Brüssel 1.8.2007

KOM(2007) 461 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE

ÜLEVAADE KOLMANDATE RIIKIDE KAUBANDUSE KAITSEMEETMETEST ÜHENDUSE SUHTES (STATISTIKAANDMED KUNI DETSEMBRINI 2006, AGA MÄRKUSED JUHTUMITE JA TEKSTIDE KOHTA ON AJAKOHASTATUD SEISUGA aprill 2007) {SEC(2007) 1057}

1. SISSEJUHATUS

Viimase aasta aruandes kolmandate riikide kaubanduse kaitsemeetmete kohta ELi suhtes on rõhutatud selle teema olulisust ELi üldise kaubanduspoliitika kontekstis. Turulepääsu parandamisega seoses peeti kaubanduse peadirektoraadi üheks prioriteediks eelkõige vajadust tagada, et kolmandad riigid ei kasutaks kaubanduse kaitsevahendeid sobimatul viisil.

Oma Euroopa konkurentsivõime poliitika osana on komisjon algatanud ka arutelud (roheline raamat) kaubanduse kaitsevahendite rakendamise üle komisjoni enda poolt. Komisjoni roheline raamat ei sea kahtluse alla kaubanduse kaitsevahendite põhjapanevat väärtust, vaid kutsub üles avalikult arutlema, kuidas EL saaks neid kaitsevahendeid muutuva maailmamajanduse taustal kõige paremini kasutada.

Sellega seoses tuleb kolmandaid riike – tunnustades nende õigust kasutada kaubanduse kaitsevahendeid – kindlasti julgustada ka oma toimimisviisi üle vaatama ja vajaduse korral nende vahendite kasutamist parendama. Kahtlemata jätkavad paljud kolmandad riigid kõnealuste vahendite kasutamist viisil, mis liigagi sageli viib küsitava seaduslikkusega meetmete kehtestamiseni.

Isegi kui mõnes valdkonnas on toimunud teatav paranemine, näeme siiski jätkuvalt nende vahendite sobimatut kasutamist, mis eeskätt kehtib nii kaitsemehhanismide kui ka kõigi kolme vahendi puhul (dumpinguvastane, tasakaalustav ja kaitsemeede) rakendatavate puudulike standardite kohta. Need hõlmavad madalaid algatamisnõudeid, huvitatud isikute õiguste arvestamatajätmist ning ühtlasi ka kahju ja põhjusliku seose puudulikku analüüsimist. Komisjon käsitleb jätkuvalt neid probleeme eesmärgiga minimeerida kaubanduse kaitsevahendite negatiivset mõju meie eksportijatele nii palju kui võimalik.

Nagu alati, jälgime meie kolmandate riikide meetmeid asjakohaste WTO lepingute taustal. Isegi kui asjaomased riigid ei ole WTO liikmed, kasutatakse kõnealuseid rahvusvahelisi eeskirju võrdlusalusena määratlemisel, kas uurimisasutused loovad õiglase ja erapooletu kaubanduskeskkonna ning säilitavad seda. Samuti järgime rangelt neid eeskirju, mille alusel tunnistame riikide seaduslikku õigust võtta teatud olukordades kaubanduse kaitsemeetmeid ja aktsepteerime seda.

Komisjon kasutab nende vahendite puhul väga kõrget standardit ning „ekspordib” ka edaspidi oma häid tavasid kaubanduse kaitsemeetmete vallas, sekkudes üksikjuhtudel, pakkudes tehnilist abi ja pidades meie kaubanduspartneritega dialoogi kõigil tasanditel.

Käesolevas aruandes tuuakse välja komisjoni tegevus 2006. aastal seoses kolmandate riikide poolt ELi või selle liikmesriikide suhtes võetud kaubanduse kaitsemeetmete jälgimisega. Tasub märkida, et enne 2006. aastat aset leidnud juhtumite puhul tuleb käesolevat aruannet lugeda koos viimase aasta aruandega Euroopa Parlamendile, mis sisaldas märkusi teatud juhtumite kohta kuni 2006. aasta septembri lõpuni. Aruanne pakub nende juhtumite kohta ajakohastatud teavet, pidades silmas mis tahes seni toimunud arenguid.

