SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Määruse (EL) nr 1380/2013 (ühise kalanduspoliitika kohta) artikli 5 lõikega 2 on kehtestatud erand liikmesriikide 12 meremiili laiuses vööndis (territoriaalvetes) kõnealuse määruse artikli 5 lõikes 1 sätestatud liidu kalalaevadele üldise võrdse juurdepääsuõiguse kohaldamisest liidu vetele ja kalavarudele. Erandiga lubatakse liikmesriikidel piirata kalapüüki 12 meremiili laiuses vööndis teatavate laevadega. Kõnealuse erandi alusel liikmesriikide kehtestatud piirangud on vähendanud püügisurvet bioloogiliselt kõige tundlikumatel aladel ja aidanud kaasa väikesemahulise rannapüügi majanduslikule stabiilsusele.

Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 5 lõikega 3 on kehtestatud sarnane erand aluslepingu artikli 349 esimeses lõigus osutatud liidu äärepoolseimate piirkondade lähtejoontest kuni 100 meremiili kaugusele ulatuvate vete suhtes. Erandiga lubatakse asjaomastel liikmesriikidel kehtestada piirangud, mille kohaselt lubatakse kalapüügiga tegeleda üksnes laevadel, mis on registreeritud nende territooriumide sadamates.

Erandid kehtivad kuni 31. detsembrini 2022 ning käesoleva ettepaneku eesmärk on vältida määruse artikli 5 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juurdepääsu erikorra lõpetamist. Komisjon teeb ettepaneku muuta määruse asjakohaseid sätteid, et pikendada ajavahemikku, mille jooksul liikmesriigid võivad nende sätete alusel piirata juurdepääsu oma vetele.

Erirežiimi eesmärgid on samad nagu eelmistel aastakümnetel. See on tingitud paljude kalavarude praegusest kaitsestaatusest, kaitstavate rannikuvete jätkuvast tundlikkusest ning jätkuvatest raskustest kalandusest oluliselt sõltuvates rannikupiirkondades, kus muudest majandusarengutest tõenäoliselt tulu ei tõuse. Praeguse korra muutmisega kaasneb suur oht häirida tasakaalu, mis on kujunenud pärast kõnealuse erirežiimi kehtestamist.

Seetõttu on ettepaneku eesmärk pikendada praegusi erandeid veel 10 aasta võrra.

Lisaks tehakse ettepanek muuta määruse (EL) nr 1380/2013 I lisa. I lisas määratakse iga liikmesriigi jaoks kindlaks teiste liikmesriikide rannikualadel asuvad geograafilised vööndid, kus ta võib kalapüügiga tegeleda ja milliseid liike ta võib püüda. Käesolev muudatusettepanek kajastab Ühendkuningriigi väljaastumist Euroopa Liidust ning Itaalia ja Kreeka 9. juuni 2020. aasta ühisteatist komisjonile seoses Itaalia kalalaevade juurdepääsuga Kreeka territoriaalvetele, nagu on kajastatud asjaomaste liikmesriikide vahelises kahepoolses kokkuleppes. Pärast kohtuasjas C-457/18 tehtud otsust tuleks 4. novembril 2009 Stockholmis allakirjutatud Sloveenia ja Horvaatia vahelisele vahekohtu kokkuleppele osutavad joonealused märkused I lisast välja jätta, kuna ELil puudub piiriküsimustes pädevus.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2.

ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punkti d kohaselt on ELil ainupädevus mere bioloogiliste ressursside kaitsmisel ühise kalanduspoliitika raames. Ettepanek kuulub nimetatud ainupädevusse ja subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.Kuna ettepanekus käsitletakse peamiselt määruses (EL) nr 1380/2013 juba olemasoleva meetme kehtivusaja ajaliselt piiratud pikendamist, ei ole probleeme seoses proportsionaalsuse põhimõttega.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine