EUROOPA KOMISJON Brüssel,28.10.2020 COM(2020) 677 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE ELi ÜLDEELARVEST KAETAVAD TAGATISED







Olukord 31. detsembri 2019. aasta seisuga {SWD(2020) 241 final}



Sisukord 1.Sissejuhatus 2.ELi eelarvest tagatud tehingud ja euroala kriisiohjamismehhanismid, mida ELi eelarvest ei kaeta 2.1.Euroopa Liidu antud laenud, millel on makromajanduslikud eesmärgid 2.2.Mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud 2.3.Euroopa Investeerimispanga (EIP) poolt välislaenude rahastamise volituse raames ELi tagatistega kaetud tehingute rahastamine ELi mittekuuluvates riikides (edaspidi EIP-poolne välisrahastamine) 2.4.ELi tagatisega kaetud Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja Euroopa Investeerimisfondi (EIF) tehingute rahastamine liikmesriikides – Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) 2.5.Välisinvesteeringute kava ja Euroopa Kestliku Arengu Fond (EFSD) 2.6.Muud kriisiohjamismehhanismid, mida ei kaeta ELi eelarvest 3.Sündmused tagatud tehingute valdkonnas 3.1.1.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) 3.1.2.Maksebilansi toetamise süsteem 3.1.3.Makromajandusliku finantsabi laenud (MFA) 3.1.4.Euratomi laenud 3.2.EIP-poolse välisrahastamise seis 4.ELi eelarvest kaetavad riskid 4.1.Riski mõiste 4.2.Koguriski komponendid 4.3.ELi eelarvest kaetav aastane risk

4.3.1.Liikmesriikidega seotud riskipositsioonid 4.3.2.Kolmandate riikidega seotud riskipositsioonid 5.Tagatiste realiseerimine ja väljamaksmine 5.1.Võlateenindus, mida välistegevuse tagatisfond ei kata (Euratomi laenud liikmesriikidele, Euroopa finantsstabiilsusmehhanism ja maksebilansi tasakaalustamine) 5.1.1.Väljamaksed rahavarudest 5.1.2.Väljamaksed ELi eelarvest 5.2.Nõuded välistegevuse tagatisfondile ja tagastatud summad (välislaenude andmise volitus, MFA ja Euratomi laenud kolmandatele riikidele) 6.Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) tegevus 2019. aastal 6.1.EFSI tagatisfondi finantsaruanded 31. detsembri 2019. aasta seisuga 6.2.ELi tagatisega kaetud EFSI tehingud 6.3.Eraldised EFSI tagatisfondi 6.4.ELi tagatise realiseerimisnõuded ja kasutamine 7.Euroopa Kestliku Arengu Fond (EFSD) 2019. aastal 7.1.Investeerimisprogrammid 7.2.EFSD tagatisfond 1.Sissejuhatus Aruande eesmärk on jälgida ELi eelarvest kaetavaid tingimuslikke kohustisi, mis on tekkinud kas otse Euroopa Liidu laenutehingutele antud tagatiste ja investeeringutoetuste või kaudselt ELi tagatiste tõttu. Aruanne esitatakse eelmise finantsmääruse artikli 149 kohaselt. Seega esitatakse see aruanne ELi eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta 2019. aastal viimast korda ning edaspidi järgitakse uue finantsmääruse artiklis 250 sätestatud aruandluskorda.

