1. Taust

2012. aastal avaldatud Euroopa Liidus tehtava rahvusvahelise teadus- ja innovatsioonikoostöö strateegias toetatakse eesmärki parandada ELi teadusuuringute ja innovatsiooni tipptaset, atraktiivsust, majanduslikku ja tööstuslikku konkurentsivõimet, lahendada üleilmseid ühiskonnaprobleeme ning toetada ELi välispoliitikat. See strateegia on üks ELi teadus- ja innovatsioonipoliitika prioriteedi „olla maailmale avatud“ alustalasid.

Nimetatud eesmärkide poole püüeldakse eri viisil, sõltuvalt partnerriigist või -piirkonnast. Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) ja Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riikide ning ELi laienemisprotsessis osalevate riikide puhul keskendutakse riikide lõimimisele Euroopa teadusruumi. Euroopa naabruspoliitikaga hõlmatud riikide puhul on eesmärk toetada ühist teadmiste ja innovatsiooniruumi, koondada teadusuuringute ja innovatsioonialast koostööd, parandada teadlaste liikuvust ja suurendada suutlikkust. Tööstusriikide ja tärkava turumajandusega riikide puhul on eesmärk muu hulgas edendada konkurentsivõimet, lahendada üheskoos üleilmseid probleeme ja suurendada osalemist rahvusvahelistes väärtusahelates. Arenguriikide puhul pannakse rõhku riikide säästva arengu edendamisele ja üleilmsete ühiskonnaprobleemide lahendamisele. Kõikidel juhtudel võetakse koostöövaldkondade väljaselgitamisel aluseks teadus- ja innovatsioonisuutlikkus, turulepääsu võimalused, panus rahvusvaheliste kohustuste täitmisse ning kehtivad teadusuuringute ja innovatsiooni raamtingimused.

Strateegia on üles ehitatud kuuele peamisele tegevusvaldkonnale: i) ELi teadusuuringute ja innovatsiooni juhtprogrammi „Horisont 2020“ avamine teadlastele ja innovaatoritele kogu maailmast ning sihtotstarbelise tegevuse toetamine partnerriikide ja -piirkondadega tehtava rahvusvahelise koostöö prioriteetsetes valdkondades; ii) rahvusvahelise koostöö aluseks olevate raamtingimuste täiustamine; iii) juhtiva rolli täitmine mitmepoolsetel foorumitel ja koostöö rahvusvaheliste organisatsioonidega; iv) liikmesriikidega sisse seatud partnerluse tugevdamine; v) ELi välispoliitikaga tekkiva sünergia süvendamine ning vi) teabevahetuse laiendamine ja järelevalve tugevdamine.

Käesolev dokument on teine iga kahe aasta tagant koostatav aruanne strateegia rakendamise kohta ja selle ülesehituses on lähtutud strateegia enda ülesehitusest. Esimeses aruandes jõuti järgmiste järeldusteni: rahvusvaheline koostöö tuleb paremini lõimida programmi „Horisont 2020“ strateegilisse programmitöösse ja tööprogrammide koostamisse; tuleb jätkata koostööd takistavate tegurite kõrvaldamist; üleilmsete probleemide tõhusamaks lahendamiseks on vaja üldist lähenemisviisi; jätkuvalt tuleks parandada sünergiat liikmesriikide ja ELi välispoliitikaga; tuleks täiustada teabevahetusstrateegiat ning strateegia tõhususe üle järelevalve teostamisel tuleks kasutada kvantitatiivseid näitajaid. Käesolevas aruandes tuuakse välja nende järelduste põhjal võetud meetmed ja nende konkreetsed tulemused, nagu ELi ja Hiina algatatud uus kaasrahastamismehhanism, millega toetatakse teadus- ja innovatsiooniprojekte ühist huvi pakkuvates strateegilistes valdkondades.

