Lühikokkuvõte Poola kohtusüsteemi reformid, sealhulgas uued suundumused, tekitavad jätkuvalt tõsist muret, nagu väljendatud 2020. aastal. Alates 2015. aastast ellu viidud reformid suurendasid täidesaatva ja seadusandliku võimu mõju kohtusüsteemile, kahjustades kohtute sõltumatust, ning seetõttu algatas komisjon ELi lepingu artikli 7 lõike 1 kohase menetluse, mis on veel pooleli. 2021. aasta aprillis kaebas komisjon Poola Euroopa Kohtusse seoses kohtusüsteemi käsitleva seadusega, mis kahjustab kohtunike sõltumatust ja on vastuolus liidu õigusega. 2021. aasta juulis määras kohus selles kohtuasjas ajutised meetmed. Samal päeval leidis konstitutsioonikohus, et Euroopa Kohtu määratud ajutised meetmed kohtusüsteemi valdkonnas on vastuolus Poola põhiseadusega. 2021. aasta juulis asus Euroopa Kohus ühtlasi seisukohale, et Poola kohtunike distsiplinaarkord ei ole kooskõlas liidu õigusega. Riiklik kohtute haldamise nõukoda jätkab tegevust hoolimata sellest, et tema sõltumatus on vaidlustatud, ning kõrgeima kohtu toimimisele avaldus veel enam mõju, muu hulgas õigusaktide muudatuste tõttu. 2021. aasta mais tuvastas Euroopa Inimõiguste Kohus rikkumisi konstitutsioonikohtu liikmete ametisse nimetamise menetluses. Õiguslik ja institutsiooniline raamistik korruptsiooni ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks on suures osas paigas. Siiski esineb riske seoses suurkorruptsiooni vastase võitluse tõhususega, sealhulgas risk, et korruptsioonisüüdistuste esitamist võidakse poliitilistel eesmärkidel lubamatult mõjutada. Selles kontekstis on endiselt kahtlusi seoses korruptsiooni ennetamise ja selle vastu võitlemise eest vastutavate peamiste institutsioonide sõltumatusega, eelkõige arvestades korruptsioonivastase keskasutuse alluvust täitevvõimule ja asjaolu, et justiitsminister on ühtlasi peaprokurör. 2018.–2020. aastal rakendati valitsuse korruptsioonivastase võitluse programmi, kuid peamised seadusandlikud ülesanded on veel lõpetamata. Varade deklareerimise süsteemis ja lobitöös esineb endiselt struktuurseid puudusi. Meediavabaduse ja meedia mitmekesisuse valdkonnas võtab valitsus eeldatavalt vastu õigusaktid audiovisuaalmeedia teenuste direktiivi ülevõtmiseks, et suurendada meediat reguleerivate asutuste sõltumatust. Poola meediaturgu on seni peetud mitmekesiseks, kuid sidusrühmad kardavad, et avaldub kahjulik mõju, kui riigile kuuluv ettevõte Orlen omandab Polska Pressi. Kuigi konkurentsiasutus (UOKiK) kiitis tehingu heaks, vaidlustas Poola ombudsman selle otsuse, leides, et kõnealune asutus ei uurinud, kas omandamine piiraks ajakirjandusvabadust. Muret väljendati ka mõnda meediakontserni mõjutavate maksualaste seaduseelnõude pärast keskkonnas, mida peetakse üha vaenulikumaks välisomanduses meediakanalite suhtes. Alates 2020. aastast on ajakirjanike töökeskkond halvenenud, kuna kasutatud on hirmutavaid kohtumenetlusi, üha enam ei suudeta ajakirjanikke kaitsta ja protestide käigus kasutatakse vägivalda, sealhulgas teevad seda politseijõud. Kontrolli- ja tasakaalustussüsteem on endiselt märkimisväärse surve all. Õigusaktide kiirkorras vastuvõtmist kasutatakse jätkuvalt ning selliste õigusaktide teemad ei piirdu üksnes COVID-19 pandeemiaga seotud küsimustega, sealhulgas kasutatakse seda kohtusüsteemi struktuurireformide jaoks, kusjuures sidusrühmadega ei konsulteerita või konsulteeritakse vähe. Mõnda meedet, mille valitsus kehtestas 2020. aastal COVID-19 pandeemiaga toimetulekuks, on kohtud pidanud üksikjuhtudel ebaseaduslikeks. Ombudsmanil on endiselt oluline roll õigusriigi põhimõtte järgimise tagamisel. Ametist lahkuva ombudsmani jätkunud põhivolitused lõppesid 2021. aasta juulis pärast konstitutsioonikohtu otsust. Parlamendis toimuv menetlus viitab nüüd sellele, et ametisse nimetatakse uus ombudsman, kel on kõigi erakondade toetus. Kodanikuühiskonna tegutsemisruum on endiselt elujõuline, kuid seda on veelgi mõjutanud üldised probleemid seoses naiste õigustega ning rünnakud LGBTI rühmade vastu.

