EUROOPA KOMISJON Brüssel,26.1.2016 COM(2016) 33 final 2013/0016(COD) KOMISJONI TEATIS

EUROOPA PARLAMENDILE,



mis on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel



ning milles käsitletakse nõukogu seisukohta järgmise õigusakti vastuvõtmise kohta: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv raudteeohutuse kohta (uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst)



2013/0016 (COD) KOMISJONI TEATIS

EUROOPA PARLAMENDILE,



mis on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel



ning milles käsitletakse nõukogu seisukohta järgmise õigusakti vastuvõtmise kohta: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv raudteeohutuse kohta (uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst) 1.Taust 30. jaanuaril 2013 võttis komisjon Euroopa raudteeveoteenuste kvaliteedi parandamiseks ja teenuste valiku suurendamiseks vastu kuuest seadusandlikust ettepanekust koosneva ulatusliku paketi. Selleks et muuta raudtee reisijate jaoks atraktiivsemaks transpordiviisiks ja soodustada ühelt transpordiliigilt teisele üleminekut, on vaja parandada teenuste kvaliteeti ja suurendada tõhusust. Avaliku sektori nappe vahendeid on võimalik majanduslikult paremini ja jätkusuutlikumalt ära kasutada. Kõnealuse paketiga soovitakse ka soodustada innovatsiooni ELi raudteesektoris, et täita kasutajate ootusi. Selleks kasutatakse kolme omavahel seotud eri võimalust: (1)riigisisese reisijateveoturu avamine konkurentsile ja kohustuslik osalemine teenuste riigihankelepinguid käsitlevas pakkumismenetluses; (2)taristuettevõtjate sõltumatuse suurendamine nii, et nad kontrolliksid kõiki raudteevõrgu põhifunktsioone ja tagaksid raudteeveoteenuste õiglase kättesaadavuse kõigile isikutele; (3)Euroopa Raudteeameti osatähtsuse suurendamine, et muuta see ühtseks kontaktpunktiks, mis annab ettevõtjatele välja üleeuroopalisi veeremilube (nn veeremipassid) ja üleeuroopalisi ohutustunnistusi. Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku edastamise kuupäev

(dokument COM(2013) 31 final – 2013/0016 COD):

31. jaanuar 2013 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse kuupäev: 22. august 2013 Regioonide Komitee arvamuse kuupäev: 8. oktoober 2013 Euroopa Parlamendi seisukoha kuupäev, esimene lugemine: 26. veebruar 2014 Nõukogu seisukoha vastuvõtmise kuupäev: 10. detsember 2015 2.Komisjoni ettepaneku eesmärk Euroopa Parlamendi ja nõukogu raudteeohutusedirektiivi 2004/49/EÜ uuesti sõnastamise põhieesmärk on lihtsustada raudteeveo-ettevõtjatele ohutustunnistuste andmist. Seoses sellega muudetakse praegu kehtivat kaheosalist süsteemi [A osa (mille annab liikmesriik, kus raudteeveo-ettevõtja algselt asutati) ja B osa (antakse välja igas liikmesriigis, kus raudteeveo-ettevõtja kavatseb tegutseda)] ja võetakse kasutusele kogu liidus kehtiv ühtne ELi ohutustunnistus. Ettepanekus vaadatakse ka läbi riiklike ohutusasutuste roll ning ülesannete jaotus nende ja Euroopa Raudteeameti (edaspidi „amet”) vahel. Ettepaneku kohaselt suurendaksid riiklikud ohutusasutused järelevalvet raudteeveo-ettevõtjate tegevuse üle vastavas liikmesriigis ja selliste ettevõtmiste üle, mille puhul kohalik esindatus võib olla kasulik või kus on vaja osata kohalikku keelt (nt kontrollid/auditid). Amet peaks teostama järelevalvet riiklike ohutusasutuste tegevuse, tulemuslikkuse ja töökorralduse üle ning kogu süsteemi ohutusalase tulemuslikkuse üle. Direktiivi 2004/49/EÜ on varem märkimisväärselt muudetud. Kuna nüüd tehakse veel uusi muudatusi, tegi komisjon ettepaneku see selguse huvides uuesti sõnastada. 3.Märkused nõukogu seisukoha kohta Transpordinõukogus 10. detsembril 2015 vastu võetud poliitiline kokkulepe toetab komisjonis ohutustunnistuste väljaandmise lihtsustamise kohta esitatud ettepaneku põhieesmärke. Samas erineb see poliitiline kokkulepe komisjoni ettepanekust mõnes aspektis, täpsemalt võimaldatakse üksnes ühes liikmesriigis tegutsevatel raudteeveo-ettevõtjatel taotleda ohutustunnistust kas ametilt või omamaiselt riiklikult ohutusasutuselt. Mõlemal juhul oleksid menetlus ja otsustuskriteeriumid siiski ühesugused.

