I. SISSEJUHATUS

Venemaa põhjendamatu ja provotseerimata sõjalise agressiooni tõttu Ukraina vastu on Euroopas taas sõda ning see on häirekell kõigile, seades küsimärgi alla ELi lähenemisviisi julgeolekule ja kaitsele ning võime edendada oma visiooni ja kaitsta oma huve, sealhulgas küberruumis. Autoritaarsed režiimid püüavad seada kahtluse alla ja õõnestada reeglitel põhinevat rahvusvahelist korda küberruumis, muutes selle maismaa, mere, õhu ja kosmose kõrval üha enam vaidlusi tekitavaks valdkonnaks. Viimastel aastatel on sagenenud nii riiklike kui ka valitsusväliste osalejate pahatahtlik käitumine küberruumis, üha rohkem on küberründeid, mis on suunatud elutähtsa sõjalise ja tsiviiltaristu vastu nii ELis kui ka lähetatud missioonidel ja operatsioonidel.

Nagu näitavad hiljutised rünnakud energiavõrkude, transporditaristu ja kosmosevarade vastu, on küberruumi tsiviil- ja sõjalise mõõtme vahelised piirid hägused. Samuti näitab see füüsilise ja digitaalse taristu vastastikust sõltuvust ning suurte küberintsidentide potentsiaali häirida ja kahjustada elutähtsat taristut. See on selge meeldetuletus, et EL vajab küberruumis tihedat sõjalis-tsiviilkoostööd, et saada tugevamaks julgeoleku tagajaks.

EL peab võtma suurema vastutuse oma julgeoleku eest. Selleks on vaja nüüdisaegseid ja koostalitlusvõimelisi Euroopa relvajõude. Seepärast peavad liikmesriigid võtma kiiresti ja esmajärjekorras kohustuse suurendada investeeringuid koguspektri küberkaitsevõimesse, sealhulgas aktiivsesse kaitsevõimesse. Järgides küberruumis täies ulatuses rahvusvahelist õigust ja selle norme, peaks EL näitama oma valmisolekut neid võimeid liikmesriigi vastu suunatud küberründe korral koordineeritult kasutada.

Edu saavutamiseks peab EL tagama oma tehnoloogilise ja digitaalse suveräänsuse kübervaldkonnas. ELi tegutsemisvõime sõltub tema suutlikkusest kasutada ja arendada ELis küberturvalisuse ja küberkaitse valdkonnas tipptasemel tehnoloogiat. Kuna kübertehnoloogial on tugev kahesuguse kasutuse potentsiaal, peab küberturvalisuse ja küberkaitsetööstus, teadus- ja arendustegevus ning innovatsioonitegevus töötama palju sünergilisemal viisil, et saavutada parem võimekus.

Ühine küberrünnete ennetamine ja tuvastamine on ELi kaitsevõime oluline osa. EL peab suutmas tuvastada rünnakuid varajases etapis. Tuvastamisandmed tuleb muuta tegutsemist suunavaks luureteabeks, mis võib teenida nii küberturvalisust kui ka küberkaitset. Selline kaitse- ja tsiviilvaldkonna küberkogukondade vaheline koostöö on küberruumis ühise olukorrateadlikkuse parandamise alus ning samavõrra oluline koordineeritult kriisidele reageerimisel nii tehnilisel kui ka operatiivtasandil.

Relvakonflikt Ukrainas on näidanud ka erasektoriga tehtava tiheda koostöö väärtust ja vajadust saada juurdepääs usaldusväärsetele erasektori teenuseosutajatele, kes moodustaks küberreservi, mis võimaldaks suurte küberrünnete korral tõhusamalt reageerida. Seepärast on vaja tagada, et liikmesriigid saaksid tugineda usaldusväärsete küberreservide toetusele, mis oleks turvaline ja koordineeritud.

Käesolevas ühisteatises, mis tugineb küberkaitsepoliitika raamistikule, esitatakse ambitsioonikas strateegia, mis võimaldab ELil ja selle liikmesriikidel tegutseda küberruumis enesekindlalt ja otsustavalt. Ühisteatise eesmärk on suurendada küberkaitsevõimet liikmesriikide individuaalse ja ühise tegevuse kaudu ning tugevdada ELi küberkogukondade vahelist koordineerimist ja koostööd. Samuti töötatakse selle nimel, et vähendada ELi strateegilist sõltuvust elutähtsa kübertehnoloogia valdkonnas ning tugevdada Euroopa kaitsesektori tehnoloogilist ja tööstuslikku baasi (EDTIB). Sellega kehtestatakse ELi mängureeglid ja pakutakse välja viise, kuidas tugevdada ELis kesksel koha olevat küberkaitsealast solidaarsust ning teha koostööd erasektoriga, et tõhustada reageerimist suurtele küberrünnetele. Võttes arvesse küberohtude riikideülest olemust, aitab see arendada küberkaitse valdkonnas vastastikku kasulikke ja kohandatud partnerlusi, sealhulgas suurendada küberkaitsealast suutlikkust, ning parandada partnerriikide küberkerksust.

