ET Euroopa Liidu Teataja C 225/52

Regioonide Komitee arvamus „Energiatõhusus linnades ja piirkondades: maapiirkondade ja linnade erinevused”

2012/C 225/06

REGIOONIDE KOMITEE

— nõuab, et energiatõhusus peab olema energiapoliitika keskne ja lahutamatu osa ning see tuleb energiapoliitika hierarhias panna piisavalt prioriteetsele kohale;

— toetab energiatõhususele ja energiasäästule suunatud finantstoetusmeetmete paremat ühendamist tulevastes ELi rahastamisprogrammides;

— kutsub üles võtma tugevamaid meetmeid, et mõjutada inimeste käitumist ja energiatarbimisharjumusi, ning leiab, et vaja on nn piitsa ja prääniku meetmete kombinatsiooni, millega näidatakse majanduslikke argumente, aga vajadusel rõhutakse suuremal määral ka kohustuslikele nõuetele;

— tõdeb, et praegune poliitika on suunatud linnadele, et saavutada praegused poliitilised eesmärgid, ent toonitab vajadust tegeleda terviklikumal ja kooskõlastatumal viisil maapiirkondade väljakutsete ja võimalustega energiakasutuse ja -tootmise valdkonnas;

— kutsub kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi levitama energiatõhususe ja -säästu parimaid tavasid ning suurendama energiaalast vastupanuvõimet, planeerides ja katsetades oma teenuste osutamist minimaalse energiakuluga.

Raportöör Brian MEANEY (IE/EA), Clare’i krahvkonnanõukogu ja Kesk-Lääne piirkondliku omavalitsuse liige Viitedokument Eesistujariigi Taani 12. jaanuari 2012. aasta konsulteerimistaotlus

I POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

A. Sissejuhatus

1. rõhutab, et Euroopa 2020. aasta strateegiaga pannakse tõhus energiakasutus õigusega aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvuga seotud ELi eesmärkide saavutamise keskmesse, mis eeldab ressursitõhusale majandusele üleminekut. Energiatõhusus ei tähenda tootmise või majandustegevuse vähendamist, vaid sama toodangu saavutamist majandustegevusüksuse kohta väiksema energiatarbimisega. Selleks on vaja tarbetu energiakasutuse väljaselgitamist ja lõpetamist ning tõhusamaid tootmismeetodeid;

2. märgib murelikult, et prognooside kohaselt saavutab EL 2020. aastaks ainult poole primaarenergia tarbimise kavandatud 20 % säästust. 2020. aasta strateegia eesmärkideni jõudmine nõuab kooskõlastatud jõupingutust kõigil tasanditel: ELi, liikmesriikide, piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Energiatõhusus on oluline prioriteet ning eeldab poliitika tõhustamist kõigil tasanditel;

3. kordab, et jätkusuutliku, konkurentsivõimelise ja kindla energiavarustuse eesmärkide saavutamiseks peab EL tegutsema solidaarselt ja tõhusalt, et teha kindlaks ja võtta kasutusele olemasolevad ja loodavad tehnoloogia arengust tulenevad võimalused ning mõjutada käitumise muutmist energiatõhususe soodustamise ja parandamise suunas. Sellest tulenevalt peaks EL lühiajalises ja keskpikas perspektiivis eelistama tõhusama ja turu seisukohast konkurentsivõimelisema tehnoloogia kasutuselevõttu;

4. rõhutab, et muu hulgas kohalike ja piirkondlike energiaasutuste kaudu on linnadel, piirkondadel ja kohaliku tasandi ametiasutustel võtmeroll tõhusama energiakasutuse soodustamisel, edendamisel ja reguleerimisel oma tegevuses ja oma infrastruktuurides, samuti tarbijate ja energiatootjate hulgas. Komitee tunnistab, et selle ülesande täitmiseks on ametiasutustel vaja rahastamist ja suuremat abi, et nad saaksid anda oma panuse energiatõhususmeetmete elluviimisel ja tugevdamisel;

