Pärast seda, kui komisjon võttis oma ettepaneku tagasi, algatas nõukogu 18. juulil 2013 vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 263 komisjoni vastu Euroopa Kohtus tühistamishagi. Kohus lükkas oma 14. aprilli 2015. aasta otsuses nõukogu hagi tagasi ja otsustas, et komisjonil oli õigus oma ettepanek tagasi võtta. Kohus kinnitas ka, et komisjon tegutses oma ettepanekut tagasi võttes nõuetekohaselt, arvestades, et kaasseadusandjate tehtud muudatusettepanekud oleksid ettepanekut täielikult moonutanud ja takistanud saavutamast selle peamisi eesmärke. Selle tulemusena jätkavad parlament ja nõukogu seadusandlike otsuste vastuvõtmist üksikute makromajandusliku finantsabi programmide kohta seadusandliku tavamenetluse raames igal konkreetsel juhul eraldi.

Ettepanekut arutati põhjalikult parlamendi ja nõukoguga. Komisjon leidis, et tema ettepaneku olemus oli pikaldase seadusandliku menetluse käigus muutunud ja kui makromajandusliku finantsabi raammäärus vastu võetakse, oleks see tõsine institutsioonidevahelise tasakaalu rikkumine, mis kahjustab eelkõige komisjoni seadusandliku algatuse õigust. Seepärast otsustas komisjon oma ettepaneku 8. mail 2013. aastal tagasi võtta.

Euroopa Parlament juhtis juba 2003. aastal tähelepanu aeganõudvale otsustamisprotsessile kui makromajandusliku finantsabi andmise ühele peamisele puudusele. Tollal kehtinud süsteemi kohaselt võttis nõukogu otsused üksikute makromajandusliku finantsabi programmide kohta vastu pärast konsulteerimist parlamendiga igal konkreetsel juhul eraldi. Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 võtsid parlament ja nõukogu seadusandlikud otsused konkreetsete makromajandusliku finantsabi programmide kohta vastu seadusandliku tavamenetluse kohaselt (kaasotsustamismenetlus), mis muutis otsustamisprotsessi veelgi pikemaks. Nagu aga on näidanud finants- ja võlakriis, on makromajanduslike ja rahanduslike hädaolukordade tõhusaks lahendamiseks vaja kriisile reageerimise menetlust, mida oleks võimalik kasutusele võtta kiiresti ja tõhusalt.

Käesolev iga-aastane aruanne on koostatud kooskõlas komisjoni teavitamiskohustustega, mis on kehtestatud mitmes nõukogu ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühises otsuses MFA programmide kohta. Sellega koos esitatakse komisjoni talituste töödokument, milles on antud üksikasjalikumat teavet makromajandusliku tausta ja üksikute MFA programmide rakendamise kohta ning neid analüüsitud.

Makromajanduslik finantsabi (MFA) on Euroopa Liidu (EL) rahastamisvahend, millega soovitakse katta ELile geograafiliselt, majanduslikult ja poliitiliselt lähedaste riikide erakorralisi välisrahastamisvajadusi. Selle eesmärk on tugevdada makromajanduslikku ja finantsstabiilsust kandidaatriikides ja potentsiaalsetes kandidaatriikides ning Euroopa Liidu naaberriikides, kutsudes neid üles ette võtma asjakohaseid struktuurireforme. Sellega täiendatakse koos Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF) loodud kohandamis- ja reformiprogrammi, mille olemasolu on ka makromajandusliku finantsabi andmise eeldus. Makromajanduslik finantsabi on maksebilansi toetusvahend. Seda antakse kas laenudena, mille jaoks komisjon laenab vajalikud vahendid kapitaliturgudelt ning laenab need edasi abi saavale riigile, või konkreetset olukorda arvestades toetustena, mida rahastatakse ELi eelarvest.

