Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS sõlmida Euroopa Liidu nimel protokoll, millega muudetakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlevat Marrakechi lepingut /* COM/2015/050 final - 2015/0029 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Kaubanduse hõlbustamine lisati WTO tööprogrammi ministrite kohtumisel Singapuris 1996. aastal. WTO kaubanduskõneluste Doha voor (nn Doha arengukava) kutsuti ellu 2001. aastal ning see hõlmas tervet rida valdkondi, sh põllumajandust, tööstustooteid, teenuseid, tööstussubsiidiume ja arenguküsimusi. Kaubanduse hõlbustamist käsitlevad läbirääkimised algasid siiski alles pärast 2004. aasta juulit, kui WTO peanõukogu võttis vastu WTO Doha vooru raampaketi, kaasa arvatud D lisa, milles sätestati kaubanduse hõlbustamist käsitlevate läbirääkimiste raamistik. Pärast kaubanduse hõlbustamist käsitlevate läbirääkimiste algatamist oli nende ülesandeks täpsustada ja parandada asjakohaseid aspekte 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT 1994) mitmes artiklis: V artikkel (Transiidivabadus), VIII artikkel (Impordi ja ekspordiga seotud lõivud ja tasud) ja X artikkel (Kaubanduseeskirjade avaldamine ja haldamine), et muuta kaupade, sh transiitkaupade liikumine, vabastamine ja tollivormistus sujuvamaks. Volituse kohaselt oli läbirääkimiste eesmärk püüda välja töötada sätted, mis tagaksid tõhusa koostöö tolli- ja mis tahes muude asjaomaste asutuste vahel kaubanduse hõlbustamise ja tollieeskirjade täitmise küsimuses. Kokkuvõttes märgitakse volituses, et läbirääkimiste tulemustes peab täiel määral kajastuma arenguriikidest liikmete ja vähim arenenud riikide eri- ja diferentseeritud kohtlemise põhimõte. Muu hulgas peab kohustuste täitmise ulatus ja ajastus olema seotud arenguriikidest ja vähim arenenud riikidest liikmete rakendussuutlikkusega. WTO ministrite 9. konverentsil, mis toimus 3.–6. detsembrini 2013, saavutati konsensus mitmes Doha arengukava küsimuses, sealhulgas kaubanduse hõlbustamise lepingu osas. Sellega seoses oli WTO ministrite 9. konverentsi kõige olulisem tulemus ministrite otsus kaubanduse hõlbustamise kohta (WT/MIN (13)/36 WT/L/911), mille kohaselt: · lõpetati läbirääkimised kaubandus hõlbustamise lepingu üle, järgneb teksti juriidiline läbivaatamine; · loodi kaubanduse hõlbustamist käsitlev ettevalmistuskomitee, et tagada lepingu kiire jõustumine ja teha ettevalmistusi selle tõhusaks toimimiseks kohe pärast jõustumist; · ministrid tegid peanõukogule ettepaneku võtta vastu protokoll, millega lisatakse leping WTO asutamist käsitlevale Marrakechi lepingule selle 1A lisana, ja avada protokoll liikmetele heakskiitmiseks kuni 31. juulini 2015. Lepingu teksti juriidiline läbivaatamine viidi lõpule 2014. aasta esimesel poolel. Protokoll pidi vastu võetama 2014. aasta juuli lõpuks. WTO peanõukogu istungil 24.–25. juulil blokeeris üks liige protokolli vastuvõtmise, kuna ta ei olnud rahul riigivaru loomise programmide edusammudega (neid programme käsitles ministrite teine Balil tehtud otsus). Pärast pingelisi läbirääkimisi peamiselt USA ja India vahel jõuti 2014. aasta novembris kokkuleppele, mis lõpetas ummikseisu. Seega võttis peanõukogu 26. novembril 2014 vastu protokolli, millega muudetakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlevat Marrakechi lepingut, ja avas selle kõigile WTO liikmetele heakskiitmiseks vastavalt nende sisemenetlustele. Protokoll jõustub vastavalt WTO lepingu artikli X punktile 3 ja on kohaldatav nende liikmete suhtes, kes on protokolli heaks kiitnud; protokoll jõustub, kui kaks kolmandikku WTO liikmetest on selle heaks kiitnud. 2. LÄBIRÄÄKIMISTE TULEMUSED Kaubavahetuse hõlbustamise leping on esimene leping WTO ajaloos ja see sisaldab mitmeid meetmeid, mille eesmärk on parandada kaupade piiriülest liikumist, suurendades läbipaistvust, lihtsustades tolliprotseduure ja kõrvaldades bürokraatiat. Arenguriikide jaoks sisaldab see uuenduslikke paindlikke võimalusi, mis võivad tulevikus muutuda eeskirju sisaldavates lepingutes tavapärasteks. Lepingust saadavat kasu on hinnatud väga suureks. OECD kaubanduse hõlbustamist käsitlevate näitajate kohaselt vähendaks kaubanduse hõlbustamise lepingu kõigi meetmete täiemahuline rakendamine kaubanduse kogukulusid arenenud riikides 10 % ja arenguriikides 13–15,5 % võrra. Leping on jagatud kaheks osaks: · I jagu sisaldab sätteid, mis käsitlevad kaupade liikumise, vabastamise ja tollivormistuse sujuvamaks muutmist. Seal täpsustatakse ja parandatakse GATT 1994 asjakohaseid artikleid (V, VIII ja X). · II jagu sisaldab arenguriikide ja vähim arenenud riikide eri- ja diferentseeritud kohtlemist käsitlevaid sätteid, mille eesmärk on aidata neil riikidel lepingut rakendada. I jaos käsitletavad kohustused on laiaulatuslikud ja sisaldavad sätteid järgmise kohta: seaduste, eeskirjade ja menetluste avaldamine, sh internetis, eelotsused, lõivude ja tasude üldpõhimõtted, kaupade saabumiseelne töötlemine, elektrooniline maksmine, kaupade kiire vabastamine, kaubanduse hõlbustamise meetmed volitatud ettevõtjatele, kiirkorras menetlevate veoste ja kiiresti rikneva kauba kiire vabastamine, vähendatud formaalsused ja dokumentide kohta esitatavad nõuded, ühtse liidese kasutamise edendamine, piirimenetluste ühetaoline kohaldamine, kaupade ajutine import, täiustatud ja lihtsustatud transiidimenetlus ja tollikoostöö. Selleks et aidata arenguriikidel ja vähim arenenud riikidel kaubanduse hõlbustamise reforme rakendada, on lepingusse lisatud enneolematuid eri- ja diferentseeritud kohtlemise võimalusi. Kuigi leping on arenenud riikide jaoks tervikuna siduv alates selle jõustumisest, tunnustatakse selles arenguriikide ja vähim arenenud riikide vajadust saada tehnilist abi, enne kui nad suudavad rakendada teatavaid kohustusi, millega leping neid seob. Seepärast on kokku lepitud, et arenguriigid ja vähim arenenud riigid rakendavad kohustusi vastavalt kohustuste eri kategooriatele, mille rakendamise suhtes kehtivad eri ajakavad. Iga arenguriik ja vähim arenenud riik määrab kindlaks oma kohustuste ajakava ja jõustumise vastavalt järgmistele kategooriatele: · A-kategooria kohustused on need, mida liige kohustub rakendama lepingu jõustumisel; · B-kategooria kohustused on need, mida liige kohustub rakendama pärast üleminekuaega; · C-kategooria kohustused on need, mida liige kohustub rakendama pärast üleminekuaega ja siis, kui ta on saavutanud rakendussuutlikkuse suutlikkuse suurendamiseks ette nähtud tehnilise abi ja toe kaudu. Paljud arenguriigid on juba esitanud teated oma A-kategooria kohustuste kohta. Olukordade tarbeks, kus riigil tekib raskusi nõutava toe saamisel või kui ta ei suuda kohustusi ilma tehnilise toeta rakendada ja ta peab teatavad kohustused viima B-kategooriast üle C-kategooriasse, on sisse seatud keeruline varajase hoiatamise menetlus. Kõik kaubanduse hõlbustamise komiteele teatatud kohustused lisatakse lepingule ja saavad selle lahutamatuks osaks. Kaubanduse hõlbustamise leping jõustub pärast seda, kui selle on heaks kiitnud kaks kolmandikku WTO liikmetest. Lepingu kiire jõustumine ja rakendamine on nii Euroopa Liidu kui ka teiste WTO liikmete huvides, kuna lepingust saavad kasu kõik WTO liikmed. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Õiguslik alus Kaubanduse hõlbustamise lepingu peamine eesmärk on tolliprotseduuride lihtsustamine ja kaubavoogude sujuvuse ja prognoositavuse tagamine. Seepärast hõlmab leping küsimusi, mis kuuluvad ühise kaubanduspoliitika alla. Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõige 4 koostoimes artikli 218 lõikega 6. Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Seega subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata. Kavandatud meetmed Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 6 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse lepingu sõlmimise kohta pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist. Käesoleva ettepanekuga palutakse nõukogul sõlmida protokoll, millega muudetakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlevat Marrakechi lepingut. Euroopa Parlamendil palutakse anda nõusolek protokolli sõlmimiseks. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. 2015/0029 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS sõlmida Euroopa Liidu nimel protokoll, millega muudetakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlevat Marrakechi lepingut EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõike 6 punkti a alapunktiga v, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[1] ning arvestades järgmist: (1) Maailma Kaubandusorganisatsioon (edaspidi „WTO”) algatas 2001. aasta novembris kaubanduskõneluste Doha vooru, mida tuntakse ka Doha arengukava nime all. Kaubanduse hõlbustamise läbirääkimised algasid juulis 2004 ja nende ülesandeks oli täpsustada ja parandada 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (edaspidi „GATT 1994”) mitut artiklit: V artikkel (Transiidivabadus), VIII artikkel (Impordi ja ekspordiga seotud lõivud ja tasud) ja X artikkel (Kaubanduseeskirjade avaldamine ja haldamine), et muuta kaupade, sh transiitkaupade liikumine, vabastamine ja tollivormistus sujuvamaks. Volituses osutati lisaks sätetele, mis tagaksid tõhusa koostöö tolli- ja mis tahes muude asjaomaste asutuste vahel kaubanduse hõlbustamise ja tollieeskirjade täitmise küsimuses. (2) Komisjon on pidanud läbirääkimisi, konsulteerides aluslepingu artikli 207 lõike 3 alusel moodustatud komiteega. (3) WTO ministrite 9. konverentsil, mis peeti 3.