EUROOPA KOMISJON Brüssel,15.12.2016 COM(2016) 797 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE liidu äärepoolseimate piirkondade põllumajanduse toetamiseks võetavate erimeetmete kava (POSEI) rakendamise kohta



1.Sissejuhatus Äärepoolseimad piirkonnad seisavad oma geograafilisest asendist tingitud olukorra tõttu (kaugus, isoleeritus, väiksem pindala, rasked looduslikud olud ja kliima) silmitsi eriomaste sotsiaal-majanduslike probleemidega, mis on seotud tarbimiseks või põllumajanduslikuks tootmiseks oluliste toiduainete ja põllumajandustoodete tarnimisega. Äärepoolseimate piirkondade olukorda on tunnistatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349. Eri poliitikavaldkondades on kehtestatud mitu erimeedet kõnealuste piirkondade ebasoodsate tingimuste leevendamiseks, majandus- ja sotsiaalse arengu toetamiseks ning selleks, et hõlbustada nende juurdepääsu ühtse turu pakutavatele hüvedele. Selles kontekstis on põllumajanduse erimeetmeid rakendatud POSEI kava (äärepoolseimate piirkondade kõrvalisele asukohale ja saarelisele asendile vastavate valikmeetmete programm) alusel. 2.POSEI: päritolu, areng ja praegune seis POSEI kava loodi Prantsuse ülemeredepartemangude jaoks (Guadeloupe, Martinique, Prantsuse Guajaana, Réunion ja alates 2014. aastast Mayotte) 1989. aastal ning 1991. aastal hõlmati sellega Kanaari saared, Assoorid ja Madeira. 2006. aastal tehti kavas nõukogu määrusega (EÜ) nr 247/2006 (mis võeti vastu 30. jaanuaril 2006) olulisi muudatusi, et optimeerida toiduainete tarnimist ja toetada kohalikke põllumajandustooteid programmipõhise lähenemisviisi alusel. Seejärel esitasid asjaomased liikmesriigid 2006. aastal oma ulatuslikud programmid komisjonile heakskiitmiseks. Kõnealust määrust muudeti mitu korda, et võtta arvesse suhkru- ja banaaniturgude ühise korralduse läbivaatamist (2006), ÜPP „tervisekontrolli“ reformi (2009) ja muud otsetoetuste ülekandmist (2007 ja 2008). Teatavad POSEI kava sätted vaadati läbi 2013. aastal Lissaboni lepinguga vastavusse viimise menetluse raames. 13. märtsil 2013 võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 228/2013, 6. novembril 2013 selle delegeeritud määrus (EL) nr 179/2014 ja 20. veebruaril 2014 rakendusmäärus (EL) nr 180/2014 . POSEI kava rahastatakse Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF). Määrusega (EL) nr 228/2013 sätestati igale liikmesriigile aastased ülemmäärad: Prantsuse ülemeredepartemangud: 278,41 miljonit eurot, Kanaari saared: 268,42 miljonit eurot, Assoorid ja Madeira: 106,21 miljonit eurot. 2013. aastaks eraldati banaanisektorile erandkorras ühekordne lisasumma 40 miljonit eurot. Äärepoolseimates piirkondades asendab POSEI programm ühise põllumajanduspoliitika esimese samba meetmeid, välja arvatud puu- ja köögiviljaturu, veinituru ja mesindustoodete turu ühise korralduse alla kuuluvad meetmed. Lisas esitatud joonisel 1 on näidatud rahaeraldised ajavahemikul 2006–2014 liikmesriikide kaupa. 3.Aruande õiguslik alus Määruse (EL) nr 228/2013 artikli 32 lõike 3 kohaselt pidi komisjon 30. juuniks 2015 esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande kõnealuse kava alusel võetud meetmete mõju kohta. Artikli 35 sätete täitmiseks algatas komisjon 2013. aastal avaliku konsultatsiooni ning pärast seda otsustati käivitada ajavahemiku 2006–2014 POSEI kava välishindamine õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames, et toetada artikli 32 lõike 2 kohase rakendamisaruande koostamist ja selgitada välja, kas kavas oleks vaja teha muudatusi. Välishindaja (ADE – Analysis for Economic Decision) töö kestis 2015. aasta juunist 2016. aasta augustini. Komisjoni käesoleva rakendamisaruande vastuvõtmisel arvestatakse kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames tehtud kõnealuse hindamise tulemusi. Hindamine viiakse ametlikult lõpule komisjoni talituste töödokumendi koostamisega. Käesolevas rakendamisaruandes käsitletakse kava rakendamist ajavahemikul 2006–2014. 4.Eesmärgid, kava ja programmitöö POSEI kava eesmärk on toetada järgmiste määruse (EL) nr 228/2013 artiklis 2 sätestatud eesmärkide saavutamist: ·tagada äärsepoolseimate piirkondade varustamine oluliste põllumajandustoodetega; ·kindlustada looma- ja taimeliikide mitmekesistamisega seotud valdkondade areng ning