2. ÜLDISED SUUNDUMUSED

2006. aasta lõpus oli Euroopa Ühenduse või selle liikmesriikide vastu kehtestatud kokku 143 meedet, võrreldes 151 meetmega 2005. aastal. See on kolmas aasta, mil ühenduse vastu kehtestatud meetmete arv on langenud. Selle aasta langus on selgitatav 27 uue meetme kehtestamisega (ajutised ja lõplikud), samal ajal kui 34 meedet langes ära või tühistati.

34-st äralangenud meetmest 10 puudutab terasetoodetele USA kehtestatud meetmete lõpetamist või aegumist pärast mitut meetmete kehtivusaja lõppemist käsitlevat läbivaatamist. Lisaks on kehtestatud meetmeid tühistanud ka India (6) ja Argentina (5), andes seega panuse üldisesse vähenemisse. Nende kahe riigi puhul mängisid aktiivset rolli komisjoni talitused, arvestades, et mõned meetmed lõpetati pärast komisjoni talituste nõutud konsultatsioone WTOga.

2005. aastaga võrreldes tõusis uute kehtestatud meetmete arv 2006. aastal veidi ehk 25lt 27le. Nende aastate peamine märkimist leidnud erinevus on kaitsemeetmete arvu suurenemine, kasvades 10lt aastal 2005 koguni 15ni aastal 2006 ehk üle 50%. Selle on põhjustanud Türgi kehtestatud meetmed.

Mis puutub erinevate kaubanduse kaitsevahendite jaotusesse , on suundumus sama kui eelmistelgi aastatel – ligi kaks kolmandikku meetmetest moodustavad dumpinguvastased meetmed. Samal ajal kui tasakaalustavate meetmete arv on viimastel aastatel kahanenud, on kaitsemeetmete arv kasvanud – 24lt aastal 2005 32ni aastal 2006 ehk 25%. Kaitsemeetmete kasutuse kõnealune suurenemine kõigis kolmes kategoorias (algatatud juhtumid, kehtestatud meetmed ja kehtivad meetmed) kinnitab viimasel aastal ilmnenud rahutukstegevat suundumust selle vahendi kasutamises. Loomulikult tuleks seda vaadelda lähtuvalt asjaolust, et kaitsemeetmed kehtestatakse põhimõttel erga omnes , erinevalt kahest ülejäänud meetmest, mis on riigiomased. Seetõttu puudutab igasugune kaitsemeetmete suurenemine maailmas vältimatult ka EÜd, isegi kui EL ei ekspordi kõnealust toodet märkimisväärsetes kogustes. Sel põhjusel jätkab komisjon selle vahendi kasutajatele surve avaldamist, et need kaaluksid selle kasutamist hoolikalt, tehes samal ajal ka pingutusi mis tahes kehtestatud kaitsemeetme negatiivse mõju minimeerimiseks. Selles mõttes on komisjoni talitused olnud suhteliselt edukad, nagu allpool üksikasjalikumalt selgitatakse.

Riikidest kasutab EÜ või selle liikmesriikide suhtes kaubanduse kaitsevahendeid peamiselt USA oma 29 kehtiva meetmega, mis moodustab 20% nende koguarvust. See on nii hoolimata asjaolust, et USA on märkimisväärse arvu oma meetmetest lõpetanud või need on aegunud. Muudest riikidest võib nimetada Indiat (18 meedet), Hiinat (10 meedet), Brasiiliat (9 meedet) ja Türgit (8 meedet). Välja arvatud viimane, on kõik olnud viimastel aastatel olulised meetmete kasutajad. Türgi kasutab EÜ suhtes laialdaselt kaitsemeetmeid ning tõusis 2006. aastal võetud viie uue kaitsemeetmega siin esikohale.

Lõpuks tuleb märkida, et kahjuks on kolmandate riikide algatatud nende juhtumite arv, mis mõjutavad Euroopa Ühendust, suurenenud 20lt aastal 2005 28ni aastal 2006. Selle koguarvu hulgas on avatud dumpinguvastaste juhtumite arv (üheksa) jäänud samaks kui eelmisel aastal. Avati üks subsiidiumidevastane juhtum, samas kui 2005. aastal ei avatud ühtegi sellist juhtumit. Suurenemise põhjustasid peamiselt avatud kaitsemeetmete juhtumid, mida oli 18, võrreldes 11-ga aastal 2005.

3. SUUNDUMUSED RIIGITI

Käesolevas jaotises visandatakse kolmandate riikide kaubanduse kaitsemeetmete põhisuundumused. Lisas tuuakse iga kolmanda riigi kohta peamiste juhtumite kirjeldused.