Aruanne on üles ehitatud järgmiselt. Punktis 2 esitatakse ELi eelarvest tagatud tehingute peamised tunnused ja lisaks käsitletakse mitut muud kriisiohjamismehhanismi, millega ei kaasne ELi eelarvele mingit riski. Punktis 3 kirjeldatakse komisjoni otseselt hallatavate tagatud tehingute ja tagatud EIP välistehingute arengusuundi (v.a EFSI ja EFSD tehingud, mida käsitletakse eraldi punktides 6 ja 7). Punktis 4 tuuakse esile peamised ELi eelarvest kaetavad riskid. Punktis 5 kirjeldatakse tagatiste realiseerimist ja välistegevuse tagatisfondi (edaspidi „fond“) tegevust. Punktis 6 keskendutakse Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) ning punktis 7 Euroopa Kestliku Arengu Fondi (EFSD) tegevusele. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, kus on esitatud üksikasjalikud tabelid ja selgitavad märkused. 2.ELi eelarvest tagatud tehingud ja euroala kriisiohjamismehhanismid, mida ELi eelarvest ei kaeta Euroopa Liidu eelarvest kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mida saab jaotada nelja rühma. 2.1.Euroopa Liidu antud laenud, millel on makromajanduslikud eesmärgid Sellised laenud on 1) makromajandusliku finantsabi laenud kolmandatele riikidele, 2) maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud euroalavälistele maksebilansiraskustes ELi liikmesriikidele, 3) Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM) kaudu antavad laenud, millega toetatakse kõiki liikmesriike, kellel on või keda ohustavad tõsiselt nende kontrolli alt väljas olevatest erakorralistest sündmustest tingitud suured majandus- ja finantsraskused. Neid laenusid antakse tavaliselt koos Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) finantsabiga. 2.2.Mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud Need on Euratomi laenud . Euratomi laenuvahendit saab kasutada järgmistel eesmärkidel: • [liikmesriikides]: investeeringuteks tuumaelektrijaamadesse ja tuumkütuse tsükliga seotud tööstuskäitistesse ning • [teatavates ELi mittekuuluvates riikides]: investeeringuteks, mille eesmärk on parandada olemasolevate või praegu ehitatavate tuumaelektrijaamade ohutust ja tõhusust, ning samuti dekomisjoneerimisprojekte . 2.3.Euroopa Investeerimispanga (EIP) poolt välislaenude rahastamise volituse raames ELi tagatistega kaetud tehingute rahastamine ELi mittekuuluvates riikides (edaspidi EIP-poolne välisrahastamine) Välislaenude andmise volituse raames annab EL oma eelarvest tagatise, mis võimaldab EIP-l suurendada laenude andmist väljaspool ELi liidu poliitika toetuseks. Välislaenude andmise volitus toetab EIP tegevust ühinemiseks valmistuvates riikides, ida- ja lõunanaabruses, Aasias, Ladina-Ameerikas ja Lõuna-Aafrikas. Praegusel EIP välislaenude andmise volituse perioodil (2014–2020) tagatakse EIP tehinguid ELi eelarvest kuni 32,3 miljardi euro ulatuses. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid välislaenude andmise volituse vahehindamise käigus 14. märtsil 2018. aastal vastu otsuse (EL) 2018/412, millega muudetakse otsust nr 466/2014/EL, eelkõige suurendades praeguse välislaenude andmise volituse maksimaalset ülemmäära 27 miljardilt eurolt 32,3 miljardile. Kõnealuse hindamise tulemusel lisatakse uus eesmärk, milleks on pagulaste, rändajate, vastuvõtvate ja transiidikogukondade ning päritolukogukondade pikaajaline majanduslik vastupanuvõime kui strateegiline vahend rände algpõhjustega tegelemiseks. ELi tagatis EIP-le katab suveräänset ja poliitilist laadi riskid seoses EIP väljaspool liitu tehtavate finantstehingutega, mis toetavad liidu välispoliitika eesmärke. Lisaks rahastab EIP omal vastutusel liiduväliseid investeerimistehinguid ja erivolituste alusel tehtavaid tehinguid (nt AKV riikides). Eesmärgiga toetada liidu välistegevust ja selleks, et võimaldada EIP-l oma krediidireitingut mõjutamata rahastada investeeringuid väljaspool liitu, on enamikule EIP liiduvälistele tehingutele antud ELi eelarvetagatis. Välistegevuse tagatisfond Tagatud EIP välisrahastamine, makromajanduslik finantsabi (MFA) ja Euratomi laenud kolmandatele riikidele on alates 1994. aastast olnud kaetud välistegevuse tagatisfondist (edaspidi „fond“). Maksebilansi tasakaalustamiseks antud laenud ning EFSMi ja Euratomi laenud liikmesriikidele on kaetud otse ELi eelarvest. Fond katab nende kohustuste täitmata jätmise, mis kaasnevad ELi mittekuuluvatele riikidele või nendes riikides rakendatavate projektide jaoks antud laenude ja laenutagatistega. Fond loodi: · selleks, et pakkuda likviidsuspuhvrit, et vältida ELi eelarve kasutamist iga kord, kui seoses tagatud laenuga jäetakse maksekohustused täitmata või viivitatakse nende täitmisega, ning · eelarvedistsipliini vahendina, kehtestades finantsraamistiku sellise ELi poliitika arendamiseks, mis käsitleb ELi ja EIP kolmandatele riikidele antavate laenude tagatisi . Kui kolmas riik saab Euroopa Liidu liikmeks, ei kaeta temaga seotud laene enam fondist ja risk tuleb katta otse ELi eelarvest. Fondi rahastatakse ELi eelarvest ning selle vahendid peavad pidevalt vastama teatavale protsendile nende tagasimaksmata laenude ja laenutagatiste põhisummast, mida fondist kaetakse. See protsent ehk sihtmäär on praegu 9 %. Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, leitakse need ELi eelarvest. Fondi vahendeid haldab EIP.

2.4.ELi tagatisega kaetud Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja Euroopa Investeerimisfondi (EIF) tehingute rahastamine liikmesriikides – Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) on väga oluline osa Euroopa investeerimiskavast, mille eesmärk on edendada Euroopa Liidu pikaajalist majanduskasvu ja konkurentsivõimet. ELi tagatis katab rahastamis- ja investeerimistehingud, mille EIP on teinud taristu- ja innovatsioonikomponendi põhiosast, Euroopa Investeerimisfond (EIF) VKEde komponendi ning taristu- ja innovatsioonikomponendi VKEde / keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjate fondi investeeringute komponendist. Osa EFSI tehingutest on kaetud ELi tagatisega, osa aga tehakse EIP grupi omal vastutusel. EIP ja EIF vastutavad iga üksiku tehingu riskide hindamise ja kontrollimise ning komisjonile ja kontrollikojale aruande esitamise eest. Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi tagatisfond Vastavalt EFSI määruse artiklile 12 on EFSI tagatisfond likviidsuspuhver, millest tehakse ELi tagatise realiseerimise korral EIP-le väljamakseid. Kui realiseeritud tagatise summa ületab EFSI kontol EIP käsutuses olevate vahendite summa, makstakse see vastavalt ELi ja EIP vahelisele EFSI lepingule välja EFSI tagatisfondist. EIP hallatav EFSI konto loodi eesmärgiga koguda sellele ELi tulud ja tagasisaadud summad, mis on seotud ELi tagatisega kaetud EFSI tehingutega, ning maksta sellelt kasutada olevate vahendite ulatuses välja realiseeritav ELi tagatis. EFSI tagatisfondi sihtmääraks on kehtestatud 35 % ELi tagatisega kaetud kohustuste kogusummast. ELi tagatisega kaetud toodete riskihindamine näitas, et võttes arvesse EFSI toimingutega seotud sissenõudeid, tulusid ja tagasimakseid, on ELi eelarve selle sihtmäära juures üldiselt võimalike ELi tagatise realiseerimiste eest piisavalt kaitstud. EFSI tagatisfondi rahastatakse järk-järgult, vastavalt ELi tagatisega seotud riskipositsiooni suurenemisele. Vastavalt artikli 12 lõikele 4 haldab tagatisfondi vahendeid vahetult komisjon ja neid investeeritakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega ning järgides asjakohaseid usaldatavusnõudeid. Lisateavet EFSI kohta saab punktist 6 – Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond 2019. aastal. 2.5.Välisinvesteeringute kava ja Euroopa Kestliku Arengu Fond (EFSD) Euroopa Komisjoni tegi 14. septembril 2016. aastal ettepaneku luua välisinvesteeringute kava, et julgustada investeerimist Aafrikas asuvatesse ELi partnerriikidesse ja ELi naabruskonda, tugevdada partnerlussuhteid ja aidata kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele, aidates tegeleda rände algpõhjustega. Euroopa Kestliku Arengu Fond (EFSD) on välisinvesteeringute kava esimene sammas ja eraldab ühtse rahastamispaketi, millega toetada avaliku sektori finantsasutuste ja erasektori investeeringuid. Kuna EFSD on avatud paljudele eri rakendamispartneritele, suudab see sihtriikides võimendada palju rohkem avaliku ja erasektori investeeringuid kui muidu võimalik oleks. See sisaldab: – eelarvetagatist ja – segarahastamisinstrumente. EFSD määrus jõustus 26. septembril 2017. EFSD tagatis EFSD tagatist kasutatakse partnerriikides kestlikku arengusse tehtud investeeringute riskide vähendamiseks, soodustades seeläbi investeerimist, eelkõige erasektori jaoks. Tagatise eesmärk on kaasata 1,54 miljardi euro väärtuses erasektori investeeringuid. See summa on jagatud 28 kavandatud investeerimisprogrammi vahel, mis peaks võimendama kestlikke investeeringuid (suures osas erasektorist) partnerriikides kuni 17,5 miljardi euro ulatuses. Tagatis: – aitab kaasata projekti alustamiseks vajaliku algkapitali (oma- või riskikapitali) kaasamisele;

