1.SISSEJUHATUS

Üleilmne COVID-19 pandeemia ei ole veel lõppenud. Valvsuse säilitamine ja valmisolek on endiselt väga olulised.

Kuigi nakkusjuhtumite arv Euroopas kõigub, ei põhjusta nakatumise suurenemine rasket haigestumist ega surma nii sageli kui varem. Praegu domineeriv omikronvariant on varasematest variantidest leebem. Kas loomulikul või vaktsineerimise teel on oluliselt paranenud ka elanikkonna viirusevastane immuunsus.

Viimase kahe aasta kogemused on näidanud, et suvekuudel on haigusjuhtumeid tõenäoliselt vähem. Seega pandeemiast tulenev surve lähikuudel tõenäoliselt väheneb. See loob väga vajaliku võimaluse valmistuda võimalikeks tulevasteks pandeemiapuhanguteks. Peame üheskoos kiiresti tegutsema, et valmistuda täiel määral käesolevaks sügiseks ja talveks ning ka tulevikuks.

Siiski ulatub nakatumiste arv maailmas ikka veel miljonitesse. Paljud inimesed maailmas elavad liikumispiirangute tingimustes. Endiselt põhjustab COVID-19 paljudele kannatusi või surma. Nakatumist takistava immuunsuse nõrgenemise ja nakkuse leviku võimaliku hooajalise ägenemisega talveperioodil suureneb ka COVID-19 põhjustava SARS-CoV-2 viiruse uute variantide tekkimise ja levimise tõenäosus.

Seda silmas pidades on mitu liikmesriiki hakanud rakendama uusi lähenemisviise, et juhtida praegust COVID-19 pandeemiat kestliku ja vastupidava taastumise suunas.

Kuigi liikmesriigid rakendavad uusi lähenemisviise praeguse pandeemia ohjamiseks, võivad killustunud valmisoleku- ja reageerimisstrateegiad vähendada kasu, mida kogu ELi hõlmava terviseturbemeetmete koordineerimisega seni on saavutatud. ELi vaktsiinistrateegia on taganud kõigile juurdepääsu piisava ohututele ja tõhusatele vaktsiinidele. Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) ning Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) hinnangul on COVID-19 vaktsiinid päästnud peaaegu pool miljonit inimelu kogu Euroopas ja oluliselt ennetanud raskeid haigusi.

Koostööd tehes on EL hoidnud oma ühtse turu toimivana, vähendanud reisipiiranguid miinimumini ja taganud tarneahelate katkemise korral kriitilise tähtsusega toodete tootmisvõimsuse tänu eesliinil olevate inimeste väsimatule tööle. Pandeemia uues etapis on koordineerimine taas kord väga oluline.

Käesolevas teatises esitatakse lähenemisviis pandeemia ohjamiseks lähikuudel, mil hädaolukorra režiimilt minnakse üle kestlikumale ohjamisele. Teatises kutsutakse liikmesriike üles võtma enne sügist meetmeid, mis tuginevad tervishoiualase valmisoleku ja reageerimise edukale koordineerimisele kogu ELis. Ühine eesmärk peaks olema kaitsta rahvatervist ning hoida ühiskond ja majandus samal ajal avatuna ja vastupidavana.

2.PRAEGUNE OLUKORD JA PROBLEEMID

Vaktsineerimise puhul tekitavad enne sügist muret kaks asjaolu: muutumatuna püsiv ja/või mitte kõige parem vaktsineerituse tase mitmes ELi liikmesriigis ning väiksem vaktsiini tõhusus nende inimeste seas, kes ei ole veel saanud tõhustusdoosi. Üle 90 miljoni inimese ELis/EMPs, kellel ei ole vaktsineerimiseks vastunäidustusi, on ikka veel vaktsineerimata, sealhulgas ligikaudu 9 miljonit 60-aastast ja vanemat inimest, mis suurendab suremuse ja uute variantide tekkimise riski. Lisaks on vaktsineerituse tase ELi/EMP liikmesriikides väga erinev. Mõnes liikmesriigis on peaaegu 85 % kogu elanikkonnast esmase vaktsineerimistsükliga täielikult vaktsineeritud, teistes riikides jääb see näitaja all 50 %. Teiseks on tõhustusdoosi saanud üle 18-aastaste täiskasvanute osakaal ELis/EMPs püsinud praegu muutumatuna ligikaudu 64 % juures.

Kuigi pandeemia tulevast kurssi on raske ette näha, on üks asi kindel: COVID-19 ei kao kuhugi. Viirus areneb edasi ja uute variantide teke on väga tõenäoline. Meie vastus peab olema säilitada COVID-19 puhanguteks ja uute viirusevariantide tekkeks kõrge valmisoleku tase ning suurendada vaktsineeritust sihipäraste jõupingutustega, et jõuda nendeni, kes on veel vaktsineerimata.

Riigid on kohandanud oma testimisstrateegiaid, näiteks keskendudes testimisel rasketele juhtudele ja inimestele, kellel on riskitegurid raskemaks haigestumiseks. Nende muutuste tulemusel testitud inimeste arv liikmesriikides tõenäoliselt väheneb. Ühtlasi muudab see epidemioloogiliste andmete tõlgendamise keerulisemaks. Seetõttu on oluline töötada välja uued testimisstrateegiad, mis tagaksid piisava esindatuse ja annaksid seega kasulikku teavet epidemioloogilise suundumuse kohta.

