ET Euroopa Liidu Teataja C 51/43

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Roheline raamat kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali rakendamise kohta”

KOM(2010) 183 lõplik

2011/C 51/09

Raportöör: Claudio CAPPELLINI

Kaasraportöör: Jörg LENNARDT

27. aprillil 2010 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Roheline raamat kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali rakendamise kohta”

KOM(2010) 183 (lõplik).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav sektsioon võttis arvamuse vastu 8. septembril 2010.

Võttes arvesse komitee ametiaja vahetumist, otsustas täiskogu kõnealust arvamust käsitleda täiskogu oktoobrikuu istungjärgul ja nimetas kooskõlas kodukorra artikliga 20 pearaportööriks Joost van Ierseli.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 466. istungjärgul 21. oktoobril 2010 vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 71, erapooletuks jäi 1.

1. Soovitused ja ettepanekud

Rohelises raamatus (KOM(2010) 183 (lõplik), 27. aprill 2010) komisjoni tõstatatud küsimuste ja kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali platvormi poolt välja töötatud soovituste ning selle raames algatatud dialoogi põhjal, mis hõlmab ka ad hoc kuulamisi, on komitee koostanud järgmised soovitused ja ettepanekud, et toetada Euroopa kultuuri- ja loomemajandust.

1.1 Soovitused

Komitee

a) kutsub komisjoni üles panustama loomemajanduse paremasse määratlusse ja statistilisse analüüsi, arvestades eelkõige loomeisikute sotsiaalset ja majanduslikku olukorda. Tegelikult puudub „kultuuri- ja loomemajanduse” ühtne ja üldkehtiv määratlus, mis on hädavajalik eeldus selleks, et: i. edendada kultuuri- ja loomemajanduse erijoonte tunnustamist; ii. analüüsida loomemajanduse mõju pikaajalisele majanduskasvule, rahvusvahelisele konkurentsivõimele, piirkondlikule arengule ja territoriaalsele ühtekuuluvusele; iii. lihtsustada selliste meetmete võtmist, mille raames arvestataks kõnealuse valdkonna kultuurilisi iseärasusi tänu Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 151 lõike 4 – mis nüüd on asendatud ELi toimimise lepingu artikli 167 lõikega 4 – tõhusale rakendamisele;

b) soovitab komisjonil kahekordistada jõupingutusi, et rajada Euroopa loomeruum, edendades ELi õigusraamistikku, mis põhineb võrdsel juurdepääsul turule, vabal konkurentsil, võimu kuritarvitamise vastasel võitlusel, VKEde ja käsitööettevõtete toetamisel ja arendamisel, kultuurilise mitmekesisuse edendamisel, intellektuaalomandi õiguste kaitsel ning piraatluse vastasel võitlusel, eelkõige loomemajanduse digitaalseid võimalusi silmas pidades;

c) suhtub positiivselt maksusoodustustesse ning uutesse mudelitesse ja vahenditesse eesmärgiga edendada loomemajanduse projektide rahastamist ning samuti avaliku, erasektori ja kodanike partnerluse (Participatory Public-Private Partnerships – PPPP) loomisse; teiste sõnadega on kõnealuses kontekstis tegemist sellega, et tavapärastele avaliku ja erasektori partnerluse vormidele lisanduvad kodanike otsese osalusega vormid (1);

d) rõhutab, et kultuuri- ja loomemajandus võib aidata kaasa Euroopa ühtekuuluvuse strateegiliste eesmärkide saavutamisele ning kutsub kohalikke omavalitsusi (linnu, piirkondi jms) üles edendama koostöös teiste kohalike ja piirkondlike asutustega (ülikoolid, pangad, ühendused, avaliku ja erasektori infosisu pakkujad jms) kultuuri- ja loomemajandust ning selle kaasamist piirkondlikku arengusse;

e) rõhutab asjaomaste meetmete võtmise tähtsust, et vähendada loomemajanduse ettevõtjate, eelkõige VKEde ja loomeisikute haavatavust, ning samas vajadust soodustada investeeringute kriitilise massi tegemist asjaomasesse sektorisse, kasutades ära nn aglomeratsioonisäästu efekti, et takistada selliste kultuuritoodete tungimist Euroopa turule, mis võivad päädida Euroopa kultuurile negatiivset mõju avaldavate käitumismustritega või isegi selge kultuurikolonialismiga;

f) rõhutab, et info- ja sidetehnoloogia (nt ELi algatuse Tuleviku internet raames) on väga oluline uute võimaluste pakkumisel (lairibaühendus või loomingulisuse toetusteenused eelkõige ebasoodsas olukorras olevates või madala sissetulekuga piirkondades) nii loomemajanduse toodete ja teenuste väljaarendamisel kui ka nende levitamisel ja kasutamisel lõppkasutaja poolt;

g) rõhutab vajadust suurendada teadmisi loomemajanduse kohta kooliharidus- ja kutsekoolitusprogrammide raames – see on asjaolu, millele on juba Euroopa tasandil tähelepanu juhitud loomingulise käsitöönduse rahvusvahelises hartas;

h) rõhutab vajadust leida kõige asjakohasemad vahendid, et suurendada kõnealuses sektoris loomemajanduse ettevõtete ja loovisikute laenuvõimalusi, pöörates suuremat tähelepanu ettevõtte võimele tagada projekti/tööde majanduslik ja rahaline jätkusuutlikkus ning arendades krediidiasutuste võimet hinnata kultuuri- ja loomeprojektide majanduslikku ja finantspotentsiaali;

i) lõpuks rõhutab vajadust arutada ELi institutsioonides üksikasjalikumalt loomeklastrite arendamise sotsiaalset mõju ning seda, kuidas parandada loomemajanduse töötajate töötingimusi.

