Suunised EMÜ Konkurentsieeskirjade Kohaldamiseks Sidesektoris

(91/C 233/02)

EESSÕNA

Käesolevate juhiste eesmärgiks on ühenduse konkurentsieeskirjade kohaldamise selgitamine turuosalistele sidesektoris. Neid tuleb vaadata sidesektori eritingimuste kontekstis ning nende kohaldamisel arvestatakse ühenduse üldist sidepoliitikat. Eelkõige peab arvesse võtma meetmeid, mida komisjon saab sidele tervikuna soovitada ning mis tulenevad olukorra hindamisest ja selle majandusala jaoks olulistest küsimustest, nagu seda tehti Euroopa elektroonika- ja infotehnoloogiatööstuse puhul komisjoni 3. aprilli 1991. aasta teatises [1].

Peamine poliitiline eesmärk, nagu on rõhutanud komisjon, nõukogu ja Euroopa Parlament, peab olema tõhusate, üleeuroopaliste võrkude ja teenuste arendamine vähima võimaliku kuluga ja kõrgeima kvaliteediga, pakkumaks Euroopa kasutajale 1992. aasta ühisturul tõhusaks tegutsemiseks vajalikku põhilist infrastruktuuri.

Komisjon on juba varem selgitanud, et kõnealuses kontekstis peavad kõnealuse sektori liberaliseerimine ja harmoniseerimine toimuma üheskoos.

Arvestades sidesektori konkurentsi konteksti, peab olema sideettevõtjatel lubatud luua vajalikke koostöömehhanisme ning neid tuleb selleks ka julgustada eesmärgiga luua – või tagada – täieliku omavahelise ühilduvuse riiklike võrkude vahel kogu ühenduses, ning vajaduse korral ka teenuste vahel, et Euroopa kasutajad saaksid kasu laiaulatuslikumatest, parematest ja odavamatest sideteenustest.

Seda saab teha ja peab tegema vastavuses EMÜ konkurentsieeskirjadega, et vältida nende eiramise korral kaasnevat ebasäästlikkust. Samal põhjusel peavad sideettevõtjad ja muud ettevõtjad, millel võib olla turgu valitsev seisund, teadvustama endale, et selle seisundi kuritarvitamine on keelatud.

Suuniseid tuleb tõlgendada selle eesmärgi valguses. Nende eesmärgiks on muu hulgas selgitada, milliseid koostöövorme võib käsitleda soovimatute salakokkulepetena, ning selles mõttes nad loetlevad üles vastuvõetamatud olukorrad. Suuniseid peaks seetõttu käsitlema kui ühenduse üldise sidepoliitika üht aspekti, eriti poliitikate ja meetmete osas julgustamaks ja stimuleerimaks neid koostöövorme, mis edendavad kõrgelt arenenud sidevahendite arengut ja kättesaadavust Euroopas.

Konkurentsieeskirjade täielik rakendamine moodustab olulise osa ühenduse üldisest lähenemisest sidevahenditele. Käesolevad suunised peavad aitama turuosalistel kujundada oma strateegiat ja korraldust üleeuroopalisteks võrkudeks ja teenusteks kohe algusest peale käesolevate suunistega täielikus kooskõlas oleval viisil. Kui suuniste koostamise ajal valitsenud tingimused peaksid oluliselt muutuma, võib komisjon pidada asjakohaseks kohandada suuniseid vastavalt sidesektori olukorra arengule.

I. KOKKUVÕTE

1. Euroopa Ühenduste Komisjon on oma rohelises raamatus sideteenuste ja -seadmete ühisturu arendamise kohta (K(87)290), 30. juuni 1987, välja pakkunud mitu komisjoni seisukohta. Nende hulgas on seisukohad (H) ja (I) järgmised:

"(H) range jätkuv sideasutuste tegevuse (äritegevuse) läbivaatamine vastavalt EMÜ asutamislepingu artiklitele 85, 86 ja 90. See kehtib eelkõige tegevuse risttoetamise kohta konkureeriva teenuse sektoris ja tootmistegevuses;

(J) range jätkuv kõigi erapakkujate läbivaatamine vastavatud sektorites vastavalt artiklitele 85 ja 86 selleks, et vältida turgu valitseva seisundi kuritarvitamist."

2. Need seisukohad sõnastati uuesti komisjoni 9. veebruari 1998. aasta dokumendis

"Rohelise raamatu rakendamine sideteenuste ja -seadmete ühisturu arendamise/arutluste oleku ja komisjoni ettepanekute kohta"

(K(88)48). Valdkondade hulgas, kus konkreetse poliitika tegevuste arendamine on nüüd võimalik, osutas komisjon järgmist:

"Õiglaste tingimuste tagamine konkurentsiks:

Avatud turu tagamine muudab vajalikuks sidesektori pideva läbivaatuse.

Komisjon kavatseb välja anda suunised konkurentsieeskirjade rakendamise kohta sidesektoris ja läbivaatamise korra kohta."

See on käesoleva teatise eesmärk.

Sidesektor nõuab paljudel juhtudel koostöölepinguid, muu hulgas sideasutuste vahel selleks, et tagada võrkude ja teenuste omavaheline ühendus ning universaalne juurdepääs teenustele, mida on vaja üleeuroopaliste teenuste tagamiseks ja optimaalse teenuse pakkumiseks kasutajatele. Neid eesmärke saab muu hulgas saavutada sideasutuste koostöö kaudu – näiteks nendes valdkondades, kus pakkumise ainu- või eriõigused võivad jätkuda kooskõlas ühenduse õigusega, sealhulgas konkurentsiseadusega, samuti valdkondades, kus optimaalne teenus nõuab teatud koostööjooni. Teiselt poolt nõuab ülim eesmärk, milleks on tingimuste arendamine turu jaoks pakkumaks Euroopa kasutajatele suuremat valikut sideteenuseid, millel on parem kvaliteet ja madalam hind, ka tugeva konkurentsistruktuuri vastuvõtmist ja kaitsmist. Konkurents täidab ühenduses keskset rolli, eriti arvestades ühisturu ettevalmistuse lõppemist 1992. aastaks. Seda rolli on juba rõhutatud rohelises raamatus.

Ühisturg on sideasutuste ja kasutajate jaoks uus mõõde. Konkurents annab neile võimaluse kasutada täielikult ära tehnika arengut ja seda kiirendada ning julgustab neid ümberkorraldusteks ja vajaliku säästlikkuse saavutamiseks sellises ulatuses, et muutuda konkurentsivõimeliseks mitte ainult ühenduse turul, vaid kogu maailmas.

Seda silmas pidades tuletavad käesolevad suunised meelde peamisi põhimõtteid, mida komisjon on vastavalt oma mandaadile asutamislepingu konkurentsieeskirjade kohaselt rakendanud ja rakendab selles sektoris ilma ühegi asjaolude kaalumist nõudva konkreetse juhtumi jaoks ette otsustamata.

Eesmärk on muu hulgas anda panus investeerimistingimuste suuremale kindlusele selles sektoris ja üleeuroopaliste teenuste arengusse.

Mehhanismid kindluse loomiseks üksikjuhtude korral (kaebuste ja ametikohustuslike uurimiste kõrval) nähakse ette teatisega ning sekkumatustõendi menetlusega vastavalt määrusele nr 17, mis sätestavad vormilise korra koostöölepete heakskiitmiseks selles valdkonnas ükskõik millal, kui taotletakse ametlikku selgitust. Seda on üksikasjalikult käsitletud käesolevas teatises edaspidi.

II. SISSEJUHATUS

3. Sidesektori põhjapanev tehnilise areng kogu maailmas [2] on põhjustanud märgatavaid muutusi konkurentsitingimustes. Tavapärased monopoolsed ametid ei suuda üksinda vastata pöördelise uue tehnika nõuetele. Sidesektorisse on ilmunud uued majanduslikud jõud, mis suudavad pakkuda kasutajatele mitmeid lisaväärtusteenuseid, mida võimaldab uus tehnika. See on põhjustanud laiaulatusliku riikliku sekkumise vähendamise ja on seda soodustanud, mis on ühenduses toimunud eri intensiivsusega.

See liikumine muudab järk-järgult Euroopa turu ehitust. Turule on tunginud uued eratarnijad, kes pakuvad üha enam riikidevahelisi lisaväärtusteenuseid ja seadmeid. Sideametid on vaatamata oma kesksele rollile avalike teenuste pakkujatena omandanud ka ärilise mõttelaadi. Nad on alustanud dünaamilist konkureerimist eraasutustega nii teenuste kui seadmete osas. Toimuvad laiaulatuslikud ümberkorraldused ühinemiste ja ühisettevõtete moodustamise kaudu, eesmärgiga konkureerida riiklikust sekkumisest vabastatud turul tõhusamalt suuruse ja ratsionaalse majandamise abil. Kõigil neil sündmustel on tehnika arengule soodustav mõju.

4. Seda silmas pidades on konkurentsi keskne roll ühenduse jaoks selge, eriti arvestades ühisturu ettevalmistuse lõppemist 1992. aastaks. Seda rolli on juba rõhutatud rohelises raamatus.

5. Konkurentsieeskirjade rakendamisel püüdleb komisjon selle poole, et vältida riigi meetmete või kohustuste vastuvõtmist, mis loovad või säilitavad ühisturuga sobimatuid tehistakistusi. Samas soosib komisjon ka kõiki koostöövorme, mis edendavad uuendusi ja majandusarengut, mida näeb ette konkurentsiseadus. Tõhusa konkurentsi põhimõtete järgimine sidesektoris ei ole poliitilise valiku küsimus. Vaba turu ja konkurentsipõhise majanduse valik nähti ette juba EMÜ asutamislepingus ning asutamislepingu konkurentsieeskirju rakendatakse on ühenduses otseselt. Ülalnimetatud olulised muudatused tähendavad, et konkurentsiseadust on vaja täielikult kohaldada.

6. On olemas vajadus suurema kindluse järele konkurentsieeskirjade kohaldamisel. Sideametite ees on nüüd peale kohustuse tagada avalike huvide ülesannete täitmine ka kohustus kohaldada kõnealuseid reegleid praktiliselt ilma üleminekuta pärast pikka riikliku toetuse aega. Sageli ei saa nende ulatust ja tegelikku mõju hõlpsasti tunnetada. Et tehnika areneb kiiresti ja uutest turuvõimalustest kasu saamiseks on vaja väga suuri investeeringuid, peavad kõik asutused, nii riiklikud kui eraomanduslikud, tegema kiireid otsuseid, võttes arvesse konkurentsi reguleerivat raamistikku.

7. Sellele vajadusele suurema kindluse järele konkurentsieeskirjade rakendamisel on juba vastatud mitme üksikjuhtumi hindamisega. Üksikjuhtumite hindamine on seni aga võimaldanud vastata ainult mõnele paljudest sidesektoris tekkivatest konkurentsiküsimustest. Tulevased juhtumid arendavad komisjoni tegevusliini selles sektoris.

Suuniste otstarve

8. Käesolevad suunised on ette nähtud riiklike sideasutuste, muude sideteenuste ja -seadmete pakkujate ja kasutajate, juristide ja avalikkuse huvitatud esindajate teavitamiseks üldiste seaduslike ja majanduslike põhimõtete kohta, mida on järgitud ja mida järgitakse komisjoni poolt konkurentsieeskirjade kohaldamisel sidesektori tegevuses ja mis põhinevad kogemusel, mida on saadud üksikjuhtumite Euroopa Ühenduste Kohtu lahenditest.

9. Komisjon kohaldab neid põhimõtteid ka tulevastele üksikjuhtumitele paindlikul viisil ja arvestab iga juhtumi puhul konkreetset konteksti. Need suunised ei hõlma kõiki peamisi põhimõtteid, mis juhivad konkurentsieeskirjade kohaldamist, vaid ainult neid, mis on konkreetselt asjakohased sideküsimustes. Konkurentsieeskirjade neid üldiseid põhimõtteid, mis ei ole sidesektoriga konkreetselt seotud, kuid mida saab neile täielikult kohaldada, võib muu hulgas leida määrustest, kohtulahenditest ja komisjoni otsustest üksikjuhtumite kohta, komisjoni aastaaruannetest konkurentsipoliitika kohta, pressiteadetest ning muust komisjoni avalikust teabest.

10. Käesolevad suunised ei loo täitmisele pööratavaid õigusi. Need ei piira ka EMÜ konkurentsieeskirjade kohaldamist Euroopa Kohtu ega riigi ametiasutuste poolt (sest neid reegleid võivad kohaldada igas liikmesriigis nii haldus- kui kohtuasutused vahetult).

11. Majandusliku ja õigusliku olukorra muutusega ei kaasne iseenesest suuniste samaaegne muutmine. Komisjon jätab sellegipoolest võimaluse sellise muudatuse tegemiseks juhul, kui ta tunnistab, et käesolevad suunised ei täida enam oma eesmärki oluliste ja/või korduvate muudatuste tõttu seaduslikes pretsedentides, konkurentsieeskirjade kohaldamise meetodite tõttu ning õiguslikus, majanduslikus ja tehnilises kontekstis.

12. Käesolevad suunised puudutavad põhiliselt konkurentsieeskirjade otsest kohaldamist ettevõtjatele, st EMÜ asutamislepingu artikleid 85 ja 86. Nad ei puuduta liikmesriikidele kohaldatavaid reegleid, eelkõige artiklis 5 ja artikli 90 lõigetes 1 ja 3. Põhimõtted, mis juhivad artikli 90 kohaldamist sidesektoris, on väljendatud komisjoni direktiivides, mis on vastu võetud vastavalt artikli 90 lõikele 3 rohelise raamatu rakendamiseks [3].

Suhe ettevõtjatele kohaldatavate konkurentseeskirjade ja liikmesriikidele kohaldatavate eeskirjade vahel

13. Euroopa Kohus [4] on teinud otsuse, et kuigi on tõsi, et asutamislepingu artiklid 85 ja 86 puudutavad ettevõtjate käitumist ja mitte liikmesriikide õigusakte, ei tohi liikmesriigid tulenevalt EMÜ asutamislepingu artikli 5 lõikest 2 vastu võtta ega säilitada mis tahes meetme jõusolekut, mis võiks kõnealuste sätete jõusolekut takistada. Kohus on avaldanud, et eelkõige oleks tegemist sellise juhtumiga juhul, kui liikmesriik taotleks või soosiks keelatud kartelle või tugevdaks nende mõju või õhutaks turgu valitseva seisundiga ettevõtjaid kuritarvitustele.

Kui need meetmed vastu võetakse või hoitakse neid jõus riigiettevõtte või sellise ettevõtja suhtes, millele liikmesriik annab eri- või ainuõiguse, võib samamoodi kohaldada ka artiklit 90.

14. Kui riigiettevõtte või sellise ettevõtja tegevus, millele liikmesriik annab eri- või ainuõigusi, tuleneb täielikult ettevõtte autonoomse tegevuse tulemusel, saab seda takistada ainult artiklite 85 ja 86 kohaldamisega.