5. rõhutab kohalike ja piirkondlike omavalitsuste osatähtsust eeskuju andmisel, investeeringute ligimeelitamisel ja töökohtade loomisel, ning palub ELil tungivalt edendada ja toetada kohaliku ja piirkondliku tasandi energiatõhususkavade koostamist, mis aitavad saavutada riigi ja Euroopa tasandi energiaalaseid eesmärke ning parandada energiainfosüsteeme;

6. toetab ÜRO algatatud rahvusvahelise taastuvenergia aastat kõigi jaoks, sest see pakub väärtusliku võimaluse suurendada teadlikkust energiatõhususe parandamise tähtsusest ja taastuvenergiast kohalikul, piirkondlikul, riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil. Keskkonnasõbraliku, taskukohase ja usaldusväärselt tarnitava energia kättesaadavuse puudumine pärsib inimkonna, ühiskonna ja majanduse arengut ning on suur takistus aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele. Täielik üleminek taastuvenergiale peab toimuma kooskõlas suuremate jõupingutustega energiatarbimise vähendamiseks ja uute energiaallikate arendamisega, mis viivad ka sõltuvuse vähendamiseni fossiilkütuste impordist;

7. märgib lisaks, et kuna India ja Hiina majandus on alles hoogu võtmas, siis peaks Hiina energianõudlus ootuste kohaselt tõusma 2035. aastaks lausa 75 % (1). Sellest tulenevalt suureneb konkurents praegu ELi imporditava energia üle ja see võib tekitada varustus-, jaotus- ja hinnaprobleeme, millel võivad olla tõsised ja mitmemõõtmelised majanduslikud ja ühiskondlikud tagajärjed. Tuleb välja töötada konkreetsed ja teostatavad tegevuskavad vastuseks sellistele arengutele, et saavutada võimalikult kiiresti vajaduste kaetus kohapeal kättesaadavate energiaallikatega. Linnade, piirkondade ja kohaliku tasandi ametiasutused peaksid kindlasti osalema nende kavade väljatöötamisel;

8. juhib tähelepanu kasutamata ühiskondlikule kasule seoses roheliste ümberkorraldusprojektide algatamisega linnades ja piirkondades ning rõhutab sellega seoses, et Euroopa Komisjon ja liikmesriikide valitsused peavad eraldama märkimisväärseid rahalisi vahendeid üldkasutatavate hoonete energiatõhususe suurendamiseks;

9. võtab teadmiseks praeguse arutelu energiatõhususe direktiivi üle ja nõuab, et võetaks vastu tugev ja kaugeleulatuvate sihtidega direktiiv. Linnad ja piirkonnad saavad sellest ainult kasu, kui nad muutuvad energiatõhusamaks ja vähendavad oma energiatarbimist: nad saaksid vähendada oma sõltuvust importküttest, pakkuda kohapeal kuni 2 miljonit töökohta ehitus- ja moderniseerimistööde (2) valdkonnas ning aidata kodumajapidamistel säästa aastas märkimisväärselt energiakulude pealt. Lisaks saaks EL vähendada veelgi oma kasvuhoonegaaside heiteid ja endale selles valdkonnas veelgi kaugemaleulatuvaid eesmärke seada. Kavandatud direktiiv on seega selgelt esimene samm praeguse kriisi leevendamise suunas. See ei ole aga piisav, sest sellega püütakse jõuda eelkõige majanduslike eesmärkideni, st vähendada nafta ja gaasi välisimporti ja suunata need miljardid eurod ümber ELi majandusse, ilma sobivate konkreetsete visioonideta taastuvenergia allikate vajamineva massiivse väljaehitamise kohta. Selle saavutamiseks on otsustav lasta liikmesriikidel tegutseda vastavalt oma tingimustele, et nad koostaksid oma riigi jaoks kõige tõhusamad meetmed;