Peale selle on nõukogu seisukohas: täpsustatud raudteesüsteemis osalejate rolli ja kohustusi seoses ohutustaseme tõstmisega, karmistades selleks sätteid, milles käsitletakse kõnealuste osalejate rolli raudteeohutuse arendamisel ja suurendamisel (artikkel 4). Ühtlasi leiab nõukogu, et taristu- ja raudteeveo-ettevõtjad peaksid rohkem vastutama rongi ohutu käitamise eest ning peaksid olema kohustatud kehtestama ohutusjuhtimise süsteemi; täpsustatud, et amet on vastutav seoses ohutustunnistuste väljaandmisega. Teksti on lisatud uus põhjendus (27), et meenutada ameti vastutuse õigusraamistikku ning rõhutada riiklike ohutusasutuste omavahelise koostöö tähtsust raudteeõnnetuste korral. Lisaks nähakse nõukogu seisukohas ette, et amet vastutab täielikult tema poolt väljastatud ühtsete ohutustunnistuste eest (artikli 10 lõige 6); ette nähtud kaebemenetlus, mis võimaldab taotlejal pöörduda küsimusega liikmesriigi kohtusse, kui ta ei ole nõus ameti või riikliku ohutusasutuse otsusega (artikli 10 lõige 12); üksikasjalikult sätestatud, kuidas amet ja riiklikud ohutusasutused peavad ühtse ohutustunnistuse väljaandmisel omavahel koostööd tegema. Nõukogu teksti on lisatud menetlus, kuidas hallata ameti ja riikliku ohutusasutuse vahelisi lahknevusi (artikli 10 lõige 7); üksikasjalikult sätestatud riiklike ohutusasutuste järelevalvetegevus ja selle seos sertifitseerimisega. Konkreetsemalt on selle uue sätte (artikkel 17) eesmärk tagada, et uue ohutustunnistuste väljaandmise menetlusega ei kahjustata riiklike ohutusasutuste ülesandeid raudteeveo- ja taristuettevõtjate üle järelevalve teostamisel; sätestatud komisjoni rakendamisvolitused, et kehtestada õnnetusjuhtumite ja intsidentide uurimist käsitlevate aruannete jaoks uus aruandlusstruktuur (artikkel 24). Nõukogu seisukoht sisaldab ka uusi sätteid, milles käsitletakse mõne liikmesriigi erijuhtumeid ja probleeme. Nõukogu seisukohas sisalduvad uued sätted: võimaldavad liikmesriikidel jätta direktiivi alusel rakendatavate meetmete kohaldamisalast välja manöövriteed; lubavad ELi-välistel ettevõtjatel jõuda ELis piiri lähedal asuvasse jaama ilma ohutustunnistuseta; näevad ette ameti ja riiklike ohutusasutuste vahelise koostöö erikorra kogu ülejäänud EList eraldatud võrkude üle järelevalve teostamisel; lubavad teha erandi selliste asutuste sertifitseerimisel, kes vastutavad nende kaubavagunite hooldamise eest, mida kasutatakse ühiselt ELi-väliste riikidega; võimaldavad ametil pärast kulude-tulude analüüsi luua vahendi, mis hõlbustab ohutusteabe vahetamist asjaomaste ettevõtjate ja raudteesektori vahel; soodustavad vastastikusel usaldusel, kindlustundel ja õppimisel põhineva õhkkonna loomist tänu taristu- ja raudteeveo-ettevõtjate ohutusjuhtimissüsteemidele; rõhutavad ohutuse edendamise tähtsust eelkõige sellega, et ametilt nõutakse hinnangu andmist ohutu töökultuuri, k.a ohutust mõjutavatest juhtumitest aruandmine, edendamisele ja komisjonilt nõutakse ameti soovitustel põhinevate asjakohaste meetmete võtmist. Kuigi komisjoni arvates on eespool nimetatud punktid vastuvõetavad, on tal kahju järgmistest nõukogu seisukohas esitatud aspektidest: ülevõtmistähtaja pikendamine kahelt aastalt kolmele aastale; kõik muudatused, mis on tehtud seoses delegeeritud ja rakendamisvolitustega, k.a arvamuse esitamata jätmise klausli süstemaatiline kehtestamine, mis on vastuolus määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 teise lõigu punkti b eesmärgi ja sõnastusega; sellise kohustuse tühistamine, mille kohaselt peab liikmesriik esitama komisjonile selget ja täpset teavet direktiivide ülevõtmise kohta oma siseriiklikku õigusse, nagu tunnistasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon 27. oktoobri 2011. aasta ühises poliitilises deklaratsioonis selgitavate dokumentide kohta.