Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3.

(2022/C 88/08)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõikele 5 (1).

STANDARDMUUDATUSE HEAKSKIITMISE TEADE

„Saint-Estèphe“

PDO-FR-A0178-AM01

Teate esitamise kuupäev: 26. november 2021

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Ametlik geograafiline kood

Geograafilisele piirkonnale vahetus läheduses asuvad kommuunid on viidud kooskõlla ametliku geograafilise koodiga.

Piirkonna ulatus jääb samaks.

Muudetakse koonddokumendi punkte 6 ja 9.

2. Piiritletud kasvatusalade kogupindala

Kuupäev 3. juuni 2021 kanti selle pädeva riikliku komitee koosolekute loetellu, kes kiitis heaks piiritletud kasvatusalade piirid.

Selle muudatuse eesmärk on lisada kuupäev, millal pädev riiklik asutus heaks kiitis geograafilise tootmispiirkonna piiritletud kasvatusala muudatuse. Kasvatusala piiritlemise eesmärk on määrata geograafilises tootmispiirkonnas kindlaks maatükid, mis sobivad selle kaitstud päritolunimetusega toote tootmiseks.

Need muudatused ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

3. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

Välja jäetakse I peatüki punkti IX alapunkti 5 alapunkt b, milles käsitletakse veinide ringlusse laskmist tunnustatud ladustajate vahel.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

4. Üleminekumeetmed

Üleminekumeetmed, mille tähtaeg on saabunud, on tootespetsifikaadist välja jäetud.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

5. Viide kontrolliasutusele

Kontrolliasutuse viite sõnastus on läbi vaadatud, et ühtlustada see teiste nimetuste tootespetsifikaatide sõnastusega. Tegemist on üksnes redaktsioonilise muudatusega. ee muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

KOONDDOKUMENT

1. Nimetus(ed)

Saint-Estèphe

2. Geograafilise tähise tüüp:

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

LÜHIKIRJELDUS

Tegemist on punaste vaiksete veinidega.

Veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti ning pärast rikastamist ei või veinide alkoholisisaldus ületada 13,5 mahuprotsenti.

Kõikidel turustatava veini partiidel peab olema:

— õunhappe sisaldus kuni 0,30 g/l.

— fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 2 g/l.

— pakendamata veini puhul lenduvate hapete sisaldus kuni 13,26 milliekvivalenti liitri kohta ehk 0,79 g/l, väljendatuna äädikhappena (0,65 g/l, väljendatuna väävelhappena), kuni saagikoristusele järgneva aasta 31. juulini; ja kuni 16,33 milliekvivalenti liitri kohta ehk 0,98 g/l, väljendatuna äädikhappena (0,80 g/l, väljendatuna väävelhappena), pärast nimetatud kuupäeva.

Üldhappesus ja vääveldioksiidi kogusisaldus vastavad liidu õigusaktidega kindlaksmääratud väärtustele. Veinid on intensiivse punase värvusega. Veinid on tavaliselt valmistatud segudest, milles valdava osa moodustab sort „Sauvignon N“. See viinamarjasort annab veinile tugeva ja täidlase tanniinise struktuuri. Viinamarjasort „Merlot N“ lisab sageli punaste puuviljade vürtsikaid maitsenüansse. Struktuursust ja terviklikkust suurendab viinamarjasortide „Cabernet Franc N“ või „Petit Verdot N“ lisamine, kusjuures viimane annab veinile headel valmimisaastatel ka värskust. Need vürtsikad ja tugevamaitselised veinid peavad laagerduma mitu aastat, see lisab neile täidlust, puuviljalisust ja peenemaid maitsenüansse.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

5.1. Veinivalmistuse eritavad

1. Veinivalmistuse eritavad

Subtraktiivsed rikastamistehnoloogiad on lubatud tingimusel, et rikastamisaste ei ületa 15 %.

Pärast rikastamist ei tohi veinide alkoholisisaldus ületada 13,5 mahuprotsenti.

Lisaks eespool esitatud sätetele tuleb veinivalmistustavade puhul järgida liidu tasandil ning maaelu ja merekalapüügi seadustikuga (code rural et de la pêche maritime) kehtestatud kohustusi.

