Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase nimetuse registreerimise taotluse avaldamine

(2022/C 154/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

„Hrušovský lepník“

ELi nr: PGI-SK-02474 – 8.6.2018

KPN ( ) KGT (x)

1. [KPN või KGT] nimetus(ed)

„Hrušovský lepník“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Slovakkia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 2.3. Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted, küpsised ja muud pagaritooted

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Hrušovský lepník“ on kiviahjus valmistatud ümmargune või pooleks volditud pirukas, mis on valmistatud hapuleiva ja kartuli tainast, millel on täidis või kate ja 25–35sentimeetrine läbimõõt.

Toote „Hrušovský lepník“ tüübid:

küüslaugutäidisega soolane „Hrušovský lepník“, määritud sulavõi, taimeõli või loomarasvaga;

keedisetäidisega (ploomi- või kirsikeedis) magus „Hrušovský lepník“, määritud sulavõi, taimeõli või loomarasvaga;

hapukapsatäidisega „Hrušovský lepník“, määritud sulavõi, taimeõli või loomarasvaga;

kattega „Hrušovský lepník“, määritud sulavõi, taimeõli või loomarasvaga, mille peal on kohupiima ja kartuli segu, üle puistatud jahvatatud kaneeli ja suhkru, vanillisuhkru, vanilliinsuhkru või kaneelisuhkruga.

Omadused:

välimus: ümmargune pirukas, mille läbimõõt on 25–35 sentimeetrit, või pooleks volditud pirukas

värvus: küpsetatult kuldne lõhn: õrn haputaina, puidu ja tuha lõhn, kergelt suitsune maitse: intensiivne, samas õrn segu üksikkomponentidest, mis on tingitud ahjus küpsetamisest, ning täidisele või kattele iseloomulik maitse konsistents: tainas on pehme, tihe ja sile, õrna tekstuuriga ja niiske, mitte kuiv

küpsetamata taina kaal: 350–450 g

taina paksus pärast küpsetamist: vähemalt 0,5 cm

Hapuleiva ja kartulitaina valmistamisel kasutatakse järgmisi koostisosi:

nisu, rukis või speltajahu, keedukartulid, sool, kergitusaine. 1 kg jahu kohta kasutatakse ligikaudu 100 grammi valmis kartuliputru.

Kergitusaine: pagaripärm, leige vesi, piim, kristallsuhkur.

Täidise ja katte valmistamisel kasutatakse järgmisi koostisosi:

või, taimeõli või loomne rasv (sea-, pardi-, hanerasv), küüslauk, keedis (ploomi- või kirsikeedis), hapukapsas, sibul, jahvatatud must pipar, sool, seakõrned või praetud suitsutatud seaseljapekk, valmis kartulipuder, kohupiim, munad, jahvatatud kaneel, kristallsuhkur, vanillisuhkur või vanilliinsuhkur või kaneelisuhkur.

Täidised ja katted:

küüslaugutäidis/-kate: purustatud küüslauk, sool, vesi

keedisetäidis/-kate: keedis (ploomi- või kirsikeedis)

kohupiima- ja kartulitäidis/-kate: kohupiim, valmis kartulipuder, munad, kristallsuhkur ja jahvatatud kaneel kristallsuhkruga, kaneelisuhkur, vanillisuhkur või vanilliinsuhkur peale raputamiseks. Kohupiima ja kartulipudru suhe on 1 : 2. Täidise/katte toorkaal on 30–45 % taina kaalust, st toote kaal suureneb täidise/katte kaalu võrra.

kapsakate/-täidis: taimeõli või loomne rasv, sibul, kristallsuhkur, hapukapsas, sool, jahvatatud must pipar, seakõrned või praetud suitsutatud seaseljapekk. Täidise/katte toorkaal on 15–25 % taina kaalust, st toote kaal suureneb täidise/katte kaalu võrra.

Vahetult pärast küpsetamist määritakse kõiki pirukaid järgmiste koostisosadega: sulavõi, taimeõli või loomne rasv.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Tooraine päritolu suhtes ei ole kehtestatud mingeid piiranguid.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Tootmisprotsess koosneb järgmistest etappidest:

— taina käsitsi valmistamine,

— täidise/katte käsitsi valmistamine,

— küpsetamine kiviahjus, mis on valmistatud murdkivist,

— määrimine sulavõi või taimeõli või loomse rasvaga,

— ja katte määrimine pirukale.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

–

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

–

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab Hrušovi valda. Hrušovi küla asub Banská Bystrica maakonnas Krupinská Planina platoo lõunapoolsel kõrgemal serval Veľký Krtíši, Krupina ja Šahy linnade lähedal, st alal, mida tunti vanasti kui Honti maakonda.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Seos geograafilise piirkonnaga tugineb geograafilise piirkonna tootjate oskusteabele ning toote „Hrušovský lepník“ mainele ja traditsioonidele.