·säilitada traditsioonilise põllumajandustegevuse areng ja parandada selle konkurentsivõimet. Programmide raames on rakendatud kaht liiki meetmeid – tarnimise erikord ja kohaliku tootmise toetamine. Meetmed peavad vastama liidu õigusele ning olema kooskõlas ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) ja liidu muude poliitikavaldkondadega. 4.1.Tarnimise erikord Selleks et tagada äärepoolseimate piirkondade varustamine oluliste inimtoiduks või töötlemiseks ette nähtud ning põllumajandusliku toorainena kasutatavate põllumajandustoodetega, on ette nähtud kaht liiki toetused, mis peaksid leevendama nende piirkondade konkreetsetest ebasoodsatest tingimustest põhjustatud lisakulusid: ·import kolmandatest riikidest: teatavad otse imporditavad põllumajandustooted võib vabastada kohaldatavatest imporditollimaksudest; ·liidust pärit toodete tarnimine: liidust pärit toodete tarnimiseks äärepoolseimatesse piirkondadesse on võimalik anda toetust. Määruses (EL) nr 228/2013 sätestati tarnimise erikorra ülemmäärad: 72,7 miljonit eurot Kanaari saarte, 26,9 miljonit eurot Prantsuse ülemeredepartemangude ning 21,2 miljonit eurot Assooride ja Madeira jaoks. Tarnimise erikorraga hõlmatud toodete kogused määratakse igal aastal kindlaks asjaomase liikmesriigi prognooside alusel. Tarnimise erikord ei tohi kahjustada kohalikku tootmist ega selle arengut. 4.2.Kohaliku tootmise toetamine Kohaliku tootmise toetamisega soodustatakse kohalike põllumajandustoodete tootmist, töötlemist ja turustamist. POSEI programm hõlmab kaht liiki meetmeid kohaliku tootmise toetamiseks: ·meetmed, millega toetatakse traditsioonilist tootmist, st ajaloolise tähtsusega ekspordisektoreid (nt banaanisektor Prantsuse Antillidel ja Kanaari saartel); ·üldiselt kohalikuks tarbimiseks ette nähtud mitmekesistamisega seotud tooteid (puu- ja köögiviljad, loomakasvatustoodang) soodustavad meetmed. Põllumajandustootjatele ÜPP alusel makstavate toetuste suhtes kohaldatakse nõuetele vastavuse mehhanismi, mis tähendab, et toetuse saamiseks peab põllumajandustootja järgima teatavaid rahva-, looma- ja taimetervise kaitset ning keskkonnakaitset käsitlevaid kohustuslikke ELi eeskirju. 4.3.Liikmesriikide programmitöö POSEI kavas määratletakse nii tarnimise erikorra kui ka kohaliku tootmise toetamise meetmed üksikasjalikult asjaomastes konkreetsetes programmides. Seetõttu on iga liikmesriigi programm üsna spetsiifiline ning kajastab prioriteete, mille riigi ametiasutused on tihedas koostöös sidusrühmadega oma põllumajandussektori jaoks kindlaks määranud. Neid prioriteete on igal aastal võimalik vastavalt vajadusele kohandada, taotledes programmi muutmist (määruse (EL) nr 180/2014 artikkel 40). Iga aasta 30. septembriks esitavad liikmesriigid aastaaruande programmi rakendamise kohta eelneval aastal (artikli 39 lõige 1). 4.3.1.Prantsusmaa POSEI programm Tarnimise erikord on peamiselt suunatud kohaliku sööda- ja põllumajandusliku toiduainetööstuse jaoks ette nähtud põllumajanduslikule toorainele (2014. aastal 26,9 miljonit eurot, 10 % EAGFist POSEI jaoks eraldatud rahalistest vahenditest). Peamine tarnimise erikorra alusel toetusi saav piirkond on Réunion, millele järgnevad Guadeloupe ja Martinique.