2. Koostööprioriteedid

Kahel viimasel aastal on valitsuste ja ettevõtete strateegilises planeerimises antud uus tõuge üleilmsele teadus- ja innovatsioonikoostööle. Üks Euroopa Komisjoni esmatähtsaid eesmärke on tugevdada ELi üleilmset rolli ning ELi teadus- ja innovatsioonipoliitika keskmes on põhimõte olla maailmale avatud. Komisjon on seadnud sihiks muuta EL tänu tema tugevusele teadus- ja tehnoloogiavaldkonnas eestkõnelejaks üleilmsetel aruteludel ning tegeleda rohkem teadusdiplomaatiaga, et aidata laiendada ELi üleilmset haaret. See tähendab universaalse teaduskeele kasutamist, et säilitada avatud teabevahetuskanalid, ja selle tagamist, et EL peab sammu üleilmastumisega, edendades rahvusvahelist teadus- ja innovatsioonikoostööd, et olla suuteline lahendama üleilmseid probleeme.

Tervishoiu, toidu, energia, vee, kliimamuutuste ja ringmajandusega seotud probleemid on üleilmsed. Komisjon on haaranud ohjad mitmes mitmepoolses teadus- ja innovatsioonipartnerluses, et lahendada need probleemid võimalikult tõhusalt. Komisjon soovitab tungivalt teha rahvusvahelist koostööd, sest see toob uusi teadmisi, parandab teadustegevuse kvaliteeti ning suurendab teadus- ja innovatsioonisüsteemide konkurentsivõimet. Samal ajal suurendab rahvusvahelistumine teadus- ja arendustegevusse tehtavate investeeringute tootlikkust, võimaldades ettevõtetel koguda rahvusvahelistelt turgudelt rohkem teadmisi, osaleda uutes väärtusahelates ja saada suuremat kasu kasvavatest turgudest väljaspool ELi.

Kogemusi, mis on saadud Euroopa teadusruumi loomisel rakendatud meetmete elluviimisel, kasutatakse dialoogi ja suhtluse kujundamiseks rahvusvahelises kontekstis. Neid kogemusi kasutab ka komisjon, et luua visioon üleilmsest teadusruumist, kus teadlased ja innovaatorid saavad teha piiriüleselt ladusat koostööd ning kus teadlased, teaduslikud teadmised ja tehnoloogia liiguvad võimalikult vabalt.

Komisjon on pidanud jätkuvalt korrapäraseid teadus- ja tehnoloogiakoostöö alaseid dialooge oma peamiste rahvusvaheliste partneritega ning poliitilisi dialooge maailma kõige olulisemate piirkondadega. Kõnealuste dialoogidega aidatakse korrakindlalt välja selgitada koostöövõimalusi, mille kindlaksmääramisega riikide/piirkondade kaupa toetatakse prioriteetide seadmist. Need prioriteedid kajastuvad kaheteistkümne riigi ja kuue piirkonnaga tehtavat sihtotstarbelist rahvusvahelist koostööd käsitlevates mitmeaastastes ajakohastatavates tegevuskavades, mida on tutvustatud käesolevale aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis.

3. Programmi „Horisont 2020“ rahvusvahelise mõõtme tugevdamine

Rahvusvahelise koostöö tegevuskavade ajakohastamine on viidud ajaliselt vastavusse programmi „Horisont 2020“ strateegilise programmitöö tsükliga. Selle tulemusel toetatakse programmi „Horisont 2020“ tööprogrammides jõuliselt väljastpoolt ELi pärit osalejate kaasalöömist konsortsiumides ning rahvusvahelise koostöö seisukohast eriti oluliseks peetavate teemade osakaal on seitsmenda raamprogrammi 12 %-lt suurenenud 2014.–2017. aasta tööprogrammides enam kui 27 %-le.

Lõviosa rahvusvahelisest koostööst leiab aset osalemise kaudu programmi „Horisont 2020“ projektides, ent ka ühiste projektikonkursside ning mestiprojektide kaudu, mida rahastavad rahvusvahelised partnerid teadmiste vahetamise ja sünergia ärakasutamise eesmärgil. Peale selle aitavad paljud tööprogrammides leiduvad teemad ellu viia mitmepoolseid programmilisi algatusi, mille eesmärk on lahendada komisjoni ning riiklike ja piirkondlike rahastamisasutuste osalusel ühiskonnaprobleeme.

