1.SISSEJUHATUS

Oma 2017. aasta kõnes olukorrast Euroopa Liidus ja sellega kaasnenud kavatsusavalduses andis president Juncker teada plaanidest Euroopa majandus- ja rahandusministri ametikoha võimaliku loomise kohta.

Junckeri sõnul „võiks seda ülesannet täita majandus- ja finantsküsimuste eest vastutav komisjoni volinik — veelgi parem, kui ta oleks asepresident. Samal ajal peaks ta juhtima ka eurorühma.“ Käesolev teatis lähtub sellest seisukohast. Teatises tuginetakse debatile, mis algatati aruteludokumendiga majandus- ja rahaliidu tuleviku kohta, ja esitatakse praktiline arengusuund. Ühtlasi tuginetakse teatises viie juhi aruandes, Euroopa Parlamendis ja euroala tippkohtumisel 2011. aasta oktoobris esitatud ideedele; tippkohtumisel arutasid riigipead ja valitsusjuhid juba võimalust luua täistööajaga eurorühma esimehe ametikoht.

Majandus- ja rahaliidu praegune ülesehitus on oma olemuselt keerukas. Võrreldes rahapoliitikaga, mis on euroala liikmesriikidele ühine ja kodanikele selgesti mõistetav, juhib majanduspoliitikat sisuliselt iga liikmesriik eraldi ning kooskõlastamisega ELi ja euroala tasandil tegeleb palju asjaosalisi. Asjaomased institutsioonid on aja jooksul järk-järgult arenenud ning ühendavad endas ELi institutsioone ja mõningaid valitsustevahelisi organeid.

Neil asutustel on oma eesistujad või presidendid, neil on välja arendatud oma aruandlussüsteemid ning nad tegutsevad mitmesugustes ja vahel ka kattuvates õigusraamistikes. See on toonud kaasa keerukaid otsustusprotsesse, mis ei ole kriitikute arvates piisavalt arusaadavad ega tõhusad. Ühtlasi tähendab see, et ELi poliitikad ja vahendid vajavad sidusaks rakendamiseks laialdast kooskõlastamist eri asjaosaliste vahel.

Nagu viie juhi aruandes rõhutati, on tõhus juhtimine ja demokraatliku vastutuse edasine suurendamine majandus- ja rahaliidu lõpuleviimise lahutamatu osa. Euroopa majandus- ja rahandusministri ametikoha loomine oleks järjekordne tähtis samm selles suunas. Eri ülesannete ühendamisega ELi tasandil ja omavahel tihedalt seotud poliitikameetmete koondamisega aitaks minister luua uut sünergiat ning suurendada sellega ELi majanduspoliitika kujundamise üldist sidusust ja tulemuslikkust. ELi õigusraamistiku piires tegutsedes aitaks minister suurendada ELi poliitikakujundamise läbipaistvust ja vastutust Euroopa Parlamendi ees ning parandada liikmesriikide ametiasutuste vahelist suhtlust, piiramata seejuures riiklikke pädevusi ja sekkumata küsimustesse, mis on kõige paremini reguleeritavad liikmesriigi tasandil.

Komisjon on viimastel aastatel teinud volinike kolleegiumis üha rohkem tööd majandusküsimuste koordineerimisel. Junckeri komisjonis on asepresidentide rolli, muu hulgas eurot, majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaastat ja sotsiaalset dialoogi käsitlevates küsimustes, veelgi suurendatud, et koordineerimine oleks veel tõhusam. See võimaldab saada terviklikku ülevaadet mitmesuguste poliitikavaldkondade ja nende eest vastutavate talituste tegevusega seotud küsimustest.

Majandus- ja rahaliidu praegune juhtimine on keeruline.

Allikas: Euroopa Komisjon

Käesolevas teatises kirjeldab komisjon, kuidas tulevane Euroopa majandus- ja rahandusminister saaks osaleda majandus- ja rahaliidu juhtimise struktuuris. Seejuures on teatises loetletud Euroopa majandus- ja rahandusministri peamised ülesanded, visandatud ametikoha institutsiooniline raamistik ja seatud potentsiaalne tähtaeg uue ametikoha loomiseks. Täpsemalt on teatises kirjeldatud lisaväärtust, mis saadakse majandus- ja rahaliidu eest vastutava komisjoni asepresidendi ülesannete liitmisel eurorühma esimehe omadega, ja rõhutatud, et see on teostatav ka kehtivate aluslepingute alusel.

Euroopa majandus- ja rahandusministri võimalikud kohustused stabiilses olukorras

Allikas: Euroopa Komisjon

2.EUROOPA MAJANDUS- JA RAHANDUSMINISTRI ÜLESANDED: SIDUSUSE JA TÕHUSUSE TAGAMINE

Euroopa majandus- ja rahandusministri võimalikud lõplikud põhiülesanded on esitatud allpool. Nende ülesannete koondamine aitaks muuta ELi majanduspoliitika kujundamise üldiselt sidusamaks ja tõhusamaks.

Tegutseb ELi ja euroala majanduse üldistes huvides ja esindab seda ülemaailmsel tasandil.

ELi ja euroala ühishuvid ei ole leidnud seni piisavalt kõlapinda kogu Euroopat hõlmavas avalikus arutelus ja otsustusprotsessis. Rahapoliitika on küll euroala tasandil tsentraliseeritud, kuid eelarve-, maksu- ja valdkondlik poliitika on tsentraliseerimata ning need kajastavad riiklikke pädevusi ja asjaolusid, mitte iseenesest või tingimata ühiseid prioriteete. Euroala majanduspoliitikat käsitleva soovituse avaldamine Euroopa poolaasta raames on aidanud euroala poliitikameetmeid viimastel aastatel kooskõlastada. Majanduspoliitika elluviimine sõltub aga liikmesriikide ühisest tahtest ning poliitika kooskõlastamine nõuab pidevat juhtimist ja järelevalvet ELi tasandil.

Ehkki eurost on saanud üks maailma juhtivaid vääringuid, on selle esindatus maailmas endiselt väga ebaühtlane. Alates käibelevõtmisest on eurost saanud maailma teine enim kasutatav vääring. Kuid rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides, nagu Rahvusvaheline Valuutafond, ei käsitata euroala ühtse tervikuna. ELi ja euroala majanduslik välisesindatus on praegu osadeks jaotatud ja nii komisjonil, Euroopa Keskpangal, eurorühma esimehel kui ka ELi Nõukogu eesistujal on eri rollid. Sageli vähendab selline killustatus tunduvalt euroala poliitilist ja majanduslikku mõjujõudu.

Euroopa majandus- ja rahandusminister aitaks paremini edendada liidu ja euroala majanduse üldisi huve nii liidusiseselt kui ka üleilmsel tasandil. Minister oleks majandus-, eelarve- ja rahanduspoliitikas ELi tasandi kontaktisik suhtlemisel ELi institutsioonide ja organite, liikmesriikide ja üldsusega. Minister võtaks loomulikult enda kanda ka euro esindamise väljaspool liitu.