I.Kohtusüsteem

Poola kohtusüsteem koosneb kahest peamisest osast: haldus- ja üldkohtusüsteemist. Poola kõrgeim halduskohus ja 16 halduskohut teevad järelevalvet avaliku halduse, sealhulgas kohaliku omavalitsuse asutuste ja valitsusasutuste territoriaalsete organite meetmete seaduslikkuse üle. Üldkohtusüsteem, mille üle teeb järelevalvet kõrgeim kohus, koosneb kolmest tasemest: 11 apellatsioonikohut, 46 piirkondlikku kohut ja 318 ringkonnakohut. Kohtunikud nimetab ametisse vabariigi president riikliku kohtute haldamise nõukoja taotlusel. Konstitutsioonikohus, mis teeb otsuseid eelkõige õigusaktide põhiseadusele vastavuse kohta, koosneb 15 kohtunikust, kelle valib Seim (parlamendi alamkoda) 9-aastaseks ametiajaks. Riikliku kohtute haldamise nõukoja ülesanne on põhiseaduse kohaselt tagada kohtute sõltumatus. Prokuratuuri, mis ei ole sõltumatu kohtusüsteemi osa, eripära on see, et peaprokurör ja justiitsminister on üks ja sama isik. Põhiseaduses on sätestatud, et advokaadid ja õigusnõustajad võivad oma tegevust ise reguleerida.

Sõltumatus

Kohtusüsteemi sõltumatuse tase on üldsuse ja äriühingute hinnangul madal ning see suundumus süveneb. Kui 2021. aastal andis 29 % üldsusest kohtute ja kohtunike sõltumatusele hinnangu „võrdlemisi või väga suur“, siis äriühingutest jagab sama arvamust üksnes 18 %. Viimase viie aasta jooksul on nii üldsuse kui ka äriühingute hulgas tajutud seda sõltumatust järjepidevalt aina väiksemana. Nagu eelmiselgi aastal, iseloomustavad avalikku arutelu kohtusüsteemi üle tugevad pinged. Mis puudutab 2019. aastal toimunud laimukampaaniat kohtunike vastu, kes kritiseerisid avalikult kohtureforme, siis siiani ei ole ühtegi kohtuotsust tehtud.

2015. aasta novembris algatatud kohtureforme rakendatakse jätkuvalt. Need reformid tehti rohkem kui 30 seadusega, mis olid seotud kogu kohtusüsteemi struktuuriga, sealhulgas konstitutsioonikohtu, riikliku kohtute haldamise nõukoja, kõrgeima kohtu, üldkohtute, halduskohtute ja prokuratuuriga. Kohtureformi eri aspektid tekitavad tõsist muret seoses õigusriigi põhimõttega, eelkõige kohtusüsteemi sõltumatusega. See on keskne küsimus Euroopa Liidu lepingu artikli 7 lõike 1 kohases menetluses, mille algatas komisjon ja mida nõukogu alles arutab. Samuti väljendas Euroopa Parlament taas oma resolutsioonis muret õigusriigi olukorra pärast Poolas. Kohtute sõltumatuse kaitsmine Poolas oli üks 2020. aasta Euroopa poolaasta raames esitatud riigipõhistest soovitustest, mida pole veel järgitud. Vahepeal on Poola valitsus avalikult eiranud selle ajutiste meetmete võtmise korralduse siduvust, mille Euroopa Kohus esitas 21. mail 2021 kohtuasjas, mis algatati Poola vastu ELi keskkonnaõiguse rikkumise tõttu.