– toimib laenutagatisena, kui laenuvõtja teenib kahjumit ega suuda teha tagasimakseid. EFSD tagatisfond EFSD tagatisfond on likviidsuspuhver, millest tehakse rahastamiskõlblikele lepingupartneritele määruse (EL) 2017/1601 III peatüki kohaselt sõlmitud tagatislepingu ja asjaomaste tingimuste alusel EFSD tagatise realiseerimise nõude korral väljamakseid. EFSD tagatisfondi vahendeid haldab vahetult komisjon ja investeerib neid kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, järgides asjakohaseid usaldatavusnõudeid. Vastavalt määruse (EL) nr 2017/1601 artiklile 14 rahastatakse EFSD tagatisfondi maksetega liidu eelarvest ja Euroopa Arengufondist (EAF), aga ka liikmesriikide ja muude osalejate vabatahtliku rahalise osalusega ning muudest allikatest. Rahastamismäär on 50 % liidu üldeelarvega kaetud EFSD tagatiskohustuste kogumahust. Lisateavet EFSD kohta saab aruande punktist 7 – Euroopa Kestliku Arengu Fond 2019. aastal. 2.6.Muud kriisiohjamismehhanismid, mida ei kaeta ELi eelarvest Kriisi ohjamiseks on loodud veel mitu mehhanismi, millega ei kaasne siiski mingit riski ELi eelarvele, ja need on järgnevalt välja toodud ainult terviklikkuse huvides. – Kreeka abiprogramm, mida rahastavad teised euroala liikmesriigid Kreekale antavate kahepoolsete laenudega ja mida haldab keskselt komisjon. – Euroopa Finantsstabiilsuse Fond (EFSF): euroala liikmesriigid lõid EFSFi 2010. aasta juunis ajutise päästemehhanismina, et pakkuda euroala liikmesriikidele finantsabi makromajandusliku kohandamisprogrammi raames. Alalise päästemehhanismi – Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) – loomise leping jõustus 27. septembril 2012. EFSF jätkab alates 1. juulist 2013 käimasolevate Kreeka programmidega (koos IMFi ja mõne liikmesriigiga), samuti Iirimaa ja Portugali programmidega (koos IMFi, mõne liikmesriigi ja ELi/EFSMiga), kuid ei osale enam uutes rahastamisprogrammides ega laenulepingutes. – Euroopa stabiilsusmehhanism (ESM) on oluline osa ELi laiahaardelisest strateegiast, mis on mõeldud euroalal finantsstabiilsuse kaitsmiseks, ja see pakub finantsabi euroala liikmesriikidele, kellel on või keda ohustavad finantsraskused. ESM on vastavalt rahvusvahelisele avalikule õigusele loodud valitsustevaheline organisatsioon, mille asukoht on Luxembourgis ja mille laenuandmisvõime on 500 miljardit eurot. 3.Sündmused tagatud tehingute valdkonnas Selles punktis on kirjeldatud tagatud tehingute arengut; esiteks on kirjeldatud sündmusi komisjoni otseselt hallatavate tehingute ja teiseks EIP hallatavate tehingute valdkonnas.