3.1. Ameerika Ühendriigid

2006. aasta lõpus oli USA-l ELi riikide impordi vastu kehtestatud 29 kaubanduse kaitsemeedet. Rõhuv enamik neist on dumpinguvastased meetmed (24) ja üksnes viis on tasakaalustavad meetmed. Kõrvutades neid arve kõigi 2005. aasta lõpul ELi vastu kehtinud 39 meetmega, olid nendest 27 dumpinguvastased ja 12 tasakaalustavad meetmed.

Eelmise kahe aasta suundumust jätkates ei algatatud 2006. aastal ELi eksportijate suhtes uusi uurimisi. Teisest küljest algatas USA aga mitu peamiselt terasesektorit puudutavat meetmete kehtivusaja lõppemist käsitlevat läbivaatamist ja paljud nendest läbivaatamistest lõppesid 2006. aastal terve rea dumpinguvastaste ja/või tasakaalustavate meetmete tühistamisega, sealhulgas ka pikkuselt sobivaks lõigatud teraspleki, korrosioonikindla terase ning naftatööstuses kasutatavate torukujuliste toodete puhul.

Veel kord – USA kaubanduse kaitsetegevus keskendus WTO vaidluste lahendamise menetlustele, täpsemalt nendele, mis seostusid USA „nullimistegevusega” ja „erastamisjuhtumi” rakendamisega.

3.2. India ja Pakistan

India on EÜ suhtes rakendatavate meetmete arvu poolest (kokku 18) jätkuvalt teisel kohal. 2006. aastal langes ära või lõpetati kuus meedet, aga samal ajal kehtestati kaks uut. India algatas 2006. aastal vaid ühe kolme ELi liikmesriiki hõlmava dumpinguvastase juhtumi , võrreldes kahe juhtumiga 2005. aastal . See on kolmas järjestikune aasta, mil India algatuste arv ühenduse vastu on vähenenud.

See on tervitatav areng, sest tavaliselt on India kõnealust vahendit aktiivselt kasutanud. Üks meie peamisi küsimusi 2006. aastal seoses Indiaga oli tõik, et India alustas meetmete aegumise läbivaatamist juhtumi asjus (painduv vahtmaterjal polüool), mis on olnud WTO konsultatsioonide teemaks alates 2004. aastast ja mille puhul oodati lihtsalt meetmete kehtivusaja lõppemist. Läbivaatamine ei ole veel lõppenud ja me jälgime arenguid.

Pakistan ei algatanud 2006. aastal ühtegi uut uurimist EÜ suhtes, vastupidiselt 2005. aastale, kui Pakistan algatas kolm dumpinguvastast juhtumit. Kogu 2006. aasta jooksul jätkus aga töö kahe eelnenud aastal algatatud juhtumi kallal, mille tulemusena kehtestati meetmed metaanhappe suhtes ja lõpetati uurimine valgepleki suhtes. Nende juhtumite üksikasjad on toodud eelmise aasta aruandes.

3.3. Hiina

2006. aasta lõpus oli Hiinal kehtestatud ELi vastu kümme meedet, võrreldes eelneva aasta üheksaga. Kehtestati kaks uut meedet, samas kui üks kaotas kehtivuse.

Hiina avas ELi vastu vaid ühe, kartulitärklist puudutava dumpinguvastase juhtumi. 2005. aastal avatud kolme juhtumiga võrreldes on see langus. Üldjoontes oli tema dumpinguvastane tegevus märkimisväärselt vähesem kui 2005. aastal, mil aasta viimase kuue kuuga sai Hiinast WTO tasemel algatajate “esinumber”.

Aastal 2006 sai vägagi ilmseks, et Hiina puhul on läbipaistvuse puudumine ja puudulik avalikustamine tegelikult süsteemne probleem. Komisjon on seda teemat hiinlastega nii üksikjuhtumitega seoses kui ka kahepoolsete kontaktide käigus pidevalt tõstatanud. Me jätkame Hiina ametivõimudele ning eelkõige tööstusele tekitatud kahju uurivale büroole ( Bureau of Industry Injury ) surve avaldamist, et parandada ja standardida nende toimimisviise avalikustamisel ning tagada seega huvitatud isikute kaitseõiguse täielik järgimine.