Euroopa Kohus selgitas täpsemalt liidu õiguse nõudeid seoses kohtute sõltumatusega Poola kontekstis. 2. märtsil 2021 tegi Euroopa Kohus eelotsusemenetluse raames otsuse, milles ta selgitas liidu õiguse nõudeid seoses kõrgeima kohtu kohtunike ametisse nimetamisega 2018. aastal. Euroopa Kohus, kes jättis lõpliku hinnangu tegemise eelotsusetaotluse esitanud kohtule, leidis, et riiklikku kohtute haldamise nõukoda käsitleva Poola seaduse järjestikused muudatused, mille tagajärjel kaotati tõhus kohtulik kontroll nõukoja otsuste üle, millega esitatakse vabariigi presidendile kandidaadid kõrgeima kohtu kohtuniku ametikohale, võivad olla vastuolus liidu õigusega. Sellega seoses juhtis kohus tähelepanu asjaolule, et võttes arvesse riikliku kohtute haldamise nõukoja otsustavat rolli kohtunike ametisse nimetamise menetluses Poolas, on nõukoja sõltumatuse tase kohtusüsteemi sõltumatuse tagamisel oluline, märkides, et riikliku kohtute haldamise nõukoja sõltumatus on kaheldav. 6. mail 2021 rakendas Poola kõrgeim halduskohus eespool nimetatud Euroopa Kohtu otsust, jõudes järeldusele, et praegune riiklik kohtute haldamise nõukoda ei anna kohtunike ametisse nimetamise menetluses piisavaid tagatisi, et ta on sõltumatu täidesaatvast ja seadusandlikust võimust, ning et sellest tulenevalt tühistatakse nõukoja resolutsioonid, mille alusel nimetati 2018. aastal ametisse kõrgeima kohtu kriminaal- ja tsiviilkolleegiumide liikmed. Mitme Poola kohtu täiendavad eelotsusetaotlused seoses 2017. ja 2018. aasta kohtureformidega on Euroopa Kohtus veel menetlemisel. 15. juulil 2021 leidis Euroopa Kohus komisjoni algatatud rikkumismenetluse kontekstis, et Poola kohtunike distsiplinaarkord ei ole kooskõlas liidu õigusega. Eelkõige leidis Euroopa Kohus, et Poola kõrgeima kohtu distsiplinaarkoda ei anna kõiki erapooletuse ja sõltumatuse tagatisi ning pole kaitstud Poola seadusandliku ja täidesaatva võimu otsese ega kaudse mõju eest.