–6. detsembrini 2013 Balil, võtsid ministrid vastu kaubanduse hõlbustamist käsitleva otsuse, mis lõpetas kaubanduse hõlbustamise lepinguga seotud läbirääkimised; sellele järgnes lepingu teksti juriidiline läbivaatamine. Ministrite otsusega loodi kaubanduse hõlbustamist käsitlev ettevalmistuskomitee ning WTO peanõukogule tehti ettepanek võtta vastu protokoll, millega lisatakse leping WTO asutamist käsitlevale Marrakechi lepingule selle 1A lisana, ja avada protokoll kõigile WTO liikmetele heakskiitmiseks vastavalt nende sisemenetlustele. (4) WTO peanõukogu võttis oma 26. novembri 2014. aasta istungil vastu protokolli, millega muudetakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlevat Marrakechi lepingut (edaspidi „protokoll”), ja avas selle WTO liikmetele heakskiitmiseks. (5) Protokoll sisaldab kaubanduse hõlbustamise lepingut ja arenguriikide võetud kohustusi, mis on vormistatud lepingu lisana. Paljud arenguriigid on juba esitanud teated oma A-kategooria kohustuste kohta vastavalt kaubanduse hõlbustamise lepingu artikli 15 lõikele 1. Kaubanduse hõlbustamise komitee võtab vastu teated vähim arenenud riikide A-kategooria kohustuste kohta vastavalt kaubanduse hõlbustamise lepingu artikli 15 lõikele 2 ning teated nii arenguriikide kui ka vähim arenenud riikide B- ja C-kategooria kohustuste kohta vastavalt kaubanduse hõlbustamise lepingu artikli 16 lõikele 5. Kohustused muutuvad kaubanduse hõlbustamise lepingu lahutamatuks osaks. (6) Protokoll tuleks sõlmida Euroopa Liidu nimel, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Käesolevaga sõlmitakse Euroopa Liidu nimel protokoll, millega muudetakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlevat Marrakechi lepingut. Protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele. Artikkel 2 Nõukogu eesistuja määrab isiku(d), kes on volitatud Euroopa Liidu nimel hoiule võtma heakskiitmiskirju, nagu täpsustatud protokolli lõikes 4, et väljendada liidu nõusolekut olla protokolliga seotud[2]. Artikkel 3 Käesolevat protokolli ei tõlgendata viisil, mis võimaldaks Euroopa Liidu või liikmesriikide kohtutes sellest tulenevatele õigustele või kohustustele otseselt tugineda. Artikkel 4 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] ELT C , , lk . [2] Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaat avaldab protokolli jõustumiskuupäeva Euroopa Liidu Teatajas. PROTOKOLL, MILLEGA MUUDETAKSE MAAILMA KAUBANDUSORGANISATSIOONI ASUTAMIST KÄSITLEVAT MARRAKECHI LEPINGUT Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmed, osutades kaubanduse hõlbustamise lepingule, võttes arvesse peanõukogu dokumendis WT/L/940 tehtud otsust, mis võeti vastu vastavalt Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitleva Marrakechi lepingu (edaspidi “WTO leping”) artikli X lõikele 1, on kokku leppinud järgmises: 1. Protokolli jõustumisel lõike 4 alusel muudetakse WTO lepingu lisa 1A, lisades sellele kaitsemeetmete lepingu järel käesoleva protokolli lisas esitatud kaubanduse hõlbustamise lepingu. 2. Käesoleva protokolli mis tahes sätete suhtes ei või teha reservatsioone ilma teiste liikmete nõusolekuta. 3. Käesolev leping on liikmetele vastuvõtmiseks avatud. 4. Käesolev protokoll jõustub vastavalt WTO lepingu artikli X lõikele 3.[1] 5. Käesolev protokoll antakse hoiule Maailma Kaubandusorganisatsiooni peadirektorile, kes viivitamatult esitab selle tõestatud ärakirja ja teatise iga vastuvõtmise kohta igale liikmele vastavalt lõikele 3. 6. Käesolev protokoll registreeritakse ÜRO põhikirja artikli 102 kohaselt. Koostatud Genfis kahe tuhande neljateistkümnenda aasta kahekümne seitsmendal novembril ühes eksemplaris inglise, prantsuse ja hispaania keeles, kusjuures kõik tekstid on autentsed. __________ LISA PROTOKOLLILE, MILLEGA MUUDETAKSE MAAILMA KAUBANDUSORGANISATSIOONI ASUTAMIST KÄSITLEVAT MARRAKECHI LEPINGUT KAUBANDUSE HÕLBUSTAMISE LEPING Preambul Liikmed, võttes arvesse ministrite konverentsi Doha deklaratsiooni raames alustatud läbirääkimisi, meenutades ja kinnitades veel kord volitusi ja põhimõtteid, mis sisalduvad ministrite konverentsi Doha deklaratsiooni (WT/MIN(01)/DEC/1) lõikes 27 ja 1. augustil 2004. aastal WTO peanõukogus vastu võetud Doha tööprogrammi otsuse D lisas (WT/L/579) ning ministrite konverentsi Hongkongi deklaratsiooni lõikes 33 ja E lisas (WT/MIN(05)/DEC), soovides selgitada ja parandada 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) V, VIII ja X artikli asjakohaseid aspekte, et kiirendada veelgi kaupade, sealhulgas transiitkaupade liikumist, vabastamist ja tollivormistust, tunnistades arenguriikidest liikmete ja eeskätt vähim arenenud liikmesriikide erivajadusi ning soovides suurendada abi ja toetust kõnealuses valdkonnas suutlikkuse arendamiseks, tunnistades tõhusa koostöö vajadust liikmete vahel kaubanduse hõlbustamise ja tollieeskirjade järgimise küsimustes, lepivad kokku järgmises: I JAGU ARTIKKEL 1. TEABE AVALDAMINE JA KÄTTESAADAVUS 1. Avaldamine 1.1. Iga liige avaldab viivitamata mittediskrimineerival ja kergesti kasutataval viisil järgmise teabe, et võimaldada valitsustel, kaubandusettevõtjatel ja muudel huvitatud isikutel sellega tutvuda: a) impordi, ekspordi ja transiidi kord (sealhulgas sadamate, lennuväljade ja muude sisenemiskohtadega seotud menetlused) ning nõutavad vormid ja dokumendid; b) impordile või ekspordile kohaldatavad või sellega seotud mis tahes tolli- ja muude maksude määrad; c) valitsusasutuste poolt või nende huvides impordi, ekspordi ja transiidi suhtes või nendega seoses rakendatavad lõivud ja tasud; d) toodete klassifitseerimise või tolliväärtuse määramise eeskirjad; e) päritolureeglitega seotud õigusnormid ja üldkohaldatavad haldusotsused; f) impordi-, ekspordi- või transiidipiirangud või -keelud; g) karistussätted impordi-, ekspordi- või transiidiformaalsuste rikkumise eest; h) edasikaebamis- või läbivaatamismenetlused; i) mis tahes riigi või riikidega sõlmitud importi, eksporti või transiiti käsitlevad lepingud või nende osad; ja j) tariifikvootide haldamisega seotud menetlused. 1.2. Ühtegi käesolevat sätet ei tõlgendata kui nõuet avaldada või esitada teavet muus keeles peale asjaomase liikme keele, välja arvatud punktis 2.2 sätestatu. 2. Interneti teel kättesaadav teave 2.1. Iga liige teeb interneti teel kättesaadavaks ja ajakohastab vastavalt vajadusele võimaluse piires: a) impordi, ekspordi ja transiidi korra kirjelduse,[2] sealhulgas edasikaebamis- või läbivaatamismenetlused, mille abil teavitatakse valitsusi, kaubandusettevõtjaid ja muid huvitatud isikuid impordi, ekspordi ja transiidi puhul vajalikest praktilistest meetmetest; b) vormid ja dokumendid, mis on vajalikud importimiseks, eksportimiseks ja transiidiks läbi liikme territooriumi; c) teabekeskus(t)e kontaktandmed. 2.2. Kui see on otstarbekohane, tehakse punkti 2.1 alapunktis a nimetatud kirjeldus kättesaadavaks ühes WTO ametlikus keeles. 2.3. Liikmeid julgustatakse tegema interneti teel kättesaadavaks muudki kaubandusega seotud teavet, sealhulgas asjaomaseid kaubandusega seotud õigusakte ja muud punktis 1.1 nimetatud teavet. 3. Teabekeskused 3.1. Iga liige asutab või säilitab olemasolevate ressursside piires ühe või mitu teabekeskust, et vastata valitsuste, kaubandusettevõtjate ja muude huvitatud isikute mõistlikele päringutele punktiga 1.1 hõlmatud küsimustes ning väljastada punkti 1.1 alapunktis a nimetatud nõutavaid vorme ja dokumente. 3.2. Tolliliitu või piirkondlikku integratsiooni kaasatud liikmed võivad piirkondlikul tasandil asutada või säilitada ühised teabekeskused, et täita punktis 3.1 esitatud nõue ühiste menetluste kohta. 3.3. Liikmetel soovitatakse päringutele vastamise ning nõutavate vormide ja dokumentide väljastamise eest lõivu tasumist mitte nõuda. Tasu nõudmise korral piiravad liikmed lõivude ja tasude summat osutatud teenuste ligikaudse maksumusega. 3.4. Teabekeskused vastavad päringutele ning väljastavad vorme ja dokumente iga liikme kehtestatud mõistliku ajavahemiku jooksul, mis võib erineda sõltuvalt päringu iseloomust või keerukusest. 4. Teatamine Iga liige teatab artikli 23 punkti 1.1 kohaselt moodustatud kaubanduse hõlbustamise komiteele (edaspidi käesolevas lepingus „komitee”): a) punkti 1.1 alapunktides a–j nimetatud teabe ametliku avaldamise koha (kohad); b) punktis 2.1 nimetatud veebisaidi (-saitide) aadressid; ja c) punktis 3.1 nimetatud teabekeskuste kontaktandmed. ARTIKKEL 2. VÕIMALUS ESITADA MÄRKUSI, JÕUSTUMISELE EELNEV TEAVE JA KONSULTATSIOONID 1. Võimalus esitada märkusi ja jõustumisele eelnev teave 1.1. Iga liige annab kaubandusettevõtjatele ja muudele huvitatud isikutele otstarbekas ulatuses ning kooskõlas oma riigi õiguse ja õigussüsteemiga võimaluse ning asjakohase tähtaja märkuste esitamiseks kavandatava üldkohaldatavate õigusnormide kehtestamise või muutmise kohta seoses kaupade, sealhulgas transiitkaupade liikumise, vabastamise ja tollivormistusega. 