Etnilise ja poliitilise vägivalla järelmõjuks oli majandustegevuse järsk aeglustumine ja ulatuslik välisrahastamise puudujääk, mistõttu EL lubas 2010. aasta juulis Biškekis toimunud rahvusvahelisel rahastajate konverentsil toetada Kõrgõzstani majanduse elavdamist. Sellele järgnes 20. detsembril 2011 komisjoni ettepanek Kõrgõzstanile makromajandusliku finantsabi andmise kohta kuni 30 miljoni euro ulatuses (laen 15 miljonit eurot ja toetus 15 miljonit eurot). See makromajandusliku finantsabi programm oli erakorraline, sest Kõrgõzstan jääb väljapoole makromajandusliku finantsabi tavapärast geograafilist ulatust, kuid seda põhjendati asjaoluga, et riigis on käimas tugev demokraatiat pooldav poliitiline ja majanduslik reform, ning riigi positsiooniga ELi jaoks majanduslikult ja poliitiliselt tähtsas piirkonnas. Makromajandusliku finantsabi otsus võeti vastu 2013. aasta oktoobris. Makromajandusliku finantsabi dokumendid allkirjastati 2014. aasta lõpus ja Kõrgõzstani parlament ratifitseeris need 2015. aasta veebruaris. Nii esimene kui ka teine osamakse on kavas välja maksta 2015. aastal.

Olenemata Jordaania haavatavusest piirkonnas suurenenud ebastabiilsuse tõttu (kaasa arvatud jätkuv konflikt Süürias ja terrorismiaktid Siinai poolsaarel, mis mõjutasid endiselt gaasitarneid Egiptusest), kasvas riigi majandus 2014. aastal. SKP reaalkasv ulatus 3,1 %ni võrreldes 2,8 %ga 2013. aastal ning selle tõukejõuks oli kaevandus-, ehitus-, kommunaalteenuste ja turismivaldkonna taastumine ning suur välistoetuste sissevool. Inflatsioon jäi madalale tasemele, võimaldades võtta 2014. aastal paindlikuma rahapoliitilise hoiaku. Eelarvepuudujääk (võttes arvesse välistoetusi ja ülekandeid riiklikule elektriettevõtjale NEPCO) vähenes veidi, kahanedes 2013. aasta 11,5 %lt SKPst 2014. aastal 10 %le tänu elavamale maksulaekumisele ja suurele välistoetuste sissevoolule. Maksebilanss paranes märkimisväärselt ametlike toetuste ja kapitali sissevoolu toel, mis tulid eelkõige Pärsia lahe koostöönõukogu riikidest. Välistoetuste kogumaht kasvas 2014. aastal hinnanguliselt 7 %ni SKPst võrreldes 2,7 %ga 2013. aastal. Struktuurireformidega on edasi liigutud erinevas tempos – eeskätt läbivaadatud tulumaksuseaduse vastuvõtmine on märkimisväärselt hilinenud. IMFi programmi viies läbivaatamine viidi edukalt lõpule 2014. aasta novembris. See võimaldas välja maksta 129 miljonit eurot, mis suurendas väljamaksete kogusummat alates programmi algusest ligikaudu 1,4 miljardi USA dollarini (kokku 2 miljardist USA dollarist).

Pärast Jordaania 2012. aasta detsembris esitatud ametlikku taotlust saada makromajanduslikku finantsabi tegi komisjon 29. aprillil 2013 ettepaneku võtta vastu otsus osutada Jordaaniale keskmise tähtajaga laenudena makromajanduslikku finantsabi summas kuni 180 miljonit eurot. Parlament ja nõukogu võtsid selle otsuse vastu 11. detsembril 2013. 2014. aasta alguses jõudsid lõpule läbirääkimised vastastikuse mõistmise memorandumi üle, milles sätestati Jordaania ametiasutuste võetavad majanduspoliitikameetmed, ja laenukorralduse lepingu üle. Need kaks dokumenti allkirjastati 2014. aasta märtsis. Jordaaniale antav makromajanduslik finantsabi on mõeldud IMFi jätkuva tugilaenu alusel antud vahendite täienduseks. Esimene osamakse (100 miljonit eurot) maksti välja 2015. aasta veebruaris ja teine makstakse välja eeldatavasti 2015. aasta sügisel.

