[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 6.12.2010

KOM(2010) 709 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

EUROOPA LIIDU 2009. AASTA LAENUVÕTMIS- JA LAENUANDMISTEHINGUD

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Euroopa Liidu laenuandmistehingud 3

2.1. Ülevaade 3

2.2. Maksebilansi tasakaalustamise toetamine 4

2.2.1. Maksebilansi tasakaalustamise toetusmehhanismi peamised omadused 5

2.2.2. Maksebilansi toetamise mehhanismi alusel 2009. aastal otsustatud ja väljamakstud toetused 5

2.2.3. ELi reaktsioon euroala riigivõlakriisile 6

2.3. Makromajanduslik finantsabi 7

2.3.1. Makromajandusliku finantsabi peamised omadused 7

2.3.2. Makromajandusliku finantsabi raames 2009. aastal otsustatud ja väljamakstud toetused 7

2.3.3. Finantskriisi mõju makromajanduslikule finantsabile 8

2.4. Euratomi rahastamisvahend 9

2.4.1. Põhitunnused 9

2.4.2. Väljamakstud summad 9

3. Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud 9

3.1. Kirjeldus 9

3.2. Maksebilansi tasakaalu toetamine 9

3.3. Makromajanduslik finantsabi 11

3.4. Euratom 11

4. Euroopa Investeerimispank 12

4.1. Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud 12

4.2. Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud 12

SISSEJUHATUS

Nõukogu otsustes, millega kehtestatakse Euroopa Liidu laenuandmise instrumendid, on nõutud, et komisjon teavitaks Euroopa Parlamenti ja nõukogu igal aastal nende instrumentide kasutamisest. Teavitamisnõude täitmiseks kirjeldatakse käesolevas aruandes laenuandmistehinguid valdkondade kaupa.

Esmajoones antakse käesolevas aruandes lühike ülevaade euroalast väljapoole jäävate liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamiseks (MBT)[1] ja kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi (MFA) andmiseks tehtud laenuandmis- ja laenuvõtmistehingutest. Samuti antakse aruandes teavet Euratomi rahastamisvahendi laenuandmis- ja laenuvõtmistehingute kohta.

Et pilt ELi tegevusest oleks täielik, antakse viimases osas kokkuvõtlik ülevaade Euroopa Investeerimispanga 2009. aasta laenuandmis- ja laenuvõtmistehingutest.

EUROOPA LIIDU LAENUANDMISTEHINGUD

Ülevaade

Rahalist toetust kolmandatele riikidele ja euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele annab komisjon erineval õiguslikul alusel, lähtuvalt geograafilisest alast ja taotletavatest eesmärkidest.

Üldiselt on finantstoetused, mida komisjon nõukogu otsuste alusel haldab, kahepoolsetel suhetel põhinevad laenud (makromajanduslik finantsabi kolmandatele riikidele (MFA) või toetus maksebilansi tasakaalustamiseks euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele (MBT)), millega Euroopa Liit aitab taastada asjaomase riigi makromajanduslikku tasakaalu. Euratomi rahastamisvahendit saab kasutada laenu andmiseks ELi liikmesriikidele ja teatavatele kolmandatele riikidele (Armeenia, Venemaa ja Ukraina).

Kõigi makromajandusliku finantsabi, maksebilansi tasakaalustamise toetuse ja Euratomi rahastamisvahendi raames antavate laenude väljamaksmiseks võetakse omakorda laenu. Selle põhimõtte kohaselt peavad laenuandmistehingu raames laekuvad summad (intressid ja/või põhiosa) ning konverteerimis- ja maksepäevad vastama tehingu aluseks oleva laenuvõtmistehingu raames tasutavatele summadele ning konverteerimis- ja maksepäevadele.

Tabel 1: Makromajanduslik finantsabi (MFA)* ja Euratomi rahastamisvahendi laenud kolmandatele riikidele ning maksebilansi tasakaalustamise toetamise (MBT) laenud euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele.