10. väljendab seejuures kahetsust eelkõige selle üle, et puudub pikaajaline sidus visioon kogu renoveerimist nõudva elamiskõlbliku hoonestuse renoveerimise kohta ning puuduvad selgesõnalised ja konkreetsed kohalike ja piirkondlike omavalitsuste finantsabi kohustused energiatõhususse investeerimise edendamiseks kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Sellega seoses on oluline teha vahet ühiskonnale ja majandustegevusele kasulike eesmärkide vahel. Mingi hoone renoveerimisel tuleb ettevõtte tasandil lähtuda sellest, mis on majandustegevuse seisukohalt võimalik, samas peab ühiskond aitama teostada ühiskonnale kasulikke eesmärke;

11. soovitab ELil tõhustada infosüsteeme energiatõhususe, sealhulgas nii riigi kui ka piirkondliku tasandi energiatõhususe kohta; süsteeme, millega hinnatakse piirkondliku energiasäästu kontrollimise menetlusi; energiasäästu näitajaid; kohaldatavate energiasäästumeetmete standardite andmebaase; hea tava juhiseid; rakendusstandardeid jne. Komitee nõustub kohalike omavalitsuste Euroopa tasandi ühendusega Energy Cities selles, et rahastamine on äärmiselt oluline kavandatud meetmete ellurakendamiseks. Lisaks märgib komitee, et energiatõhususe direktiivi ettepanekus puuduvad siduvad eesmärgid ja asjakohane järelevalvemenetlus ning see sisaldab lihtsaid loobumisvõimalusi. Seetõttu tervitab Regioonide Komitee ELi eesistujariikide Poola ja Taani jõupingutusi, et lisada vajalikud rahastamismeetmed ja muud puuduvad elemendid ettepanekusse. Lisaks väljendab komitee toetust eesistujariigi Taani jõupingutustele leidmaks poliitilist kompromissi, mis tagab, et riigiasutused saavad astuda samme oma ehitiste energiatõhusamaks muutmiseks, võttes arvesse kohalikke ja piirkondlikke tingimusi liikmesriikides. Komitee tervitab eriti ettepanekut nõuda energiatootjatelt aastas keskmiselt 1,5 % energiasäästu;

12. toonitab, et suuremat energiatõhusust ei ole võimalik saavutada keskvalitsuses paika pandud jäikade tegevusvaldkondadega, mille puhul ei ole arvestatud liikmesriikide kohalikke ja piirkondlikke tingimusi, ning kutsub seetõttu üles pakkuma võimalust rakendada alternatiivseid lähenemisviise, mille kaudu saavutada energiasäästu eesmärgid, tingimusel, et energiatarbimist vähendatakse samaväärses mahus ning et linnadele ja piirkondadele antakse võimalus teha ettepanekuid energiasäästu strateegiate kohta;

13. märgib, et energiapoliitikat ja energiateemalist arutelu iseloomustab killustumine. Teemat tõstatatakse sektorite (transport, ehitus jne) kaupa, mistõttu ei mõelda piisavalt ruumilistele ja territoriaalsetele erinevustele ega potentsiaalile, mis tuleb ära kasutada, kui tahetakse kogu ELis edusamme saavutada;

14. nõuab, et lisaks energiatõhususe parandamise meetmetele kujundataks sobivad energiamajandamis- ja energiasäästumeetmed, ning kutsub üles töötama välja energiamajandamis- ja energiasäästu eesmärgid, sh energiatarbimise vähendamise eesmärgid, millega aidata saavutada ja ületada energiatõhususe parandamise kaudu energiatarbimise vähendamise eesmärke;

15. nõuab, et ELi eesistujariik Taani tunnustaks kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rolli Euroopa 2020. aasta strateegia energiatõhususe eesmärkide saavutamisel. Nõukogu praeguses läbirääkimisdokumendi kavandis tulevase energiatõhususe direktiivi kohta ja Euroopa Komisjoni teatises „Energia tegevuskava aastani 2050” puudub peaaegu täiesti viide kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele. Samuti leiab komitee, et läbivaadatud riiklikud reformikavad ja riigipõhised soovitused peavad tugevamini peegeldama energiatõhususe valdkonnas võetud kohustusi;