Kui selline käitumine on kehtestatud riigi kohustusliku meetmega (reguleeriva või haldusmeetmega) ega jäta asjakohastele ettevõtjatele mingit valikut, võib artiklit 90 kohaldada asjaomasele riigile koos artiklitega 85 ja 86. Sellisel juhul kohaldatakse artikleid 85 ja 86 ettevõtja tegevusele, võttes arvesse piiranguid, mis kehtivad ettevõtjale riigi kohustuslike meetmete tulemusel.

Lõppkokkuvõttes, kui tegevus tuleneb asjaomase ettevõtja vabast valikust, kuid riik on vastu võtnud meetme, mis seda tegevust õhutab või selle mõju tugevdab, võib ettevõtja tegevusele kohaldada artikleid 85 ja/või 86 ning riigi meetmele artiklit 90. See võib muu hulgas juhtuda siis, kui riik on heaks kiitnud ja/või seadusega kinnitanud ettevõtja tegevuse tulemuse (näiteks tariifid).

Käesolevad suunised ja artikli 90 direktiivid täiendavad üksteist teatud määral nii, et nad hõlmavad konkurentsieeskirjade kohaldamist valitsevaid põhimõtteid: artiklid 85 ja 86 ühelt poolt ning artikkel 90 teiselt poolt.

Konkurentsieeskirjade ja muu ühenduse õiguse kohaldamine, sealhulgas avatud võrgu pakkumise reeglid

15. Artiklid 85 ja 86 ning nende artiklite rakendusmäärused EMÜ asutamislepingu artikli 87 kohaldamisel moodustavad õiguse, mis on jõus ja täitmisele pööratav kogu ühenduses. Muude ühenduse eeskirjadega ei tohiks konflikte tekkida, sest ühenduse õigus moodustab ühtse reguleeriva raamistiku. Ühenduse muid eeskirju, eelkõige neid, mis juhivad konkreetselt sidesektorit, ei saa käsitleda artiklite 85 ja 86 kohaldamissätetena kõnealuses sektoris. Sellegipoolest on ilmselge, et sidesektoris vastu võetud ühenduse õigusakte peab tõlgendama konkurentsieeskirjadega kooskõlas oleval viisil, et nii tagada ühenduse sidepoliitika igakülgne ja parim võimalik rakendamine.

16. See kehtib muu hulgas ka ettevõtjate suhtes kohaldatavate konkurentsieeskirjade ja avatud võrgu pakkumise eeskirjade vaheliste seoste suhtes. Vastavalt nõukogu 30. juuni 1988. aasta otsusele sideteenuste ja -seadmete ühisturu arengu kohta kuni aastani 1992 [5] koosneb avatud võrgu pakkumine "nõukogu direktiivide lühimääratluse järgi tehnilistest tingimustest, tingimuste kasutusest ja tariifipõhimõtetest avatud võrgu pakkumisele, alustades püsiliinide kasutamise ühtlustatud tingimustest". Avatud võrgu pakkumise kord on kinnitatud direktiiviga 90/387/EMÜ [6] sideteenuste siseturu loomise kohta avatud võrgu pakkumise rakendamise kaudu, mille võttis nõukogu vastu 28. juunil 1990. aastal EMÜ asutamislepingu artikli 100a alusel.

17. Avatud võrgu pakkumisel on oluline roll üleeuroopalise ligipääsu pakkumisel omavahel ühendatud avatud võrkudele kogu ühenduses. Avatud võrgu pakkumise ühtlustamisel on võrgu kasutajal ühtlustatud ligipääsutingimused kogu EMÜs, olenemata riigist. Ühtlustatud ligipääs tagatakse vastavuses ülalmainitud konkurentsieeskirjadega, nagu näevad avatud võrgu pakkumise reeglid konkreetselt ette.

Avatud võrgu pakkumise reegleid ei saa käsitleda konkurentsieeskirjadena, mis kehtivad riikide ja/või ettevõtjate tegevuse suhtes. Avatud võrgu pakkumise eeskirjad ja konkurentsieeskirjad on seega kaks erinevat, kuid samas ühtset eeskirjakomplekti. Seega on konkurentsieeskirjad täielikult kohaldatavad, isegi kui kõik avatud võrgu pakkumise eeskirjad on vastu võetud.

18. Konkurentsieeskirju kohaldatakse praegu ja tulevikus ühtsel viisil ühenduse kehtivate kaubanduseeskirjadega. Sellegipoolest kehtivad konkurentsieeskirjad diskrimineerimatul viisil EMÜ ettevõtjale ja muude riikide ettevõtjatele, millel on ligipääs EMÜ turule.

III. ARTIKLITE 85 JA 86 KOHALDAMISE ÜHISPÕHIMÕTTED

Artiklite 85 ja 86 võrdne kohaldamine

19. Artiklid 85 ja 86 kehtivad vahetult ning kogu ühenduses kõikidele ettevõtjatele, nii riiklikele kui eraõiguslikele, võrdsetel tingimustel ning samas ulatuses, välja arvatud artikli 90 lõikes 2 sätestatud erand [7].

Komisjon ja riiklikud haldus- ja kohtuasutused on pädevad kohaldamaks neid eeskirju tingimustel, mis on sätestatud nõukogu määruses nr 17 [8].

20. Seepärast kehtivad artiklid 85 ja 86 nii eraettevõtjatele kui riiklikele sideasutustele, mis hõlmavad sideameteid ja tunnustatud eraõiguslikke asutusi (edaspidi "sideasutused").

Sideasutused on ettevõtjad artiklite 85 ja 86 tähenduses selles ulatuses, et nad rakendavad majandustegevust sideseadmete tootmiseks ja/või müügiks ja/või sideteenuste pakkumiseks, olenemata muudest asjaoludest, näiteks sellest, kas nende iseloom on majanduslik või mitte või kas nad on iseiseivad juriidilised isikud või moodustavad osa riigi haldusaparaadist [9]. Sideasutuste ühendused on ettevõtjate ühendused artikli 85 mõistes, olenemata sellest, et sideasutused osalevad ettevõtjatena organisatsioonides, milles on esindatud ka riigiasutused.

Artiklid 85 ja 86 kehtivad ka ettevõtjatele, kes asuvad väljaspool EMÜd, kui rakendatakse või kavandatakse rakendada piiravaid kokkuleppeid või pannakse toime kuritarvitusi nende ettevõtjate poolt ühisturul sellises ulatuses, et mõjutatakse kaubandust liikmesriikide vahel [10].

Artikli 90 lõike 2 või põhinõuete alusel õigustatud konkurentsipiirangud

21. Artikli 90 lõikes 2 sätestatud erand võib kehtida nii riigimeetmete kui ettevõtjate tegevuse suhtes. Teenuste direktiiv 90/388/EMÜ, eelkõige selle artikkel 3, näeb liikmesriigile ette konkreetsete piirangute kehtestamise litsentsides, mida ta võib väljastada teatud sideteenuste pakkumiseks. Need piirangud võib kehtestada artikli 90 lõike 2 alusel või selleks, et tagada vastavuse riiki põhinõuetega, mis on esitatud direktiivis.

22. Mis puutub artikli 90 lõikesse 2, siis kasu erandist, mida see säte pakub, võib sellegipoolest sideasutuse käitumisele abiks võtta juhul, kui see toob endaga kaasa konkurentsieeskirjad, mida selle liikmesriik teenuste direktiivi kohaldamisel ei kehtestanud. Sellegipoolest tuleb arvestada asjaoluga, et sel juhul ei pidanud riik, kelle ülesandeks on avaliku ja üldise majandusliku huvi kaitsmine, vajalikuks nimetatud piirangute kehtestamist. See muudab eriti raskeks ülesande tõestada, et artikli 90 lõike 2 erand kehtib siiski ettevõtjate käitumisele, millega need piirangud on seotud.

23. Komisjon järeldab Euroopa Kohtu lahendite alusel [11], et tal on ainupädevus kohtu järelevalvel otsustada, kas artikli 90 lõike 2 erand kehtib. Riigivõimud, sealhulgas kohtuasutused võivad anda hinnangu, et see erand ei kehti, kui nad leiavad, et konkurentsieeskirjad ei takista selgelt ettevõtjatele määratud üldiste majanduslike huvide ülesande sooritamist. Kui need asutused ei suuda selles mõttes anda selget hinnangut, peaksid nad oma otsuse peatama selleks, et võimaldada komisjonil leida, kas antud sätte kohaldamise tingimused on täidetud.

24. Mis muutub meetmetesse, mis on suunatud vastavusele põhinõuetega teenuste direktiivi mõistes, võivad neid selle artikli 1 [12] alusel vastu võtta ainult liikmesriigid ja mitte ettevõtjad.

Asjakohane turg

25. Et hinnata konkurentsikokkuleppe mõju vastavalt artiklile 85 ja turgu valitseva seisundi olemasolu vastavalt artiklile 86, on vaja määratleda asjakohane turg/turud, toote või teenuse turg/turud ning geograafiline turg/turud sidesektoris. Kiirelt areneva tehnika kontekstis on asjakohase turu määratlus dünaamiline ja muutuv.

a) Tooteturg

26. Tooteturg hõlmab kõiki tooteid, mis nende omaduste suhtes on eriliselt sobivad pidevate vajaduste rahuldamiseks ning on ainult piiratud ulatuses vahetatavad muude toodetega hinna, kasutuse ja tarbijaeelistuse mõistes. Ainult asjakohaste toodete objektiivsete omadustega piirnev vaatlus ei saa olla piisav: arvesse tuleb võtta ka konkurentsitingimusi ja pakkumise ning nõudluse struktuuri turul [13].

Komisjon saab neid turge täpselt määratleda ainult üksikjuhtumite raames.

27. Käesolevate suuniste eesmärgil saab ainult viidata, et eristada saab vähemalt maapealse võrgu pakkumise, kõneside, andmeside ja satelliitide teenuste turgi. Seadmete turu suhtes peaks turu määratlemise eesmärgil arvesse võtma järgmisi valdkondi: avalikud keskjaamad, erakeskjaamad, ülekandesüsteemid ja eelkõige lõppseadmete osas telefonid, modemid, teleksid, andmeedastusterminalid ja mobiiltelefonid. Ülaltoodu ei piira edasisi kitsamate eristatavate turgude määratlemist. Mis puudutab muid teenuseid – näiteks lisaväärtusega teenuseid – nagu ka lõpp- ja võrguseadmeid, ei ole võimalik siinkohal määratleda, kas igale nendest või nende kogumile või mõlemale on turgu, sõltuvalt vahetatavusest eri geograafilistel turgudel. Seda otsustab peamiselt pakkumise ja nõudmise vahekord kõnealustel turgudel.

28. Et mitmed riiklikud üldkasutatavad võrgud konkureerivad suurte kasutajate sidekeskuste paigaldamise nimel, võib turu määratlus vastavalt sellele erineda. Suured sideteenuste kasutajad, olenemata sellest, kas nad ise on teenusepakkujad või mitte, valivad oma füüsilise asukoha muu hulgas eri sideasutuste pakutavate sideteenuste omaduste järgi. Seetõttu võrdlevad nad riiklikke üldkasutatavaid võrkude ja muude teenuste omadusi ja hindu sideasutuste pakutavate omadustega ja hindadega.

29. Satelliitside pakkumises on küsimus selles, kas seda saab oluliselt vahetada maapealse võrgu pakkumisega või mitte:

a) satelliitsidet võib olla eri liike: kohtkindel teenus (side kahe kindla punkti vahel), mitmepunktiline (kindlast punktist mitmesse punkti ja mitmest punktist mitmesse punkti), ühesuunaline või kahesuunaline;

b) satelliitide põhiomadused on järgmised: laia geograafilise ala hõlmamine, mida ei piira riigipiirid; hinna olenematus kaugusest; paindlikkus ja võrkude paigaldamise lihtsus, eelkõige väikesemõõtmelise apertuuriga terminalide (VSAT) süsteemides;

c) satelliitide kasutamise võib jagada järgmistesse kategooriatesse: avalik kommuteeritav hääl- ja andmeedastus, ärilise lisaväärtusega teenused ja ringhäälingusaadete edastamine;

d) satelliitside pakkumine kujutab endast laiaulatuslikku vahetatavust maapealse edastuskanalitega põhilise kõne- ja andmeside tagamiseks suurel kaugusel. Tänu satelliitside omadustele ei saa neid oluliselt vahetada ja satelliitside on pigem maapealsete edastuskanalite täiendus kõne- ja andmeside mitme konkreetse kasutuseesmärgi korral. Need on järgmised: ääre- või vähemarenenud aladele suunatud teenused, ühendused külgnematute riikide vahel, jõudluse ümberseadistamine ja alternatiivse sidekanali pakkumine muude süsteemide häirete korral. Hetkel ei ole satelliite võimalik oluliselt vahetada otseseks saadete ülekandmiseks või mitmepunktiliste eravõrkude lisaväärtusega äriteenusteks kasutamiseks. Seepärast peaksid satelliidid moodustama kõikidele nendele kasutusotstarvetele eraldi tooteturu. Satelliitside sees võib olla väiksemaid eri turge.

30. Mobiilsides näivad olevat olemas järgmised teenused: näiteks mobiilside, peilerside, telepoint, traadita telefon ja traadita andmeside. Tehnika areng võimaldab pakkuda igale nendest süsteemidest üha enam lisaväärtuslikke omadusi. Selle tulemuseks on see, et erinevused kõigi nende süsteemide vahel on järk-järgult hägustumas ning nende vahetatavus on suurenemas. Seetõttu ei saa välistada, et tulevikus hõlmab mitut nendest süsteemidest üksainus tooteturg. Samamoodi on tõenäoline, et teatud kasutusteks hõlmatakse mobiilsidesüsteemid ühe turuga, samas kui teatud teenuseid osutatakse üldkasutatavas kommutaatorvõrgus.

b) Geograafiline turg

31. Geograafiline turg on järgmine ala:

- kus ettevõtjad asuvad üksteisega konkureerima, ja

- kus kõnealusele tootele või teenusele kohaldatavad objektiivsed konkurentsitingimused on samad kõikidele kaubandusringkondadele [14].

32. Piiranguteta geograafilise turu määratlusele üksikjuhtumitel näib iga riiklik territoorium EMÜs olevat eristatav geograafiline turg selles osas, mis puudutab asjassepuutuvaid teenuseid või tooteid, kus:

- kliendi vajadusi ei saa rahuldada riigivälise teenusega,

- eksisteerivad erinevad reguleerivad teenustele ligipääsu tingimused, eelkõige eri- või ainuõigused, mis kalduvad isoleerima riigiterritooriume,

- puuduvad seadmete ja võrkude osas ühenduse ühtsed standardid, kas kohustuslikud või vabatahtlikud, mille puudumine võib samuti isoleerida rahvuslikke turge. Vabatahtlike ühenduse standardite puudumine näitab riiklike klientide erinevaid nõudeid.

Sellegipoolest eeldatakse, et geograafiline turg ulatub järk-järgult EMÜ territooriumile EMÜ ühisturu järk-järgulise elluviimise tempos.

33. Samuti peab kindlaks tegema, kas iga riiklik turg või selle osa on oluline osa ühisturust. See on juhtum, kus asjassepuutuva toote teenused esindavad olulist osa kogu EMÜ mahust. See kehtib kõikide asjakohaste teenuste ja toodete kohta.