Miljonit eurot

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Kokku |

Rumeenia (alates 1.1.2007 ELi liige) | 50 | 50 |

Albaania | 9 | 9 |

Bosnia ja Hertsegoviina | 10 | 10 | 20 |

endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik | 12 | 28 | 40 |

Serbia ja Montenegro | 40 | 15 | 55 |

Liibanon | 25 | 25 |

Kokku MFA | 12 | 118 | 10 | 15 | 19 | 25 | 199 |

Euratomi rahastamisvahend (1) | 40 | 25 | 65 | 215 | 51 | 39 | 16 | 7 | 458 |

Ungari | 2 000 | 3 500 | 5 500 |

Läti | 2 200 | 2 200 |

Rumeenia | 1 500 | 1 500 |

Kokku MBT(2) | 2 000 | 7 200 | 9 200 |

Kogusumma | 52 | 143 | 75 | 230 | 70 | 39 | 2 016 | 7 232 | 9 857 |

(1) Sealhulgas Bulgaaria ja Rumeenia (liikmesriigid alates 01.01.2007). (2) 2. detsembril 2008. aastal tõsteti euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele maksebilansi tasakaalustamise mehhanismi raames antavate laenude ülemmäära 12 miljardilt eurolt 25 miljardile eurole. 18. mail 2009 suurendati ülemmäära 50 miljoni euroni. * Perioodil 2002–2009 maksti toetusi välja 417 miljoni euro ulatuses ning 15, 3 miljonit sellest 2009. aastal (täpsemat teavet makromajandusliku finantsabi kohta leiab komisjoni aruandest Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2009. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta). |

Maksebilansi tasakaalustamise toetamine

Finants- ja majanduskriis on Euroopa ja kogu maailma majandust tugevalt raputanud. Hoolimata seninägemata ulatusega eelarve- ja rahandusmeetmetest, mida valitsused ja keskpangad on finantsturgude toetuseks võtnud, oli kogu 2009. aastal lühi- ja pikaajalise rahastamise tingimused rasked. 2008. aastal kasutati mehhanismi peamiselt selleks, et aidata euroalast väljapoole jäävatel liikmesriikidel tulla toime finantskriisi tagajärjel tekkinud maksebilansi puudujäägiga. 2009. aastal suurendati MBT alusel antavaid toetusi, sest finantskriisi mõju euroalast väljapoole jäävate liikmesriikide rahandusele jätkus.

Maksebilansi tasakaalustamise toetusmehhanismi peamised omadused

Maksebilansi tasakaalustamise toetamine toimub komisjoni keskpika perioodi laenudega, mida antakse tavaliselt koos IMFi ja teiste mitmepoolsete abiandjate, nagu Euroopa Investeerimispanga, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga ning Maalimapanga rahaeraldistega või liikmesriikide kahepoolsetele suhetele tuginevate toetustega. Maksebilansi tasakaalustamise toetamine on erakorraline abi ja selle andmine otsustatakse iga juhtumi puhul eraldi. Seda on võimalik anda euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele,[2] kellel on maksebilansi tasakaalustamisega suuri raskusi. Toetus on loomult makromajanduslik (s.t see ei ole seotud mingi kindla tegevusega, nagu projektipõhise toetuse puhul). Seda antakse tingimusel, et toetust saav liikmesriik on täitnud teatavad majanduspoliitilised nõuded, ning selle eesmärgiks on leevendada toetusesaaja üldisi raskusi välisraha kaasamisel ja taastada maksebilansi jätkusuutlikkus. Kõnealused majanduspoliitilised nõuded lepivad komisjon (pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist) ja asjaomane liikmesriik kokku vastastikuse mõistmise memorandumis, mis allkirjastatakse enne laenulepingute rakendamist. Abi antaksegi eelkõige osutatud raskuste kõrvaldamiseks võetavate kohandamismeetmete rakendamiseks. Enne laenusumma edasiste osamaksete tegemist kontrollitakse neid meetmeid.

Alates 1975. aastast,[3] kui ühendus maksebilansi toetamise mehhanismi lõi, on liikmesriike, kelle rahandussüsteem on sattunud ohtu või raskustesse, toetatud rohkem kui kahekümne aasta kestel mitmete tehingutega. Peamiselt on tegu laenudega, mida ühendus rahastab ise laenu võttes.