1.2 Ettepanekud

Ülaltoodu põhjal leiab komitee, et ELi institutsioonid ja komisjon tervikuna (mitte üksnes selle asjaomased talitused) peaksid arvestama järgmisi praktilisi ettepanekuid kultuuri- ja loomemajanduse toetuseks:

a) algatada struktureeritud dialoog kõigi asjaomaste sidusrühmadega ning käivitada koostöös kõigi pädevate ELi institutsioonidega kampaania, et algatada arutelu ja tõsta teadlikkust kultuuri- ja loomemajanduse osatähtsusest Euroopa territooriumil, pöörates erilist tähelepanu ebasoodsas olukorras olevatele aladele ja piirkondadele, mis kuuluvad ühtekuuluvuspoliitika sihtalasse. Komitee on igati valmis edendama struktureeritud dialoogi ja tegema koostööd teiste ELi institutsioonidega, aidates kaasa oma ekspertteadmiste ja suhtevõrgustikuga;

b) lähtudes ELi teatud piirkondades käivitatud pilootprojektidest, luua kohtumispaiku mitteametlikeks koosolekuteks ja katseteks (science shops, future centers, multimedia parks jms eeskujul), mis võivad tõhustada selliste sihtrühmade otsest osalust, mille moodustavad kodanikud/kasutajad/ühendused ja organiseeritud kodanikuühiskond. Eesmärk on kaasata loomemajanduse potentsiaali arendamisse kõiki ELi piirkonnad, mitte üksnes suurlinnad, mida sageli peetakse loomingulise arenguprotsessi edendamise ainsateks keskkondadeks. Kõnealuses kontekstis võib kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel ning VKEde ja käsitööndusettevõtete organisatsioonidel olla oluline roll kultuuri- ja loomemajanduse tõhusal kaasamisel piirkondlikku arengusse (rakendades „Kõigepealt mõtle väikestele” põhimõtet, mis sisaldub Euroopa väikeettevõtlusalgatuses „Small Business Act”);

c) edendada loomemajanduse siseturgu, tõhustades: i. liikuvust, ii. asutamisõiguse praktilist rakendamist; iii. kutseprofiilide, kutsekvalifikatsioonide ja -pädevuste vastastikust tunnustamist; iv. sellise süsteemi väljaarendamist, mis ka tegelikult lihtsustab loomemajanduse toimimist (ühtlustatud maksustamine loomingulise tegevuse ja loomingulise pärandi kaitseks, lepingud topeltmaksustamise vältimiseks, jms); v. heade tavade jagamist, piiriülese ühistootmise ja partnerluse arendamist lisaks avaliku ja erasektori partnerlusele (nt erinevad lepingud kasutajate ja infosisu pakkujate vahel), osaliselt ka avaliku, erasektori ja kodanike partnerluste uute mudelite abil kohalikul ja piirkondlikul tasandil;

d) dialoogi tõhustamist ülikooli tasandi institutsioonide ja VKEde vahel ning käsitööndusettevõtete ja neid esindavate ühenduste vahel; õppijate e-oskuste ja tehniliste pädevuste arendamist; algatuste käivitamist uute ettevõtete rajamiseks loomemajanduses, muuhulgas „omaealiste juhendajate” süsteemi (peer-coaching),erinevate vormide abil.

e) toetada loomingulise tegevuse rahastamist, koostades Euroopa tasandil äriplaanide suuniseid kultuuri- ja loomemajanduse projektide/teenuste/tööde jaoks ning erilisi tulemusnäitajaid, mis võivad lihtsustada sektori investeeringute tehnilist ja majanduslikku hindamist, ning teiseks laenuvõimalusi, avaliku- ja erasektori ühiseid tagatisfonde VKEde jaoks ja rotatsioonifonde ning uut tüüpi ühendusi ja partnerlusi loomemajanduse eri sidusrühmade vahel (IKT, raamatukirjastamine, filmitootmine, muusika jms).

2. Mida kujutab endast kultuuri- ja loomemajandus?

2.1 Nagu tunnistati Euroopa 2020. aasta strateegias, on Euroopa kultuuri- ja loomemajandus esmatähtis majanduskasvu, konkurentsivõime ning ELi ja selle kodanike tuleviku jaoks. Kultuuri- ja loomemajandus loob innovatsiooni ja töökohti ning toimib eri tööstusharude vahelülina. Loomemajandus annab ühtlasi suhtelisi eeliseid, mida ei ole võimalik luua mujal ning on kohaliku arengu ja tööstuse muutuste tõukejõud.

2.2 Komitee rõhutab samuti kultuuri- ja loomemajanduse osatähtsust Euroopa ühiskonnas paljususe ja kultuurilise mitmekesisuse toetamisel ja Euroopa identiteedi edendamisel. Kultuuri- ja loomemajandus aitab lisaks kaasa elukvaliteedi parandamisele, sallivuse suurendamisele ja selliste käitumismustrite ennetamisele, mis on vastuolus inimese väärikuse, integratsiooni ja vastuvõtuvõimega.