34. Satelliidikanaleid võib piiriüleseks sideks pakkuda mis tahes riik mitmete hulgast. Antud juhul on geograafiline turg laiem kui riigi territoorium ning võib hõlmata kogu EMÜd.

Mis puutub satelliitside jõudlusse, siis sõltub geograafilise turu laiendamine satelliidi jõudlusest ja tema suutlikkusest konkureerida teiste satelliitidega ülekandeks konkreetses piirkonnas ehk tema levialast. Seda saab hinnata ainult iga juhtumi puhul eraldi.

35. Mis puutub teenustesse üldiselt, nagu ka lõpp- ja võrguseadmetesse, hindab komisjon vaatlusaluste ettevõtjate turujõudu ja EMÜ konkurentsi tulemust ettevõtete tegevuse kaudu, võttes arvesse nende omavahel seotud tegevused ning EMÜ ja maailma turgude vahelist vastasmõju. Seda on veelgi rohkem vaja EMÜ turu järkjärgulise avanemise ulatuses. Sellel võib olla arvestatav mõju EMÜ turgude struktuurile, nendel turgudel tegutsevate ettevõtjate üleüldisele konkurentsivõimele ja pikemas perspektiivis nende võimele jääda sõltumatuteks operaatoriteks.

IV. ARTIKLI 85 KOHALDAMINE

36. Komisjon tuletab meelde, et nõukogu 30. juuni 1998. aastal tehtud otsuse sideteenuste ja -seadmete ühtse turu arengu kohta kuni aastani 1992 poliitika peamine sihtmärk oli järgmine:

"… soodustada Euroopa koostööd kõikidel tasanditel nii palju kui see on ühitatav ühenduse konkurentsieeskirjadega, seda eelkõige teadus- ja arendustegevuse vallas selleks, et kindlustada tugev Euroopa kohalolek sideturgudel ja tagamaks kõigi liikmesriikide täielik osalemine".

Paljudel juhtudel saab üleeuroopalised teenused saavutada sideasutuste koostöö kaudu – näiteks tagades omavahelise ühenduvuse ja koostalitlusvõime

i) nendes valdkondades, kus kooskõlas ühenduse õiguse ja eelkõige teenuste direktiiviga 90/388/EMÜ võivad jätkuda ainu- või eriõigused pakkumiseks; ning

ii) nendes valdkondades, kus optimaalne teenus nõuab teatud koostööjooni, näiteks universaalset juurdepääsu teenustele, st võimalust kasutada üleeuroopalisi teenuseid ühest müügipunktist.

Nõukogu annab direktiivide, otsuste, soovituste ja määrustega suuniseid nendes valdkondades, kus üleeuroopalisi teenuseid on kõige tungivamalt vaja: näiteks soovitus 86/659/EMÜ integraalteenuste digitaalvõrgu (ISDN) koordineeritud kasutuselevõtmise kohta Euroopa Ühenduses [15] ja soovitus 87/371/EMÜ avaliku üleeuroopalise digitaalse maapealse mobiilside koordineeritud kasutuselevõtmise kohta ühenduses [16].

Komisjon tervitab ja toetab täielikult vajadust sellise koostöö järele, et eelkõige edendada üleeuroopaliste teenuste arengut ja tugevdada EMÜ tööstuse konkurentsivõimet kogu ühenduses ja maailma turgudel. See koostöö suudab sellegipoolest antud eesmärki saavutada ainult juhul, kui ta vastab ühenduse konkurentsieeskirjadele. Määrus nr 17 näeb taolistele koostöölepingutele ette hästimääratletud heakskiidumenetlused. Määruse nr 17 poolt ette nähtud menetlused on järgmised:

i) taotlus sekkumatustõendiks, millega komisjon tõendab, et lepingud ei ole vastuolus artikliga 85, sest nad ei piira konkurentsi ega mõjuta kaubandust liikmesriikide vahel; ning

ii) teavitamine lepingutest, mis on vastuolus artikliga 85 eesmärgiga saavutada erand artikli 85 lõike 3 alusel. Kuigi juhul, kui konkreetne leping on vastuolus artikliga 85, võib komisjon artikli 85 lõike 3 alusel teha erandi, on see nii ainult juhul, kui leping toob kaasa majandusliku kasu – mida hinnatakse kriteeriumi põhjal nimetatud lõikes 3 – mis kaalub üles selle konkurentsipiirangud. Igal juhul ei või konkurentsi kaotada vaatlusaluste toodete olulise osa korral. Teavitamine ei ole kohustuslik, kuid kui õiguskindluse põhjustel otsustavad osapooled taotleda määruse nr 17 artikli 4 järgi erandit, ei või kokkuleppeid vabastada seni, kuni nendest on teavitatud komisjoni.

37. Koostöölepingud võivad olla hõlmatud ühega komisjoni grupierandi määrustest või teatistest [17]. Esimesel juhul tehakse lepingule erand automaatselt artikli 85 lõike 3 alusel. Teisel juhul ei piira leping komisjoni silmis oluliselt konkurentsi ega kaubandust liikmesriikide vahel ning seepärast ei õigusta komisjoni meedet. Kummalgi juhul ei pea kokkuleppest teavitama, kui sellest võib teavitada kahtluse korral. Juhul kui komisjon saab mitu teatist sarnastest koostöölepingutest sidesektoris, võib ta kaaluda, kas konkreetne grupierandi määrus võib olla taoliste lepingute korral asjakohane.

38. Kokkulepete kategooriad [18], mis näivad olevat sidesektoris tavalised ja võivad olla vastuolus artikliga 85, on loetletud allpool. See nimekiri pakub ainult näiteid ega ole seepärast ammendav. Komisjon viitab siinkohal võimalikele konkurentsipiirangutele, mis võivad olla vastuolus artikliga 85 ja juhtudele, kus võib olla võimalus erandiks.

39. Need lepingud võivad mõjutada kaubandust liikmesriikide vahel järgmistel põhjustel:

i) muud teenused peale teenuste, mis on monopoliseeritud sideasutustele, seadmed ja kosmoseside objektidega kaubeldakse kogu EMÜs; kokkulepped nende teenuste ja seadmete kohta mõjutavad tõenäoliselt kaubandust. Kui hetkel on piiriülene kaubandus piiratud, ei ole ühtegi võimalikku põhjust eeldada, et selliste objektide tarnijate tegevus piirneb tulevikus ainult enda riigi turuga;

ii) monopoliseeritud võrguteenuste osas võib arvata, et ka nendega kaubeldakse kogu ühenduse ulatuses. Neid teenuseid saab pakkuda operaator, kes asub ühes liikmesriigis, klientidele, kes asuvad teistes liikmesriikides, kes otsustavad oma sidekeskuse ümber paigutada esimesse, kui see on majanduslikult või kvaliteedi mõttes kasulik. Veel enam, lepingud taolistes küsimustes mõjutavad tõenäoliselt EMÜ kaubandust vähemalt nii palju kui nad mõjutavad tingimusi, mille alusel tarnitakse EMÜs muid teenuseid ja seadmeid.

40. Lõpuks, et sideasutused on objektide, teenuste ja seadmete turul valitsevas seisundis, võib nende käitumine, mis viib kõnealuste kokkulepete koostamiseni ja sõlmimiseni samuti põhjustada artikli 86 rikkumist juhul, kui lepingutel on või tõenäoliselt on mõju, mis takistab konkurentsi sellise taseme säilitamist, mis turul veel eksisteerib, või selle konkurentsi kasvu või mille tulemusel saavad sideasutused kaubanduslikku kasu, mida nad ei oleks saanud juhul, kui oleks eksisteerinud tavaline ja piisavalt tõhus konkurents.

A. Horisontaalsed kokkulepped maapealsete objektide pakkumise ja monopoolsete teenuste kohta

41. Kokkuleppeid maapealsete objektide (üldkasutatavad kommutaatorvõrgud või püsiliinid) või teenuste (näiteks avalikuks kõneside) kohta võib hetkel sõlmida ainult sideasutuste vahel, sest kehtiv õiguskord näeb ette ainu- või eriõigusi. Asjaolu, et teenuste direktiiv tunnistab liikmesriigi võimalust see pakkumine teatud asutustele monopoliseerida, ei vabasta neid asutusi konkurentsieeskirjade järgimisest nende objektide või teenuste pakkumisel. Need lepingud võivad piirata konkurentsi liikmesriigis ainult juhul, kus sellised ainuõigused on antud enam kui ühele pakkujale.

42. Need kokkulepped võivad piirata konkurentsi sideasutuste vahel hoides või tõmmates suuri sidekasutajaid oma sidekeskuste ligi. Selline sidekeskuste konkurents põhineb põhiliselt soodsatel hindadel ja muudel tingimustel, nagu ka teenuste kvaliteedil. Liikmesriikidel ei ole lubatud sellist konkurentsi piirata, sest direktiiv lubab igal liikmesriigil anda ainu- ja eriõigusi ainult tema enda territooriumil.

43. Lõpuks võivad need lepingud piirata konkurentsi monopoliseerimata teenuste osas kolmanda osapoole ettevõtjatelt, mida toetavad kõnealused objektid, näiteks kui nad kehtestavad diskrimineerivad või ebavõrdsed kauplemistingimused teatud kasutajatele.

44. aa) Hinnakokkulepped: kõik sideasutuste hinnakokkulepped, allahindlus või rahvusvaheliste teenuste tasud võivad sidekeskuste konkurentsi märgatavas ulatuses piirata. Hinnaalanduse koordineerimine või keelamine võib põhjustada eriti tõsiseid piiranguid. Avalikult teadaolevates olukordades, näiteks tariifide taseme suhtes, võib allahindlus olla ainus võimalus tõhusaks hinnakonkurentsiks.

45. Mitmel juhul on Euroopa Kohus ja komisjon kaalunud hinnakokkuleppeid artikli 85 [19] kõige tõsisemate rikkumiste hulgas.

Samas kui tariifistruktuuride ühtlustamine võib olla ühenduse teenuste pakkumises oluliseks teguriks, peaks seda eesmärki järgima nii palju, kui see ühildub ühenduse konkurentsieeskirjadega ja see peaks hõlmama tõhusate hinnamääramise põhimõtete määratlemist terves ühenduses. Hinnakonkurents on ülioluline, kui mitte põhiline kliendi valikut suunav tegur ning soodustab tehnika arengut. Ilma et see piiraks mis tahes individuaalse erandi võimalikku kohaldamist, kuulub mis tahes hinnakokkuleppe õigustamine artikli 85 lõike 3 mõttes komisjoni poolt väga rangele uurimisele.

46. Vastupidi, kui lepingud puudutavad ainult ühtsete tariifistruktuuride või põhimõtete loomist, võib komisjon kaaluda, kas see ei moodusta üht artikli 85 lõike 3 järgset majanduslikku hüvitist, mis kaalub üles konkurentsipiirangu. Tõepoolest, see võib pakkuda vajalikku läbipaistvust tariifikalkulatsioonidele ja lihtsustada kasutajate otsuseid liiklusvoo või keskuse või ruumide füüsilise asukoha osas. Sellised kokkulepped võivad anda panuse ka rohelise raamatu ühe eesmärgi saavutamisse – rohkem kulupõhiseid tariife.

Selles seoses, järgides komisjoni sekkumist, on CEPT otsustanud kaotada soovituse PGT/10 rahvusvaheliste püsisideliinide üldiste põhimõtete ja eraõiguslike rahvusvaheliste võrkude rajamise kohta. See soovitas muu hulgas 30 % lisamaksu või ligipääsumaksu kehtestamist, kui kolmanda osapoole side toimus läbi rahvusvahelise püsisideliini või kui selline püsiliin oli ühendatud avaliku sidevõrguga. See soovitas ka ühetaoliste hinnakoefitsientide kohaldamist eesmärgiga määrata ära rahvusvaheliste püsisideliinide suhteline tariifitase. Tänu CEPTi koostööle komisjoniga, mis viis soovituse tühistamiseni, on sideasutuste vaheline konkurents rahvusvaheliste püsiliinide rajamiseks taasloodud ja seda kasutajate hüvanguks, eelkõige monopoliseerimata teenuste pakkujate osas. Komisjon on leidnud, et soovitus kujutas endast hinnakokkulepet ettevõtjate vahel asutamislepingu artikli 85 järgi, mis piiras oluliselt konkurentsi Euroopa Ühenduses [20].

47. ab) Kokkulepped muude tingimuste kohta objektide pakkumiseks

Need kokkulepped võivad piirata sidekeskuste konkurentsi partnerite vahel. Veel enam, nad võivad piirata kasutajate ligipääsu võrgule ja seeläbi piirata kolmandate ettevõtjate konkurentsi monopoliseerimata teenuste osas. See kehtib eriti püsiliinide kasutamise suhtes. CEPTi tühistatud soovitus PGT/10 tariifide kohta oli ka soovitanud piiranguid müügitingimustele, mille vastu komisjon protesteeris. Need piirangud olid põhiliselt järgmised:

- kehtestada püsiliini kliendi ja kolmandate osapoolte vahelisele kasutusele tingimus, et side puudutab ainult tegevust, mille jaoks liin on rajatud,

- allrentimise keeld,

- eravõrkude lubamine ainult klientidele, kes on majanduslike sidemetega seotud ja kelle tegevus on sama,

- sideasutuste vaheline eelnev konsulteerimine mis tahes eravõrgu heakskiitmiseks ja mis tahes muudatuseks võrgu kasutamisel ning mis tahes eravõrkude omavaheliseks ühendamiseks.

Vabastuse eesmärgil artikli 85 lõike 3 mõistes võib muude tegurite hulgas arvesse võtta eritingimuste andmist konkreetsele objektile eesmärgiga selle arengut edendada. See võib kaasa aidata tehnoloogiatele, mis vähendavad teenuste maksumust ja annavad panuse kasvavale konkurentsile Euroopa tööstusstruktuurides. Loomulikult peavad olema rahuldatud ka artikli 85 lõike 3 teised nõuded.

48. ac) Kokkulepped sideliinide valiku kohta

Neil võivad olla järgmised piiravad mõjud:

i) selles osas, et nad koordineerivad sideasutuste valikut liinide suhtes, mida rajada rahvusvahelisteks teenusteks, võivad nad piirata konkurentsi sideasutuste kui tarnija vahel kasutajate sidekeskustesse investeerimise ja tootmise mõttes, omades ka võimalikku mõju tariifidele. Tuleb otsustada, kas selline nende ärilise iseseisvuse piiramine on piisavalt märgatav, et minna vastuollu artikliga 85. Igal juhul võib vabastusargumenti artikli 85 lõike 3 alusel kergemini rahuldada, kui omavahelise ühenduse võimaldamiseks on vaja ühiselt määrata liine ja seepärast kasutada üleeuroopalist võrku;

ii) selles osas, et nad monopoliseerivad liinide valiku, mis on sideasutustele juba üles seatud ja see valik puudutav üht otsustatud objekti, võivad nad piirata muude objektide kasutamist ja seeläbi teenuste pakkumist, mis takistaks tehnika arengut. Teisalt ei näi liinide valik olevat põhimõtteliselt piirav selles osas, et see on tehniline nõue.