Tabel 1. ELi eelarvest kaetav laenujääk kokku 31. detsembri 2019. aasta seisuga (miljonites eurodes) Põhisumma jääk Kogunenud intress Kokku % Liikmesriigid* Euratom 112,8 0,3 113,2 0,1 % Maksebilansi tasakaalustamine 200,0 1,1 201,1 0,2 % EIP 932,6 7,0 939,6 1,2 % EFSM 46 800,0 594,4 47 394,4 58,5 % Liikmesriigid kokku** 48 045,4 602,9 48 648,3 60,1 % Kolmandad riigid*** Makromajanduslik finantsabi 4 728,6 25,8 4 754,4 5,9 % Euratom 100,0 0,5 100,5 0,1 % EIP**** 27 324,8 138,2 27 463,0 33,9 % Kolmandad riigid kokku 32 153,4 164,4 32 317,8 39,9 % Kokku 80 198,8 767,3 80 966,1 100 % * Risk kaetakse otse ELi eelarvest. See hõlmab ka Euratomi ja EIP laene, mis anti

liikmesriikidele enne ELiga ühinemist. ** Arvud ei hõlma ELi tagatisest tulenevat riskipositsiooni seoses tagasimaksmata EFSI laenudega, mis oli 31. detsembri 2019. aasta seisuga 17,7 miljardit eurot. *** Fondi kaetav risk piirdub EIP-le iga välislaenude andmise volitusega antud tagatiste piirangute tõttu 24,5 miljardi euroga (vt asjaomase komisjoni talituste töödokumendi punkti 2.1.3 – EIP-le antavad tagatised). **** Hõlmab laene, mis anti ELile üle pärast seda, kui Süüria ja Enfidha (Tuneesia) jätsid oma EIP laenudega seotud kohustused täitmata

(summa: 426,36 miljonit eurot põhisumma jäägina). Need laenud on ELi 2015., 2016., 2017., 2018. ja 2019. aasta finantsaruannetes täielikult alla hinnatud. Talituste töödokumendi tabelites A1, A2a, A2b ja A3 on esitatud üksikasjalikum teave laenujäägi kõnealuste summade kohta, eelkõige ülemmäär, väljamakstud summad ja tagatismäärad.

3.1. Komisjoni otsehallatavad tehingud Komisjon annab nõukogu või nõukogu ja Euroopa Parlamendi eri õigusaktide alusel ning lähtuvalt taotletavatest eesmärkidest rahalist toetust kolmandatele riikidele ja liikmesriikidele. Reeglina antakse toetust kahepoolsete laenudena, mida rahastatakse kapitaliturgudelt ja tagatakse ELi eelarvega. Kolmandatele riikidele antava rahalise toetuse kooskõla ELi välistegevuse poliitika üldiste eesmärkidega tagavad komisjon ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Euroopa välisteenistuse toel. Nõukogult heakskiidu saanud laenuandmistehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma Euroopa Liidu ja Euratomi nimel kapitaliturgudelt laenu. Laenuvõtmistehingud on laenuandmistehingutega ranges vastavuses, nii et ELi eelarvet ei ohustaks mingi intressi- ega valuutarisk. Võetud laenudele vastavad antud laenud. Tabel 1b. ELi tehingud 2019. aastal (miljonites eurodes)

Tabel 2. 2020. ja 2021. aastaks kavandatud uued laenutehingud (liidu eelarvetagatisega) (miljonites eurodes) 3.1.1.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) nägi oma 9.–10. mai 2010. aasta järeldustes mehhanismi mahuks ette 60 miljardit eurot . Lisaks olid euroala liikmesriigid valmis vajaduse korral neid vahendeid täiendama. Nõukogu määruse nr 407/2010 artikli 2 lõike 2 kohaselt on liikmesriigile antava laenu või krediidilimiidi põhisumma piiratud maksete assigneeringute suhtes kohaldatava omavahendite ülemmäära piiresse jääva varuga. Tulenevalt nõukogu otsustest anda liidu finantsabi Iirimaale (kuni 22,5 miljardit eurot) ja Portugalile (kuni 26 miljardit eurot), tehti Iirimaale väljamakseid summas 22,5 miljardit eurot ja Portugalile summas 24,3 miljardit eurot (ülejäänud 1,7 miljardit eurot Portugali valitsus ei taotlenud). Niisiis saab vajaduse korral EFSMist kasutada euroala liikmesriikide abistamiseks veel 13,2 miljardit eurot. Eurorühm/ECOFIN otsustas 2013. aasta aprillis pikendada EFSMi laenude maksimaalset kaalutud keskmist tähtaega 12,5 aastast 19,5 aastani ja andis sellega abi saavatele riikidele võimaluse taotleda laenude tagasimaksetähtaegade pikendamist kuni 2026. aastani (osamaksete kaupa). 2019. aastal toimunud muutused Muutusi ei toimunud. 3.1.2.Maksebilansi toetamise süsteem EL taaskäivitas keskmise tähtajaga rahalise abi (kokku 14,6 miljardit eurot) andmise maksebilansi toetamise süsteemi kaudu 2008. aasta lõpul, et aidata Ungaril ning hiljem ka Lätil ja Rumeenial taastada turu usaldus. Nimetatud summast maksti välja 13,4 miljardit eurot. 2019. aastal toimunud muutused Rumeenia maksis tagasi oma viimase 1 miljardi euro suuruse laenuosa 2019. aasta mais, samas kuus laekus ka Lätilt 500 miljoni euro suurune osamakse. Nende tagasimaksete tulemusena kahanes maksebilansi toetamise süsteemi laenude jääk 2019. aastal seega 1,7 miljardilt eurolt 200 miljonile eurole. Maksebilansi toetamise süsteemi 50 miljardi euro suurusest maksimummäärast oli 2019. aasta 31. detsembri seisuga järel 49,8 miljardit eurot, mida on vajaduse korral võimalik abistamiseks kasutada. 3.1.3.Makromajandusliku finantsabi laenud (MFA) Makromajanduslikku finantsabi käsitlevad otsused teevad harilikult Euroopa Parlament ja nõukogu (ELi toimimise lepingu artikkel 212). Kui olukord kolmandas riigis eeldab kiireloomulist finantsabi, võib komisjoni ettepaneku põhjal võtta otsuse vastu ka nõukogu (ELi toimimise lepingu artikkel 213). Seda võimalust kasutati 2014. aastal Ukrainale teise MFA-paketi andmiseks.



