[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 13.2.2007

SEK(2007) 191 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006/2007–2011/2012

(esitanud komisjon)

SELETUSKIRI

Üldine taust

Stabiilsuse ja kasvu pakt, mis jõustus 1. juulil 1998, põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti samas tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Ühendkuningriik esitas esimese lähenemisprogrammi 1998. aasta detsembris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 8. veebruaril 1999 komisjoni soovituse alusel ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.

Ajakohastatud programmi hindamise taust

Komisjon on kontrollinud Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi viimast ajakohastatud versiooni, mis esitati 18. detsembril 2006, ning vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt hinnangus käsitletud põhipunktid).

Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud lähenemisprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. majandus- ja eelarvenäitajad viimasel kümnel aastal;

2. riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivate sätete alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus);

3. kõige ajakohastatum hinnang riigi seisundi kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (nõukogu arvamuse kokkuvõte lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta);

4. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajad

Ühendkuningriigi majanduslikud saavutused viimasel kümnel aastal on olnud suured, sealhulgas on majanduskasv olnud küllaltki kiire, inflatsioon madal ja paindlikud tööturud on välja kannatanud mitmeid majandusvapustusi. Eelkõige on silmapaistev suurem stabiilsus koos SKT tsükliliste kõikumiste vähenemisega ja väiksemate inflatsioonikõikumistega. SKT suur kasv on olnud peamiselt tingitud järsult suurenenud tarbimisest ning suhteliselt väikesest säästmisest kodumajapidamistes. Ehkki töö-, kapitali- ja kaubaturud on enamike meetmete puhul märkimisväärselt paindlikud, ei ole tarnimisega seotud mõne nõrga külje puhul paranemist märgata. Suhteliselt tagasihoidlikku tootlikkust võib teatava määrani seletada võrdlemisi kõrge tööhõivetasemega, kuigi kesktaseme oskuste puudumisel ja vähesel investeerimisel infrastruktuuri (näiteks transporti) on selles tõenäoliselt oma osa. Võrreldes eelarve stabiliseerumisega perioodi alguses, on riigi rahanduse olukord alates 2001. aastast märgatavalt halvenenud; osaliselt on see nii kavandatud ning väljendab valitsuse otsust tegelda mõne kõnealuse küsimusega avalikke teenuseid hõlmavate mittetäielikult kaetud suurenenud kulutuste abil, kuid ka väiksemate oodatud tulude tõttu.

Ühendkuningriigi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus

Nõukogu võttis 24. jaanuaril 2006 EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu otsuse, et Ühendkuningriigil on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja esitas artikli 104 lõike 7 kohase soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2006/2007. majandusaastaks, ning et ametiasutused võtaksid tõhusad meetmed hiljemalt 24. juuliks 2006, s.o paktis sätestatud kuue kuu jooksul. Komisjon avaldas 20. septembril 2006 teatise nõukogule, milles hinnatakse Ühendkuningriigi võetud meetmeid. Kõnealusel hetkel kättesaadava teabe alusel leidis komisjon, et Ühendkuningriik on oma ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks õigel teel, kuigi seoses lõpptulemusega valitses suur ebaselgus ning struktuuriline kohandamine näis jäävat väiksemaks kui soovituslik 0,5% SKTst. Nõukogu kinnitas 10. oktoobril 2006 komisjoni seisukohta ja järeldas, et asjaomasel hetkel ei ole vaja astuda täiendavaid samme.

Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang

Nõukogu võttis 14. märtsil 2006 vastu arvamuse lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005/2006–2011/2012.[2] Nõukogu märkis selles, et „kavandatava kohandamisega kaasnevad ohud“ ning kutsus artikli 104 lõike 7 alusel ja selleks, et vältida pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud ohtusid, Ühendkuningriiki üles „tagama, et 2006/2007. majandusaastaks vähendataks eelarvepuudujääki usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil nii, et see oleks väiksem kui 3% SKTst“; „jätkama eelarve tasakaalustamist ja pöörama tähelepanu eelkõige kulutuste kasvu peatamisele pärast 2007/2008. majandusaastat“; ning „saavutama keskpika perioodi eesmärki, millega tagatakse kiire areng jätkusuutlikkuse suunas, mõistlik võla suhe, mis on tunduvalt väiksem kui 60% SKTst ning millega antakse piisav kindlusvaru eelarvepuudujäägi kontrollväärtuse, s.o 3% SKTst, ületamise vastu, mida Ühendkuningriik peab vältima, ning võimaldama läbi viia eelarvemuudatusi, eriti silmas pidades riiklike investeeringute vajadusi.“

Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale

Ühendkuningriigi riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 16. oktoobril 2006. Ühendkuningriigi riiklikus reformikavas käsitatakse põhiprioriteetidena järgmisi teemasid: eelarve jätkusuutlikkuse tagamine uues demograafilises olukorras; ettevõtluspõhise ja paindliku ettevõtlussektori loomine, innovatsiooni ning teadus- ja arendustegevuse edendamine; oskuste omandamist hõlmavate võimaluste avardamine; innovatsiooni- ja kohanemisvõime suurendamine ressursside kasutamisel; õiglase kohtlemise tagamine kaasaegse ja paindliku hoolekandesüsteemi kaudu.

Komisjoni hinnang kõnealusele kavale (vastu võetud 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande [3] osana) näitas, et Ühendkuningriik teeb oma riikliku reformikava rakendamisel suuri edusamme. Edu on saavutatud kõigis poliitikavaldkondades, eriti mikromajandus- ja tööhõivepoliitikas. Makromajanduspoliitikas on koostatud eelarve kindlustamise ja pensionireformi programmid, kuid need vajavad veel rakendamist. Ühendkuningriik on teinud suuremaid pingutusi sidusrühmade kaasamiseks.

Võttes arvesse väljaselgitatud tugevaid ja nõrku külgi, soovitati Ühendkuningriigil võtta meetmeid põhi- ja kesktaseme oskuste valdkonnas.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõike 1 (lähenemisprogrammid) nõuete kohaselt käsitletakse hinnangus järgmisi punkte: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning kas sellele vastav kohandamiskava on asjakohased; kas kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKT suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi alusel, kasutades ka ühiselt kokkulepitud metoodikat potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu hindamiseks. Vastavust majanduspoliitika üldsuunistele hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste alusel. Hindamise käigus kontrollitakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[4] integreeritust riikliku reformikavaga, mille liikmesriigid esitasid majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia kontekstis. 7. juunil 2005. aastal Euroopa Ülemkogule saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008 märkis majandus- ja rahandusministrite nõukogu, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile,[5] millega on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97artikli 9 lõikega 3 Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006/2007–2011/2012

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[6] eriti selle artikli 9 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

5. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi majandusaastateks 2006/2007–2011/2012.[7]

6. Programmiga nähakse ette kaks makromajanduslikku stsenaariumi: keskne stsenaarium ja alternatiivne stsenaarium, mis põhineb kasvusuundumusel, mille kohaselt on majanduskasv ühe neljandiku protsendipunkti võrra väiksem kui keskse stsenaariumi puhul. Lähenemisprogrammis sisalduvad riigi rahandust hõlmavad prognoosid põhinevad viimasel stsenaariumil, mida käsitatakse kõnealuse hindamise võrdlusstsenaariumina. Selle kohaselt on SKT reaalkasv 2006.–2007. aastal eeldatavasti 2,75% ning ülejäänud programmiperioodi jooksul on kõnealune näitaja keskmiselt 2,5%. Praegu kättesaadava teabe põhjal hinnates näib, et kõnealune stsenaarium põhineb usaldusväärsetel kasvuprognoosidel. Prognoositav inflatsioon, mille puhul võib eeldada vähenemist 2,5%-lt 2006. aastal 2%-le alates 2007. aastast, näib olevat viimati avaldatud tegelike tulemuste valguses lühikeses perspektiivis madal, kuid muidu usutav.

7. Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosi kohaselt hinnatakse valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 2006/2007. majandusaastal eeldatavasti 3,0% SKTst. Uue ajakohastatud lähenemisprogrammi kohaselt prognoositakse samaks aastaks 2,8% suurust eelarvepuudujääki SKTst, mis viitab hiljutistele suundumustele, mille raames on tulud hüppeliselt tõusnud ning kulutuste kasv on olnud aeglasem, ning see jääb samaks ka majandusaasta ülejäänud kuudel.

8. Lähenemisprogrammi ajakohastatud versioonis kindlaksmääratud maksepoliitika eesmärgid on tagada pikemaajaline jätkusuutlikkus, põlvkonnasisene ja põlvkondadevaheline õiglus ning sellest tulenevalt toetada rahanduspoliitikat ja eelkõige võimaldada automaatsetel stabilisaatoritel majanduse arengut tasakaalustada. Programmiga nähakse ette eelarvepuudujäägi vähendamine alla 3% tasemele SKTst 2006/2007. majandusaastaks ja 1,4% tasemele SKTst vaatlusaluse perioodi lõpuks, s.o 2011/2012. majandusaastaks. Kui hinnanguline puudujääk 2005/2006. aastal on veel 0,6% SKTst, loodetakse esmane tasakaal uuesti saavutada 2008/2009. aastaks ning 0,7% suurune ülejääk 2011/2012. aastaks. Vaatlusalusel ajavahemikul kohandatakse eelarvet võrdselt tulude ja kulude vahel. Eeldatakse, et vaatlusaluse ajavahemiku esimese kahe aasta jooksul tulude suhe suureneb, osaliselt ajendatuna oma äranägemisel võetavatest meetmetest, samas kui kulude poolel kavandatakse alates 2008/2009. aastast märkimisväärset kohandamist kulude kasvu mõõduka muutmise kaudu. Lähenemisprogrammis kasutatud mõiste tähenduses[8] kavandatakse riiklike investeeringute stabiliseerumist 2,25% tasemele SKTst alates 2006/2007. aastast, nii et alates 2007/2008. aastast kavandatakse eelarvepuudujääki kasutada üksnes riiklike investeeringute rahastamiseks. Kohandamiskava on üldjoontes kooskõlas sellega, mida prognoositi 2005. aasta ajakohastatud versiooni raames, kuid lühemas perspektiivis on makromajanduslikud väljavaated paremad.

9. Vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale arvutatud struktuurse tasakaalu (s.t tsükliliselt kohandatud tasakaalu, v.a ühekordsed ja ajutised meetmed) paranemine on kavandatud umbes 2,5%-lt SKTst 2006/2007. majandusaastal kuni umbes 1,25%-le SKTst viimasel programmiaastal (2011/2012). Kõnealune kohandamine on suurem ajavahemikul 2006/2007–2008/2009 ning aeglustub pärast seda. Nagu ka 2005. aasta ajakohastatud versioonis, ei ole täpsustatud struktuurse tasakaalu keskpika perioodi eesmärki. Programmis viidatakse riigisiseste eeskirjade kohastele maksueesmärkidele, mis viitavad tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujäägi puhul keskpikale lähenemisviisile, mis on kooskõlas võla ja SKT suhte stabiliseerimisega suhteliselt madalal tasemel, kuid millega üksnes teatavatel asjaoludel tagatakse kindlusvaru seoses valitsemissektori eelarvepuudujäägi künnisega, mis on 3% SKTst.

