[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 24.11.2009

KOM(2009)641 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

mille kohaselt lubatakse Portugali Vabariigil kohaldada meedet, millega tehakse erand nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklitest 168, 193 ja 250

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv”) artiklile 395 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmed kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks eesmärgiga lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust või ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Nõukogu otsusega 2004/738/EÜ on Portugali Vabariigil (edaspidi „Portugal”) lubatud kohaldada kuni 31. detsembrini 2009 koduuksemüügi valdkonna puhul maksustamise vabatahtlikku erikorda, mille kohaselt ühest küljest erandina nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) artikli 21 lõike 1 punktist a on osutatud valdkonnas tegutsev äriühing, kellel on lubatud kohaldada kõnealust erikorda, kohustatud tasuma käibemaksu kaupadelt, mida tema edasimüüjad tarnivad lõpptarbijatele. Teisest küljest on edasimüüjad erandina kõnealuse direktiivi artiklist 22 samade kaupade tarnimise puhul kõnealuses artiklis sätestatud kohustustest vabastatud. Vabastusloa saamiseks peab äriühingu kogu käive pärinema enda nimel ja omal kulul tegutsevate edasimüüjate teostatud koduuksemüügist. Lisaks peavad kõik müüdud tooted olema esitatud eelnevalt kehtestatud hinnakirjas, mida kohaldatakse lõpptarbimisjärgus ning äriühing peab oma tooted müüma otse edasimüüjatele, kes müüvad need omakorda otse lõpptarbijale.

Portugal taotles komisjoni peasekretariaadis 30. juunil 2009 registreeritud kirjaga luba käibemaksudirektiivi artiklite 193 ja 250 sätetest kõrvalekalduva erikorra pikendamiseks ning komisjoni peasekretariaadis 9. septembril 2009 registreeritud täiendava kirjaga taotles ta, et edasimüüjad ei saaks erandina käibemaksudirektiivi artiklist 168 käibemaksu maha arvestada oma nendelt kaupadelt, mis on erimeetmega hõlmatud.

Komisjon teavitas 27. oktoobri 2009. aasta kirjaga käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teisi liikmesriike Portugali taotlusest. Komisjon teatas 29. oktoobri 2009. aasta kirjaga Portugalile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

Et pikendamise taotlust põhjendada, märkis Portugal, et käibemaksudirektiivi sätete kohaselt peavad käibemaksu maksma ka kõik maksukohustuslased, kellel ei ole piisavaid struktuure direktiivi kohaldamisega seotud kohustuste täitmiseks ja kes tegutsevad eritingimustes, kus pettuseoht on märksa suurem. Nende hulka kuuluvad enda nimel tegutsevad maksukohustuslased, kes müüvad otse oma klientide kodudes kaupu, mida neile on tarninud äriühingud, kes sellisel eripärasel viisil oma müüki edendavad. Portugal leiab, et eespool osutatud meetme kohaldamist on vaja jätkata, lihtsustamaks sel viisil käibemaksu kogumist kõnealuses valdkonnas tegutsevatelt maksukohustuslastelt ja tagada selle üle tõhusam kontroll.

Portugal täpsustab, et kõnealused meetmed ei muuda lõpptarbimisel kogutava käibemaksu summat ega mõjuta käibemaksust tulenevaid Euroopa Ühenduse omavahendeid.

Esitatud taotluses käsitletava vabatahtliku erimeetme eesmärk on, et edasimüüjad ei peaks deklareerima ega tasuma käibemaksu lõpptarbijatele tarnitavatelt kaupadelt, mida volitatud äriühing on neile tarninud. Seega võimaldaks erimeede lihtsustada käibemaksu kogumise korda käibemaksukohustuslaste huvides. Määrates rohkete rändedasimüüjate asemel maksukohustuslaseks nõuetekohaselt selleks volitatud äriühingu ning pannes talle deklareerimiskohustuse ja vastavate maksete tegemise kohustuse, võimaldab kõnealune kord tagada, et käibemaks, mis on kogutud volitatud äriühingult saadud toodete müügi jaekaubanduse etapis, kantakse riigikassasse, hoides seega ära maksudest kõrvalehoidmise. Ühtlasi võimaldaks see maksuhalduril käibemaksu kogumist lihtsustada.

Kuna edasimüüjad, kes saavad oma kauba volitatud äriühingult, ei pea deklareerima ega tasuma käibemaksu neilt lõpptarbijatele tarnitavatelt kaupadelt, mida äriühing on neile tarninud, on lihtsustamine põhjendatud ka sellega, et edasimüüjatel ei peaks olema õigust arvestada nendelt ostudelt maha käibemaksu ning nad ei peaks ka olema kohustatud esitama käibemaksudeklaratsiooni, mis on tehtava mahaarvamise kinnitamiseks vajalik. Seega peaks nende asemel kõnealust õigust kasutama volitatud äriühing, kes võtaks seetõttu ka kohustuse esitada vastavad deklaratsioonid. Mahaarvamise õigus, mida edasimüüjad saaksid oma muude kaupade ja teenuste ostude puhul kohaldada, ei kuulu kõnealuse meetme alla ning seda tuleb kohaldada vastavalt ühenduse õigusele.