1.2. Iga liige tagab otstarbekas ulatuses ning kooskõlas oma riigi õiguse ja õigussüsteemiga kaupade, sealhulgas transiitkaupade liikumise, vabastamise ja tollivormistusega seotud uute või muudetud üldkohaldatavate õigusnormide avaldamise või nende kohta käiva teabe teisiti avalikult kättesaadavaks tegemise võimalikult vara enne nende jõustumist, et kaubandusettevõtjad ja muud huvitatud isikud saaksid nendega tutvuda. 1.3. Tollimaksu- või tariifimäärade muudatused, leevendava mõjuga meetmed, meetmed, mille tõhusust punktide 1.1 või 1.2 sätete täitmine kahjustaks, kiireloomulistel asjaoludel kohaldatavad meetmed või väheolulised muudatused riigi õiguses ja õigussüsteemis on punktide 1.1 ja 1.2 kohaldamisalast välja jäetud. 2. Konsultatsioonid Vastavalt vajadusele korraldab iga liige korrapäraseid konsultatsioone piirivalveasutuste ja kaubandusettevõtjate või muude tema territooriumil asuvate sidusrühmade vahel. ARTIKKEL 3. EELOTSUS 1. Iga liige teeb kogu vajalikku teavet sisaldava kirjaliku taotluse esitajale mõistliku tähtaja jooksul teatavaks eelotsuse. Kui liige keeldub eelotsuse tegemisest, teatab ta sellest taotlejale viivitamata kirjalikult, esitades asjakohased faktid ja oma otsuse põhjenduse. 2. Liige võib taotlejale eelotsuse teatavaks tegemisest keelduda, kui taotluses tõstatatud küsimus on juba: a) mõne valitsusasutuse, apellatsioonikohtu või kohtu menetluses seoses taotleja juhtumiga; või b) mõnes apellatsioonikohtus või kohtus otsustatud. 3. Eelotsus kehtib mõistliku ajavahemiku jooksul pärast selle tegemist, kui seda toetavad õigusnormid, olukorrad ja asjaolud ei muutu. 4. Kui liige tühistab eelotsuse, muudab seda või tunnistab selle kehtetuks, teatab ta sellest taotlejale kirjalikult, esitades asjakohased faktid ja oma otsuse põhjenduse. Liige võib eelotsuse tagasiulatuvalt tühistada, seda muuta või selle kehtetuks tunnistada ainult siis, kui otsus põhineb puudulikul, ebaõigel, valel või eksitaval teabel. 5. Liikme tehtud eelotsus on liikmele taotluse esitaja suhtes siduv. Liige võib ette näha, et eelotsus on taotluse esitaja jaoks siduv. 6. Iga liige avaldab vähemalt: a) eelotsuse taotlemise nõuded, sealhulgas esitatava teabe ja selle vormi kohta; b) eelotsuse tegemise tähtaja; ja c) ajavahemiku, mille vältel eelotsus kehtib. 7. Taotleja kirjaliku nõude korral vaatab iga liige eelotsuse või selle tühistamise, muutmise või kehtetuks tunnistamise otsuse läbi[3]. 8. Iga liige püüab teha eelotsuste kohta avalikult kättesaadavaks kogu teabe, mida ta peab muudele huvitatud isikutele olulist huvi pakkuvaks, võttes arvesse vajadust kaitsta konfidentsiaalset äriteavet. 9. Mõisted ja kohaldamisala: a) eelotsus on kirjalik otsus, mille liige esitab taotlejale enne taotluses nimetatud kauba importimist, ja sellega nähakse ette kauba kohtlemise kord importimise ajal seoses: i) kauba tariifse klassifitseerimise ja ii) kauba päritoluga[4]; b) lisaks käesoleva punkti alapunktis a nimetatud eelotsustele soovitatakse liikmetel teha eelotsused: i) konkreetsetel asjaoludel tolliväärtuse määramiseks kasutatavate asjakohaste meetodite või kriteeriumide ja nende kohaldamise kohta; ii) liikme tollimaksusoodustuse või tollimaksudest vabastamise nõuete kohaldatavuse kohta; iii) liikme kvootide, sealhulgas tariifikvootide kohta käivate nõuete kohaldamise kohta; ja iv) muude lisaküsimuste kohta, mille puhul liige peab eelotsuse tegemist vajalikuks; c) taotleja on eksportija, importija või muu isik, kellel on selleks õigustatud alus, või tema esindaja; d) liige võib nõuda, et taotleja oleks tema territooriumil õiguslikult esindatud või registreeritud. Sellised nõuded ei tohi võimaluse korral piirata eelotsust taotleda võivate isikute kategooriaid, pidades eelkõige silmas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate erivajadusi. Need nõuded peavad olema selged ja läbipaistvad ega tohi endast kujutada meelevaldse või põhjendamatu diskrimineerimise vahendit. ARTIKKEL 4. EDASIKAEBAMIS- VÕI LÄBIVAATAMISMENETLUSED 1. Iga liige näeb ette, et mis tahes isikul, kellele toll väljastab haldusotsuse,[5] on tema territooriumil õigus: a) esitada otsuse teinud ametnikust või ametiasutusest kõrgemale või sõltumatule haldusasutusele halduskaebus või lasta see sellel läbi vaadata; ja/või b) esitada kohtulik kaebus või nõuda otsuse läbivaatamist. 2. Liikme õigusaktide alusel võib olla nõutav, et halduskaebus või läbivaatamine on algatatud enne kohtu poole pöördumist. 3. Iga liige tagab, et edasikaebamis- või läbivaatamismenetlused toimuvad kedagi diskrimineerimata. 4. Iga liige tagab, et kui punkti 1 alapunkti a kohast otsust edasikaebamise või läbivaatamise kohta ei langetata: a) õigusnormides ettenähtud tähtaja jooksul; või b) põhjendamatu viivituseta, on kaebuse esitajal õigus pöörduda otsuse uuesti edasikaebamiseks või läbivaatamiseks haldus- või kohtuasutuse või muu õigusasutuse poole[6]. 5. Iga liige tagab, et punktis 1 nimetatud isikule esitatakse haldusotsuse kohta põhjendused, et ta saaks vajaduse korral tugineda edasikaebamis- või läbivaatamismenetlusele. 6. Iga liiget julgustatakse kohandama käesoleva artikli sätteid, et neid saaks kohaldada tolliametist erineva asjaomase piirivalveasutuse välja antud haldusotsuste suhtes. ARTIKKEL 5. MUUD ERAPOOLETUSE, MITTEDISKRIMINEERIMISE JA LÄBIPAISTVUSE SUURENDAMISE MEETMED 1. Teatised kontrolli või läbivaatamiste tõhustamiseks Kui liige kehtestab või jätab kehtima asjaomastele ametiasutustele teatiste või juhiste väljastamise süsteemi, et tõsta piiril kontrolli või läbivaatamise taset seoses teatamise või juhiste nõude alla kuuluvate toiduainete, jookide või loomasöötadega, kaitsmaks oma territooriumil inimeste, loomade või taimede elu ja tervist, kohaldatakse teatiste või juhiste väljastamise, lõpetamise või peatamise viisi suhtes järgmisi põhimõtteid: a) liige võib vajaduse korral väljastada riskianalüüsil põhineva teatise või juhise; b) liige võib teatise või juhise väljastada nii, et seda kohaldatakse ühtselt ainult nendes piiriületuspunktides, kus kehtivad teatise või juhise aluseks olevad sanitaar- ja fütosanitaartingimused; c) liige lõpetab või peatab viivitamatult teatiste või juhiste väljastamise, kui seda tinginud asjaolusid enam ei eksisteeri või kui muutunud olukorras on võimalik toimida kaubandust vähem piiraval viisil; ja d) kui liige otsustab teatiste või juhiste väljastamise lõpetada või peatada, avaldab ta selle kohta vajaduse korral viivitamatult mittediskrimineerival ja kergesti kättesaadaval viisil teadaande või teavitab eksportivat liiget või importijat. 2. Kinnipidamine Liige teavitab viivitamata vedajat või importijat impordiks deklareeritud kauba kinnipidamisest, et toll või muu pädev asutus saaks selle läbi vaadata. 3. Katsemenetlused 3.1. Liige võib taotluse korral anda võimaluse teise katse tegemiseks, kui importimiseks deklareeritud kauba saabumisel võetud prooviga tehtud esimene katse annab ebasoodsa tulemuse. 3.2. Liige avaldab mittediskrimineerival ja kergesti kättesaadaval viisil kõikide selliste laboratooriumide nime ja aadressi, kus katset on võimalik teha, või edastab kõnealuse teabe importijale, kui punktile 3.1 vastav võimalus on antud. 3.3. Kauba vabastamise ja tollivormistuse korral arvestab liige punkti 3.1 kohaselt tehtud teise katse tulemust ja võib seda aktsepteerida. ARTIKKEL 6. IMPORDI JA EKSPORDI SUHTES RAKENDATUD VÕI SELLEGA SEOTUD LÕIVUDE JA TASUDE PÕHIMÕTTED JA TRAHVID 1. Impordi ja ekspordi suhtes rakendatud või sellega seotud lõivude ja tasude üldpõhimõtted 1.1. Punkti 1 sätteid kohaldatakse kõikide lõivude ja tasude puhul, mida liikmed on kauba impordi ja ekspordi suhtes rakendanud või mis on sellega seotud, välja arvatud impordi- ja eksporditollimaks ning maksud, mis jäävad GATT 1994 artikli III kohaldamisalasse. 1.2. Teave lõivude ja tasude kohta avaldatakse artikli 1 kohaselt. See teave hõlmab kohaldatavaid lõive ja tasusid, selliste lõivude ja tasude põhjendust, vastutavat asutust ning makse tasumise aega ja viisi. 1.3. Uute või muudetud lõivude ja tasude avaldamise ja jõustumise vahele jäetakse piisav ajavahemik, välja arvatud kiireloomuliste asjaolude korral. Selliseid lõive ja tasusid ei kohaldata enne, kui teave nende kohta on avaldatud. 1.4. Iga liige vaatab oma lõivud ja tasud korrapäraselt läbi, et vähendada nende arvu ja mitmekesisust, kui see on otstarbekohane. 2. Impordi ja ekspordi suhtes rakendatud või sellega seotud tollimenetluse lõivude ja tasude eripõhimõtted Tollimenetluse i) lõivude ja tasude summa on piiratud konkreetse impordi- või eksporditoimingu puhul või sellega seoses osutatud teenuste ligikaudse maksumusega; ja ii) lõivud ja tasud ei pea olema seotud konkreetse impordi- või eksporditoiminguga eeldusel, et neid tasutakse teenuste eest, mis on kaupade tollimenetlusega tihedalt seotud. 