2019. aastal toimunud muutused Jordaania Hašimiidi Kuningriik Jordaania teine programm (MFA II) Vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping Jordaaniaga (Jordaania teiseks programmiks) allkirjastati 19. septembril 2017. aastal. Jordaania ametivõimud ratifitseerisid lepingud samal päeval ja laenuleping jõustus 3. oktoobril 2017. aastal. Jordaania teise programmi (MFA II) esimene 100 miljoni euro suurune laenuosa (200 miljoni euro suurusest laenust) maksti välja 25. oktoobril 2017. aastal. Teine ja viimane 100 miljoni euro suurune laenuosa maksti välja 3. juulil 2019. aastal. Tuneesia Tuneesia teine programm (MFA II)

Vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping Tuneesiaga (Tuneesia teiseks programmiks) allkirjastati 27. aprillil 2017. aastal. Tuneesia ametivõimud ratifitseerisid lepingud 11. augustil 2017. aastal ja laenuleping jõustus 8. septembril 2017. aastal. Tuneesia teise programmi (MFA II) esimene 200 miljoni suurune laenuosa (500 miljoni euro suurusest laenust) maksti välja 25. oktoobril 2017. aastal. Teine ja kolmas laenuosa (kumbki 150 miljonit eurot) maksti välja vastavalt 3. juulil ja 11. novembril 2019. aastal. Moldova Vabariik 13. septembril 2017. aastal otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Moldova Vabariigile 100 miljoni euro väärtuses täiendavat makromajanduslikku finantsabi (sellest kuni 60 miljonit eurot laenude ja kuni 40 miljonit eurot toetustena). 20 miljoni euro suurune esimene osa maksti välja 2019. aasta oktoobris ja teine 2020. aasta juulis. Lisateave Mis puutub tagasimaksetesse, siis maksid abisaajad tagasi 52,13 miljonit eurot: Albaania (1,8 miljonit eurot), Bosnia ja Hertsegoviina (14 miljonit eurot), Montenegro (0,3 miljonit eurot) ja Serbia (36,03 miljonit eurot). Makromajandusliku finantsabi laenude jääk suurenes vahemikus 31. detsember 2018 kuni 31. detsember 2019 4,4 miljardilt eurolt 4,7 miljardile eurole. Ukrainale antud laenud moodustavad 70 % makromajandusliku finantsabi koguriskipositsioonist. 3.1.4.Euratomi laenud Liikmesriikidele või teatavatele abikõlblikele riikidele, kes ei kuulu ELi (praeguse seisuga Venemaa Föderatsioon, Armeenia ja Ukraina), antavate Euratomi laenude ülemmäär on 4 miljardit eurot, millest ligikaudu 92 % on juba välja makstud. Otsusega 77/270/Euratom ette nähtud 4 miljardist eurost on järel veel 326 miljonit eurot. Ukraina Komisjoni 24. juuni 2013. aasta otsusega anti Ukrainale olemasolevate tuumarajatiste ohutuse parandamiseks 300 miljoni euro suurune laen. See toimus tihedas koostöös Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga, kes andis ka omalt poolt 300 miljonit eurot laenu. Neile laenudele kohaldatakse riigitagatisi, millega kaetakse kõik aasta lõpu seisuga tagasi maksmata summad. Euratomi esimene laenuosa (50 miljonit eurot) maksti välja 2017. aasta mais, teine (50 miljonit eurot) 2018. aasta juunis ja kolmas (100 miljonit eurot) 2020. aasta juulis. Bulgaaria ja Rumeenia Bulgaariale anti Kozloduy tuumajaama 5. ja 6. reaktori moderniseerimiseks 212,5 miljonit eurot mitmes vääringus laenu. Laenuleping Euroopa Aatomienergiaühenduse ja AEZ „Kozloduy“ EAD vahel sõlmiti 29. mail 2000. 31. detsembril 2019. oli laenujääk 16,9 miljonit eurot. Rumeeniale anti Cernavoda tuumajaama 2. reaktori lõpetamiseks 223,5 miljonit eurot mitmes vääringus laenu. Laenuleping Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Societatea Nationala Nuclearelectrica S.A. vahel sõlmiti 11. juunil 2004. 31. detsembril 2018 oli laenujääk 95,9 miljonit eurot. Alates 1. jaanuarist 2007, mil Bulgaaria ja Rumeenia said liikmesriikideks, ei kaeta nende tehingute riske enam välistegevuse tagatisfondist, vaid otse ELi eelarvest. 3.2.EIP-poolse välisrahastamise seis 2019. aastal toimunud muutused EIP välislaenude andmise volituse alusel aastateks 2014–2020 oli 31. detsembriks 2019 sõlmitud lepinguid kogumahus 22,44 miljardit eurot. Kuna nimetatud kuupäevaks oli välja makstud ainult 7,99 miljardit, oli tagasimaksmata laenude summa 7,03 miljardit eurot (vt komisjoni talituste töödokumendi tabel A3). EIP välislaenude andmise volitustega hõlmatud riikide kohta täpsema teabe saamiseks vt talituste töödokumendi tabelid A1, A3 ja A4. Teave EIP varasemate välislaenude andmise volituste kohta on komisjoni talituste töödokumendi tabelis A3.