49. ad) Kokkulepped tehniliste ja kvaliteedistandardite kehtestamiseks üldkasutatavas võrgus pakutavatele teenustele

Ühtlustamine toob kaasa olulisi majanduslikke hüvesid, mida võivad olla asjassepuutuvad artikli 85 lõike 3 kohaselt. See lihtsustab muu hulgas üleeuroopaliste sideteenuste pakkumist. Nagu on kavandatud ühenduse lähenemise raamistikus ühtlustamisele, võib standarditele vastavaid tooteid ja teenuseid kasutada kogu ühenduses. Selle lähenemise kontekstis on selles valdkonnas välja arenenud Euroopa ühtlustamisasutused (ETSI ja CEN-Cenelec). Riiklikud turud EÜs avaneksid ja moodustaks ühenduse turu. Teenuste ja seadmete turud laieneksid, suurendades nii käivet. Seeläbi on kasutajatele kättesaadavad odavamad tooted ja teenused. Ühtlustamine võib pakkuda ka alternatiivi määratlustele, mida juhivad võrkude ja monopoliseerimata teenuste osas turgu valitseva seisundiga ettevõtjad. Ühtlustamislepped võivad seega vähendada nende ettevõtjate kuritarvituste riski, mis võiksid takistada monopoliseerimata teenuste ja seadmete ligipääsu turule. Teatud ühtlustamislepetel võib sellegipoolest olla piirav mõju konkurentsile: uuenduste takistamine, tehnika teatud arengujärgul peatumine, teatud kasutajate/teenusepakkujate võrguligipääsu sulgemine. See piirang võib olla märgatav näiteks siis, kui otsustada, millises ulatuses asub teave tulevikus võrgus või on edasi klientide seadmetes. Määratluste kehtestamisel, mis ei ole ette nähtud ühenduse õigusega, võib olla konkurentsile piiravaid mõjusid. Seepärast on sellise mõjuga kokkulepped vastuolus artikliga 85.

Tasakaal majanduskasu ja konkurentsipiirangute vahel on keerukas. Põhimõtteliselt võib anda vabastuse juhul, kui kokkulepe toob kaasa rohkem avatust ja lihtsustab ligipääsu turule ning kui see kasu kaalub üles piirangud, mille ta põhjustab.

50. Avaliku võrgu pakkumine kooskõlas arendatud ja/või avaldatud standarditega kannab endas eeldust, et koopereeruvad sideasutused, kes nendele standarditele vastavad, täidavad avatud ja tõhusa ligipääsu eeldust (vt lõikes 16 mainitud avaliku võrgu pakkumise direktiiv). Seda eeldust saab ümber lükata muuhalgas juhul, kui kokkulepe sisaldab piiranguid, mida ühenduse õigus ette ei näe ning mis ei ole soovitud ühtlustamiseks hädavajalikud.

51. Üks artikli 85 lõike 3 oluline nõue on see, et ka kasutajatele peab võimaldama õiglase osa tulemuseks olevast kasust. See juhtub tõenäolisemalt siis, kui kasutajad on otseselt ühtlustamisprotsessiga seotud selleks, et anda panus otsustamisse, millised tooted ja teenused vastavad nende vajadustele. Samuti näib muude tootjate või teenusepakkujate seotus peale sideasutuste artikli 85 lõike 3 eesmärkidel positiivse elemendina. Sellegipoolest peab see seotus olema avalik ja laiaulatuslikult esinduslik selleks, et vältida konkurentsipiiranguid, mis kahjustavad välja jäetud tootjaid või teenusepakkujaid. Muude tootjate litsentsimist võib pidada vajalikuks erandi tegemise eesmärgil neile kokkulepetele artikli 85 lõike 3 alusel.

52. ae) Kokkulepped, mis näevad ette erilist kohtlemist sideasutuste lõppseadmetele või muude ettevõtjate seadmetele monopoolsete teenuste ja objektidega lõppseadmete omavaheliseks ühendamiseks või koostalitluseks

53. af) Kokkuleppe teabevahetuse kohta

Üldine teabevahetus võib tõepoolest olla vajalik rahvusvaheliste sideteenuste heaks toimimiseks ja koostööks, mis on suunatud omavahelise ühenduse või ühes punktis ostmise ja ühes punktis arveldamise tagamisele. Seda ei tohiks laiendada konkurentsitundlikule teabele, nagu teatud tariifiteave, mis sisaldab ärisaladusi, andmeid allahindluse, klientide ja äristrateegia kohta, kaasa arvatud teave uute toodete kohta. Selle teabe vahetus mõjutaks iga sideasutuse äripoliitika iseseisvust ega ole nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalik.

B. Kokkulepped monopoliseerimata teenuste ja lõppseadmete pakkumise kohta

54. Erinevalt objektiturgudest, kus pakkujateks on ainult sideasutused, on teenuseturgudel tegelikke või võimalikke konkurente arvukalt, hõlmates peale sideasutuste rahvusvahelisi eraettevõtjaid, arvutiettevõtjaid, kirjastusi ja teisi. Seega saab sõlmida lepinguid teenuste ja lõppseadmete kohta sideasutuste vahel, sideasutuste ja erafirmade vahel ning erafirmade endi vahel.

55. Liberaliseerimisprotsess on suures osas viinud strateegiliste kokkulepeteni i) sideasutuste ning ii) sideasutuste ja teiste firmade vahel. Need kokkulepped võtavad tavaliselt ühisettevõtete kuju.

56. ba) Kokkulepped sideasutuste vahel

Nende kokkulepete ulatus on tavaliselt iga partneri lisaväärtusteenuse pakkumine, mis hõlmab teenuse haldamist. Need kokkulepped põhinevad suures osas universaalse juurdepääsu põhimõttel, st iga partner pakub kliendile kõigi vajaminevate teenuste paketti. Selliseid juhitud teenuseid nimetatakse hallatava andmevõrgu teenusteks (MDNS). Olemuselt koosneb hallatava andmevõrgu teenus laiaulatuslikust teenuste paketist, kuhu kuuluvad vahendid, lisaväärtusteenused ja haldamine. Kokkulepped võivad puudutada ka selliseid põhiteenuseid nagu satelliidiühendust.

57. Need kokkulepped võivad piirata konkurentsi hallatava andmevõrgu teenuste turul ja samuti turgudel teenusele või teenuste rühmale, mis on hõlmatud hallatava andmevõrgu teenustega:

i) osalevate sideasutuste endi vahel; ning

ii) samuti teiste tegelike või võimalike kolmandatest osapooltest pakkujate vahel.

58. i) Konkurentsipiirangud sideasutuste vahel

Koostöö sideasutuste vahel võib piirata potentsiaalsete eraldiseisvate hallatavate andmevõrguteenuste arvu, mida iga osalev sideasutus pakub.

Kokkulepped võivad mõjutada konkurentsi vähemalt teatud aspektides, mida peetakse konkreetseteks näideteks keelatud tegevusviisi kohta vastavalt artikli 85 lõike 1 punktidele a–c järgmistel juhtudel:

- nad fikseerivad või soovitavad või vähemalt viivad (läbi hinnateabe vahetamise) iga osaleja poolt klientidelt võetava hinna koordineerimiseni,

- nad pakuvad hallatavate andmevõrguteenuste toodete, kvootide, ühistarnete, kliendi süsteemide andmete määratlemist; kõik see viiks lõpuks tootmise, turgude, tehnika arengu ja investeeringute järelevalveni,

- nad kaaluvad hallatava andmevõrguteenuse seadmestiku ja/või tarkvara ühist ostu, mis viiks turgude ja varustusallikate jagamiseni.

59. ii) Piiravad mõjud kolmandate osapoolte ettevõtjatele

Kolmandate osapoolte sisenemist turule võib välistada või takistada juhul, kui osalevad sideasutused

- keelduvad vahendite andmisest kolmandate osapoolte teenuste tarnijatele,

- kohaldavad kasutuspiiranguid ainult kolmandatele osapooltele ja mitte endile (näiteks erapakkujat ei paigutata teiste klientidega renditud püsiliinile, et saavutada madalamat ühikuhinda),

- eelistavad oma hallatavate andmevõrguteenuste pakkumisi eratarnijate teenustele ligipääsu, saadavuse, püsiliinide hinna ja kvaliteedi, hoolduse ja muude teenuste suhtes,

- kohaldavad eriti madalaid kursse oma hallatavate andmevõrguteenuste pakkumistele, ristsubsideerides neid monopoolsete teenuste kõrgemate hindadega.

Selle näiteks võivad olla sideasutuste poolt võrkude eraoperaatoritele kehtestatud piirangud kasutajate kvalifikatsiooni, üle võrgu vahetatavate teadete iseloomu või rahvusvaheliste erapüsiliinide kasutamise suhtes.

60. Et osalevatel sideasutustel on individuaalselt või kollektiivselt võrkude rajamisel ja kasutamisel turgu valitsev seisund iga riigi turul, võib iga lõikes 59 kirjeldatud piirav tegevus viia selle seisundi kuritarvitamiseni artikli 86 mõistes (vt V allpool).

61. Teisalt võivad kokkulepped sideasutuste vahel tuua majanduskasu, mida võib arvesse võtta võimaikuks erandi tegemiseks artikli 85 lõike 3 alusel. Muu hulgas võib võimalik kasu olla järgmine:

- üleeuroopaline teenus ja universaalse juurdepääsu põhimõte võivad soodustada äritegevust Euroopas. Suurtele riikidevahelistele ettevõtjatele pakutakse Euroopa sideteenust kasutades ühtainust kontaktpunkti,

- koostöö võib viia teatud määral üleeuroopalise ühtlustumiseni isegi enne seda, kui võetakse vastu edasised EMÜ õigusaktid selles küsimuses,

- koostöö võib tuua kaasa kulude vähenemist ja sellest tulenevalt odavamaid pakkumisi tarbijate kasuks,

- ühisest teenusepakkumisest võib tuleneda üldine avaliku infrastruktuuri paranemine.

62. Ainult vaatluse all olevate juhtude teavitamise kaudu kooskõlas asjakohase korraga vastavalt määrusele nr 17 on komisjonil võimalik vastava taotluse korral kindlaks teha, kas see kasu kaalub üles konkurentsipiirangud. Kuid mis tahes juhul on tõenäoline, et piiranguid ligipääsule kolmandatele osapooltele ei peeta hädavajalikeks ning vaatlusaluste toodete ja teenuste konkurentsi olulise osa likvideerimist põhjustavaks artikli 85 lõike 3 mõistes, mis seega välistab erandi tegemise võimaluse. Veelgi enam, juhul kui juhitud andmevõrguteenuse kokkulepe tugevdab märgatavalt valitsevat seisundit, mida osalev sideasutus turul kõnealuse, hallatava andmevõrguteenuse hulka kuuluva teenuse osas omab, on ka tõenäoline, et see viib erandi tegemisest keeldumiseni.

63. Komisjon on välja toonud erandi tegemise tingimused sellistele koostöövormidele juhtumis, mis puudutas kavandatud ühisettevõtet 22 sideasutuse vahel üleeuroopalise hallatava andmevõrguteenuse pakkumiseks, mis hiljem hüljati ärilistel põhjustel [21]. Komisjoni arvates kujutas see hallatava andmevõrguteenuse kava konkurentsi piiramise ohtu sideasutuste endi ja erateenuse pakkujate vahel, kuid tunnistas, et kava pakkus ka majanduslikku kasu sideteenuse kasutajatele, näiteks ligipääsu üleeuroopalistele teenustele üheainsa sideasutuse kaudu. Selline koostöö oleks võinud ka kiirendada Euroopa standardite ühtlustamist, vähendanud kulusid ja parandanud teenuste kvaliteeti. Komisjon teavitas osalejaid, et projekti heakskiitmise eelduseks oleks vaja tagatist selleks, et ei välistataks asjakohatu konkurentsi piiramine sideteenuste turul, näiteks erateenuse pakkujate diskrimineerimine ja risttoetused. Sellised tagatised oleksid olulised tingimused erandi tegemiseks konkurentsieeskirjade alusel koostöölepetele, mis puudutavad sideasutusi. Nõue kohase garantii osas diskrimineerimatuse ja mitteristsubsideerimise kohta määratletakse igal üksikjuhul eraldi vastavalt diskrimineerimise näidetele, mis on toodud allpool V jaotises artikli 86 kohaldamise kohta.

64. bb) Kokkulepped sideasutuste ja muude teenusepakkujate vahel

Koostöö sideasutuste ja muude sideteenuste osutajate vahel kasvab. Tihti võtab see koostöö ühisettevõtte kuju. Komisjon tunnistab, et sel võib olla kasulikke mõjusid. Sellegipoolest võib see koostöö konkurentsi ja teenuste turu avanemist ka ebasoodsalt mõjutada. Kasulikke ja kahjulikke mõjusid peab seega hoolikalt kaaluma.

65. Sellised kokkulepped võivad piirata sideteenuste pakkumise konkurentsi:

i) partnerite vahel; ning

ii) kolmandatelt osapooltelt.

66. i) Konkurents partnerite vahel võib olla piiratud, kui need on tegelikud või võimalikud konkurendid asjakohase sideteenuse osas. Nii ka üldjuhul on, isegi kui teenust juba pakuvad ainult teised partnerid ja mitte sideasutused. Sideasutustel võib olla tõesti nõutud finantsvõimsus, tehnilised ja ärilised oskused monopoliseerimata teenuste turule sisenemiseks ning nad võiksid kanda mõistlikult selle tegemise tehnilist ja finantsilist riski. See on üldjuhul ka nii selles osas, mis puudutab eraasutusi, kui nad ei paku veel teenust geograafilisel turul, mis on koostööga hõlmatud, kuid pakuvad seda teenust mujal. Nemad võivad seega olla võimalikud konkurendid sellel geograafilisel turul.

67. ii) Koostöö võib piirata konkurentsi kolmandate osapoolte osas järgmistel põhjustel:

- on olemas märgatav risk, et osalev sideasutus, st turgu valitseva seisundiga võrgupakkuja, annab oma koostööpartneritele soodsamat ligipääsu võrgule kui teistele teenusepakkujatele, kes konkureerivad partneritega,

- võimalikud konkurendid võivad keelduda turule sisenemast selle objektiivse riski tõttu või igal juhul koostöö olemasolu tõttu turul, millega on seotud võrguteenuste monopoolne pakkuja. See on nii eelkõige juhul, kui turule sisenemise takistused on kõrged: turu struktuur lubab vaid üksikuid tarnijaid ning turu suurus ja partnerite turuvõimsus on arvestatavad.

68. Teisalt võib koostöö kaasa tuua majanduskasu, mis kaalub üles selle kahjuliku mõju ja õigustab seepärast erandi tegemist artikli 85 lõike 3 alusel. Majanduskasu võib koosneda muu hulgas tootmise ratsionaliseerimisest ja sideteenuste jaotamisest, olemasolevate teenuste täiustamisest või uute teenuste arendamisest, või tehnoloogiasiirdest, mis parandab Euroopa tööstusstruktuuride tõhusust ja konkurentsivõimet.