Toetus kohalikule tootmisele hõlmab väärtusahela eri osadele suunatud meetmeid: toetus i) banaanisektorile (2014. aastal eraldati 129,1 miljonit eurot), ii) suhkru/suhkruroo/rummi tootmisele (74,86 miljonit eurot), iii) põllumajanduskultuuride mitmekesistamisega seotud toodetele (14 miljonit eurot), iv) loomakasvatustoodangule (31,55 miljonit eurot) ja v) tehnilisele abile (2 miljonit eurot). 81,2 % EAGFist POSEI kava alusel kohaliku tootmise toetamiseks ette nähtud eelarvevahenditest on eraldatud traditsioonilisele tootmisele (51,3 % banaanisektorile ja 30 % suhkru/suhkruroo/rummi tootmisele). Alates 2009. aastast annab Prantsusmaa riiklikku lisatoetust (40 miljonit eurot) üksnes kohalikku tootmist toetavateks mitmekesistamisega seotud meetmeteks. 4.3.2.Hispaania POSEI programm Tarnimise erikord on peamiselt suunatud töötlemiseks ja inimtoiduks ette nähtud põllumajandustoodetele (2014. aastaks eraldati 66,9 miljonit eurot, 25 % EAGFist POSEI jaoks eraldatud rahalistest vahenditest, st suurim osakaal äärepoolseimate piirkondade tarnimise erikorra / kohaliku tootmise toetamise meetmete lõikes). Eesmärkide ja halduse poolest ei ole tarnimise erikord kuigi palju seotud kohaliku tootmise toetamise meetmetega. Toetus kohalikule tootmisele hõlmab meetmeid kolmes rühmas: toetus i) puu- ja köögiviljasektorile (35,7 miljonit eurot), ii) banaanisektorile (141,1 miljonit eurot) ja iii) loomakasvatustoodangule (24,7 miljonit eurot). 72 % EAGFist POSEI kava alusel kohaliku tootmise toetamiseks ette nähtud eelarvevahenditest on eraldatud traditsioonilisele tootmisele (71 % banaanisektorile ja 1 % tomati ekspordile). Hispaania annab kohaliku tootmise toetamiseks riiklikku lisatoetust, mis vähenes 2009. aasta tasemelt 46,5 miljonit eurot 17,3 miljonile eurole 2014. aastal . 4.3.3.Portugali POSEI programm Portugali programm hõlmab kaht üpris erinevat allprogrammi, millest üks on ette nähtud Assooride jaoks (2014. aastal 76,7 miljonit eurot) ja teine Madeira jaoks (29,5 miljonit eurot) . Assooridel keskendub tarnimise erikord söödatööstuses ja loomakasvatussektoris kasutatava(te)le teraviljale ja muudele kõrvalsaadustele; ka Madeiral on tarnimise erikord suunatud loomakasvatussektori toorainele, kuid vähemal määral ning hõlmab ühtlasi inimtoiduks ette nähtud tooteid. Tarnimise erikorra jaoks eraldati 2014. aastaks kokku 16,32 miljonit eurot (15,5 % EAGFist POSEI jaoks eraldatud rahalistest vahenditest). Assooridel hõlmab toetus kohalikule tootmisele viit meedet: toetus i) loomakasvatustoodangule (57,04 miljonit eurot), ii) kohalikele põllumajanduskultuuridele (10,71 miljonit eurot), iii) töötlemisele (1,18 miljonit eurot), iv) turustamisele (1,35 miljonit eurot) ja v) tehnilisele abile (0,5 miljonit eurot). 81,1 % EAGFist POSEI kava alusel kohaliku tootmise toetamiseks ette nähtud eelarvevahenditest on eraldatud traditsioonilisele tootmisele (piim ja liha). Madeiral on kohaliku tootmise toetamine üles ehitatud kolme meetme ümber: i) põhitoetus põllumajandustootjatele (6,5 miljonit eurot), toetus ii) põllumajandusliku tootmise ja loomakasvatustoodangu väärtusahelatele (11 miljonit eurot) ning iii) kohalike toodete turustamisele (1,6 miljonit eurot). 57% EAGFist POSEI kava alusel kohaliku tootmise toetamiseks ette nähtud kogueelarvest on eraldatud traditsioonilisele tootmisele (banaanid ja vein). 