16. väljendab heameelt rahastamisalgatuse „Arukas energeetika – Euroopa” ja selle jõupingutuste üle turutõkete ületamisel. Aruka energeetika algatuses tuleks keskenduda käitumisharjumuste muutmisega seotud meetmete edendamisele. Komitee kutsub siiski üles levitama kogu ELis jõulisemalt aruka energeetika projektide tulemusi ja soovitusi (teave, õigusaktid jm) ning kindlustama aruka energeetika programmi või seda asendavate programmide rahastamine 2014.–2020. aastaks;

17. Viidates antud problemaatika erilisele territoriaalsele mõõtmele rõhutab Regioonide Komitee, et

— ELi maapiirkonnad kasutavad rohkem saastavaid energiaallikaid kui linnapiirkonnad, mistõttu tuleks eriti toetada suurt saastatust tekitavate fossiilkütuste asendamist vähemsaastavate fossiilkütustega üleminekulahendusena ja seejärel eelkõige taastuvenergiaallikatega;

— hoolimata maapiirkondade edusammudest jääb nende majandusareng siiski ELi keskmisest allapoole, eelkõige võrreldes linnapiirkondadega. See erinevus maa- ja linnapiirkondade vahel on eriti tugev Ida- ja Kesk-Euroopas ja tekitab seda enam muret, et 2000.–2007. aastal suurenes see suurlinnade ja pealinnade kiire laienemise tõttu;

B. Linnad ning piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused

18. kordab oma üleskutset tagada kogu ELis säästvas energiapoliitikas parem tasakaal linna- ja maapiirkondade vahel ning rõhutab vajadust kasutada ära maapiirkondade potentsiaal Euroopa 2020. aasta energiatõhususe eesmärkide saavutamiseks. Tõepoolest on maapiirkondades märkimisväärne potentsiaal nii energia tootmiseks kui ka tarbimise vähendamiseks – ainult maal on saadaval suured maa-alad tuuleparkide või päikeseelektrijaamade rajamiseks. Samas vajab tänapäevane põllumajandus märkimisväärseid energiakoguseid. Ent uute energiaallikate kasutuselevõtu energiasäästu potentsiaal on suurel määral tähelepanuta jäetud;

19. rõhutab, et linna- ja maapiirkondade vahel on suuri erinevusi. Energiatõhusus on maapiirkondades kriitilises olukorras ja sellega tuleb kiiresti tegeleda. Maamajapidamised ja maal asuvad väikeettevõtted on mitmest aspektist halvemas olukorras oma energiakasutuses, eelkõige oma majapidamise olemuse ja hoonestuse kvaliteedi tõttu. Maapiirkonna hooned on sageli vanemad ja nende renoveerimine on omanikele kulukam ja sageli ka ülejõukäiv. Üks põhjus on asustustihedus: maal asuvate eramajade isolatsioon ei saa kasu samast mastaabisäästust, millest saavad kasu mitme üürnikuga linnakodud. Nende tingimuste tõttu, mis erineval määral eksisteerivad kõigis liikmesriikides, on maapiirkondades võrdeliselt suuremad energiakulud, kusjuures maaelaniku sissetulek on 21–62 % väiksem (3);

20. toonitab, et ELi energiapoliitikas on aga juhindutud suurlinnade vajadustest. Investorid suunavad ikka oma tähelepanu peaaegu eranditult infrastruktuurile, mis on kujundatud linnapiirkondade teenindamiseks;

21. rõhutab, et juurdepääs energiale on maapiirkondades ja äärealadel üldiselt kallim. Lisaks on keskkonnahoidlike tehnoloogiate vähese kasutuse ja vähetõhusa isoleerimise tõttu energiatõhusus väiksem. Komitee kutsub üles leidma sobivaid juhtimis- ja rahastamislahendusi, et võimaldada ELi maapiirkondadel selle valdkonna arengus linnapiirkondadele järele jõuda, eelkõige kasutades potentsiaali, mida pakuvad Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ja selle LEADER- lähenemisviis. Mitmed head tavad ja ELi teostatud katseprojektid on juba selgelt näidanud, et maapiirkonnad on suutelised täitma oma energiavajaduse erinevatest allikatest, näiteks kasvuhoonegaasiheideteta ja CO2-neutraalsete energiaallikate, biomassi, kütuseelementide jt kaudu.