2013. aastal võeti vastu otsus makromajandusliku finantsabi programmi kohta Gruusia jaoks kogusummas 46 miljonit eurot. Makromajanduslik finantsabi, mida antakse pooles osas laenudena ja pooles osas toetustena, makstakse välja kahe osamaksena. Pärast seda, kui Gruusia sõlmis 2014. aasta juulis IMFiga uue väljamaksetega seotud programmi, alustati makromajandusliku finantsabi alaseid läbirääkimisi taas (need olid alates 2011. aastast peatatud, sest Gruusia ei olnud olemasolevat IMFi programmi kasutanud). Makromajandusliku finantsabi dokumendid allkirjastati ja Gruusia parlament ratifitseeris need vastavalt vajadusele 2014. aasta detsembris. Esimese osamakse toetuse osa (13 miljonit eurot) maksti välja 2015. aasta jaanuaris ja laenu osa (10 miljonit eurot) 2015. aasta aprillis. Makromajandusliku finantsabi teise osamakse väljamaksmine (kokku 23 miljonit eurot) on kavandatud 2015. aasta teise poolaastasse, tingimusel et Gruusia täidab IMFi programmi ja viib ellu vastastikuse mõistmise memorandumis kokkulepitud meetmed.

Komisjoni 2011. aasta ettepanek anda erakorralist makromajanduslikku finantsabi Kõrgõzstanile 15 miljonit eurot laenudena ja 15 miljonit eurot toetustena võeti vastu 2013. aasta oktoobris. Makromajandusliku finantsabi dokumendid allkirjastati 2014. aastal ja Kõrgõzstani parlament ratifitseeris need 2015. aasta veebruaris. Nii esimene kui ka teine osamakse on kavas välja maksta 2015. aastal.

2013. aasta aprillis tegi komisjon ettepaneku uue otsuse kohta anda 180 miljonit eurot laenudena Jordaaniale; see võeti vastu 2013. aasta detsembris. Jordaania ametiasutused ja EL sõlmisid vastastikuse mõistmise memorandumi ja laenukorralduse lepingu 2014. aasta märtsis. Esimene osamakse (100 miljonit eurot) maksti välja 2015. aasta veebruaris. Ka teine osamakse on plaanis 2015. aastal välja maksta.

2013. aasta augustis võtsid kaasseadusandjad vastu komisjoni 2011. aasta ettepaneku anda makromajanduslikku finantsabi Gruusiale kokku 23 miljonit eurot laenudena ja 23 miljonit eurot toetustena. Makromajandusliku finantsabi dokumendid allkirjastati 2014. aastal. Esimese osamakse toetuse osa (13 miljonit eurot) maksti välja 2015. aasta jaanuaris ja laenu osa (10 miljonit eurot) aprillis. Teise osamakse (kokku 23 miljonit eurot) väljamaksmine on kavandatud 2015. aasta suveks, tingimusel et IMFi programm jääb jõusse ja Gruusia viib ellu vastastikuse mõistmise memorandumis kokkulepitud poliitikameetmed.

Hiljutised kogemused ja eelkõige vajadus alustada 2014. ja 2015. aastal kiiresti makromajandusliku finantsabi programmi Ukrainas on taas esile toonud vajaduse tagada, et makromajanduslikku finantsabi kui hädaabivahendit saaks kriisiolukordadele reageerimisel kiiresti kasutusele võtta. Komisjon jätkab seepärast otsustamisprotsessi tulemuslikkust ja tõhusust parandavate võimaluste otsimist.