69. Sellise majandusliku kasu puudumise korral ei ole partnerite, st monopoolse tegevuse pakkuja ja konkureeriva teenuse pakkuja, vaheline üksteise täiendamine kasu kui selline. Selle kasuks pidamine oleks võrdne seotuse õigustamisega sideasutuste piiravate kokkulepete kaudu mis tahes mittemonopoolses teenusepakkumises. See takistaks kõnealusel turul konkureerivat struktuuri.

Teatud juhtudel koostöö konsolideeriks või laiendaks vaatlusaluste sideasutuste valitsevat olukorda mittemonopoolsetele teenuste turgudel, rikkudes artiklit 86.

70. Koostöö asutamist või ettepanekut selleks teenusepakkujaga kui tingimust võrgu pakkumiseks võib pidada kuritarvituseks (vt lõike 98 punkt vi).

71. bc) Kokkulepped muude teenusepakkujate vahel kui sideasutused

Komisjon kohaldab sama põhimõtet kui ülal punktides ba ja bb, ka kokkulepetele erasektori pakkujate vahel, muu hulgas kokkulepetele, mis näevad ette kvoote, hinna kinnitamist, turu ja/või klientide määramist. Põhimõtteliselt on ebatõenäoline, et need oleksid piisavad erandi tegemiseks. Komisjon on eriti tähelepanelik selleks, et vältida koostööd teenuste osas, mis viivad partnerite turguvalitseva seisundi süvendamisele või konkurentsi piiramisele kolmandate osapoolte poolt. On olemas oht, et see ilmneb näiteks siis, kui ettevõtja on võrgu ülesehituse seisukohalt turgu valitsevas seisundis ja on vastu võtnud ettevõttestandardi selleks, et toetada koostöö poolt kaalutavat teenust. See arhitektuur, mis võimaldab partnerite arvutisüsteemide omavahelist ühendust, võib mõned partnerid turguvalitseva seisundiga partneri juurde meelitada. Selle turguvalitsev seisund süveneb ja kohaldada võib artiklit 86.

72. Mis tahes erandi tegemisel kokkulepetele sideasutuste ja muude teenuste ja/või seadmete pakkujate vahel või nende pakkujate vahel nõuab komisjon partneritelt asjakohaseid tagatisi ristsubsideerimisest ja diskrimineerimisest hoidumise kohta. Ristsubsideerimise ja diskrimineerimise oht on suurem, kui sideasutused või muud parterid pakuvad nii teenuseid kui seadmeid, kas siis ühenduses või väljaspool seda.

C. Kokkulepped teadus- ja arendustegevuse kohta

73. Nagu ka teistes kõrgtehnoloogial põhinevates sektorites on teadus- ja arendustegevus sidesektoris esmavajalik pidamaks sammu tehnika arenguga ja olemaks turul konkurentsivõimeline kasutajate kasuks. Teadus- ja arendustegevus nõuab üha enam raha-, tehnika- ja inimressursse, mis on üksinda jõukohane ainult vähestele ettevõtjatele. Seega on koostöö ülalnimetatud eesmärkide saavutamiseks hädavajalik.

74. Komisjon on vastu võtnud määruse grupieranditeks artikli 85 lõike 3 alusel arendus- ja teadustegevuse kokkulepete osas kõigis sektorites, kaasa arvatud sidesektoris [22].

75. Kokkulepped, mis ei ole selle määrusega (või komisjoni muude grupierandite määrustega) hõlmatud, võivad komisjonilt siiski saada individuaalse erandi juhul, kui artikli 85 lõike 3 tingimustele vastatakse individuaalselt. Sellegipoolest ei kaalu teadus- ja arendustegevuse kokkulepetest tulenev kasu mitte igal juhul üles konkurentsipiiranguid. Sidesektoris on üks põhilisi uutele turgudele ligipääsu võimaldav vara uute toodete või teenuste turuletoomine. Konkurents ei põhine mitte ainult hinnal, vaid ka tehnikal. Teadus- ja arendustegevuse kokkulepped võivad endast kujutada vahendeid suurte turuosadega võimsatele ettevõtjate kaitsmiseks uuendusmeelsemate võistlejate konkurentsi eest või nende konkurentsi piiramiseks. Ülemääraste konkurentsipiirangute oht suureneb, kui koostööd laiendatakse teadus- ja arendustegevuselt tootmisele ning – veelgi enam – jaotusele.

76. Tähtsust, mida komisjon teadus- ja arendustööle ning uuenduslikkusele omistab, näitab asjaolu, et ta on algatanud sel eesmärgil mitmeid programme. Firmade ühistegevustele, mis nende programmide tulemusena võivad tekkida, ei anta automaatselt heakskiitu ega tehta sellisena erandit kõigis konkurentsieeskirjade kohaldamise aspektides. Sellegipoolest võib suurem osa nendest ühisettevõtetest olla hõlmatud komisjoni grupierandi määrustega. Kui nad seda ei ole, võidakse vaatlusalustele ühistegevustele teha vajaduse korral erand kooskõlas nõuetekohaste kriteeriumide ja korraga.

77. Komisjoni kogemuse kohaselt ei täida ühise teadus- ja arendustegevusega seotud ühine jaotus, mis ei ole hõlmatud teadus- ja arendustegevuse määrusega, teadus- ja arendustegevuse tulemuste ekspluateerimisel olulist rolli. Sellegipoolest on komisjon valmis üksikjuhtude puhul ja eeldusel, et konkurentsikeskkond säilitatakse, valmis kaaluma täieulatusliku koostööd isegi suurte firmade vahel. See võib viia Euroopa tööstuse struktuuri parandamisele ning seega võimaldada sellel astuda vastu tugevale konkurentsile maailmaturul.

V. ARTIKLI 86 KOHALDAMINE

78. Artiklit 86 saab kohaldada järgmistel tingimustel:

i) vaatlusalusel ettevõtjal on üksikuna või rühmas turguvalitsev seisund;

ii) ta kuritarvitab seda turguvalitsevat seisundit; ning

iii) kuritarvitus võib halvendada kauplemist liikmesriikide vahel.

Turguvalitsev seisund

79. Iga riigi turul on sideasutustel üksikuna või koos turguvalitsev seisund võrgu rajamisel ja kasutamisel, sest neid kaitsevad riigi poolt antud ainu- või eriõigused. Enamgi, sideasutustel on turguvalitsev seisund teatud sideteenuste osas, kuivõrd neil on nende teenustega seotud ainu- või eriõigusi [23].

80. Sideasutustel võib olla turgu valitsev seisund teatud seadmete või teenuste osas, isegi kui neil ei ole nendel turgudel enam ühtegi ainu- ega eriõigust. Peale nende õiguste kaotamist võivad nad olla säilitanud väga olulised turuosad kõnealuses sektoris. Kui turuosast ei piisa sideasutusele valitseva seisundi andmiseks, võib see tekkida koos muude teguritega, näiteks võrkude või muude seotud teenuste monopoliga ning võimsa ja ulatusliku võrgustikuga. Mis puutub seadmetesse, näiteks lõppseadmetesse, siis isegi kui sideasutused ei ole seotud seadmete tootmise ega teenuste pakkumisega, võib neil olla turul valitsev seisund edasimüüjatena.

81. Peale sideasutuste võib ka teistel firmadel olla üksikuna või koos valitsev seisund turgudel, kus puuduvad ainuõigused. See on võib-olla nii eelkõige teatud mittemonopoolsete teenuste korral kas ainult nende ettevõtjate turuosade tõttu või mitme teguri koostoime tõttu. Nende tegurite hulgas on lisaks turuosadele kaheks eriti oluliseks teguriks tehnika areng ja teabe omamine ligipääsuprotokollide või liideste kohta, mida on vaja tagamaks seadmestiku ja tarkvara koostalitlust. Kui seda teavet hõlmavad intellektuaalse omandi õigused, on see veel üks turu valitsemise tegur.

82. Lõpuks on sideasutustel üksi või koos turguvalitsevad seisundid nõudluses mõnede sideseadmete, -tööde või -tarkvarateenuste järele. Olles valitsevas seisundis võrgu ja muude teenuste pakkumiste turul võivad nad ostja osa arvestada piisavalt kõrgeks eesmärgil anda neile valitsev seisund nõudluse osas, st muutes tarnijad neist sõltuvaks. Sõltuvus võib olla olemas siis, kui tarnija ei saa müüa teistele klientidele olulist osa oma toodangust või toodangut muuta. Riikide teatud turgudel, näiteks suurte keskjaamade turgudel, kohtuvad sideasutused suurte ostjatena suurte tarnijatega. Selles olukorras peaks asja kaaluma iga juhtumi puhul eraldi, kas tarnija või kliendi seisund on valitsev teise üle sellises ulatuses, et see on artikli 86 kohaselt valitsev.

Teenuste liberaliseerimisega ja uute jõudude laienemisega teenuste turgudel võivad peale sideasutuste tekkida ka muude ettevõtjate valitsevad seisundid seadmete ostmisel.

Kuritarvitused

83. Komisjoni tegevus võib puudutada peamiselt järgmisi kuritarvituste laiaulatuslikke valdkondi.

A. Sideasutuste kuritarvitus: eelkõige võivad nad ära kasutada oma monopoolset seisundit või vähemalt turgu valitsevat seisundit selleks, et pääseda mittemonopoolsetele naaberturgudele või laiendada seal oma võimu, kahjustades sellega konkurente ja kliente.

B. Muude kuis sideasutuste kuritarvitus: nad võivad ära kasutada enda valduses olevat olulist teavet, sõltumata sellest, kas see on kaitstud intellektuaalse omandi õigustega või mitte, eesmärgiga ja/või mõjuga piirata konkurentsi.

C. Valitseva ostuseisundi kuritarvitus: praegu puudutab see peamiselt sideasutusi, eelkõige selles osas, et neil on valitsev seisund monopoolsete tegevuste osas riigisisesel turul. Sellegipoolest võib see üha enam puudutada muid ettevõtjaid, kes on turule sisenenud.

A. Sideasutuste kuritarvitus

84. Komisjon on rohelises raamatus tunnistanud sideasutuste keskset rolli, mis õigustab teatud monopolide säilitamist, et võimaldada neil täita avalikke ülesandeid. See avalik ülesanne koosneb universaalse võrgu pakkumisest ja kasutamisest või, kui see on asjakohane, universaalse teenuse pakkumisest, st sellise teenuse pakkumisest, millel on üldine katvus ja mis on soovi korral saadaval kõigile kasutajaile (sealhulgas teenuse pakkujad sideasutused ise) mõistlikel ja diskrimineerimatutel tingimustel.

See oluline kohustus võib õigustada erandi kasu, mis on ette nähtud artikli 90 lõikes 2 teatud tingimustel, mis on sätestatud teenuste direktiivis.

85. Sellele vaatamata on enamikul juhtudest konkurentsieeskirjad kaugel selle kohustuse täitmisest ja annavad oma panuse selle tagamisse. Eelkõige võib artiklit 86 kohaldada turgu valitsevate ettevõtjate tegevusele, mille tulemuseks on keeldumine tarnimisest, diskrimineerimine, piiravad siduvad klauslid, ebaõiglased hinnad või muud ebavõrdsed tingimused.

Kui üks seda tüüpi tegevusviis ilmneb ühe monopoolse teenuste pakkumisel, ei täideta ülalnimetatud olulist kohustust. See võib nii olla siis, kui sideasutus püüab ära kasutada oma monopoolset seisundit teatud teenuste osas (näiteks võrgu pakkumine) eesmärgiga piirata konkurentsi, mida nad kohtavad mittemonopoolsete teenuste osas, mida omakorda toetavad needsamad monopoolsed teenused.

Artikli 86 kohaldamise eesmärgil ei ole vaja, et konkurents oleks piiratud teenuse osas, mida toetab vaatluse all olev monopoolne pakkumine. Piisaks sellest, et tegevuse tulemuseks on konkurentsi märgatav piiramine mis tahes viisil. See tähendab, et kuritarvitus või ilmneda siis, kui firma, keda tegevus mõjutab, ei ole teenuse pakkuja, vaid lõpptarbija, kes võib oma äri käigus ise sattuda konkurentsis ebasoodsasse seisundisse.

86. Euroopa Kohus on sätestanud selle olulise sidesektori konkurentsipõhimõtte ühes oma otsustest [24]. Kuritarvitus artikli 86 mõistes pannakse toime, kui ilma igasuguse objektiivse vajaduseta monopoliseerib ettevõtja, kellel on teatud turul valitsev seisund, endale või samasse rühma kuuluvale ettevõttele kõrvaltegevuse, mida võib teostada teine ettevõtja osana oma tegevusest naabruses oleval, aga eraldi turul, võimalusega kaotada kogu konkurents selliselt ettevõtjalt.

Komisjon usub, et see põhimõte kehtib mitte ainult siis, kui valitsev ettevõtja monopoliseerib teisi turge, vaid ka siis, kui ta laiendab konkurentsivastaste vahenditega oma tegevust teistele turgudele.

Monopoliseerimata teenuste pakkumise takistamine võib piirata tootmist, turge ja kõige enam kogu tehnika arengut, mis on sidesektori võtmeteguriks. Komisjon on juba näidanud neid kahjulikke mõjusid kasutamispiirangutest monopoolsele pakkumisele oma otsuses British Telecomi kohta [25]. Selles otsuses leiti, et British Telecomi poolt teleksi- ja telefonivõrgu kasutamisele kehtestatud piirangud, eriti rahvusvaheliste sõnumite ülekandmisele kolmandate osapoolte eest

i) piirasid ettevõtjate tegevust tehnika arengu kahjustamise kaudu;

ii) olid nende ettevõtjate suhtes diskrimineerivad, asetades nad seeläbi ebasoodsasse konkurentsiolukorda võrreldes sideasutustega, keda need piirangud ei sidunud; ning

iii) sõlmis lepingud teleksipüsiliinide tarnimise kohta, mis kuulusid teiste osapoolte poolt vastuvõtmisele täiendavate kohustustega, millel ei olnud taoliste lepingutega mingit seost. Neid peeti turgu valitseva seisundi kuritarvitusteks, mis on vastavalt tuvastatud artikli 86 lõigetes b, c ja d.

Seda võib teha kas

a) samamoodi nagu ülal, keeldudes või piirates teenuse kasutamist, mida pakutakse monopoli jõul, piirates mittemonopoolsete teenuste pakkumist kolmandate osapoolte poolt; või

b) turuvallutusliku tegevusega, mis on ristsubsideerimise tulemus.

87. Sideasutuste reguleeriva võimu eraldamine nende äritegevusest on artikli 86 kohaldamise kontekstis ülitähtis küsimus. See eraldamine on ette nähtud artikli 90 direktiivides lõppseadmete kohta ja ülal märkuses 2 nimetatud teenuste kohta.

a) Kasutuspiirangud

88. Kasutuspiirangud monopoolsete teenuste pakkumisele vastavad tõenäoliselt kuritarvituse konkreetsetele näidetele, mis on näidatud artiklis 86. Eelkõige

- nad võivad piirata sideteenuste pakkumist vabas konkurentsis, investeeringuid ja tehnika arengut, piirangutega sideteenuste kasutajate suhtes (artikkel 86 lõige b),

- kui neid kasutuspiiranguid ei kohaldata kõigile kasutajaile, sealhulgas sideasutustele kui kasutajaile endile, võib nende tulemuseks olla teatud kasutajate diskrimineerimine, asetades nad konkurentsi mõttes ebasoodsasse olukorda (artikkel 86 lõige c),

- nad võivad allutada monopoolsete teenuste kasutamise kohustuste vastuvõtmisele, millele ei ole selle kasutusega mingit seost (artikkel 86 lõige d).