Laienemise tagajärjel suurenenud abikõlblike liikmesriikide hulk[4] ning rahvusvahelise finantskriisi ulatus nõudsid 2008. aasta detsembris[5] maksebilansi toetamise mehhanismi taaskäivitamist ning võimalike vajaduste rahuldamiseks tuli selle mahtu kasvatada 12 miljardilt eurolt 25 miljardile eurole. Et olla jätkuvalt valmis kiiresti reageerima kõigile maksebilansi toetuste taotlustele, tehti 2009. aasta mais veelkord otsus suurendada laenude mahu ülemmäära, kehtestades selleks 50 miljardit eurot[6].

Maksebilansi toetamise mehhanismi alusel 2009. aastal otsustatud ja väljamakstud toetused

2009. aastal tegi nõukogu otsuse toetada maksebilansi toetamise mehhanismi abil veel kahte riiki:

- Lätile anti 3,1 miljardi euro suurune laen (nõukogu 20. jaanuari 2009. aasta otsus 2009/290/EÜ) ja

- Rumeeniale anti 5 miljardi euro suurune laen (nõukogu 6. mai 2009. aasta otsus 2009/459/EÜ).

Väljamaksete mahu seisukohast moodustas maksebilansi toetamise mehhanism 2009. aastal kõigist ELi antud laenudest suure osa. Kogusummana maksti mitme osamaksena välja 7,2 miljardit eurot.

Tabel 2: 2009. aastal maksebilansi toetamise mehhanismi alusel tehtud väljamaksete nimekiri.

Riik | Otsus | Osamakse nr | Kuupäev | Summa (miljonit eurot) |

Ungari[7] | 2009/102/EÜ | 2 | 26/03/2009 | 2 000 |

3 | 6/07/2009 | 1 500 |

Läti | 2009/290/EÜ | 1 | 25/02/2009 | 1 000 |

2 | 27/07/2009 | 1 200 |

Rumeenia | 2009/459/EÜ | 1 | 27/07/2009 | 1 500 |

ELi reaktsioon euroala riigivõlakriisile

Kreeka kriisi ajel tegid nõukogu ja liikmesriigid 2010. aasta mais otsuse võtta Euroopas finantsstabiilsuse säilitamiseks asjakohane meetmepake.

Üks sinna kuuluvatest meetmetest on Euroopa finantsstabiilsusmehhanism. Mehhanism põhineb ELi toimimiselepingu artikli 122 lõikel 2[8] ning see tagatakse täiel määral ELi eelarvest. Selle kasutamine sõltub ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi koostöös seatud rangete nõuete täitmisest: EL kehtestab toetuse saamiseks samasugused tingimused kui Rahvusvaheline Valuutafond. 1. oktoobri 2010. aasta seisuga ei oldud seda mehhanismi veel rakendatud.

Lisaks Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi loomisele võeti järgmised kaks meedet:

- Kreekale antav finantsabi, mis koosneb euroala liikmesriikide kahepoolsetest laenudest kogusummas 80 miljardit eurot. Kogu ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi antav ühine abi on 110 miljardit eurot, millest Rahvusvaheline Valuutafond annab 30 miljardit eurot.

- Euroopa finantsstabiilsuse tagamise vahend mahuga 440 miljardit eurot. Seda tagavad osalevad liikmesriigid proportsionaalselt.

Makromajanduslik finantsabi

Üksikasjalikku teavet ühenduse makromajandusliku finantsabi kohta võib leida komisjoni aruandest nõukogule ja Euroopa Parlamendile kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi andmise kohta[9].

Makromajandusliku finantsabi peamised omadused

Makromajanduslikku finantsabi antakse laenude ja/või toetustena, sellega toetatakse abisaavate riikide poliitilisi ja majanduslikke reformikatseid ning seda hallatakse koostöös Bretton Woodsi institutsioonidega (Rahvusvaheline Valuutafond ja Maailmapank). Makromajandusliku finantsabi põhijooned on järgmised: abi on erakordne, see täiendab rahvusvaheliste finantseerimisasutuste eraldisi ning sellega kaasnevad teatavad makromajanduslikud nõuded. Tihedas koostöös Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapangaga on ELi makromajandusliku finantsabiga toetatud, riikide eripära arvesse võttes, mitmeid kolmandaid riike, pidades silmas üldist eesmärki stabiliseerida finantsolukorda ja soodustada üleminekut turumajandusele.

