste assigneeringuid haldavad otse komisjoni peadirektoraadid, täitev- ja muud rakendusasutused. IAS vaatab programmi „Horisont 2020” ning sellega kaasneva innovatsiooni- ja investeerimispaketi õigusraamistiku puudujääkide analüüsi üle kahes etapis. Juba läbitud esimeses ülevaatamisetapis keskenduti vastuvõetud õigusaktide sisule ja võrreldi seda komisjoni esialgse ettepanekuga. Teises, 2015. aastal toimuvas etapis uuritakse põhjalikumalt teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi, muude peadirektoraatide ja täitevasutuste kavandamis- ja ettevalmistustööd. Esimese etapi põhieesmärk oli võrrelda vastuvõetud õigusakte komisjoni ettepanekuga ning tuua kõige olulisemate valdkondade puhul esile lisariskid, millega komisjon seisab silmitsi kaasseadusandliku protsessi tulemusel, arvestades komisjoni väljendatud eesmärki võtta kasutusele lihtsam programmistruktuur ja ühtsed osaluseeskirjad, saavutada sobiv tasakaal usalduse ja kontrolli vahel ning vähendada nii toetusesaajate kui ka komisjoni halduskoormust. IAS peab kiiduväärseks nende õigusaktide abil tehtud jõupingutusi selle nimel, et koondada arvukad parandused eesmärgiga ühtlustada ja lihtsustada teadusuuringute raamprogrammi reguleerivat korda. Samuti tunnustab ta komisjoni talituste saavutusi komisjoni huvide kaitsmisel läbirääkimisetapis poliitilise välissurve taustal. Võrreldes komisjoni esialgse ettepanekuga kujutab lõplik vastuvõetud õigusakt endast kompromissteksti, mis ei jää komisjoni algselt saavutamiseks püstitatud eesmärgist liiga kaugele. Siiski on muudatused toonud kaasa mitu lisariski, millel tuleb kontrolli kavandamise ja elluviimise ettevalmistamise osana edaspidi silma peal hoida. Selle ülesande laadi arvestades andis IAS selles etapis üksnes üldiseid soovitusi, mida peadirektoraadid peaksid eeldatavasti oma edaspidises ettevalmistustöös nõuetekohaselt arvesse võtma, ent tegevuskavade koostamist neilt ei nõutud. 2015. aastal toimuva 2. etapi töö järelduste põhjal võidakse anda konkreetsemaid soovitusi. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 5.1. 4.3.2.Seitsmenda raamprogrammi kontrollisüsteemide rakendamise audit (mis hõlmab ka järelevalvet väliste organite üle) sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis See ülesanne moodustas osa seitsmenda raamprogrammi kontrollisüsteemide rakendamise auditite sarjast. Auditid tehti peadirektoraatides või asutustes, kus selle valdkonna eelarvevahendid olid kõige suuremad. Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat rakendab ELi teaduspoliitikat ning toetab Euroopa teadusruumi arendamist peamiselt teadusuuringute raamprogrammide kaudu (2007–2013), mis lõpetatakse järk-järgult, ehkki 2016.–2017. aasta kulutaotluste jaoks eraldatakse veel suures mahus maksete assigneeringuid. Lisaks teostab sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat järelevalvet kahe ühisettevõtte (ENIAC ja ARTEMIS, mis liitusid hiljuti üheks ettevõtteks nimega ECSEL), ühe Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 185 kohaselt asutatud organi (Ambient Assisted Learning (AAL)) ja ELi kahe ameti (Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeamet (ENISA) ja Euroopa Sideamet (BEREC)) üle. Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadi 2013. aasta tegevusaruandes oli üks reservatsioon jääkvigade määra kohta seoses seitsmenda raamprogrammi kulutaotluste korrektsusega. Auditi eesmärk oli hinnata sisekontrollisüsteemide kohaldamise asjakohasust ja tulemuslikkust protsessides, mis on kehtestatud järelkontrolli tulemuste ja pettusevastaste meetmete rakendamiseks, järelkontrollitegevuse üleandmiseks alates 1. jaanuarist 2014 teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi alla kuuluvale ühisele tugikeskusele ning väliste asutuste järelevalve teostamiseks.

Mööndes, et pärast järelkontrollitegevuse üleandmist ühisele tugikeskusele on pettuste tuvastamise valdkonnas eesotsas teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat, andis IAS soovituse, et sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat võiks haarata initsiatiivi ning teha teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadiga rahaliste ja halduskaristuste rakendamise olemasolevate juhiste edasisel arendamisel koostööd. Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat peaks vähemalt kindlakstehtud pettusejuhtumite korral tagama juhiste süstemaatilise kohaldamise (nagu on ette nähtud kehtivas finantsmääruses, komisjoni pettustevastase võitluse strateegias ning seitsmenda raamprogrammi ja programmi „Horisont 2020” lepingulises raamistikus). Lisaks peaks sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat tegema teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadiga koostööd, et tagada juurdepääs tulemuslikule ja integreeritud IT-vahendile, mille eesmärk on tuvastada topeltrahastamine ja plagieerimine ning mida saab kasutada kõigis komisjoni teadustalitustes, leides õige tasakaalu riskantseimate projektide kaetuse ja kontrollikulude vahel. Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat peaks töötama välja asjakohase sisemenetluse, et ühendada plagieerimise tuvastamine praeguste tavadega. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 5.2. 