2. Viljelustavad

a) Istutustihedus

— Viinapuude minimaalne istutustihedus on 7 000 tüve hektari kohta;

— Ridade vahe ei tohi olla suurem kui 1,50 meetrit ja samas reas olevate viinapuude tüvede vahe peab jääma alla 0,80 meetri.

b) Viinapuude lõikamise nõuded

— Lõikamine toimub hiljemalt lehtede moodustumise staadiumis (Lorentzi skaalal 9).

— Viinapuude tagasilõikamisel on kasutatud järgmisi meetodeid, kusjuures igal viinapuul on maksimaalselt 12 punga: — kaheharuline Médoci lõikus (taille „médocaine“ à astes) või kaheharuline võrsetega lõikus (taille à cots et à astes), mille puhul sortide „Cot N“, „Cabernet-Sauvignon N“, „Merlot N“ ja „Petit Verdot N“ viinapuudel jäetakse mõlemale harule kaks võrset kuni nelja pungaga ning sortide „Cabernet Franc N“ ja „Carmenère N“ viinapuudel kuni viis punga. Noorendusvõrsed kärbitakse teise pungani; — kaheharuline lõikus või neljaharuline lehvikukujuline lõikus.

c) Kastmine

Kooskõlas maaelu ja merepüügiseadustiku sätetega võib viinapuid kasvuperioodil kasta.

5.2. Maksimaalne saagikus

1. 63 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine, pressimine, veini valmistamine ja laagerdamine toimub 1. jaanuari 2021. aasta ametliku geograafilise koodi alusel Gironde’i departemangu Saint-Estèphe’i kommuuni territooriumil.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Carmenère N

Cot N – Malbec

Merlot N

Petit Verdot N

8. Seos(t)e kirjeldus

8.1. Seost väljendavate looduslike tegurite kirjeldus

Kontrollitud päritolunimetuse „Saint-Estèphe“ geograafiline piirkond asub Garonne’i jõe vasakul kaldal Médoci poolsaarel, poolel teel Bordeaux’ ja Pointe de Grave’i vahel.

See geograafiline piirkond hõlmab Médoci poolsaare viinamarjakasvatusala, millele on iseloomulikud Gironde’i jõesuudmega paralleelsed kruusaterrassid; piirkonna kõrgus jääb 4 ja 40 meetri vahele.

Nende kvaternaari ajastust pärinevate terrasside paksus on keskmiselt kümmekond meetrit ning need paiknevad eotseeni ja oligotseeni ajastikest pärineval mergli- ja lubjakivikihil, mis paljanduvad peamiselt Saint-Estèphe’i kommuuni lääneosas. Neid piirkonna lääneosa metsaga piirnevaid pinnamoodustisi katab nn Landes’i liiv (kvaternaarist pärinev tuulte toimel kogunenud liiv). Pinnavorme muudavad mitmekesisemaks jõesuuet ääristavad jõesetetest kihid, mida kutsutakse kohaliku nimetusega „palus“.

Pinnast kannavad Gironde’i jõe poole väiksemad jõed ja ojad, kohaliku nimetusega jalles ja esteys, mis on eraldusjoonteks kruusaga kaetud alade vahel ja mis kattuvad mitme kommuunide vahelise piiriga. Kontrollitud päritolunimetuse „Saint-Estèphe“ geograafiline piirkond vastab Saint-Estèphe’i kommuuni territooriumile. Selle kommuuni territooriumi eraldab põhja poolt Saint-Seurin-de-Cadourne’i kommuunist soine ala, mida läbib Estey de la Calupeyre ja lõuna pool Lafite’i soo, millest voolab läbi Jalle du Breuil jõgi.

Kruusaga kaetud alade mullad on valdavalt liiva-kruusa segused või savi-kruusa segused. Piirkonna lääneosas on kõva lubjakivi lamam ebaühtlaselt kaetud liiva-kruusamuldadega ja pindmise kamarkarbonaatmulla kihiga. Kohalikud settekivimid on aluseks piirkonna maastiku mitmekesisusele ja annavad muldadele eri värvuse. Piirkonna kohanimedes esineb sageli nimeosi „Cos“ või „Pez“, mis viitavad laugjatele küngastele ja kruusamuldadele.