Süüria valitsus jättis intressi- ja laenumaksetega seotud kohustused täitmata ka 2019. aastal. EIP taotles tagatisfondilt nende hüvitamist (vt punkt 5.2). Mitme selles punktis osutatud laenu jäägid 2019. aasta 31. detsembri seisuga on esitatud tabelis 1. 4.ELi eelarvest kaetavad riskid 4.1.Riski mõiste ELi eelarvest kaetav risk tuleneb tagatud tehingutega seotud põhisumma jäägist ja intressidest. Käesolevas aruandes kasutatakse ELi eelarvest (otse või fondi kaudu) kaetavate riskide hindamiseks kahte meetodit. –„Kogu eelarvest kaetava riski“ arvutamisel võetakse arvesse asjaomaste tehingute laenujäägi ja kogunenud intresside kogusummat konkreetsel kuupäeval. –„Aastase eelarveriskina“ määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne summa, mille EL peaks eelarveaastal välja maksma, kui kõik tagatud laenudega seotud kohustused jäetaks täitmata . 4.2.Koguriski komponendid Kuni 2010. aastani tulenes ELi eelarvest kaetava laenujäägi kogusummaga seotud maksimaalne risk põhiliselt kolmandatele riikidele antud laenudest. Alates 2011. aastast on liikmesriikide rahandust tugevalt mõjutanud finantskriis, mistõttu EL on andnud liikmesriikide valitsemissektorite rahastamisvajaduste toetuseks rohkem laene. Sellest tulenevalt on riski komponentide osakaal muutunud. 31. detsembri 2019. aasta seisuga moodustasid laenujäägi kogusummast 60,1 % laenutehingud, mis olid seotud liikmesriikidele antud laenudega, mis kaetakse otse ELi eelarvest (31. detsembri 2010. aasta seisuga oli see näitaja 45 %). 4.3.ELi eelarvest kaetav aastane risk 31. detsembri 2019. aasta seisuga tagasimaksmata laene (vt tabel 1) arvestades on maksimaalne summa, mille EL peaks 2020. aastal välja maksma (otse ja fondi kaudu), eeldusel, et kõik tagatud laenudega seotud kohustused jäetakse täitmata, 4 509 miljonit eurot. See summa hõlmab tagatud laenude põhisummat ja intressimakseid, mis tuleks 2020. aastal tasuda, kui tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras (täpsemad andmed on esitatud komisjoni talituste töödokumendi tabelis A4). 4.3.1.Liikmesriikidega seotud riskipositsioonid 2020. aastal on ELi kaetav liikmesriikidega seotud tehingute maksimaalne aastane risk 1 374,2 miljonit eurot (30,5 % aastasest koguriskist). See risk hõlmab järgmist: a) liikmesriikidele enne ELiga ühinemist antud EIP laenud ja/või Euratomi laenud; b) maksebilansi tasakaalustamise vahendi raames antud laenud ja c) Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antud laenud. Tabel 2. Liikmesriikide järjestus vastavalt 2020. aastal ELi eelarvest kaetavale aastasele riskile (miljonites eurodes) Järjestuse number Riik Laenud Maksimaalne aastane risk Riigi osakaal liikmesriikide aastases riskis Riigi osakaal 2020. aasta koguriskis (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 Portugal c 584,25 42,5 % 13,0 % 2 Iirimaa c 515,63 37,5 % 11,4 % 3 Rumeenia a 143,10 10,4 % 3,2 % 4 Bulgaaria a 46,52 3,4 % 1,0 % 5 Horvaatia a 32,63 2,4 % 0,7 % 6 Poola a 18,07 1,3 % 0,4 % 7 Slovakkia a 12,98 0,9 % 0,3 % 8 Tšehhi Vabariik a 12,07 0,9 % 0,3 % 9 Läti a+b 7,17 0,5 % 0,2 % 10 Leedu a 1,83 0,1 % 0,0 % Kokku 1 374,25 100,0 % 30,5 %

