ET Euroopa Liidu Teataja C 318/76

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Kaubaturgude ja toorainega seotud probleemide lahendamine” ”

KOM(2011) 25 lõplik

2011/C 318/12

Raportöör: Josef ZBORIL

Kaasraportöör: Enrico GIBELLIERI

2. veebruaril 2011 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Kaubaturgude ja toorainega seotud probleemide lahendamine””

KOM(2011) 25 lõplik.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööstuse muutuste nõuandekomisjon võttis arvamuse vastu 7. juunil 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 473. istungjärgul 13.–14. juulil 2011 (14. juuli istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 142, vastu hääletas 4, erapooletuks jäi 3.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee tunneb heameelt komisjoni dokumendi KOM(2011) 25 lõplik „Kaubaturgude ja toorainega seotud probleemide lahendamine” ja tooraineid käsitleva Euroopa algatuse üle, mis on oluline samm selle väga olulise küsimuse lahendamisel.

1.2 Kuigi pikas perspektiivis ei ole esmatähtsate toorainete ülemaailmsete varude lõppemise ohtu põhjust karta, on lühiajalised toorainete nappuse perioodid täiesti reaalsed. Sellise puuduse võivad vallandada poliitilised või majanduslikud tegurid, kui teatud ELi kõrgtehnoloogiliseks tootmiseks vajalikke tooraineid toodetakse vaid mõnes riigis. Selliseid ressursse, mida saaks kasutada praeguste tarnete muutmiseks, on piisavas koguses ning neid saaks kaevandada mitmes riigis, nt Austraalias, Taanis (Gröönimaa), USAs, kuid praegu on palju odavam toetuda olemasolevale tarneahelale. Mõned riigid on juba näidanud, et nad võivad sellist mõju kasutada oma majanduslike või poliitiliste huvide läbisurumiseks.

1.3 Seega kutsub Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Euroopa Komisjoni üles jälgima esmatähtsate toorainete (vastavalt dokumendis KOM(2011) 25 lõplik loetletule ning loetelu korrapäraselt ajakohastades) rahvusvahelise kaubanduse olukorda. Komitee soovitab koostada mitu tõenäolist stsenaariumi koos halvima võimaliku stsenaariumiga ohtude ja võimalike lahenduste kirjeldamiseks. Lisaks kinnitab komitee vajadust jätkata läbirääkimisi rahvusvahelisel tasandil (WTO), et edendada vabakaubandust ka kaubaturgudel. Tuleks laiendada koostööd teiste sarnases olukorras olevate riikidega (USA, Jaapan, Lõuna-Korea).

1.4 Komitee kutsub üles rakendama aktiivsemat välispoliitikat seoses ELi tööstusele tooraine tagamisega. Selleks peaksid liikmesriigid välja töötama toorainediplomaatia peamised suunised ja neis kokku leppima. Kahepoolsed kaubanduslepingud ja diplomaatia on ülimalt olulised ELis asuvale tööstusele esmatähtsate toorainete tagamiseks. See on vastloodud ELi diplomaatilise teenistuse viivitamatu ja raske ülesanne. Lisaks vajadusele keskenduda otse esmatähtsate toorainete tagamisele tuleb ka luua ELi huvide jaoks positiivne keskkond sihtriikides. EL kuulub maailma populaarseimate ja olulisimate turgude hulka ning seda asjaolu tuleb ära kasutada.

1.5 Toorainepoliitika peab moodustama ELi tööstuspoliitika lahutamatu osa, et

— edendada esmaste energiaallikate ja toorainete ressursitõhusust majanduskasvu lahutamiseks ressursside tarbimisest;

— omada kasulike materjalide olmeprügist eraldamise (urban mining) järjekindlat poliitikat, mille eesmärk on muuta sellised väärtuslikud tooraineressursid kättesaadavaks ning edendada sellega seotud uusi oskusi ja töökohti;

— tugevdada teadus- ja arendustegevust esmatähtsate toorainete asendamise võimaluste valdkonnas;

— säilitada Euroopa kaevandamissektori tööhõive ja seda suurendada, tagades tööjõu pideva õppe ja koolituse ning täiendades säästvamale kaevandamisele üleminekut sotsiaaldialoogiga kõigil tasanditel.