89. Kõnealused kasutuspiirangud puudutavad peamiselt üldkasutatavaid võrke (üldkasutatavaid kommuteeritavaid telefonivõrke või üldkasutatavaid kommuteeritavaid andmevõrke), eelkõige püsiliine. Need võivad puudutada ka muid pakkumisi, näiteks satelliidiühendust ja mobiilsidevõrke. Levinuimad tegevusliigid on järgmised:

i) Sideasutuste poolt kolmandatele osapooltele kehtestatud keeld

a) ühendada eraliine kontsentraatori, multiplekseri või muude seadmete abil üldkasutatavasse kommutaatorvõrku; ja/või

b) kasutada püsiliine teenuste pakkumiseks selles osas, et need teenused ei ole monopoliseeritud, kuid konkureerivad.

90. Kui kasutajale antakse riigi reguleeriva asutuse poolt litsents riigisisese õiguse alusel, mis on vastavuses EMÜ õigusega, piiravad need keelud kasutajate ligipääsuvabadust püsiliinidele, mille pakkumine on avalik teenus. See kujutab endast ka kasutajate vahelist diskrimineerimist, sõltuvalt kasutusest (artikkel 86 lõige c). See on üks kõige tõsisematest piirangutest ja võib takistada oluliselt rahvusvaheliste sideteenuste arengut (artikkel 86 lõige b).

91. Kui kasutuspiirang piirab sellega mittemonopoolse teenuse pakkumist, mis konkureerib teenusega, mida sideasutus ise pakub, on kuritarvitus isegi veel raskem ja saab kohaldada ülalnimetatud Télémarketingi otsuse põhimõtteid (vt märkus 23).

92. Konkreetsete juhtumite puhul hindab komisjon, kas püsiliinil pakutav teenus on monopoliseeritud või mitte vastavalt ühenduse reguleerivatele õigusaktidele, mida tõlgendatakse iga juhtumi tehnilises ja majanduslikus kontekstis. Isegi kui teenust võib pidada seaduse järgi monopoliseerituks, võib asjaolu, et sideasutus tegelikult keelab püsiliini kasutamist ainult mõnele kasutajale ja mitte teistele, pidada artikli 86 lõike c alusel diskrimineerimiseks.

93. Komisjon on astunud samme seoses Belgia Régie des télégraphes et téléphones (RTT) peale kaebuse saamist lisaväärtusega sideteenuse eratarnijalt, mis puudutas väidetavat turgu valitseva seisundi kuritarvitamist, seoses sideliinide rentimise tingimustega. Pärast nõupidamist komisjoniga andis RTT kõnealusele eratarnijale loa kasutada püsisideliine ilma igasuguste piiranguteta peale selle, et neid ei tohtinud kasutada lihtsaks andmeedastuseks.

Lisaks, võttes arvesse uute reeglite võimalikku vastuvõtmist Belgias ja ilma et see piiraks mis tahes sellise reegli kohaldamist, kohustas RTT kehtestama kõigile oma olemasolevatele ja võimalikele klientidele püsisideliinidele, millele võib olla kolmandate osapoolte ligipääs, samad tingimused kui need, mille suhtes ülalnimetatud erasektori tarnijaga kokku lepiti [26].

ii) Sideasutuste keeldumine pakkuda monopoolseid teenuseid (eelkõige võrgu ja püsiliinide osas) kolmandatele osapooltele

94. Tarnimisest keeldumine on tunnistatud komisjoni ja Euroopa Kohtu poolt kuritarvituseks [27]. Selline käitumine muudaks kolmandatele osapooltele võimatuks või vähemalt märgatavalt raskeks pakkuda mittemonopoolseid teenuseid. See omakorda põhjustaks teenuste ja tehnika arengu piiramise (artikli 86 lõige b) ja, kui seda kohaldatakse ainult mõnedele kasutajatele, oleks selle tulemuseks diskrimineerimine (artikli 86 lõige c).

iii) Lisatasude või muude eritingimuste kehtestamine monopoolsete teenuste teatud kasutustele

95. Näiteks võib tuua ligipääsutasude kehtestamine püsiliinidele, kui need on ühendatud üldkasutatava kommutaatorvõrguga, või muude hindade ja tasude kehtestamine teenuse pakkumisele kolmandatele osapooltele. Sellised ligipääsutasud võivad tekitada kasutajate vahelist diskrimineerimist ja selle tulemuseks võib olla ebaõiglaste kauplemistingimuste kehtestamine. See piirab püsiliinide kasutamist ja lõppkokkuvõttes monopoliseerimata teenuse pakkumist. Vastupidiselt ei ole see aga kuritarvitus juhul, kui igal konkreetsel juhul näidatakse, et ligipääsutasud vastavad kuludele, mille otseselt tekitab kõnealune ligipääs sideasutusele. Sellisel juhul saab ligipääsutasusid kehtestada ainult võrdsetel alustel kõikidele kasutajatele, sealhulgas sideasutustele endile.

96. Peale nende võimalike lisakulude, mis peaks olema kaetud lisatasuga, on püsiliini ühendus üldkasutatava kommutaatorvõrguga juba kaetud selle võrgu kasutamise hinnaga. Loomulikult võib püsiliin kujutada endast kasutajale subjektiivset väärtust sõltuvalt lisaväärtusteenuse tulususest, mida pakutakse sellel püsiliinil. Sellegipoolest ei saa see olla kriteeriumiks, millele turgu valitsev ettevõtja ja eelkõige avaliku teenuse pakkuja saab selle avaliku teenuse hinna põhistada.

97. Komisjon tunnistab, et oluline erinevus püsiliinide ja üldkasutatava kommutaatorvõrgu vahel põhjustab probleeme kasumi saamisel, mida on vaja kommutaatorvõrgu kulude katmiseks. Valitud meede ei tohi sellegipoolest olla vastuolus seadusega, st EMÜ asutamislepinguga, nagu seda oleks klientide vahel diskrimineeriv hinnapoliitika.

iv) Pakutava teenuse diskrimineeriv hind või kvaliteet

98. See käitumine võib olla seotud muu hulgas tariifide või piirangutega või viivitamisega üldkasutatavasse kommutaatorvõrku lülitamisel või püsiliinide pakkumisel, paigaldamisel, korrashoiul ja remontimisel, süsteemide omavahelise ühenduse mõjutamisel või teabe andmisel võrgu planeerimise, signaaliprotokollide ja tehniliste standardite kohta ning kogu muud teavet, mida on vaja asjakohaseks ühenduseks ja koostalitluseks monopoolse teenusega ning mis võib mõjutada konkureerivate teenuste või lõppseadmete pakkumiste omavahelist koostalitlust.

v) Monopoolse teenuse pakkumise sidumine sideasutuste või teiste ühendamisele või koostalitlusele kuuluvate lõppseadmete tarnimisega, eelkõige erihindade või muude kauplemistingimuste kehtestamise, nendega surve avaldamise või pakkumise tegemise seadmetega seotud monopoolsele teenusele

vi) Monopoolse teenuse pakkumise sidumine kasutaja nõusolekuga alustada koostööd monopoolse teenuse pakkuja endaga mittemonopoolse teenuse osas, mida teostatakse võrgu kaudu

vii) Teabe monopoliseerimine monopoliseerimata teenuse pakkumise eesmärgil endale või muudele teenusepakkujatele, mis on saadud monopoliseeritud teenuse osutamisel, eelkõige sellise teabe monopoliseerimine, mis puudutab monopoolsete teenuste pakkujate kasutajaid ja soodsamaid tingimusi selle teabe andmiseks

See viimatinimetatud teave võib olla tähtis konkureerivate teenuste pakkumiseks selles osas, et see võimaldab suunata teenust konkreetsetele klientidele ja määratleda äristrateegiat. Ülalkirjeldatud tegevuse tulemuseks võib olla nende ettevõtjate diskrimineerimine, kellele seda teavet ei anta, rikkudes artikli 86 lõiget c. Kõnealust teavet saab avaldada ainult asjassepuutuvate kasutajate nõusolekul ja kooskõlas asjakohaste andmekaitseõigusaktidega (vt nõukogu direktiivi ettepanekut isikuandmete kaitse ja privaatsuse kohta üldkasutatavates digitaalsidevõrkudes, eelkõige integraalteenuste digitaalvõrgu (ISDN) ja avalike mobiilsidevõrkude osas) [28].

viii) Ebavajalike monopoolsete teenuste kehtestamine pakkudes monopoolseid ja/või mittemonopoolseid teenused siis, kui eelnimetatud monopoolsed teenused on teistest mõistlikult eraldatavad

99. Punktides v, vi, vii ja viii kirjeldatud tegevus põhjustab selliste tingimuste kohaldamise, millel ei ole mingit seost monopoolse teenusega, rikkudes artikli 86 lõiget d.

100. Suurem osa sellisest tegevusest leiti teenuste direktiiviga olevat riigi meetmetest põhjustatud piirangud teenuste pakkumisele EMÜ asutamislepingu artikli 59 ja artikli 86 mõistes. Seepärast on nad hõlmatud piirangute laiema kontseptsiooniga, mille peavad kõrvaldama direktiivi artikli 6 kohaselt liikmesriigid.

101. Komisjon usub, et direktiivid lõppseadmete ja teenuste kohta selgitavad mõningaid põhimõtteid artiklite 85 ja 86 kohaldamisel selles sektoris.

Teenuste direktiivi ei saa kohaldada olulistele sektoritele nagu näiteks mobiil- ja satelliitsidele; sellegipoolest saab nendes sektorites konkurentsieeskirju täielikult kohaldada. Lisaks direktiiviga hõlmatud teenustele sõltub see väga suures osa reguleerivate asutuste väljastatavate litsentside täpsusastmest, sõltumata sellest, kas sideasutustel on endiselt vabalt kasutatav võimalus tingimuste kehtestamiseks, mida tuleb konkurentsieeskirjade täitmise seisukohalt üksikasjalikult uurida. Kõiki tingimusi ei saa litsentsides reguleerida ja seega on olemas võimalus kaalutlemiseks. Konkurentsieeskirjade kohaldamine äriühingutele sõltub seepärast väga suures osas litsentside juhtumipõhisest käsitlemisest. Lõppseadmetele ei saa taotleda midagi enamat kui klassilitsentsi.

b) Ristsubsideerimine

102. Ristsubsideerimine tähendab, et ettevõtja suunab või jaotab kõik või osa oma tegevuse kuludest ühel geograafilisel või tooteturul tegevusele teisel geograafilisel või tooteturul. Teatud asjaoludel võib ristsubsideerimine moonutada sidesektoris konkurentsi, st põhjustada teiste konkurentide allajäämist pakkumistega, mis on muutunud võimalikuks mitte tõhususe ja toimivuse tõttu, vaid kunstlike vahendite abil nagu subsiidiumid. Kõlvatut konkurentsi tekitava ristsubsideerimise vältimine on teenuse pakkumise ja seadmete tarnimise arenguks hädavajalik.

103. Ristsubsideerimine ei põhjusta turguvallutavat hinnapoliitikat ja ei piira konkurentsi siis, kui subsideeritakse monopoliseeritud tegevuse kulusid kasumiga, mille on tekitanud teine monopoolne tegevus, sest nende tegevuste osas ei ole konkurents võimalik. Sellist subsideerimisvormi on isegi vaja, sest see võimaldab ainuõigustega sideasutustel täita oma kohustust pakkuda avalikku teenust universaalselt ja samadel tingimustel kõigile. Näiteks telefoniteenuse pakkumist tulututes maapiirkondades subsideeritakse kasumi abil, mis on saadud tulusates piirkondades telefoniteenuse pakkumisest või kaugekõnedest. Sama võib öelda juhul, kui monopoliseeritud teenuste osutamist subsideeritakse tuludest, mis on saadud konkurentsile avatud tegevusest. Ülimaks eesmärgiks peaks olema kulupõhisuse üldpõhimõtte kohaldamine eesmärgiga tagada muu hulgas seda, et hinnad ei ole kasutajatele ebavõrdsed.

104. Konkureerivate tegevuste subsideerimine, sõltumata sellest, kas kõne all on teenused või seadmed, nimetatud kulude suunamise kaudu monopoolsetele tegevustele moonutab siiski tõenäoliselt konkurentsi, rikkudes artiklit 86. See võiks tähendada, et ettevõtja kuritarvitab oma ühenduses turgu valitsevat seisundit. Veel enam, monopoolsete tegevuste kasutajad peavad kandma nende tegevuste pakkumiseks mitteseotud kulusid. Ristsubsideerimine võib toimuda ka monopoolse pakkumise ning seadmete tootmise ja müügi vahel. Ristsubsideerimine saab toimuda järgmistel viisil:

- kõnealuse tegevuse toimumise finantseerimine kapitaliga, mille intress on turuintressist oluliselt väiksem,

- kõnealusele tegevusele ruumide, seadmete, ekspertide ja/või teenuste pakkumine turuhindadest oluliselt väiksema hinnaga.

105. Mis puutub finantseerimist läbi monopoolse kasumi või monopoolse materjali ja intellektuaalsete vahendite kättesaadavaks tegemise uue konkureeriva tegevuse alustamiseks, on tegemist investeeringuga, mille kulud tuleb suunata uude tegevusse. Uue toote või teenuse pakkumine peaks tavaliselt hõlmama sellise investeeringu mõistlikku tasuvust pikas perspektiivis. Kui see ei ole nii, hindab komisjon juhtumit vaatlusaluse ettevõtja rahastamiskavade ja majanduslikku konteksti järgi.

106. Sideasutuste raamatupidamise läbipaistvus peab võimaldama komisjonil kindlaks teha, kas küsitavatel juhtudel on toimunud ristsubsideerimist. Avatud võrgu pakkumise direktiiv sätestab selles suhtes ühtlustatud tariifipõhimõtted, mis peaksid selliste juhtumite arvu vähendama.

Seda läbipaistvust võib pakkuda raamatupidamissüsteem, mis tagab kõigi kulude täielikult proportsionaalse jaotuse monopoolsete ja mittemonopoolsete tegevuste vahel. Kulude nõuetekohast suunamist saab lihtsamini tagada struktuurse eraldatuse juhtudel, st kui luuakse eraldi üksused kummagi kategooria tegevuse juhtimiseks.

Asjakohane raamatupidamissüsteem peab lubama kõigi kulude tuvastamist ja teavet selle kohta, millist tegevust nad toetavad. Selles süsteemis peavad kõik tooted ja teenused kandma proportsionaalselt kõiki asjakohaseid kulusid, sealhulgas teadus- ja arendustegevuse ning rajatistega seotud kulusid ning üldkulusid. Võimalik peab olema esitada salvestatud summasid, mille kehtivust saavad raamatupidajad tõestada.

