KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

NAIADES III:

tulevikukindla Euroopa siseveetranspordi edendamine

1.Sissejuhatus

Meie transpordisüsteemide põhimõtteline ümberkujunemine heiteta liikuvuse saavutamiseks nõuab mitmeliigilist integreeritud lähenemisviisi, mille selge eesmärk on edendada säästvamate ja vähem koormatud transpordiliikide kasutuselevõttu.

Siseveetransporti koos raudteega on ammu peetud üheks kõige CO2-tõhusamaks transpordiliigiks (transporditud kaubakoguse tonni kohta) ning see on kindlalt kesksel kohal liidu püüdlustes vähendada transpordisüsteemi süsinikuheidet.

Euroopa rohelises kokkuleppes kutsutakse üles otsustavalt tegutsema, et viia oluline osa maanteede kaubaveost (mis praegu moodustab 75 % sisemaisest kaubaveost) üle siseveelaevandusele ja raudteele, võttes alates 2021. aastast meetmeid siseveeteede läbilaskevõime suurendamiseks . Ka 9. detsembril 2020 vastu võetud säästva ja aruka liikuvuse strateegias, millega pannakse alus viisile, kuidas teha ELi transpordisüsteemis rohe- ja digipööre ning suurendada vastupidavust tulevastele kriisidele, rõhutati vajadust suurendada säästvamate transpordiliikide kasutamist ning märgiti, et siseveetransport ja lähimerevedu peaksid 2030. aastaks suurenema 25 % ja 2050. aastaks 50 % võrra. Heiteta liikuvus on ka 12. mail 2021 vastu võetud nullsaaste tegevuskava peamine eesmärk.

Kuid vaatamata keskkonnahoidlikkusele ja sektori jõupingutustele toiminguid ajakohastada ei ole ELi siseveetranspordi sektori üldine osakaal viimastel aastatel siiski soovitud kasvu saavutanud, püsides stabiilsena ligikaudu 6 % piires.

On vaja jõulisi lisameetmeid, et käsitleda paremini probleeme, mis takistavad sektoril meelitada ligi suuremaid kaubamahte, ja kasutada võimalusi, mis on seotud üleminekuga heiteta liikuvusele ja digimajandusele.

Siseveeteedel toimuva kaubaveo niigi suur osakaal mõnes riigis, nagu näiteks Madalmaades (42,7 %), Rumeenias (28,1 %) või Bulgaarias (31,8 %), ning siseveetranspordi kasutamise kasvav maht mõne ELi suurima liikluskoormusega linna logistikas rõhutavad selle sektori suurt potentsiaali, kui on olemas sobivad tingimused.

On äärmiselt oluline hoida neid saavutusi ja rakendada kasutamata potentsiaali nii üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) koridorides kui ka neis sisemaalinnades, kus tänu siseveeteedele on võimalik logistikat selle viimasel kilomeetril keskkonnahoidlikumalt korraldada.

Selline süsteemi ümberkujundamine peab hõlmama mitmeliigilise transpordi logistikat nii linnapiirkondades kui ka neist väljaspool. Tänapäeval torkab ümberlaadimistaristu, eelkõige sisemaal asuvate mitmeliigilise transpordi terminalide nappus Euroopa teatavates osades eriti silma ja sellele tuleks pöörata tähelepanu eelisjärjekorras. Siseveetranspordisüsteem nii eraldi kui ka piiriülestes mitmeliigilise transpordi logistikaahelates tuleb panna navigatsioonitingimuste optimeerimise, arukate liikluskorraldussüsteemide ulatuslikuma kasutamise ja mitmeliigilise transpordi andmete vahetuse abil tõhusamalt toimima. Siseveetranspordi arendamine nõuab lisaks suurtele investeeringutele siseveetransporti ja mitmeliigilise transpordi taristusse, laevastiku ajakohastamisse ja digiüleminekusse ka ELi poliitika ning õigusraamistike kohandamist, nimelt võideldes turu jätkuva killustatuse vastu ja parandades ühendvedude raamistikku.

Sektor seisab silmitsi ka uute väljakutsetega, nagu kliimamuutuste intensiivistumine ja ekstreemsed ilmastikunähtused, mis mõjutavad oluliselt sektori tegutsemisvõimet ja teenuste usaldusväärsust ning nõuavad ELi asjakohaseid poliitikameetmeid. Lisaks on sektorit, mis koosneb peamiselt VKEdest, eriti tugevalt mõjutanud majanduskasvu aeglustumisperioodid Euroopas: tegevuse maht vähenes 2009.–2010. aastal ning hiljuti COVID-19 kriisi tõttu, mil sektori kogukäive kahanes 2020. aastal ligikaudu 2,7 miljardit eurot, sest reisijatevedu vähenes 70 % ja kaubavedu 8 %. Need ulatuslikumad majandusšokid ja tihe hinnakonkurents teiste transpordiliikidega on pärssinud sektori võimet reinvesteerida uutesse või uuenduslikesse tehnoloogiatesse ning leida töötajaid.

Seetõttu on siseveeteede laevastik suhteliselt vana, enamik laevu on ehitatud enne 2000. aastat ja neil puudub piisav varustus selleks, et tulla toime kavandatud üleminekuga heiteta liikuvusele. Kuid – nagu on rõhutatud säästva ja aruka liikuvuse strateegias – kõik transpordiliigid (sh siseveetransport) peavad oluliselt vähendama sõltuvust fossiilkütustest ning väliskulusid paremini maksustama, näiteks rakendades põhimõtteid „saastaja maksab“ ja „kasutaja maksab“, et saavutada 2050. aastaks meie kliimaneutraalsuse ja nullsaaste eesmärgid. Praamiparkide uuendamine ning taastuvallikatest toodetud ja alternatiivsetele vähese CO2-heitega kütustele juurdepääsu parandamine nõuab suuri investeeringuid, mida tehakse ainult siis, kui on kehtestatud sobivad ELi toetusraamistikud.

Lõpuks peab tugevam siseveelaevandussektor suutma pakkuda ka kvaliteetseid töökohti, karjäärivõimalusi ning kõrgeid sotsiaal-, ohutus- ja julgestusstandardeid, et meelitada tööle hästi koolitatud inimesi.

2.Siseveetranspordi tegevuskava aastateks 2021–2027

Siseveetranspordi sektori ees seisvate probleemide käsitlemiseks ja Euroopa rohelise kokkuleppe ning säästva ja aruka liikuvuse strateegia eesmärkide saavutamiseks esitab komisjon nüüd siseveetranspordi tegevuskava aastateks 2021–2027 koos uue mitmeaastase finantsraamistikuga, ning keskendub kahele järgmisele põhieesmärgile: suunata rohkem kaubavedusid ümber siseveeteedele ning luua kindel alus sektori heitevabaks muutmiseks, mida toetavad paradigmamuutus jätkuva digiülemineku suunas ning kaasnevad meetmed praeguse ja tulevase tööjõu toetamiseks. Nende põhieesmärkide saavutamiseks on vaja integreeritud lähenemisviisi ja meetmekogumit, mis hõlmab transpordi-, keskkonna-, digitaal-, energia- ja eelarvepoliitikat ning mida toetavad rahalised stiimulid, mis on allpool loetletud ja mida on üksikasjalikult kirjeldatud tegevuskava lisas. Kindlaks on määratud kaheksa juhtalgatust.