1.6 Komitee leiab, et võimalike lahenduste hulka kuulub esmatähtsate toorainete strateegilise varu loomine, ning soovitab läbi viia mõjuhindamise, et teha kindlaks sellise võimaluse teostatavus halvima võimaliku stsenaariumi valguses. Sellisel meetmel võivad olla ka negatiivsed kõrvalmõjud (nt ebapiisav paindlikkus, mõju kauba hinnale jne) ning seda tuleb koos ELi tööstuse esindajatega hoolikalt uurida, selle üle nõu pidada ja otsustada.

1.7 Komitee soovitab käivitada algatusi, et toetada praegustele või võimalikele tooraineressurssidele suunatud teadustegevust, andmekogumist ja järelevalvet liikmesriikides, aga ka kolmandates riikides. Sellisest teadustegevusest või andmekogumisest saadud andmed, mis koguti riikide rahalise toetuse abil, peavad olema kättesaadavad kõigile ELi turuosalistele ning ELi ja liikmesriikide ametiasutustele.

1.8 Komitee leiab, et teadus- ja uuendustegevus on toorainepoliitikas otsustav tegur. Edukaks arenguks on vaja kaasata peamised tootmissektorid (Euroopa Komisjoni teatise „Innovaatiline liit” raames käivitatav tooraineid käsitlev partnerlusalgatus). Toorainepoliitika peab kajastuma prioriteedina tulevases ELi teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse kaheksandas raamprogrammis.

1.9 Komitee soovitab toetada praeguste või uute toorainete kaevandamist liikmesriikides kooskõlas ELi keskkonnaalaste ning sotsiaal-, tervishoiu- ja ohutusvaldkonna õigusaktidega. Kõigi toorainepoliitika meetmete üks sammas peaks olema kodumaine pakkumine.

1.10 Komitee toetab toorainete ringlussevõttu ning toonitab vajadust tagada kõrgeim ringlussevõtu määr, kui see on majanduslikult ja tehniliselt teostatav. Komitee soovitab toetada toorainete eraldamist vanadest kaevandusjäätmetest, mis sisaldavad märkimisväärses mahus paljusid eri metalle.

1.11 Komitee toetab esmatarbekaupade finantsturge reguleerivaid meetmeid, mis Euroopa Komisjon on võtnud, et suurendada läbipaistvust ning parandada teabe kvaliteeti ja järelevalvemehhanisme.

2. Komisjoni dokument, sissejuhatus

2.1 Komisjon avaldas dokumendi KOM(2011) 25 lõplik „Kaubaturgude ja toorainega seotud probleemide lahendamine”2. veebruaril 2011. Dokument on algselt kavandatust laiaulatuslikum, et hõlmata toorainega seotud probleemid. Nüüd on kaetud nii füüsilised kaubaturud, kus ainetega kaubeldakse, kui ka neist tuletatud finantsturud.

2.2 Kaup on igasugune madala lisandväärtusega toode ning seetõttu hinnakonkurentsi suhtes väga tundlik. Kaubad on toorained, põllumajandustooted ja põhiained. Viimastel aastatel on hinnad kaubaturgudel olnud väga volatiilsed ja käitunud enneolematult.

2.3 Kuigi arutelud kaubahindasid mõjutavate tegurite suhtelise tähtsuse üle ei ole veel lõppenud, on selge, et eri kaubaturgudel toimuvad hinnamuutused on üha enam vastastikku sõltuvad ja kaubaturud on finantsturgudega üha enam seotud.

2.4 Ajavahemikul 2002–2008 kasvas nõudlus tooraine järele märkimisväärselt, põhjuseks tugev üleilmne majanduskasv eeskätt sellistes tõusva majandusega riikides nagu Hiina, India ja Brasiilia, kuid ka teistes väiksemates tõusva majandusega riikides Aasias, Ameerikas ja eelkõige Aafrikas. Nõudluse suurenemist tugevdab veelgi selliste riikide edasine kiire industrialiseerimine ja linnastumine.