3.4. Ladina-Ameerika

2006. aastal kahanes Ladina-Ameerika riikide kehtestatud meetmete arv eelneva aastaga võrreldes. See on Argentina kehtestatud meetmete märkimisväärse vähendamise (5 meedet vähem) ja vaid väheste uute meetmete kehtestamise tulemus.

Siiski algatasid Ladina-Ameerika riigid pärast suhteliselt tegevusetut 2005. aastat koguni kaheksa kaubanduse kaitsevahendite juhtumit 2006. aastal. Pärast kolme aastat, mil Argentina ei kasutanud EÜ suhtes ühtegi kaubanduse kaitsevahendit, algatas ta 2006. aastal kolm dumpinguvastast juhtumit ja ühe kaitsemeetme juhtumi. Need käimasolevad juhtumid pakuvad EÜle vähest majandushuvi. Mehhiko algatas teatud liikmesriikide vastu kaks dumpinguvastast juhtumit, mis on varasemate aastate tegevusega võrreldes langus. Tšiili ja Panama algatasid kumbki ühe kaitsemeetme juhtumi, mis ei avalda ELi eksportijatele peaaegu mingit mõju.

3.5. Venemaa ja Ukraina

Nende kahe riigi kehtestatud meetmete arv suurenes, kuna 2006. aastal kehtestas kumbki kaks uut meedet.

2006. aasta jooksul algatasid Venemaa ja Ukraina omavahel kokku viis kaitsemeedet, nagu ka eelneval aastal. 2006. aastal algatas enamiku nendest juhtumitest Ukraina, samas kui 2005. aastal tegi seda Venemaa. Ukraina kehtestas 2006. aastal kaks kaitsemeedet kuullaagrite ja karboksümetüültselluloosi asjus. Tänu nende meetmete laadile ei mõjuta need ELi eksporti aga ühelgi viisil. Venemaa kehtestatud meetmed puudutasid valgusteid ja terastorusid.

3.6. Türgi

Pärast 2005. aastat, mil Türgi ei algatanud ühenduse suhtes ühtki kaubanduse kaitsevahenditega seotud menetlust, muutus ta 2006. aastal kaitsemeetmete vallas taas väga aktiivseks ning algatas kokku viis juhtumit. Kõik viis juhtumit päädisid meetmete kehtestamisega 2006. aastal. Olenevalt hõlmatud toodetest ja meetmete laadist on mõni juhtum avaldanud suuremat mõju kui teised.

3.7. Austraalia

Austraalia algatas 2006. aastal ühe tasakaalustava tollimaksu juhtumi, aga 2005. aastal ei algatanud ühtegi. Viimase aasta aruandes mainiti asjaolu, et pärast meetmete aegumise läbivaatamist kaotas Austraalia tasakaalustava tollimaksu meetmed Prantsusmaalt pärit vaadibrändi suhtes. Subsideerimise ja omamaise tootmisharu kahjustamise vahel ei leitud põhjuslikku seost. Seetõttu oli üsna üllatav, kui Austraalia ametivõimud algatasid juulis 2006 uue tasakaalustava tollimaksu uurimise Prantsusmaalt pärit nii villitud kui ka vaadibrändi suhtes. Selle uurimise tulemusel kehtestati märtsis 2007 lõplikud meetmed.

Hoolimata asjaolust, et ELi tööstus ei osalenud koostöös, asus komisjon juhtumit uurima ning avastas menetlustes mõned puudujäägid, eeskätt avalikustamise puudumise. Austraalia ametivõimudele tehti sellel teemal esildised.

3.8. Tuneesia

16. juunil 2006 algatas Tuneesia esmakordselt kaks rauakaupadega (rauatarvikud) ja klaastoodetega seotud kaitsemeetmete uurimist. Mõlema juhtumi puhul olid kaitsemeetmeid palunud Tuneesia tööstuse esitatud kaebuste mittekonfidentsiaalsed versioonid väga pealiskaudsed ega andnud uurimise algatamise kohta nõuetekohast põhjendust. Samuti oli kummagi juhtumiga hõlmatud toodete valik kaugelt liiga lai, et neid oleks saanud käsitleda sarnaste toodetena: klaastoodete puhul alates kõikvõimalikest klaasanumatest kuni klaasist lauanõudeni, samas kui rauatarvikuid käsitlev uurimine hõlmab nii laia valikut tooteid nagu lukud, kraanid ja rauast mööblidetailid.