Komisjon otsustas 31. märtsil 2021 kaevata Poola Euroopa Kohtusse, võttes arvesse kohtusüsteemi käsitleva 2019. aasta detsembri seadusega seotud probleeme. Komisjon leiab, et vaidlustatud Poola õigusnormidega kahjustatakse Poola kohtunike sõltumatust, rikkudes ELi lepingu artikli 19 lõiget 1 ja liidu õiguse ülimuslikkuse põhimõtet. Muu hulgas distsiplinaarmenetluse algatamise ohu tõttu takistab seadus Poola kohtuid vahetult kohaldamast kohtute sõltumatust kaitsvat liidu õigust ning esitamast eelotsusetaotlusi Euroopa Kohtule. Lisaks teeb kõrgeima kohtu distsiplinaarkoda – kelle sõltumatus ei ole tagatud – jätkuvalt otsuseid, mis mõjutavad otseselt kohtunikke ja seda, kuidas nad oma ametiülesandeid täidavad. See hõlmab olukordi, kus kohtunikelt on võetud puutumatus, et võimaldada algatada nende vastu kriminaalmenetlusi või neid kinni pidada, ning kus seejärel on kohtunikud ajutiselt töölt kõrvaldatud ja nende töötasu vähendatud. Pelk võimalus, et nende suhtes algatab menetluse organ, mille sõltumatus ei ole tagatud, avaldab kohtunikele heidutavat mõju ja võib mõjutada nende endi sõltumatust. See kahjustab oluliselt Poola kohtusüsteemi sõltumatust, Poola kodanike tõhusat kohtulikku kaitset ja ELi õiguskorda tervikuna. Poola valitsus on seisukohal, et komisjon ületab talle aluslepinguga antud pädevust, ning lükkab tagasi seisukoha, mille komisjon on selles rikkumismenetluses võtnud. Komisjon on palunud Euroopa Kohtul määrata ajutised meetmed, et peatada distsiplinaarkoja õigusemõistmine seoses kohtunikega (eelkõige seoses kohtuliku puutumatuse äravõtmisega), vältimaks ränka ja korvamatut kahju kohtute sõltumatusele ja liidu õiguskorrale. 14. juulil 2021 võttis Euroopa Kohtu asepresident kohtuasjas C-204/21 R vastu ajutiste meetmete kohaldamise määruse, millega rahuldati täielikult komisjoni taotlus.

Euroopa Inimõiguste Kohus, kelle poole pöörduti mitmes Poola kohtusüsteemi toimimisega seotud kohtuasjas, leidis, et ühe konstitutsioonikohtu kohtuniku ametisse nimetamisega 2015. aastal rikuti seaduse alusel moodustatud kohtu nõuet. 2021. aasta veebruaris teatas Euroopa Inimõiguste Kohus, et tal on praegu pooleli 27 kohtuasja, milles tõstatatakse mitmesuguseid 2017. ja 2018. aasta kohtureformidega seotud küsimusi. Seni on 21st neist hagidest teatatud Poola valitsusele. Euroopa Inimõiguste Kohus langetas 7. mail 2021 otsuse, et kohtukoosseis, kuhu kuulub kohtunik, kes on määratud kohtuniku ametikohale, mille seadusandja oli juba 2011.–2015. aastal täitnud, ei ole „seaduse alusel moodustatud kohus“. Neid rikkumisi konstitutsioonikohtu kohtunike ametisse nimetamise menetluses on käsitletud suure probleemina põhjendatud ettepanekus, mille komisjon võttis vastu ELi lepingu artikli 7 lõike 1 kohase menetluse raames. Konstitutsioonikohus leidis, et nimetatud otsus on „tühine“. 29. juunil 2021 tegi Euroopa Inimõiguste Kohus otsuse, mis käsitles kohtunike ennetähtaegset vabastamist üldkohtute aseesimeeste ametikohtadelt justiitsministri poolt. Kohus rõhutas kohtusüsteemi sõltumatuse kaitse ja õiglase menetluse tagamise tähtsust kohtunike karjääri puudutavates kohtuasjades ning leidis, et kuna ennetähtaegne vabastamine kohtu aseesimehe ametikohalt ei olnud põhjendatud ning seda ei vaadatud läbi ei üldkohtus ega mõnes muus kohtufunktsioone täitvas organis, kuigi polnud mõjuvat põhjust kohtuliku läbivaatamise puudumiseks, on Poola rikkunud õigust pöörduda kohtusse.