2.3 Käesoleva arvamuse ambitsioonikas eesmärk on näidata kultuuri- ja loomemajanduse täielikku potentsiaali. See idee on Euroopa 2020. aasta uue strateegia üks nurgakivi ning seda on ühtlasi väitnud ka Euroopa Ülemkogu ning Euroopa tööstuse muutuste valdkonna põhiosalejad. See eeldab eelkõige piisavaid teadmisi analüüsitavate nähtuste kohta, kusjuures vahet tuleb teha disainil, tootmis- ja tarbimisprotsesside analüüsil ja juhtimisprotsessidel.

2.4 Kuigi üldiselt räägitakse kultuuri- ja loomemajandusest, tuleks siiski teha vahet „kultuuril” ja „loovusel”. Kui „kultuuri” all mõistetakse üldiselt kõiki neid teadmisi, tavasid ning kunstilise ja teadusliku arengu tasemeid, mis on iseloomulikud teatud ajastule või sotsiaalsele rühmale (2), siis „loovuse” all mõeldakse konkreetsemalt võimet mõelda uuenduslikult, st luua uusi ideid, mis ühendavad täiesti uuel moel olemasolevaid elemente (sealhulgas protsessid, esemed, teadmised jms). Seda ei tohi omakorda segamini ajada mõistega „uuendustegevus”, mis üldiselt tähistab protsesse ja tooteid, mis on välja arendatud teadmiste, tehnika ja vahendite abil (3).

See on põhiline erinevus, mis võimaldab ühelt poolt eristada mõisteid, mida sageli kiputakse segamini ajama, ja teisalt annab see tunnistust tihedatest seostest kultuuri, loovuse ja uuenduslikkuse vahel (vt ka nõukogu 29. aprilli 2010. aasta järeldusi kultuuri panuse kohta piirkondlikku ja kohalikku arengusse).

2.5 Kultuuri ja loovuse mitmetahuline olemus raskendab ühe ainsa analüüsistrateegia määratlemist: ühte äärmusse kuuluvad need, kes arvavad, et loovus on omane üksnes kultuuritegevustele, teise äärmusse kuuluvad need, kes on seisukohal, et kõik tööstused on loomu poolest loovad. Seega on oht, et niinimetatud loovate sektorite määratlemise protsessis valitseb teatud meelevaldsus, millel võib olla negatiivne mõju Euroopa 2020. aasta strateegiat toetavale poliitikale.

2.6 Loomemajanduse piiride määratlemise probleem on samuti seotud „käsitluse” mõistega, nii „sektorisiseselt” (kõnealuse sektori osalejad, kes ei pea ennast ühe konkreetse tööstusharu esindajaks) ja „sektoriväliselt” (ühiskond, mis ei tunnista nende isikute valdkondlikku eripära, kes töötavad kultuuri- ja loomemajanduses).

3. Ülevaade Euroopa kultuuri- ja loomemajandusest

3.1 Euroopa Komisjoni määratluse kohaselt tagab kultuuri- ja loomemajandus ligikaudu 2,6 % 27-liikmelise ELi SKPst ning annab tööd ligikaudu viiele miljonile inimesele (allikas: roheline raamat KOM(2010) 183 lõplik). Teistes allikates väidetakse, et mõju on veelgi suurem. See statistiline erinevus peegeldab loomulikult erinevust hinnangutes, mis käsitlevad valdkondlikke rühmitusi, mida hõlmab kultuuri- ja loomemajanduse määratlus (vt soovitust punktis 1.1 a).

3.2 2007. aasta andmetel oli 27-liikmelise ELi kaubandusbilansi ülejääk loomemajanduse peamistes sektorites kolm miljardit eurot. UNCTADi (Creative economy report, 2008) andmete kohaselt kuuluvad loomemajandusega seotud sektorid majanduskasvu seisukohast maailmakaubanduse kõige dünaamilisemate sektorite hulka. Perioodil 2000-2005 kasvas loomemajanduse toodete ja teenuste osakaal maailmakaubanduses ligikaudu 9 %, kinnitades loomemajanduse häid kasvuväljavaateid pikas perspektiivis.

3.3 Loomemajanduse tüüpiliste töötajate hulka kuuluvad kunstnikud, mõtlejad, produtsendid, kirjastajad ja esinejad, kuid sinna kuulub ka palju tavalisema profiiliga tehnika ja äri valdkonna esindajaid, nagu näiteks käsitöölised. Siiski tuleb meenutada, et loomemajanduses jääb puudu asjaomastest õigusaktidest, sektori kutseprofiilide konkreetsete määratluste tunnustamisest ja sotsiaalsest kaitsest (nt kaitse väga lühiajaliste lepingute korral, sotsiaalkaitse aspektid või rahvusvahelise liikuvuse lihtsustamine).

3.4 Kultuuri- ja loomemajandus kujutab endast siiski arvestatavat potentsiaali ELi majanduskasvu ja tööhõive jaoks. Loovust vaadeldakse üldiselt kui jätkusuutliku, aruka ja kaasava majanduskasvu käimapanevat jõudu, seega on kultuuril esmatähtis roll info- ja teadmistepõhise ühiskonna arengus. Lisaks sellele kujutavad mõlemad endast vahendeid, mis võimaldavad muuta pakkumise konkurentsivõimelisemaks ja struktureeritumaks, stimuleerivad nõudlust infosisu järele, aitavad tõsta teadlikkust kultuurilise mitmekesisuse küsimuses ja panustavad tõrjutuse ja diskrimineerimise vastasese võitlusesse.