Pärast jõulist 2013. aastat, mil SKP kasvas kullatootmise taastumise tulemusel 10,5 %, aeglustus Kõrgõzstani majanduskasv 2014. aastal märgatavalt, nii et SKP kasvuks hinnati 3,6 %. Selle põhjuseks oli väliskaubanduse kasvu pidurdumine, rahaülekannete vähenemine (seotud majanduslangusega Venemaal ja teiste peamiste kaubanduspartnerite, eelkõige SRÜ riikide majanduskasvu raugemisega) ja kullatootmise vähenemine. Kohalik vääring odavnes 2014. aastal USA dollari suhtes 16,3 % ja aastane inflatsioon jõudis 2015. aasta veebruaris 10,9 %ni. Kuna keskpank sekkus nõrgenemissurve leevendamiseks välisvaluuta turule, vähenesid selle reservid 2014. aasta juulist 2015. aasta jaanuarini 17,1 %. Eelarvepuudujääk on 2014. aastal hinnanguliselt 3,7 % SKPst ja riigivõlg 54,1 % SKPst. Jooksevkonto puudujääk jäi 2014. aastal suureks, moodustades 13,7 % SKPst. Maksebilanss jääb seetõttu haavatavaks. Sellega seoses taotlesid Kõrgõzstani ametiasutused järgmist kokkulepet IMFiga. 2015. aasta alguses peetud läbirääkimistel saavutati edu ja IMFi juhatus kiitis 2015. aasta aprillis heaks uue kolmeaastase laiendatud laenuvahendi programmi. Olenemata sellest, et ellu viiakse riiklikku säästva arengu strateegiat 2013–2017, on edasiminek finantssektoris aeglane. Endiselt ootab parlamendi heakskiitu panganduskoodeks, mis tugevdaks panganduse reguleerimist ning keskpanga volitusi ja sõltumatust.

3.2.4. Tuneesia

2013. aasta juunis kiitis IMFi juhatus heaks uue 24kuulise tugilaenu Tuneesiale summas 1,75 miljardit USA dollarit. Selles kontekstis taotles Tuneesia valitsus 2013. aasta augustis ELilt makromajanduslikku finantsabi summas 500 miljonit eurot. Vastuseks esitas komisjon 2013. aasta detsembris ettepaneku makromajandusliku finantsabi andmiseks summas kuni 250 miljonit eurot laenuna, mis makstakse välja kolme võrdse osamaksena. Parlamendis ja nõukogus toimunud arutelude käigus suurendati abi suurust 300 miljoni euroni. Otsuse selle makromajandusliku finantsabi programmi kohta võtsid kaasseadusandjad vastu 2014. aasta mais. Vastastikuse mõistmise memorandum ja laenukorralduse leping lepiti kokku ja allkirjastati ajavahemikus 2014. aasta juulist septembrini ning Tuneesia parlament ratifitseeris need 2015. aasta märtsis. Esimene osamakse makstakse välja eeldatavasti 2015. aasta mais, teise ja kolmanda osamakse väljamaksmine sõltub aga IMFi programmi täitmisest ja sellest, kuidas Tuneesia ametiasutused täidavad vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud makromajandusliku finantsabi tingimusi.

2014. aastal jäi SKP reaalkasv 2013. aasta 2,4 %ga võrreldes tagasihoidlikule 2,3 % tasemele. Majandustegevust pidurdasid endiselt poliitiline ebakindlus ja julgeolekupinged. Inflatsioon oli 2014. aastal keskmiselt 5,5 % ja see liigub langusteel. Eelarve ja maksebilansi tasakaalustamatus on ikka veel suur ja on kaasa toonud märkimisväärse rahastamisvajaduse. Eelarvepuudujääk oli 2014. aastal väiksem kui IMFi programmi eesmärk (4,8 % SKPst võrreldes esialgse prognoosiga 6,7 % SKPst), kuid selle põhjus ei ole mitte optimaalsed kärped korduvkulude eelarves, vaid peamiselt investeeringute eelarve alakasutamine ja teatavate kulutuste edasilükkamine 2015. aastasse. Välismajanduses jäi jooksevkonto puudujääk 2014. aastal suureks – see oli 8,9 % SKPst võrreldes 8,3 %ga SKPst 2013. aastal. Reservid olid 2014. aasta lõpus ligikaudu 7,8 miljardit USA dollarit, mis vastab vaid kolme kuu impordile, erinevalt IMFi programmi kohasest esialgsest 9 miljardi USA dollari suurusest eesmärgist. 2014. aasta detsembris vaatas IMF viiendat korda läbi jätkuva tugilaenu programmi. IMF tunnistas, et kõik tulemusnäitajad on täidetud ja et märkimisväärse arvu struktuurireformidega on edasi liigutud olenemata kehvast majandus-, sotsiaal- ja julgeolekukeskkonnast.