Määratletud geograafilist piirkonda iseloomustavad hajutatult paiknevate talumajapidamistega asulad. Piirkonna eraldatus ning külade ja talumajapidamiste kauge asukoht sundis kohalikke ise hakkama saama. Inimesed valmistasid kõik endale vajaliku looduslikest materjalidest. Nad ehitasid kaevandatud kividest kiviahjusid, milles põletasid looduskeskkonnas kasvanud puid (harilik robiinia, pöök, tamm, valgepöök). Nad valmistasid käepärastest materjalidest vahendeid oma esmavajaduste tarbeks, näiteks puidust labidad, millega tainas ahju panna, hane- või parditiivad tuha pühkimiseks, vahend nimega ohrablo (traditsiooniline nimi teatud kühvli jaoks, millega liigutada tuletukke ahjus), et kontrollida ahju temperatuuri (kui „ohrablo“ lööb sädemeid, on ahju temperatuur õige) ja liigutada ahjus sütt, ning harja (traadiga kokku seotud maisikestad pikema varre küljes) ahju pühkimiseks.

Tainas ja täidis/kate toote „Hrušovský lepník“ valmistamiseks tehakse täielikult käsitsi. Taina rullimine ümmarguseks muudab selle õhukeseks, kompaktseks ja pärast küpsetamist siledaks ning annab sellele õrna struktuuri. Piruka suurus sõltub labida suurusest, sest pirukas katab selle pinna täielikult.

Algselt hangiti piruka valmistamiseks vajalik tooraine ümbruskonnast, sest külad ja talumajapidamised asusid muust asustusest kaugel. Praegu on rõhuasetus taina ja täidise/katte täielikult käsitööna valmistamisel ning toote kiviahjus küpsetamisel.

Toodet „Hrušovský lepník“ küpsetatakse kiviahjus temperatuuril, mis ületab 300 °C. Ahju kütmiseks kasutatakse kõva puitu (harilik robiinia, pöök, tamm, valgepöök). Ahi on saavutanud õige temperatuuri siis, kui kivilt lendab süte liigutamisel sädemeid. Pärast puidu põlemist lükatakse söed ahju tagaosasse ning ahju ülejäänud osa pühitakse märja harjaga tuhast puhtaks. Üksikpirukad küpsetakse kõrvuti, neid samal ajal ühest kohast teise liigutades, et need igalt poolt korralikult küpseksid. Ilma katte või täidiseta toodet küpsetatakse ahjus umbes 5 minutit ja koos katte või täidisega umbes 7–10 minutit.

Arvestades, et tainas ja täidis/kate toodetakse käsitsi ning pirukad küpsetatakse kiviahjus kõrgel temperatuuril, ei kuiva tainas ära, vaid jääb pehmeks, siledaks ja niiskeks ning sellel on haputaina, puidu ja tuha õrn aroom, mis küpsemise ajal omavahel segunevad. Toote iseloomulikku lõhna täiendab täidis/kate, mis on kas magus või soolane.

Toodet „Hrušovský lepník“ valmistavate määratletud geograafilisest piirkonnast pärit inimeste oskused on kujunenud teadmiste ja kogemuste alusel, mida antakse edasi ühelt põlvkonnalt teisele, ning see kajastub lõpptoote kvaliteedis. Kergitusaine, taina, täidise ja katte ettevalmistamine ning aeg, mis kulub ahju õige temperatuurini kuumutamiseks, samuti traditsiooniliste vahendite, nagu näiteks hane- või parditiibade, reha ja luua kasutamine annavad kõik koos tootele „Hrušovský lepník“ selle iseloomuliku aroomi ja maitse.

Tänu erakordsetele omadustele, mis tulenevad käsitsi valmistamisest ning küpsetamisviisist, on toode muutunud äärmiselt populaarseks ja nõutuks. Toiduga seotud ürituste ja näituste korraldajad kutsuvad tootjaid osalema, et tutvustada selle toote taina, täidise ja katte algupärast valmistamist ja küpsetamisviise. Toodet „Hrušovský lepník“ valmistatakse ja toodetakse määratletud geograafilises piirkonnas, millega toode on ajalooliselt seotud.

