Liikmesriikide tasandil ei ole kulukohustused ja tõendatud kulud siiski veel jõudnud tasemele, mida oodatakse enne EKFi rakendamise lõppu. 31. maiks 2015 oli EKFist eraldatud kogusummast üle 9 % (ligikaudu 394 miljonit eurot) veel kasutamata, mis viitab tungivale vajadusele kiirendada kulukohustuste võtmist – see asjaolu tekitab muret näiteks tõendatud maksete puhul, arvestades et kulude abikõlblikkuse lõpptähtpäev on 31. detsember 2015.

Alates 2007. aastast kuni 31. maini 2015 olid liikmesriikide võetud EKFi kulukohustused 3,91 miljardit eurot. See tähendab EKFi kulukohustuste 14,5 % kasvu alates 31. maist 2014 (aastaga 495 miljonit eurot), ehkki kulukohustuste tase on jäänud suhteliselt madalaks. 31. maiks 2015 oli kulukohustustega seotud 90,83 % EKFi vahenditest.

Aruandele lisatud komisjoni talituste töödokument sisaldab kokkuvõtet EKFi rakendamisest igas liikmesriigis ning viit tabelit üksikasjaliku teabega rahaliste vahendite kasutamise kohta. Komisjoni viimases aruandes hinnatakse üldiselt, kuidas liikmesriigid ja komisjon on EKFi 2014. aastal rakendanud. Liikmesriikide esitatud andmed kulukohustuste kohta olid piisavad, et teha ajavahemikku kuni 31. maini 2015 hõlmav ulatuslikum analüüs, mis annab põhjalikuma ülevaate EKFi rakendamisest praegu, vähem kui üks aasta enne EKFi kohaliku tasandi rakendamise tähtaega (31. detsember 2015). Kuna delegeeritud määruse (EL) 2015/895 kohaselt ei pea liikmesriigid 2016. aastal esitama iga-aastast aruannet rakenduskava täitmise kohta eelmisel aastal (2015), ei esita komisjon 2016. aastal EKFi rakendamise aruannet.

Alalise lõpetamise ja ajutise peatamise kulukohustuste suhteline osakaal väheneb endiselt (vt tabel 3), eelkõige ajutise peatamise puhul, mis moodustab kulukohustustest 5,83 %, jäädes alla 3. suunaga seotud ühistegevuse meetmetele (7,36 % kulukohustustest), ning on praegu seitsmes enim kasutatav meede. Seda vähenemist kajastatakse järgmises tabelis (kahe meetme kulukohustuste määr kokku on analüüsitaval ajavahemikul vähenenud 30 %).

EKFi kulukohustuste kontsentreerumine nendele viiele meetmele on jätkuvalt üsna suur (68,46 %) – see näitaja läheneb 2013. aasta näitajale ning on 2014. aasta näitajast pisut kõrgem.

1. jaanuarist 2007 kuni 31. maini 2015 tehti kalandus- ja vesiviljelussektorisse 9,27 miljardi euro ulatuses investeeringuid: 42,14 % tuli EKFist, 26,33 % pärines riikide avalikust sektorist ja 31,52 % erasektorist. Need protsendimäärad on püsinud üldiselt samal tasemel, üksnes EKFi osalus on kogu ajavahemiku jooksul pisut vähenenud (–1,5 %).

Sama ajavahemiku jooksul rahastas erasektor EKFist toetust saanud meetmeid 2,92 miljardi euroga – see tähendab 375,36 miljoni euro suurust täiendavat summat ja 14,73 % kasvu alates 31. maist 2014. Nagu on ilmnenud varasematest aruannetest, rahastas erasektor peamiselt töötlemise (45,62 %), vesiviljeluse (24,95 %) ja kalalaevadesse tehtavate investeeringute (10,23 %) valdkonda. Sellele on lisandunud investeeringud kalanduspiirkondade arengusse (8,57 %). Need neli meedet võtavad enda alla ligi 90 % erasektori investeeringutest.