3.5 Lisaks sellele on loomingulisusel keskne roll rahvusvahelises konkurentsis, tagades toodetele mittemateriaalse väärtuse ja muutes need kogemuse teatud vormiks. Praegu suunab üha enam ettevõtjaid, kes ei kuulu sõna otseses mõttes loomemajanduse valdkonda, üha enam ressursse loomingulisele tegevusele oma toodete väljatöötamise eesmärgil. Loomemajandus ei ole seega mitte ainult esmatähtis ettevõtete rahvusvahelisele konkurentsivõimele, vaid tal on positiivne mõju kogu majandusele (4).

3.6 Teine aspekt, mida ei tohiks alahinnata, on loomemajanduse arengu panus elukvaliteeti asjaomastes piirkondades: see mõjutab koolitussüsteemi, noorte käitumismudeleid ja kasvavat huvi kultuuri vastu tänu kultuuri- ja loomemajanduse ettevõtete tegevusele, aidates asjaomastel linnadel ja piirkondadel dünaamilisusest kasu saada.

3.7 Potentsiaal, mida pakub uute tehnoloogiate rakendamine loomemajanduses, väärib samuti tähelepanu. Piisab sellest, kui mõelda sotsiaalse meedia fenomenile, mis võimaldab kasutajatel jagada tekste, pilte, videosid ja audiomaterjali. Loomemajanduses võivad esile kerkida huvitavad ideed, konstruktiivsed dialoogid ja viljakad võrdlused (nt Wikinomics), kuid esineb ka haldamisraskusi, eelkõige jagatud infosisu intellektuaalomandi õiguste valdkonnas. Uus tehnoloogia võib aidata kaasa digitaalpiraatluse vastu peetavale võitlusele.

3.8 Kõnealune sektor jääb siiski haavatavaks. Ühest küljest domineerivad loomemajanduses VKEd, teisest küljest ohustab loomemajandust oligopoli tekkimine, mis hävitab konkurentsi (nn best-selleri efekt) – siinkohal piisab sellest, kui mõelda multimeedia- või reklaamisektoris tegutsevatele ülemaailmsetele ettevõtetele.

3.9 VKEdele jääb siiski esmatähtis roll, kuna nad katavad riski, mis seondub mittetehnoloogilise uuendustegevusega, investeerides uutesse talentidesse ja uutesse esteetilistesse vormidesse ning tehes jõupingutusi tarbijatele mitmekülgsete ja erinevate toodete pakkumiseks. Siiski kerkib esile selliste investeeringute „kriitilise massi” probleem, mis on võimelised takistama selliste kultuuritoodete tungimist Euroopa turule, mis sisaldavad Euroopa kultuuri jaoks võõraid väärtushinnanguid ja käitumismudeleid. Sellega seoses oleks kasulik võtta konkreetseid toetusmeetmeid VKEde kohalike võrgustike edendamiseks ning piirkondlike klastrite ja aglomeratsioonisäästu edendamiseks.

3.10 Kultuuri- ja loomemajandus poliitika on Euroopas erinev. Mõnedes liikmesriikides investeerib loomemajandusse olulisel määral avalik sektor, teistes liikmesriikides kuulub loomemajandus peamiselt erasektori alla (5). Milline ka ei oleks eri poliitika mõju, on vaieldamatu, et eeskirjade ja riiklike turgude killustatus kõnealuses valdkonnas kujutab endast de facto konkurentsimoonutust Euroopa turul. Rohelises raamatus rõhutatakse vajadust suuremate jõupingutuste järele, et tõsta Euroopa konkurentsivõimet loomemajanduses, toetades selliselt kultuurilist mitmekesisust. Lisaks sellele on oluline innustada võrdlevate analüüside (benchmarking) koostamist, et tõhustada Euroopa poliitikat kõnealuses valdkonnas.

3.11 ELi tasandil seavad nii komisjon (10. mai 2007. aasta teatis Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskava kohta üleilmastuvas maailmas) kui ka nõukogu (kultuurialane töökava 2008-2010, 10. juuni 2008) ja Euroopa Parlament (EP resolutsioon kultuurimajanduse kohta Euroopas, 10. aprill 2008) endale eesmärgiks viia kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaal maksimumini, eelkõige VKEde puhul. Kavandatud tegevuste hulgas on ära toodud European Creative Industries Alliance, mis käivitatakse 2011. aastal konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi ettevõtluse ja uuendustegevuse kava raames (6). Teiste algatuste hulgas on eesmärk moodustada kultuuri- ja loomemajandusega tegelev töörühm, kuhu kuuluvad liikmesriikide eksperdid, et koostada uurimusi kultuuri panuse kohta loovusse, kultuuri- ja loomemajanduse ettevõtlusmõõtme kohta, kultuuri panuse kohta majandusarengule kohalikul ja piirkondlikul tasandil ning lõpuks avaldada roheline raamat kultuuri- ja loomemajanduse teemal.

4. Sidusrühmade konsulteerimisel esilekerkinud aruteluteemad ja prioriteedid

4.1 Avaldades 27. aprillil 2010 rohelise raamatu, käivitas komisjon arutelu kultuuri- ja loomemajanduse kasvupotentsiaali üle, rõhutades kultuurilise mitmekesisuse, globaliseerumise ja digitaliseerimise osatähtsust kõnealuse protsessi käimapaneva jõuna ning vajadust varustada loomemajanduse ettevõtted asjakohaste vahenditega, sealhulgas katsetamise ja investeerimise võimalus, lihtsustades nende laenuvõimalusi ning edendades nende arengut territoriaalpoliitika ümbersuunamise kaudu.