Makromajandusliku finantsabi laenud makstakse üldiselt välja mitmes osas, vastavalt makromajanduslike nõuete järkjärgulisele täitmisele. Väljamakse tegemiseks vajaliku raha komisjon laenab. Kui abisaaja riik ei suuda laenu tagasimakseid teha, saab komisjon oma kohustuste täitmiseks kasutada välistegevuse tagatisfondi[10].

Tabelis 1 on loetletud kõnealuse mehhanismi alusel alates 2002. aastast antud laenud.

Makromajandusliku finantsabi raames 2009. aastal otsustatud ja väljamakstud toetused

2009. aastal olid makromajandusliku finantsabi küsimustes esiplaanil läbirääkimised pädevate ametiasutustega ning keskenduti järgmisele:

- Liibanoni toetamise tingimused (vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping allkirjastati vastavalt 18. ja 19. detsembril 2008).

Programm sisaldab 30 miljoni euro ulatuses toetust ja 50 miljoni euro ulatuses laenu, mis mõlemad makstakse välja kahes osas. Laenu esimene osa (25 miljonit eurot) maksti välja 2009. aasta juuni alguses. 2009. aasta detsembris pikendas komisjon abiprogrammi teise osamakse kasutamisaega, mis lõppeb nüüd 21. detsembril 2010. Teise osamakse väljamaksmine sõltub riigi ametiasutusega sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud tingimuste täitmisest.

- Endisele Jugoslaavia Liitvabariigile eraldatud makromajandusliku finantsabi jaotumine Serbia ja Montenegro vahel.

Nimetatud otsus on vaid loomulik jätk Montenegro iseseisvumisele 2006. aasta juunis ning Serbia ja Montenegro vahelisele 2006. aasta juulis sõlmitud kokkuleppele jaotada väliskohustused kahe eraldi riigi vahel. Sellega ei võetud ühendusele uusi kohustusi ning mõju eelarvele puudub. 2009. aastal sõlmiti Montenegroga eraldi laenuleping, mis jõustus 4. veebruaril 2010. Sellega rakendatakse nõukogu otsust 2008/784/EÜ[11], millega osa ELi poolt Serbia ja Montenegro Liitvabariigile – varasem Jugoslaavia Liitvabariik – antud abist tulenevaid kohustusi määrati Montenegrole ja vähendati vastavalt Serbia kohustusi.

30. novembril 2009[12] tegi Euroopa Liidu Nõukogu otsuse teha kolm järgmist makromajandusliku finantsabi tehingut:

- Abi Armeeniale (nõukogu otsus 2009/890/EÜ): see hõlmab toetust summas 35 miljonit eurot ja laenuvõimalust summas 65 miljonit eurot. ELi abi täiendab muude abiandjate panust ning sellega tuleks aidata katta Armeenia 2010.–2011. aasta finantseeringute vajadust ning leevendada finantskriisi mõju. Abi andmise tingimused täiendavad Rahvusvahelise Valuutafondi toetusprogrammi tingimusi ning selle üheks eelduseks ongi nimetatud toetusprogrammi edukas rakendamine ning reformid riigi rahanduse juhtimise, võlahalduse, hankepoliitika ja tollinduse vallas.

- Abi Bosnia ja Hertsegoviinale (otsus 2009/891/EÜ): see antakse laenuna summas kuni 100 miljonit eurot. Abi eesmärk on aidata riigiasutustel katta välisfinantseeringute ja eelarvevajadusi, mis on tekkinud majanduse järsu jahtumise tagajärjel. Abi täiendab Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga abiprogramme. Väljamaksmine on ette nähtud kahes osas, mis on esialgu kavandatud vastavalt 2010. aasta kolmandasse ja neljandasse kvartalisse, eeldusel et abi saamiseks vajalikud tingimused on täidetud.