4.3.2.Kolmandate riikidega seotud riskipositsioonid 2020. aastal on fondi kaetav kolmandate riikidega seotud maksimaalne aastane risk 3 134,41 miljonit eurot (69,5 % aastasest koguriskist). Kolmandate riikidega seotud risk hõlmab EIP laenutehinguid, Euratomi laene ja makromajanduslikku finantsabi (üksikasjalikud andmed on esitatud komisjoni talituste töödokumendi tabelis A2b). Fond katab kolmandatele riikidele antud tagatud laene, mille tähtajad ulatuvad kuni 2042. aastani. Allpool on esitatud kümme ELi mitte kuuluvat riiki (45st), kelle 2020. aastal tagasimaksmisele kuuluvad summad on suurimad. Nende laenujääk moodustab kokku 2 716,77 miljonit eurot ehk 86,7 % fondi kaetavast kolmandate riikidega seotud aastasest riskist 2020. aastal. Tabel 3. Kümne kõige suurema riskiga kolmanda riigi järjestus vastavalt 2020. aastal ELi eelarvest kaetavale aastasele riskile (miljonites eurodes) Järjestuse number Riik Maksimaalne aastane risk Riigi osakaal kolmandate riikide aastases riskis Riigi osakaal 2020. aasta koguriskis (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 Ukraina 788,63 25,2 % 17,5 % 2 Türgi 633,31 20,2 % 14,0 % 3 Maroko 296,26 9,5 % 6,6 % 4 Egiptus 271,87 8,7 % 6,0 % 5 Tuneesia 269,76 8,6 % 6,0 % 6 Serbia 148,86 4,7 % 3,3 % 7 Lõuna-Aafrika 100,64 3,2 % 2,2 % 8 Bosnia ja Hertsegoviina 78,11 2,5 % 1,7 % 9 Liibanon 71,94 2,3 % 1,6 % 10 Panama 57,37 1,8 % 1,3 % 10 suurima riskiga riiki kokku 2 716,77 86,7 % 60,3 % 5.Tagatiste realiseerimine ja väljamaksmine 5.1.Võlateenindus, mida välistegevuse tagatisfond ei kata (Euratomi laenud liikmesriikidele, Euroopa finantsstabiilsusmehhanism ja maksebilansi tasakaalustamine) ELi toimimise lepingu artiklis 323 on sätestatud, et tagatakse „rahaliste vahendite olemasolu liidu seaduslike kohustuste täitmiseks kolmandate isikute suhtes“. Samuti tagatakse ELi õigusraamistiku ja kehtestatud korraga see, et liikmesriigid teevad ELi eelarvele kättesaadavaks vajalikud rahalised vahendid, millega liit saaks alati oma juriidilised kohustused täidetud. Niisiis on ELil mitmekordsed usaldusväärsed kaitsesüsteemid, mis tagavad, et liit maksab enda võetud laenu alati õigel ajal täielikult tagasi. Kõik olulisimad kaitsesüsteemid tagaks tagasimaksed ka üksinda. 5.1.1.Väljamaksed rahavarudest ELi eelarvest kaetakse esialgselt võlateeninduse vajadused tagasimakse tähtpäeval, kui võlgnik ei maksa oma laenu ELile tagasi õigel ajal. Komisjon kasutab oma rahavarusid, et vältida laenude teenindamisel viivitusi ja neist tuleneda võivaid kulusid . Võttes arvesse, et enamik kulusid tekib aasta esimeses kvartalis, on võla tasumine jaotatud järgmistele kuudele ning paigutatud iga kuu algusesse, kui rahajääk on kõige suurem. 5.1.2.Väljamaksed ELi eelarvest Kui liikmesriik jätab oma laenukohustuse täitmata ja ELi omavahenditest ei piisa, võib komisjon käsitada ELi olemasolevate eelarvevahendite kasutamisel võlgade tagasimaksmist mittekohustuslike muude kulutustega võrreldes prioriteetsena. Kui sellest ei piisa, siis vastavalt nõukogu määruse nr 609/2014 artikli 14 lõikele 4 on liikmesriigid kooskõlas ELi õigusaktidega kohustatud tegema täiendavaid osamakseid kuni 1,20 % ulatuses ELi kogurahvatulust, et võlad saaksid tagasi makstud ja eelarve püsiks tasakaalus. Kuna 2019. aastal ei jätnud ükski liikmesriik oma laenukohustusi täitmata, assigneeringuid ei taotletud. 5.2.Nõuded välistegevuse tagatisfondile ja tagastatud summad (välislaenude andmise volitus, MFA ja Euratomi laenud kolmandatele riikidele) Kui ELi poolt kolmandatele riikidele antud või ELi tagatud laenu saaja hilineb makse tegemisega, kasutatakse tagatisfondi, et katta täitmata jäetud kohustused kolme kuu jooksul alates taotluse esitamisest. EIP välislaenude andmise volitusega seoses nõutavad summad võetakse tagatisfondi kontolt pärast komisjoni talitustelt nõusoleku saamist. Kui EL teeb ELi tagatise alusel makse, lähevad EIP õigused ja õiguskaitsevahendid üle ELile . Kui Euratomi ja makromajandusliku finantsabi laenude tagasimaksmisega jäädakse pärast maksetähtpäeva hiljaks kolm kuud, siis katab komisjon täitmata jäetud kohustused fondist ja täidab sealt ka uuesti oma kassa. Välislaenude andmise volituse alusel algatab nende summade suhtes, millega seoses on nõudeõigus üle antud, ELi nimel tagasinõudemenetlused EIP . EIP laenud projektidele Süürias

Alates 2011. aasta detsembrist on Süüria valitsus jätnud EIP ees täitmata teatavad intressimaksete ja laenu tagasimaksetega seotud kohustused. Kuna ametlikud maksenõuded on olnud edutud, on EIP alates 2012. aasta maist hakanud pöörduma tagatisfondi poole. Taotlused, mis on esitatud Süüria laenudega seotud kohustuste täitmata jätmise pärast, on esitatud tabelis 4a. Tabel 4a. Nõuded tagatisfondile Süüria tagasimaksmata laenude pärast (miljonites eurodes) (Tagatisfondi väljamakse) aasta Nõuete arv Tasumisele kuuluvate osamaksete suurus Viivised ja kogunenud intressid Tagasimakstud summa Kokku 2012 2 24,0 0,0 2,1 21,8 2013 8 59,3 1,4 0,0 60,7 2014 8 58,7 1,5 0,0 60,2 2015 8 58,7 1,5 0,0 60,2 2016 12 103,8 2,4 0,0 106,2 2017 13 56,1 0,2 0,0 56,3 2018 12 55,7 0,1 0,0 55,7 2019 14 54,8 0,06 0,0 54,91 Kokku 63 471,01 7,09 2,1 475,96 31. detsembri 2019. aasta seisuga oli Süüriale antud tagatisega laenude põhisumma jääk kokku 555 miljonit eurot ja viimase laenu lõpptähtaeg 2030. aastal. TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam) 2016. aastal esitas EIP nõude realiseerida välislaenude andmise volituse alusel saadud ELi tagatis seoses laenuga ettevõttele TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam). 15. jaanuaril 2018. aastal maksis Enfidha lennujaam välistegevuse tagatisfondile tagasi 0,14 miljonit eurot. Fondi 31. detsembri 2017. aasta bilansis oli see summa juba varana (nõudena) kajastatud. Tabelis 4b on esitatud ülevaade ettevõttele TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam) antud laenu tõttu fondile esitatud tagatisnõuetest.