10. Programmi eelarveprognoosidega seotud ohud näivad 2007/2008. majandusaastani olevat üldiselt tasakaalus, aga pärast seda võib eelarve täitmine olla programmis kavandatust halvem. Maksude ja SKT suhte prognoositav suurenemine sõltub osaliselt suhteliselt muutlikest teguritest, nagu finants- ja naftatootmissektorist tulenevast kasumist. Siiski toetab suhteliselt häid tulude prognoose hiljutine majanduse areng, sealhulgas hea tasuvus. Alates 2008/2009. majandusaastast sõltub eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks programmi raames saavutatav aga kavandatavast kulutuste kasvu mõõdukast muutmisest ning aktiivsest järelevalvest, et kehtestada kulutuste piirmäärad. Samas kui Ühendkuningriigi ametiasutused on ette teatanud mitmete väiksemate osakondade jaoks ettenähtud eelarveassigneeringute vähendamisest, ei ole alates 2008/2009. majandusaastast suuremat osa kulutuste mõõdukamaks muutmisest veel erimeetmetega piiratud, vaid see kinnitatakse ametiasutuste kavandatud kulutuste kõikehõlmavas aruandes, mis plaanitakse avaldada juulis 2007 ning milles avalikustatakse kindlad kuluplaanid kuni 2010/2011. majandusaastani. Kulutuste piirmäärade kehtestamiseks teostatava aktiivse järelevalvega seotud kogemused on positiivsed.

11. Kõnealust riskihinnangut silmas pidades näivad programmi eelarvealased põhimõtted olevat üldiselt kooskõlas nõukogu soovitatud kavaga kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2006/2007. majandusaastaks. Kui prognoosid sõltuvad kulutuste kõikehõlmava aruande tulemustest, antakse sellega üksnes alates 2009/2010. majandusaastast piisav kindlusvaru tavalisteks makromajanduslikeks kõikumisteks, et ei ületataks eelarvepuudujäägi künnist 3% SKTst. Ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele järgnevatel aastatel tuleks seega tõsta programmis osutatud eelarve tasakaalu saavutamise tempot, eelkõige vaatlusaluse ajavahemiku lõpuosas, kui vaatamata positiivselt toetavatele majanduslikele väljavaadetele ei prognoosita täiendavat märkimisväärset kohandamist.

12. Koguvõla suhe, mis 2005/2006. majandusaastal püsis 42,1% tasemel SKTst, olles samas oluliselt madalam asutamislepingus sätestatud 60% tasemest, kasvab eeldatavasti vaatlusaluse ajavahemiku jooksul aeglaselt ning jõuab 2008/2009. majandusaastal 44%-ni SKTst. Eelduste kohaselt kõnealune suhe stabiliseerub pärast seda ning hakkab vaatlusaluse ajavahemiku lõpus vähenema.

13. Vananemisest tingitud pikaajaline mõju eelarvele on Ühendkuningriigis ligilähedane ELi keskmisele, kusjuures pensionikulutused suurenevad ELi keskmisega võrreldes veidi vähem. Osaliselt on selle põhjuseks Ühendkuningriigis levinud ja minevikust tulenev suundumus, mille kohaselt toetutakse teiste ELi riikidega võrreldes rohkem erapensionikorraldusele. Kavandatud pensionide maksmise reformid on vastuseks murele pensioni võimaliku ebapiisava tagamise kohta tulevikus ning nendega soodustatakse pensionieaks ettenähtud erasääste ja suurendatakse riiklikke pensione, seega on sellega seotud oodatust veidi suurem riiklike pensionikulutuste kasv; reformiga on hõlmatud ka kohustusliku riikliku pensioniea kavandatav järkjärguline tõstmine. Ehkki 2005. aastal toimus paranemine, ohustab esialgne eelarveseisund ikka veel riigi rahanduse jätkusuutlikkust, isegi võtmata arvesse asjaolu, millist pikaajalist mõju elanikkonna vananemine eelarvele avaldab. Kui stabiliseerida riigi rahandust ning tugevdada eelarveseisundit lähenemisprogrammi raames kavandatust suuremas ulatuses, soodustaks see riigi rahanduse jätkusuutlikkust ähvardavate ohtude vähendamist. Üldiselt näib, et riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud ohud on Ühendkuningriigis keskmise suurusega.