107. Nagu on näidatud ülalpool (lõige 59), on sideasutuste koostöölepete juhtudel ristsubsideerimisest hoidumise tagatis üheks tingimuseks, mida komisjon nõuab erandi tegemiseks artikli 85 lõike 3 alusel. Et jälgida nõuetekohaselt vastavust selle tagatisega, näeb komisjon nüüd ette nõude esitamist osapooltele, et tagada kohane raamatupidamissüsteem vastavalt ülalkirjeldatule, koos raamatupidamisaruannete regulaarse esitamisega komisjonile. Kui raamatupidamissüsteem on valitud, jätab komisjon endale võimaluse esitada aruanded sõltumatuks auditeerimiseks, eriti juhul, kui tekib mis tahes kahtlus süsteemi võime osas tagada vajalik läbipaistvus või tuvastada mis tahes ristsubsideerimist. Kui tagatist ei ole võimalik nõuetekohaselt jälgida, võib komisjon erandi tühistada.

108. Kõikidel teistel juhtudel ei näe komisjon ette sellise läbipaistvuse nõudmist sideasutustelt. Sellegipoolest võib komisjon juhul, kui konkreetse juhtumi puhul on olulised tegurid, mis koos viitavad kuritarvitava ristsubsideeriva ja/või turuvallutusliku hinnapoliitika olemasolule, eeldada sellist ristsubsideerimist ja turuvallutuslikku hinnapoliitikat. Asjakohane eraldiseisev raamatupidamissüsteem võib olla tähtis tegur selle eelduse tõrjumisel.

109. Monopoolse tegevuse ristsubsideerimine mittemonopoolse poolt põhimõtteliselt konkurentsi ei piira. Sellegipoolest ei saa reeglina artikli 90 lõikes 2 ette nähtud erandi kohaldamist sellele mittemonopoolsele tegevusele õigustada asjaoluga, et sideasutuse rahaline elujõud põhineb mittemonopoolsel tegevusel. Tema rahaline elujõud ja tema üldistes majanduslikes huvides oleva ülesande täitmine saavad olla tagatud riigi poolt, kui see on asjakohane, ainu- või eriõiguse andmise ja piirangute kehtestamise kaudu monopoolsetega konkureerivatele tegevustele.

110. Samuti võib artikli 86 mõistes pidada kuritarvitavaks ristsubsideerimist väljaspool EMÜd asuva avaliku või eraõigusliku ettevõtja poolt, kui sellel ettevõtjal on valitsev seisund seadmete või mittemonopoolsete teenuste osas EMÜs. Sellise valitseva seisundi olemasolu, mis võimaldab asjaomasel ettevõtjal käituda märgatavas ulatuses sõltumatult oma konkurentidest ja lõpuks ka klientidest, hinnatakse kõigi tegurite valguses nii EMÜs kui väljaspool seda.

B. Muude ettevõtjate kui sideasutuste kuritarvitus

111. Teenuste liberaliseerimise osas võivad muud ettevõtjad kui sideasutused üha enam laiendada oma võimu, et omandada valitsevat seisundit mittemonopoolsetel turgudel. Nad võivad mõnedel monopoliseerimata teenusteturgudel juba olla valitsevad. Kui nad kasutavad oma valitsevat seisundit ära konkurentsi piiramiseks ja oma võimu laiendamiseks, võib artikkel 86 kehtida ka nende kohta. Kuritarvitused, mida nad võivad sooritada, on üldiselt sarnased neile, mida on kirjeldatud ülal sideasutuste kohta.

112. Artikli 86 rikkumisi võidakse sooritada tööstusomandi õiguste kuritahtliku kasutusega seoses sidesektori jaoks eriti oluliste standarditega. Standardid võivad olla nii rahvusvahelise standardimisasutuste standardid või väljakujunenud standardid ja ettevõttestandardid.

113. Seadmetootjad või teenusepakkujad sõltuvad ettevõttestandarditest eesmärgiga tagada arvutisüsteemide ühilduvus. Kui ettevõtja on võrgu ülesehituse seisukohalt turgu valitsevas seisundis, võib kuritarvitada oma valitsevat seisundit keeldudes vajaliku teabe andmisest teiste süsteemivarade ühendamiseks oma süsteemidega. Muud võimalikud kuritarvitused – sarnased sideasutuste puhul kirjeldatuga – on muu hulgas viivitamine teabe andmisel, diskrimineerimine teabe kvaliteedi osas, diskrimineeriv hinnapoliitika või muud kauplemistingimused, ning teabe andmine tingimusel, et tootja, tarnija või kasutaja nõustub ebaõiglaste kauplemistingimustega.

114. 1. augustil 1984. aastal võttis komisjon vastu IBM-ilt ühepoolse kohustuse pakkuda teistele tootjatele liideste tehnilisi andmeid, mida oli vaja selleks, et lubada kasutada konkureerivaid tooteid koos IBM-i tollal võimsaima, System/370 seeria arvutitega. Komisjon peatas seejärel artikli 86 kohase menetluse, mille ta oli algatanud IBM-i vastu detsembris 1980. IBM-i kohustus [29] sisaldab ka kohustust SNA-formaatide ja protokollide kohta.

115. Küsimus, kuidas sobitada standardite autoriõigust konkurentsinõuetega, on eriti raske. Igal juhul ei saa autoriõigust väärkasutada konkurentsi piiramiseks.

C. Valitseva ostuseisundi kuritarvitus

116. Artikkel 86 kehtib ka selliste ettevõtjate käitumise kohta, kellel on valitsev ostuseisund. Selles artiklis toodud kuritarvituste näited võivad seega puudutata ka sellist tegevust.

117. Nõukogu direktiiv 90/531/EMÜ [30], mis põhineb EMÜ asutamislepingu artikli 57 lõikel 2 ning artiklitel 66, 100a ja 113 muu hulgas sidesektoris tegutsevate isikute hangete korra kohta, reguleerib põhiliselt järgmist:

i) hangete kord eesmärgiga tagada vastastikkuse alusel diskrimineerimatus kodakondsuse järgi; ning

ii) monopoolsete, mitte konkurentsiga turgude tooteid ja teenuseid. See liikmesriikidele suunatud direktiiv ei välista artikli 86 kohaldamist toodete ostmisele direktiivi kohaldamisalas. Komisjon otsustab iga juhtumi kohta eraldi, kuidas tagada nende eri reeglite kohaldamist ühtsel viisil.

118. Peale selle võivad nii monopoolsetel kui konkurentsiga turgudel muud kui direktiiviga hõlmatud tegevused rikkuda artiklit 86. Üks näide on valitseva ostuseisundi ärakasutamine kehtestades liiga soodsaid hindu või muid kauplemistingimusi võrreldes teiste ostjate ja tarnijatega (artikli 86 punkt a). Selle tulemuseks võib olla diskrimineerimine artikli 86 punkti c kohaselt. Ka edasimüügi ainuõiguse omandamine ostetud tootele valitseva ostja poolt, seejuures vastavaid meetmeid võttes või mitte, võib olla oma majandusliku võimu kuritarvitav laienemine teistele turgudele (vt Télémarketingi kohtuotsus, märkus 23).

119. Veel üks kuritarvitav tegevus võib olla ostutehingu allutamine ostetava või muu toote litsentseerimisele standardiandja poolt, ostjale endale või teistele tarnijatele (artikkel 86 punkt d).

120. Veel enam, kodakondsusel põhinevad diskrimineerivad menetlused võivad eksisteerida isegi konkurentsiturgudel, sest riigisisesed surved ja tavapärased muu kui majandusliku iseloomuga sidemed võivad jääma püsima ka peale turgude vabakslaskmist. Sellisel juhul võib tarnija süstemaatilist kõrvalejätmist või arvestatavalt ebasoodsat kohtlemist ilma majandusliku vajaduseta käsitleda artikli 86, eriti punkti b (väljundite piiramine) ja c (diskrimineerimine) järgi. Juhtumi hindamisel uurib komisjon põhjalikult, kas valitsev ettevõtja on järginud samu kriteeriume lepingu andmisel kõigi tarnijate osas. Komisjon arvestab tavaliselt kriteeriume, mis on sarnased direktiivi artikli 27 lõikes 1 esitatuile [31]. Kui kõnealused ostud jäävad väljapoole direktiivi kohaldamisala, ei nõua komisjon läbipaistvate hankeprotseduuride järgimist.

D. Mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele

121. Sama põhimõte artikli 85 suhtes kehtib ka siin. Teatud asjaolude korral, näiteks konkurendi elimineerimise korral turgu valitseva ettevõtja poolt, kuigi see liikmesriikidevahelist kaubandust otseselt ei mõjuta, on artikli 86 mõistes ikkagi piisav näidata, et see mõjutab ühisturu konkurentsistruktuuri.

VI. ARTIKLITE 85 JA 86 KOHALDAMINE SATELLIITSIDES

122. Selle sektori üleilmse arengu kohta üllitas komisjon 20. novembril 1990. aastal dokumendi "Roheline raamat ühise lähenemise kohta satelliitside valdkonnas Euroopa Ühenduses" (K(90) 490, lõplik). Seoses satelliitide suureneva tähtsusega ja eelkõige ebakindlusega ettevõtjate hulgas konkurentsieeskirjade kohaldamise suhtes selle sektori üksikjuhtudejuhtudele, on kohane seda sektorit käsitleda käesolevates suunistes eraldi.

123. Riikide õigusakte satelliitside kohta ei hõlma komisjoni direktiivid EMÜ asutamislepingu artikli 90 alusel vastavalt satelliitside lõppseadmete ja teenuste kohta, välja arvatud lõppseadmedirektiivis, mis käsitleb ainult vastuvõtvaid satelliidijaamu, mis ei ole ühendatud üldkasutatavasse võrku. Komisjoni seisukoht õigusraamistiku osas, mis on ühildub asutamislepingu konkurentsieeskirjadega, on avaldatud komisjoni ülalnimetatud rohelises raamatus satelliitside kohta.

124. Igal juhul saab asutamislepingu konkurentsieeskirju satelliitside vallas täielikult kohaldada, muu hulgas artiklid 85 ja 86 ettevõtjatele. Allpool on näidatud, kuidas ülal, eriti jaotistes IV ja V esitatud põhimõtted kehtivad ka satelliitsidele.

125. Euroopa sideasutuste vahelised kokkulepped, eelkõige rahvusvaheliste konventsioonide raames, võivad täita olulist rolli Euroopa satelliitsüsteemide ja satelliitteenuste harmoonilise arengu tagamisel kogu ühenduses. See kasu võetakse kaalumisele konkurentsieeskirjade alusel, eeldusel, et kokkulepped ei sisalda nende eesmärkide saavutamiseks hädavajalikke piiranguid.

126. Sideasutuste vahelised kokkulepped satelliitsüsteemide kasutamise kohta kõige laiemas mõistes võivad minna vastuollu artikliga 85. Kosmosesegmendi mahu osas on sideasutused üksteise tegelikud või võimalikud konkurendid. Oma kosmoseside mahuvarusid täielikult või osaliselt kokku ühendades võivad nad piirata omavahelist konkurentsi. Lisaks sellele nad tõenäoliselt piiravad kolmandate osapoolte konkurentsi selles suhtes, et nende kokkulepped sisaldavad selle eesmärgiga või mõjuga sätteid: näiteks sätted, mis piiravad nende varusid kvalitatiivselt ja/või kvantitatiivselt, või piiravad nende ärilist iseseisvust kehtestades otse või kaudselt koordineerimise nende kolmandate osapoolte vahel ja kokkuleppe osapoolte vahel. Peab uurima, kas sellised kokkuleppeid saab liigitada erandiks artikli 85 lõike 3 järgi eeldusel, et neist teavitatakse. Sellegipoolest välistavad sellise erandi tõenäoliselt piirangud kolmandate osapoolte konkureerimise osas. Samuti tuleb uurida, kas sellised kokkulepped tugevdavad osapoolte mis tahes valitsevat seisundit üksi või koos, mis välistaks samuti erandi tegemise. See oleks nii eelkõige juhul, kui kokkulepe näeb ette, et osapooled on ainuedasimüüjad lepingus ettenähtud kosmosesegmendi mahu puhul.

127. Sellised kokkulepped sideasutuste vahel võivad piirata ka konkurentsi ühenduse osas selles suhtes, millised sideasutused on omavahel konkurendid. Teatud juhtudel on satelliitside kliendil valik pakkujate vahel eri riikides ja tema otsuse määravad põhiliselt iga pakkuja kvaliteet, hind ja muud müügitingimused. See valik on tulevikus isegi suurem, sest ühendust järk-järgult liberaliseeritakse kuni selleni, et EMÜ eeskirjade kohaldamine riiklikele seadustele avab ühenduse turud. Kokkulepped üle kogu ühenduse, mis näevad otseselt või kaudselt ette koordineerimist osapoolte ühenduse pakkumise osas, rikuvad seepärast artiklit 85.

128. Kokkulepped sideasutuste ja eraettevõtjate vahel kosmosesegmendi mahu kohta võivad olla vastuolus artikliga 85, sest see säte kehtib muu hulgas koostöö ja eelkõige ühisettevõtete lepingute kohta. Neile kokkulepetele võib teha erandi juhul, kui nendega kaasneb konkreetseid hüvitisi nagu tehnoloogiasiire, teenuse kvaliteedi paranemine või parema turunduse võimaldamine, eriti uuele mahule, mis kaaluvad üles piirangud. Igal juhul välistab liitühenduse ja kosmosesegmendi mahu pakkumise kehtestamine klientidele tõenäoliselt erandi tegemise, sest see piirab konkurentsi ühenduse pakkumises, kahjustades kliendi valikut, ja praeguses turusituatsioonis tugevdab peaaegu kindlasti sideasutuste valitsevat seisundit, rikkudes seega artiklit 86. Erandit ei anta tõenäoliselt ka siis, kui kokkuleppel on mõju, mis vähendab oluliselt tarnimist oligopolistlikul turul ja veelgi selgemalt juhul, kui kokkuleppe mõju on takistada valitseva tarnija ainsal võimalikul konkurendil antud turul pakkuda sõltumatult oma teenuseid. See võib kujuneda artikli 86 rikkumiseks. Mis tahes kokkulepete otsene või kaudne kehtestamine sideasutuse poolt, näiteks muutes ühenduse sõltuvaks lepingu sõlmimisest kolmanda osapoolega, kujutaks endast artikli 86 rikkumist.

VII. SIDESEKTORI ÜMBERKORRALDAMINE

129. Riikliku sekkumise vähendamine, eesmärk saada ühtne turg 1992. aastaks toimivaks ja olulised muudatused sidetehnikas on põhjustanud Euroopas ja samuti kogu maailmas ulatuslikke strateegilisi ümberkorraldusi. Need on võtnud põhiliselt ühinemiste ja ühisettevõtete kuju.

a) Ühinemised

130. Hinnates sidesektori ühinemisi raamistikus, mille seab nõukogu määrus (EMÜ) nr 4064/89 ettevõtetevaheliste koondumiste kontrolli kohta [32], võtab komisjon muu hulgas arvesse järgmisi tegureid.

131. Ümberkorraldused on üldjuhul Euroopa sidega seotud majandusharudele kasulikud. Nad võivad võimaldada ettevõtjatele ratsionaliseerimist ja kriitilise massi saavutamist, mida on vaja säästlikkuse saavutamiseks, et teha olulisi investeeringuid teadus- ja arendustegevusse. Viimatinimetatuid on vaja uute tehnoloogiate arendamiseks ja maailmaturul konkurentsivõimeliseks jäämiseks.