Tabel 4b. Nõue tagatisfondile seoses ettevõttega TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam) (miljonites eurodes) Väljamakse aasta Nõuete arv Nõuete summa Tagasimakstud summa Kokku 2016 1 4,65 0,00 4,65 2017 3 30,17 0,00 30,17 2018 0 0,0 0,14 −0,14 Kokku 4 34,82 0,14 34,68 Muutused pärast 31. detsembrit 2019 (kuni 31. maini 2020) Enfidha lennujaam (Tuneesia) 2020. aasta jaanuaris kanti tagatisfondi pangakontole 0,7 miljonit eurot, mille EIP sai Enfidha lennujaamale (Tuneesia) antud laenu osalise sissenõudmise alusel 2019. aasta detsembris. Süüria 2020. aasta jaanuaris, märtsis ja mais maksti Süüria täitmata jäetud maksekohustustest tuleneva nelja nõude alusel kokku 12,7 miljonit eurot (3,2 miljonit, 0,5 miljonit, 7,4 miljonit ja 1,7 miljonit, sh EIP määratud viivised). 5.3. Välistegevuse tagatisfondi tegevus 2019. aastal Kooskõlas välistegevuse tagatisfondi asutamise määrusega (nn tagatisfondi määrus), peavad fondi vahendid olema nõuetekohasel tasemel (sihtmäär), milleks on 9 % kõigi tehingutega seotud kapitalikohustuste kogusummast, millele lisandub kogunenud intress. Selleks et tagada sihtsumma saavutamine, on olemas rahastamismehhanism. Rahastamismehhanismi alusel maksti 2019. aasta veebruaris ELi eelarvest fondi 103,2 miljonit eurot ning 2020. aasta veebruaris 240,2 miljonit eurot.

Tagatisfondis oli 2019. aasta 31. detsembri seisuga 2 828 738 292,88 eurot (2018. aasta 31. detsembri seisuga 2 609 881 747,51 eurot) . Fondi bilansiline koguväärtus suurunes 2019. aastal ligikaudu 218,86 miljoni euro võrra. Selle põhjused on eelkõige järgmised. Väärtuse suurenemise põhjused ·240,15 miljoni euro suurune ELi eelarvest saadud toetus (rahastamise summa), et tagada sihtmäär, milleks on 9 % tasutama kohustuste kogusummast. ·Finantstehingute majandustulemus oli 25,13 miljonit eurot. ·Portfelli väärtus suurenes 8,6 miljoni euro võrra seoses selle väärtuse kohandamisega turuväärtusele. Väärtuse vähenemise põhjused ·Fondi sekkumine, et katta 54,9 miljoni euro väärtuses täitmata jäetud maksekohustusi. Välistegevuse tagatisfondi 2019. aasta tegevuse kohta lisateabe saamiseks tutvuge komisjoni aruandega Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale välistegevuse tagatisfondi haldamise kohta 31. detsembri 2019. aasta seisuga ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendiga. 6.Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) tegevus 2019. aastal 6.1.EFSI tagatisfondi finantsaruanded 31. detsembri 2019. aasta seisuga EFSI tagatisfondi koguvarade väärtus oli 31. detsembri 2019. aasta seisuga 6 688 miljonit eurot. Varade hulka kuulusid müügivalmis investeerimisväärtpaberite portfell (6 654 miljonit eurot), USA dollarite valuutaforvardite müügilepingud, millel on positiivne nüüdispuhasväärtus ja mis on liigitatud õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud finantsvaraks (3 miljonit eurot), ning raha ja raha ekvivalendid (31 miljonit eurot). 2019. aasta kasumiaruande kohaselt oli EFSI tagatisfondi majandustulemus aasta lõpus 21,7 miljonit eurot. Põhiline tulu saadi 18,3 miljoni euro suurusest positiivsest netointressitulust ja müügivalmis väärtpaberite müügist saadud puhastulust (17,1 miljonit eurot). Kulud tulenesid negatiivsest välisvaluuta ümberhindluse tulemusest –13,1 miljonit eurot . Ülejäänud netokulu (–0,6 miljonit eurot) koosnes peamiselt kontohalduri tasudest. 6.2.ELi tagatisega kaetud EFSI tehingud ELi tagatisest tulenev riskipositsioon seoses EIP grupi tagasimaksmata EFSI toimingutega oli 2019. aasta 31. detsembri seisuga 17,7 miljardit eurot, õigusliku kohustuse kohaselt on ELi tagatise maksimumsumma netoarvestuses aga 25,8 miljardit eurot. 17,6 miljardi euro suurust summat kajastatakse ELi 2019. aasta finantsaruannete lisades tingimusliku kohustusena, ülejäänud 0,1 miljardi (74 miljoni) suuruse summa kohta on kajastatud eraldis. 2019. aastal oli ELi netotulu EIP hallatavatest ning taristu- ja innovatsioonikomponendi alla kuuluvatest EFSI toimingutest 299,5 miljonit eurot. ELi 2019. aasta finantsaruannetes kajastati sellest summast 31. detsembri 2019. aasta seisuga netoarvestuses 50,8 miljoni euro suurune komisjoni nõue EIP vastu. ELi kulud, mis olid seotud VKEde komponendi alla kuuluvate EFSI toimingutega, olid 2019. aastal 109,9 miljonit eurot. Sellest 37,9 miljonit eurot on ELi 2019. aasta finantsaruannetes kajastatud EIFi tasud ja kulud, mis tuleb EIFile maksta pärast 31. detsembrit 2019. 6.3.Eraldised EFSI tagatisfondi 2019. aastal tehti eelarves ELi tagatisfondi rahastamiseks kokku 357 miljoni euro suurune assigneering. Sellest 167 miljonit eurot eraldati komisjoni otsusega C(2019) 875 . Täiendavad kulukohustuste assigneeringud summas 190 miljonit eurot nähti ette sihtotstarbelise tuluna. ELi tagatisfondi maksti aasta jooksul kokku 1 166 miljonit eurot. Suurem osa sellest oli pärit ELi üldeelarve maksete assigneeringutest, kuid 163 miljonit eurot saadi sihtotstarbelisest tulust (136 miljonit eurot EFSI tuludest ja 27 miljonit eurot Euroopa ühendamise rahastu tuludest) ning 3 miljonit eurot eelarveaasta lõpus tehtud täiendavast maksete assigneeringute ümberpaigutusest.