Need jõupingutused on suurema tähtsusega, sest tervis ja majanduslik heaolu on omavahel seotud. Rahvusvahelise Valuutafondi hinnangul on pandeemia põhjustatud üleilmne majanduslik kahju 12,25 triljonit eurot. Enneolematud majandus- ja eelarvemeetmed suutsid majanduslikku ja sotsiaalset mõju oluliselt leevendada. Nagu viimastel nädalatel taas kord näha on terviseturbealane valmisolek ning säilenõtked tervishoiu- ja sotsiaalkaitsesüsteemid investeering majanduskasvu, stabiilsusesse ja majanduslikku vastupanuvõimesse, kusjuures Hiinas on nakatumiste arv järsult kasvanud ja kehtestatakse uuesti rangeid meetmeid, mis meenutavad pandeemia algusaegu. 2022. aasta aprilli alguses kehtestati Hiinas kümnetele miljonitele inimestele ranged liikumispiirangud. Varajastest tõenditest nähtub mõju logistikale ja ladustamisele ning mõned peamised tarnijad peatasid näiteks elektroonikasektoris tootmise. Praegune olukord Hiinas võib suurendada maailmamajandusele ja üleilmsetele väärtusahelatele avalduvat kahjulikku mõju ning Hiinast pärit strateegiliste toodete tarnimist, millest EL sõltub. Seetõttu peab tarneahela vastupanuvõime jääma esmatähtsaks.

Viimase kahe aasta jooksul oleme näinud, kui oluline on vastupidavate tarneahelate roll pandeemiale reageerimisel. Komisjoni vaktsiinide tööstusliku tootmise laiendamise rakkerühm on tegelenud tarneahela kitsaskohtadega ja toetanud tootmisvõimsuse enneolematut kasvu, jälgides vaktsiinide kriitilise tähtsusega sisendmaterjalide tarneahelaid, toetades ELi tootmisvõimsuse suurendamist ja tehes tihedat koostööd rahvusvaheliste partneritega. Kuna kitsaskohti võib esile tulla veelgi, on selle töö jätkamine endiselt väga oluline.

Rahvatervis ning ühine koordineeritud valmisoleku- ja reageerimissuutlikkus peavad jääma ELi tegevuskava keskmesse, kui me tahame pandeemiate ajastul oma majanduskasvu tulevikukindlaks muuta. Lisaks tuleb parandada tervishoiusüsteemide kvaliteeti ja vastupanuvõimet, eelkõige vähim arenenud piirkondades, kus COVID-19st tingitud suremus on olnud suurem kui enam arenenud piirkondades, nagu on märgitud kaheksandas ühtekuuluvusaruandes. Selle eesmärgi saavutamiseks on liikmesriikide ametiasutuste kasutuses ühtekuuluvusfondid. Ajavahemikul 2014–2020 eraldati märkimisväärne osa Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) rahalistest vahenditest tervishoiu- ja sotsiaalteenuste toetamiseks ning seni Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) toel ehitatud või täiustatud tervishoiuasutused pakkusid 53,3 miljonile inimesele paremat teenust.

Venemaa sõjaline agressioon Ukraina vastu avaldab lähikuudel liikmesriikide tervishoiusüsteemidele täiendavat survet. Ukrainast põgenema sunnitud miljonitest inimestest on paljud haavatavad ja vajavad erakorralist abi, eelkõige vaimse tervise toetust, krooniliste haiguste ravi ja rutiinseid tervishoiuteenuseid, nagu laste vaktsineerimine. Pagulased ja ümberasustatud isikud vajavad juurdepääsu tervishoiule, sealhulgas vajavad nad vaktsineerimist COVID-19 vastu ning vaimse tervise alast ja psühhosotsiaalset tuge.

Hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskus (ERCC) on koordineerinud mitmesuguseid meetmeid Ukrainas ja selle naaberriikides sõjast tulenevate tervisealaste hädaolukordade lahendamiseks. Näiteks on komisjon loonud spetsiaalse Euroopa solidaarsusmehhanismi, mille kaudu saavad liikmesriigid taotleda toetust, et üle viia patsiendid, kes vajavad spetsialiseerunud haiglaravi ja eriravi. Sellistes olukordades suunavad ELi liikmesriike ja tervishoiutöötajaid nakkushaiguste ennetamisel ja ohjamisel ka Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) tegevussoovitused, et saaks jätkuda ümberasustatud isikute rutiinne vaktsineerimine, samuti vaktsineerimine COVID-19 ja muude haiguste vastu.

Komisjon hindab tähelepanelikult ka võimalikke tulevasi terviseohte ning meditsiiniliste vastumeetmete kättesaadavust, et rahuldada tervisealaseid erivajadusi, mida Venemaa sissetung ja jätkuv sõda Ukrainas on tekitanud. Vaktsineeritud inimeste, sealhulgas vaktsineeritud pagulaste arvu suurendamine aitab vähendada survet meie tervishoiusüsteemidele. See omakorda annab võimaluse aidata vigastatud, krooniliselt haigeid või psühholoogiliselt traumeeritud pagulasi, kes põgenevad sõja eest.