2.5 Lisaks kaubahindade volatiilsusele on mõned riigid kehtestanud viimastel aastatel piirangud teatud esmatähtsate toorainete nagu haruldaste muldmetallide ekspordile (näiteks praseodüüm ja neodüüm ning mõned muud elemendid ja maavarad, mida peetakse oluliseks nende suurenenud kasutamise tõttu uutes tehnoloogiates). Need piirangud koos teiste kitsaskohtadega toorainete jätkusuutlikul tarnimisel kujutavad endast tõelist probleemi Euroopa tööstusele ja tarbijatele ning see tuleb lahendada.

2.6 Teatises kirjeldatakse globaalsete kaubaturgude arengusuundumusi, mis selgitavad füüsilistel turgudel (energia, põllumajandus ja toiduga kindlustatus ning toorained) toimunud muutusi ning kaupade ja nendega seotud finantsturgude suurenevat vastastikust sõltuvust. ELi poliitilisi vastuseid käsitletakse sama loogilist struktuuri järgides.

2.7 ELi tasandil on tehtud algatus suurendada energiaturgudel kauplemise järelevalvet, terviklikkust ja läbipaistvust. Lisaks on tehtud mitu algatust toiduainete tarneahela toimimise ja põllumajanduskaupade turgude läbipaistvuse parandamiseks. Finantsturgude reguleeriva raamistiku käimasolevate reformide osana on komisjon kindlaks määranud ka meetmed kaupade tuletisinstrumentide turgude terviklikkuse ja läbipaistvuse suurendamiseks.

2.8 Dokumendi väga oluline osa on Euroopa tooraineid käsitlev algatus. Algatus tugineb kolmele sambale:

— tagada ühesugune juurdepääs kolmandate riikide ressurssidele;

— edendada Euroopa tooraineressursside jätkusuutlikku tarnimist;

— soodustada ressursitõhusust ja ringlussevõttu.

Selles uuritakse seniseid tulemusi esmatähtsate toorainete kindlaksmääramisel ning kaubanduse, arengu, teadustegevuse, ressursitõhususe ja ringlussevõtu valdkonnas.

2.9 Tooraineid käsitleva algatuse rakendamisel on küll saavutatud märkimisväärset edu, kuid vajalikud on edasised täiustused. Oluline on kolmel sambal põhinev integreeritud lähenemisviis, sest iga sammas toetab eesmärki tagada toorainete õiglane ja jätkusuutlik tarnimine ELi.

3. Üldised märkused

3.1 Komitee tunnustab komisjoni initsiatiivi käsitleda toorainete küsimust ning teatist, milles võetakse kokku selleteemalise ulatusliku analüütilise töö tulemused. Samuti tunnustab komitee sidusrühmadega peetud konsultatsioonide kajastamist ning teiste kaasatud ELi institutsioonide panust.

3.2 Euroopa peab võtma sisse koha uues maailmas, kus tõusva majandusega riigid tarbivad sarnaselt arenenud riikidega suurema osa planeedil kättesaadavast toorainest. Me teame, et see on võimatu ning Euroopa peab vähendama oma toorainemahukust. Esimene märk valitsevast olukorrast on asjaolu, et tööstuslike toorainete hinnad määrab kindlaks Hiina turg, mis on maailma peamine tarbija ning sageli samas ka suurim tootja. Sellise domineerimise tagajärg on uute (hetke- ja futuuri-) tooraineturgude loomine Hiinas järgnevatel aastatel. Need turud toimivad järjest enam kõnealuse sektori võrdlusalusena.

