• Alates 2012. aastast on kohtusüsteemide kvaliteedi, sõltumatuse ja tõhususe parandamine olnud Euroopa poolaasta keskne teema. ELi õigusemõistmise tulemustabel annab teavet Euroopa poolaastaks ning on abiks liikmesriikidele nende kohtusüsteemide tõhususe parendamisel. Tulemustabel sisaldab ka teavet liikmesriikide tegevuste kohta, mis soodustavad alternatiivsete vaidluste lahendamise menetluste vabatahtlikku kasutamist. Komisjon julgustab koguma ja jagama teavet alternatiivsete vaidluste lahendamise menetluste vabatahtlikku kasutamist edendavate tavade ja meetodite kohta. Alternatiivsete vaidluste lahendamise menetluste soodustamine hõlmab asjakohase teabe avaldamist (brošüürid, teabeüritused), andmete kogumist ja avaldamist, alternatiivsete vaidluste lahendamise menetluste tõhususe hindamist ning õigusabi kättesaadavust alternatiivsete vaidluste lahendamise menetluste jaoks.

Kuigi vahendusmenetlus on teatavasti üldiselt kasulik tsiviil- ja kaubandusasjades, tuleb siiski rõhutada selle erilist tähtsust perekonnaõiguse valdkonnas. Vahendusmenetlus võib tekitada konstruktiivse õhkkonna arvamuste vahetuseks ning tagada korrektse suhtlemise vanemate vahel. Peale selle on tõenäoline, et rahumeelselt saavutatud lahendused kestavad kaua ning need võivad peale lapse peamise elukoha käsitleda veel külastuskorda ja lapse ülalpidamisega seotud kokkuleppeid.

Õiguskaitse parema kättesaadavuse tagamise eesmärk, mis on osa vabadusel, turvalisusel ja õiglusel põhineva ala loomisega seotud Euroopa Liidu poliitikast, hõlmab nii kohtulike kui kohtuväliste vaidluste lahendamise meetodite kättesaadavust. Vahendusmenetlust võib kasutada kui kulutasuvat ja kiiret kohtuvälist vaidluste lahendamise viisi tsiviil- ja kaubandusasjades, kohandades menetlusi vastavalt osapoolte vajadustele. On tõenäoline, et osapooled järgivad vabatahtlikult vahendusmenetluse tulemusena saavutatud kokkuleppeid. Kõnealused eelised tulevad piiriüleste juhtumite puhul isegi rohkem esile.

• Lõpuks viidi 18. septembrist kuni 18. detsembrini 2015 läbi avalik internetipõhine konsultatsioon. Asjast huvitatud üksikisikud, vahendajad, kohtunikud, advokaadid ja muud õiguspraktikud, õigusteadlased, organisatsioonid, avaliku sektori asutused ja liikmesriigid esitasid 562 vastust.

2.Üldhinnang

Hinnangu kohaselt on direktiiv üldkokkuvõttes andnud ELile lisaväärtust. Riikide seadusandjate teadlikkuse tõstmisega vahendusmenetluse eelistest on vahendusmenetluse direktiivil olnud oluline mõju mitmete liikmesriikide seadusloomele. Direktiivi mõju ulatus liikmesriikidele on erinev ja sõltub nende siseriiklike vahendussüsteemide eelnevast tasemest.

• Enne direktiivi vastuvõtmist oli laiaulatuslik vahendussüsteem olemas juba 15 liikmesriigis. Kõnealustes liikmesriikides muutis direktiiv nende süsteemi vähe või ei muutnud üldse.

• Üheksas liikmesriigis olid vahendusmenetluse eeskirjad kas hajutatud või põhines vahendusmenetlus erasektoris iseregulatsioonil. Kõnealustes liikmesriikides andis direktiivi ülevõtmine tõuke oluliste muudatuste tegemiseks olemasolevasse vahendusmenetluse raamistikku.

• Neli liikmesriiki võtsid seoses direktiivi ülevõtmisega esmakordselt vahendussüsteemid kasutusele. Kõnealustes liikmesriikides andis direktiivi ülevõtmine tõuke asjakohase vahendusmenetlust reguleeriva õigusliku raamistiku kehtestamiseks.

Seal, kus direktiivi ülevõtmine andis tõuke oluliste muudatuste tegemiseks olemasolevasse vahendusmenetluse raamistikku või laiaulatusliku vahendussüsteemi kasutusele võtmiseks, tehti oluline samm edasi kohtuvälise vaidluste lahendamise võimaluse kättesaadavuse soodustamiseks ja tasakaalu saavutamisel vahendus- ja kohtumenetluste vahel.

