Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

(2021/C 89/09)

Euroopa Komisjon on kõnealuse väikese muudatuse heaks kiitnud kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõike 2 kolmanda lõiguga.

Väikese muudatuse heakskiitmise taotlusega saab tutvuda Euroopa Komisjoni andmebaasis eAmbrosia.

KOONDDOKUMENT

„MIEL DE GALICIA“ / „MEL DE GALICIA“

ELi nr: PGI-ES-0278-AM01 – 16.9.2020

KPN ( ) KGT (X)

1. Nimetus(ed)

„Miel de Galicia“ / „Mel de Galicia“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.4. Muud loomse päritoluga tooted

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Kaitstud geograafilise tähisega (KGT) „Miel de Galicia“ või „Mel de Galicia“ toode on selline mesi, millel on kõik spetsifikaadis osutatud omadused ning mille tootmise, töötlemise ja pakendamise puhul on täidetud kõik spetsifikaadis, kvaliteedikäsiraamatus ja kehtivates õigusaktides esitatud nõuded. See mesi toodetakse teisaldatavate kärjeraamidega tarudes nõrutamise ja vurritamise teel. Mesi võib olla vedel, suhkrustunud või kreemjas. Seda võib pakkuda ka kärgedena.

– Vastavalt botaanilisele päritolule liigitatakse mett „Miel de Galicia“ järgmiselt:

— õiemesi (kõikidest kultuuridest);

— monokultuurne eukalüptimesi;

— monokultuurne kastanimesi;

— monokultuurne põldmurakamesi;

— monokultuurne kanarbikumesi;

— lehemesi.

Füüsikalised ja keemilised omadused:

— maksimaalne niiskusesisaldus: 18,5 %;

— diastaasarv: vähemalt 9 punkti Schade’i skaalal. Vähese ensüümisisaldusega meesortide puhul peab näitaja nimetatud skaalal olema vähemalt 4, eeldusel et nende hüdroksümetüülfurfuraali sisaldus ei ületa 10 mg kilogrammi kohta;

— maksimaalne hüdroksümetüülfurfuraali sisaldus: 28 mg/kg.

Õietolmu omadused:

üldiselt peaks õietolmukombinatsioon tervikuna vastama Galicia meesortide iseloomulikule õietolmukombinatsioonile.

Ühelgi juhul ei tohi kombinatsioon taimede Helianthus annuus – Olea europaea – Cistus ladanifer õietolmust ületada 5 % õietolmu kogusisaldusest.

Lisaks peavad kasutatavad õietolmukombinatsioonid olenevalt eespool nimetatud eri õiemee sortide päritolust vastama järgmistele tingimustele:

a) õiemesi (kõikidest kultuuridest): suurem osa õietolmust peab pärinema järgmistest liikidest: Castanea sativa, Eucalyptus sp., Ericaceae, Rubus sp., Rosaceae, Cytisus sp-Ulex sp., Trifolium sp., Lotus sp., Campanula, Centaurea, Quercus sp., Echium sp., Taraxacum sp. ja Brassica sp.;

b) monokultuurne mesi: — eukalüptimesi: eukalüpti (Eucaliptus sp.) õietolmu sisaldus peab olema vähemalt 70 %; — kastanimesi: kastani (Castanea sp.) õietolmu sisaldus peab olema vähemalt 70 %; — põldmurakamesi: põldmuraka (Rubus sp.) õietolmu sisaldus peab olema vähemalt 45 %; — kanarbikumesi: kanarbiku (Erica sp.) õietolmu sisaldus peab olema vähemalt 30 %;

c) lehemesi: õietolmu spekter peab vastama Galicia taimestikule iseloomulikele taimedele, sealhulgas taksonitele Castanea sativa, Rubus, Cytisus/Genista ja Erica.

Organoleptilised omadused:

üldjuhul peavad värvi, lõhna ja maitse puhul olema meesortides esindatud vastavat päritolu õite organoleptilised omadused. Päritolust olenevalt on kõige tüüpilisemad organoleptilised omadused järgmised:

— õiemesi (kõikidest kultuuridest): nende värvus varieerub heledast merevaigukollasest tumeda merevaigukollaseni või tumedani. Neil on lille- või köögiviljalõhn. Nende magus maitse võib sisaldada erinevaid nüansse, see oleneb peamiselt taimestikust. Need võivad olla ka kootavad;

— monokultuurne eukalüptimesi: heleda merevaigu või merevaigu värvus, lillelõhn, millel on tavaliselt vahane tipunoot. Domineeriv maitse on magus, seda täiendab tavaliselt hapukas tipunoot ja lisaks võib tunda soolast tipunooti;

— monokultuurne kastanimesi: merevaigukollasest tumeda värvuseni, mõnikord punase varjundiga. Eelistatavalt taimelõhn. Domineeriv maitse on magus, seda täiendab tavaliselt soolakas tipunoot. Tuntav võib olla ka mõrkjas ja/või hapukas maitse. Need võivad olla kootavad;