4.3.4.Programmide kokkuvõte Liikmesriikide strateegilised valikud seoses tarnimise erikorra / kohaliku tootmise toetamise osakaaluga on üpris erinevad, nagu näha lisas esitatud jooniselt 2 (tarnimise erikord) ja jooniselt 3 (nii tarnimise erikord kui ka kohaliku tootmise toetamine). Tarnimise erikorra puhul on Assooride ja Prantsuse ülemeredepartemangude meetmed suunatud söödasektoris kasutatava(te)le teraviljale ja muudele kõrvalsaadustele. Kanaari saartel, kus tarnimise erikorra meetmete osakaal on suurim (25 % POSEI eraldistest), ja Madeiral keskendutakse ka inimtoiduks ette nähtud toodetele ja töötlemise toetamisele. Kõikides äärepoolseimates piirkondades toetatakse kohalikku tootmist enamasti traditsioonilistes ekspordisektorites – nende osa kohaliku tootmise toetamisele ajavahemikuks 2006–2014 eraldatud kogueelarvest moodustab 75 %. Kõnealustele sektoritele ette nähtud eraldiste suur osakaal kogu vaatlusaluse perioodi jooksul annab tunnistust sellest, et liikmesriigid peavad nende säilitamist oluliseks. Enamikus traditsioonilistest tootmissektoritest püsisid eraldised vaatlusalusel perioodil samal tasemel, v.a piimasektor Assooridel, kus eraldised suurenesid 10 %. Mitmekesistamisega seotud toodete jaoks ette nähtud üldeelarve on alates 2014. aastast enamikus äärepoolseimates piirkondades suurenenud 34 %, kuid Kanaari saartel ei ole see muutunud ja Madeiral on kõnealused rahalised vahendid vähenenud. 5.Eelarve täitmine Liikmesriikide iga-aastastest rakendamisaruannetest selgub, et eelarve täitmise kogumäär on kõrge: Hispaanias tõusis see 72 %-lt 2006. aastal 99 %-le 2014. aastal, Prantsusmaal 86 %-lt 98 %-le ja Portugalis 96 %-lt 2007. aastal 98 %-le 2014. aastal. Üksikasjalik ülevaade rahaeraldiste kasutamisest ajavahemikul 2006–2014 on esitatud lisas tabelis 1. 6.Hinnang kava kohta 6.1.Põllumajandustoodetega varustamise tagamine

POSEI programmidega tagati äärepoolseimate piirkondade konkreetsete toodetega varustamine tarnimise erikorra jaoks ette nähtud eelarve piires ja leevendati lisakulusid. Vaatlusaluse perioodi jooksul kasutati liikmesriikide poolt tarnimise erikorra jaoks kehtestatud prognoositavat tarnebilanssi peaaegu täies ulatuses toodete tarnimiseks liidust, mitte kolmandatest riikidest, v.a Kanaari saartel ja väiksemal määral Madeiral. Teravilja ja piimapulbri juhtumianalüüsi kohaselt vähendab tarnimise erikorrast tulenev toetus äärepoolseimast asukohast tingitud lisakulusid 45–80 % võrra. 6.2.Tarnimise erikorra ja kohaliku tootmise toetamise meetmete sidusus Üldiselt on tarnimise erikorda ja kohaliku tootmise toetamise meetmeid rakendatud sidusalt. Enamikul juhtudel ei ole tarnimise erikorra alla kuuluvad tooted samad, mis kohaliku tootmise toetamisega hõlmatud tooted. Seetõttu ei esine nende vahel konkurentsi. Neil harvadel juhtudel, kus sellist võimalikku konkurentsi võib täheldada, näiteks Kanaari saarte lihasektoris, on kohaliku tootmise toetamise meetmete alla kuuluvatel kohalikel toodetel suurem toetus kui tarnimise erikorra alusel toetataval tootel. 