22. leiab, et kui Euroopa Sotsiaalfondist antakse toetust suutlikkuse suurendamiseks eelkõige töötajate oskuste ajakohastamisel, mis võib hõlmata ka traditsiooniliste tehnikate kasutamist piirkonnale iseloomulike materjalidega, siis tuleks tunnistada ja arvestada linna- ja maapiirkondade erinevaid vajadusi, et maapiirkondade töötajaid ei jäetaks kõrvale. Muidu tekitaks see maapiirkondades sobivate tehnoloogiate rakendamiseks vajalike oskuste puudujäägi ning süvendaks maa- ja linnapiirkondade lõhet energia valdkonnas;

23. rõhutab, et hariduspoliitikal võib olla märkimisväärne roll energiatõhusus alase teadlikkuse suurendamisel ja vajalike käitumuslike muutuste mõjutamisel. Komitee soovitab võrrelda olemasolevaid haridusalgatusi, et leida parimad tavad ja töötada välja õppekavad, millesse võib formaalse õppeprotsessi kõige varasemates etappides kaasata säästvusuuringud. Samuti kutsub komitee üles looma järgmise „Eramus kõigi jaoks”-programmi raames teadmisteühendusi ülikoolide ja keskkonnahoidlike ettevõtete vahel eesmärgiga töötada välja uued õppekavad, et tegeleda innovatsiooni ja oskuste puudujäägiga energiatõhususe ja -säästu valdkonnas;

24. rõhutab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused võivad samuti anda panuse energiatõhususe saavutamisse, integreerides keskkonnategurid riigihankemenetlustesse. Komitee toetab komisjoni vastuvõetud direktiivi ettepanekut uute riigihankeeeskirjade kohta (4). Ettepanekus nõutakse, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused võivad riigihankemenetlustes arvesse võtta keskkonnategureid, sh energiatõhusust. Kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi tuleks julgustada kasutama majanduslikult kõige kasulikuma pakkumuse põhist lähenemisviisi pakkumuste hindamisel, et võtta arvesse energiasäästu kogu hankeprotsessi kestel;

C. Tarbijad

25. toonitab, et mängus on ka sotsiaalne mõõde, sest kütteostuvõimetus võib tekkida eriti just väiksema sissetulekuga elanikerühmadel ja mõnes riigis rohkem kui teistes. Ka kütteostuvõimetuse põhjuste ja mõjude juures on linna- ja maapiirkondade vahel olulisi erinevusi, mida vastavate meetmete juures tuleb arvestada ja mis ei ole tingimata vastavuses teatud riikide või piirkondade üldise energiatõhususega;

26. nõuab meetmeid, millega panna tarbijad tootjate ja tarnijate suhtes positsiooni, kus nad saaksid läbi rääkida hüvitiste üle kasutusharjumuste muutmise eest. See tähendab, et kui tarbija läheb suurel määral üle energiatarbimisele tipptunnivälisel ajal, siis tuleks teda toetada, et ta saaks samadel alustel allahindlust nagu hulgiostul. Samuti tuleks toetada aruka võrgu tehnoloogia kasutuselevõttu tarbimise mõõtmiseks ja arvestamiseks kui avalikku hüve, mis võimaldab tõsta nii tarnijate (võrgu tõhus haldamine, võrkude ja seadmete parem hooldamine jmt) kui ka tarbijate (parem teadlikkus elektriarvestitest, arvemajandusest, hanke- ja võrguteenustest, arukast interaktiivsest tarbimisest jne) energiatõhusust. Lisaks ei tohi leppida ärilistel kaalutlustel toimuva vastuseisuga sellele ning üldine kasutuselevõtt peaks toimuma ettenähtust kiiremini. Oluline on silmas pidada, et kõrgetasemeliste mõõtmisseadmete paigaldamine ei põhjustaks suuri hinnatõuse tarbija jaoks;