— monokultuurne põldmurakamesi: hele merevaigukollane kuni tume merevaigukollane värvus. Meel on lille- ja/või puuviljalõhn. Põhimaitse on magus, kuigi võib tunda hapukaid, soolaseid ja/või mõrusid tipunoote;

— monokultuurne kanarbikumesi: värvus varieerub merevaigukollasest tumeda merevaigukollaseni või tumedani ja on punaste varjunditega. Lõhn on taimne, kuid võib olla ka lillelõhn. Domineeriv maitse on magus, seda täiendab tavaliselt mõru tipunoot. Võivad esile tulla ka soolased ja/või happelised maitsed;

— lehemesi: tumeda merevaigu või tumeda värvusega ja sageli taimse lõhnaga. Magus maitse soolakate ja/või mõrude tipunootidega, mis võivad olla tuntavad.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

–

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Nii tootmine kui ka järgnevad meevõtu-, ladustamis- ja pakendamistoimingud peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Mesi pakendatakse reguleeriva nõukogu vastavasse registrisse kantud rajatistes. Otsetarbimiseks ette nähtud mee pakendamise anumate mahutavuseks määratakse 500 – 1 000 g.

Anum peab olema suletud nii, et välditakse naturaalsete lõhnade kadu, lõhnade lisandumist ja ümbritseva õhu niiskust, mis võivad toodet kahjustada. Pakend peab olema valmistatud läbipaistvast ja värvitust klaasist, kuid ka muud materjalid võivad olla lubatud, kui need vastavad toidu pakendamise standarditele. Riiulitel välja pandud mesi peab olema pakendatud lubatud materjali.

Lisaks võib pakendamine toimuda üksnes pakendamisettevõtetes, kus mesi pärineb põllumajandusettevõtetest, mis on kantud kaitstud geograafilise tähise registrisse, ning kus toimub märgistamine ja vastumärgistamine kontrolliasutuse järelevalve all. Kõik need meetmed on kooskõlas sooviga säilitada toote kvaliteet ja tagada jälgitavus.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab.

Kaitstud geograafilise tähisega mesi „Miel de Galicia“ peab turustamisel sertifitseerimise järel kandma etiketti, mis vastab pakendajale ja mida kasutatakse ainult kaitstud mee puhul, ning tähtnumberkoodiga (järjestikku nummerdatud) erimärgistust, mille on kooskõlastanud, autoriseerinud ja väljastanud kontrolliasutus ning mis on varustatud geograafilise tähise logoga „Miel de Galicia“.

Etiketil ja erimärgistusel on kohustuslik teha märge „kaitstud geograafiline tähis“ ja näidata ära nimetus mõlemal kujul: „Miel de Galicia“ või „Mel de Galicia“.

Lehemee märgistusel võib olla märge „Miel de forêt“.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud geograafilise tähisega mee „Miel de Galicia“ tootmis-, töötlemis- ja pakendamispiirkond hõlmab kogu Galicia autonoomse piirkonna territooriumi.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

See geograafiline tähis on registreeritud tänu selle mainele ja teatavatele iseloomulikele omadustele, mis on seotud tootmise looduskeskkonnaga.

Maine

Mesindus oli Galicias enim levinud enne suhkru kasutuselevõttu. Mett peeti selle magusa maitse ja mõne raviomaduse tõttu väärtuslikuks toiduaineks. Catastro de Ensenada andmetel oli aastatel 1752 ja 1753 Galicias 366 339 traditsioonilist taru (trobos või cortizos), mida võib mitmes kohas leida tänapäevalgi. See asjaolu näitab selgelt, et mesindus on olnud Galicias oluline juba antiikajast peale ja see kajastub sageli ka Galicia kohanimedes.

Terminitega cortín, albar, abellariza, albiza või albariza tähistatakse pealt avatud ovaalset, ümmargust või mõnikord nelinurkset maaehitist, mis koosneb kõrgetest seintest, mille eesmärk on kaitsta mesitarusid ja hoida ära loomade (eelkõige karude) sissetung. Neid teatava ajajärgu mälestusehitisi võib näha veel tänapäevalgi paljudel mägialadel, eelkõige Ancarese ja Caureli mäeahelike idanõlvadel ning Suido mäeahelikus.

1880. aastal ehitas Argozóni (Chantada, Lugo) preester Don Benigno Ledo esimese teisaldatavate raamidega taru ning mõne aasta pärast ehitas ta esimese perede paljundamiseks ja mesilasemade kasvatamiseks mõeldud taru, nimetades selle kasvandustaruks. Tema tähtsusest Galicia ja kogu Hispaania mesinduse ajaloos annab tunnistust ka asjaolu, et Roma Fábrega nimetab mesilaspreester Don Benigno Ledot oma mesindusraamatus esimeseks hispaanlaseks, kes kasutas teisaldatavate raamidega tarusid.