3.3 Toorainepoliitika peab moodustama ELi tööstuspoliitika lahutamatu osa, et

— edendada esmaste energiaallikate ja toorainete ressursitõhusust majanduskasvu lahutamiseks ressursside tarbimisest;

— omada kasulike materjalide olmeprügist eraldamise (urban mining) järjekindlat poliitikat, mille eesmärk on muuta sellised väärtuslikud tooraineressursid kättesaadavaks ning edendada sellega seotud uusi oskusi ja töökohti;

— tugevdada teadus- ja arendustegevust esmatähtsate toorainete asendamise võimaluste valdkonnas (Jaapan on sellise programmi juba käivitanud);

— säilitada Euroopa kaevandamissektori tööhõive ja seda suurendada, tagades tööjõu pideva õppe ja koolituse ning täiendades säästvamale kaevandamisele üleminekut sotsiaaldialoogiga kõigil tasanditel;

— arengumaade, eriti Aafrika riikide toorainete hankepoliitika tuleb siduda sotsiaalvaldkonna ja infrastruktuuri investeeringutega kõnealustes riikides (nagu teeb Hiina Aafrikas viimastel aastatel).

3.4 Teiselt poolt hägustab kaubaturgude ja isegi finantsturgude hõlmamine mõnevõrra teatise rõhuasetust. Komitee mõistab probleemist ulatuslikuma ülevaate andmise vajalikkust. Küsimus on, kas raamistik määratleti proportsionaalsel viisil.

3.5 On ilmne, et nii füüsilistel kaubaturgudel kui ka kaupade tuletisinstrumentide turgudel on palju sarnaseid jooni. Samas on nad siiski äärmiselt diferentseeritud, seda ka neile omase eripära tõttu. Kogu ELi ostujõud peaks olema väga tugev argument, kui konkreetse kaubanduspoliitika ja hangete üle peetavad läbirääkimised on enamasti kahepoolsed.

3.6 Kahepoolsetel läbirääkimistel on selgelt vaja arvestada ELi ühise strateegiaga, seega tuleb toorainediplomaatia põhimõtet praktikas rakendada. Komitee hoiatab, et lisaks konkreetsetele faktidele on oluline roll ka nn pehmetel teemadel, nagu positiivse psühholoogilise keskkonna loomine. Euroopa peab määratlema uue toorainediplomaatia peamised suunised, mis peavad hõlmama järgmisi aspekte:

— 2003. aastal Tony Blairi käivitatud mäetööstuse läbipaistvust käsitleva algatuse elluviimine, et edendada iga Euroopa riigi vabatahtlikku ühinemist;

— nõue, et iga Euroopa börsidel noteeritud mäetööstusettevõte peab avaldama oma kasumi riigiti (nagu tehti Hong Kongis juunis 2010);

— õigusakti vastuvõtmine, millega kohustatakse mäetööstust avaldama, milliseid makseid nad igale valitsusele ja riigile teevad (nt USAs 2010. aastal vastu võetud Dodd-Franki seadus);

— rahvusvahelistele ettevõtetele mõeldud OECD suuniste kui standardse tegevusjuhendi järgimine;

— tuleks nõuda ISO 26 000 standardi vastuvõtmist, et aidata edendada ettevõtete suuremat sotsiaalset vastutust mikromajanduse tasandil.

3.7 Kohandatud toorainestrateegia peaks keskenduma ühisele eesmärgile saavutada tugev, konkurentsivõimeline Euroopas tegutsev tööstus, mis on suure tõhususega süsiniku heitkoguste seisukohast ja kasutab arukalt ressursse ning on suunatud ELi tarbijate ja kodanike nõudmiste täitmisele.

3.8 Meie piirkond jääb globaalsel tasandil järjest väiksemaks ning seepärast ei ole meil vajalikud toorained enam nii kättesaadavad kui varem, sest ka paljudel teistel on tekkinud vajadus nende toorainete järele. Seega peame kasutama meie käsutuses olevaid tooraineid poole arukamalt või hankima neid kuskilt mujalt. Toorainepoliitika on seotud meie ühiskonna tuleviku ja isegi riikliku julgeolekuga – samuti nagu USAs.

3.9 On ju ELi toorainepoliitika väljatöötamise põhjuski selles, et me ei saa rajada oma majanduskasvu üksnes tooraine kättesaadavusele. Me peame kasutama tooraineid arukal viisil. See tähendab, et iga kasutatud tonni tooraine kohta peame looma võimalikult suure lisaväärtuse.