3. Trahvimise põhimõtted 3.1. Punktis 3 tähistatakse terminiga „trahvid” trahve, mida tolliamet määrab liikme tollialaste õigusaktide, eeskirjade või menetlusnõuete rikkumise eest. 3.2. Iga liige tagab, et tollialaste õigusaktide, eeskirjade või menetlusnõuete rikkumise eest määratakse trahvid tema õigusnormide kohaselt ainult rikkumise eest vastutava(te)le isiku(te)le. 3.3. Määratud trahv sõltub juhtumi faktidest ja asjaoludest ning peab olema vastavuses rikkumise astme ja tõsidusega. 3.4. Iga liige tagab meetmed, mille abil vältida: a) huvide konflikte trahvide ja tollimaksude hindamisel ja kogumisel; ja b) motivatsiooni loomist punktiga 3.3 vastuolus olevate trahvide hindamiseks või kogumiseks. 3.5. Iga liige tagab tollialaste õigusaktide, eeskirjade või menetlusnõuete rikkumise eest trahvi määramisel trahvitud isiku(te)le esitatava kirjaliku selgituse, milles täpsustatakse rikkumise laadi ja kohaldavat õigusakti, eeskirja või menetlusnõuet, mille kohaselt rikkumise eest trahvisumma suurus või vahemik määrati. 3.6. Kui isik avalikustab liikme tolliametile tollialaste õigusaktide, eeskirjade või menetlusnõuete rikkumise asjaolud vabatahtlikult enne, kui tolliamet rikkumise tuvastab, soovitatakse liikmel seda võimaluse korral arvestada leevendava tegurina kõnealusele isikule trahvi määramisel. 3.7. Käesoleva punkti sätteid kohaldatakse punktis 3.1 nimetatud transiitliikluse trahvide suhtes. ARTIKKEL 7. KAUPADE VABASTAMINE JA TOLLIVORMISTUS 1. Saabumiseelne töötlemine 1.1. Iga liige võtab vastu või jätab kehtima impordidokumentide ja muu nõutava teabe esitamist võimaldavad menetlused, sealhulgas kaubamanifestid, et alustada dokumentide töötlemist enne kauba saabumist eesmärgiga kiirendada saabuva kauba vabastamist. 1.2. Iga liige näeb võimaluse korral ette dokumentide esitamise elektroonilisel kujul nende saabumiseelseks töötlemiseks. 2. Elektrooniline maksmine Võimaluse piires kehtestab iga liige või jätab kehtima menetlused, mis võimaldavad tolli kogutavate impordi ja ekspordiga seotud tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude elektroonilist maksmist. 3. Vabastamise eraldamine tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude lõplikust kindlaksmääramisest 3.1. Iga liige kehtestab või jätab kehtima menetlused, mis võimaldavad kauba vabastamist enne tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude lõplikku kindlaksmääramist, kui selline kindlaksmääramine ei ole toimunud enne kauba saabumist, selle saabumisel või võimalikult kiiresti pärast kauba saabumist, ja eeldusel, et kõik muud õigusaktidega kehtestatud nõuded on täidetud. 3.2. Sellise vabastamise eeltingimusena võib liige nõuda: a) enne kauba saabumist või selle saabumisel määratud tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude maksmist ning tagatist mis tahes veel kindlaks määramata summa kohta käenduse, sissemakse või mõne muu tema õigusnormides ette nähtud asjakohase vahendi näol; või b) tagatist käenduse, sissemakse või mõne muu tema õigusnormides ette nähtud asjakohase vahendi näol. 3.3. Selline tagatis ei ole suurem summast, mida liige peab vajalikuks tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude maksmise tagamiseks kogu tagatisega hõlmatud kauba eest. 3.4. Juhul kui tuvastatakse rikkumine, mis nõuab rahatrahvide või karistusmaksete määramist, võib nõuda kohaldatavatele trahvidele või karistusmaksetele tagatist. 3.5. Punktides 3.2 ja 3.4 ettenähtud tagatis vabastatakse, kui seda ei ole enam vaja. 3.6. Ükski käesolev säte ei mõjuta liikme õigust kaupa kontrollida, kinni pidada, arestida, konfiskeerida või kohelda viisil, mis ei ole muul moel vastuolus liikme WTO õiguste ja kohustustega. 4. Riskijuhtimine 4.1. Võimaluse piires kehtestab iga liige või jätab kehtima tollikontrolli riskijuhtimissüsteemi. 4.2. Iga liige kavandab ja rakendab riskijuhtimist viisil, mis võimaldab vältida meelevaldset või põhjendamatut diskrimineerimist või rahvusvahelise kaubanduse varjatud piiramist. 4.3. Iga liige keskendub tollikontrollil ja võimaluse korral muul asjakohasel piirikontrollil suure riskiga saadetistele ja kiirendab väikese riskiga saadetiste vabastamist. Riskijuhtimise osana võib liige valida saadetisi selliste kontrollide jaoks ka pisteliselt. 4.4. Iga liige lähtub riskijuhtimisel riskide hindamisest asjakohaste valikulisuse kriteeriumide alusel. Need kriteeriumid võivad muu hulgas hõlmata harmoneeritud süsteemi koodi, kauba liiki ja kirjeldust, päritoluriiki, riiki, millest kaup välja saadeti, kauba väärtust, kaubandusettevõtjate vastavusandmeid ja transpordivahendite liike. 5. Tollivormistusjärgne audit 5.1. Kauba vabastamise kiirendamiseks kehtestab iga liige või jätab kehtima tollivormistusjärgse auditi, et tagada vastavus tollialastele ja muudele asjaomastele õigusnormidele. 5.2. Iga liige valib riskipõhiselt tollivormistusjärgse auditi jaoks välja isiku või kaubasaadetise, rakendades vajaduse korral asjakohaseid valikulisuse kriteeriume. Iga liige teostab tollivormistusjärgse auditi läbipaistvalt. Kui auditeerimisega on seotud mõni isik, teavitab liige lõplike tulemuste saamisel viivitamata auditeeritavat isikut auditi tulemustest, isiku õigustest ja kohustustest ning saadud tulemuste põhjustest. 5.3. Tollivormistusjärgse auditi käigus kogutud teavet võib kasutada edasistes haldus- või kohtumenetlustes. 5.4. Kui see on otstarbekohane, kasutavad liikmed tollivormistusjärgse auditi tulemusi riskijuhtimise rakendamisel. 6. Keskmiste vabastamisaegade määramine ja avaldamine 6.1. Liikmeid julgustatakse mõõtma ja avaldama järjepidevalt korrapäraste ajavahemike tagant kauba vabastamise keskmist aega, kasutades selleks muu hulgas sellist vahendit nagu Maailma Tolliorganisatsiooni (edaspidi käesolevas lepingus WCO) uurimus kauba vabastamise aja kohta[7]. 6.2. Liikmeid julgustatakse jagama komiteega keskmiste vabastamisaegade mõõtmisel saadud kogemusi, sealhulgas kasutatud meetodite, tuvastatud kitsaskohtade ja tõhususele avalduva mis tahes mõju kohta. 7. Kaubanduse hõlbustamise meetmed volitatud ettevõtjatele 7.1. Seoses impordi-, ekspordi- või transiidiformaalsuste ja -menetlustega esitab iga liige punkti 7.3 kohaselt kaubandust hõlbustavad lisameetmed ettevõtjatele, kes vastavad kindlaksmääratud kriteeriumidele, edaspidi „volitatud ettevõtjad”. Liige võib pakkuda kõnealuseid kaubanduse hõlbustamise meetmeid ka tolliprotseduuride kaudu, mis on kõigile ettevõtjatele üldiselt kättesaadavad ega nõua eraldi süsteemi sisseseadmist. 7.2. Kindlaksmääratud kriteeriumid, mis võimaldavad käsitada ettevõtjat volitatud ettevõtjana, on seotud liikme õigusnormides või menetlustes ette nähtud nõuete täitmisega või nende rikkumise ohuga. a) Kõnealused avaldatavad kriteeriumid võivad hõlmata: i) asjakohaseid andmeid tollialastest ja muudest seotud õigusnormidest kinnipidamise kohta; ii) andmete haldamise süsteemi, mis võimaldab teha vajalikke sisekontrolle; iii) maksejõulisust, sealhulgas vajaduse korral piisava kindlustuse või tagatise esitamist; ja iv) tarneahela turvalisust. b) Need kriteeriumid: i) ei ole kavandatud ega kohaldatud nii, et need võimaldaksid või tekitaksid samasuguste tingimuste korral ettevõtjate vahel meelevaldset ja põhjendamatut diskrimineerimist; ja ii) ei kitsenda võimaluse piires väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate osalemist. 7.3. Punkti 7.1 kohaselt esitatud kaubanduse hõlbustamise meetmed hõlmavad vähemalt kolme järgmist meedet[8]: a) võimaluse korral dokumentide ja andmete puhul vähendatud nõudeid; b) võimaluse korral füüsiliste kontrollide ja ülevaatuste väiksemat arvu; c) kauba võimalikult kiiret vabastamist; d) tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude maksmise edasilükkamist; e) üldtagatiste või vähendatud määraga tagatiste kasutamist; f) üht tollideklaratsiooni kogu impordi või ekspordi jaoks teatava ajavahemiku jooksul; ja g) kaupade tollivormistust volitatud ettevõtja valdustes või muus tolli poolt heakskiidetud kohas. 7.4. Liikmetel soovitatakse välja töötada volitatud ettevõtja kavad, võttes aluseks rahvusvahelised standardid, kui need on olemas, välja arvatud siis, kui need oleksid sobimatud või taotletavate õiguspäraste eesmärkide saavutamiseks ebatõhusad. 7.5. Et tõhustada ettevõtjatele antud kaubanduse hõlbustamise meetmeid, annavad liikmed teistele liikmetele võimaluse pidada läbirääkimisi volitatud ettevõtja kavade vastastikuseks tunnustamiseks. 7.6. Liikmed vahetavad komitees asjakohast teavet kehtivate volitatud ettevõtja kavade kohta. 