Esimene Galicias avaldatud mesindusteos on tõenäoliselt mesinduse käsiraamat, mille D. Ramón Pimentel Méndez kirjutas spetsiaalselt Galicia mesinikele (1893).

Galicia mett on kirjeldanud ka Hispaania põllumajandus-, kalandus- ja toiduaineministeerium 1996. aastal avaldatud Hispaania traditsiooniliste toodete ülevaates „Inventario español de productos tradicionales“ (lk 174–175). Sügispidustuste aegu on see toode üks tooteid, mis ostjaid kõige enam meelitab.

1998. aastal tegi Hispaania põllumajandus- ja kalandusministeerium uuringu Hispaania meekaubanduse kohta. Sellest ilmneb, et Loode-Hispaanias (Galicia) tarbitakse mett rohkem kui muudes Hispaania piirkondades ning lisaks on mesi selles piirkonnas kõrgema hinnaga. Tarbija on juba alates antiikajast Galicias toodetud mett hinnanud ja see on andnud sellele meele suurema kaubandusliku väärtuse – nähtus, mida ei kohta naabruses asuvates autonoomsetes piirkondades.

Looduskeskkonnaga seotud eriomadused

Pürenee poolsaare loodeosas asuv Galicia on üks iidsemaid Hispaania haldusüksusi, mille nimi on püsinud peaaegu muutumatuna Rooma vallutustest peale (roomlased nimetasid seda piirkonda Gallaecia) ja millel on olnud enam kui kaheksa sajandi jooksul umbes samad piirid. Selle piirkonna halduspiir langeb kokku geograafiliste piiridega, mis nii põhjas ja lõunas kui ka läänes ja idas on hoidnud ala naaberpiirkondadest eraldi – asjaolu, mis seletab ka piirkonna algse keele säilimist.

See geograafiline eraldatus mõjutab ka Galicia kliimat. Jõesuudmed ja -orud, mille kaudu jõuavad sisemaale ookeani mõjud suunaga edelast kirdesse (sellist nähtust ei esine kusagil mujal Hispaania rannikul), ning mäeahelikud, mis piiravad eri õhufrontide läbipääsu, loovad selles piirkonnas erilised temperatuuri ja sademete tingimused.

Ka pinnavormide, kivimite ja mullastiku poolest erineb suurem osa Galicia territooriumist muudest tavapärase mesindusega tegelevatest Vahemere piirkondadest. Happelised mullad, mis on siin ülekaalus, määravad ära kohaliku taimestiku ning seega ka õienektari ja mee omadused.

Seetõttu on tegemist loodusalaga, mis erineb selgelt ülejäänud Ibeeria poolsaarest. See erinevus tuleneb geomorfoloogilistest, klimaatilistest, bioloogilistest ja mullastikutingimustest, mille tulemusena on seal välja kujunenud nendele loodustingimustele vastav taimestik.

Galicia alad on üpris sarnased kõiges, mis hõlmab meetootmiseks vajalikku nektarit andvaid taimi. Kõige suuremad erinevused, mis Galicia meetootmist iseloomustavad, tulenevad peamiste meetaimede esinemise rohkusest. Enamikus Galicias toodetud metes on viis peamist taksonit: Castanea sativa, Rubus, t. Cytisus, Erica ja Eucalyptus. Näiteks rannikualadel on väga palju eukalüpte. Sisemaal asuvatel meetootmisaladel võimaldab mett toota asjaolu, et seal on kolm taimeliiki: Castanea Sativa, Erica ja Rubus.

Galicia geograafiline asend ja selle omapära võimaldavad toota ainult talle iseloomulike omadustega mett, mis erineb seega teistes piirkondades toodetud meesortidest.

Üks kõige kasulikum analüüsimeetod mee geograafilise eripära kindlaksmääramisel on õietolmuanalüüs. Selle analüüsi alusel võib väita, et Galicia meele iseloomulikud omadused võrreldes muud päritolu meega põhinevad järgmisel:

— tüüpilised ja eksklusiivsed õietolmukombinatsioonid, mis eristavad seda mett muu hulgas naaberpiirkondades toodetud meest;

— Labiaceae perekonna taimede ning liikide Lavandula, Rosmarinus, Thymus, Mentha jm õietolm puudub või on esindatud vähesel määral (alla 1 %);

— liikide Helianthus annuus, Citrus või Olea europaea õietolm puudub või on esindatud vähesel määral (alla 1 %);

— liigi Cistus ladanifer õietolm puudub või on esindatud vähesel määral (alla 1 %);

— liikide Hedysarum coronarium, Hypecoum procumbens ja Diplotaxis erucoides õietolm puudub.

Kokkuvõtteks võib öelda, et Galicia meel on hulk eriomadusi, mida võib põhjendada looduskeskkonnaga.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://mediorural.xunta.gal/sites/default/files/produtos/en-tramitacion/Pliego_de_condiciones_Miel_de_Galicia_julio_2020_final.pdf

(1) ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.