3.2.5. Ukraina

Võttes arvesse Ukraina kiiresti halvenevat majandusolukorda 2014. aasta alguses ja selle maksebilansi suurt nõrgenemist, kiitis nõukogu 2014. aasta aprillis kiirmenetluse teel (ELi toimimise lepingu artikkel 213) heaks uue makromajandusliku finantsabi programmi sellele riigile. Programm koosnes kuni 1 miljardi euro ulatuses laenust, mis makstakse välja kahe osamaksena, millest kumbki moodustab 500 miljonit eurot. See kokkulepe (MFA II) täiendas teist makromajandusliku finantsabi vahendit (MFA I), mis kinnitati kahe otsusega (võeti vastu 2002. ja 2010. aastal) ja ulatus 610 miljoni euroni laenudena, mis olid plaanis välja maksta kolme osamaksena. Selle tulemusena on tehtud Ukrainale kättesaadavaks makromajanduslik finantsabi kokku 1,61 miljardit eurot. Väljamaksed nende kahe programmi kaudu said võimalikuks pärast seda, kui IMFi juhatus kiitis 2014. aasta aprillis heaks uue kaheaastase tugilaenu. Ukraina sai 2014. aastal makromajanduslikku finantsabi 1,36 miljardit eurot, sealhulgas 1 miljardi euro suuruse kogusumma MFA II otsuse alusel. MFA I lõplik osamakse summas 250 miljonit eurot maksti välja 2015. aasta aprillis.

Pärast kaheaastast seisakut jõudis Ukraina majandus 2014. aastal sügavasse langusesse, mille põhjustas riigi idaosas käimasolevast relvastatud konfliktist tulenev usalduskriis. Kriis põhjustas vääringu järsu odavnemise ning investeeringute ja tarbimisaktiivsuse vähenemise. Konfliktist põhjustatud tootmisvõimsuse kahanemine riigi idaosas, mis on Ukraina tööstuskeskus, vähendas SKP reaalkasvu veelgi, nii et see oli 2014. aastal 6,8 %. Nõrgem vääring koos reguleeritud hindade märkimisväärse kasvuga tõi kaasa tarbijahinnaindeksi inflatsiooni hüppelise kiirenemise. Erinevatest korrigeerivatest meetmetest (nii tulude kui ka kulude poolel) olenemata süvenes üldine eelarvepuudujääk 2014. aastal hinnanguliselt 10,3 %ni SKPst, samal ajal kui välisvõlg suurenes 2014. aasta lõpuks järsult hinnanguliselt 70,2 %ni SKPst. Välismajanduses kaasnesid impordi kahanemisest tingitud jooksevkonto puudujäägi kohandamisega (8,7 %lt 2013. aastal 4,0 %le 2014. aastal) erasektori finantsvahendite silmatorkav väljavool ja suured maksed gaasivõla eest. Selle tagajärjel vähenesid Ukraina rahvusvahelised brutoreservid 2014. aasta jooksul ligikaudu 60 % (10 miljardit eurot), kukkudes vaid 6,2 miljardi euroni aasta lõpus. Kriisist põhjustatud majanduslangus ja vääringu odavnemine on mõjunud pangandussektorile kindlasti pidurdavalt ja toonud kaasa suure hoiuste väljavoolu, märkimisväärse tegevuskahjumi ja viivislaenude osakaalu kasvu. Keskpank alustas sektorit stabiliseerida üritades selle puhastamist elujõuetutest pankadest ja tegi algust ulatusliku rekapitaliseerimisega sektoris. Ka energeetikasektoris ja riigi rahanduse juhtimises võeti ette reform, millele aitasid kaasa toetusprogrammid rahvusvaheliste võlausaldajate, sealhulgas ELi osalusel.

