ET Euroopa Liidu Teataja C 183/9

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtumi COMP/38.606 – Groupement des cartes bancaires’i kohta

(vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes – EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21) artiklitele 15 ja 16)

2009/C 183/06

Komisjonile esitatud otsuse eelnõu põhjal võib teha mitu märkust poolte õiguse kohta olla ärakuulatud asutamislepingu artikli 81 kohase menetluse raames.

MENETLUS

11. detsembril 2002 teatas ühendus Groupement des cartes bancaires (edaspidi „GCB”) komisjonile oma kavast kehtestada (alates 1. jaanuarist 2003) pankadevaheline vahendustasusüsteem oma liikmetele, kelle tegevusest moodustab (pangakaartide) väljaandmine märkimisväärselt väiksema osa kui (kaarditehingute) vastuvõtmine.

Pankadele saadeti mitu nõukogu määruse nr 17/62 artikli 11 kohast teabenõuet ning mais 2003 korraldati nii ühenduse GCB kui ka mitme panga valdustes määruse nr 17/62 artikli 14 lõike 3 kohased uurimised.

Kõnealuse juhtumi eritunnuseks on kahel korral, st 7. juulil 2004 ja 17. juulil 2006 esitatud vastuväited.

Esimesed vastuväited, juuli 2004

Esimesed vastuväited adresseeriti ühendusele GCB ja järgmistele pankadele: La Poste, BNP Paribas, Confédération Nationale du Crédit Mutuel, Crédit Industriel et Commercial, La Banque Fédérale des Banques Populaires, Natexis Banques Populaires, La Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et De Prévoyance, Société Générale ja Crédit Lyonnais SA.

Juurdepääs toimikule

Pooled pidasid teatavate dokumentide konfidentsiaalsuse üle mitu pikka arutelu. Sellega seoses pidin tegema kaks ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevust käsitleva otsuse artikli 9 kohast otsust, millega keeldusin teatavaid dokumente konfidentsiaalseks pidamast, kuigi ühendus GCB ja pank La Poste seda taotlesid. Ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevust käsitleva otsusega kehtestatud kaheksapäevase ajavahemiku möödumisel otsustasid pooled jätta kasutamata oma õiguse esitada otsene kaebus Esimese Astme Kohtu presidendile ja selle tulemusena võis asjaomaseid dokumente edastada kõigile asjaomastele ettevõtjatele.

Lisaks taotlesid kõik pooled juurdepääsu komisjoni ja ühenduse GCB 29. märtsi 2004. aasta koosoleku protokollile, sest sellele tugines vastuväidete punkt 20. Nimelt on punktis 20 märgitud, et kui teatatud meetmed on konkurentsivastased, siis nende rakendamine oleks tõenäoliselt raskendav asjaolu, eriti juhul, kui meetmete eesmärk ei ole kooskõlas konkurentsipoliitikaga. See oli üks küsimus, mida arutati 29. märtsi 2004. aasta koosolekul.

Jõudsin seisukohale, et väide ei hõlma mitte seda, kas rikkumine pandi toime, vaid pigem viidatakse sellega asjaolule, et kui teatatud meetmeid peetakse konkurentsivastaseks, siis võiks nende rakendamist võimalike trahvide määramisel pidada raskendavaks asjaoluks.

Minu soovitusel saatis peadirektoraat pooltele koosoleku protokolli kokkuvõtte, mitte kogu protokolli. Kohus on mitmel korral sõnaselgelt tunnistanud, et komisjon ei ole kohustatud esitama selliste sisekoosolekute protokolle, sest institutsioon peab sujuvalt toimima. See tähendab, et komisjonisisest otsustamisprotsessi tuleb kaitsta. Kontrollisin isiklikult, et pooltele saadetud kokkuvõte oleks asjakohane.

Vastuväidetele vastamise aeg

Kõik pooled taotlesid tähtaja pikendamist. Arvestades asjaolu, et poolte kaitse korraldamine oli viibinud CD-ROMil olevale toimikule juurdepääsu saamise tingimuste tõttu, kehtestasin ettevõtjatele vastuväidetele vastamise tähtajaks neli kuud.

Huvitatud kolmandad isikud

Sain seitse taotlust pooltelt, kes soovisid olla huvitatud kolmandad isikud ja osaleda igal ärakuulamisel.