3.10 On ka teisi järjepideva toorainepoliitika raamistiku aspekte, mis on tähelepanuta jäetud, kuigi nende mõju tooraine kättesaadavusele võib olla veelgi suurem. Üks selline aspekt on näiteks kõnealuse poliitika kooskõla ELi teiste poliitikavaldkondadega, mis peaksid samuti omavahel haakuma, et vältida toorainete kättesaadavusega seotud vastuolusid.

3.11 Toorainepoliitika ja selle rakendamine ELi tasandil ja liikmesriikides vajab täiuslikku kooskõla tööstuspoliitika, innovatsioonipoliitika, ressursitõhususe, keskkonnapoliitika, põllumajanduspoliitika ja -meetmete, energia- ja eelkõige taastuvenergiapoliitika ning kaubandus- ja konkurentsipoliitikaga. See integreeritud vaatenurk võimaldab ELi tööstusel kasutada vajalikke tooraineid arukal ja jätkusuutlikul viisil, andes panuse ELi 2020. aasta strateegia elluviimisse.

3.12 Toorainepoliitika koostamisel ei piisa, kui aluseks võetakse mõnede toorainete esmatähtsus lähiajal. Tuleb tõsiselt analüüsida mõnede ELi poliitikameetmete keskpikka ja pikaajalist mõju ning hinnata nende tagajärgi toorainetele. Mõned põhilised toorained, mis on praegu kergesti kättesaadavad, võivad suhteliselt lühikese aja jooksul kahaneda. Teatises ei ole nimetatud näiteks selliseid olulisi tooraineid nagu rauamaagid ja koksisüsi, kuigi nende kättesaadavus piisavas koguses ja piisava kvaliteediga on peagi ohus. Lisaks põhjustab nende hindade volatiilsus ja jätkuv tõus teatavat ebakindlust Euroopa peamiste tootmissektorite väärtusahelate jaoks.

3.13 Näiteks juhul, kui kohustuslikke taastuvenergia eesmärke ei muudeta, ohustatakse sellega klassikalisi ja arendatavaid biotehnoloogia tööstusvaldkondi. See avab palju keerulisema arutelu ressursside jätkusuutlikkuse, asendamise ja aruka kasutamise üle. Selliste küsimuste arutamiseks ja vastavalt eri poliitikavaldkondade ühitamiseks on vaja poliitilist julgust. Vajadusel peaks EL julgema muuta seni tehtud otsuseid, võttes arvesse terviklikke mõjuhinnanguid, milles hinnatakse hoolikalt ambitsioonikate keskkonnaeesmärkide lõplikke tagajärgi. Seda eriti juhtudel, kui maailma teised majandusblokid ei ole võtnud ELi otsustele vastavaid meetmeid.

4. Konkreetsed märkused

4.1 Füüsilised kaubaturud

4.1.1 Konkurents esmaste energiaallikate (eelkõige gaas ja nafta) turgudel tiheneb kahtlemata maailma elanikkonna kasvades (9 miljardit aastal 2050). Ka söeturu koormus suureneb järjest. Kui EL tahab säilitada liikmesriikide sotsiaalsed ja heaolustandardid, tuleb mobiliseerida kõik kohalikud esmased energiaallikad, sealhulgas hiljuti avastatud kildagaasi varud. Loomulikult peab ressursside selline mobiliseerimine vastama ELi keskkonnanormidele.

4.1.2 Elekter on inimkonna jõudsa arengu eeltingimus. Tootmisvõimsuse ja ülekandevõrkude ebaühtlasel arengul võivad olla katastroofilised tagajärjed, see võib viia ühiskonnastruktuuride sotsiaalse ja majandusliku kokkuvarisemiseni. ELi ühise energiapoliitika abil tuleks kaotada kõik investeerimiskeskkonnas valitsevad vastuolud ja ebakindlus, et vältida elektritootmisvõimsuse võimalikku puudujääki pärast 2020. aastat.