Küsimusi, mille komisjon tõstatas Euroopa Liidu lepingu artikli 7 lõike 1 kohase menetluse raames seoses konstitutsioonikohtu tegevuse sõltumatuse ja õiguspärasusega, ei ole endiselt lahendatud. Seda kajastab ka Euroopa Inimõiguste Kohtu 7. mai 2021. aasta otsus. 2020. aastal väljendas ombudsman jätkuvalt muret konstitutsioonikohtu toimimise ja õiguspärasuse pärast, sealhulgas seoses juba määratud kohtukoosseisudes tehtud muudatustega ja kohtunike taandamise taotluste rahuldamata jätmisega, pidades silmas kohtunike väidetavat erapoolikust või vaidlustatud staatust. Sarnast muret väljendas ka Euroopa Nõukogu. Samal ajal algatatakse konstitutsioonikohtus jätkuvalt kohtureforme käsitlevaid kohtuasju ning seda ei tee üksnes peaminister, Seimi esimees, riiklik kohtute haldamise nõukoda ja äsja loodud ülemkohtu distsiplinaarkoda, vaid ka muud (äsja ametisse nimetatud) kõrgeima kohtu kohtunikud ja äsja ametisse nimetatud kõrgeima kohtu esimene esimees. Peaprokurör, peaminister ja Seimi liikmete rühm algatasid konstitutsioonikohtus kolm kohtuasja selleks, et hinnata ELi lepingu sätete kooskõla põhiseadusega ning tunnistada Poola põhiseadus liidu õiguse suhtes ülimuslikuks. Komisjon väljendas muret peaministri esitatud taotluse pärast, kuna sellega vaidlustatakse liidu õiguse aluspõhimõtted, eelkõige liidu õiguse ülimuslikkuse põhimõte. Hoolimata Euroopa Kohtu selgest kohtupraktikast märkis konstitutsioonikohus juba obiter dictum’is, et Euroopa Kohtul puudub pädevus teha otsuseid liikmesriikide kohtusüsteemide kohta. Vaatamata eespool nimetatud probleemidele tegi konstitutsioonikohus otsuseid, millel oli märkimisväärne mõju nii üksikisikutele kui ka institutsioonilisele raamistikule. Eelkõige tegi konstitutsioonikohus 22. oktoobril 2020 ja 15. aprillil 2021 otsused vastavalt abordi tegemise õiguse ja ombudsmani olukorra kohta. Need otsused said suure kriitika osaliseks nii Poolas kui ka mujal. Peale selle otsustas konstitutsioonikohus 14. juulil 2021 pärast seda, kui Euroopa Kohtu asepresident oli võtnud vastu ajutiste meetmete kohaldamise määruse, et ELi lepingu artikli 4 lõike 3 teine lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikliga 279 on põhiseadusega vastuolus osas, milles need kohustavad Poolat järgima Euroopa Kohtu ajutiste meetmete kohaldamise määrusi, mis mõjutavad Poola kohtute korraldust ja toimimist ning menetlust nendes kohtutes. Avalikus avalduses väljendas komisjon sügavat muret konstitutsioonikohtu selle otsuse pärast.

Riiklik kohtute haldamise nõukoda koosneb endiselt peamiselt poliitiliselt määratud liikmetest. Tuletatakse meelde, et 2018. aasta kohtureformiga muudeti riikliku kohtute haldamise nõukoja (edaspidi „nõukoda“) kohtunikest liikmete ametisse nimetamise korda. Kõrgeima kohtu eelotsusetaotluse alusel tehtud 2. märtsi 2021. aasta kohtuotsuses rõhutas Euroopa Kohus, et nõukoja osalemiseks poliitiliste organite poolt kohtunike ametisse nimetamise protsessi objektiivsemaks muutmisel peab see organ ise olema piisavalt sõltumatu seadusandjast ja täidesaatvast võimust ning organist, kellele ta arvamuse esitab. 6. mail 2021 otsustas kõrgeim halduskohus, et praegune nõukoda ei anna kohtunike ametisse nimetamise menetluses piisavaid tagatisi, et ta on sõltumatu täidesaatvast ja seadusandlikust võimust. Hoolimata suurest murest, mida on väljendanud ka mitu muud Poola kohut, viidates nõukoja sõltumatuse puudumisele, jätkab nõukoda kandidaatide esitamist vabariigi presidendile kohtunike ametisse nimetamiseks ning need kandidaadid nimetatakse süsteemselt ametisse. Nõukoda on 2020. ja 2021. aasta jooksul vastu võtnud ühe resolutsiooni, et kaitsta Poola kohtuniku sõltumatust, täpsemalt et väljendada toetust ühele kõrgeima kohtu distsiplinaarkoja liikmele, keeldudes samal ajal väljendamast sarnast toetust kohtunikele, kelle suhtes prokuratuurid viisid samal ajavahemikul ellu kriminaaluurimisi. Nõukoda esitas ka avaldusi, milles ta väljendas toetust kohtureformide teatavatele aspektidele, mida komisjon oli kritiseerinud.

