ET    ET  
 EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 3.7.2012  
SWD(2012) 192 final 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile: 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 
kindlustustoodete müügi ja kindlustusvahendajate kohta 
{COM(2012) 360 final} 
{SWD(2012) 191 final}  
 
ET 2   ET 1. Ü LEVAADE ASJAOMASTEST ELI ÕIGUSAKTIDEST JA PRAEGUSTEST 
POLIITIKAALGATUSTEST  
 Kindlustus  Investeerimine  
Asjaomased 
tooted  Elukindlustus, liikluskindlustus, 
vastutuskindlustus,  varakindlustus, 
kaubakindlustus jne, samuti 
investeerimiselementid ega kindlustustooted 
nagu investeerimisfondi tootlusega seotud 
investeerimisriski ga elukindlustus  Aktsiad, võlakirjad (sealhulgas 
struktureeritud võlakirjad), 
investeerimisfondid, tu letisinstrumendid jne.  
Kapitalinõude
d SOLVENTSUS II 
kindlustus- ja edasiki ndlustusandjate tegevuse 
alustamine ja jätkamine, järelevalve ning nende 
suhtes kohaldatav saneerimis- ja 
lõpetamismenetlus  Neljas kapitalinõuete direktiiv 
Krediidiasutuste ja investeerimisühingute 
tegevuse alustamine ja jätkamine, järelevalve 
ning nende suhtes kohaldatav saneerimis- ja 
lõpetamismenetlus  
Turustamine  Kindlustusvahenduse direktiiv 
Registreerimise ja tegevusloa andmise eeskirjad 
(sealhulgas töötajate kvalifikatsioon), kõigi 
kindlustustoodete müügitava d, piiriülene müük, 
äritegevus, järelevalve jne. 
Kindlustusvahenduse direkt iiviga reguleeritakse 
investeerimiselementideg a kindlustustoodete (nt 
investeerimisfondi t ootlusega seotud 
investeerimisriskiga elukindlustus) müüki.  Teine finantsinstrumentide turgude 
direktiiv 
Registreerimise ja tegevusloa andmise 
eeskirjad (sealhulgas töötajate 
kvalifikatsioon), kõigi investeeri mistoodete 
müügitavad, piiriülene  müük, äritegevus, 
järelevalve jne. Finantsinstrumentide turgude 
direktiiviga on kehtestatud erand 
investeerimiselementid ega kindlustustoodete 
(nt investeerimisfondi tootlusega seotud 
investeerimisriskiga elukindlustus) suhtes.  
Toodet 
käsitleva 
teabe 
avalikustamin
e SOLVENTSUS II Kombineeritud jaeinvesteerimistooted
 Eurofondid  
Kindlustustooted Investeerimiselementideg a kindlustustooted Investeerimistooted  
Sektoriülese kooskõla tagamiseks võeta kse kindlustusvahenduse direktiivi 
läbivaatamisel arvesse käimasolevat finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamist ja tulevast kombineeritud jaeinvesteerimistoodete algatust. See 
tähendab, et investeerimiselementidega eluk indlustustoodete (PRIP-kindlustustooted) 
müügitavade reguleerimisel tuleks kindl ustusvahenduse direkt iiviga näha ette 
vähemalt samaväärsed tarbijakaitsenõuded nagu on sätestatud finantsinstrumentide 
turgude läbivaadatud direktiivis. PR IP-kindlustustooted on elukindlustusega 
kombineeritud jaeinvesteerimistooted, nt investeerimisfondi tootlusega seotud 
investeerimisriskig a elukindlustus. 
2. P
ROBLEEMI KIRJELDUS  
Kindlustusvahenduse direktiivi kehtiva õigusraamistiku lahendamata probleemid, 
mida üksikasjalikumalt käsitletakse k äesolevas punktis, või b jagada kahte 
kategooriasse: kõigi kindlustustoodete (e lu- ja kahjukindlustustooted) müügiga 
seotud probleemid ja PRIP-kindlustu stoodete müügiga seotud probleemid.  