4.1.3 Komitee mõistab, et toiduga kindlustatus volatiilsetel turgudel on tõsine probleem. Teiselt poolt tuleks ELi ühine põllumajanduspoliitika ja muud asjaomased ELi ja liikmesriikide poliitikameetmed suunata toiduga kindlustatusele kui esmatähtsale prioriteedile. Komitee kutsub tungivalt üles kaitsma põllumajanduse eesmärgil kasutatavat tootlikku pinnast. Sellega tuleks arvestada kõigis asjaomastes poliitikameetmetes ning neid tuleks kujundada ja koordineerida nii, et välditakse sellise maa kadumist, eelkõige konkureerivate poliitikameetmete või algatuste tulemusena või linnastumise tagajärjel. Sellega seoses tuleks kehtestada õiglased mängureeglid ka rahvusvahelisele kaubandusele, milles arvestatakse konkreetse geograafilise piirkonna looduslike tingimustega.

4.1.4 Ulatuslikku rahvusvahelist koostööd on vaja teha ka globaalsete suundumuste ning juhuslike turu või saagikuse kõikumiste hindamisel ja eristamisel. Ohtlikke suundumusi tuleks vältida.

4.1.5 Põllukultuuride saagikuse säilitamiseks ja suurendamiseks tuleks rakendada kindlaid teaduslikke viise, kuna haritavat maad jääb järjest vähemaks ning 2050. aastal on vaja toiduga varustada hinnanguliselt 9 miljardit inimest.

4.2 Kaubaturud ja nendega seotud finantsturud

4.2.1 Kuigi Euroopa Komisjon on viimastel aastatel võtnud suure hulga finantsturge reguleerivaid meetmeid, kalduvad esmatarbekaupade tuletisinstrumentide turgude investeeringuvood endiselt märkimisväärselt kõrvale riskide maandamise ülesandest, milleks nad algselt loodi, ning on suunatud pigem spekulatiivse olemusega toimingutesse, mis moonutavad märkimisväärselt hindu ja põhjustavad tõsist kahju turu kõige nõrgematele osalistele, eelkõige tarbijatele ning VKEdele.

4.2.2 Komitee kinnitab komisjoni tähelepanekut, et füüsiliste kaubaturgude ja kauba finantsturgude vastastoimet on vaja paremini tundma õppida. Komitee toetab ka komisjoni soovitust püüda suurendada läbipaistvust ja isegi võtta vastutusele need turuosalised, kes rikuvad kokkulepitud reegleid. Tuleks lihtsustada individuaalsete turuosaliste, peamiselt VKEde juurdepääsu rahastamisele, sest see on edasise arengu ja uuenduste esmatähtis eeldus.

4.3 Tooraineid käsitlev Euroopa algatus

4.3.1 Komitee hindab kõnealust algatust kui Euroopa 2020. aasta strateegia olulist osa. Algatus kajastab ka ressursitõhususe põhimõtet, kuigi need kaks poliitikameedet tuleks omavahel ühitada, et saavutada võimalikult suur kooskõla ja lisaväärtus ELi kodanike jaoks.

4.3.2 Tooraineid käsitlevas algatuses kasutatud esmatähtsate toorainete mõiste jätab siiski varju vajaduse rea asjaomaste poliitikavaldkondade üldisema ülevaate ja üksikasjaliku hindamise järele. Selline terviklik lähenemisviis peaks viima poliitikavaldkondade asjakohase kooskõlastamiseni ning tooks kaasa palju rohkem sünergiaid.

4.3.3 Teisalt on esmatähtsate toorainete loetelu hea suunis prioriteetide kohta, mida vastloodud ELi diplomaatiline teenistus peaks ELi tasandil toorainediplomaatia osana järgima.

4.3.4 Loetelu tuleb kehtestatud kriteeriumide alusel muidugi korrapäraselt kontrollida, et näha, kas esmatähtsuse kriteerium on jätkuvalt asjakohane. Tooraineid käsitleva algatuse jaoks on vaieldamatult vaja järjepidevaid andmeid ja nii tehnilisi kui ka turuteadmisi.