31. mai 2015. aasta seisuga oli EKFi vahenditest toetatud kokku 134 689 toimingut. Järgmises tabelis võetakse kokku toimingute arvu muutused ajavahemikus 2012. aasta juulist 2015. aasta maini. Tabelist ilmneb, et ehkki arvnäitajad suurenevad kahe koha võrra, on nende aastane kasvumäär alates 2012. aastast langenud.

Rakenduskavadest ilmneb, et liikmesriigid on olnud algusest peale teadlikud vajadusest tagada EKFi rakendamises järjepidevus ja kooskõlastatus nii struktuurifondide kui ka EAFRDga. Liikmesriikide iga-aastastes rakendusaruannetes suurtele kooskõlastusprobleemidele sõnaselgelt ei osutata.

Kulukohustuste mõttes on kõige paremini edasi liigutud 2. ja 3. suunal: 2. suund on jõudnud peaaegu 100 %-ni ja 3. suund läheneb 95 %-le. Vaatamata sellele on 2012. aastast kõige kiiremini arenenud 4. ja 5. suund. 2015. aasta maiks oli 4. suund teistele suundadele peaaegu järele jõudmas – vähem kui kolme aastaga on 4. suuna vahe keskmisega vähenenud 29 protsendipunktilt 10 protsendipunktile, kusjuures märkimisväärne kiirenemine toimus pärast 2014. aasta maid (+42 %).

Kõige olulisem muutus, mida on täheldatud juba varasemates komisjoni aruannetes, on avaliku sektori kulutuste vähenemine 1. suunal, mida saab seletada kahe asjaoluga. Esiteks on Kalanduse Arendusrahastu programmi raames rakendatud lammutuskavad, mida jätkati EKFi rakendamise esimestel aastatel, suures osas lahendanud mõningate laevastikuosade liigse püügivõimsuse küsimused. Teiseks on mitme laevastiku kasumlikkus viimaste aastate jooksul suurenenud ja see on andnud sektorile kindlust, et suudetakse avaliku sektori toetuseta hakkama saada. Seetõttu areneb 1. suund üsna aeglaselt, jäädes praegu keskmisest maha.

Eespool esitatud tabelitest ja joonisest ilmneb, et kolme aasta jooksul on erinevate suundade kulukohustuste määrad üksteisele lähenenud. Programmitöö perioodi varasemas järgus lahknesid kulukohustuste määrad tunduvalt ja sellel oli erinevaid põhjusi: 2008. aasta kütusekriis, majandus- ja finantskriisi mõju, 4. suuna uudsus ning ebakõlad sekkumise eesmärkide ja tegelike kohalike vajaduste vahel.

Kulu toimingu kohta on 39 143 eurot, millest 16 171 eurot on avaliku sektori osa (9 366 eurot moodustavad EKFi vahendid). Erasektori osalus toimingu kohta on üsna suur – 23 000 eurot.

Koguinvesteering ulatub 509,6 miljoni euroni, millest 210,53 miljonit eurot on avaliku sektori osa. EKFi vahendid moodustavad avaliku sektori osast 121,93 miljonit eurot (3,12 % EKFi kõigist kulukohustustest, kui eelmisel aastal oli see näitaja 2,86 %).

Ajutise peatamise meetme raames on EKFi keskmine kulu toimingu kohta kõige väiksem (kogukulu 6 109 eurot, EKFi kulu 3 608 eurot) ja see väheneb endiselt (alates 2012. juulist).

Nagu varasematel aastatel, on ajutine peatamine toimingute arvu poolest kõige enam kasutatud meede (63 152 toimingut, 46,27 % kõigist toimingutest). Siiski on ajutiseks peatamiseks eraldatud toetuste suhteline osakaal 2014. aasta maist kuni 2015. aasta maini 10 % vähenenud.

Võrreldes varasemate aastatega ei ole kulud toimingu kohta eriti muutunud. Kogukulu toimingu kohta on 219 313 eurot, millest 128 038 eurot moodustavad EKFi vahendid (EKFist eraldatud vahendite poolest on see kulukuselt viies näitaja).