Pärast 2020. aastal tehtud muudatusi reformiti kõrgeima kohtu toimimist veelgi. 1. aprillil 2021 jõustas vabariigi president 30. märtsi 2021. aasta seaduse, millega muudetakse kõrgeimat kohut käsitlevat seadust. Uue seadusega vähendatakse kohtunike kvooruminõudeid kandidaatide valimisel koja esimehe ametikohale ja võimaldatakse vabariigi presidendil nimetada ametisse koja esimehe „kohusetäitja“, kui need nõuded ei ole täidetud. Peale selle antakse seadusega kõrgeima kohtu esimesele esimehele kontroll selliste ühendatud kodade istungite üle, mille esimene esimees on õigusküsimuste lahendamiseks kokku kutsunud omal algatusel või peaprokuröri või ombudsmani taotluse alusel. Uue seadusega muudetakse ka erakorralist apellatsioonimenetlust reguleerivaid eeskirju, pikendades kahe aasta võrra tähtaega, mille jooksul on võimalik esitada erakorralisi apellatsioonkaebusi kõigi Poola kohtute kõigi otsuste peale, mis jõustusid pärast 17. oktoobrit 1997. Ombudsman ja riiklik advokatuurinõukogu väljendasid uue seaduse suhtes kriitilisi seisukohti, rõhutades, et see mõjutaks veel enam kõrgeima kohtu sõltumatust. Praegune kõrgeima kohtu esimene esimees, kes nimetati ametisse pärast vaidlustatud menetlust, nagu teatati eelmisel aastal, on teinud muret tekitavaid otsuseid, täpsemalt pöördudes konstitutsioonikohtu poole vastuolu tekitavates küsimustes, sealhulgas selleks, et piirata dokumentidele juurdepääsu õigust, ja nõudes, et välistatud oleks äsja ametisse nimetatud kõrgeima kohtu kohtunike – sealhulgas tema enda – staatuse vaidlustamine kõrgeimas kohtus menetluses olevates kohtuasjades. Esimene esimees pöördus ka erakorralise kontrolli ja avalike küsimuste koja poole, et taandada teatavad kõrgeima kohtu kohtunikud sellistest kohtuasjadest, milles nad olid juba esitanud Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse. 16. juulil 2021 tegi kõrgeima kohtu esimene esimees avalduse, milles viidatakse konstitutsioonikohtu 14. juuli 2021. aasta otsusele ning – võttes arvesse, et liidu õigus ei hõlma liikmesriikide kohtusüsteemide korralduse ja toimimisega seotud küsimusi – teatatakse, et kõrgeima kohtu distsiplinaarkojale antud korraldus peatada koja tegevus kohtunike suhtes algatatud distsiplinaarmenetlustes on kehtetuks tunnistatud.