 
ET 3   ET 2.1. Kõigi kindlustustoodete müügiga seotud probleemid 
Direktiivi reguleerimisala  ei hõlma otseseid väljaandjaid ja mõnda muud 
kindlustustoodete müügikanal it (nt reisibürood ja autorendiettevõtted). Sellest on 
tingitud laialt levinud probleem, et tarbijakaitse tase on erinev ja oleneb sellest, kus 
(millise müügikanali kaudu) tarbija kindlustustoote ostab. Lisaks tarbijakaitse nõrgendamisele kaasnevad sellega ka eri müügikanalite puhul ebavõrdsed 
regulatiivsete nõuete täitmise kulud. Prae gu jäävad kindlustusvahenduse direktiivi 
reguleerimisalast välja ka mõned müügijärg se turu osalised (kahjukäsitlejad ja 
kahjuhindajad). Kõnealused kutsealad kuuluva d kindlustustoodete müügiprotsessi ja 
nende puhul võib tekkid a huvide konflikt.  
Teine oluline probleem on seotud kindlustust oodete müüja ja tarb ija vahelise huvide 
konfliktiga , mis tuleneb müüjate tasustami sskeemidest. Tasustamisskeemidest 
tulenev huvide konflikt võib kahj ustada tarbijat kahel pisu t erineval v iisil: sidudes 
vahendajad ainuõiguslike kokkulep ete kaudu üheainsa kindlu stustooteid väljaandva 
kindlustusandjaga (vahendaja  poole pöörduvatel tarbijatel  ei ole seega piisavalt 
valikut oma vajaduste rahuldamiseks) või soovitades tarbijale tooteid, mille eest müüjat paremini tasustatakse, kuid mis ei pruugi kõige paremini rahuldada tarbija 
vajadusi (sellist olukorda käsitletakse  järgnevalt koos muude nõustamisalaste 
probleemidega).  
Kolmas oluline probleemide kategooria on seotud nõuannetega
, mille puhul võime 
eristada kahte eri probleemi:  
• Erapoolik nõuanne  võidakse anda tarbijale tingit una eespool kirjel datud huvide 
konfliktist, mis tuleneb müüja suhtes  kohaldatavast tasustamiskorrast.  
• Madalakvaliteediline nõuanne  antakse juhul, kui müügitöötajate suhtes 
kohaldatavad kutsekvalifikatsioon i nõuded ei ole piisavad. Praegu 
kohaldatakse eri liikmesriikides ja  müügikanalites väga erinevaid 
kutsekvalifikatsiooni nõudeid, mistõt tu saavad paljud tarbijad 
madalakvaliteedilist nõu. 
Juurdepääs piiriülestele turgudele  on kindlustustoodete müüj atele raskendatud ja 
praegu tegutsetakse Euroopa turul piiriü leselt väga piiratud mahus. Esimeses 
kindlustusvahenduse direktiivis ei ole kutsekvalifikatsioonide vastastikust tunnustamist ega teenuste osutamise va badust ja asutamisvabadust käsitlevaid 
sätteid. Puudub konkreetne regi ster, kust tarbijad saaksi d teavet kindlustustoodete 
müüjate kohta kõigis ELi liikmesriikides.  
Sanktsioonide kehtestamise  korra ühtluse puudumine
 on probleem, mis on tuvastatud 
peaaegu kõigi läbivaadatavate finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide puhul. See on tingitud sanktsioonide hoiatava mõju puudumis est mõnes liikmesriigis ja suurtest 
erinevustest pädevate asutuste õiguses sanktsioone kehtestada. 
2.2. PRIP-kindlustustoodete m üügiga seotud probleemid 
PRIP-kindlustustoodete müügiga seotud ta rbijakaitsenõuded ei ole ELi tasandil 
piisavad, kuna esimeses kindlustusvahe nduse direktiivis ei ole sätestatud 
konkreetseid keerulise investee rimiselementidega elukindlustustoote müügi eeskirju. 