Kontrollitud päritolunimetuse „Saint-Estèphe“ piirkond on kõige põhjapoolsem Médoci piirkonna „kommuuni taseme“ kontrollitud päritolunimetuste hulgas ning on neist pindala poolest teisel kohal.

Viinamarjakasvatusala hõlmab suurema osa kommuuni territooriumist mäeseljakute kõrgusel ning on seetõttu maastikku liigendavaks teguriks. Piirkonda läbib tihe kohalike teede võrgustik, mis võimaldavad juurdepääsu arvukatele väikeküladele. Need külad, näiteks Marbuzet, Blanquet, Pez, Leyssac ja Saint-Corbian, on välja kujunenud viinamarjakasvatuskeskuste ümber.

Suuremate kohalike viinamarjaistanduste keskmeks on piirkonna keskel asuvad kaunid lossid.

Kommuuni põhja- ja lõunaosas asuvad niisked soised madalikud, mis paiknevad jõesuudmealaga paralleelselt ning mis on osaliselt kujunenud rohumaadeks või metsastunud.

Piirkonna idaosas asuvad kontrollitud päritolunimetusele „Saint-Estèphe“ iseloomulikud kruusaseljandikel paiknevad viinamarjakasvatusalad, mis on jõesuudmele väga lähedal, kahandades seega jõesetetest moodustunud ala (palus) 200–300meetrise ribani.

8.2. Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Lesparre’i kloosrit juhtis XIII sajandil Gui Martin de Saint-Estèphe, Caloni senjöör. Sel ajal sai Saint-Estèphe’i piirkond tuntuks oma „heade viinapuude“ poolest ning viinamarjakasvatus muutus tulusamaks kui teraviljakasvatus. Alal, millest sai hiljem Saint-Estèphe’i kommuun, tekkis ajalooline küladevõrgustik kohalike mõisate, nagu Blanquet’ mõis või Lassalle de Pezi vasallimõis, ümber.

XVII ja XVIII sajandil oli „Saint-Estèphe’ kümnis“ (dîme) kogu Médoci piirkonna kõrgeim. Ajaloost on samas teada, et veini „Saint-Estèphe“ tuntus on tugevalt seotud Bordeaux’ piirkonna veinikaupmeeste tegevusega selle veini valmistamisel ja turustamisel.

XIX sajandi majanduskasvu perioodil tekkisid praegused suured veinikeskused. Sellest ajastust pärinevad suured ja ilusad lossid annavad tunnistust jõukusest, mõjuvõimust ja dünaamikast.

Samalaadselt teiste Médoci poolsaare kontrollitud päritolunimetusega veinidega on Saint-Estèphe’i kommuuni veinid leidnud laialdast tunnustamist alates XVII ja XVIII sajandist, mil hakati koostama mitmesuguseid veinitootjate pingeridu. Teoses „Classement des vins de Bordeaux de 1855“ (1855. aasta Bordeaux’ venide liigitus) on Saint-Estèphe’i kommuuni kohta ära märgitud viis viinamarjaistanduse veini (crus) ning teoses „Classement des crus Bourgeois de 1932“ (1932. aasta Bourgeois’ viinamarjaistanduste veinide liigitus) on esitatud umbes 40 veini.

Tänapäeval turustatakse enam kui pooli Saint-Esthèphe’i veine väljaspool riigi territooriumi, eelkõige Belgias, Inglismaal, Saksamaal ja Madalmaades, samuti eksporditakse neid Ameerika Ühendriikidesse, Šveitsi ja Aasia riikidesse.

Kontrollitud päritolunimetus „Saint-Estèphe“ kinnitati 11. septembri 1936. aasta dekreediga. Viinamarjakasvatuspiirkonnas toodetakse keskmiselt 65 000 hektoliitrit punaseid vaikseid veine.