Komisjon tõstatas need küsimused Tunises aset leidnud arutelul ning palus Tuneesia ametivõimudel uurida erinevaid tootetüüpe eraldi. Komisjon jälgib pidevalt kõnealuseid uurimisi ning on palunud otsuste täielikku ja otstarbekat avalikustamist uurimise lõpul.

4. KÄSILOLEVAD PROBLEEMID

Viimastel aastatel oleme välja selgitanud probleemid, mis on kolmandate riikide kaubanduse kaitsemeetmete puhul jätkuvalt peamised. Kuigi oleme mõne üksikjuhtumi puhulmärganud paranemist, on probleemid üldises plaanis jäänud samaks, st madalad algatamisnõuded, kahju ja põhjusliku seose puudulik analüüsimine ning huvitatud isikute kaitseõiguse arvestamatajätmine. Kõigi nende teemade kohta olemasoleva õigusteadusliku materjali rohkus näitab, et need on kogu maailmas pidevalt korduvad probleemid. Lisaks nendele püsivatele probleemidele tuleks loetellu lisada ka kaitsemeetmete väärkasutamine, arvestades et eespool nimetatudtendentse silmas pidades on sellest saanud süsteemne probleem.

4.1. Madalad algatamisnõuded

Loomulikult on algatamisetapp mis tahes menetluse puhul otsustav. Sellega alustatakse protsessi, mis – olenemata asjaolust, kas selle tulemusena kehtestatakse meetmed või mitte – mõjutab asjaomaseid isikuid mitmeti. Mis tahes menetluse avamine loob juba iseenesest ebakindla kaubanduskeskkonna ning mõjutab seetõttu tavapäraseid kaubavoogusid. Lisaks tuleb menetluses koostööd tegevatel ettevõtjatel investeerida märkimisväärseid ressursse, sealhulgas töötajaid, aega ja muidugi mõista ka raha. Seetõttu on tingimata vaja, et kaubanduse kaitsevahendite kasutajad ei algataks meetmeid, tagamata esmalt, et iga juhtumi kohta on ka tegelikult olemas selle avamise põhjendatust kinnitavad tõendid. Komisjoni talitused jätkavad kolmanda riigi menetluste puhul selle etapi väga hoolikat uurimist ning teevad vajaduse korral uurimisasutustele esildisi.

4.2. Kahju ja põhjusliku seose puudulik analüüsimine

Üha liberaalsemaks muutuvas maailmamajanduses seisavad ettevõtjad silmitsi ülemaailmse konkurentsiga ning peavad konkurentsivõime säilitamiseks kohanema. Just suutmatus kohaneda viib sageli kaitse nõudmiseni olukordades, kus see ei ole tingimata põhjendatud. Seaduslike kaitsemeetmete kehtestamiseks tuleb esmalt näidata, et omamaisele tööstusele tekitatav kahju tuleneb kahjustavast dumpingust või subsideerimisest või kaitsemeetmete rakendamise korral impordi äkilisest, massilisest ja ettenägematust suurenemisest. Liiga sageli aga ei suuda uurivad asutused välja selgitada, kas tööstuse ees seisvaid probleeme ei ole tekitanud hoopis muud tegurid kui import. See arvatavasti ongi üks kolmandate riikide korraldatud kaubanduse kaitsemeetmete uurimise peamisi nõrkusi.

4.3. Huvitatud isikute kaitseõigus

Nagu kõigi õiguslike meetmete puhul, on huvitatud isikute õiguste austamine õiglase protsessi tagamisel möödapääsmatu. Eeskätt kehtib see kaubanduse kaitsevahendite vallas. Siiski on paljud riigid oma kaubanduse kaitsevahenditega seotud asjaajamises seda olulist elementi korduvalt eiranud. Nii avalikustamisel esitatud teabe kehv kvaliteet kui ka väga madalad nõudmised mittekonfidentsiaalsetes toimikutes esitatud teabele on korduvalt kahjustanud huvitatud isikute kaitseõigust. See on teine suur probleem, mis on kolmandate riikide kaubanduse kaitsemeetmete juhtumite puhul välja selgitatud ja mille parandamiseks tehtud pingutuste peale on kulutatud märkimisväärselt energiat. See küsimus tõstatati ka rohelises raamatus, milles toodi läbivaatamiseks esile ELi oma toimimisviisi neli aspekti, sealhulgas ärakuulamise eest vastutava ametniku roll, avalikud ärakuulamised turumajanduse seisundi üle otsustamisel, võrdsed tingimused nii teabe puhul kui ka mittekonfidentsiaalsetele toimikutele juurdepääsul.

