KOMISJONI ARUANNE

Ühendkuningriik



Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruanne

1. Sissejuhatus

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise korral. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Parandusliku osa puhul võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel ka otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab riikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ja võimaldab samal ajal komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt on Ühendkuningriigi valitsemissektori eelarve puudujääk 2019.–2020. eelarveaastal 2,5 % SKPst ja valitsemissektori võlg 85,2 %. Lõplikud 2019.–2020 eelarveaasta andmed valitsemissektori eelarve puudujäägi ja võla kohta saadakse aga alles 2020. aasta sügisel. Komisjoni prognoosi kohaselt peaks Ühendkuningriigi eelarvepuudujääk 2020.–2021. aastal olema 10,7 % SKPst, samas kui võlg peaks olema 102,5 % SKPst. Kõik kättesaadavad tõendid, sealhulgas liikmesriikide ametiasutuste avaldused selle kohta, mil määral võetakse eelarvepoliitikas arvesse tõsist majandussurutist, mis on seotud COVID-19 pandeemiaga, osutavad puudujäägile, mis ületab märkimisväärselt kontrollväärtust 3 % SKPst 2020.–2021. ja 2021.–2022. aastal. Oma 7. mai 2020. aasta kirjas palus komisjon Ühendkuningriigil esitada ajakohastatud teavet eelarvepuudujäägi hinnangulise suuruse kohta 2020.–2021. eelarveaastal. Ühendkuningriik ei esitanud siiski nõutud selgitusi, vaid viitas eelarveküsimustega tegeleva ameti COVID-19 stsenaariumile, mille kohaselt on eelarvepuudujääk 2020.–2021. eelarveaastal märkimisväärselt üle 3 %. Neid tegureid arvesse võttes peab komisjon oma praegust prognoosi, mille kohaselt on eelarvepuudujääk 2020.–2021. aastal 10,7 % SKPst, piisavalt veenvaks ja esmapilgul usutavaks tõendiks ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta, nagu määratletud aluslepingu artikli 126 lõike 2 punktis a.

Seepärast on komisjon koostanud käesoleva aruande, milles analüüsitakse, kas Ühendkuningriik täidab aluslepingu kohast eelarvepuudujäägi kriteeriumi. Aruandes võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid ja COVID-19 pandeemiast tingitud suurt majandusšokki.

Tabel 1. Valitsemissektori eelarvepuudujääk ja võlg (% SKPst)

2016–2017 2017–2018 2018–2019 2019–2020 KOM 2020–2021 KOM 2021–2022 KOM Eelarvepuudujäägi kriteerium Valitsemissektori eelarvepositsioon -2,8 -2,7 -1,8 -2,5 -10,7 -6,2 Võlakriteerium Valitsemissektori koguvõlg 85,2 84,6 84,2 85,2 102,5 100,2

Märkus. Allikas: Eurostat, komisjoni 2020. aasta kevadprognoos

2.Eelarvepuudujäägi kriteerium

Komisjoni 2020. aasta kevadprognooside kohaselt on Ühendkuningriigi valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020.–2021. eelarveaastal 10,7 % SKPst, mis ületab oluliselt aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Aluslepingu kontrollväärtuse prognoositav ületamine 2020. aastal on erandlik, kuna selle põhjuseks on tõsine majandussurutis. Võttes arvesse COVID-19 pandeemia mõju, prognoositakse komisjoni 2020. aasta kevadprognoosis, et reaalne SKP väheneb 2020. aastal 8,3 %.

Aluslepingu kontrollväärtuse prognoositav ületamine ei ole komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt ajutine, kuna prognoosi kohaselt jääb eelarvepuudujääk suuremaks kui 3 % SKPst ka 2021.–2022. eelarveaastal.

Kokkuvõttes ületab 2020.–2021. aasta prognoositav puudujääk oluliselt aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Kontrollväärtuse prognoositavat ületamist peetakse aluslepingu ning stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses erandlikuks, kuid mitte ajutiseks. Kõik kättesaadavad tõendid, sealhulgas liikmesriikide ametiasutuste avaldused selle kohta, mil määral võetakse eelarvepoliitikas arvesse tõsist majandussurutist, mis on seotud COVID-19 pandeemiaga, osutavad puudujäägile, mis ületab märkimisväärselt kontrollväärtust 3 % SKPst 2020.–2021. ja 2021.–2022. aastal. Oma 7. mai 2020. aasta kirjas palus komisjon Ühendkuningriigil esitada ajakohastatud teavet eelarvepuudujäägi hinnangulise suuruse kohta 2020.–2021. eelarveaastal. Ühendkuningriik ei esitanud siiski nõutud selgitusi, vaid viitas eelarveküsimustega tegeleva ameti COVID-19 stsenaariumile, mille kohaselt on eelarvepuudujääk 2020.–2021. eelarveaastal märkimisväärselt üle 3 %. Neid tegureid arvesse võttes peab komisjon oma praegust prognoosi, mille kohaselt on eelarvepuudujääk 2020.–2021. aastal 10,7 % SKPst, piisavalt veenvaks ja esmapilgul usutavaks tõendiks ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta, nagu määratletud aluslepingu artikli 126 lõike 2 punktis a. Seega näitab analüüs, et esmapilgul ei ole asutamislepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 sätestatud eelarvepuudujäägi kriteerium täidetud.

3. Asjakohased tegurid

Aluslepingu artikli 126 lõikes 3 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei vasta ühele või mõlemale kriteeriumile, peab komisjon koostama aruande. Aruandes tuleb võtta „arvesse ka seda, kas eelarvepuudujääk ületab riigi investeerimiskulutused, samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi majandus- ja eelarveseisund“.

Neid tegureid on lisaks selgitatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3, milles on samuti sätestatud, et asjakohast tähelepanu tuleb pöörata „kõikidele teistele teguritele, mis on asjaomase liikmesriigi arvates olulised, et põhjalikult hinnata puudujäägi- ja võlakriteeriumide järgimist, ning millest liikmesriik on nõukogule ja komisjonile teada andnud“. Nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 4, ei saa puudujäägikriteeriumi täitmise puhul võtta neid asjasse puutuvaid tegureid arvesse Ühendkuningriigi puudujäägikriteeriumi alusel ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta otsuse tegemisel, kuna valitsemissektori võla suhe SKPsse ületab kontrollväärtust 60 % ja topelttingimus ei ole täidetud – s.o puudujääk jääb kontrollväärtuse lähedale ja kontrollväärtuse ületamine on ajutine.

Praeguses olukorras on peamine lisategur, mida tuleb 2020. aasta puhul arvesse võtta, COVID-19 pandeemia majanduslik mõju. Pandeemial on väga arvestatav mõju eelarveseisundile ja see toob kaasa väga ebakindlad väljavaated. Pandeemia on viinud ka üldise vabastusklausli aktiveerimiseni.

3.1. COVID-19 pandeemia