8. veoste menetlemine kiirkorras 8.1. Iga liige kehtestab või jätab kehtima toimingud, mis võimaldavad vähemalt nende kaupade kiirkorras vabastamist, mis saabuvad lennukaubaveo keskuste kaudu isikutele, kes taotlevad sellist menetlust, säilitades sealjuures tollikontrolli[9]. Kui liige kasutab taotlejate ringi piiravaid kriteeriume,[10] võib ta punkti 8.2 kohase veoste kiirkorras menetlemise kohaldamiseks kvalifitseerumise tingimustena nõuda avaldatud kriteeriumides, et taotleja: a) tagab vajaliku taristu ja tollimaksude tasumise seoses veoste kiirkorras töötlemisega juhtudel, kui taotleja täidab liikme nõuded niisuguseks töötlemiseks selleks ettenähtud rajatises; b) esitab enne kiirkorras menetletava veose saabumist selle vabastamiseks vajaliku teabe; c) maksustatakse summaga, mille suurus on piiratud punktis 8.2 kirjeldatud menetlemise puhul osutatud teenuste ligikaudse maksumusega; d) säilitab kõrge kontrollitaseme kiirkorras menetletavate veoste üle, kasutades kogu teekonna vältel sisejulgeolekutegevust, logistikat ja seiretehnoloogiat; e) tagab kogu teekonna vältel veoste menetlemise kiirkorras; f) võtab vastutuse tolliametile kauba eest kõigi tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude maksmisega seoses; g) on pidanud varem kinni tollieeskirjadest ja muudest asjaomastest õigusnormidest ja eeskirjadest; h) täidab muid tingimusi, mis on otseselt seotud liikme selliste õigusaktide, eeskirjade ja menetlusnõuete tõhusa täitmisega, mis käsitlevad konkreetselt punktis 8.2 kirjeldatud menetluse tagamist. 8.2. Kooskõlas punktidega 8.1 ja 8.3 liikmed: a) vähendavad võimaluse piires artikli 10 punkti 1 kohaselt kiirkorras menetletavate veoste vabastamiseks nõutavate dokumentide arvu, mis võimaldab teatavate veoste puhul vabastada kauba teabe ühekordse esitamise põhjal; b) hoolitsevad selle eest, et kiirkorras menetletavad veosed vabastatakse tavaolukorras pärast saabumist nii ruttu kui võimalik, eeldusel et vabastamiseks nõutav teave on esitatud; c) püüavad kohaldada alapunktides a ja b kirjeldatud menetlemist mis tahes kaalu ja väärtusega veostele, arvestades et liige võib nõuda riiki sisenemisel lisatoiminguid, sealhulgas deklaratsioone ja tõendavaid dokumente ning tolli- ja muude maksude tasumist, ning piirata kauba liiki silmas pidades sellist menetlust, eeldusel et see ei piirdu väikese väärtusega kaubaga, näiteks dokumentidega; ja d) määratlevad võimaluse korral veose väärtuse miinimumtaseme või tollimaksuga maksustatava koguse, mille eest tolli- ja muid makse ei võeta, välja arvatud teatavate retseptiravimite puhul. Käesoleva sätte kohaldamisalasse ei kuulu kooskõlas GATT 1994 artikliga III impordile kohaldatavad riiklikud maksud, näiteks käibemaks ja aktsiisimaksud. 8.3. Punktide 8.1 ja 8.2 sisu ei mõjuta liikme õigust kaupa kontrollida, kinni pidada, arestida, konfiskeerida, selle sissetoomist keelata või teostada tollivormistusjärgseid auditeid, muu hulgas seoses riskijuhtimissüsteemide kasutamisega. Lisaks ei takista punktide 8.1 ja 8.2 sisu nõuda liikmel vabastamise tingimusena lisateabe esitamist ja mitteautomaatse litsentsimise nõuete täitmist. 9. Kiiresti riknev kaup[11] 9.1. Kiiresti rikneva kauba välditava kao või olukorra halvenemise ärahoidmiseks ja eeldusel, et kõik õigusaktidest tulenevad nõuded on täidetud, näeb iga liige ette kiiresti rikneva kauba vabastamise: a) tavaolukorras võimalikult lühikese aja jooksul; ja b) erandlike asjaolude korral pärast tolli ja teiste asjaomaste ametiasutuste tööaega, kui see on võimalik. 9.2. Iga liige annab nõutava läbivaatuse ajakava koostades kiiresti riknevale kaubale asjakohase prioriteetsuse. 9.3. Iga liige korraldab või laseb importijal korraldada kiiresti rikneva kauba ohutu ladustamise kuni selle vabastamiseni. Liige võib nõuda, et kõik rajatised, mida importija ladustamiseks kasutab, on asjaomaste ametiasutuste poolt heaks kiidetud või selleks ette nähtud. Kauba liikumine kõnealustesse ladustamisrajatistesse, sealhulgas lubade andmine kaupa vedavale ettevõtjale, võib vastava nõude korral vajada asjakohaste asutuste luba. Liige tagab võimaluse korral ja kooskõlas oma riigi õigusaktidega importija taotlusel kõnealustes ladustamisrajatistes kõik vabastamiseks vajalikud menetlused. 9.4. Kiiresti rikneva kauba vabastamisel tekkinud märkimisväärse viivituse korral ja kirjaliku taotluse alusel edastab importiv liige võimaluse korral teatise viivituse põhjuste kohta. ARTIKKEL 8. PIIRIVALVEAMETI KOOSTÖÖ 1. Iga liige tagab, et piirikontrolli ning kaupade impordi, ekspordi ja transiidiga seotud menetluste eest vastutavad asutused ja ametid teeksid kaubanduse hõlbustamiseks omavahel koostööd ja kooskõlastaksid oma tegevust. 2. Kui see on võimalik ja otstarbekohane, teeb iga liige vastastikku kokkulepitud tingimustel koostööd teiste liikmetega, kellega tal on ühine riigipiir, et kooskõlastada piiriülese kaubanduse hõlbustamiseks menetlused piiriületuspunktides. Selline koostöö ja kooskõlastamine võib hõlmata: a) tööpäevade ja töötundide vastavusseviimist; b) tolliprotseduuride ja -formaalsuste vastavusseviimist; c) ühiste rajatiste väljaarendamist ja jagamist; d) ühiseid kontrolle; e) ühekordse kontrolliga piiripunktide loomist. ARTIKKEL 9. IMPORDIKS MÕELDUD KAUPADE LIIKUMINE TOLLIKONTROLLI ALL Iga liige lubab otstarbekas ulatuses ja eeldusel, et kõik õigusaktidest tulenevad nõuded on täidetud, vedada oma territooriumil impordiks mõeldud kaupa tollikontrolli all sisenemistolliasutusest teise, kus toimub kauba vabastamine või tollivormistamine. ARTIKKEL 10. IMPORDI, EKSPORDI JA TRANSIIDIGA SEOTUD TOLLIFORMAALSUSED 1. Tolliformaalsused ja dokumentide kohta esitatavad nõuded 1.1. Et kahandada impordi, ekspordi ja transiidiga seotud tolliformaalsuste hulka ja keerukust, vähendada ja lihtsustada impordi-, ekspordi- ja transiididokumentide kohta esitatavaid nõudeid ning võtta arvesse õiguspäraseid poliitilisi eesmärke ja muid tegureid, nagu muutunud olukord, asjakohane uus teave, äritavad, tehnika ja tehnoloogia kättesaadavus, rahvusvahelised parimad tavad ja huvitatud isikute panus, vaatab iga liige sellised tolliformaalsused ja dokumentide kohta esitatavad nõuded üle ning tagab võimaluse korral ülevaatuse tulemuste põhjal, et kõnealused nõuded on: a) vastu võetud ja/või kohaldatud kauba, eelkõige kiiresti rikneva kauba vabastamiseks ja tollivormistuseks; b) vastu võetud ja/või kohaldatud sel viisil, et see vähendab kauplejate ja ettevõtjate jaoks õigusaktide järgimiseks vajalikku aega ja kulusid; c) kõige vähem kaubandust piirav meede, mis on valitud nii, et poliitikaeesmärkide või vajalike eesmärkide täitmiseks on hõlpsasti kättesaadavad kaks või enam alternatiivset meedet; ja d) osaliselt tühistatavad, kui neid ei ole enam vaja. 1.2. Komitee töötab võimaluse korral välja liikmete esitatava asjakohase teabe ja parimate tavade jagamise korra. 2. Koopiate aktsepteerimine 2.1. Iga liige püüab võimaluse korral aktsepteerida impordi, ekspordi või transiidiga seotud tolliformaalsuste täitmiseks nõutavate tõendavate dokumentide paber- või elektroonilisi koopiaid. 2.2. Kui kõnealuse dokumendi originaal on juba liikme valitsusasutuse valduses, aktsepteerivad kõik muud ametiasutused vajaduse korral originaaldokumendi asemel sellelt asutuselt pärinevat paber- või elektroonilist koopiat. 2.3. Liige ei nõua impordi eeltingimusena eksportiva liikme tolliametile esitatud ekspordideklaratsioonide originaali või koopiat[12]. 3. Rahvusvaheliste standardite kasutamine 3.1. Kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, soovitatakse liikmetel impordi, ekspordi ja transiidiga seotud tolliformaalsuste ja -menetluste puhul tugineda asjakohastele rahvusvahelistele standarditele või nende osadele. 3.2. Liikmetel soovitatakse oma võimaluste piires osaleda asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide ettevalmistatavate rahvusvaheliste standardite koostamisel ja nende korrapärasel läbivaatamisel. 3.3. Komitee töötab liikmete hulgas levitamiseks välja asjakohase teabe ja parimate tavade menetlused rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta. Ühtlasi võib ta kutsuda asjaomaseid rahvusvahelisi organisatsioone arutlema rahvusvaheliste standardite kallal tehtava töö üle. Vajaduse korral võib komitee määratleda konkreetsed standardid, mis on liikmetele eriti väärtuslikud. 4. Ühtne liides 4.1. Liikmed püüavad luua või säilitada ühtse liidese, mis võimaldab kaubandusettevõtjatel esitada asjaomastele asutustele või ametitele ühtse andmesisestusportaali kaudu kaupade impordi, ekspordi või transiidi jaoks vajalikke dokumente ja/või andmeid. Kui asjaomased asutused või ametid on kõnealused dokumendid ja/või andmed läbi vaadanud, teavitatakse taotlejaid tulemustest õigel ajal ühtse liidese kaudu. 4.2. Kui vajalikud dokumendid ja/või andmed on juba ühtse liidese kaudu esitatud, ei nõua asjaomased asutused või ametid nende teistkordset esitamist, välja arvatud kiiret reageerimist nõudvates olukordades ja muudel erandlikel juhtudel, mis tehakse avalikult teatavaks. 4.3. Liikmed teavitavad komiteed ühtse liidese toimimise üksikasjadest. 4.4. Kui see on võimalik ja otstarbekohane, kasutavad liikmed ühtse liidese toetamiseks infotehnoloogiat. 5. Eksportkauba eelinspekteerimine 5.1. Liikmed ei nõua seoses kauba tariifse klassifitseerimise ja tolliväärtuse määramisega lähetamiseelsete eksportkauba eelinspekteerimist. 