6.3.Põllumajandustegevuse säilitamine POSEI toetus hõlbustas enamikus sektorites põllumajandusliku tootmistegevuse säilitamist nii koguste kui ka tootmisalade ja vähemal määral põllumajandustootjate arvu osas ning tagas töö umbes 140 000 inimesele ja 123 000 ATÜd kõikide äärepoolseimate piirkondade kogu väärtusahelas. Ühtlasi aitas see suurel määral kaasa põllumajandustootjate sissetulekute säilitamisele. Isegi kui kõnealused meetmed sobivad mõne piirkonna jaoks paremini kui teiste jaoks, õnnestus programmidega kogu vaatlusaluse perioodi jooksul katta enamik (kui mitte kõik) konkreetsetest vajadustest, võttes arvesse nii tootmistegevuse vajaduse laadi kui ka osakaalu eelarves. POSEI toetuste jaotamine erines toetusesaajate lõikes märkimisväärselt – seda on võimalik selgitada kindlakskujunenud traditsiooniliste põllumajandusstruktuuride olemasoluga. Konkurentsivõime parandamisele avaldab POSEI toetus nähtavasti üsna vähest mõju, kuna on peamiselt suunatud tegevuskulude kärpimisele. Asjaomaste põllumajandussektorite konkurentsivõime tugevdamise meetmetele on aga suunatud muude rahastamisvahendite, eeskätt Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) pakutav toetus. 6.3.1.Traditsiooniline tootmine Banaanisektoris on POSEI kava aidanud säilitada tootmist neljas äärepoolseimas piirkonnas. Martinique’il ja Madeiral püsisid tootmisalad stabiilsena ning Guadeloupe’il suurenesid 3,2 % aastas. Tootmismaht püsis Kanaaridel ja Madeiral samal tasemel ning Martinique’il ja Guadeloupe’il kasvas (vastavalt 4,3 % ja 8,6 % aastas). Banaanisektoris on seatud eesmärk vähendada tootmiskulusid ning edendada kvaliteedistandardeid, turustusstrateegiaid ja märgiste (nt „Plátano de Canarias“, „banane française“) kasutamist. Ühtlasi on tehtud jõupingutusi selleks, et vähendada pestitsiidide kasutamist (näiteks säästvalt kasvatatud banaanide kava Prantsuse Antillidel). Muret tuntakse kolmandate riikidega, peamiselt Ladina-Ameerika riikidega praegu ja tulevikus peetavate läbirääkimiste pärast, mis on seotud odavama tööjõuga piirkondades toodetud banaanide liidu turule lubamisega tariifse sooduskohtlemise alusel. Suhkrusektoris on POSEI toetuse abil õnnestunud säilitada tootmist ja haritavaid alasid. Tootjate arv vaatlusalusel perioodil vähenes, kuid põllumajandusettevõtete keskmine suurus samal ajal suurenes. POSEI kavaga toetatakse peamiselt tootjatele suhkruroo eest makstavaid hindu, samal ajal kui maaelu arengu programmid ja teadustegevus on suunatud konkurentsivõimega seotud küsimustele (nt taasistutamine, sordiaretus, põllumajandustavad). Sektoris peetakse väga oluliseks säilitada suhkruroo kasvatamine isegi juhul, kui asjaomastes põllumajandusettevõtetes hakatakse arendama muud põllumajandustegevust, võttes arvesse kõnealuse tootmistegevuse sotsiaal-majanduslikku mõju, eeskätt Guadeloupe’il ja Réunionil. Muret valmistab suhkrukvootide kaotamine 2017. aastal ja kolmandate riikidega peetavad läbirääkimised selliste suhkrusortide liidu turule lubamise suhtes, mida toodetakse ka äärepoolseimates piirkondades. Eksporditavate tomatite tootmispindala vähenes Kanaari saartel märkimisväärselt, vaatamata 2009. aastal kasutusele võetud ümberkorralduskavast – 2006. aastal oli see 2 478 hektarit ja 2014. aastal 787 hektarit. Maroko, Hispaania mandriosa ning Põhja- ja Kesk-Euroopas paiknevate uute tootmisalade pakutava konkurentsi tõttu on sektor kaotanud oma peamise konkurentsieelise, mis saadi tänu Euroopa turgudele suunatud ekspordile talvekuudel. Turuosa on ilmselgelt vähenenud. 