Veinid on intensiivse punase värvusega. Veinid on tavaliselt valmistatud segudest, milles valdava osa moodustab sort „Sauvignon N“. See viinamarjasort annab veinile tugeva ja täidlase tanniinise struktuuri. Viinamarjasort „Merlot N“ lisab sageli punaste puuviljade vürtsikaid maitsenüansse. Struktuursust ja terviklikkust suurendab viinamarjasortide „Cabernet Franc N“ või „Petit Verdot N“ lisamine, kusjuures viimane annab veinile headel valmimisaastatel ka värskust. Need vürtsikad ja tugevamaitselised veinid peavad laagerduma mitu aastat, see lisab neile täidlust, puuviljalisust ja peenemaid maitsenüansse. Kontrollitud päritolunimetusega veinide „Saint-Estèphe“ kvaliteet ja iseloomulikud omadused tulenevad pinnase eripärastest omadustest ja tootmispiirkonna asukohast suudmeala läheduses, mis kaitseb viinamarjaistandusi äärmuslike ilmastikunähtuste eest.

Viinamarja kasvatamiseks ette nähtud täpselt piiritletud kasvatusaladel kasutatakse kontrollitud päritolunimetust „Saint-Estèphe“ määratlevas dekreedis juba kajastatud tootmistavasid.

Kommuuni idaosas asuvatel piiritletud kasvatusaladel on valdavalt looduslikult vett hästi läbilaskvate kruusamuldadega maatükid. Need mullad on sordi „Cabernet Sauvignon N“ jaoks väga sobivad. Maatükke, mis asuvad noorematel jõesetetel ja liivapinnasel ning vett mitteläbilaskval aluspinnasel, kasvatusaladena ei kasutata.

Kommuuni idaosas asuvatel piiritletud maatükkidel leidub enamal või vähemal määral lubjakivisel aluspõhjal asuvaid karstialasid, kus mullad on hea loodusliku veeläbilaskevõimega. Viinamarjasort „Merlot N“ on nende oludega väga hästi kohandunud. Madalamaid alasid, liivakuhjatisi ja ebaühtlase niiskusega alasid, sügaval asuva põhjaveega savimuldadega alasid ning soostunud alasid ja turbarabasid ei kasutata.

Viinamarjade kasvatusmeetodid võimaldavad saada väga küpseid ja terviklikke viinamarju, viinapuude saagikust on võimalik hallata. Seega võib viinamarju pikalt leotada, mis on oluline, et saavutada veini laagerdamiseks vajalik struktuur. Laagerdamine peab kestma vähemalt kuus kuud, et saavutada vajalik tanniinide ja antotsüaniinide vahekord, mis tagab värvuse stabiliseerumise ning mahendab tanniinide maitset.

Lisaks olulisele rollile, mida mängisid selle kontrollitud päritolunimetuse kõrge maine ja tuntuse saavutamisel Bordeaux’ piirkonna veinikauplejad, on ka suured veinivalmistamisega seotud maavaldused, millest mitmed on ära märgitud teoses „Classement des vins de Bordeaux de 1855“ (1855. aasta Bordeaux’ veinide liigitus), märkimisväärselt kaasa aidanud selle veini tuntuse ja leviku edendamisele. Lisaks kuulsatele lossidele osalevad ka väiketootjad ja keskmise suurusega ettevõtjad, pereettevõtted ja ühistud konkreetsete tähiste, nagu „crus paysans“ (taluvein) ja „crus artisans“ (käsitöövein) abil selle veini eripärade tuntuse suurendamises Médoci piirkonnas.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

ELi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus

Vahetus läheduses asuv piirkond, mis on määratletud viinamarjade pressimise, veini valmistamise ja valmimise erandina, koosneb järgmistest Gironde’i departemangu kommuunidest vastavalt ametlikule geograafilisele koodile 1. jaanuari 2021. aasta seisuga: Cissac-Médoc, Pauillac, Saint-Sauveur, Saint-Seurin-de-Cadourne ja Vertheuil.

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Märgistusel võidakse osutada suuremale geograafilisele üksusele „Vin de Bordeaux – Médoc“ või „Grand Vin de Bordeaux – Médoc“. Selle nimetuse märkimiseks kasutatavate tähtede suurus ei tohi ei kõrguse ega laiuse poolest olla suurem kui kaks kolmandikku kontrollitud päritolunimetuse nime moodustavate tähtede suurusest.

Link tootespetsifikaadile

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-93ceee01-eb46-4a2b-a4e3-3f5a1eaf13be

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.