4.3.3.Seitsmenda raamprogrammi kontrollisüsteemide rakendamise audit (mis hõlmab ka järelevalvet väliste asutuste üle) teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadis Teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat rakendab ELi teaduspoliitikat ning toetab Euroopa teadusruumi arendamist peamiselt teadusuuringute raamprogrammide kaudu. Samuti teostab ta järelevalvet muude teaduseelarvet täitvate asutuste üle, kelle hulka kuulub kaks täitevasutust (Teadusuuringute Rakendusamet (REA) ja Euroopa Teadusnõukogu Rakendusamet (ERCEA)), neli ühisettevõtet, täpsemalt Clean Sky, FCH, IMI ja F4E, ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 185 kohaselt asutatud kolm asutust (avaliku sektori sisene partnerlus). Kuigi aastaid 2007–2013 hõlmavat seitsmendat raamprogrammi lõpetatakse järk-järgult, tuleb mõnel eeloleval aastal kasutada kulutaotluste rahuldamiseks ära veel suur osa maksete assigneeringutest (8,60937 miljardit eurot). Oma 2013. aasta tegevusaruandes tegi teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat reservatsiooni jääkvigade määra kohta seoses seitsmenda raamprogrammi kulutaotluste korrektsusega. Auditi eesmärk oli hinnata sisekontrollisüsteemide kohaldamise asjakohasust ja tulemuslikkust protsesside puhul, mis on teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadis kehtestatud eespool nimetatud asutuste seireks ja järelevalveks, pettuste ennetamiseks ja tuvastamiseks ning üleminekuks ühisele audititalitusele ühises tugikeskuses, mis vastutab 1. jaanuarist 2014 asutusesiseselt hallatava seitsmenda raamprogrammi järelejäänud osa järelauditi strateegia rakendamise eest. IAS soovitas peadirektoraadil kanda hoolt selle eest, et töötajad on täiesti teadlikud komisjoni aruandekohustusest selles valdkonnas, hankides peadirektoraadi iga-aastase tegevusaruande jaoks ühise tehnoloogiaalgatuse ühisettevõtetelt kõige täielikumat ja ajakohasemat teavet ning tagades, et ta saab erinevatelt ühise tehnoloogiaalgatuse ühisettevõtetelt pidevalt infot jääkvigade määra arvutamise ja olulisuse kriteeriumide kohta. Veel peaks teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat saavutama asutusesisese kokkuleppe ühise tugikeskuse loomise asjus, selgitades rolle, kohustusi, ülesandeid ja menetlusi. Arvestades ühise tugikeskuse ees seisvaid probleeme eelkõige sellega, et saavutada teiste teadusvaldkonna peadirektoraatidega kokkulepe piisava arvu töötajate või ametikohtade üleviimiseks, on IAS juhtinud kesktalituste tähelepanu ressursside puudujäägile, avaldades sel teemal juhtkonna kirja. Viimaks peaks teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat kooskõlas teiste teadusvaldkonna talitustega ajakohastama teadusvaldkonna asutuste ühist pettusevastast strateegiat, sealhulgas konkreetseid meetmeid pettuste ennetamise ning tuvastamistoimingute parandamiseks, ning pöörama eriti suurt tähelepanu teadus- ja ametialaste rikkumiste, topeltrahastamise ja plagieerimise ohule. Peadirektoraat peaks edasi arendama ja rakendama selgeid rahaliste ja mitterahaliste karistuste kohaldamise suuniseid nii seitsmenda raamprogrammi kui ka programmi „Horisont 2020” puhul ning töötama välja peamiste tulemusnäitajate kogumi, mille abil mõõta pettusevastase tegevuse tulemuslikkust, ning nõuetekohase seire- ja aruandlusvahendi võimalike pettusejuhtumite puhuks. Peale selle tõstatas IAS mitu olulist küsimust, eelkõige artikli 185 kohaste asutuste järelevalve kohta. Auditi kohaselt ei hankinud teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat piisavalt tõendeid selle kohta, et nendel asutustel on olemas finantsmäärusega nõutavad tulemuslikud ja tõhusad sisekontrollisüsteemid. Et mitte ohustada oma kindluse andmise protsessi, peaks teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat kehtestama ja teatavaks tegema selged kriteeriumid, kuidas suurendada kindlust artikli 185 kohaste asutuste suhtes, ja teatama oma iga-aastases tegevusaruandes nende asutuste suhtes saavutatud kindluse tasemest. Teadusvaldkonna peadirektoraatide kindluse andmise protsessi võivad kahjustada probleemid komisjoni aruandekohustusega delegeeritud asutustele usaldatud eelarve täitmisel, ühise tehnoloogiaalgatuse ühisettevõtete ebaühtlase aruandlusega veamäärade arvutamise ja avalikustamise kohta ning ühise audititalituse käivitamisetapi viivitustega. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 5.3. 4.3.4.Seitsmenda raamprogrammi kontrollisüsteemide rakendamise audit Euroopa Teadusnõukogu Rakendusametis (ERCEA) Euroopa Teadusnõukogu (ERC) loodi 2007. aastal eesmärgiga rakendada teedrajavate uuringute rahastamise abil Euroopa teaduskogukonna heaks seitsmenda raamprogrammi alla kuuluvat programmi IDEAS. ERC eesmärk on pakkuda teadlastele vahendeid sõltumatuks teadustööks; selleks valitakse teaduskogukonna algatuste põhjal välja teadlaste algatatud teadusuuringute ideed ja hakatakse neid rahastama. ERC teine eesmärk on pakkuda parimatele Euroopa teadlastele karjäärivõimalusi ja meelitada ligi tippteadlasi. Euroopa Teadusnõukogu Rakendusamet (ERCEA) on spetsiaalne organ, mis vastutab programmi elluviimise ja täitmise eest. Kuigi aastaid 2007–2013 hõlmavat seitsmendat raamprogrammi lõpetatakse järk-järgult, tuleb mõnel eeloleval aastal kasutada ära suur osa eelarves ettenähtud summadest (ligikaudu 50 %), kusjuures programmist IDEAS tehtavate maksete maht ja väärtus on eeldatavasti suurim 2014.–2016. aastal ning viimased lõppmaksed tehakse 2021. aastal. Auditi eesmärk oli hinnata, kas ERCEA on rakendanud seitsmenda raamprogrammi kontrollistrateegiat tõhusalt ja tulemuslikult ning andnud sellest oma iga-aastases tegevusaruandes aru. Lisaks uuris IAS, kas ERCEA tagab parandusmeetmete võtmise viivitamata ja proportsionaalselt, et saavutada tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega seoses aktsepteeritav veatase. IAS soovitas ERCEA-l avaldada statistiliselt esinduslikul valimil põhineva jääkvigade määra või juhul, kui ta kasutab muud hindamismudelit, siis nimetada seda pigem tuvastatud, mitte esinduslikuks veamääraks. Lisaks peaks ERCEA töötama välja ulatusliku auditistrateegia ja auditikava, sealhulgas asjakohased peamised tulemusnäitajad, ja vaatama ERCEA eripärade kajastamiseks korrapäraselt üle riskiparameetrid.