2016. aastal avaldati praeguste tootmisalade ja -mahu säilitamiseks uus ümberkorralduskava. POSEI on aidanud säilitada piimatootmist Assooridel. Kuigi piimatootmisele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtete koguarv väheneb (–3 % aastas), kahaneb see väiksemal määral kui mujal ELis (–5 %). Olenemata piimatalude arvu vähenemisest on tootmismaht suurenenud, peamiselt tänu sellele, et kasvanud on lehmade keskmine arv ettevõtte kohta. Kohalikku värsket piima eriti ei väärtustata, kuid seda olukorda võiks parandada, toetudes piima kvaliteedile või piirkonna kuvandile. Iseäranis suurt muret tuntakse sektoris mõju üle, mis tuleneb piimakvootide kaotamisest 2015. aastal. Ühtlasi on POSEI aidanud säilitada lihasektorit Assooridel, mis traditsiooniliselt on tihedalt seotud piimatootmisega, ning vaatlusaluse perioodi viimastel aastatel võis täheldada lihatootmise kasvu. Veiselihatootmiseks eraldatud alad on alates 1999. aastast enam kui kahekordistunud ning suurenenud on ka loomade arv. Madeira veinitootmist on perioodi jooksul õnnestunud enam-vähem säilitada, seda nii tootmismahtude kui ka haritava maa seisukohalt (–1,1 %). 6.3.2.Mitmekesistamisega seotud tootmine Loomaliikide ja põllumajanduskultuuride mitmekesistamiseks toetust saanud tootmistegevus saavutas vaatlusalusel perioodil stabiilse taseme (tootmismahtude osas), kuid teatavate eranditega (linnuliha Guadeloupe’il, puu- ja köögiviljad Martinique’il, sea- ja veiseliha Madeiral ning veinisektor). Kohalik mitmekesistamisega seotud tootmine kattis (maksimaalselt) 20–40 % liha- ja piimatoodete vajadusest (kui võtta arvesse üksnes värskeid tooteid, siis 70–100 %) ning umbes 40 % puu- ja köögiviljade vajadusest (Réunionil aga peaaegu 80 % ja Prantsuse Guajaanas enam kui 90 %). Üldiselt suudeti kohalikku mitmekesistamisega seotud tootmist vaatlusalusel perioodil enamiku toodete puhul säilitada. Eri toetusmeetmetega keskenduti kõikidele väärtusahela osadele, eeskätt töötlemisele ja turustamisele. Prantsuse ülemeredepartemangudes ja Madeiral oli töötlemist ja kohalikku turustamist toetavate meetmete osakaal märksa suurem kui tootmisele suunatud meetmetel. Kanaari saartel ja Assooridel oli toetus suunatud pigem tootmisele. Kohalikku tootmist tundus teatavas osas kahjustavat madala hinnaga import – eeskätt mõjutas loomakasvatustoodangut külmutatud liha import ning sarnast mõju täheldati puu- ja köögiviljasektoris Martinique’il, Guadeloupe’il ja Kanaari saartel. Kõikides äärepoolseimates piirkondades oli eesmärk tagada elujõulised tootjaorganisatsioonid ja töötlemisvahendid ning suutlikkus pakkuda kohalikule tootmisele väljundit kohalikul turul, võttes arvesse tugevat konkurentsi odavamatelt importtoodetelt. 6.4.Panus ÜPP eesmärkide saavutamisse POSEI programmidega panustati ÜPP üldeesmärkide saavutamisse. Enamikus sektorites on POSEI toetus aidanud kaasa tootmistaseme säilitamisele, toetades oluliselt ja järjepidevalt põllumajandustootjate sissetulekuid ja seeläbi elujõulist toidutootmist. Mõnes äärepoolseimas piirkonnas edendatakse säästvat majandamist peamiselt nõuetele vastavuse tingimuste täitmisega, tagades säästvad tootmisviisid. POSEI programmid toetavad oluliselt äärepoolseimates piirkondades toimuvat tootmistegevust, soodustades tasakaalustatud territoriaalset arengut.