 
ET 4   ET Kõnealuste toodete müügi ko rral kohaldatakse kindlustust oodete müügi üldeeskirju, 
kuigi asjaomaste toodete olemus erineb olul iselt ja nendega kaasneb mittekutselistele 
ostjatele suurem risk. Väga  palju on esitatud kaebusi seoses investeerimisriskiga 
elukindlustustoodete müügiga paljudes liik mesriikides. Samuti osutavad tõendid, et 
kasutatakse regulatiivset arbitraaži, mis on tingitud eri müügikanalite kaudu toimuva 
PRIP-toodete müügi erinevast reguleerimises t. Kahju, mida tarbijad võivad saada 
ebasobivate investeerimisriskiga eluki ndlustustoodete müügi tõttu, võib EL 
liikmesriikides hinnanguliselt ulatuda kuni 1,1 triljoni euroni. Väljumiskulude ja kõrgemate tootekulude tõttu võivad kindl ustusturul antavad ebasobivad nõuanded 
viia olukorrani, kus investor id peavad maksma suuremat tasu ja ei saa toodetest 
väljuda, kuna väljumisel kohaldatakse sankts ioone, mida nad investeeringu tegemisel 
piisavalt ei mõistnud. Loomulikult kahjusta vad tarbijat paljud te gurid ja ebasobiv 
nõustamine on ainult üks neist. Samas osutavad tõendid, et nõustamine on esmatähtis just finantstoodete jaeturul. Seepäras t näib, et nõustamine on põhitegur. Võttes 
arvesse kõnealuse turu mahtu, võib ebasobiva te toodete müük oluliselt kahjustada 
tarbijate heaolu. ELi ees kirjade puudumisel on regule erivad asutused võtnud 
meetmeid kulude läbipaistvuse suurenda miseks või näinud keeruliste toodete 
üldmeetmete puhul ette suunised lepi ngueelse teabe avalikustamiseks või 
kehtestanud selliste toodete müügi suhtes moratooriumi. 
3. S
UBSIDIAARSUSE JA PROPORTSIONAALSUSE ANALÜÜS  
Liikmesriigid ei suuda riik likul tasandil ises eisvalt lahendada ebatõhususega seotud 
probleeme, mis on tingitud ELis otseste väljaandjate ja vahendajate suhtes 
kohaldatavatest erinevatest eeskirjadest, nõus tamist ja tarbijakaitset käsitlevatest 
ebaühtsetest nõuetest ning kvalifikatsiooni nõuete erinevusest. Kehtiva direktiivi 
läbivaatamise eesmärk on parandada tarb ijate liikuvust, hõlbus tada piiriülest 
kaubandust ja tagada võrdsed tingimused kõigile turuosalis tele, ühtlustades 
erinevates finantsteenuste sektorites kohaldatavad regulatiivsed standardid (st 
ühtlustades investeerimiselementidega kindlustuslepingute müüki käsitlevad 
kindlustusvahenduse direktiivi eeskirjad finantsinstrumentide turgude direktiivi 
asjaomaste eeskirjadega). 
Ligikaudu 95 % ELis registre eritud kindlustusvahendajate st on mikroettevõtted ja 
VKEd (määratletud muudes ELi direktiivide s). Seepärast tuleb kindlustusvahenduse 
direktiivi ühtlustamisel finantsinstrum entide turgude direktiiviga tagada 
proportsionaalne lähenemisviis. 
1. Lihtsate kindlustustoodete müüjate suhtes, kes müüvad kindlustustooteid 
kõrvaltegevusena (nt autorendiettevõtted ja  reisibürood), ja müügijärgsete teenuste 
osutajate (nt kahjukäsitlejad ja kahj uhindajad) suhtes hakatakse kohaldama 
lihtsustatud teavitamismenetlust, ilma et neid oleks vaja registreerida pädevate asutuste juures. 
2. Kuna direktiiv on minimaalse ühtlust amise vahend, kohaldatakse kõigi sätete 
suhtes proportsionaalsuse üldreeglit, mille  kohaselt peaksid liikmesriigid kehtestama 
nõuded proportsionaalselt, võttes arvesse müüdavate toodete keerukust. Seda 
kohaldatakse ka juhul, kui Euroopa Kindlus tus- ja Tööandjapensionide Järelevalve 
 
ET 5   ET (EIOPA) töötab välja teise tasandi meetmeid, mis käsitlevad kutsekvalifikatsiooni 
nõudeid. 
3. Finantsinstrumentide turgude direktiivi inve storikaitsealased sätted (nt keeld võtta 
tasu sõltumatu nõustamise eest, huvide konfliktide leevendamine ning sobivuse ja 
asjakohasuse kontroll) võetakse üle teise kind lustusvahenduse dire ktiivi, et tagada 
võrdsed tingimused kõigi PRIP-toodete müügitavade puhul investeerimis- ja 
kindlustusvaldkonnas. Teises kindlustusvahenduse direktiivis ja solventsus II raamistikus on sätestatud organisatsioonilised  eeskirjad (registreerimine, teavitamine, 
siseauditi ja riskijuhtimise eeskirjad jne – samalaadsed finantsinstrumentide turgude 
direktiivi sätetega), mida kohaldatakse kindl ustusvahendajate ja otseste väljaandjate 
suhtes ning millega tagatakse selles osas  sama ranged või isegi rangemad nõuded kui 
on sätestatud finantsinstrumentide turgude direktiivis. Kuna kõnealustes eeskirjades 
võetakse arvesse kindlustusvahenduse ja kindl ustuse organisatsiooni list eripära, on 
halduskoormus märkimisväärselt väiksem kui finantsinstrumentide turgude direktiivi 
täielike eeskirjade puhul, mida kohaldat akse kogu investeerimissektori suhtes. 