4.4. Kaitsemeetmete liigkasutamine

Viimastel aastatel on uute kaitsemeetmete puhul ilmnenud murettekitavalt hoogustuv suundumus. Selle taga on tõenäoliselt asjaolu, et paljud riigid peavad mainitud vahendit hõlpsaks ja kiireks viisiks impordi takistamisel, kuna erinevalt dumpinguvastastest ja subsiidiumidevastastest juhtumitest ei ole vaja näidata ühtegi ebaõiglast elementi kaubavoogudes, vaid „ainult” impordi järsku kasvu, mis põhjustab või ähvardab põhjustada kahju. Sellega seoses kasutavad teatud riigid kaitsemeetmeid selliste probleemide ületamiseks, mida tavaliselt peaks lahendama muude kaubanduse kaitsemeetmetega, nt dumpingu- või subsiidiumidevastaste meetmetega, kuna sageli on probleem seotud teatud riikidest pärineva importkauba madala hinnaga, aga mitte impordi üldise ja äkilise suurenemisega.

Probleemne on see kahel põhjusel. Esiteks, arvestades et WTO kahjustandardid kaitsemeetmete kehtestamiseks on märksa rangemad kui muude vahendite puhul nõutavad standardid, ei vasta kehtestatud kaitsemeetmed sageli WTO eeskirjadele. Näiteks on kaitsemeetmete kahjustandard (märgatav kahju) kõrgem kui muude kaubanduse kaitsevahendite puhul (materiaalne kahju) ning tuleb näidata, et (suurenenud import) on ettenägematute arengute tagajärg. Komisjoni talitused on korduvalt tegelenud WTO nõuetele mittevastavuse probleemiga.

Teiseks, pidades silmas vahendi mitmepoolset laadi, isegi kui ELi eksport ei ole probleemi põhjuseks, mõjutavad põhimõttel erga omnes rakendatud kaitsemeetmed kõigele vaatamata ka seda. Kui kaitsemeetmete uurimine on juba algatatud, on komisjoni talituste roll sageli minimeerida nii palju kui võimalik kõnealuste meetmete mõju ELi ekspordile.

5. PEAMISED SAAVUTUSED

Nagu eelmise aasta aruandes juba mainitud, on komisjoni tegevus kolmandate riikide juhtumite jälgimisel kindlasti mingil määral mõjutanud algatatud juhtumite ja EÜ või liikmesriikide vastu kehtestatud meetmete arvu, mis on aastate jooksul vähenenud.

Eelmise aasta aruandes esitatud üksikasju kordamata on aga kasulik meenutada selliseid edukaid juhtumeid nagu kemikaalide kaitsemeetmete juhtumite lõpetamine Venemaa poolt, valgeplekki puudutava dumpinguvastase uurimise lõpetamine Pakistani poolt ja keraamilisi plaate puudutav Maroko kaitsemeetmete juhtum, mis lõppes läbirääkimistega EÜ eksportijatele kõrgete kvootide kehtestamiseks.

Lisaks saatis 2006. aastal edu järgmisi juhtumeid:

a) nullimine – meetmete tühistamine

Pärast seda, kui WTO oli Euroopa Komisjoni nõudmisel vaidluse lahendanud, rakendas USA 2007. aasta aprillis (kuigi vaid osaliselt) nullimismetoodikat käsitlevat WTO otsust. Euroopa Komisjoni talituste pingeline töö koos eksportijate ja asjaomaste liikmesriikidega on lõpuks ometi end ära tasunud. Tõepoolest, paljud Euroopa eksportijad on näinud vaidlustatud dumpinguvastaste tollimaksude täielikku tühistamist või olulist vähendamist: kui kahe (tõenäoliselt isegi kolme) juhtumi puhul on korraldused täielikult tühistatud, siis muude juhtumite puhul on kuue eksportija tollimaksud tühistatud ja veel kümne eksportija dumpinguvastaseid tollimakse vähendatud.