27. tervitab kontoriseadmete energiatõhususmärgistuse programmi käsitleva määruse ettepanekuga seotud Energy-Star-programmi uuendamist ja jätkamist, ning märgib, et määruse ettepaneku COM(2012) 109 final eesmärk on Energy Stari lepingu uuendamine seoses nõukogu otsusega, milles käsitletakse kontoriseadmete energiatõhususmärgistuse programmide kooskõlastamise lepingu sõlmimist Ameerika Ühendriikide valitsuse ja Euroopa Liidu vahel (COM(2012) 108 final). Energy Stari märgiste kasutamist tuleks julgustada. Tuleb märkida, et suured energiakulud soodustavad väga suure energiatõhususega seadmete müüki. Lisaks peaks komisjon kaaluma märgistust, kus näidatakse seadme tootmiseks kasutatud energia;

D. Rahastamine

28. tuletab meelde arvamust kliimamuutuste ja ELi tuleviku kohta (5) ning väljendab taas muret, et praegu keskendutakse kokkuhoiumeetmetele, jättes kõrvale reaalmajanduse küsimused ELi tulevase 2014.–2020. aasta eelarve kontekstis, eelkõige äärmise vajaduse suurendada ELi eelarvet kohaliku, piirkondliku, linna- ja maapiirkondade säästva energia investeeringuteks, nagu komitee on varasemates arvamustes nõudnud. Samas väljendab komitee heameelt, et ühisesse strateegilisse raamistikku (6) on investeerimisprioriteedina lisatud üleminek vähese CO2-heitega majandusele kõigis sektorites. Ent komitee toonitab, et kuigi ühise strateegilise raamistiku vahendeid tuleb kasutada tuvastatud piirkondlike probleemide lahendamiseks, peab säästva tootmise ja energiatõhususe vahel olema ka tasakaal;

29. väljendab kahetsust, et nõukogu ei ole kaalunud vahendite, näiteks riiklike energiatõhususvahendite sihtotstarbe määramist kui tingimust, mida lisada energiatõhususdirektiivi teksti. Komitee rõhutab vajadust edendada tugevalt Euroopa Investeerimispanga rolli energiatõhususse tehtavate investeeringute rahastamisel riigi ja kohalike laenuasutuste vahendusel;

30. nõuab, et eesistujariik Taani tagaks, et tulevased toetused, mis antakse ruumide kütmise ja jahutamise tõhususmeetmete edendamiseks, oleksid seotud mõõdetava säästuga, mida iga rajatise puhul on energiatarbimisel saavutatud;

31. nõuab, et Euroopa Komisjon tagaks ELi tulevases eelarves vahendid kavandatud energiatõhususdirektiivi jaoks ja piisavad vahendid energiatõhususe parandamiseks maapiirkondade hoonetes;

32. rõhutab asjaolu, et maapiirkondade suur probleem on kohaliku ja piirkondliku tasandi suutlikkus pääseda ligi juba olemasolevatele rahastamisvõimalustele:

— rahastamismehhanismid (ELENA jt) ja energiatõhususele suunatud fondid (Euroopa energiatõhususe fond EEEF jt);

— jooksva finantsperioodi kogemus näitab, et tervel real eri põhjustel ei ole võimalik ammendada struktuurifondides energiatõhususe jaoks ette nähtud vahendeid. Sellepärast tuleb finantsperioodil 2014–2020, milleks on ette nähtud isegi suurem osakaal energiatõhususe vahendeid, jälgida seda, et lihtsustataks kohalike ja piirkondlike omavalitsuste juurdepääsu neile vahenditele;