2015. aasta majandusaruande aluseks olevad 2013. aasta andmed näitavad, et 2013. aastal oli ELi kalalaevastik üldiselt kasumlik, tootes 6,8 miljardit eurot tulu, 3,4 miljardit eurot kogulisandväärtust, 506 miljonit eurot puhaskasumit ja 7,8 % kasumimarginaali. See positiivne suundumus väljendub ka tegevusalaga seotud positiivsetes ootustes: viimastel aastatel on investeeringud kasvanud (peamiselt kalalaevadesse (sh uutesse laevadesse) tehtud investeeringute näol). Siiski ei kehti see positiivne üldsuundumus kõigi ELi liikmesriikide laevastike kohta, sest kolme riigi – Belgia, Soome ja Portugali – laevastikud kandsid 2013. aastal kahjumit.

Keskmine kogukulu toimingu kohta on 67 941 eurot, millest 46 525 eurot moodustab avaliku sektori osa ja 28 635 eurot EKFi osa. Erasektori osalus toimingu kohta on 21 416 eurot, moodustades abikõlblikest kogukuludest pisut üle 30 %. Need summad on 2014. aasta jooksul pisut kasvanud (+1,5 %).

Eespool esitatud arvud hõlmavad 1 509 mootorite väljavahetamise toimingut ja 954 püügivahendite väljavahetamise toimingut. Mootorite väljavahetamise toimingud moodustavad veidi rohkem kui 1 % kõigist toimingutest, ent võtavad enda alla üksnes 0,31 % EKFi kõigist kulukohustustest. Kogukulu toimingu kohta on 32 753 eurot, millest 8 057 eurot on kaetud EKFi vahenditest ja 5 890 eurot avaliku sektori vahenditest.

Mootori väljavahetamise meedet kasutas 12 liikmesriiki. Meetmega seotud toimingutest 99 % moodustasid Prantsusmaa (516), Hispaania (348), Portugali (220), Itaalia (111), Kreeka (102) ja Ühendkuningriigi (92) toimingud. Ent laevastiku suurust arvesse võttes olid meetme kõige intensiivsemad kasutajad Belgia (mootorid vahetati välja 24,39 % laevastikust), Prantsusmaa (7,3 %) ja Küpros (4,9 %).

Püügivahendite väljavahetamisega seoses on kogukulu toimingu kohta väiksem: 21 495 eurot, millest 4 873 eurot on kaetud EKFi vahenditest ja 4 600 eurot avaliku sektori vahenditest. Püügivahendite väljavahetamise meedet kasutas 13 liikmesriiki, meetmega seotud toimingutest 80 % moodustasid Küprose (429), Hispaania (139), Kreeka (118), Itaalia (88) ja Ühendkuningriigi toimingud.

3.1.5.Väikesemahuline rannapüük

Väikesemahulise rannapüügiga seotud toiminguid on endiselt vähe – need moodustavad üksnes 4,21 % kõigist toimingutest ja vaid 0,97 % EKFi kõigist kulukohustustest. Kogukulu toimingu kohta on 11 808 eurot, millest avaliku sektori osa on 9 586 eurot. EKFi kulu toimingu kohta – 6 620 eurot – on ajutise peatamise meetme järel väiksuse poolest teine. Erasektori osalus toimingu kohta on 2 222 eurot.

3.1.6.Sotsiaalmajanduslik hüvitis kalalaevastiku korraldamise eest

Kõnealuse meetmega seotud toimingute arv sarnaneb eelmise meetmega, moodustades 4,17 % kõigist toimingutest ja üksnes 1,82 % EKFi kõigist kulukohustustest. Kogukulu toimingu kohta on 36 991 eurot, millest 20 961 eurot on kaetud avaliku sektori vahenditest (12 499 eurot EKFist). Erasektori osalus (16 000 eurot) on palju suurem kui väikesemahulise rannapüügi puhul.

1. suuna toimingute arv ja nendega seotud kulud kinnitavad suuna suhtelise osakaalu vähenemist aastate jooksul.