4.2 Komisjonil on kavas korraldada oma tegevus järgmise kolme strateegiaraamistiku alusel: Euroopa digitaalne tegevuskava– üks seitsmest tähtsamast algatusest Euroopa 2020. aasta strateegias, mille raames näeb komisjon ette infosisu ja e-teenuste ühtse turu loomist; erimeetmed kultuuri- ja loomemajanduse osatähtsuse suurendamiseks innovatsiooni ja struktuurimuutuste allikana juhtalgatuse „Innovatiivne liit” raames; ja lõpuks intellektuaalomandi strateegia, mille eesmärk on luua vajalik tasakaal uute ettevõtlusmudelite kaitse ja nende levitamise vahel.

4.3 Igal juhul jätab roheline raamat lahtiseks teatud küsimused, et innustada arutelu, kus võivad osaleda Euroopa Liidu loomemajanduse kõik sidusrühmad (laiemas tähenduses). Käesoleva arvamusega on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel kavas anda oma panus komisjoni käivitatud arutellu soovituste ja konkreetsete praktiliste ettepanekute näol. Kõnealuses kontekstis on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peamised viitepunktid kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali platvormi raames esitatud soovitused. Sidusrühmade vahelises arutelus ja komitee ad hoc kuulamiste käigus kerkis esile ka teisi elemente.

4.4 Füüsilised loomeruumid, klastrid ja nende roll piirkondlikus arengus

4.4.1 Esimene aruteluteema rohelises raamatus käsitleb „uusi võimalusi kultuuri- ja loomemajanduses katsetada, uuendada ja ettevõtlust arendada” ning uue infotehnoloogia osatähtsust. Tegelikkuses tähendab see selliste kohtumispaikade loomist, mis soodustavad valdkondadevahelist koostööd ning võimaldavad katsetada, et leida loomemajanduse kõige uuenduslikumaid lahendusi, kus kodanikud/kasutajad võivad uurida uusi keeli ja selliseid uusi väljendusvõimalusi nagu loomingulise infosisu multisensoorne kogemus (tuleviku ja/või ärikeskused loomemajanduse toodete ja teenuste jaoks, virtuaalne tegelikkus ja multimeedia pargid).

4.4.2 Need füüsilised ruumid, mis on pühendatud muutusele, võivad tõhusalt kaasa aidata võitlusele, mida peetakse teatud piirkondade loovast arengust kõrvalejäämise vastu võrreldes suurte linnakeskustega (üldiselt peetakse Euroopa loomemajanduse peamisteks klastriteks selliseid väga suuri linnastuid, nagu Île-de-France, sise-London, Milano provints, Amsterdam, Madrid jms (7) (vt Euroopa klastrite vaatluskeskuse aruannet kultuuri- ja loomemajanduse prioriteetsete sektorite kohta).

4.4.3 Paljud tegurid aitavad kaasa loomemajanduse klastrite tekkimisele, sealhulgas linnade ja piirkondade majanduslik areng, teadmistepõhise majanduse areng, loovturism, tootmisahelate tõhusus, uuendustegevuse kõrvalmõjud. Nende teadmiste põhjal tuleks ellu viia konkreetseid projekte, et toetada nende võrgustike levikut kogu ELi territooriumil ja käivitada ELi tasandi võrgustikke.

4.4.4 Need tegurid on loomemajanduse, selle võrgustike ja klastrite jaoks otsustava tähtsusega, sest nad on piirkondliku arengu tõukejõuks (vt Euroopa Ülemkogu järeldusi 29. aprillist 2010). Euroopa klastrite vaatluskeskuse aruandes kultuuri ja loomemajanduse prioriteetsete sektorite kohta esitatakse empiirilised tõendid otsese seose kohta loovettevõtete asukoha ja piirkondliku arengu vahel. Probleem seisneb kõige sobivamate koostöövormide valikus, et soodustada kultuuri- ja loomemajanduse ettevõtete integratsiooni piirkondade strateegilisse arengusse.

4.4.5 Kultuuri- ja loomemajanduse klastrite peamine tunnusjoon on sõltuvus avaliku sektori toetusest, eelkõige nende käivitamisetapis, ja vajadus positiivsete integratsioonialgatuste järele, mis võimaldavad kaasata kõik piirkondlikud osalejad, sealhulgas riigiasutused, ärisektori, koolitus- ja ülikoolisüsteemi, kultuuriettevõtted, intellektuaalse töö tegijad ja kodanikuühiskonna. Tugevat seost klastrite ja nende kohalike kogukondade vahel, kus nad tegutsevad, ei tohi mingil juhul alahinnata. Sellised klastrid on tekkinud oma asukohapiirkonna ühise oskusteabe põhjal ning on lahutamatud neid ümbritsevast soodsast keskkonnast, mida ei ole võimalik luua mujal ning mis soodustab uuendustegevust ja muutusi (vt järgmisi juhtumiuuringuid: Bilbao, Valencia, Amsterdam, Ruhri piirkond jms).

