1.Sissejuhatus ja taust

Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 169 on sätestatud, et EL peab aitama kaitsta tarbijakaitse valdkonnas võetavate meetmete kaudu tarbijate tervist, turvalisust ja majanduslikke huve ning samuti võtma tarbijakaitsenõudeid arvesse muu liidu poliitika ja tegevuse kindlaksmääramisel ja elluviimisel. Seda on võimalik saavutada jõupingutuste raames, mida tehakse selleks, et kujundada välja nõuetekohaselt toimiv siseturg, mis toob võrdselt kasu nii tarbijatele kui ka ettevõtjatele. Peale selle võib EL vastu võtta meetmeid, et toetada, täiendada ja jälgida liikmesriikide tasandil rakendatavat poliitikat, edendamaks tarbijate õigust teavitamisele, koolitamisele ja organiseerumisele.

EL on kehtestanud rea tarbijaõigusi ja tarbijatega seotud poliitikameetmeid, et saavutada see eesmärk kas horisontaalsete vahendite või valdkondlike õigusaktide abil. Hiljutised püüdlused tagada selle raamistiku ajakohasus ja sobivus arenevate turgude jaoks hõlmavad tarbijakaitsealase koostöö määruse läbivaatamist ning tarbija- ja turundusõiguse toimivuskontrolli, mille tulemusel võeti 2018. aasta aprillis vastu uus kokkulepe tarbijatega.

Kõnealuste prioriteetide elluviimiseks praktikas kasutatakse vahendeid, mis on saadud ELil eelarvest 2014–2020. aasta mitmeaastase tarbijakaitseprogrammi kaudu. Selle programmi jaoks on eraldatud 2014.–2020. aastaks 188,8 miljonit eurot. Programm võeti vastu eesmärgiga toetada komisjoni teatises „Euroopa tarbijakaitse tegevuskava – suurem usaldus ja kiirem kasv“ kindlaks määratud poliitiliste prioriteetide elluviimist. Määruse artikli 13 lõikes 2 on sätestatud, et komisjon peab esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule programmi vahehindamise aruande.

Määruses on sätestatud, et programmi üldeesmärk on „tagada tarbijakaitse kõrge tase, suurendada tarbijate mõjuvõimu ning anda tarbijatele siseturul keskne koht aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu üldise strateegia raames. Selleks aitab programm kaitsta tarbijate tervist, ohutust, õiguslikke ning majandushuve ning edendada nende õigust olla informeeritud ja haritud ning oma huvide kaitseks organiseeruda, toetades tarbijahuvide integreerimist teistesse poliitikavaldkondadesse. Programmiga täiendatakse, toetatakse ja jälgitakse liikmesriikide poliitikat“.

Programm tugineb meetmetele, mida rahastati eelmisest programmist, mis hõlmas ajavahemikku 2007–2013. Sellega tagatakse sujuv üleminek ja jätkamine mitmeaastaste meetmetega, võttes arvesse vahehindamise järeldusi eelmise programmi õnnestumiste ja rohkem tähelepanu vajavate valdkondade kohta.

Alates 2014. aasta lõpust on 2014.–2020. aasta tarbijakaitseprogrammi rakendamisel arvesse võetud ka suuniseid, mida on antud järgmiste komisjoni prioriteetide raames: süvendatud ja õiglasem siseturg, ühendatud digitaalne ühtne turg ning vastupidavam energialiit. Lisaks aitab programm anda tarbija seisukohast olulise poliitilise panuse säästva tarbimise ja ringmajanduse alastesse algatustesse, eelkõige ELi ringmajanduse tegevuskava raames.

2.Hindamise ulatus, eesmärk ja metoodika

2.1.Hindamise ulatus ja eesmärk

2014.–2020. aasta tarbijakaitseprogrammi vahehindamise eesmärk on vaadata üle programmi kõigi meetmete eesmärkide saavutamine ning määruse artiklis 4 sätestatud rahastamiskõlblike meetmete ja I lisas osutatud konkreetsete meetmete rakendamise seis. Hindamise raames analüüsitakse rahaliste vahendite eraldamist toetusesaajatele, vahendite kasutamise tõhusust ja programmi Euroopa lisaväärtust, võttes arvesse tarbijakaitse ja muu tarbijatega seotud ELi poliitika arengut, et teha otsus meetmete jätkamise, muutmise või peatamise kohta. Hindamise esialgseid tulemusi on arvesse võetud järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ühtse turu programmi käsitleva ettepaneku koostamisel.

Hindamisaruandes käsitletakse ka lihtsustamisvõimalusi, programmi sisemist ja välist sidusust, sealhulgas võimalikku koostoimet / vastastikust täiendavust muude ELi programmidega, kõikide eesmärkide jätkuvat asjakohasust ning meetmete panust liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärkide saavutamisse. Programmi pikemaajalist mõju ja selle tulemuste kestlikkust on hinnatud võimaluste piires, võttes arvesse asjaolu, et programmi viiakse alles ellu. Kõnealuse hindamise tulemusi võetakse arvesse programmi võimaliku jätkamise, muutmise või peatamise üle otsustamisel, võttes arvesse meetmete ulatust, laadi ja kulusid.

Hindamisel vaadeldi programmi rakendamist kõikides ELi liikmesriikides (võttes arvesse ühinemiskuupäeva) ning Norras ja Islandil. Hindamisperiood hõlmab aastaid 2014–2017.

2.2.Metoodika ja piirangud

Hindamine toimus 2017. aasta oktoobrist 2018. aasta aprillini. Käesolevale aruandele on lisatud komisjoni talituste töödokument, mis põhineb välistöövõtja uuringul .

Käesoleva hindamise jaoks koguti kokku ja töötati läbi mitmesugused aruanded, teadusartiklid ja muud dokumendid tarbijakaitseprogrammi raames rahastatud meetmete ja tegevuse kohta. Selleks et tagada võimalikult laialdaste huvide kajastamine, konsulteeriti hindamise jaoks väga erinevate sidusrühmadega. 10. jaanuarist 2018 kuni 9. märtsini 2018 toimus avalik konsultatsioon investeeringute, teadusuuringute ja innovatsiooni ning VKEde ja ühtse turu valdkonnas rakendatavate ELi vahendite teemalise konsultatsiooni raames, mida peeti 2020. aasta järgsete rahastamisprogrammide ettevalmistamiseks.

Enamiku rahastatud meetmete rakendamine oli hindamise ajal alles algusjärgus, mistõttu meetmete tulemuste ja programmi mõju kohta oli vähe andmeid. Seepärast tugineti programmi vahehindamisel peamiselt sidusrühmade hinnangutele programmi rakendamise ja tarbijakaitseprogrammist rahastatud meetmete väljundite kohta.

Võimaluse korral täiendati intervjuudest saadud teavet väljundite ja meetmete kvantitatiivse analüüsiga. Hindamisküsimuste analüüsimisel kasutati nii palju kui võimalik võrdlust lähteolukorraga (olukord eelmise programmitöö perioodi lõpus).

3.Programmi põhielemendid ja rakendamine