Kahjuks ei ole kõik probleemid sellega lahenenud ning komisjon peab kaaluma kõiki võimalikke viise, et ergutada USAd otsust kiiresti rakendama, ning ühtlasi jätkama muid käsilolevaid vaidlusi, sealhulgas ka uue nõudmise üle asutada WTO vaekogu, kui seda vajalikuks peetaks.

b) Meetmete lõpetamine India poolt

2005. aastal alustas India EÜ eksportijate nõudmisel mitme WTO konsultatsioonides käsitletava meetme läbivaatamist. Paljud läbivaatamised päädisid meetmete lõpetamisega, kuid India omamaine tööstus kaebas mitmed neist edasi. Oodates India apellatsioonikohtu otsust kaebuste kohta, tuli mõne juhtumi puhul meetmed koguni ennistada. EÜ oli kõnealustele arengutele tingimusteta vastu ning märkis rahuloluga, et 2006. aasta jooksul võttis omamaine tööstus enamiku kaebusi kas tagasi või jätsid India kohtud need läbi vaatamata.

c) Meetmete lõpetamine Argentina poolt

Pärast pikki ja keerulisi läbirääkimisi vaidluste lahendamise menetluse käigus ja pärast seda, kui Argentina nõustus lõpetama kolme toodet käsitlevad tasakaalustavad meetmed (oliiviõli, nisugluteen, konserveeritud pirnid), tühistati need meetmed lõpuks 2006. aastal. Mis puutub konserveeritud pirnidesse, siis nende seotud tariifimäära samal ajal siiski tõsteti, et kompenseerida tasakaalustava tollimaksu kaotamist.

d) Kaitsemeetmete mõju

Nagu eespool öeldud, on kehtivate kaitsemeetmete arv viimastel aastatel suurenenud. See teeb muret, sest mõjutab ka ELi eksportijaid, isegi kui nemad ei ole probleeme põhjustanud. Kui meetmeid ei ole suudetud vältida, on komisjon püüdnud saavutada minimaalse mõjuga meetmete rakendamist ning olnud seega üsna edukas ELi eksportijate huvide kaitsmisel. Näiteks kehtib see Türgi (tolmuimejad ja mootorrattad) ning Ukraina (puuvillane ja trikookangas) meetmete kohta.

Isegi kui seda pidada positiivseks tulemuseks, soovitab komisjon siiski kõnealust vahendit mõistlikumalt kasutada, tehes seda vaid tõesti erandlikes olukordades. Selle tulemusel peaks kaitsemeetmeid kehtestatama tunduvalt vähem.

6. JÄRELDUS

Aastal 2006 vähenes EÜ vastu kehtivate meetmete arv kolmandat aastat järjest. Loomulikult on see ELi eksportijatele soodne areng, isegi kui eelmiste aastatega võrreldes suurenenud uute uurimiste arv näitab, et lühiajaliselt võib kaubanduse kaitsetegevus aktiveeruda.

Isegi kui kolmandate riikide kaubanduse kaitsetegevuses on märgata teatavat paranemist, on varem väljaselgitatud probleemid siiski alles ja on ilmnenud ka uusi probleeme.

Ajal, mil komisjon arutleb selle vahendi omapoolse kasutamise üle, kasutavad paljud kolmandad riigid seda jätkuvalt küsitaval viisil, mille tõttu kehtestatakse mõnikord seaduslikult õigustamata meetmeid. Sellest tulenevalt peab komisjon kindlasti jätkama kolmandate riikide tegevuse jälgimist, et tagada WTO ja kahepoolsete eeskirjade järgimine kolmandate riikide poolt, abistada mõjutatud ELi tööstusi ja liikmesriike ja kaitsta nende huve ning üritada vähendada kolmandate riikide meetmete mõju eksportijatele.

Nende probleemidega tegeletakse teatud juhtumite puhul otsese sekkumise abil, arutades üldisi süsteemseid probleeme nii ametlike kui ka mitteametlike kahepoolsete kontaktide raames asjaomaste riikidega ja kõnelustes asjaomastes WTO komisjonides ning teavitades kolmandaid riike jätkuvalt meie enda seisukohtadest ja toimimisviisidest kaubanduse kaitsevahenditega seoses.

Sellega seoses on saavutatud positiivseid tulemusi ning paljud ELi eksportijad on leidnud abi komisjoni toetusest ja nõuannetest. Seetõttu jätkab EÜ aktiivset tegevust kaubanduse kaitsemeetmete väärkasutuse väljaselgitamisel, sest meetmeid võib käsitleda kaubandustõketena ning Euroopa eksportijate konkurentsivõime ja turulepääsu takistusena.