33. rõhutab, et on ka teisi rahastamisvahendeid, nagu näiteks energiatõhususe lepingud, avaliku sektori sisesed partnerlused ning riiklikud või piirkondlikud energiatõhususfondid, mis soodustavad energiatõhususe valdkonnas tehtavat tööd ajajärgul, mil avaliku sektori vahendeid napib. Arvestades praegust avaliku sektori piiratud ressursside olukorda ning paljude väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ees seisvaid raskusi, tuleks erilist tähelepanu pöörata sellele, kuidas tagada ELi kulutustes kõige parem võimalik tasakaal ühelt poolt suuremahuliste infrastruktuuriprojektide ja teiselt poolt detsentraliseeritud energiatootmise vahel, mis on maapiirkondade energia jaoks väga oluline. Lisaks palub komitee ELil tungivalt edendada ja reguleerida Euroopa tasandil energiateenuste ettevõtteid, kes tegelevad energiatõhususse tehtavate investeeringute rahastamisega ja kellel on seega juurdepääs vastavatele ELi rahalistele vahenditele;

34. leiab, et rahastamise kättesaadavuse parandamiseks on vaja vahendeid, millega aidata tarbijatel ja ametiasutustel täita kaasrahastamisnõudeid ja koostada uuenduslikke kavasid, mis aitavad hõlpsamini krediiti saada;

35. tuletab meelde, et Regioonide Komitee 2010. aasta algul teostatud küsitlusest Euroopa 2020. aasta strateegia kohta säästva energia poliitika valdkonnas ilmnes, et kohalikud ja piirkondlikud algatused on tavaliselt mitut sektorit hõlmavad integreeritud meetmed, mis aitavad ühekorraga parandada nii konkurentsivõimet, majanduskasvu kui ka tööhõivet. Seetõttu peaks see ELi tulevase eelarve koostamisel kindlasti asjakohaselt kajastuma;

36. nõuab, et kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele tagatakse võimalused kaasata energiatõhusus oma maa- ja linnaplaneerimise nõuetesse;

E. Logistika

37. soovib esile tõsta, kui oluline on arendada ELi hõlmavaid logistikasüsteeme, mis suudaksid suurendada tõhusust kaubatranspordis, näiteks Euroopa keskne logistikasüsteemi (CELS: Central European Logistics System) abil. See tähendaks ühtset kaardistussüsteemi, mis kajastaks ühes kohas kõiki Euroopa transpordiliike – raudtee-, maantee-, lennu-, mere- ja siseveetransporti;

38. on seisukohal, et Euroopa keskne logistikasüsteem võiks pakkuda visuaalse kaardistuse ja kuluanalüüsi abi, et edendada keskkonnahoidlikku, kokkuhoidlikku ja tõhusat mitmeliigilist transporti. Tegemist oleks kaubaveo veebiandmestikuga, kus maantee-, raudtee-, lennu-, sisevee- ja merevedude ettevõtjad võivad end registreerida, nii et see muutuks kõigi kaubaveoettevõtjate kõige ulatuslikumaks andmestikuks. Samuti saaks selle abil kindlaks teha, millised marsruudid sobivad kombineeritud vedudele, et valida kõige lühemaid maanteemarsruute;

39. toonitab integreeritud ja mitmeid sektoreid hõlmava säästva energia poliitika väärtust maapiirkondade jaoks, hõlmates nii hoonete, transpordi jms energiatõhususe ning taastuvenergia detsentraliseeritud tootmise;

F. Järeldused

40. usub sellega seoses, et ühtekuuluvuspoliitika võib pakkuda raamistiku, milles kooskõlastatult käsitleda seda keerulist väljakutset. Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide omavahelised seoses eeldavad, et ELi poliitikutel tuleb olla täiesti teadlik sellest, et kui kogu ELis ulatuslikult rakendada tõhusat energiatarbimist parandavaid meetmeid, siis on võimalik edusamme saavutada Euroopa 2020. aasta strateegia kõigis valdkondades;