4.4.6 Kohalikud omavalitsused (linnad, piirkonnad jms) on koostöös teiste kohalike organisatsioonidega (ülikoolid, pangad, ühendused, avaliku ja erasektori infosisu pakkujad jms) esmatähtsad kultuuri- ja loomemajanduse kaasamisel piirkondlikku arengusse, et saavutada kõnealuse sektori strateegilised eesmärgid. ELi ühtekuuluvuspoliitika raames tunnustatakse näiteks kultuuri- ja loomemajanduse mitmekülgset panust selle poliitika strateegilistesse eesmärkidesse (vastastikune lähendamine, konkurentsivõime ja tööhõive, piirkondlik koostöö ja ühiskonna kõige haavatavamate rühmade kaasamine), kuigi konkreetset mõju on raske määratleda.

4.4.7 Konkreetse näitena kultuuride ja loometegevuse eri vormide kokkutoomisest väljaspool peamisi linnakeskusi, sageli ebasoodsas olukorras olevates piirkondades ja/või piirialadel ning lisaks juba tuntud Valencia näitele soovib Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutada äsjast Puglia piirkonnas läbi viidud eksperimenti laboratori urbani (linna laboratooriumid), mille raames kogu piirkonna mahajäetud hooned, sealhulgas endised koolid, ajaloolised hooned, kloostrid, tapamajad, turuhooned ja sõjaväerajatised renoveeriti ning varustati asjaomaste seadmetega, et muuta kõnealused hooned piirkonna abiga tõelisteks kultuuri- ja loomekeskusteks noortele.

4.5 Euroopa loomeruum: õigusraamistik

4.5.1 Teine oluline tegur võitluses kõrvalejäämise vastu on loovisikute ja loomemajanduse ettevõtjate liikuvus. Heade tavade jagamine on endiselt oluline, et leida uusi väljavaateid ja innustada Euroopa kodanikke erinevaid kultuure paremini tundma ja mõistma.

4.5.2 Liikuvust takistavad siiski arvukad tõkked, mis seonduvad eelkõige viisaeeskirjade, maksusüsteemide ja teiste haldustõketega, mis tulenevad erinevustest loomemajandust käsitlevates eeskirjades liikmesriikide ja sageli ka erinevate piirkondlike haldusasutuste vahel.

4.5.3 Praktilised ettepanekud liikuvuse toetamiseks on järgmised: edendada Euroopa ühistootmist ja/või kogemuste ja pädevuste vahetamist valdkonna raames ja valdkondade vahel nii tootmis- kui ka kavandamisetapil; eraldada vahendeid teoste tõlkimiseks vähemlevinud ja muudesse kui ELi keeltesse; võtta konkreetseid meetmeid tegevuste, kutseprofiilide ja -pädevuste vastastikuseks tunnustamiseks; sõlmida lepinguid topeltmaksustamise vältimiseks. Intellektuaalse töö tegijad annavad panuse loovasse kultuurimajandusse; nad võivad aidata kaasa võrgustikus elluviidavale katseprojektile, mis meelitaks ligi loovaid panuseid ka väljastpoolt Euroopa Liitu.

4.5.4 Kõnealuses valdkonnas pakub info- ja sidetehnoloogia uusi võimalusi nii loomemajanduse toodete tootmisel kui ka levitamisel ja tarbimisel lõppkasutaja poolt. 2010. aasta mais avaldas Euroopa Komisjon ambitsioonika Euroopa digitaalse tegevuskava (esimene Euroopa 2020. aasta strateegia seitsmest suurprojektist). Seitsme põhieesmärgi hulgas näeb komisjon ette uue ühisturu loomise, et kasutada ära digitaalajastu pakutavaid eeliseid, suurendada oluliselt Euroopa kodanike juurdepääsuvõimalusi tänu lairibaühendusele ja tagada kõigile Euroopa kodanikele digitaaloskused ning juurdepääs e-teenustele.

4.5.5 Peamised tõkked, mis takistavad loomemajandusel digitaaltehnoloogiast maksimaalse kasu saamist, peituvad siiski sellise õigusraamistiku puudumises, mis võimaldaks tagada intellektuaalomandi õiguste kaitse kultuuri- ja loomemajanduse digitaalse infosisu valdkonnas (kus praegu kehtivad reeglid on sageli koostatud suurettevõtjate vajadusi silmas pidades) ja juurdepääsuõiguse infosisule kõigi kasutajate/kodanike ja VKEde jaoks, eelkõige ebasoodsas olukorras olevate piirkondade elanikele (kellele kehtivad sageli põhjendamatud piirangulised juurdepääsueeskirjad).

4.5.6 Intellektuaalomandi õiguste küsimust tuleb vaadelda seoses piraatluse ja võltsimise problemaatikaga, mille tõttu jäi loomemajandusel (kino, teleseriaalid, helisalvestised ja tarkvara) üksnes 2008. aastal saamata hinnanguliselt rohkem kui 10 miljardi euro ulatuses maksutulusid ja loomata 185 000 töökohta (vt uurimust TERA „Digitaalmajanduse edendamine: töökohtade säilitamise olulisus ELi loomemajanduses”). Digitaalne piraatlus on kuritegu, mis kahjustab nii suuri kui ka väikeseid ettevõtteid ning nõuab Euroopa tasandil palju tõhusamaid ja paremini kooskõlastatud meetmeid, et tagada ühtlasi tarbijate kaitse ja võidelda ebaseadusliku tootmise vastu laiemal tasandil.