Majandustegevuse jätkuva soikumise ja maksebilansi halvenemise taustal pani rahvusvaheline kogukond IMFi juhtimisel Ukraina jaoks kokku uue finantstoetuse paketi. Sellega seoses taotles riik 2014. aasta septembris uut makromajandusliku finantsabi programmi ja kordas oma taotlust 2014. aasta detsembris. Suurt välisfinantseerimise lisavajadust silmas pidades ja Ukraina ametiasutuste kõrgelennulise reformikava toetamiseks esitas komisjon 8. jaanuaril 2015 ettepaneku uue, kuni 1,8 miljardi euro suuruse makromajandusliku finantsabi programmi kohta laenudena (MFA III). Kaasseadusandjad võtsid otsuse selle uue makromajandusliku finantsabi programmi kohta vastu 2015. aasta aprillis. See makstakse eeldatavasti välja kolme võrdse osamaksena aastatel 2015–2016. IMFi juhatus kiitis 11. märtsil 2015 Ukraina laiendatud rahastamisvahendi raames heaks uue nelja-aastase kokkuleppe, mille maht on 12,348 miljardit IMFi arvestusühikut (ligikaudu 17,5 miljardit USA dollarit). Sellega asendati 2014. aasta aprillis kokkulepitud kaheaastane tugilaen.

4. Makromajandusliku finantsabi otstarbeka kasutamise tagamine: tegevushinnangud ja järelhindamised

4.1. Tegevushinnangud

Kooskõlas ELi finantsmääruse nõuetega koostab komisjon välisnõustajate abiga tegevushinnangud, saamaks piisavat kindlust selle kohta, et haldusmenetlused ja raharinglus abi saavates riikides toimivad.

Tegevushinnangutes keskendutakse riigi rahanduse juhtimise süsteemidele, eelkõige rahandusministeeriumi ja keskpankade menetlustele ja ülesehitusele ning konkreetsemalt nende kontode haldusele, kuhu ELi vahendid kantakse. Lisaks pööratakse erilist tähelepanu väliste auditeerimisasutuste toimimisele, nende sõltumatusele, tööprogrammidele ja nende teostatava kontrolli tõhususele. Kontrollitakse ka riigihankemenetlusi kesktasandil. 2014. aastal hindas komisjon uut, selleks aastaks heakskiidetud makromajandusliku finantsabi programmi ette valmistades tegevust Ukrainas.

4.2. Järelhindamised

Kooskõlas ELi finantsmääruse nõuetega teeb komisjon järelhindamisi, et selgitada välja makromajandusliku finantsabi programmide mõju. Peamised eesmärgid on: i) analüüsida mõju abi saava riigi majandusele ja eriti riigi välispositsiooni jätkusuutlikkusele ning ii) hinnata ELi sekkumise lisaväärtust. 2014. aastal alustati makromajandusliku finantsabi programmi järelhindamist Bosnias ja Hertsegoviinas, mis jõudis lõpule 2015. aasta märtsis.

5. Abitaotlused ja komisjoni tulevased ettepanekud – eelarvepositsioon

2015. aastaks kavandatud makromajandusliku finantsabi programmid hõlmavad järgmist:

i) viie juba heaks kiidetud otsuse elluviimine makromajandusliku finantsabi programmide kaudu Gruusias, Jordaanias, Kõrgõzstanis, Tuneesias ja Ukrainas (MFA I viimane osamakse);

ii) 2015. aasta aprillis Ukraina kohta juba vastu võetud uue MFA III otsuse elluviimine ja