- Abi Serbiale (otsus 2009/892/EÜ): see antakse laenuna summas kuni 200 miljonit eurot. Abi eesmärk on aidata riigiasutustel katta välisfinantseeringute ja eelarvevajadusi, mis on tekkinud riigi üldise kriisiolukorra tagajärjel. Abi täiendab Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga abiprogramme. Abi makstakse eeldatavasti välja 2011. aastal, tingimusel et senised kohustused on korralikult täidetud. Nagu eespool märgitud, vähendati Serbia kohustusi, mis tulenesid Jugoslaavia Liitvabariigile antud makromajanduslikust finantsabist, määrates nõukogu otsusega 2008/784/EÜ osa nendest Montenegrole.

2009. aastal tehti makromajandusliku finantsabi andmise raames üks tehing[13]:

- Liibanonile antava laenu esimene osamakse summas 25 miljonit eurot.

Finantskriisi mõju makromajanduslikule finantsabile

Finantskriisi tagajärjel on makromajanduslikku finantsabi taotlenud mitmed naaberriigid (Ukraina, Gruusia, Armeenia ja Valgevene) ja kolmandad riigid (Island, Kõrgõzstani Vabariik ja Tadžikistan), et leevendada survet välisvaluutareservidele ning aidata säilitada majandusstabiilsust ja teha reforme.

Komisjon tegi 2009. aasta oktoobris ettepaneku anda makromajandusliku finantsabi raames Ukrainale laenu summas 500 miljonit eurot (mis lisandub 110 miljonile eurole, mille andmise kohta tehti otsus 2002. aastal ja mida ei ole veel välja makstud, sest puudub toimiv kokkulepe Rahvusvahelise Valuutafondiga). Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 212 alusel menetleti Ukrainat käsitlevat ettepanekut seadusandliku tavamenetluse kohaselt, mille käigus võttis nõukogu selle 29. juunil 2010 vastu ja Euroopa Parlament kiitis selle 7. juulil 2010 hääletusel heaks.

Euratomi rahastamisvahend

Põhitunnused

Euratomi rahastamisvahendit võib kasutada projektide rahastamiseks liikmesriikides (nõukogu otsus 77/270/Euratom) või teatavates kolmandates riikides (Ukraina, Venemaa või Armeenia) (nõukogu otsus 94/179/Euratom). Sel puhul kasutatakse eelarveväliseid laene, mille andmiseks võtab komisjon ise samas mahus laenu finantsturgudelt. 1990. aastal kehtestas nõukogu laenuvõtmise piirmääraks 4 miljardit eurot, millest ligikaudu 3,4 miljardi kasutamise suhtes on otsus tehtud ja raha välja makstud. 2002. aastal pani komisjon ette suurendada laenuvõtmise piirmäära 4 miljardilt eurolt 6 miljardile eurole, kuid nõukogu ei ole selle suhtes veel nõusolekut andnud.

Väljamakstud summad

2009. aastal keskenduti Euratomi rahastamisvahendi puhul Ukrainaga tuumajaama K2R4[14] suhtes sõlmitud laenulepingu alusel kolmanda (ja viimase), 10,3 miljoni eurose osamakse[15] tegemiseks vajalikule laenuvõtmis- ja laenuandmistehingule.

EUROOPA LIIDU LAENUVÕTMISTEHINGUD

Kirjeldus

Nõukogult heakskiidu saanud laenutehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma Euroopa Liidu ja Euratomi nimel kapitaliturult laenu. Kõigi instrumentide puhul (maksebilansi toetamise mehhanism, makromajanduslik finantsabi ja Euratomi rahastamisvahend) võetakse ja antakse laenu vastaval õiguslikul alusel. Iga laenuvõtmise tehing on asjaomase laenuandmise tehinguga ranges vastavuses, nii et ELi eelarvele ei võetaks mingit intressi- ega kursiriski. Komisjoni tagasimaksmiskohustustele vastavad täpselt kolmandate poolte tagasimaksmise kohustused komisjoni vastu.