Teatud juhtudel võivad nad samas põhjustada konkurentsivastasuse loomist või valitsevate seisundite tugevdamist.

132. Kriitilisest massist tulenevat majanduslikku kasu peab näitama. Koondumise tulemuseks võib olla lihtsalt turuosade liitmine, millega ei kaasne ümberkorraldusmeetmeid ega -kavu. See tegevus või luua või tugevdada ühenduse või riigisisest valitsevat seisundit konkurentsi häirival viisil.

133. Kui see on koondumise ainus mõju, ei saa seda kuidagi õigustada eesmärgiga ühenduse konkurentsivõime suurendamiseks maailmaturul. See eesmärk, mille poole komisjon tugevalt püüdleb, nõuab pigem konkurentsi EMÜ siseturgudel selleks, et EMÜ ettevõtjad omandaksid konkurentsivõimelise struktuuri ja suhtumise, mida on vaja maailmaturul tegutsemiseks.

134. Komisjon on sidesektori koondumisjuhtumeid hinnates eriti ettevaatlik, et vältida valitseva seisundi tugevnemist lõimimise kaudu. Kui valitsevatele teenusepakkujatele võimaldatakse lõimuda seadmeturule ühinemiste kaudu, võib see teiste seadmetarnijate ligipääsu sellele turule raskelt takistada. Valitsev teenusepakkuja tõenäoliselt eelistab omaenda seadmetega seotud haruettevõtet.

Peale selle võib konkureerivalt tootjalt saadud tundliku teabe avaldamise võimalus teenusepakkuja poolt oma haruettevõttele asetada viimase konkurentsis ebasoodsasse olukorda.

Komisjon käsitleb iga juhtumi kohta eraldi, kas püstsuunalisel lõimumisel on selline mõju või tugevdab see pigem konkurentsistruktuuri ühenduses.

135. Komisjon on jõustanud põhimõtted ümberkorralduste kohta asjas, mis puudutab GEC ja Siemensi ühispakkumist Plessey'le [33].

136. Artikli 85 lõige 1 kehtib vähemusosaluse omandamisele ettevõtja poolt konkurendi juures muu hulgas siis, kui korraldused hõlmavad koostööstruktuuri loomist investori ja teise ettevõtte vahel, mis mõjutab nende ettevõtete konkurentsikäitumist [34].

b) Ühisettevõtted

137. Ühisettevõte võib olla kooperatiivse või kontsentratiivse iseloomuga. Kooperatiivne iseloom on ühisettevõttel juhul, kui eesmärgiks või mõjuks on iseseisvaks jäävate ettevõtete konkurentsikäitumise kooskõlastamine. Kooperatiivseid ühisettevõtteid juhtivad põhimõtted sätestatud komisjoni sellekohastes suunistes. Kontsentratiivseid ühisettevõtteid reguleerib määrus (EMÜ) nr 4064/89 [35].

138. Mõne viimase ühisettevõtete juhtumi korral on komisjon teinud erandi artikli 85 lõike 3 alusel ja põhjustel, mis on eriti asjakohased sidesektori puhul. Nimelt sidesektorit puudutavas otsuses valguskiudude juhtumis [36] kaalus komisjon, et ühisettevõte võimaldas Euroopa ettevõtjatel toota kõrgtehnoloogilist toodet, edendas tehnika arengut ja lihtsustas tehnoloogiasiiret. Seepärast võimaldab ühisettevõte Euroopa ettevõtjatel vastu panna muude kui ühenduse tootjate, eriti USA ja Jaapani konkurentsile kiirestiareneva tehnika rahvusvahelistel turgudel. Komisjon kinnitas seda lähenemisviisi juhtumis "Canon–Olivetti" [37].

VIII. RAHVUSVAHELISTE KONVENTSIOONIDE MÕJU EMÜ KONKURENTSIEESKIRJADE KOHALDAMISELE SIDESEKTORIS

139. Rahvusvahelised konventsioonid (nt Rahvusvahelise Telekommunikatsiooniliidu (ITU) konventsioon või satelliitside konventsioonid) täidavad olulist osa ülemaailmse koostöö tagamisel rahvusvaheliste teenuste pakkumiseks. Selliste rahvusvaheliste konventsioonide kohaldamine sidesektoris EMÜ liikmesriigi poolt ei tohi siiski kahjustada vastavust EMÜ õigusega, eelkõige konkurentsieeskirjadega.

140. EMÜ asutamislepingu artikkel 234 reguleerib seda küsimust. [38] Eri konventsioonides või seotud aktides sätestatud asjakohased kohustused kehtivad alates asutamislepingu jõustumisest. Mis puudutab ITUd ja maailma telegraafi- ja telefoniadministratsiooni konverentsi (WATTC), siis igal ITU konventsiooni või WATTC määruste läbivaatamisel või taasvastuvõtmisel taastavad ITU või WATTC liikmed oma tegutsemisvabaduse. Satelliitside konventsioonid võeti vastu palju hiljem.

Nagu kõigi konventsioonide osas, ei näi EMÜ eeskirjade kohaldamine mõjutavat liikmesriikide kohustuste täitmist kolmandate riikide vastu. Artikkel 234 ei takista EMÜ liikmesriike täitmast omavahelisi kohustusi, mis on kantud rahvusahelistesse lepingutesse. Artikli 234 eesmärk on kaitsta ainult kolmandate riikide õigust ja see ei ole mõeldud liikmesriikide omandatud rahvusvaheliste lepingute õiguste koondamiseks EMÜ asutamislepingu eesmärkide või ühenduse huvide kahjuks. Lõpuks isegi kui artikli 234 lõige 1 olekski kohaldatav, oleks vaatlusalune liikmesriik siiski kohustatud astuma kõiki vajalikke samme kaotamaks ühitamatuse oma kolmandate riikide suhtes võetud kohustuste ja EMÜ eeskirjade vahel. See kehtib eelkõige siis, kui liikmesriikidel on kollektiivselt tegutsedes seadusjärgne võimalus muuta vastavalt vajadusele asjakohast rahvusvahelist konventsiooni, näiteks nagu toimus Eutelstati konventsiooni juhtumi puhul.

141. WATTCi määruste osas on 9. detsembril 1988. aastal jõustunud määruste asjakohased sätted piisavalt paindlikud, et anda osapooltele valikuvõimalus selles osas, kas neid rakendada või mitte ning kuidas neid rakendada.

Mis tahes olukorras on EMÜ liikmesriigid määruseid allkirjastades teinud ühisavalduse, et nad kohaldavad neid kooskõlas oma kohustustega vastavalt EMÜ asutamislepingule.

142. Rahvusvaheline telegraafi ja telefoni nõuandekomitee (CCITT) soovituste osas kohaldatakse konkurentsieeskirju.

143. CCITT liikmed on rahvusvahelise sidekonventsiooni artikli 11 lõike 2 järgi ITU liikmete ja tunnustatud eraoperaatoragentuuride haldurid, kes taotlevad seda staatust neid tunnustanud ITU liikmete heakskiidul. Erinevalt ITU või administratsioonikonverentside liikmetest, kelleks on liikmesriigid, on CCITT liikmed sidehaldurid ja tunnustatud eraoperaatoragentuurid. Sidehaldurid on määratletud rahvusvahelise sidekonventsiooni 2. lisas kui "tout service ou département gouvernemental responsable des mesures à prendre pour exécuter les obligations de la Convention Internationale des télécommunications et des règlements" (nende meetmete täitmise eest vastutav mis tahes riigitalitus või -asutus rahvusvahelises sidekonventsioonis ja vastavates õigusaktides sätestatud kohustuse täitmiseks). CCITT koosolekutel viibivad tõesti sideasutuste esindajad. Rahvusvahelise sidekonventsiooni artikli 11 lõige 2 sätestab selgelt, et sidehaldurid ja eraoperaatoragentuurid on ise CCITT liikmed. Asjaolu, et seoses regulatiivfunktsioonide eraldamisega äritegevusest osalevad mõned riigiasutused CCITTs, ei ole vastuolus teiste liikmete kohustustega. Isegi kui CCITT liikmeks peaks olema riik seoses sidehaldurite regulatiivsete ja operatiivsete tegevuste eraldamisega, võib artikkel 90 koos artikliga 85 sellegipoolest kehtida nii liikmesriigi meetmete vastu, mis rakendavad CCITT soovitusi, kui soovituste endi vastu artikli 90 lõike 1 kohaselt, või juhul, kui taoline riiklik rakendusmeede puudub, otse soovitust järginud sideasutuste vastu [39].

144. Komisjoni arvates kohaldavad CCITT soovitusi muu hulgas ettevõtjad. Sellised CCITT soovitused, vaatamata sellele, et nad ei ole õiguslikult siduvad, on kokkulepped ettevõtjate vahel või ettevõtete ühenduste poolt tehtud otsused. Igal juhul usaldatakse komisjoni ja Euroopa Kohtu pretsedendiõiguse järgi [40] seaduslikule asutusele teatud avalikud funktsioonid ja mõned liikmesriigi valitsuse poolt määratud liikmed võivad olla ettevõtjate ühenduseks, kui see esindab teiste liikmete kaubandushuvisid ja teeb nende huvide järgseid otsuseid või sõlmib kokkuleppeid.

Komisjon juhib tähelepanu asjaolule, et teatud sätete kohaldamise tulemuseks rahvusvaheliste konventsioonide kontekstis võib toimuda EMÜ konkurentsieeskirjade rikkumist järgmistel juhtudel.

- WATTC määruste osas on sellega tegemist järgmistel juhtudel: vastavad sätted sideasutuste vaheliste rahvusvaheliste sideteenuste pakkumise kokkulepete kohta (artikli 1 lõige 5); sidemarsruutide valiku monopoliseerimine sideasutustele (artikli 3 lõike 3 alapunkt 3); hinnakokkulepetega võrdsustatava tegevuse soovitamine (artikli 6 lõiked 6, 1, 2); ning erikorralduste võimaluse piiramine tegevuste osas, mis vastavad vajadusetele asjaomaste liikmete territooriumil ja/või nende territooriumide vahel (artikkel 9); ja ainult siis, kui olemasolev korraldus ei vasta rahuldavalt asjakohastele sidevajadustele (arvamus PL A).

- CCITT soovitused D1 ja D2 käesolevate suuniste vastuvõtmise kuupäevale vastaval kujul, mis võivad viia kollektiivse rõhtsuunalise kokkuleppeni rahvusvaheliste püsiliinide hinna ja muude tarnetingimuste osas kuni selleni välja, et nad põhjustavad sideasutuste vahelise müügipoliitikate koordineerimist ja seepärast piiravad nendevahelist konkurentsi. Seda näitas komisjon CCITTi 23. mai 1990. aasta koosolekul. Komisjon jätab endale õiguse uurida teiste soovituste ühilduvust artikliga 85.

- Sideasutuste vahel satelliitside konventsiooni kontekstis sõlmitud kokkulepped piiravad tõenäolisel konkurentsi, olles vastuolus artikliga 85 ja/või 86 ülaltoodud lõigetes 126–128 sätestatud alustel.

[1] Euroopa elektroonika ja infotehnoloogiatööstus: olukord, olulised küsimused ja ettepanekud tegevusteks, SEC(91) 565, 3. aprill 1991.

[2] Side (elekterside, telekommunikatsioon) tähendab märkide signaalide, teksti, kujutiste ja helide või mis tahes iseloomuga andmete mis tahes ülekannet, saatmist või vastuvõtmist traadi, raadio, optiliste ja muude elektromagnetsüsteemide kaudu (WATTC 9. detsembri 1988. aasta määruse artikkel 9).

[3] Komisjoni direktiiv 88/301/EMÜ, 16. mai 1988, konkurentsi kohta telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete turgudel (EÜT L 131, 27.5.1988, lk 73).Komisjoni direktiiv 90/388/EMÜ, 28. juuni 1990, konkurentsi kohta telekommunikatsiooniteenuseturgudel (EÜT L 192, 24.7.1990, lk 10).

[4] 10. jaanuari 1985. aasta otsus kohtuasjas 229/83: Leclerc/bensiin [1985] ECR 17; 11. juuli 1985. aasta otsus kohtuasjas 299/83: Leclerc/raamatud [1985]; 30. aprilli 1986. aasta otsus kohtuasjades 209–213/84 Ministère public v. Asjes [1986] ECR 1425; 1. oktoobri 1987. aasta otsus kohtuasjas 311/85: Vereniging van Vlaamse Reisbureaus v. Sociale Dienst van de Plaatselijke en Gewestelijke Overheidsdiensten [1987] ECR 3801.

[5] EÜT C 257, 4.10.1988, lk 1.

[6] EÜT L 192, 24.7.1990, lk 1.

[7] Artikli 90 lõige 2 märgib: "Ettevõtjad, kellele on usaldatud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine või kes on fiskaalmonopolid, alluvad käesoleva lepingu eeskirjadele, eelkõige konkurentsieeskirjadele niivõrd, kuivõrd nimetatud eeskirjade kohaldamine ei takista juriidiliselt ega faktiliselt nendele määratud eriülesannete täitmist. Kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus ühenduse huvidega."

[8] EÜT L 13, 21.2.1962, lk 204/62 (eriväljaanne 1959–62, lk 87).

[9] Vt 16. juuni 1987 aasta otsus kohtusjas 118/85: komisjon v. Itaalia – Liikmesriikide ja avalike ettevõtjate vaheliste finantssuhete läbipaistvus [1987] ECR 2599.

[10] Vt 27. septembri 1998. aasta otsus ühendatud kohtuasjades 89, 104, 114, 116, 117, 125, 126, 127, 129/85: Ålström jt v. komisjon ("puidumass"), [1988] ECR 5193.

[11] Kohtuasi 10/71, Mueller-Hein [1971] ECR 723; 11. aprilli 1989. aasta otsus kohtuasjas 66/86, Ahmed Saeed [1989] ECR 803.

[12] "… üldistest huvidest lähtuvad muud kui majanduslikud põhjused, mille tõttu liikmesriik võib piirata juurdepääsu üldkasutatavale telekommunikatsioonivõrgule või üldkasutatavatele telekommunikatsiooniteenustele."

[13] Kohtuasi 322/81, Michelin v. komisjon, 9. november 1983 [1983] ECR 3529, punkt 37.

[14] 14. veebruari 1978. aasta otsus kohtuasjas 27/76: United Brands v. komisjon [1983] ECR 207, punkt 44. Sidesektoris: 5. oktoobri 1988. aasta otsus kohtuasjas 247/86, Alsatel-Novasam [1988] ECR 5987.

[15] EÜT L 382, 31.12.1986, lk 36.

[16] EÜT L 196, 17.7.1987, lk 81.

[17] Sisaldus aruande "Konkurentsiõigus Euroopa Ühendustes" I köites (31. detsembri 1989. aasta seis), avaldatud komisjoni poolt.

[18] Lihtsustamise mõttes tähendab see termin ka "ühenduste otsuseid" ja "kooskõlastatud