Rakendusamet on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 5.4. 4.3.5.Hangete haldamise audit Teadusuuringute Ühiskeskuses (JRC) Teadusuuringute Ühiskeskuse põhitegevuses – milleks on ELi poliitikale sõltumatu ja tõenduspõhise teadusliku ja tehnilise toe pakkumine kogu poliitikatsükli vältel – on hanked otsustava tähtsusega. Üle 75 % tema aastaeelarvest (välja arvatud personalikulud) täidetakse rohkete hankemenetluste ja arvukate lepingute sõlmimise kaudu. Auditi eesmärk oli hinnata, kas Teadusuuringute Ühiskeskuse hankemenetlused vastavad hanke-eeskirjadele ja kas kehtestatud kontroll on tulemuslik. Selles keskenduti sellistele menetlusaspektidele nagu vajaduste analüüs ja kavandamine, lepingute ettevalmistamine ja täitmine ning järelkontrolli strateegia. Auditis leiti märke tublidest edusammudest, aga ka valdkondadest, mis vajavad edasist tähelepanu. Nimelt peaks Teadusuuringute Ühiskeskus võtma meetmeid, et teha kindlaks kaupade/teenustega seotud üksikmenetlused, mis koos võetuna võivad aasta jooksul jõuda piirmäärani ning mis nõuavad seetõttu ulatuslikumat menetlust. IAS soovitas Teadusuuringute Ühiskeskusel analüüsida kõigepealt iga asukoha kulude profiili, millega kaasnevad sellised meetmed nagu hankemenetluse valiku kindlaksmääramisel kasutatavate kriteeriumide alase teadlikkuse suurendamine tegevusüksustes, vaadata seejärel üle oma strateegia väikese väärtusega ostude puhul ning rakendada konkreetseid kontrollimeetmeid ja/või teadlikkuse suurendamise toiminguid, et võtta auditi katseetapis tuvastatud rahaprobleemide puhul järelmeetmeid. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 5.5. 4.3.6.Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadi aruandlusaasta Eesmärk oli vaadata üle jääkvigade määra arvutused ja kasutatud metoodika ning aidata sel viisil kaasa eelarve täitmise heakskiitmisega seotud riski maandamisele, võimaldades sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadil võtta vajaduse korral sobivaid meetmeid enne nende näitajate lisamist lõplikku tegevusaruandesse ja koondaruandesse. Ülevaatamise tulemusel suuri riske ei tuvastatud. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 5.6. 4.4.Majandus- ja rahandusküsimused (Konkurentsi peadirektoraat, majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat, siseturu, tööstuse, ettevõtluse ja VKEde peadirektoraat, finantsstabiilsuse, finantsteenuste ja kapitaliturgude liidu peadirektoraat, Euroopa Pettustevastane Amet, maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat, kaubanduse peadirektoraat, Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtjate Rakendusamet) 4.4.1.Riskijuhtimis- ja -kavandamisprotsesside audit majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadis seoses uue majandusjuhtimisega Et tulla toime pangandussüsteeme, aktsiaturge ja laenuvooge hõlmava üleilmse rahanduskriisi mõjuga, on komisjoni poliitiliste vastuste koostamisel, sellekohastel läbirääkimistel ja rakendustegevuses kesksel kohal majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat. Alates 2008. aastast on märkimisväärselt suurenenud nii peadirektoraadi töötajate ja kohustuste hulk kui ka teda ümbritseva õigusraamistiku keerukus. Samuti on peadirektoraati kolmel korral ümber korraldatud. Auditi eesmärk oli hinnata, kas majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat tugineb uute majandusjuhtimisega seotud kohustuste haldamisel, seirel ja aruandluses tulemuslikele riskijuhtimise ja kavandamise menetlustele. Üldiselt leidis auditis kinnitust, et majanduskriisi ja suurte piirangute tingimustes toetub majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat uute majandusjuhtimisega seotud kohustuste haldamisel, seirel ja aruandluses tulemuslikele riskijuhtimise ja kavandamise elementidele, mis on üldiselt kooskõlas kesktalituste suunistega. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 6.1.

4.4.2.Audit siseturu ja teenuste peadirektoraadi koostöö kohta kolme finantsteenuste järelevalveasutusega Pärast finantskriisi puhkemist 2008. aastal sai esmatähtsaks finantsturgude stabiliseerimine ja selle saavutamisel oli parimaks vahendiks sektori reform. Rahanduskriis tõi esile vajaduse finantssektori parema reguleerimise ja järelevalve järele. 1. jaanuaril 2011 asutati kolm Euroopa järelevalveasutust – Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA), Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) ning Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) –, mis vahetavad välja ELi varasema järelevalvestruktuuri. Üldeesmärk oli hinnata siseturu ja teenuste peadirektoraadi praegust tulemusjuhtimise raamistikku, et jälgida ja seirata koostööd kolme finantsteenuste järelevalveasutusega ning saada teavet ja aruandeid selle kohta, millised on olnud edusammud Euroopa finantsjärelevalve poliitika eesmärkide saavutamisel. Üldiselt selgus auditist, et siseturu ja teenuste peadirektoraadi praeguse tulemusjuhtimise raamistiku ülesehitus ja rakendamine on kolme järelevalveasutusega koostöö mõttes piisav nii nende tegevuse jälgimisel kui ka Euroopa finantsjärelevalve poliitika eesmärkide saavutamisel tehtavaid edusamme käsitleva teabe ja aruannete saamisel. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 6.2. 4.4.3.Maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi tollitegevuse tulemuslikkuse mõõtmise süsteemi audit Tolliliidu toimimise aluseks on tihe koostöö maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi ning riiklike ametiasutuste vahel. Peamine tollipoliitika rakendamist toetav vahend oli programm „Toll 2013” (2013. aastani), mis asendati alates 2014. aastast uue programmiga „Toll 2020”. 