14. Lähenemisprogramm sisaldab riikliku reformikava 2006. aasta oktoobri rakendusaruande üldise mõju kvalitatiivset hinnangut keskpika perioodi rahandusstrateegia raames. Lisaks sellele esitatakse selles süstemaatilist teavet riiklikus reformikavas sisalduvate peamiste reformidega seotud otseste eelarvekulude või -säästude kohta ja selle eelarveprognoosides võetakse selgesõnaliselt arvesse riiklikus reformikavas sisalduvate meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammi kohased riigi rahanduse valdkonna meetmed näivad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas ettenähtuga. Nii programmi kui ka kavaga nähakse eelkõige ette järk-järgult rakendada valitsuse eesmärke, et suurendada avalike teenuste osutamise tõhusust ja pakkuda parimat kvaliteedi ja hinna suhet, samas kui riigi rahanduse alased pikaajalised prognoosid hõlmavad kavandatava pensionireformiga kaasnevaid eeldatavaid kulutusi.

15. Programmis esitatud eelarvestrateegia on üldjoontes kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega, mis sisalduvad 2005–2008. aasta integreeritud suunistes.

16. Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis kohustuslikes ja valikulistes andmetes lüngad,[9] mis on eelmise ajakohastatud versiooniga võrreldes suuremad, sest esitatud kuluplaane hõlmav ajavahemik on lühem.

Üldine järeldus on, et programm on üldjoontes kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamise eesmärgiga nõukogu seatud tähtajaks (2006/2007. majandusaasta). Pärast 2009/2010. majandusaastat ei ole kavandatud mingit täiendavat märkimisväärset stabiliseerimist ning eelarve-eesmärkide saavutamine pärast 2007/2008. majandusaastat sõltub kavandatavate kulupiirangute tõhusast rakendamisest.

Eespool esitatut silmas pidades kutsutakse Ühendkuningriiki üles püüdlema eelarve tasakaalustamise poole programmiperioodi jooksul, eelkõige vähendades kavandatult kulutuste kasvu pärast 2007/2008. majandusaastat ning tugevdades veelgi oma eelarveseisundit, et vältida riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ähvardavaid ohte.

Samuti kutsuti Ühendkuningriiki üles järgima tegevusjuhendi andmenõudeid.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2005/06 | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 | 2009/10 | 2010/11 | 2011/12 |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:

[2] Ühendkuningriigi majandusaasta algab aprillis ja lõpeb märtsis.

[3] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta” (12.12.2006, KOM(2006)816).

[4] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile, „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus“, 12.10.2006, KOM(2006)574 (lõplik), ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European Economy nr 4/2006.

[5] Majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta", mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005.

[6] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[7] Ühendkuningriigi majandusaasta algab aprillis ja lõpeb märtsis.

[8] Ühendkuningriigi lähenemisprogrammis esitatud riiklike investeeringute mõistega, mis ei ole Euroopa arvepidamissüsteemi ESA mõiste, on hõlmatud kõik avaliku sektori (s.t nii avalik-õiguslike äriühingute kui ka valitsemissektori) investeeringud ning see sisaldab ka kapitalitoetusi erasektorile, v.a kulum.

[9] Eelkõige ei ole esitatud andmeid prognooside kohta, mis hõlmavad tööhõivet, töötust, palgainflatsiooni ning valitsemissektoripõhist tulude ja kulude jaotuse prognoosi pärast 2008/2009. majandusaastat algavaks ajaks. Valitsemissektori kulude jaotust käsitlev ajavahemik on võrreldes 2005. aasta ajakohastatud versiooniga praegu lühem, mis on ka viimane ajakohastatud versioon enne uute üksikasjalike kuluplaanide sätestamist kulutuste kõikehõlmavas aruandes 2007. aasta juulis.