5.2. Ilma et see piiraks liikmete õigust kasutada punktis 5.1 käsitlemata muud tüüpi eksportkauba eelinspekteerimist, soovitatakse liikmetel mitte kehtestada või kohaldada uusi nõudeid, mis käsitlevad selle kasutamist[13]. 6. Tolliagentide kasutamine 6.1. Ilma et see piiraks mõnede liikmete poliitika seisukohalt olulist huvi säilitada oma tolliagentide eriline roll, ei kehtesta liikmed alates käesoleva lepingu jõustumisest kohustuslikku tolliagentide kasutamist. 6.2. Iga liige teatab komiteele ja avaldab meetmed tolliagentide kasutamise kohta. Kõigist hilisematest muudatustest antakse kohe teada ja need avaldatakse. 6.3. Liikmed kohaldavad läbipaistvaid ja objektiivseid eeskirju tolliagentide litsentsimise kohta. 7. Ühised piirimenetlused ja dokumentide kohta esitatavad ühtsed nõuded 7.1. Iga liige kohaldab punkti 7.2 kohaselt kogu oma territooriumil ühiseid tolliprotseduure ning kauba vabastamise ja tollivormistuse dokumentide kohta esitatavaid ühtseid nõudeid. 7.2. Käesoleva artikli sätted ei keela liikmel: a) eristada tolliprotseduure ja dokumentide kohta esitatavaid nõudeid kauba omaduste ja liigi või selle transpordiks kasutatavate vahendite põhjal; b) eristada kauba tolliprotseduure ja dokumentide kohta esitatavaid nõudeid riskijuhtimise põhjal; c) eristada tolliprotseduure ja dokumentide kohta esitatavaid nõudeid imporditollimaksudest või muudest maksudest täieliku või osalise vabastuse andmiseks; d) kohaldada andmete elektroonilist esitamist või töötlemist; või e) eristada tolliprotseduure ja dokumentide kohta esitatavaid nõudeid kooskõlas sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepinguga. 8. Tagasilükatud kaup 8.1. Kui liikme pädev asutus lükkab impordiks esitatud kauba ettenähtud sanitaar- ja fütosanitaareeskirjade või tehniliste eeskirjade täitmata jätmise tõttu tagasi, võimaldab liige oma õigusnormide alusel ning nendega kooskõlas saata importijal tagasilükatud kaup eksportijale või eksportija määratud muule isikule edasi või tagasi. 8.2. Kui punktis 8.1 nimetatud võimalus antakse ja importija ei kasuta seda mõistliku aja jooksul, võib pädev asutus võtta selliste nõuetele mittevastavate kaupade suhtes teistsuguseid meetmeid. 9. Kaupade ajutine import ning sees- ja välistöötlemise protseduur 9.1. Kaupade ajutine import Iga liige võimaldab oma õigusnormide kohaselt vabastada tingimuslikult tema tolliterritooriumile toodud kaup täielikult või osaliselt imporditollimaksu ja muude maksude tasumisest, kui selline kaup tuuakse tema tolliterritooriumile konkreetse eesmärgiga, seda kavatsetakse teatava ajavahemiku jooksul reeksportida ja sellega ei ole toimunud mingeid muudatusi peale tavapärasest kasutusest tingitud amortisatsiooni ja kadude. 9.2. Sees- ja välistöötlemise protseduur a) Iga liige võimaldab oma õigusnormide kohaselt kauba sees- ja välistöötlemist. Välistöötlemiseks lubatud kaubad võib kooskõlas liikme õigusnormidega reimportida täieliku või osalise vabastusega imporditollimaksust ja muudest maksudest. b) Käesolevas artiklis tähistatakse terminiga „seestöötlemine” tolliprotseduuri, mille käigus võib tuua liikme tolliterritooriumile teatava kauba, mis on täielikult või osaliselt tingimuslikult vabastatud imporditollimaksu ja muude maksude tasumisest või mille puhul tollimaks tagastatakse, arvestades et sellised kaubad on mõeldud tootmiseks, töötlemiseks või parandamiseks ja seejärel eksportimiseks. c) Käesolevas artiklis tähistatakse terminiga „välistöötlemine” tolliprotseduuri, mille käigus võib liikme tolliterritooriumil vabas ringluses olevat kaupa tootmise, töötlemise või parandamise eesmärgil ajutiselt välismaale eksportida ja seejärel reimportida. ARTIKKEL 11. TRANSIIDIVABADUS 1. Ükski liige ei tohi transiitliikluse kohta kehtestatud eeskirja ega tolliformaalsust: a) jätta kehtima, kui nende vastuvõtmist tinginud asjaolusid või eesmärke enam ei eksisteeri või kui muutunud asjaolusid või eesmärke saab käsitleda kaubandust vähem piiraval mõistlikul viisil; b) kohaldada viisil, mis kujutab endast transiitliikluse varjatud piirangut. 2. Transiitliiklus ei tohi sõltuda transiidi suhtes kehtestatud mis tahes lõivude või tasude kogumisest, välja arvatud transiitveotasud või transiidiga seotud halduskulud või osutatud teenuste maksumusest tulenevad tasud. 3. Liikmed ei otsi, võta vastu ega jäta kehtima ühtki transiitliiklust puudutavat vabatahtlikku piirangut või mõnda muud sarnast meedet. See ei piira olemasolevaid ja tulevasi riigisiseseid eeskirju ega transpordi reguleerimisega seotud kahe- või mitmepoolseid kokkuleppeid, mis on kooskõlas WTO eeskirjadega. 4. Iga liige kohtleb tooteid, mille transiitvedu toimub läbi teise liikme territooriumi, vähemalt sama soodsalt, kui selliseid tooteid koheldaks ilma teise liikme territooriumi läbimata lähtekohast sihtkohta vedamisel. 5. Kui see on otstarbekas, soovitatakse liikmetel teha transiitliikluse jaoks kättesaadavaks füüsiliselt eraldatud taristu, näiteks sõidurajad, kaikohad ja muu sarnane. 6. Transiitliiklusega seotud tolliformaalsused, dokumentidele esitatavad nõuded ja tollikontroll ei tohi olla piiravamad, kui on vajalik: a) kauba tuvastamiseks; ja b) transiidinõuete täitmise tagamiseks. 7. Kui kaup on saadetud transiidiprotseduurile ja sellele on antud luba liikme territooriumil olevast lähtepunktist edasi liikuda, ei tohi liikme territooriumil asuva sihtkohani kohaldada selle suhtes mingeid tollimakse ega asjatuid viivitusi või piiranguid. 8. Liikmed ei kohalda transiitkaupadele tehnilisi eeskirju ega vastavushindamismenetlusi tehniliste kaubandustõkete lepingu tähenduses. 9. Liikmed võimaldavad ja tagavad transiididokumentide ja -andmete eelregistreerimise ja töötlemise enne kaupade saabumist. 10. Kui transiitveos jõuab tolliasutusse, mille kaudu ta liikme territooriumilt lahkub, lõpetab kõnealune asutus transiiditoimingu kohe, kui transiidinõuded on täidetud. 11. Kui liige nõuab käenduse, sissemakse või mõne muu asjakohase rahalise või mitterahalise[14] vahendi näol transiitveosele tagatist, peab see tagatis olema piiratud selle kindlustamisega, et sellise transiidi puhul kehtivad nõuded on täidetud. 12. Kui liige on kindlaks teinud, et tema transiidinõuded on täidetud, vabastatakse tagatis viivitamata. 13. Iga liige võimaldab oma õigusnormidega kooskõlas üldtagatisi, mis katavad samade ettevõtjate mitu tehingut või uuenevad oma kehtivust katkestamata järgmiste kaubasaadetiste puhul. 14. Iga liige teeb avalikkusele kättesaadavaks asjakohase teabe, mida ta tagatise rakendamiseks kasutab, sealhulgas ühekordse tehingu ja võimaluse korral mitmekordse ülekandega tagatise kohta. 15. Iga liige võib nõuda transiitveose puhul tollikonvoide või tollipoolsete saatemeeskondade kasutamist ainult suure riskiga olukordades või juhul, kui vastavust tollialastele õigusnormidele ei ole võimalik tagatiste kasutamise abil kindlustada. Tollikonvoidele või tollipoolsetele saatemeeskondadele kohaldatavad üldised eeskirjad avaldatakse kooskõlas artikliga 1. 16. Liikmed püüavad teha transiidivabaduse suurendamiseks omavahel koostööd ja oma tegevust koordineerida. See koostöö ja koordineerimine võib muu hulgas hõlmata kokkuleppele jõudmist: a) tasudes; b) tolliformaalsustes ja õiguslikes nõuetes; ja c) transiidikorra praktilises toimimises. 17. Iga liige püüab määrata riikliku transiidikoordinaatori, kellele teised liikmed võivad edastada kõik päringud ja ettepanekud transiitvedude eduka toimimise teemal. ARTIKKEL 12. TOLLIKOOSTÖÖ 1. Nõuetelevastavust ja koostööd edendavad meetmed 1.1. Liikmed nõustuvad olulise vajadusega kindlustada, et kaubandusettevõtjad on teadlikud nõuetelevastavusega seotud kohustustest, soodustades nende vabatahtlikku täitmist, et võimaldada importijatel teatavas olukorras ise oma tegevust ilma trahvi maksmata korrigeerida ja kohaldades nõuetelevastavuse meetmeid mittevastavate kaubandusettevõtjate suhtes jõulisemate meetmete algatamiseks[15]. 1.2. Liikmeid julgustatakse, sealhulgas komitee kaudu, jagama teavet parimate tavade kohta tollinõuete täitmise haldamisel. Ühtlasi innustatakse neid tegema koostööd tehniliste suuniste vallas või abi ja toetuse osutamisel nõuetelevastavuse meetmete haldamiseks ja nende tõhususe suurendamiseks suutlikkuse arendamisel. 2. Teabevahetus 2.1. Liikmed vahetavad taotluse alusel ja käesoleva artikli sätete kohaselt punkti 6.1 alapunktides b ja/või c sätestatud teavet, et kontrollida tuvastatud juhtumite puhul impordi- või ekspordideklaratsiooni, kui on tekkinud põhjendatud kahtlus selle tõelevastavuse või täpsuse suhtes. 2.2. Iga liige teatab komiteele kõnealuse teabe vahetamiseks ettenähtud kontaktpunkti andmed. 3. Kontrollimine Liige esitab teabetaotluse alles pärast asjakohaseid impordi- või ekspordideklaratsiooni kontrollimenetlusi ja saadaolevate vajalike dokumentide läbivaatamist. 