Nagu on kavandatud nõukogu poolt 2022. aasta märtsis vastu võetud julgeoleku- ja kaitsevaldkonna strateegilises kompassis, suurendab praegune küberkaitsepoliitika seega suutlikkust kaitsta ELi ja selle liikmesriike küberrünnete vastu, neid ennetada, avastada ja tõkestada ning nendest taastuda, kasutades kõiki olemasolevaid vahendeid. See on kooskõlas komisjoni digiprioriteetidega, ELi 2020. aasta küberturvalisuse strateegias seatud eesmärkidega, president von der Leyeni 2021. aasta kõnega olukorrast Euroopa Liidus ja nõukogu 23. mai 2022. aasta järeldustega Euroopa Liidu kübervaldkonna positsiooni arendamise kohta . Samuti innustati 2022. aasta ühisteatises kaitseinvesteeringute puudujääkide kohta ELi ja selle liikmesriike alustama tööd koguspektri küberkaitsevõime loomiseks – alates teadusuuringutest, tuvastamisest ja kaitsmisest kuni reageerimiseni.

II. EUroopa Liidu KÜBERKAITSE, MILLE EESMÄRK ON KAITSTA KÜBERRÜNNETE VASTU NING NEID AVASTADA JA ÄRA HOIDA

1. Ühine tegutsemine tugevama küberkaitse nimel

2018. aastal määras EL küberruumi sõjaliste operatsioonide valdkonnaks. 2021. aastal vastu võetud dokumendis „Sõjaline visioon ja strateegia küberruumi kui tegevusvaldkonna jaoks“ on kehtestatud raamtingimused ning kirjeldatud eesmärke, viise ja vahendeid, et kasutada kübervaldkonda ELi ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) operatsioone võimaldava operatsioonide valdkonnana. Küberkaitse ja sellega seotud võimete kasutamine kõigis sõjalistes küberruumi operatsioonides on liikmesriikide pädevuses, kuid selle aluseks on samal ajal laiem ökosüsteem, sealhulgas tugev tööstusbaas, mida toetab ELi tasandi võimete arendamine.

ELi küberkaitsekogukonnal, mis koosneb liikmesriikide kaitseasutustest ning mida toetavad ELi institutsioonid, organid ja asutused, on võrreldes teiste küberkogukondadega teatavad eripärad ja teistsugune juhtimismudel. ELi sõjaliste infoturbeintsidentidega tegelevate rühmade (milCERTid) vahelise teabevahetuse ja koostöö raamistiku puudumine, sealhulgas ÜJKP sõjaliste missioonide ja operatsioonide puhul, on problemaatiline, kuna lisandunud on riiklike ja valitsusväliste osalejate põhjustatud küberohud.

Koostöö tsiviil-, diplomaatilise ja õiguskaitsevaldkonna küberkogukondade ja kaitsevaldkonna küberkogukondade vahel annab kõigile asjaosalistele suurt lisaväärtust. Seetõttu on äärmiselt oluline teabevahetuseks sobivate ja turvaliste vahendite kaudu sellist koostööd võimaldada ning osaleda õppustes ja muudes tegevustes, mis loovad usaldust ja ühist arusaamist.

Lisaks pakuvad liikmesriigid praegu vaid piiratud ulatuses vastastikust operatiivabi. Tuleks uurida küberturbe kiirreageerimisrühmade kontseptsiooni edasist laiendamist kogu ELis, tuginedes sellega seotud alalise struktureeritud koostöö (PESCO) projektile „Küberturbe kiirreageerimisrühmad ja küberturvalisuse alane vastastikune abistamine (CRRT)“, sealhulgas Euroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELi leping“) artikli 42 lõike 7 (vastastikuse abi klausel) ja Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 222 (solidaarsusklausel) kontekstis. Üks Venemaa agressioonisõjas saadud õppetunde on see, et Ukraina edukas küberkaitses on erasektoril olnud otsustav roll. Seetõttu tuleks uurida, mil määral võiks ka erasektor aidata kaasa küberreageerimise tõhustamisele.

1.1 Ühise olukorrateadlikkuse ja koordineerimise tugevdamine kaitsekogukonnas