Maksebilansi tasakaalu toetamine

Selle võlakirja väljaandmine on aidanud kinnitada ELi positsiooni ühe peamise eurodes märgitud võrdlusvõlakirjade väljaandjana. Võlakiri võeti turul väga hästi vastu. Kuna investorite huvi on olnud jätkuvalt väga suur, märgitakse see alati kiiresti üle. Võlakirja lõplike saajate hulgas on esindatud kõik investorite klassid, sealhulgas keskpangad, investeerimisfondid, suurettevõtted, kindlustusandjad. Võlakirja hind on olnud lähedal võrdlusrühma „riiklikud ja üleriiklikud väljaandjad ja agentuurid (SSA)” tipule, kuhu kuuluvad ka Euroopa Investeerimispank, Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) ning Société de financement de l'économie française (SFEF).

Ka järelkauplemine turul on olnud tugev, kinnistades EÜ positsiooni olulise võrdlusvõlakirjade väljaandjana. Seda positsiooni on 2010. aasta juulis välja antud uute võrdlusvõlakirjadega ainult tugevdatud.

Tabel 3: 2009. aastal välja antud ELi võlakirjad[16].

Riik | Viide | Väljaandmise kuupäev | Lõpptähtaeg | Hulk (miljardites eurodes) | Intressimakse |

Läti | EEC 3,25 2014 | 25/02/2009 | 3/04/2014 | 1,0 | 3,125% |

Ungari | EEC 3,25 2014 | 26/03/2009 | 7/11/2014 | 2,0 | 3,25% |

Ungari | EEC 3,625 2016 | 06/07/2009 | 6/04/2016 | 1,5 | 3,625% |

Läti + Rumeenia | EEC 3,125 2015 | 27/07/2009 | 27/01/2015 | 2,7 | 3,125% |

Makromajanduslik finantsabi

2009. aastal toimus makromajandusliku finantsabi raames vaid üks laenuvõtmistehing summas 25 miljonit eurot, mida kasutati Liibanonile laenu andmiseks.

Euratom

2009. aastal laenati Euratomi rahastamisvahendi raames samas mahus edasilaenamiseks 10, 335 miljardit USA dollarit (võrdub 7,104 miljardi euroga), et rahastada K2R4 tuumajaama Ukrainas.

Tabel 4: laenuvõtmistehingute maht finantsinstrumendi kaupa 2002–2009[17] (miljonit eurot)

2002 | 713 | 80 | 1 379 | 2 172 |

2003 | 431 | 105 | 1 372 | 1 908 |

2004 | 423 | 170 | 1 214 | 1 807 |

2005 | 440 | 385 | 1 080 | 1 905 |

2006 | 436 | 436 | 969 | 1 841 |

2007 | 400 | 474 | 786 | 1 260 |

2008 | 266 | 484 | 2 000 | 654 | 3 404 |

2009 | 214 | 481 | 9 200 | 584 | 10 479 |

(1) Vahetuskurss on antud iga aasta 31. detsembri seisuga. (2) Euroopa Söe- ja Teraseühendus on 2002. aasta seisuga likvideeritud. Viimaste ESTÜ välja antud võlakirjade tähtaeg on 2019. aastal. |

EUROOPA INVESTEERIMISPANK

Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud

Euroopa Investeerimispank (EIP) annab omavahenditest laene kas otseeraldistena üksikprojektidele või üldiste laenudena pankadele, kes seejärel eraldavad raha väiksematele kohalikele projektidele. 2009. aastal suurenes Euroopa Investeerimispanga sõlmitud tehingute maht 37 %, jõudes 79,3 miljardi euroni, millest 70,5 miljardit eurot moodustasid tehingud liikmesriikidega ja 8,8 miljardit eurot partnerriikidega.

EIP laenuandmistehingutel on mõju ELi eelarvele siis, kui nendega kaasneb ELi tagatis, intressimäära toetus või mõni muu ELi ja EIP vahaline riskijagamismehhanism. Laenutagatisi on EL andnud eelkõige kolmandale riikidele antud EIP laenudele. Komisjon avaldas 21. aprillil 2010 EIP välislaenude andmise volituse vahekokkuvõtte[18] raames üksikasjaliku ülevaate EIP 2009. aasta välislaenudest. Samal ajal saab EIP kasutada ELi eelarvet mõjutavaid riskijagamismehhanisme ELi siseste projektide rahastamiseks (Teadus- ja arendustegevuse projektide rahastamise riskijagamismehhanism ja üleeuroopaliste transpordivõrkude projektide laenutagatis)[19].

Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud

Globaalne finantskriis on muutnud turu tingimusi. Ehkki usaldus turgudel 2009. aasta teises pooles mõnel määral taastus, oli ebakindlus kogu aasta väga suur, mis on teinud võlakirjade ja eelkõige suure mahuga ja pikaajaliste võlakirjade väljaandmise keerukaks. Valitsuste abikavad on põhjustanud riiklike ja riiklikult tagatud võlakirjade massilist väljaandmist. Investorid on seetõttu muutunud üha valivamaks.

Hoolimata 2009. aasta rasketest rahastamisoludest laenas EIP kooskõlas oma 2009. aasta rahastamiskava tugeva turupositsiooni stsenaariumiga soodsatel tingimustel kokku 79,4 miljardit eurot.

[1] Nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EÜ) nr 407/2010 kehtestati euroala liikmesriikide toetamiseks samasugune, täiel määral ELi eelarvest toetatav mehhanism – Euroopa finantsstabiilsusmehhanism. 1. oktoobri 2010. aasta seisuga ei oldud seda mehhanismi veel rakendatud.

[2] 1. oktoobri 2009. aasta seisuga ei olnud eurot kasutusele võtnud järgmised liikmesriigid: Bulgaaria, Eesti, Leedu, Läti, Poola, Rootsi, Rumeenia, Taani, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik.

[3] Nõukogu määrus (EMÜ) nr 397/75, 17. veebruar 1975, millega kehtestatakse ühenduse laenumehhanism, et aidata teatavatel EÜ riikidel ületada esimese naftakriisi tagajärjel tekkinud jooksevkonto jätkusuutmatut tasakaalustamatust.

[4] Pärast euro kasutuselevõttu on MBT-d võimalik kasutada ainult euroalast välja jäävatel liikmesriikidel.

[5] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1360/2008, 2. detsember 2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem.

[6] Nõukogu määrus (EÜ) nr 431/2009, 18. mai 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem.

[7] Esimene osamakse summas 2 miljardit eurot tehti Ungarile 9.12.2008.

[8] ELi toimimise lepingu artikli 122 lõikega 2 on ette nähtud finantsabi juhul, kui mõni liikmesriik on raskustes, mida põhjustavad temast olenematud erandlikud juhtumid.

[9] 2009. aasta aruannet ei ole veel avaldatud. 2008. aasta aruande puhul vt KOM/2009/514, SEK/2009/1279.

[10] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009.

[11] ELT L 269, 10.10.2008, lk 8.

[12] Lisaks tehti nõukogu otsuses 2009/890/EÜ otsus anda makromajanduslikku finantsabi Gruusiale summas 46 miljonit eurot. Abi antakse toetustena.

[13] 2009. aastal maksti välja Gruusiale antava toetuse esimene osamakse summas 15,3 miljonit eurot.

[14] 29. septembril 2004. aastal oli komisjon kiitnud heaks eurolaenu väärtuses 83 miljonit USA dollari ekvivalenti Ukrainas asuva Khmelnitsky tuumajaama 2. reaktori ja Rovno tuumajaama 4. reaktori turvaseadmete uuendamiseks (K2R4).

[15] Viimane osa maksti välja 2009. aasta oktoobris.

[16] http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operations/market/borrowing/benchmark_issues_2011-14_en.htm

http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operations/market/borrowing/benchmark_issues_2015-16_en.htm

[17] Lisateavet EÜ võlakirjade kohta võib leida aadressil: http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operation_instruments/market_operations59_en.htm.

[18] KOM (2010) 173.

[19] Kooskõlas Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe punktiga 49 teatas komisjon nõukogule ja parlamendile, et 2009. aasta eelarve tavapärase täitmise raames rakendati uusi eelarvest rahastatavaid finantsinstrumente.