ET Euroopa Liidu Teataja C 173/20

Nõukogu põhjendused: nõukogu esimese lugemise seisukoht (EL) nr 8/2015 eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb rahaülekannetes edastatavat teavet ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1781/2006

(2015/C 173/02)

I. SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 7. veebruaril 2013 kahest ettepanekust koosneva paketi:

— ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise kohta (rahapesuvastane direktiiv) (1);

— ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus raha ülekandmisel edastatava teabe kohta (rahapesuvastane määrus) (2).

Euroopa Parlament võttis oma esimese lugemise seisukoha vastu 11. märtsi 2014. aasta täiskogu istungil.

Finantsteenuste töörühm analüüsis määruse ja direktiivi ettepanekuid 24 korral eri eesistujariikide juhtimisel.

2014. aasta detsembris saavutati Euroopa Parlamendiga lõplikud kompromissid nii määruse kui ka direktiivi suhtes, mis võimaldas neid kaht õigusakti käsitlevad läbirääkimised lõpule viia. 16. detsembril 2014 toimunud kolmepoolsel kohtumisel saavutasid kaasseadusandjad esialgse kokkuleppe eesmärgiga saavutada varane teise lugemise kokkulepe.

Majandus- ja rahanduskomisjon, kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon ning Euroopa Parlament kiitsid 27. jaanuaril 2015 heaks kolmepoolsete läbirääkimiste tulemuse. Nimetatud komisjoni esimehed teatasid 29. jaanuaril 2015 eesistujariigile saadetud kirjas, et kui nõukogu edastab Euroopa Parlamendile ametlikult oma seisukoha kõnealuse kirja lisas esitatud kujul, soovitavad nad täiskogu istungil nõukogu seisukoht muudatusteta heaks kiita (3).

Nõukogu saavutas 10. veebruaril 2015 muudetud tekstide suhtes poliitilise kokkuleppe.

Võttes arvesse eespool nimetatud kokkulepet, võttis nõukogu pärast teksti õiguskeelelist viimistlemist oma esimese lugemise seisukoha vastu 20. aprillil 2015 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 294 sätestatud seadusandliku tavamenetluse kohaselt.

Kõik kolm institutsiooni on rahapesuvastast direktiivi ja määrust käsitlenud tervikliku paketina. Seetõttu on mõlema õigusakti suhtes võetud vastu ühesugused nõukogu põhjendused.

II. EESMÄRK

Komisjon võttis rahapesuvastase direktiivi ettepaneku vastu selleks, et ajakohastada ja parandada kehtivat ELi kolmandat rahapesuvastast direktiivi, et veelgi tugevdada ELi võitlust rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu ning tagada finantssüsteemi usaldusväärsus, terviklikkus ja stabiilsus. Kavandatud meetmete peamised eesmärgid on järgmised:

— ühiskonna huvide kaitsmine kuritegevuse ja terroriaktide eest;

— finantsstabiilsuse edendamine, kaitstes finantssüsteemi usaldusväärsust, nõuetekohast toimimist ja terviklikkust;

— Euroopa Liidu majandusliku jõukuse kaitsmine tõhusa ettevõtluskeskkonna tagamise teel ning

— siseturu tugevdamine piiriülese keerukuse vähendamise teel.

Kõnealuste eesmärkide saavutamiseks kasutatakse järgmisi meetmeid:

— tagatakse kooskõla ELi ja rahvusvahelise lähenemisviisi vahel, eelkõige kooskõlla viimine rahapesuvastase töökonna (FATF) viimaste (veebruar 2012) soovitustega;

— tagatakse kooskõla siseriiklike eeskirjade vahel, samuti nende paindlik rakendamine, ning

— tagatakse, et eeskirjad on riskipõhised ja võtavad arvesse uusi esilekerkivaid ohtusid.

Rahapesuvastase direktiiviga samal ajal vastu võetud rahapesuvastase määruse eesmärk on ajakohastada ja muuta kehtivat ELi kolmandat rahapesuvastast määrust, et parandada maksete jälgitavust ja tagada ELi raamistiku täielik kooskõla rahvusvaheliste standarditega (FATFi soovitused).

III. NÕUKOGU ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Nõukogu muudatustega soovitakse tugevdada ELi võitlust rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu, tagades samas kooskõla rahvusvahelisel tasandil kasutatava lähenemisviisiga, eelkõige FATFi soovitustega. Mõnes küsimuses minnakse ELi eeskirjadega FATFi nõuetest kaugemale ja nähakse ette täiendavad kaitsemeetmed.

Suurema riskiga hasartmänguteenuste osas nõutakse direktiiviga, et teenuseosutajad rakendaksid hoolsusmeetmeid 2 000 euro suuruste või suuremate tehingute puhul. Välja arvatud kasiinode puhul, on liikmesriikidel lubatud teha hasartmänguteenuste puhul erand mõnede või kõikide nõuete täitmisest, kuid seda ainult rangelt piiratud ja põhjendatud juhtudel. Selliste erandite suhtes kohaldatakse asjakohast riskihindamist.