Võttes arvesse käibemaksudirektiivi artiklit 395 ja Portugali esitatud argumente, on komisjon seisukohal, et taotletud erand vastab kõnealuses artiklis sätestatud tingimustele ning et see aitab lihtsustada käibemaksu kogumist ja hoida ära maksudest kõrvalehoidmist, mõjutamata siiski lõpptarbimisel kogutava käibemaksu summat. Seetõttu ei ole komisjonil kõnealuse taotluse osas vastuväiteid ja ta on seisukohal, et nõukogule tuleb esitada vastav ettepanek.

Siiski leiab komisjon, et kõnealuse erandi kohaldamisperioodi tuleks piirata, et Portugali esitatud asjakohase teabe põhjal saaks korrapäraselt hinnata, kas kõnealuse erandi kohaldamist õigustavad asjaolud veel kehtivad.

2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine

Otsuse ettepaneku eesmärk on jätkata käibemaksu kogumise lihtsustamise meetme kohaldamist ja hoida ära maksudest kõrvalehoidmine asjaomases eripärases ja piiratud majandusvaldkonnas. Sellel oleks seega positiivne mõju eelkõige kõnealuses valdkonnas tegutsevatele maksukohustuslastele ja asjaomasele liikmesriigile. Ettepaneku koostamisel puudus vajadus kasutada välisekspertide abi, konsulteerida huvitatud isikutega või hinnata kõnealuse otsuse mõju. Igal juhul ei ole käesoleva otsuse mõju suur, kuna selle kohaldamisala ja -periood on piiratud.

3. Ettepaneku õiguslik külg

Otsuse ettepaneku eesmärk on lubada Portugalil kohaldada erimeedet, millega tehakse erand käibemaksudirektiivi artiklitest 168, 193 ja 250, selleks et säilitada ja muuta vabatahtlikku erikorda, millega püütakse koduuksemüügi puhul viia teatavate tingimustega vastavusse äriühingud, kellel on ühest küljest erandina kõnealuse direktiivi artiklist 193 lubatud kohaldada kõnealust erikorda ja kes on kohustatud tasuma käibemaksu kaupadelt, mida tema edasimüüjad tarnivad lõpptarbijatele, ning teisest küljest erandina kõnealuse direktiivi artiklist 168 õigus arvata maha käibemaks, mis tuleb tasuda või on tasutud kaupadelt, mida tema edasimüüjad tarnivad lõpptarbijatele. Lisaks sellele on erandina kõnealuse direktiivi artiklist 250 erikorra eesmärk vabastada edasimüüjad deklaratsioonide esitamise kohustusest nende kaupade osas, mida volitatud äriühing on neile tarninud kaupade lõpptarbijale tarnimiseks ja seetõttu ise kõnealuse kohustuse enda peale võtnud.

Kõnealuse otsuse õiguslikuks aluseks on käibemaksudirektiivi artikli 395 sätted, mis võeti vastu Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 93 kohaselt. Vastavalt kõnealustele sätetele peab liikmesriik, kes soovib võtta erimeetmeid, millega tehakse erand kõnealusest direktiivist, saama nõukogult otsuse vormis loa. Kuna tegemist on rakendusmeetmega, mis käsitleb käibemaksudega seotud õigusaktide ühtlustamist, on ettepanek subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas.

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ega lähe seega kaugemale sellest, mida on vaja lihtsustamise eesmärgi saavutamiseks ja maksudest kõrvalehoidmise vältimiseks, kuna see hõlmab vaid eripärast ja piiratud majandusvaldkonda ning väikest hulka käibemaksukohustuslasi, kes pealegi saavad kõnealust korda kohaldada vabal valikul. Seega tehakse käibemaksudirektiivi põhimõtetest erand piiratud ja asjakohasel määral.

4. Mõju eelarvele

Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.

5. Lisateave

Ettepanekuga nähakse ette, et otsuse kohaldamisperiood lõppeb 31. detsembril 2012.