4.3.5 Selline toorainenappus vajab kahtlemata ka ressursitõhususe korrapärast kontrollimist. Teiselt poolt innustavad tõhusust kõige paremini pidevalt tõusvad hinnad, sest tõhusus on omane igale jätkusuutlikule ettevõttele. Alalisel võimalikult suure ressursitõhususe poole püüdlemisel võivad olla abiks tulemusstandardid ja ökodisain.

4.3.6 Pidevalt suureneva toorainenappuse ja kerkivate hindade ohtu tuleks analüüsida mikromajanduse tasandil, et näha selle mõju konkurentsivõimele ja töökohtade säilitamisele ohustatud sektorites.

4.3.7 ELi toorainete kaubandusstrateegia peab olema tundlik ja piisavalt paindlik. Kuna tegelik kauplemine toimub enamasti kahepoolselt individuaalsete liikmesriikide tasandil, on ühtse kaubanduspoliitika kehtestamine veelgi raskem. Näib, et WTO-lt ei saa palju oodata, kuigi usaldusväärsuse suurendamise protsessi käigus tuleks järgida ühiselt kokkulepitud reegleid.

4.3.8 Teiselt poolt innustab toorainenappus teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooniprotsesse, et järjest parandada ressursitõhusust ja leida asjakohane asendusvõimalus teatud toorainetele. Siinkohal tuleb mainida, et mõningad esmatähtsad toorained on kõrgtehnoloogia jaoks eluliselt vajalikud ning seetõttu on tekkinud mõnes mõttes nõiaring.

4.3.9 Kuna mõningate toorainete kvaliteedistandardid on viimastel aastatel halvenenud, peaks komisjon kaasama Euroopa peamised tootmissektorid Euroopa Komisjoni juhtalgatuse „Innovaatiline liit” raames käivitatavasse spetsiaalsesse tooraineid käsitlevasse partnerlusalgatusesse. Seda tuleks teha eelkõige Euroopa tehnoloogiaplatvormide kaudu. Tootmisprotsesside suure innovatsioonipotentsiaali realiseerimiseks on vaja järjest paremaid oskusi nõudvaid töökohti.

4.3.10 Komitee hindab komisjoni algatust koostada suunised selle kohta, kuidas sobitada konkureeriv maavarade kaevandamine Natura 2000 keskkonnakaitsealaste õigusaktidega. See on väga oluline õiglase, tervisliku ja jätkusuutliku ümbruse ning tooraine kodumaise tarne tagamiseks. Kodumaine tarne peab olema kõigi toorainepoliitika meetmete nurgakivi.

4.3.11 Komitee juhib ka tähelepanu oma arvamusele teisese toorme kättesaadavuse kohta (1) ning kinnitab selles esitatud järeldusi ja soovitusi. Siinkohal tuleks mainida soovitust, et vaja on paindlikke vahendeid, et hoida võimalikult suur osa teisesest toormest ELis.

4.3.12 Komiteel puudub ka teave selle kohta, millist mõju avaldab toorainepoliitika tööhõivele, eelkõige ohustatud töökohtade määrale, kui poliitika eesmärke ei täideta.

4.4 Samuti tuleks tõsiselt arutada halvimaid võimalikke stsenaariume – nt mõningate eluliselt vajalike esmatähtsate toorainete ajutine nappus lähiajal. Poliitikameetmed Euroopa tööstusele avalduva mõju leevendamiseks võiksid sisaldada ka otsust teatavate ainete strateegilise reservi hoidmise kohta. Selliseid poliitikameetmeid on arutatud väljaspool Euroopat asuvates riikides (USA, Korea ja Jaapan). Kuigi need võivad avaldada negatiivset mõju kaubaturgudele, saaksid need aidata üle saada sellisest perioodist, kui teatud toorained ei ole turul piisavas koguses kättesaadavad.

Brüssel, 14. juuli 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Teisese toorme (vanaraua, ümbertöötatud paberi jms) kättesaadavus”, ELT C 107, 6.4.2011, lk 1.