2014. aasta tähtsaim eesmärk oli saavutada edasiminek e-tolliga, liidu tolliseadustikul (UCC) põhineva moodsa ja paberivaba tolli- ja kaubanduskeskkonnaga, mis võeti kasutusele 9. oktoobril 2013. Auditi üldeesmärk oli hinnata maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadis kehtestatud tulemuslikkuse mõõtmise raamistiku asjakohasust tema igapäevases rakendus- ja haldustegevuses ning selle poliitiliste eesmärkide saavutamist. Ehkki IAS tunnustas juba astutud samme, jõudis ta järeldusele, et maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat peaks parandama märgatavalt tollikomiteede ja -rühmade tulemuslikkuse mõõtmist ning maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi sisetegevust tollivaldkonnas. Nende kahe väga olulise probleemi lahendamiseks peaks maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat võtma komiteedes ja rühmades kasutusele tõhusama tulemuslikkuse mõõtmise süsteemi, mis hõlmab selgemaid kohustusi, paremat kooskõlastatust ja ressursside seiret. Samuti peaks peadirektoraat oma tulemuslikkuse mõõtmise süsteemi täiustama, kasutades juhtimisvahenditena tõhusamalt juhtimiskava ja riskijuhtimist ning tugevdades oma sisemist teabevahetust. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 6.3. 4.5.Välisabi, areng ja laienemine (Rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat, humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat, välispoliitika vahendite talitus, naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraat) 4.5.1.ÜRO organite ja muude rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingute audit (rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat) IASi 2013.–2015. aasta strateegilise auditikava ettevalmistamisel hinnati rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingutega kaasnev risk suureks, lähtudes toetuslepingute kui arenguabi andmise vahendite rahalisest olulisusest. Auditi eesmärk oli hinnata, milline on rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadis kehtestatud protsesside ja menetluste tõhusus ja tulemuslikkus arengu- ja koostööabi meetmete rakendamisel rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingute kaudu, pidades silmas eelkõige uue finantsmäärusega kehtestatud nõudeid kaudse eelarve täitmise kohta, mille puhul komisjon delegeerib eelarve täitmise ülesanded muu hulgas rahvusvahelistele organisatsioonidele kaudse eelarve täitmise delegeerimislepingute abil. IAS tegi järelduse, et rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat on alates uue finantsmääruse vastuvõtmisest astunud asjakohaseid samme, et kohandada oma sisekontrolli ulatust määruse uute nõuetega. Eeskätt märkis IAS, et rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadis 2013. aastal välja töötatud uus eelhinnangu (sammaste) meetod on kooskõlas finantsmäärusega, selle kohaldamise eeskirjadega ja komisjoni sisekontrollistandarditega. Rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi üldine rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingute haldamise strateegia, mida on tutvustatud erinevates ülevaadatud dokumentides, on komisjoni otsust, rahastamiskokkulepet, meetmekava ning rahvusvahelise organisatsiooniga allkirjastatud asjaomast toetuslepingut silmas pidades järjepidev. Aruandlusnõuded on esitatud eritingimustes ja aruanded on üldiselt selged, täpsed ja konkreetsed. Lisaks märgib IAS, et rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat ning humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat on uue samba hinnangute kavandamisel kooskõlastanud ja kasutusele võtnud selge tööjaotuse.

Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 7.1. 4.5.2.Rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingute audit (humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat) IASi 2013.–2015. aasta strateegilise auditikava ettevalmistamisel hinnati rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingutega kaasnev risk suureks, lähtudes asjaolust, et humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat ei rakenda humanitaarmeetmeid ise, vaid teeb seda oma partnerite abil kaudse eelarve täitmise kaudu (eelmises finantsmääruses eelarve ühine täitmine), mis võib humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi poliitikaeesmärkide saavutamisel põhjustada probleeme ja riske. Lisaks moodustavad toetuslepingud rahalises mõttes suure osa (2012. aastal 46 %) humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi kõigist aastastest kulukohustustest. Auditi eesmärk oli hinnata humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadis kehtestatud protsesside ja menetluste tõhusust ja tulemuslikkust humanitaarabi meetmete rakendamisel, mida hallati rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud toetuslepingute kaudu. IAS märgib ära humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi jõupingutused (koos rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadiga) varasema sammaste hindamise meetodi täiustamisel ja oma sekkumisstrateegiate arendamisel. Viimastel aastatel on humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat täiustanud märgatavalt oma projektide kavandamis- ja otsustusprotsesse ning lihtsustanud oma rahastamisotsuste tegemise protsesse, mis on võimaldanud nii humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadil kui ka tema partneritel oma projekte paremini kavandada. IAS tunnustab juba astutud samme, ent jõuab järeldusele, et humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat peaks i) parandama oma üldist seire- ja aruandlusraamistikku, et tegeleda teatud projektide eesmärkide saavutamata jätmise probleemiga, ii) hoidma ja suurendama edumaad, mille ta on praeguseks saavutanud tõendamaks, et rahvusvaheliste organisatsioonide rahastamisel on hea hinna ja kvaliteedi suhe, ja iii) tagama oma kontrollistrateegia kulutõhususe. IAS soovitas humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadil jätkata oma seireraamistiku arendamist, et liikuda edasi uue tulemuspõhise kultuuri suunas ning keskenduda komisjonis rohkem hinna ja kvaliteedi suhtele. Samuti peaks peadirektoraat analüüsima projektide ebaõnnestumise kõige sagedasemaid põhjusi ja tagama, et projektide lõppmaksete heakskiitmise põhjuste kohta on olemas auditi kontrolljälg; humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat peaks nendel kohapealsetel kontrollkäikudel hindama uuesti oma aruandlusvajadusi. Viimaks peaks humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat konsolideerima oma kontrollistrateegiat, et see hõlmaks eesmärke ja sihte ning käsitleks kontrolli kulutõhusust. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 7.2. 4.5.3.ELi delegatsioonide kindluse andmise protsessi audit (rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat) IASi 2013.–2015. aasta strateegilise auditikava ettevalmistamisel hinnati Euroopa Liidu delegatsioonides kindluse andmise protsessiga seotud risk suureks, lähtudes rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi 2012. ja 2013. aasta tegevusaruannetes kogu tema tegevuse kohta tehtud üldisest reservatsioonist, mille põhjuseks oli seaduslikkus- ja korrektsusvigade märkimisväärselt sage esinemine (st 2012. aastal oli veamäär 3,63 % ja 2013. aastal 3,35 %). See oli kooskõlas kontrollikoja järeldustega ja kõige tõenäolisemate veamääradega, mille ta määras kindlaks 2011. ja 2012. aasta kinnitava avalduse kontrollimisel. Riskihinnangu aluseks oli veel rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi 2012. aasta tegevusaruande audit, mille korraldas IAS ja kus ta järeldas, et delegatsioonide juhtidest kuni koostöö ja arengu peadirektoraadi direktoriteni (edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad) ning direktoritest kuni rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi peadirektorini (volitatud eelarvevahendite käsutaja) ulatuvat aruandlusahelat (tuntud ka kui kontrollipüramiidi süsteem) tuleks tugevdada ning et delegatsioonide ja peakorterite vahelise aruandluskohustuse (usaldatavustaseme) ja juhtimise vahendina kasutatavate välisabi korraldamise aruannete tulemuslikkust tuleks parandada. Auditi eesmärk oli hinnata, kui asjakohaselt ja tõhusalt toimivad sisekontrollisüsteem, riskijuhtimine ja juhtimisprotsessid, mis on seotud kindluse andmise protsessiga ELi delegatsioonides. Arvestades keskkonda, milles rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat tegutseb, peavad halduskontrolli süsteemid toimima tõhusalt, et leevendada ELi eelarvega seotud rahalist ja mainega seotud riski ning suurendada võimalust saavutada maksumaksja seisukohast hea hinna ja kvaliteedi suhe. Delegatsioonide juhtide esitatav kinnitav avaldus on tõhus vahend, mis annab kindlust sisekontrollikeskkonna toimimise kohta, ja IAS tunneb selle üle heameelt. IAS järeldas, et välisabi korraldamise aruannete protsess on ELi delegatsioonides hästi üles ehitatud ja korraldatud ning selle eest vastutab delegatsiooni juht, kes allkirjastab oma kinnitava avalduse finantsmääruses nõutud viisil. Siiski märkis IAS, et seda protsessi saaks veelgi täiustada, kui anda ELi delegatsioonidele selged juhised i) elementide/sündmuste kohta, mille tulemusel ELi delegatsioonid peaksid tegema reservatsiooni või võiksid seda teha, ja ii) reservatsiooni võimalike tagajärgede kohta. IAS märkas ühte väga olulist probleemi – puuduvad selged juhised, kuidas peaksid delegatsioonide juhid reservatsiooni oma kinnitavas avalduses väljendama. Selle riski maandamiseks peaks rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat tegema oma juhistes täiustusi i) reservatsiooni määratluse kohta, sealhulgas võimaliku rahalise või mainega seotud mõju kohta Euroopa Liidu delegatsiooni tasandil, ja ii) reservatsiooni tagajärgede kohta (st peamised meetmed, mis määratakse kindlaks, mida rakendatakse või plaanitakse rakendada, et leevendada reservatsiooni põhjuseks olevat olukorda/puudust). Esile tuleks tõsta veel üks oluline soovitus: välisabi korraldamise aruanded on peamine ELi delegatsioonide kasutatav aruandlusvahend, millega antakse neile edasi delegeeritud rahaliste vahendite haldamise kohta kindlus. See koosneb usaldusväärse finantsjuhtimise ning sisekontrolli- ja auditisüsteemide tulemuslikkuse peamiste tulemusnäitajate kogumist. IAS soovitas rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadil täiustada välisabi korraldamise aruannete ülesehitust ja anda selleks lisajuhiseid aruandes sisalduvate peamiste tulemusnäitajate ülesehituse, kasutuse ja asjakohasuse kohta, tagamaks et need pakuvad piisavat teavet kindluse andmise protsessi jaoks. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 7.3. 4.5.4.Rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi eelarvetoetuse audit Eelarvetoetus on abi andmise vahend, mida rahastatakse nii ELi eelarvest kui ka Euroopa Arengufondist ning mis moodustas 2014. aastal peadirektoraadi kogumaksetest 24 %. Eelarvetoetuste eripära on see, et eraldatud raha kasutamist ei saa jälgida, sest rahalised vahendid kantakse üle saajariigi eelarvesse. Komisjoni kohustused nende ressursside arvestamisel ja auditeerimisel piirnevad seetõttu üksnes veendumisega, et väljamakse tingimused on täidetud ning rahalised vahendid on üle kantud vastavalt selle riigiga sõlmitud lepingule. 2013. aasta lõpuks oli tehtud või ettevalmistamisel 256 eelarvetoetustega seotud toimingut 84 riigis. Aafrika riigid ning Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi alla kuuluvad riigid on vaieldamatult suurimad, kes saavad eelarvetoetustest raha (2013. aastal vastavalt 44 % ja 31 % kõigist käsilolevatest kulukohustustest).

Euroopa Parlamendi arengukomisjon (DEVE), eelarvekontrollikomisjon (CONT) ja liikmesriigid on komisjoni antava eelarvetoetuse teatud aspektide kasutamist aastate jooksul küsitavaks pidanud. Lisaks tuvastas Euroopa Kontrollikoda oma eriaruandes nr 11/2010 nõrgad kohad eelarvetoetuste komisjonipoolses haldamises. Auditi eesmärk oli hinnata rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi lähenemist eelarvetoetusele ning eelkõige seda, kas eelarvetoetuse toimingute haldamine oli rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadis tõhus ja tulemuslik. Auditis järeldati, et eelarvetoetuse suunised (mis anti välja septembris 2012) ja tugevdatud riskijuhtimisraamistik pakuvad head alust teadlikuks otsusetegemiseks. IAS tunneb heameelt eelarvetoetuse suuniste eeloleva ülevaatamise üle, mis algab õigel ajal, et keskenduda uute mitmeaastaste sihtprogrammide rakendamisele, ja millega kavatsetakse leida lahendused konkreetsetele probleemvaldkondadele, mida talitused on nende kahel esimesel rakendamisaastal esile tõstnud. Samal ajal märkas IAS seoses eelarvetoetusega üht väga olulist probleemi seoses valdkonnapoliitika dialoogiga. Selle lahendamiseks peaks rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat täiustama praeguseid valdkonnapoliitika dialoogi suuniseid. Samuti peaks rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat lisama teatud sektorite või allsektorite puhul rahastamislepingusse (või muusse riigiasutustega kokkulepitud dokumenti) valdkonnapoliitika dialoogi elemente, et prognoosida paremini valdkonnapoliitika dialoogi põhisuundumusi ning aidata seeläbi saavutada soovitud tulemusi, mis vastavad tehnilistes ja haldussätetes kindlaks määratud konkreetsetele näitajatele. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 7.4. 4.5.5.Välispoliitika vahendite talituse kontrollistrateegia audit Välispoliitika vahendite talitus haldab olulist osa välispoliitika eelarvest. Muu hulgas vastutab ta ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) operatsioonide ning stabiliseerimisvahendi kriisidele reageerimise komponendi rakendamise ja finantsjuhtimise eest. Otsustusprotsessi keerukus, asjaomaste osaliste (ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) missioonidel käijad ning ELi eriesindajad) geograafiline hajutatus, ÜJKP missioonide elluviimise keskkond – kusjuures missioonid luuakse nullist, ilma eelneva kindlustundeta, et nad täidavad samba kohta antava hinnangu nõudeid – ning operatsioonide sihtriikide sageli suur korruptsioon tekitavad juba iseenesest riskantse keskkonna eelarve täitmiseks, mille eest vastutab ainuüksi välispoliitika vahendite talitus. Kui neid suuri riske piisavalt ei maandata, võivad need mõjutada välispoliitika vahendite talituse kindlust kõnealuste üksuste suhtes. Auditi eesmärk oli hinnata välispoliitika vahendite talituse kontrollistrateegia piisavust ja tulemuslikkust ÜVJP ning stabiliseerimisvahendi operatsioonide korral, mida viiakse ellu vastavalt ELi eriesindajate või ÜJKP missioonide ja ELi delegatsioonide kaudu, ning eelkõige i) välispoliitika vahendite talituses ÜJKP ja stabiliseerimisvahendiga seotud kindluse andmise protsessi toetamiseks kehtestatud kontrollistrateegia kavandamist ja tulemuslikku rakendamist, ii) välispoliitika vahendite talituse kehtestatud pettusevastast strateegiat ja iii) välispoliitika vahendite talituse 2013. aasta tegevusaruande jääkvigade määra arvutamist ja avalikustamist. IAS märkis, et välispoliitika vahendite talituse tegevuskeskkond on kooskõlastamise mõttes probleemne ning muudab otsustusprotsessi keeruliseks. Siiski jõudis IAS järeldusele, et ressursikasutuse kindluse pakkumisel ning välispoliitika vahendite talituse tegevusele eraldatava üha suurema eelarve tõttu peaks talitus tagama, et ÜJKP missioonide / ELi eriesindajate jaoks töötatakse välja pettusevastane strateegia, tema sisekontrollisüsteemi tugevdatakse ja seda kohaldatakse tulemuslikult ning et veamäära arvutamisel järgitakse eelarve peadirektoraadi juhiseid. Nende probleemide lahendamiseks peaks välispoliitika vahendite talitus töötama välja ja viima ellu ÜJKP missioonide / ELi eriesindajate pettuste ennetamise ja tuvastamise strateegia ning tagama, et ÜVJP eelarvet täitvaid töötajaid koolitatakse korrapäraselt pettusevastaste küsimuste ja eetika teemal. Samuti tuleks missioonil käijatele anda tõhusaid ja keskseid juhiseid ning välispoliitika vahendite talitus peaks uuesti hindama oma kontrollistrateegiat, tõhustades seda rakendamisetapis, et minimeerida järelkontrolli käigus tuvastatavaid rahastamiskõlbmatuid kulutusi ning vaadata üle oma volitustega seotud auditistrateegia. Viimaks peaks välispoliitika vahendite talitus – kooskõlas eelarve peadirektoraadi iga-aastaste tegevusaruannete kohta kehtivate juhistega – kohaldama mitmeaastase tegevuse puhul mitmeaastast veamäära arvutamise meetodit, tuginedes tegelikult auditeeritud maksetele, ning astuma samme, et võtta kasutusele alternatiivne hindamismudel, mis täiendaks praegust kindluse andmise meetodit. Üks välispoliitika vahendite talitusele antud väga oluline soovitus kiideti heaks vaid osaliselt. IAS soovitas, et välispoliitika vahendite talitus dokumenteeriks sissenõutavaid summasid puudutavat otsustusprotsessi paremini. Välispoliitika vahendite talituse arvates on ta teinud selle parandamiseks mitu algatust, aga IASi auditi kohaselt olid nõrgad kohad neile algatustele vaatamata ikka veel alles. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 7.5. 4.6.IT-auditid 4.6.1.IASi / põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi siseauditi üksuse ühine audit põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi sisese IT-juhtimise kohta Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi põhitegevus sõltub suurel määral IT-süsteemidest. Peamiselt toetavad need põllumajandusturge, otsetoetusi ja maaelu arengut ning finantsjuhtimise ja auditeerimisega seotud tegevust. IT-tegevust ja -ressursse hallatakse asutusesiseselt, peamiselt IT-üksuses. Auditi üldeesmärk oli hinnata põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi kehtestatud sisekontrollisüsteemi, et veenduda selle sisemise IT-tegevuse piisavas ja tulemuslikus juhtimises. Üldiselt märkis IAS, et põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi sisene IT täidab oma ülesannet toetada põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi tegevuse elluviimist ning pakub selleks talitlusvajadustele ja -prioriteetidele vastavaid IT-lahendusi. Siiski nimetas IAS põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi puhul kahte väga olulist probleemi IT-juhtimisel ja IT-strateegias.