4.5.7 Kõnealuses kontekstis tuleks hinnata võimalust, mida pakuvad avatud lähtekoodiga tarkvara ja Wikinomics mudelid, arvestades nende konkreetset võimet rakendada väikeettevõtjate tegevust, mida iseloomustab tootmisprotsesside killustatus, väga isikupärased loomingulised panused, muutuvad tootmistsüklid ja piiratud rahastamisvahendid.

4.5.8 CReATE projekti (8) aruandes info- ja sidetehnoloogia ning kultuuri- ja loomemajanduse kohta rõhutatakse nelja põhilist arengut, mis võimaldavad kõnealusel tehnoloogial olla kultuuri- ja loomemajanduse majandusliku arengu tõukejõuks: digitaallevi, et lihtsustada interneti-põhise infosisu levitamist; visuaalsete kogemuste arendamine, tõkete eemaldamine ja jätkusuutlike ettevõtlusvormide arendamine, eelkõige ELi ebasoodsas olukorras olevates piirkondades; võime kohandada töökorraldust vastavalt vahenditele, mis on jaotatud kõigi piirkondade vahel ning mida ühendavad üksnes tehnoloogia ja infosisu pakkujad avaliku, erasektori ja kodanike partnerluste raames.

4.5.9 Teises komisjoni esitatud küsimuses käsitletakse partnerluse edendamist kunsti- ja disainikoolide ja ettevõtete, eelkõige käsitööndusettevõtete vahel, ning e-oskuste arendamist, eelkõige seal, kus neid veel ei ole või on puudulikud. Euroopa loovuse ja innovatsiooni aasta 2009 manifestis juba rõhutati vajadust luua uus haridus, mis valmistaks inimesi ette teadmistepõhiseks ühiskonnaks. Siin on siiski tegemist konkreetse probleemiga, mis peitub integratsiooni puudumises hariduse ja ettevõtete vahel, eelkõige loomingulisuse arendamisel nn e-oskuste valdkonnas, ning üldisemalt võimetuses kohandada inimressursid kõnealuse sektori erakordselt kiirele arengule.

4.5.10 Praktilised ettepanekud kõnealuses valdkonnas on järgmised:

a) loomemajandusalaste teadmiste suurendamine juba põhihariduse tasemel; loova ettevõtlusvaimu edendamine ning koostöövõimaluste suurendamine põhihariduse ning kunsti- ja disainikoolide vahel (näiteks praktika ja seminaride kujul);

b) võistluste ja auhindade loomine noortele talentidele ja institutsioonidele, kes edendavad noorte asjaomaseid teadmisi;

c) kunsti- ja kultuurihariduse edendamine ning üldisemalt huvi äratamine loomemajanduse tegevuste ja toodete vastu alg- ja keskhariduse tasemel;

d) toetusmeetmed kõnealuses sektoris äsja kooli lõpetanud noortele finantsvõimaluste tagamise teel asjaomastele noortele või ettevõtetele, kes nad tööle võtavad;

e) toetus tööalase konkurentsivõime säilitamiseks elukestva õppe ja diplomite vastastikuse tunnustamise kaudu Euroopa tasandil;

f) kunsti- ja disainikoolide õppijate e-oskuste ja tehniliste teadmiste arendamine;

g) partnerluste käivitamine käsitööndusettevõtete ja VKEde ühendustega Euroopa Liidus, et tõhusalt panustada oskusteabe, ettevõtlusvaimu ja kõigi nende mittemateriaalsete väärtuste edastamise protsessi, millel põhineb loov areng.

4.6 Loovuse rahastamine

4.6.1 Kolmandas komisjoni esitatud küsimuses käsitletakse loovuse rahastamist, nt kuidas innustada erainvesteeringuid ja PPPPsid ning parandada kultuuri- ja loomemajanduse ettevõtete laenuvõimalusi. Selles küsimuses tuleks rõhutada ühest küljest seda, et ettevõtete suurem huvi projektide/tööde majandusliku ja finantsilise jätkusuutlikkuse vastu tõhustaks vaieldamatult laenuvõimalusi ning teisest küljest seda, et krediidiasutustel on üksnes piiratud pädevused uute ideede majandusliku ja finantsmõju hindamiseks.

4.6.2 Praktilised ettepanekud kõnealuses valdkonnas on järgmised:

a) koostada äriplaanide suunised kultuuri- ja loomemajanduse projektide/teenuste/tööde jaoks ning konkreetsed kvaliteedinäitajad majandus- ja finantsprotsesside kohta, et lihtsustada sektori investeeringute tehnilist ja majanduslikku hindamist vältimaks tarbetut kulu ja halduskoormust VKEde jaoks;

b) luua asjakohane koolitus isikutele, kelle ülesandeks on projektide hindamine; arendada kultuuri- ja loomemajanduse toetuspoliitikaid ja programme, põhinedes seejuures terviklikul lähenemisviisil;

c) tagada piiratud ressursse kasutades soodsaid laene disaini- ja käivitusetapiks või projektide teostatavuse ja jätkusuutlikkuse kohta esialgse kontrolli tegemiseks (nt teostatavuse sertifitseerimine), mis lihtsustaks täiendavate vahendite leidmist tootmisetapiks ning tulemuste levitamiseks suuremale hulgale huvitatud ettevõtetele;

d) rakendada maksusüsteeme, mis ei karista kultuuri- ja loomemajanduse ettevõtteid, eelkõige VKEsid individuaalselt või kollektiivselt, kasutades selleks maksusoodustusi ja/või maksuvabastusi (nt kõnealuse sektori off-line- ja on-line-toodete käibemaksu alandamine nagu USAs);

e) arendada mitmesuguseid soodsaid laenuvõimalusi, sealhulgas avaliku ja erasektori ühiste tagatisfondide kaudu VKEde jaoks (Euroopa krediidiühistute võrgustik VKEde jaoks) ning rotatsioonifondide kaudu;

f) edendada uut liiki ühendusi ja partnerlusi loomemajanduse eri sidusrühmade jaoks (IKT, muusika, raamatukirjastamine jms).