Tehti kindlaks, et riikide vahendussüsteemide tegelikus toimimises ilmnesid teatud raskused. Need raskused on peamiselt seotud vahendusmenetluse „kultuuri“ puudumisega liikmesriikides, ebapiisavate teadmistega, kuidas toimida piiriüleste juhtumite puhul, vähese teadlikkusega vahendusmenetluse ja vahendajate suhtes rakendatavate kvaliteedikontrolli mehhanismide toimimisest. Mitmed avaliku konsultatsiooni raames vastajad väitsid, et vahendusmenetlus ei ole veel piisavalt hästi tuntud, ja et selleks, et kodanikud hakkaksid vahendusmenetlust usaldama, on vajalik „kultuuriline muutus“. Nad rõhutasid ühtlasi, et kohtunikud ja kohtud suunavad osapooli vastumeelselt vahendusmenetlusse.

Avaliku konsultatsiooni raames vastajad pidasid vahendusmenetluse rolli oluliseks eriti perekonnaõigusega seonduvates asjades (eriti laste hooldusõigust, suhtlusõigust ja lapseröövi käsitlevates menetlustes), kaubandusasjades peetavate vaidluste kõrval.

3.Konkreetsed hinnatavad teemad

3.1.Statistilised andmed vahendusmenetluse kohta

Uuring ja avalik konsultatsioon näitavad, et väga raske on leida üldiseid statistilisi andmeid vahendusmenetluste kohta, nt vahendusmenetluse läbinud asjade arv, vahendusmenetluste keskmine pikkus ja edukuse määr, keskendudes eriliselt piiriülestele vahendusmenetlustele. Tervete jurisdiktsioonide kohta ei ole olemas üldiseid ja võrreldavaid andmeid. Siiski esitasid paljud vahendajad nendega konsulteerimisel andmeid enda tegevuse kohta, nt läbiviidud vahendusmenetluste arvu ja tihti muljetavaldava edukuse määra kohta. Teised väitsid, et edukuse määr sõltub osapoolte arvust, kaalul oleva asja sisust ja konkreetsest olukorrast – teguritest, millest nende arvates oleneb samuti menetluse pikkus. Teised avaldasid kahetsust asjaolu üle, et ilma usaldusväärse andmebaasita väga raske asja suunamiseks vahendusmenetlusse tõestada selle tõhusust ning saavutada avalikkuse usaldust. Üldiselt paistsid vastajad nõustuvat, et paljude vaidluste puhul tsiviil- ja kaubandusasjades on vahendusmenetluse kasutamisel saavutatav kulude kokkuhoid märkimisväärne ja et paljudel juhtudel lüheneb oluliselt vaidluse lahendamiseks kuluv aeg.

Ehkki on teada, et vahendusmenetluse „mitteametlikkuse“ tõttu võrreldes formaalse kohtumenetlusega on vahendusmenetluse kohta raskem andmeid saada, aitaks usaldusväärsem andmebaas märkimisväärselt kaasa vahendusmenetluse kasutamise jätkuvale edendamisele. Euroopa õigusalase koostöö võrgustik tsiviil- ja kaubandusasjades on alustanud tööd eesmärgiga parandada andmete kogumist riikidelt liidu tsiviil- ja kaubandusasju käsitlevate õigusaktide, sealhulgas direktiivi 2008/52/EÜ rakendamise kohta.

3.2.Kohaldamisala (artikli 1 lõige 2)

Peaaegu kõik liikmesriigid on oma direktiivi ülevõtvate meetmete kohaldamisala laiendanud piiriülestelt juhtumitelt riigisisestele. Ainult kolm liikmesriiki on otsustanud direktiivi üle võtta, kohaldades seda ainult piiriülestele juhtumitele, kasutades ära direktiivi määratlust „piiriülene“. Kohaldamisala laiendamine riigisisestele juhtumitele on tervitatav, kuna riigisiseste juhtumite arv ületab kaugelt piiriüleste juhtumite arvu. Seega kohaldatakse direktiivi sätteid laiemalt kui on selle enda kohaldamisala, mis on kasulik vahendusmenetluste kasutajatele. Laiendamine siseriiklikele juhtumitele näitab, et liikmesriigid on üldiselt soovinud käsitleda siseriiklikke ja piiriüleseid juhtumeid sarnaselt. Võttes arvesse direktiivi sätete sisu, ei ole tõepoolest põhjust kahel asjaomasel juhtumiliigil vahet teha.

Lisaks tuleb märkida, et kuigi praktikas paistab perekonnaõigus olema valdkond, milles vahendusmenetlust kasutatakse kõige enam, kohaldub direktiiv kõikide tsiviil- ja kaubandusasjade suhtes. Üks valdkond, kus vahendusmenetlust on vähe kasutatud, on maksejõuetusmenetlused. Tuleb meelde tuletada, et oma soovituses äritegevuse ebaõnnestumist ja maksejõuetust käsitleva uue lähenemisviisi kohta julgustas komisjon kohtuid määrama vahendajaid, juhul kui kohus peab seda vajalikuks, et abistada võlgnikke ja võlausaldajaid ümberkorralduskavasid käsitlevate läbirääkimiste edukal pidamisel.