Mitu kohtunikku on töölt kõrvaldatud ja nad ei saa enam langetada kohtuasjades otsuseid pärast seda, kui distsiplinaarkoda tegi otsuse nende puutumatus ära võtta. Distsiplinaarkord, mida 2018. aastal oluliselt muudeti, on tekitanud muret ja komisjon väitis rikkumismenetlustes, et sellega rikutakse liidu õigust. Pärast ajutiste meetmete kohaldamise taotlust andis Euroopa Kohus 8. aprillil 2020 Poolale korralduse peatada viivitamata kõrgeima kohtu distsiplinaarkoja volitusi käsitlevate siseriiklike sätete kohaldamine kohtunikega seotud distsiplinaarasjades. Pärast distsiplinaarasjade kõrvaldamist tema pädevusest on distsiplinaarkoda hakanud aktiivselt kasutama oma uusi volitusi, et teha otsuseid prokuratuuri taotluste kohta võtta ära nende kohtunike puutumatus, keda süüdistatakse kuriteo toimepanekus. Ajavahemikul alates 14. veebruarist 2020, mil jõustus uus kohtusüsteemi käsitlev seadus, kuni 15. märtsini 2021 vaatas distsiplinaarkoda läbi üle 40 sellise taotluse ning rohkem kui kümnel juhul kõrvaldati asjaomased kohtunikud töölt ja vähendati nende töötasu. Distsiplinaarkojas on menetlemisel mitu taotlust, sealhulgas kõrgeima kohtu kohtunike kohta. Rikkumismenetluse (kohtuasi C-204/21) raames palus komisjon Euroopa Kohtul peatada distsiplinaarkoja kogu tegevuse seoses kohtunikke puudutavate kohtuasjadega, sealhulgas kohtunike puutumatuse äravõtmise otsuste kohaldamise. 14. juulil 2021 rahuldas Euroopa Kohtu asepresident täielikult komisjoni taotluse ja peatas kõrgeima kohtu distsiplinaarkoja kogu kohtunikega seotud tegevuse, mis erines kohtunikke puudutavate distsiplinaarasjadega tegelemisest. 15. juulil 2021 tegi Euroopa Kohus komisjoni algatatud rikkumismenetluses lõpliku otsuse, leides, et Poola kohtunike distsiplinaarkord ei ole kooskõlas liidu õigusega .

Kohtunike suhtes kohaldatakse jätkuvalt sekkuvaid nõudeid. 20. detsembri 2019. aasta uue kohtute seadusega kohustatakse kõiki Poola kohtunikke avaldama isikuandmeid, nagu liikmesus ühendustes, ülesanded mittetulundusühingutes või liikmesus ja positsioon erakondades enne 29. detsembrit 1989. Distsiplinaarmenetlused kohtunike suhtes, kes keeldusid seda nõuet täitmast, on endiselt pooleli. Rikkumismenetluses (kohtuasi C-204/21) leiab komisjon, et see nõue on liidu õigusega vastuolus seoses õigusega eraelu puutumatusele ja õigusega isikuandmete kaitsele, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta ja isikuandmete kaitse üldmäärusega.

Poola kohtutele üldine keeld vaidlustada kohtute, põhiseaduslike organite ja õiguskaitseasutuste volitusi, avaldab endiselt mõju. Uus kohtusüsteemi käsitlev seadus takistab Poola kohtunikel teha otsuseid kohtunike ametisse nimetamise seaduslikkuse ja kohtuniku volituste kohta täita kohtulikke ülesandeid. Sama keeld kehtib kohtunike suhtes, kes hindavad kohtukoosseisu õiguspärasust. Samal ajal anti seadusega uuele erakorralise kontrolli ja avalike küsimuste kojale ainupädevus teha otsuseid kohtute sõltumatusega seotud küsimustes. Komisjon otsustas 31. märtsil 2021 vaidlustada need kohtusüsteemi käsitlevast seadusest tulenevad keelud rikkumismenetlustes Euroopa Kohtus. 14. juulil 2021 võttis Euroopa Kohtu asepresident kohtuasjas C-204/21 R vastu ajutiste meetmete kohaldamise määruse, millega peatati asjaomaste sätete kohaldamine. Teatavatel juhtudel, kui üldkohtud vaidlustasid konstitutsioonikohtu ja distsiplinaarkoja tehtud otsuste õiguspärasuse, on kohtunike suhtes algatatud distsiplinaarmenetlused.