Finantsinstrumentide turgude direktiivi  täielikke eeskirju kasutavad riigid 
(Madalmaad, Itaalia, Ühendkuningriik) koha ldavad tegelikult proportsionaalset 
lähenemisviisi, et kohandada kõnealus eid eeskirju nii, et need sobiksid 
kindlustusvahendajatele. 
4. P
OLIITIKAVALIKUTE VÕRDLUS  
Reguleerimisala.  Eelistatud poliitikavalik on määr atleda täpsemalt tegevused, mis 
kuuluvad kindlustusvahenduse direktiivi reguleerimisalasse. Seega tagatakse 
liikmesriikidele jätkuvalt paindlikkus kehtestada võimalikult laiaulatuslik reguleerimisala, kuid lubatakse teha teatav aid erandeid, et taga da proportsionaalne 
kohtlemine (erand, mida kohaldatakse kindlustustoodete müügi suhtes, millega tegeletakse lisaks muude toodete müügile; erand äritegevuse eeskirjade täitmisest 
suurte riskidega seotud kindlustuse ja  kutseliste ostjate puhul). See hõlmab ka 
lihtsustatud teavitamisnõuete kehtestamist  kindlustuse lisaväärtusahelas osalejate 
suhtes (need, kes müüvad kindlustustootei d kõrvaltegevusena (nt autorendiettevõtted 
ja reisibürood), ning müüg ijärgsete teenuste osutajad, nt kahjuhindajad ja 
kahjukäsitlejad). See toob kasu tarb ijatele, samas kui kindlustustooteid 
kõrvaltegevusena müüvatele turuosalistele oleks mõju kulude seisukohast väike. See 
valikuvõimalus vähendab märkimisväärselt ne gatiivset mõju otse stele väljaandjatele 
ja vahendajatele konkurentsi seisukohast, olles samas tõhus seatud eesmärkide 
saavutamiseks. 
Huvide konflikt.  Eelistatakse kahte valikuvõimalust:  näha ette ühtne teabevorm (nn 
Euroopa kutsekaart) kindlus tustoodete müüjate puhul ja sama ajal kehtestada 
finantsinstrumentide turgude direktiivi la adne kord (teise finantsinstrumentide 
turgude direktiivi artiklite 23–25 kohased äritegevuse eeskirjad) investeerimiselementidega elukindlustus oodete müüjate suhtes. Kõnealused 
võimalused tagavad ennetamise teel pare ma tarbijakaitse (Euroopa kutsekaart ja 
tasustamise avalikustamine) ning võivad aidata juhtida ja vähendada huvide 
konfliktide (finantsinstrumen tide turgude direktiivi laad sed lahendused). Samas on 
need valikuvõimalused kulutõhusad, kuna võimaldavad proportsionaalset 
lähenemisviisi vastavalt müüdavate  toodete keerukusele ja kuludele. 
 
ET 6   ET Nõuanne. Seoses nõuannetega on kaks eelis tatud valikuvõimalust. Vähekulukas 
oleks sätestada direktiivis nõuande määratlu s. See võimaldaks tarb ijal toote ostmisel 
teha kindlaks, kas tegemist on individuaalse nõuandega või mitte. Teine eelistatud valikuvõimalus on näha ette samalaadne  sobivuse kontroll, nagu on kehtestatud 
finantsinstrumentide turgude di rektiivis, ja keelata tasu  võtmine kõige keerukamate 
toodete müügi sõltumatu nõustamise eest. See peaks ära hoidma kahju, mida tarbija 
võib saada kõnealuste toodete  asjakohatu müügi korral.  
Eelistatud valikuvõimalus madalakvaliteed ilise nõuande vältimiseks on tagada, et 
kindlustustoote müüja kutsekvalifikatsioon vastab pakutavate toodete keerukusele, 
näiteks tuleks keerukate elukindlustustoode te müüjatele teha er ikoolitus pakutavate 
toodete omaduste kohta.  Tulenevalt turustruktuurist ja liikmesriikide pädevusest 
kutsekvalifikatsiooni nõuete valdkonnas, tuleks selleks kasutada mittesiduvat õigusakti.  