41. toonitab vajadust leida parem tasakaal ELi energiavarustuse sise- ja välismõõtme vahel, edendades teadusuuringuid ning energiatõhususe rakendamist praktikas vähemalt sama palju kui investeeringuid uutesse torujuhtmetesse kolmandatest riikidest pärit fossiilkütuste transportimiseks. Komitee tuletab komisjonile meelde, et energiatõhususe valdkond vajab veel miljardeid eurosid, mis tuleb investeerida elamu- ja transpordisektorisse. Energia majandamist ja säästmist tuleb samuti lugeda pidevaks vajaduseks ja nii ka seda käsitleda;

42. kordab taas, et liikmesriigid peaksid looma konsultatsiooniprotsessi, et kaasata kohaliku ja piirkondliku tasandi sidusrühmad riiklike energiatõhususkavade koostamisse (alt üles lähenemisviis), tagades seeläbi riiklike kavade kooskõla kohalike ja piirkondlike eesmärkide ja vahenditega. Ühtlasi palub komitee kaasata kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi ka menetluse edasisse käiku, kuna just nemad vastutavad kavade elluviimise eest;

43. rõhutab uuesti, et linnapeade pakti algatus on konkreetne tõestus kohaliku valitsemistasandi pühendumise kohta energiatõhususe edendamisele ja kliimamuutuste väljakutsega tegelemisele, ent märgib, et linnapeade paktile allakirjutanutel puudub ühtne aruandlusmetoodika. Linnapeade pakt on algatus, mille kohaselt peavad piirkonnad oma energiatõhususnäitajatest rangete ja ühiste aruandluskriteeriumide alusel aru andma (7);

44. kutsub komisjoni üles võtma viivitamatult meetmeid kogu ELi hõlmava ühendatud energiajaotusvõrgu mõtte teostamiseks. Sel viisil saab EL tagada usaldusväärse energiavarustuse ELi kõigi kodanike jaoks. Küsimusel on ka julgeolekupoliitiline tähendus, vähendades Euroopa sõltumist autoritaarsetest režiimidest pärit fossiilkütustest.

45. Põhisõnumid – meetmed

REGIOONIDE KOMITEE

a) nõuab, et energiatõhusus peab olema energiapoliitika keskne ja lahutamatu osa ning see tuleb energiapoliitika hierarhias panna piisavalt prioriteetsele kohale;

(b) toetab energiatõhususele ja energiasäästule suunatud finantstoetusmeetmete paremat ühendamist tulevastes ELi rahastamisprogrammides;

(c) kutsub üles võtma tugevamaid meetmeid, et mõjutada inimeste käitumist ja energiatarbimisharjumusi, ning leiab, et vaja on nn piitsa ja prääniku meetmete kombinatsiooni, millega näidatakse majanduslikke argumente, aga vajadusel rõhutakse suuremal määral ka kohustuslikele nõuetele;

(d) tõdeb, et praegune poliitika on suunatud linnadele, et saavutada praegused poliitilised eesmärgid, ent toonitab vajadust tegeleda terviklikumal ja kooskõlastatumal viisil maapiirkondade väljakutsete ja võimalustega energiakasutuse ja -tootmise valdkonnas;

(e) kutsub kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi levitama energiatõhususe ja -säästu parimaid tavasid ning suurendama energiaalast vastupanuvõimet, planeerides ja katsetades oma teenuste osutamist minimaalse energiakuluga.

Brüssel, 4. mai 2012 Regioonide Komitee president Mercedes BRESSO

(1) Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2011. aasta ülemaailmne energiaaruanne.

(2) Euroopa Komisjon.

(3) Eurostat.

(4) COM(2011) 896 final.

(5) Perspektiivarvamus teemal „Kliimamuutuste poliitika integreerimine ja tulevane ELi eelarve” (CdR 104/2011).

(6) Ettepanek: määrus, millega kehtestatakse ühissätted ühisesse strateegilisse raamistikku kuuluvate fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi – kohta (COM(2011) 615 final).

(7) http://ec.europa.eu/energy/publications/doc/2012_thinkbooklet.pdf.