4.6.3 Sellega seondub ELi toetus loomemajanduse investeeringutele. ELi poliitikad loomemajanduse suunamiseks ja toetamiseks peaksid aitama kaasa riiklike ja piirkondlike eeskirjade ning poliitika ühtlustamisele, mille eesmärk on edendada kultuuri- ja loomemajandust avaliku sektori toetuse ning võimaluste osas saada eralaenu ja laenusoodustusi, eesmärgiga innustada erineva arengutasemega piirkondade partnerlusi ja projekte (vt KEA aruannet „Business Innovation Support Services for Creative Industries”) (9).

4.7 Loovuse sotsiaalne mõõde

4.7.1 Lõpuks tuleks rõhutada kultuuri- ja loomemajanduse klastrite arengu sotsiaalset mõju. Loomulikult ei ole ühe kogukonna majanduskasvu ja sotsiaalse arengu vahelist tihedat seost võimalik lahutada kultuuri- ja loomemajanduse arengust. Kõnealune sektor on tihedalt seotud ümbritseva keskkonnaga: klastrid põhinevad kohalikel sotsiaal-majanduslikel suhetel, mida ei ole võimalik luua mujal, ettevõtjate piirkondlikel juurtel ja kõnealuse sektori otsesuhetel haridus- ja koolitussektoriga. Seetõttu tuleks avada struktureeritud dialoog kultuuri- ja loomemajanduse ning kohalike omavalitsuste vahel ning tõhustada institutsioonide ja haldusasutuste pädevusi eesmärgistatud koolituste ja kohalike kogukondade aktiivse kaasamise kaudu.

4.7.2 Lõpetuseks rõhutab komitee vajadust arutada ELi institutsioonides üksikasjalikumalt loomemajanduse klastrite arengu sotsiaalset mõju ning seda, kuidas kõnealuse sektori töötajate töötingimusi parandada. Loomemajandus nõuab eesmärgistatud meetmeid sotsiaalkaitse valdkonnas, kuna sektorit iseloomustab teatud eripära, sealhulgas ebakindlad töökohad, lühiajalised ja väga lühiajalised lepingud, intellektuaalomandi õiguste ebapiisav kaitse, töötajate, vabakutseliste ja loovisikute liikuvust reguleerivate eeskirjade puudumine.

Brüssel, 21. oktoober 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Vt teises kontekstis arvamust teemal „Avaliku ja erasektori osaluspõhise partnerluse mudelite parandamine, võttes e-teenused kasutusele kõigi jaoks 27-liikmelises ELis” (EMSK võttis arvamuse vastu täiskogu septembri istungjärgul 2010. aastal, ELT-s veel avaldamata).

(2) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus Euroopa kultuurimajanduse teemal (ELT C 108, 30.4.2004, lk 68).

(3) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa potentsiaali rakendamine ja suurendamine teadus-, arendus- ja uuendustegevuses”, ELT C 325, 30.12.2006, lk 16, punkt 4.12 ja joonealune märkus 55).

(4) Euroopa Komisjoni taotlusel ühingu KEA koostatud uurimuses (http://www.keanet.eu/report/BISScreativeindustries.pdf) tuuakse esile kolm põhilist kanalit, mis on seotud kohaliku/piirkondliku arenguga: sektorite vahelised seosed (nt seosed infosisu ning info- ja sidetehnoloogia või kultuuri ja turismi vahel), omavahelised seosed loominguliste ja mitteloominguliste sektorite vahel. Nimetatud uurimus koostati ettevõtluse peadirektoraadi korraldatud seminari käigus, kus samuti töötati välja ka Amsterdami deklaratsioon (http://www.europe-innova.eu/creative-industries).

(5) On selge, et eri liikmesriikides rakendatavate tööstuspoliitika mudelite üksikasjalik analüüs nõuaks kultuuri- ja loomemajanuse ühise ja ühtlustatud määratluse kasutuselevõttu. Kuidas sellega ka poleks, on avaliku sektori investeeringud üldiselt mõeldud kultuurisektori (teater, kino, kunst, sihtasutused jms) edendamiseks. Neil on oluline mõju sektorile tervikuna tänu nende sidemetele kultuuriinvesteeringute ja loomemajanduse arendamise vahel.

(6) Algatuse jaoks on kavandatud 7,5 miljoni euro suurune eelarve ning see peaks finantsmõju oluliselt võimendama (ligikaudu 100 miljonit eurot kolme aasta jooksul).

(7) Selline piirkondlik koondumine puudutab eelkõige selliseid allsektoreid nagu elektrooniline meedia, video- ja helisalvestised.

(8) Täiendava teabe saamiseks projekti CreATe kohta vaata veebilehte http://www.lets-create.eu/.

(9) Vt viide 4.