POSEI programmid on tihedalt seotud maaelu arengu programmidega. See on ÜPP eesmärkide saavutamise seisukohalt väga oluline, võttes arvesse kõnealuste toetuskavade tugevat vastastikust sõltuvust. Kindlaks on tehtud hulk POSEI programmide ja maaelu arengu programmide sünergiaid (maaelu arengu programmidega toetatakse koolitust, noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamist ja investeeringuid ning POSEI kavaga tootmist). Sidusus riikliku toetusega, muude ÜPP meetmetega (veinisektor, puu- ja köögiviljasektor) ja Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) rahastatavate programmidega on samuti suur. Parandada võiks aga vastastikust täiendavust puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse alla kuuluvate meetmetega. 6.5.POSEI kava olulisus Selleks et teha kindlaks, kas praeguste ÜPP meetmetega (ÜPP 2013. aasta reformiga kehtestatud põhitoetuskava) on võimalik täita äärepoolseimate piirkondade konkreetseid vajadusi, on tehtud eriotstarbeline analüüs. Analüüsist nähtub, et äärepoolseimate piirkondade kõnealuseid vajadusi ei oleks praeguste ÜPP meetmete abil võimalik täielikult katta. Ilma eriotstarbelise POSEI kavata võiks tootmistegevuse lõpetamise oht kahjustada teatavate konkreetsete vajaduste täitmist, näiteks seoses äärepoolseimate piirkondade tööhõive, keskkonnaküsimuste või territoriaalse mõõtmega. 6.6.ELi lisaväärtus Nagu punktis 6.5 juba kirjeldatud, ei ole praegused ÜPP vahendid täielikult kohandatud äärepoolseimate piirkondade jaoks; POSEI kava sobib hästi ELi toimimise lepingu artiklis 349 osutatud ebasoodsate tingimustega toimetulekuks, eeskätt programmitöö põhimõtte abil, mis tänu toetuste konkreetsetele olukordadele kohandamisele võimaldab kiiret reageerimist. Poliitika tasandil hinnatakse ELi lisaväärtust enamjaolt positiivselt, võttes arvesse asjaolu, et äärepoolseimad piirkonnad on sunnitud toime tulema teatavate ühiste oluliste takistustega, mille jaoks on vaja erimeetmeid kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 349. POSEI osutus väärtuslikuks ka kvaliteedi- ja keskkonnanõuete rakendamise seisukohalt. Mis puudutab programmide kavandamist ja rakendamist, siis andis POSEI kava liikmesriikidele paindlikkuse programmide väljatöötamisel nende konkreetsete vajaduste alusel, kuid samas kooskõlas ühiste üldeesmärkidega, tugevdades seeläbi eri programmide sidusust. Ühtlasi on see soodustanud edasiminekut tulemuspõhise juhtimise suunas. 6.7.Programmide haldamine ja juhtimine POSEI programmide haldamine ja juhtimine on aja jooksul paranenud, eeskätt tänu sellele, et määrusega (EL) nr 180/2014 lihtsustati meetmete muutmist. Paremaks on muutunud ka iga-aastased rakendamisaruanded, milles antakse muu hulgas aru regulatiivsete eesmärkidega seotud näitajate kohta, ning eeskätt on need paranenud viimastel aastatel, olenemata sellest, et äärepoolseimate piirkondade lõikes esineb endiselt teatavaid erinevusi (vormi, aegrea, toodete rühmade jms osas). Halduskoormust on õnnestunud vähendada elektroonilise juhtimissüsteemi