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

mille kohaselt lubatakse Portugali Vabariigil kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklitest 168, 193 ja 250

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,

võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[1] eriti selle artikli 395 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2]

ning arvestades järgmist:

1. Nõukogu otsusega 2004/738/EÜ[3] on Portugali Vabariigil (edaspidi „Portugal”) lubatud kohaldada kuni 31. detsembrini 2009 koduuksemüügi valdkonnas maksustamise vabatahtlikku erikorda, mille kohaselt ühest küljest erandina nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas)[4] artikli 21 lõike 1 punktist a on osutatud valdkonnas tegutsev äriühing, kellel on lubatud kohaldada kõnealust erikorda, kohustatud tasuma käibemaksu kaupadelt, mida tema edasimüüjad tarnivad lõpptarbijatele. Teisest küljest on edasimüüjad erandina kõnealuse direktiivi artiklist 22 samade kaupade tarnimise puhul kõnealuses artiklis sätestatud kohustustest vabastatud. Vabastusloa saamiseks peab äriühingu kogu käive pärinema enda nimel ja omal kulul tegutsevate edasimüüjate teostatud koduuksemüügist. Lisaks peavad kõik müüdud tooted olema esitatud eelnevalt kehtestatud hinnakirjas, mida kohaldatakse lõpptarbimisjärgus ning äriühing peab oma tooted müüma otse edasimüüjatele, kes müüvad need omakorda otse lõpptarbijale.

2. Portugal taotles komisjoni peasekretariaadis 30. juunil 2009 registreeritud kirjaga luba direktiivi 2006/112/EÜ artiklite 193 ja 250 sätetest kõrvalekalduva erikorra pikendamiseks ning komisjoni peasekretariaadis 9. septembril 2009 registreeritud täiendava kirjaga taotles ta, et edasimüüjad ei saaks erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 168 käibemaksu maha arvestada oma nendelt kaupadelt, mis on erimeetmega hõlmatud.

3. Komisjon teavitas 27. oktoobri 2009. aasta kirjaga direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt teisi liikmesriike Portugali taotlusest. Komisjon teatas 29. oktoobri 2009. aasta kirjaga Portugalile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

4. Kõnealuse erikorra eesmärk on anda rohkete rändedasimüüjate asemel nõuetekohaselt selleks volitatud äriühingule õigus arvata maha käibemaks, mis tuleb tasuda või on tasutud kaupadelt, mida tema edasimüüjad tarnivad lõpptarbijatele. Volitatud äriühingud on ühtlasi kohustatud deklareerima ja tasuma käibemaksu, mida nende edasimüüjad ei pea tasuma.

5. Seega võimaldab kõnealune kord tagada, et käibemaks, mis on kogutud volitatud äriühingult saadud toodete müügi jaekaubanduse etapis, kantakse riigikassasse, hoides seega ära maksudest kõrvalehoidmise. Ühtlasi võimaldab see maksuhalduri huvides lihtsustada kõnealuse maksu kogumise korda ja vähendada edasimüüjate kohustusi seoses käibemaksuga.

6. Erand ei muuda lõpptarbimisjärgus kogutava käibemaksu summat ja sellel ei ole negatiivset mõju käibemaksust saadavatele Euroopa ühenduste omavahenditele,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Portugalil lubatakse kohaldada koduuksemüügi maksustamisel erikorda, mis sisaldab erandeid direktiivi 2006/112/EÜ sätetest.

Äriühing, kelle kogu käive saadakse enda nimel ja omal kulul tegutsevate edasimüüjate teostatud koduuksemüügist, võib taotleda ametiasutustelt luba erikorra kohaldamiseks järgmistel tingimustel:

a) kõik äriühingu müüdud tooted on esitatud eelnevalt kehtestatud hinnakirjas, mida kohaldatakse lõpptarbimisjärgus;

b) äriühing müüb oma tooted otse edasimüüjatele, kes müüvad need omakorda otse lõpptarbijale.

Artikkel 2

Äriühingud, kellele on lubatud kõnealust erikorda kohaldada, tohivad erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 168 arvestada maha käibemaksu, mida tema edasimüüjad on kohustatud maksma või on maksnud kaupadelt, mida äriühingud edasimüüjatele on müünud, ja on erandina kõnealuse direktiivi artiklist 193 kohustatud tasuma käibemaksu kaupadelt, mida tema edasimüüjad müüvad lõpptarbijatele.

Artikkel 3

Edasimüüjad, kes saavad oma kauba äriühingult, kellel on lubatud käesolevat erikorda kohaldada, on vabastatud direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 250 osutatud deklaratsioonide esitamisest nende kaupade osas, mis kõnealune äriühing neile on tarninud, ja nende kaupade tarnimisel lõpptarbijale. Deklaratsioonid peab esitama volitatud äriühing.

Artikkel 4

Käesolevat otsust kohaldatakse 1. jaanuarist 2010 kuni 31. detsembrini 2012.

Artikkel 5

Käesolev otsus on adresseeritud Portugalile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.

[2] ELT C […] , […], lk […].

[3] ELT L 325, 28.10.2004, lk 62.

[4] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiiv tunnistati kehtetuks direktiiviga 2006/112/EÜ.