Piiriülene kaubandus. Eelistatud valikuvõimalus on kehtestada teenuse osutamise 
vabaduse ja asutamisvabaduse määratlused, vastastikuse tunnustamise süsteem ning 
lihtsustatud teavitamiskord kindlustusvahenda jate suhtes, kes s oovivad müüa tooteid 
piiriüleselt, samuti luua keskne register, kust tarbijad saavad t eavet kindlustustoodete 
müüjate kohta kõigis liikmesriikides. Kõn ealused valikuvõimalused on suhteliselt 
kulutõhusad ja annaksid tarbija tele olulist kasu täpsema te abe ja laiema tootevaliku 
vormis (suurem konkurents).  
Sanktsioonid.  Eelistatud valikuvõimalus on nä ha ette üldine sanktsioonide 
kehtestamise raamistik, sätestades ühtsed miinimumeeskirjad, mis on piisavalt hoiatavad, et märkimisväärselt vä hendada rikkumiste arvu. Kõnealust 
valikuvõimalust on peetud kõige kulutõhus amaks mitmes mõjuhinnangus, mis on 
koostatud samalaadsete õiguslik e algatuste (nt finantsinstrumentide turgude direktiiv 
ja kombineeritud jaeinvesteerimistoodete alga tus) raames. Seda lähenemisviisi toetab 
ka EIOPA. Samuti tuleks märkida, et pa ljud võimalikud rikkujad võivad olla väga 
suure käibega piiriülesed e ttevõtjad, kelle puhul rahatrahv 6000 eurot registreerimata 
kindlustusvahendajana tegutsemise eest (n t Hispaanias) ei ole hoiatava mõjuga. 
5. EL
I ALGATUSE EESMÄRGID  
Esimese kindlustusvahenduse direktiivi läbivaatamise eesmärk on tõhusal viisil 
parandada jaekindlustusturu reguleerimis t. Selle eesmärk on tagada võrdsed 
tingimused kõigile kindlustustoodete müügis osalejatele ja tugevdada 
kindlustusvõtja te kaitset. 
6. M ÕJU JA KULUDE HINDAMINE  
Kõigi analüüsitud poliitikavalikutega kaasnevad liikmesriikide jaoks nõuete 
täitmisega seotud kulud, mis tulenevad eeskirjade väljatöötamisest või nende 
ülevõtmisest siseriiklikusse  õigusesse. Hiljuti läbi viidud uuringu koh aselt on kulud, 
mis tulenevad eeskirjade väljatöötamisest või nende ülevõtmisest siseriiklikusse 
õigusesse, väiksed või mõõdukad. Kuna kõn ealuse algatuse koha selt tuleb kohaldada 
uusi müügieeskirju ja mõnes liikmesriigis esita da jaeklientidele uut teavet, kaasnevad 
sellega kõigile turustajatel e ja toodete koostajatele ühe kordsed halduskulud. Samuti 
 
ET 7   ET kaasnevad sellega tõenäoliselt jooksevkul ud. Reguleerimisala laiendamine mõjutaks 
otseseid väljaandjaid ja teisi turuosalisi väga vähe või üldse mitte. Seoses PRIP-kindlustustoodete turustamisega tuleks märk ida, et sellist laadi algatuste esimese 
tasandi meetmete mõju saab hinnata ainu lt ligikaudselt. Tõenäoliselt saaks mõju 
täpsemini hinnata pärast võimalike teise tasandi meetmete analüüsi. Price Waterhouse Cooperi (PWC) uuringul ja sektor i statistikal põhineval hinnangul, mida 
on kohandanud komisjoni talitused, on ha lduskulud teise kindlustusvahenduse 
direktiivi esimesel kohaldamisaastal ligikaudu 617 miljonit eurot, mis moodustab 0,06 % 2009. aastal kogutud kindlustusmaksete kogusummast, ning asjaomaste ettevõtjate suurt arvu (ligikaudu 1 miljo n) silmas pidades tähendab see, et keskmine 
kulu ettevõtja kohta  on suhteliselt mõõdukas – ligikaudu 730 eurot . Kõnealused 
kulud ei jaotu kõigi ettevõtjate vahel võrds elt, kuna PRIP-kindlustustooteid müüvaid 
ettevõtjaid mõjutab see rohke m kui üldiseid kindlustust ooteid müüvaid ettevõtjaid. 