Peadirektoraat peab veelgi tõhustama IT-juhtimise raamistikku, selgitades erinevate organite/osaliste ülesandeid ja kohustusi. Eelkõige peaks peadirektoraat tugevdama IT juhtkomitee ning infosüsteemide/projektide juhtkomiteede juhtivat rolli ning nende osalust tegevusega seotud otsustusprotsessis. Samuti peaks põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat kehtestama ulatusliku IT-strateegia, milles visandataks peadirektoraadi IT-investeeringute pikaajaline kurss ja kooskõla tegevuseesmärkidega. Kui neid probleeme sobival viisil ei lahendata, võib IT-tegevust puudutav otsustusprotsess muutuda ebatõhusaks/ebatulemuslikuks ning IT kooskõla peadirektoraadi ja organisatsiooni tegevuseesmärkidega võib nõrgeneda. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 8.1. 4.6.2.Eelarve peadirektoraadi IT-juhtimise audit Eelarve peadirektoraat sõltub oma ülesannete täitmisel suurel määral IT-süsteemidest. Peadirektor on kesksete finantsteabesüsteemide – sealhulgas tekkepõhise arvestuse süsteemi ABAC (eelarve täitmise ja raamatupidamise registreerimiseks), Badgebug (eelarvestamiseks) ning RAD (aastaeelarve täitmise heakskiitmise järelmeetmeteks) – süsteemiomanik, mida arendab ja haldab peamiselt eelarve peadirektoraat. Auditi eesmärk oli hinnata, kas eelarve peadirektoraadi IT-juhtimisega tagatakse tegevuse ja IT vaheline optimaalne kooskõla, ressursside usaldusväärne haldamine ning tulemuslikud IT-lahendused. Auditis keskenduti eelarve peadirektoraadi praegusele IT-tegevuse juhtimise ja järelevalve raamistikule. Eelkõige vaadeldi selles, kuidas on üles ehitatud ja kasutusele võetud protsessid ja organisatsioonistruktuur, millega tagatakse peadirektoraadi strateegiate ja eesmärkide piisav IT-tugi. Üldiselt pakub eelarve peadirektoraadi IT-funktsioon finantssüsteemide kättesaadavuse, raamatupidamisarvestuse usaldusväärsuse ja õiguslike kohustuste täitmise seisukohalt tulemuslikke IT-lahendusi. Ometi tuvastas IAS väga olulised probleemid järgmistes valdkondades: IT-juhtimine, IT-korraldus ning IT-tegevuse prioriteetide seadmine ja kavandamine. Eelarve peadirektoraat peaks tugevdama praegust IT-juhtimise korraldust. Selleks tuleks tal vaadata läbi juhtorganite ülesehitus, koosseis ja volitused ning veenduda nende tulemuslikus toimimises. IT juhtkomitee koosolekud peaksid toimuma sagedamini ning süsteemiomaniku, tegevuse omaniku ja andmete omaniku rolle tuleks erinevate infosüsteemide puhul selgitada. Samuti peaks eelarve peadirektoraat tõhustama oma IT-korraldust, jagades IT-võimekuse ühtlaselt valdkondade vahel ära, ning koondama IT-ülesanded kokku, võttes aluseks peadirektoraadis IT-tegevuse käimasoleva ülevaatamise tulemused ja olemasoleva pädevuse. Eelkõige peaks peadirektoraat eristama IT pakkumise ja nõudlusega seotud ülesandeid ning reguleerima nende kahe komponendi vahelisi seoseid. Prioriteetide seadmine ja kavandamine tuleks korraldada saavutatavamal viisil ning selgemalt jaotatud kohustustega, et jõuda kavandatud tulemusteni õigel ajal ja eelarve piires. Seega peaks eelarve peadirektoraat võtma oma IT-tegevuse kavandamisel arvesse saadaolevaid ressursse ja piiranguid, et vältida ebareaalseid ootusi ja tõenäolist ebaõnnestumist või viivitamist. Samuti peaks peadirektoraat tagama asutuse tegevust hõlmavate soovide aegsa edastamise IT-osakonnale, et see saaks oma toiminguid täpsemalt kavandada. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 8.2. 4.6.3.Süsteemidele (ECAS/LDAP/Windows) loogilise juurdepääsu haldamise audit informaatika peadirektoraadis ECAS on peamine Euroopa Komisjonis kasutatav autentimissüsteem. See on ühtne mandaatide (sisselogimise andmed, parool) hoidla, mis teenindab ligikaudu 1,3 miljonit (sise- ja välis-)kasutajat, kellel on juurdepääs haldus-, finants- ja poliitikategevust toetavatele institutsiooni ja kohaliku tasandi IT-süsteemidele. ECASi töötas asutusesiseselt välja informaatika peadirektoraat ja seda majutab andmekeskus. 2013. aastal alustas informaatika peadirektoraat ECASi IT-taristu ajakohastamiseks ja ECASi turvalisuse täiustamiseks suurt projekti (EXODUS), mis on praegu töös. Auditi üldeesmärk oli hinnata, kas informaatika peadirektoraadi kehtestatud kontrollisüsteemiga tagatakse ECASi autentimisteenuse piisav toetus vajadusele pääseda turvaliselt juurde komisjoni infosüsteemidele. Auditi kohaselt on ECAS toiminud hästi, viimastel aastatel ilma kasutajate tõsisemate kaebusteta, ning seda on kasutatud üha suuremal arvul asutuste ja kohaliku tasandi rakendustes. Seda on ka arendatud, et pakkuda mõningaid lisafunktsioone ja reageerida paremini turbeprobleemidele. Sellegipoolest peab informaatika peadirektoraat jätkama ECASi teenuste juhtimise ja turbehalduse täiustamist, et pakkuda kasutajaskonnale veel tõhusamaid ja turvalisemaid autentimisteenuseid. IAS tuvastas väga olulised probleemid järgmistes valdkondades: identimise ja juurdepääsu haldamise (Identity and Access Management, IAM) visioon ja strateegia; ECASi turbenõuded; projekti Exodus nõuete haldamine ja kavandamine; ning ECASi sõltuvus kataloogiteenusest Windows Active Directory (AD), komisjoni ettevõttekataloogist (Commission Enterprise Directory, CED) ja kesksest kasutajakataloogist (Central User Directory, CUD). Nende probleemide lahendamiseks peaks informaatika peadirektoraat ajakohastama oma identimise ja juurdepääsu haldamise visiooni ning tagama, et see kujundatakse asjakohasel viisil pikaajaliseks strateegiaks ja aastakavadeks, millel on selged eesmärgid ja tulemused. Lisaks peaks informaatika peadirektoraat tagama, et turbenõuete kindlaksmääramisel kaasatakse kõik sidusrühmad ja et need nõuded dokumenteeritakse nõuetekohaselt turbekavas. Samuti peaks ta Exoduse projektiga seoses koostama selge tegevuskava (ressursside, tähtaegade ja soovitavate tulemustega).