väljatöötamisega, eeskätt tarnimise erikorra puhul. Sellegipoolest tuleks programmides üksikasjalikumalt kirjeldada iga äärepoolseima piirkonna kõikide tootmissektorite ja nende konkreetse põllumajandusliku olukorra jaoks ette nähtud strateegiat, töötades muu hulgas välja uusi iga-aastastes rakendamisaruannetes kajastatavaid erinäitajaid. Määruse (EL) nr 180/2014 artikli 39 lõike 1 kohase iga-aastase rakendamisaruande sisu tuleks aruandlusprotsessi hõlbustamiseks täpsustada ja lihtsustada. 6.8.Üldine tulemuslikkus POSEI programmid on otseselt suunatud kõigi ELi toimimise lepingu artiklis 349 kindlaks määratud äärepoolseimate piirkondade ebasoodsate tingimuste leevendamisele ning programmidega panustatakse olulisel määral põllumajandustootjate sissetulekutesse. Suuremaid transpordikulusid põhjustavast kõrvalisest asukohast ja isoleeritusest tulenevate piirangutega tegeletakse tarnimise erikorra abil. Lisaks on äärepoolseimates piirkondades eraldatud piirkondi või saari, kus põllumajandustegevuse säilitamiseks ja kogu sektori elujõulisuse tagamiseks on asendamatud kohaliku tootmise toetamise meetmed. Raskete looduslike olude tõttu on põllumajandusmaa suurus piiratud ja seega ka põllumajandusettevõtted väiksemad, mis omakorda tähendab suuremaid tootmiskulusid ja vähem mastaabisäästu võimalusi. Territooriumide väike pindala tähendab seda, et haritavat maad on vähe. Mõnes äärepoolseimas piirkonnas mõjutavad põllumajanduslikku tootmist sagedased ebasoodsad ilmastikutingimused. POSEI kava sobib kolme viimati nimetatud probleemiga toimetulekuks iseäranis hästi, kuna see võimaldab anda kohalikele tootjatele tootmiskohustusega seotud toetusi ja ühtlasi tugevdada kogu väärtusahelat kõnealustes rasketes tingimustes. Peale selle saab programme väga ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemise korral hõlpsasti muuta. Nende programmide mõju tugevdab vastastikune sünergia ja täiendavus eeskätt maaelu arengu programmide ja riikliku toetusega. 7.Soovitused 7.1.ELi määruse muudatusettepanekud Võttes arvesse punktis 6 esitatud hinnangut kava kohta, ei peeta vajalikuks muuta alusmäärust (EL) nr 228/2013. Nagu punktis 6.7 juba viidatud, tuleks muuta rakendusmäärust (EL) nr 180/2014, et täpsustada ja lihtsustada artikli 39 lõike 1 kohaste rakendamisaruannetes kajastatavate elementide loendit, parandades seeläbi aruandlusprotsessi. 7.2.Soovitused liikmesriikidele Liikmesriigid peaksid oma programmis kindlaks määrama selgema strateegia, rõhutades üldeesmärke ja kvantifitseerides konkreetsed eesmärgid asjakohaste näitajate abil. Selles strateegias tuleks i) esile tõsta iga äärepoolseima piirkonna põllumajandustegevuse ja -struktuuride erijooned, ii) määrata kindlaks panus ÜPP eesmärkide saavutamisse, eelkõige säästva tootmise seisukohalt, ja iii) selgitada vastastikust täiendavust tarnimise erikorra ja kohaliku tootmise toetamise meetmete vahel ning POSEI, maaelu arengu programmide, riikliku toetuse ja (eriti puu- ja köögiviljasektori) ühise turukorralduse vahel.