7. P
ROGNOOSITAV KASU  
7.1. Tarbijatele ja ühiskonnale 
Tõhustatud ja ühtlustatud nõustamisstandard ite kehtestamise tulemusel saavad 
tarbijad paremini võrrelda pakkum isi, sealhulgas eri turust uskanalite kaudu tehtavaid 
pakkumisi. Sellest tulenevalt peaks paranema  tarbijate teadmised pakutavate teenuste 
ja toodete kohta. Seega hakka vad tarbijad pakkumisi hoolikamalt võrdlema ning 
otsima tooteid ja teenuseid, mis vastavad  paremini nende vajadustele. Vähenema 
peaksid ka tarbijate makstavad tasud.  
Tarbijatel peaks olema võimalik sõlmida kindlustuslepinguid, mis vastavad tema 
vajadustele ja majanduslikul e olukorrale. Vastasel korral võib tulemuseks olla 
ebasobiva lepingu enneaegse katkestamine ja tarbija rahulolematus. Kui tarbija 
kindlustuslepingu enneaegselt katkestab, kaotab ta kogunenud kasu ja peab maksma ligikaudu 8 % lepingu katkestamise  tasu. Samuti võivad tarbijale 
elukindlustuslepingu katkestamise kor ral kaasneda teatavad ebasoodsad 
maksutagajärjed (nt kui maksustamisel võetakse arvesse kindlustuslepingu 
tagasiostuväärtust). Näiteks ühte liiki el ukindlustustoodete turu l osutab muutuvate 
maksete statistika, et ligikaudu 25 % juhtudel katkestavad tarbijad 
kindlustuslepingud enne tähtaeg a (lepinguliste kohustuste tä itmatajätmise tase). See 
võib tuleneda eri teguritest, sealhulgas  ebasobivast nõustamisest toote valikul. 
Kõrgete ja ühtsete nõustamisstandardite keht estamisega kaasneb tarbijatele ja kogu 
ühiskonnale kasu lepingute enneaegse katkes tamise vähenemise teel (lepinguliste 
kohustuste täitmatajätmise vähenemine).  
7.2. Kindlustustoodete müüjatele 
Peamine kasu kindlustusvahendajatele ja kindlustusandjatele tu leneb ärivõimaluste 
laienemisest. See on seotud madalamate kul udega piiriülesel te gevusel ning suurema 
tarbijate usaldusega ja seega suurema nõudlusega. See peaks suurendama ka 
konkurentsi müüjate vahel. Sama mõju peaks olema poliitikavalikutel, millega edendatakse kindlustusvahendaja te piiriülest tegevust.  
Tänu rangematele nõustamisstandarditel e vähenevad turuosaliste kulud, mis 
tulenevad lepinguliste kohustuste tä itmatajätmisest. Need hõlmavad 
 
ET 8   ET riskijuhtimismeetmete uuestiarvutamisega ja kalibreerimisega seotud kulusid 
kindlustusandjate puhul, kes peavad  juhtima eri riske pikaajalises 
investeerimisperspektiivis. Lisaks peaksi d turuosalised saama kasu ka suuremast 
stabiilsusest finantsturgudel. 
7.3. Liikmesriikidele 
Kindlustusel on oluline sotsiaalne roll, kuna  sellega kaetakse riske, mida kodanikel 
oleks tavaoludes keeruline või võimatu maa ndada. Liikmesriigid peaksid saama kasu 
madalamatest kuludest, kuna selliste ebas obivate kindlustustoodete vähenenud müük, 
millega kaasneb kindlustuslepingu katkestamine, tähendaks kulude vähenemist seoses selliste tarbijate aitamisega , kes ebasobiva kindlustuslepingu (nt 
elukindlustus, töötuskindlust us, eluasemekindlustus, ravikindlustus jne) sõlmimise 
tõttu ei suuda katta varadelt saadav at kahju ja suur enenud kulutusi.  
8. J
ÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Selleks et hinnata, kas eelis tatud poliitikavalikute eesmärg id on saavutatud, kavatseb 
komisjon teha tihedat koostööd EIOPAga, tarbijarühmadega (nt finantsteenuste 
kasutajate rühm – FSUG), peamiste sidusrühmadega ja liikmesriikidega. Järelhindamine viiakse läbi viis aastat pä rast läbivaadatud dire ktiivi vastuvõtmist.