4 Taotlus 4.1. Taotlev liige esitab taotluse saajaks olevale liikmele kirjalikus vormis paberil või elektrooniliselt vastastikku kokkulepitud WTO ametlikus keeles või mõnes muus vastastikku kokkulepitud keeles taotluse, mis sisaldab: a) käsitletavat küsimust, sealhulgas vajaduse ja võimaluse korral numbrit asjaomasele impordideklaratsioonile vastava ekspordideklaratsiooni kindlakstegemiseks; b) eesmärki, mille pärast taotlev liige teavet või dokumente vajab, koos nende isikute nimede ja kontaktandmetega, keda taotlus puudutab, kui see on teada; c) võimaluse korral kontrollimise kinnitust,[16] kui taotluse saanud liige seda nõuab; d) nõutavat asjakohast teavet või dokumente; e) selle ametiasutuse andmeid, kellelt taotlus pärineb; f) viidet taotleva liikme riigisisese õiguse ja õigussüsteemi sätetele, millega on reguleeritud konfidentsiaalse teabe ja isiklike andmete kogumine, kaitse, kasutamine, avaldamine, talletamine ja kasutusest kõrvaldamine. 4.2. Kui taotlev liige ei saa täita mõnda punkti 4.1 alapunktidest, märgib ta seda taotluses. 5. Kaitse ja konfidentsiaalsus 5.1. Vastavalt punktile 5.2 taotlev liige: a) hoiab kogu taotluse saanud liikme esitatud teavet või dokumente rangelt konfidentsiaalsetena ja tagab vähemalt taotluse saanud liikme riigisisese õiguse ja õigussüsteemiga võrdväärse kaitse- ja konfidentsiaalsustaseme, nagu on kirjeldatud punkti 6.1 alapunktides b või c; b) annab teabe või dokumendid ainult käsitletava küsimusega tegelevale tolliametile ja kasutab teavet või dokumente üksnes taotluses osutatud eesmärgil, välja arvatud juhul, kui taotluse saanud liikmega lepitakse kirjalikult kokku teisiti; c) ei avalikusta teavet ega dokumente ilma taotluse saanud liikme konkreetse kirjaliku nõusolekuta; d) ei kasuta taotluse saanud liikme antud mis tahes kontrollimata teavet ega dokumente üheski olukorras kahtluste leevendamise otsustava tegurina; e) peab kinni kõigist taotluse saanud liikme kehtestatud ja juhtumiga seotud tingimustest konfidentsiaalse teabe või dokumentide ja isiklike andmete talletamise ning kõrvaldamise kohta; ja f) teavitab taotluse saanud liiget nõudmise korral kõigist kõnealuses küsimuses esitatud teabe või dokumentide põhjal tehtud otsustest ja võetud meetmetest. 5.2. Taotleval liikmel võib osutuda võimatuks täita tema riigisisese õiguse ja õigussüsteemi alusel punkti 5.1 mis tahes alapunkte. Sellisel juhul märgib ta seda taotluses. 5.3. Taotluse saanud liige käsitleb mis tahes taotlust ja punkti 4 kohaselt saadud kontrollimisandmeid omaenda samalaadse teabega vähemalt võrdväärsel kaitse- ja konfidentsiaalsustasemel. 6. Teabe esitamine 6.1. Käesoleva artikli sätete kohaselt taotluse saanud liige: a) vastab viivitamata kirjalikus vormis paberil või elektrooniliste kanalite kaudu; b) annab viivitamata kättesaadavas ulatuses asjakohast teavet, nagu on kirjas impordi- või ekspordideklaratsioonis või deklaratsioonis koos taotlevalt liikmelt nõutava kaitse- ja konfidentsiaalsustaseme kirjeldusega; c) annab soovi korral viivitamata kättesaadavas ulatuses asjakohast teavet, nagu on kirjas dokumentides või impordi- või ekspordideklaratsiooni tõendavates dokumentides, näiteks faktuurarvel, pakkelehel, päritolusertifikaadil ja veokirjas, sellises vormis, nagu nad esitati, st paberil või elektrooniliselt, koos taotlevalt liikmelt nõutava kaitse- ja konfidentsiaalsustaseme kirjeldusega; d) kinnitab viivitamata, et esitatud dokumendid on tõesed koopiad; e) esitab teabe või vastab muul moel taotlusele viivitamata, võimaluse korral 90 päeva jooksul pärast taotluse esitamise kuupäeva. 6.2. Taotluse saanud liige võib oma riigi õiguse ja õigussüsteemi kohaselt nõuda enne teabe esitamist kinnitust, et ilma tema konkreetse kirjaliku loata ei kasutata asjakohast teavet tõendusmaterjalina kriminaaluurimises, kohtumenetlustes ega tollivälistes menetlustes. Kui taotlev liige ei saa kõnealust nõuet täita, peaks ta seda taotluse saanud liikmele selgitama. 7. Taotluse edasilükkamine või selle täitmisest keeldumine 7.1. Taotluse saanud liige võib teabetaotluse edasi lükata või teabe esitamisest osaliselt või täielikult keelduda ning ta teatab taotlevale liikmele selle põhjustest, kui: a) see oleks vastuolus üldiste huvidega, nagu on sätestatud taotluse saanud liikme riigi õiguses ja õigussüsteemis; b) tema riigi õigus ja õigussüsteem ei võimalda teabe väljastamist. Sellisel juhul esitab ta taotlevale liikmele asjakohase konkreetse viite koopia; c) teabe esitamine segaks õigusaktide rakendamist või takistaks muul moel käimasolevat haldus- või kohtulikku uurimist, süüdistuse esitamist või kohtumenetlust; d) konfidentsiaalse teabe ja isiklike andmete kogumist, kaitset, kasutamist, avaldamist, säilitamist ning kasutusest kõrvaldamist reguleeriva riigisisese õiguse ja õigussüsteemi kohaselt on vaja importija või eksportija nõusolekut ja seda ei anta; või e) teabetaotlus saadakse pärast taotluse saanud liikme õigusaktides sätestatud dokumentide säilitamise nõude aegumist. 7.2. Punktis 4.2, 5.2 või 6.2 toodud asjaolude alusel toimub sellise taotluse rahuldamine taotluse saanud liikme äranägemisel. 8. Vastastikkus Kui taotlev liige leiab, et ta ei suuda täita taotluse saanud liikme esitatavat samalaadset taotlust, või kui ta ei ole veel käesolevat artiklit rakendanud, nimetab ta seda asjaolu oma taotluses. Selline taotlus rahuldatakse taotluse saanud liikme äranägemisel. 9. Halduskoormus 9.1. Taotlev liige võtab arvesse ressursse ja kulusid, mis on seotud taotluse saanud liikme vastamisega teabetaotlustele. Taotlev liige kaalub taotluse täitmisega seotud rahalise huvi ja taotluse saanud liikme poolt teabe esitamiseks tehtavate pingutuste vahekorda. 9.2. Kui taotluse saanud liige saab hallatamatu hulga teabetaotlusi või kui üks või mitu liiget esitab käsitamatus mahus teabetaotluse ja taotluse saanud liikmel ei ole võimalik neid taotlusi mõistliku aja jooksul täita, võib ta teha ühele või mitmele taotlevale liikmele prioriteetide seadmise ettepaneku, et leppida praktilistel kaalutlustel kokku ressursse arvestav piirang. Vastastikku kokkulepitud seisukoha puudumisel toimub selliste taotluste rahuldamine taotluse saanud liikme äranägemisel ja põhineb tema prioriteetidel. 10. Piirangud Taotluse saanud liige ei ole kohustatud: a) muutma oma impordi- või ekspordideklaratsioonide või tolliprotseduuride vormi; b) nõudma muid dokumente peale nende, mis esitati koos impordi- või ekspordideklaratsiooniga, nagu on määratletud punkti 6.1 alapunktis c; c) algatama teabe hankimiseks uurimist; d) muutma kõnealuse teabe säilitamisaega; e) esitama dokumente paberil, kui need on juba elektrooniliselt esitatud; f) teavet tõlkima; g) kontrollima teabe õigsust; või h) andma teavet, mis kahjustaks teatavate avalike või eraõiguslike ettevõtjate õigustatud ärihuve. 11. Loata kasutamine või avalikustamine 11.1. Käesoleva artikli kohaselt vahetatud teabe kasutamise või avalikustamise tingimuste igasuguse rikkumise korral edastab sellise teabe saanud taotlev liige kõnealuse loata kasutamise või avalikustamise üksikasjad viivitamata taotluse saanud liikmele, kes selle teabe esitas, ja: a) võtab rikkumise heastamiseks vajalikud meetmed; b) võtab edasiste rikkumiste vältimiseks vajalikud meetmed; ja c) teavitab taotluse saanud liiget punktide a ja b kohaselt võetud meetmetest. 11.2. Taotluse saanud liige võib käesoleva artikli alusel oma kohustused taotleva liikme suhtes peatada, kuni punktis 11.1 sätestatud meetmed on võetud. 12. Kahepoolsed ja piirkondlikud lepingud 12.1. Käesoleva artikli sätted ei keela liikmel sõlmida või jätta kehtima kahepoolset, mitmepoolset või piirkondlikku lepingut tolliteabe ja -andmete jagamiseks või vahetamiseks muu hulgas turvalisel ja kiirel viisil, näiteks automaatseadmeid kasutades või enne kaubasaadetise saabumist. 12.2. Käesolevas artiklis sätestatut ei tõlgendata nii, nagu muudaks või mõjutaks see liikme õigusi või kohustusi kõnealuste kahepoolsete, mitmepoolsete või piirkondlike lepingute raames või reguleeriks muude lepingute raames tolliteabe ja -andmete vahetamist. II JAGU ARENGURIIKIDEST LIIKMETE JA VÄHIM ARENENUD LIIKMESRIIKIDE ERI- JA DIFERENTSEERITUD KOHTLEMIST KÄSITLEVAD SÄTTED ARTIKKEL 13. ÜLDPÕHIMÕTTED 1. Arenguriikidest liikmed ja vähim arenenud liikmesriigid rakendavad käesoleva lepingu artikleid 1–12 kooskõlas käesoleva jaoga, mis põhineb 2004. aasta juuli raamlepingu D lisas (WT/L/579) ja ministrite konverentsi Hongkongi deklaratsiooni lõikes 33 ja E lisas (WT/MIN(05)/DEC) kokkulepitud tingimustel. 2. Suutlikkuse arendamiseks tuleks anda abi ja toetust,[17] et aidata arenguriikidest liikmetel ja vähim arenenud liikmesriikidel käesoleva lepingu sätteid vastavalt nende laadile ja ulatusele rakendada. Käesoleva lepingu rakendamise ulatus ja ajakava sõltuvad arenguriikidest liikmete ja vähim arenenud liikmesriikide rakendussuutlikkusest. Kui arenguriigist liikmel või vähim arenenud liikmesriigil vajalik suutlikkus jätkuvalt puudub, ei nõuta asjaomas(t)e sät(e)te rakendamist seni, kuni rakendussuutlikkus on saavutatud. 3. Vähim arenenud liikmesriikidelt nõutakse kohustuste võtmist üksnes sellises ulatuses, mis vastab nende individuaalsele arengule, finants- ja kaubandusvajadustele või haldus- ja institutsionaalsele suutlikkusele. 