3.2.2. suund: vesiviljelus, sisevetekalandus, kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemine ja turustus

3.2.1.Sisevetekalandus

Sisevetekalandusega seotud toiminguid on vähe ja nende kogukulud on väga väikesed. Ometi on toimingute arv 31. maist 2014 kuni 31. maini 2015 suurenenud 41 %. 31. mai 2015. aasta seisuga oli selles valdkonnas tehtud 1 327 toimingut (0,97 % kõigist toimingutest). Need moodustavad vaid 0,44 % EKFi kõigist kulukohustustest, olles EKFi kulukohustuste hulgas väiksuse poolest teisel kohal. Samuti paigutuvad need EKFi kõige väiksemate kulukohustuste hulgas neljandale kohale toimingu kohta, võttes enda alla 12 892 eurot, mis on vähem kui pool EKFi keskmisest kulust toimingu kohta. Kogukulu toimingu kohta on 33 089 eurot, mis on toimingute hulgas kogukulude väiksuse poolest kolmandal kohal. Avaliku sektori osalus on 9 390 eurot ja erasektori panus toimingu kohta on 10 800 eurot.

3.2.2.Vesiviljelus

Nagu eespool mainitud, on vesiviljeluse meetmed suuruselt teine EKFi investeerimisvaldkond. Toimingute arv on suhteliselt väike (8 358 toimingut, 6,12 % kõigist toimingutest), kuid need võtavad enda alla 14,33 % EKFi kulukohustustest. Kogukulu toimingu kohta on 186 042 eurot (+4 % võrreldes 2014. aasta maiga), millest 87 261 eurot on erasektori vahendid (+8,3 %), 31 783 eurot avaliku sektori vahendid (+5,7 %) ja 66 998 eurot EKFi vahendid (-2 %). Kulukohustuste kogusumma on 1 554,9 miljonit eurot, millest 559,97 miljonit eurot moodustavad EKFi vahendid, 265,6 miljonit eurot avaliku sektori vahendid ja 729,3 miljonit eurot erasektori vahendid.

Ligikaudu 60 % toimingutest on seotud olemasolevate kasvanduste uuendamise ja laiendamisega, 19 % veekeskkonna meetmetega ja 17,6 % uute tootmisvõimsustega. Viimaste meetmete puhul on EKFi toetus suurim (155 727 eurot), sellele järgnevad haudejaamade (130 802 eurot) ja loomatervisega (106 628 eurot) seotud meetmed. Ülejäänud meetmeid on EKFist toetatud alla 60 000 euro suuruse summaga.

Igale EKFist toetusena makstud eurole lisandub 1,78 eurot liikmesriigi vahendeid, millest 1,31 eurot pärineb erasektorist ja 0,47 eurot avalikust sektorist.

3.2.3.Töötlemine

Töötlemismeetmed on EKFi kulukohustuse seas suurim kuluartikkel. Töötlemistoimingute suhteline osakaal on alates 2012. aasta juulist suurenenud (+37 %). Ehkki 5 016 toimingut moodustavad kõigist toimingutest üksnes 3,68 %, võtavad nad enda alla 17,53 % EKFi kulukohustustest.

Toimingute kogumaksumus on 2,39 miljardit eurot, millest 1,33 miljardit eurot on erasektori osalus ja 1,06 miljardit eurot avaliku sektori osalus (sellest 685 miljonit eurot on EKFi vahendid ja ülejäänu avaliku sektori vahendid).

Kogukulu toimingu kohta on 476 314 eurot (kaks korda rohkem kui alalise lõpetamise toimingu kohta). Erasektori osalus on 265 822 eurot ja avaliku sektori osalus 210 492 eurot, millest 136 605 eurot moodustavad EKFi vahendid (suuruselt kolmas näitaja).

Ligikaudu 75 % toimingutest on seotud uute töötlemisrajatiste ehitamisega või olemasolevate rajatiste uuendamise või laiendamisega, 20% turuüksuste uuendamisega ja ülejäänu uute turuüksuste ehitamisega. EKFi kulu toimingu kohta on töötlemisrajatistega seoses rohkem kui 160 000 eurot, uute turuüksuste ehitamisega seoses 155 000 eurot ja turuüksuste uuendamisega seoses 49 500 eurot.