Pärast osutatud poolte esitatud väidete läbivaatamist ja konsulteerimist peadirektoraadiga otsustasin, et neil kõigil on piisav huvi olla kolmanda isikuna ärakuulatud nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 27 lõike 3 kohaselt ja seega rahuldasin nende taotlused.

Asjaomastele ettevõtjatele anti võimalus esitada oma väited kirjalikult ja isiklikult ametliku ärakuulamise raames. Õigusaktide kohaselt esitati kolmandatele isikutele kirjalikult menetluse laadi ja sisu erikokkuvõte. Ärakuulamisel osalesid järgmised kolmandad isikud: pangad Accord ja Cofidis, ettevõtjad Covefi ja CDCK ning tarbijate ühendused ADEIC, UFC Que Choisir ja BEUC.

Ettevõtjate ametlikul ärakuulamisel

Osalesid soovi avaldanud liikmesriikide konkurentsiasutuste esindajad, juhtumiga seotud komisjoni talitused ja konkurentsi peadirektoraat ning huvitatud kolmandad isikud, kellel on lubatud menetluses osaleda.

Ärakuulamine toimus 16. ja 17. detsembril 2004. Selleks et vältida arvukaid kordusi ja tagada ärakuulamise tulemuslikkus, leppisin ühenduse GCB ja pankade esindajatega kokku, et nad kaitsevad end nende kõigi suhtes esitatud väidete eest ühiselt.

Ärakuulamisel tekkisid poolte ja konkurentsi peadirektoraadi vahel tugevad vastuolud.

Pärast ärakuulamist ja minu ettepanekut proua Kroesile palus ta, et peadirektoraadisisene eksperdirühm annaks oma arvamuse ühendusele GCB ja pankadele esitatud vastuväidete, eelkõige konkurentsi kahjustava kokkuleppe olemasolu kohta asutamislepingu artikli 81 tähenduses ja selle kokkuleppe salastatuse kohta, arvestades seejuures arvamuse mõju trahvide määramisele. Juhtumi läbivaatamise järel otsustati ühenduse kohtupraktika nõudeid silmas pidades loobuda peadirektoraadi puudulike tõendite tõttu kõnealusest vastuväidete osast.

Samal ajal jätkati juhtumit küsimustes, mis on seotud teatatud kokkuleppe piirava laadiga (asutamislepingu artikli 81 lõige 1) ja sellega, kas kokkuleppe suhtes saaks kohaldada erandit (asutamislepingu artikli 81 lõige 3).

Teised vastuväited, 17. juuli 2006

Teised vastuväited olid adresseeritud ainult ühendusele GCB. Komisjon sulges juhtumi nn peamiste pankade osas 19. juulil 2006.

GCB vastas kõnealustele vastuväidetele 20. oktoobril 2006.

Juurdepääs toimikule

Toimik tehti kättesaadavaks CD-ROMil ning sellega seoses ei tekkinud ühtki märkimisväärset probleemi. Siiski märkis GCB, et komisjoni majandusanalüüs sisaldas mitut viga ja et talle antud toimik ei võimalda tal esitada nende vigade parandusi, sest toimikus puuduvad teatavad majandusandmed. 24. oktoobril 2006 otsustasin anda ühendusele GCB kõik küsitud andmed.

See tähendas, et GCB sai vastuväidetele esitada täiendavad vastused.

Teine ametlik ärakuulamine, 13. november 2006

GCB kuulati ära ja lisaks osales ärakuulamisel huvitatud kolmandate isikutena kolm nn peamist panka Paribas, Caisse d'Epargne ja Société Générale (määruse (EÜ) nr 773/2004 artikkel 13). Oma arvamuse esitasid ka pangad Accord, Monabanq ja GE Money Bank ning tarbijate ühendus ADEIC (Association de Défense, d'Éducation et d'Information du Consommateur).

Olen seisukohal, et komisjonile esitatud eitava otsuse eelnõu sisaldab ainult teistes vastuväidetes esitatud vastuväiteid.

Seega leian, et ettevõtjate ja huvitatud kolmandate isikute õigusest olla ärakuulatud on peetud kinni vastavalt määruse (EÜ) nr 773/2004 artiklitele 10 ja 13.