Hoolimata rahvusvahelise koostöö alla kuuluvate teemade arvu suurenemisest on programmi „Horisont 20202“ elluviimise kahe esimese aasta tulemustest näha, et programmiga liitumata partnerriikidest pärit üksuste osalemine koostöömeetmeid käsitlevates toetuslepingutes on seitsmenda raamprogrammi 4,9 %-lt vähenenud programmi „Horisont 2020“ raames vaid 2,4 %-le. Võrreldes seitsmenda raamprogrammi 20,5 %-ga hõlmab üksnes 11,7 % programmi „Horisont 2020“ toetuslepingutest üht või mitut partnerit väljastpoolt ELi liikmesriike või programmiga liitunud riikidest. ELi panus väljastpoolt ELi liikmesriike / programmiga liitumata riikidest pärit üksustesse on 2,0 %-lt seitsmenda raamprogrammi eelarvest vähenenud programmi „Horisont 2020“ raames 0,7 %-le. Samamoodi on kogueelarve, mille programmiga liitumata partnerriikidest pärit üksused on investeerinud programmi „Horisont 2020“ projektide raames tehtavasse koostöösse, vähenenud 60 miljonilt eurolt 29 miljonile eurole aastas.

Seda, miks väljastpoolt ELi pärit üksuste osalemine toetuslepingutes on programmi „Horisont 2020“ raames võrreldes seitsmenda raamprogrammiga vähenenud, on osaliselt võimalik seletada järgmiste asjaolude kokkulangemisega: rahastamiseeskirjade muutumine Brasiilia, Venemaa, India, Hiina ja Mehhiko puhul; hiljutised konfliktid ja sotsiaal-poliitilised suundumused ELi naabruses ning Ukraina liitumine programmiga „Horisont 2020“, samas kui seitsmes raamprogramm Ukrainat ei hõlmanud. Teine peamine erinevus võrreldes seitsmenda raamprogrammiga on see, et hoolimata rahvusvahelise koostöö alla kuuluvate teemade arvu suurenemisest on osalemine väljastpoolt ELi kohustuslik neist vaid mõne üksiku puhul. Lisaks, kuna programmis on keskendutud rohkem turulähedasemale tegevusele, on tulnud leida sobiv tasakaal rahvusvahelises koostöös osalemise ja ELi ettevõtete huvide kaitsmise vahel.

Mis puudutab teadlaste liikuvuse taset, siis 2,6 % kõikidest Euroopa Teadusnõukogu (ERC) juhtivteadlastest on tulnud ELi liikmesriikidesse / programmiga liitunud riikidesse programmiga liitumata partnerriikidest. Hulk algajaid teadlasi on saanud toetust väljaspool liikmesriike / programmiga liitumata riikides tegutsevatelt rahastamisasutustelt, et ajutiselt ühineda nüüdseks seitsme riigiga sõlmitud kokkulepete elluviimise raames ERC toetusesaajate juhitavate uurimisrühmadega. Marie Skłodowska-Curie meetmete osaks olevate individuaalsete stipendiumite toel on programmiga liitumata partnerriikidesse saabunud 280 teadlast ELi liikmesriikidest / programmiga liitunud riikidest ning 521 teadlast kõnealustest riikidest on saanud stipendiumi Euroopas, moodustades 20 % kõikidest individuaalsete stipendiumite saajatest. Lisaks on programmiga liitumata partnerriikide üksused osalenud 459 korral meetmes RISE (rahvus- ja valdkondadevaheline koostöö teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna töötajate vahetuse kaudu) ja 209 korral meetmes ITN (uuenduslikud koolitusvõrgustikud), moodustades 29 % kõikidest meetmes RISE osalenutest ja 5 % kõikidest meetmes ITN osalenutest.

Rahvusvaheline koostöö on endiselt kogu Euratomi tegevuse oluline tahk ning seda jätkatakse erinevates mitmepoolsetes raamistikes (nt OECD Tuumaenergia Agentuur, Rahvusvaheline Energiaagentuur, Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur, ülemaailmne taristumehhanism (GIF)) ja kolmandate riikidega sõlmitud Euratomi kahepoolsete koostöölepingute kaudu. Uue lähenemisviisiga tuumasünteesi alastele teadusuuringutele toetatakse kõikide ELi liikmesriikide / programmiga liitunud riikide suuremat lõimumist, et tagada rahvusvahelise katsetermotuumareaktori (ITER) edu.

4. Rahvusvahelises koostöös osalemise raamtingimuste parandamine

Komisjon on olnud jätkuvalt ettevaatav ülemaailmset teadus- ja innovatsioonikoostööd takistavate tegurite kõrvaldamisel.