Toote „Hrušovský lepník“ maine ja 300aastase ajaloo tõestuseks on asjaolu, et sellele omistati 2014. aastal luba kasutada märgist „HONTi piirkonna toode“ ainulaadse piirkondliku tootena, mille valmistamiseks kasutatakse traditsioonilisi meetodeid, millest paljud hõlmavad käsitsi tööd.

Alates 1996. aastast on Hrušovis korrapäraselt korraldatud pärimusfestivali nimega „Hontanska paráda“. Festival on pidu ammu unustatud tootmisviiside ning leiva ja „Hrušovský lepník“ küpsetamise auks: https://sk.m.wikipedia.org/wiki/Hontianska_par%C3%A1da.

Viiteid toote mainele võib leida ka telesaadetest, näiteks „Nebíčko v papuľke“ (Taevas sinu suus) ja „Slovensko v obrazoch“ (Slovakkia piltides).

Ühes ajalehe „Živnostenské noviny“ 2015. aasta väljaandes oli artikkel Slovakkia traditsioonilisest käsitööst, kus märgiti, et külalised võisid maitsta ka toodet „Hrušovský lepník“ selle valmistamist tutvustavatel üritustel, näiteks üritusel „Dni majstrov ÚĽUV 2015“ (2015 ÚĽUV [Rahvakunstikeskus] käsitööliste päevad).

Toodet „Hrušovský lepník“ valmistatakse ajalooliste retseptide alusel, mis pärinevad määratletud geograafilisest piirkonnast. Kõrvalises piirkonnas elades on inimestel õnnestunud säilitada oma eriline eluviis. Väljaandes „HONT Tradície ľudovej kultúry“ [HONT rahvakultuuri traditsioonid] märgib professor J. Botík järgmist: „Oma kõige algsemal kujul valmistati toodet kääritamata tainast ja seda küpsetati ahjus madalal temperatuuril jõululaupäeva söömaajaks“. 20. sajandi alguses, eeskätt enne aega, mil leivaküpsetamine levinuks muutus, oli sedalaadi leib tuntud ja seda valmistati terves Honti piirkonnas.

Nimetus „Hrušovský lepník“ pärineb Hrušovi küla nimest, sest see küla on ajalooliselt seotud „lepník“-nimeliste pirukate küpsetamisega. Teine osa nimest „lepník“ (või „ľepňik“ enne Slovakkia kirjakeele standardimist) on mõiste, mida kasutatakse kohalikus dialektis teatud liiki ümmarguse piruka kohta, mida küpsetatakse kiviahjus. See nimi on olnud piirkonnas pidevalt kasutuses alates 18. sajandi esimesest poolest. Kasutades professor J. Botíki sõnu: „Külas elavate käsitööliste perekondade perenaised määrisid leivatainast sõtkutud lepník-pirukatele keedetud kartuleid, keedist, kohupiima või brõnsat (lambapiimajuustu) ning hakkasid kutsuma sedalaadi pirukaid nimega „ľepňik“. Suurele tasandikule ümber asunud Slovaki asunikud võtsid selle „vanamoelise“ leiva endaga kaasa [...]“.

Toode „Hrušovský lepník“ oli tseremoniaalne toit 20. sajandi esimestel aastakümnetel. See oli kõige levinum kook, mida söödi. See küpsetati kiviahjus jõululaupäeva söömaajaks ja iga pereliige, nagu ka perekonna lemmikloomad, said sellest tükikese. Seda pakuti ka paastuajal ning sellise traditsioonilise tegevuse ajal nagu páračky (hanesulgede puhastamine), priadky (lõnga ketramine) ja lihavõttepühal. Hiljem küpsetati seda kord nädalas enne leivategu. Leiba küpsetati alati laupäeval, et see oleks pühapäevaks värske, ning seda valmistati terveks nädalaks. Iga pere küpsetas mitu pätsi, neli kuni kuus, sõltuvalt perekonna suurusest. Toodet „Hrušovský lepník“ küpsetati kaugetes Hrušovi külade talumajapidamistes ja seal valmistatakse seda ka praegu.

Elu kõrvalistes piirkondades ja talumajapidamistes kulgeb käsikäes traditsioonide hoidmisega. Toode „Hrušovský lepník“ oli delikatess palju aastaid tagasi ja on seda ka praegu.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://www.indprop.gov.sk/swift_data/source/pdf/specifikacie_op_oz/Hrusovsky%20lepnik.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.