Lisaks sellele lubatakse liikmesriikidel teatavatel juhtudel, kui risk on tõendatult väike ja ranged maandamistingimused on täidetud, teha e-raha toodete suhtes erand teatavatest kliendi suhtes rakendatavatest hoolsusmeetmetest.

Direktiivis kohaldatakse riskipõhist lähenemisviisi, et suunata tegevus paremini riskidele. Riskide hindamise riigiülese lähenemisviisi olulisust on tunnistatud rahvusvahelisel tasandil. Kuna komisjonil on head võimalused konkreetsete piiriüleste ohtude analüüsimiseks, on siseturgu mõjutavate ning piiriüleste tegevustega seotud rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide hindamise koordineerimine usaldatud komisjonile.

Riikliku taustaga isikute kohtlemisega seonduvalt ei eristata direktiivis isikuid, kes täidavad või on täitnud avaliku võimu olulisi ülesandeid riigisiseselt või kes täidavad või on täitnud selliseid ülesandeid välismaal.

Direktiivi kohaselt peab teavet äriühingute ja muude õiguslike üksuste tegelikult kasu saava omaniku kohta hoidma igas liikmesriigis keskregistris. Liikmesriigid võivad soovi korral kasutada avalikku registrit. Teave tegelikult kasu saava omaniku kohta on kättesaadav pädevatele asutustele ja rahapesu andmebüroodele ning kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete puhul kohustatud isikutele. Samuti võimaldab direktiiv anda isikutele või organisatsioonidele, kes suudavad tõendada õigustatud huvi, juurdepääsu vähemalt järgmisele teabele tegelikult kasu saava omaniku kohta: nimi, sünnikuu ja -aasta, kodakondsus ja elukohariik ning kasu saamisega seotud osaluse olemus ja ulatus. Usaldusfondide puhul kasutatakse tegelikult kasu saavat omanikku käsitleva teabe registreerimist keskregistris, kui usaldusfondi tegevusel on maksualaseid tagajärgi.

Sanktsioonide osas nähakse tekstiga ette maksimaalne rahaline halduskaristus, mis on vähemalt sama suur kui kahekordne kasu, mis saadi rikkumise tulemusel, mille puhul on võimalik kasu kindlaks määrata, või vähemalt 1 0 00 000 eurot. Krediidi- või finantseerimisasutusega seotud rikkumiste puhul nähakse tekstiga ette:

— juriidilise isiku puhul maksimaalne rahaline karistus vähemalt 5 0 00 000 eurot või 10 % aastasest kogukäibest;

— füüsilise isiku puhul maksimaalne rahaline karistus vähemalt 5 0 00 000 eurot.

Karistusi käsitlevad määruse sätted on viidud kooskõlla direktiivi sätetega.

ELi finantssüsteemi ja siseturu nõuetekohase toimimise kaitsmiseks rahapesu ja terrorismi rahastamise eest teeb komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks need kolmandad riigid, kelle riiklikus rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras on strateegilisi puudusi.

Rahaülekannete täielik jälgitavus võib olla eriti oluline ja väärtuslik vahend rahapesu ja terrorismi rahastamise ärahoidmiseks, tuvastamiseks ja uurimiseks. See hõlmab nõuet edastada raha ülekandmisel saaja kohta teavet. Määruse kohaselt annavad Euroopa Pangandusjärelevalve, Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve välja pädevatele asutustele ja makseteenuste pakkujatele mõeldud suunised käesoleva määruse kohaselt võetavate meetmete kohta, eelkõige seoses rahaülekannetega, mille puhul maksjat või saajat käsitlev teave puudub või on mittetäielik.

Lisaks sellele on nii direktiivi kui ka määrusesse tehtud muudatusi, tagamaks et kooskõlla viimine FATFi soovitustega tehakse liidu õigust täielikult järgides, eriti selles osas, mis puudutab liidu andmekaitsealaseid õigusakte ja põhiõiguste kaitsmist.

Euroopa Parlament oli nende muudatustega nõus.

IV. KOKKUVÕTE

Nõukogu esimese lugemise seisukoht kajastab kompromissi, milleni jõuti nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelistel läbirääkimistel, mille läbiviimist toetas komisjon.

Seda kompromissi kinnitasid Euroopa Parlamendi majandus- ja rahanduskomisjoni esimees ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni esimees 29. jaanuaril 2015 eesistujariigile saadetud kirjas. Seejärel kinnitati kompromiss poliitilise kokkuleppe vastuvõtmisega üldasjade nõukogus 10. veebruaril 2015.

Nõukogu usub, et tema esimese lugemise seisukoht kujutab endast tasakaalustatud meetmete kogumit ning et uus direktiiv ja määrus aitavad pärast vastuvõtmist märkimisväärselt kaasa rahapesu ja terrorismi rahastamise vastasele võitlusele liidus.

(1) Dok 6231/13.

(2) Dok 6230/13.

(3) Dok 5748/15 ADD1.