Viimaks peaks informaatika peadirektoraat välja selgitama ja hindama, millal sõltutakse tarbetult teistest komponentidest, ning rakendama sobivaid turbemeetmeid, et vähendada turvanõuete rikkumise ja teenuse katkemise tõenäosust. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 8.3. 4.6.4.IT-projektide juhtimise audit hariduse ja kultuuri peadirektoraadis (E4ALink ja EVE) Praegu juhib hariduse ja kultuuri peadirektoraat mitut IT-arendusprojekti eesmärgiga luua IT-rakendusi, mis toetavad järgmise põlvkonna programmide (2014–2020) haldamist. Eriti pöörab hariduse ja kultuuri peadirektoraat tähelepanu programmiga „Erasmus+” seotud tegevusele, mille kogueelarve aastatel 2014–2020 on ligikaudu 19 miljardit eurot. Arendatavaid IT-süsteeme hakkavad kasutama hariduse ja kultuuri peadirektoraadi tegevusüksused ning riiklikud asutused, täitevasutused ja toetusesaajad. IT-projektide asjakohane juhtimine on peamine edu toov tegur, mis tagab IT-süsteemide vastavuse kasutajate ootustele ning nende valmimise tähtajaks ja eraldatud eelarve piires. Selles kontekstis oli auditi eesmärk hinnata, kas hariduse ja kultuuri peadirektoraadi IT-projektide juhtimine on süsteemide tootmisse laskmiseks määratud tähtaegade, projektidele eraldatud eelarve piires püsimise ning tulemuste kvaliteedi poolest asjakohane. IASi arvates on peadirektoraat teinud üldiselt tööd selle nimel, et parandada oma IT-projektide juhtimist, liikuda ühtse ja struktureeritud lähenemise poole ning rakendada projektijuhtimise raamistikku, mis hõlmab juhtimis- ja organisatsiooni struktuure, protsesse, tegevust ja dokumentatsiooni. Teisalt leidis IAS, et täiustamist vajavad projektide portfelli juhtimine, projektijuhtimismeetodid ning infosüsteemi loogiline turvalisus. Nende probleemide lahendamiseks peaks hariduse ja kultuuri peadirektoraat tugevdama kehtivaid projektijuhtimise kontrollimehhanisme (viies praeguste ja tulevaste projektide protsessid, seadmed ja töövood kooskõlla võrdlusraamistikuga PM2) ning võtma kasutusele ametliku programmi- ja portfellihalduse struktuuri. Samuti peaks hariduse ja kultuuri peadirektoraat määrama kindlaks ja viima ellu turbekavad, mis põhinevad IT-süsteemide talitlusmõju ja riskihinnangute tulemustel ning nendest tingitud IT-süsteemide kriitilisusel. Nendes toimingutes peaksid osalema nii organisatsiooni kui ka turbespetsialistid. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks. Täpsemad üksikasjad on esitatud töödokumendi punktis 8.4. 4.6.5.IASi / põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi siseauditi üksuse ühine audit merenduse ja kalanduse peadirektoraadi sisese IT-juhtimise kohta Merenduse ja kalanduse peadirektoraadi tegevus nii ühise kalandus- kui ka merenduspoliitika strateegiliste eesmärkide saavutamisel sõltub suurel määral IT-süsteemidest. Merenduse ja kalanduse peadirektoraadi infosüsteemid toetavad kalapüügiandmete integreeritud haldamise (IFDM) programmi, annavad teavet merede atlase (MarAtlas) kohta ning võimaldavad riigiasutustel vahetada merendusvaldkonnas sektoriüleseid andmeid (projekt CISE). Auditi üldeesmärk oli hinnata merenduse ja kalanduse peadirektoraadi kehtestatud sisekontrollisüsteemi, et veenduda selle sisemise IT-tegevuse piisavas ja tulemuslikus juhtimises. Üldiselt on merenduse ja kalanduse peadirektoraat täiesti teadlik, kui oluline on tegevuseesmärgi saavutamisele kaasaaitamisel infotehnoloogia, ja ta pöörab sellele suurt tähelepanu (nt IT juhtkomitee igakuiste koosolekute kaudu). Vaatamata peadirektoraadi keerukale töökeskkonnale ja ressursipiirangutele töötatakse välja IT-lahendusi, mis toetavad peadirektoraadi poliitikavaldkondi. Ent ikkagi tegi IAS kindlaks mõne väga olulise probleemi IT-strateegia ja -juhtimisega, IT-toimingutega ja IT-projektide juhtimisega. Nende probleemide lahendamiseks peaks merenduse ja kalanduse peadirektoraat määrama kindlaks ja kinnitama ametliku IT-strateegia, milles oleks kirjas kõik pika aja tegevuseesmärke toetavad IT-toimingud. Lisaks tuleks see tegevus ametlikult vormistada, et teha kindlaks kõigi merenduse ja kalanduse peadirektoraadi vastutusalasse kuuluvate poliitikavaldkondade IT-vajadused, hinnata neid, seada nad tähtsuse järjekorda ja eraldada neile saadaolevad ressursid. Samuti peaks peadirektoraat parandama praegust juhtimiskorraldust, vaadates üle olemasolevate juhtorganite (IT juhtkomitee, temaatilised rühmad) toimimise ning luues programmide ja projektide tegevusaspektide järelevalveks spetsiaalsed juhtkomiteed. Kõigi juhtorganite ülesanded, kohustused ja aruandlusviisid tuleks selgelt kindlaks määrata ja neid tuleb järgida. IT-toimingute valdkonnas peaks merenduse ja kalanduse peadirektoraat täiustama oma muudatuste juhtimise raamistikku ja menetlusi, et võtta kõigis IT-valdkondades kõiki muudatustaotlusi arvesse, hinnata neid ja seada nad tähtsuse järjekorda. Samuti peaks merenduse ja kalanduse peadirektoraat täiustama oma portfelli- ja programmihaldust, määrates nii IT kui ka tegevuse jaoks kindlaks sobiva raamistiku, mis hõlmab korraldustegevust, ülesandeid, kohustusi, protsesse ja vahendeid. Projektijuhtimise mõttes peaks merenduse ja kalanduse peadirektoraat suurendama organisatsiooni- ja projektijuhtidele pakutavat toetust, töötama välja ja viima ellu kvaliteetsed juhtimisprotsessid ning täiustama teenuse haldamise funktsiooni. Peadirektoraat on koostanud soovituste elluviimiseks tegevuskava, mida IAS peab rahuldavaks.