4. Käesolevaid põhimõtteid kohaldatakse II jaos esitatud sätete alusel. ARTIKKEL 14. Sätete kategooriad 1. Sätted jagunevad kolme kategooriasse. a) A-kategooria hõlmab sätteid, mille arenguriigist liige või vähim arenenud liikmesriik määrab artikli 15 kohaselt rakendamiseks käesoleva lepingu jõustumisel või vähim arenenud riigi puhul aasta jooksul pärast lepingu jõustumist. b) B-kategooria hõlmab sätteid, mille rakendamiseks arenguriigist liige või vähim arenenud liikmesriik määrab artikli 16 kohaselt tähtaja pärast käesoleva lepingu jõustumisele järgneva üleminekuperioodi lõppu. c) C-kategooria hõlmab sätteid, mille rakendamiseks arenguriigist liige või vähim arenenud liikmesriik määrab artikli 16 kohaselt tähtaja pärast käesoleva lepingu jõustumisele järgneva üleminekuperioodi lõppemist ja mis nõuavad rakendussuutlikkuse omandamist suutlikkuse arendamiseks antava abi ja toetuse kaudu. 2. Iga arenguriik ja vähim arenenud liikmesriik määrab igal üksikul juhul eraldi sätted, mille ta rühmitab A-, B- ja C-kategooria alla. ARTIKKEL 15. a-KATEGOORIA TEATAVAKSTEGEMINE JA RAKENDAMINE 1. Käesoleva lepingu jõustumisel täidab iga arenguriigist liige A-kategooria raames võetud kohustused. Need kohustused muutuvad seeläbi käesoleva lepingu lahutamatuks osaks. 2. Vähim arenenud liikmesriik võib teatada A-kategooriasse määratud sätetest komiteele ühe aasta jooksul pärast käesoleva lepingu jõustumist. Kõigi vähim arenenud liikmesriikide A-kategooriasse määratud kohustused muutuvad seeläbi käesoleva lepingu lahutamatuks osaks. ARTIKKEL 16. b- JA C-KATEGOORIA RAKENDAMISE TÄHTAEGADE TEATAMINE 1. Käesolevas artiklis ettenähtud menetluse kohaselt võib arenguriigist liige viivitada nende sätete rakendamisega, mida ta A-kategooriasse ei määranud. B-kategooria arenguriigist liige a) Käesoleva lepingu jõustumisel teatab iga arenguriigist liige komiteele sätted, mille ta on määranud B-kategooriasse, ja nende rakendamise soovituslikud tähtajad[18]. b) Hiljemalt aasta jooksul pärast käesoleva lepingu jõustumist teatab iga arenguriigist liige komiteele B-kategooriasse määratud sätete rakendamise kindlad tähtajad. Kui arenguriigist liikmele näib, et ta vajab enne teatamiseks ettenähtud aja möödumist kindlate tähtaegade teatamiseks lisaaega, võib ta taotleda selleks komiteelt piisavalt ajapikendust. C-kategooria arenguriigist liige c) Käesoleva lepingu jõustumisel teatab iga arenguriigist liige komiteele sätted, mille ta on määranud C-kategooriasse, ja nende rakendamise soovituslikud tähtajad. Esitatud teatised sisaldavad läbipaistvuse huvides teavet suutlikkuse arendamise abi ja toetuse kohta, mida liige rakendamiseks vajab[19]. d) Ühe aasta jooksul pärast käesoleva lepingu jõustumist edastavad arenguriikidest liikmed ja asjaomased liikmetest abiandjad kõiki olemasolevaid kokkuleppeid, artikli 22 punkti 1 kohaseid teatisi ja käesoleva punkti alapunktis c esitatud teavet arvesse võttes komiteele teabe kehtivate või sõlmitud kokkulepete kohta, mis on vajalikud abi ja toetuse andmiseks suutlikkuse arendamisel, et teha võimalikuks C-kategooria rakendamine[20]. Osalev arenguriigist liige teavitab komiteed viivitamata sellisest kokkuleppest. Komitee kutsub mitteliikmetest abiandjaid ühtlasi üles andma teavet olemasolevate või sõlmitud kokkulepete kohta. e) 18 kuu jooksul alates punktis d ettenähtud teabe edastamise tähtajast teavitavad liikmetest abiandjad ja vastavad arenguriikidest liikmed komiteed edusammudest, mis on seotud suutlikkuse arendamiseks vajaliku abi ja toetuse andmisega. Iga arenguriigist liige edastab samal ajal kindlate rakendamistähtaegade loetelu. 2. Käesolevas artiklis ettenähtud menetluse kohaselt võib vähim arenenud liikmesriik viivitada nende sätete rakendamisega, mida ta A-kategooriasse ei määranud. B-kategooria vähim arenenud liikmesriik a) Hiljemalt aasta jooksul pärast käesoleva lepingu jõustumist teatab vähim arenenud liikmesriik komiteele oma B-kategooria sätted ja võib teada anda soovituslikud tähtajad nende sätete rakendamiseks, pidades silmas vähim arenenud liikmesriikide jaoks võimaldatud maksimaalset paindlikkust. b) Hiljemalt kaks aastat pärast alapunktis a sätestatud teatamise tähtaega saadab iga vähim arenenud liikmesriik komiteele kinnituse sätete määramise kohta ja teatab rakendamiskuupäevad. Kui vähim arenenud liikmesriik leiab enne teatamiseks ettenähtud aja möödumist, et ta vajab kindlate tähtaegade teatamiseks lisaaega, võib ta taotleda selleks komiteelt piisavalt ajapikendust. C-kategooria vähim arenenud liikmesriik c) Aasta pärast käesoleva lepingu jõustumist teatab iga vähim arenenud liikmesriik läbipaistvuse huvides ja abiandjatega kokkulepete hõlbustamiseks komiteele sätted, mille ta on määranud C-kategooriasse, pidades silmas vähim arenenud liikmesriikide jaoks võimaldatud maksimaalset paindlikkust. d) Aasta pärast alapunktis c sätestatud tähtaega esitavad vähim arenenud liikmesriigid teabe suutlikkuse arendamiseks tarviliku abi ja toetuse kohta, mida liige vajab sätete rakendamiseks[21]. e) Hiljemalt kaks aastat pärast alapunkti d kohast teatamist esitavad vähim arenenud liikmesriigid ja vastavad liikmetest abiandjad alapunktis d esitatud teavet arvesse võttes komiteele teabe kehtivate või sõlmitud kokkulepete kohta, mis on vajalikud abi ja toetuse andmiseks suutlikkuse arendamisel, et teha võimalikuks C-kategooria rakendamine[22]. Osalev vähim arenenud liikmesriik teavitab komiteed viivitamata sellisest kokkuleppest. Ühtlasi teatab vähim arenenud liikmesriik abi ja toetuse kokkulepetega hõlmatud vastavate C-kategooria kohustuste täitmise soovituslikud tähtajad. Komitee kutsub mitteliikmetest abiandjaid ühtlasi üles andma teavet olemasolevate või sõlmitud kokkulepete kohta. f) Hiljemalt 18 kuud pärast punktis e sätestatud teabe edastamise tähtaega teavitavad asjaomased liikmetest abiandjad ja vastavad vähim arenenud liikmesriigid komiteed edusammudest, mis on seotud suutlikkuse arendamiseks vajaliku abi ja toetuse andmisega. Iga vähim arenenud liikmesriik edastab samal ajal komiteele oma kindlate rakendamistähtaegade loetelu. 3. Arenguriikidest liikmed ja vähim arenenud liikmesriigid, kellel on abiandjate toetuse vajakajäämise või suutlikkuse arendamiseks antava abi ja toetusega seotud edusammude puudumise tõttu raskusi punktides 1 ja 2 sätestatud tähtaegade piires kindlate rakendamistähtaegade esitamisega, peaksid teavitama komiteed võimalikult vara enne nende tähtaegade möödumist. Liikmed on nõus tegema koostööd, et aidata konkreetseid asjaolusid ja asjaomaste liikmete iseloomulikke probleeme arvesse võttes selliseid raskusi ületada. Komitee võtab võimaluse korral raskuste kõrvaldamiseks meetmeid, pikendades sealhulgas vajaduse korral asjaomasele liikmele kindlate tähtaegade teatamiseks antavat aega. 4. Kolm kuud enne punkti 1 alapunktis b või e ja vähim arenenud liikmesriigi puhul punkti 2 alapunktis b või f sätestatud tähtaega saadab sekretariaat liikmele meeldetuletuse, kui liige ei ole teatanud nende sätete rakendamise tähtaega, mille ta määras B- või C-kategooriasse. Kui liige ei tugine tähtaja pikendamisel punktile 3 või arenguriigist liikme puhul punkti 1 alapunktile b ning vähim arenenud liikmesriigi puhul punkti 2 alapunktile b ega teata ikka veel rakendamise kindlat tähtaega, rakendab ta sätteid ühe aasta jooksul pärast tähtaega, mis on sätestatud punkti 1 alapunktis b või e ja vähim arenenud liikmesriigi puhul punkti 2 alapunktis b või f või mida on punkti 3 alusel pikendatud. 5. Hiljemalt 60 päeva pärast punkti 1, 2 või 3 kohaste B- ja C-kategooria sätete rakendamise kindlate tähtaegade teatamise tähtaegu võtab komitee arvesse lisad, mis sisaldavad kõigi liikmete B- ja C-kategooria sätete rakendamise kindlaid tähtaegu, sealhulgas kõiki punkti 4 kohaselt määratud tähtaegu, muutes kõnealused lisad sel viisil käesoleva lepingu lahutamatuks osaks. aRTIKKEL 17. VARAJASE HOIATAMISE MEHHANISM. b- JA c-KATEGOORIATESSE KUULUVATE SÄTETE RAKENDAMISTÄHTAEGADE PIKENDAMINE 1. a) Arenguriigist liige või vähim arenenud liikmesriik, kellel on raskusi B- või C-kategooriasse määratud sätte rakendamisega kindlaks tähtajaks artikli 16 punkti 1 alapunkti b või e või vähim arenenud liikmesriigi puhul artikli 16 punkti 2 alapunkti b või f kohaselt, peaks sellest komiteele teatama. Arenguriikidest liikmed teavitavad komiteed hiljemalt 120 päeva enne rakendamistähtaja möödumist. Vähim arenenud liikmesriigid teavitavad komiteed hiljemalt 90 päeva enne nimetatud tähtaega. b) Teatises komiteele märgitakse uus tähtaeg, milleks arenguriigist liige või vähim arenenud liikmesriik loodab asjaomased sätted rakendada. Ühtlasi esitatakse teatises rakendamise võimaliku viivituse põhjused. Nende hulka võib kuuluda varem tähelepanuta jäänud vajadus suutlikkuse arendamise abi ja toetuse järele või lisaabi ja -toetus suutlikkuse arendamiseks. 2. Kui arenguriigist liikme uue rakendamisaja taotlus ei ületa 18 kuud või vähim arenenud liikmesriigi puhul 3 aastat, on taotleval liikmel õigus saada kõnesolev lisaaeg, ilma et komitee võtaks lisameetmeid. 3. Kui arenguriigist liikme või vähim arenenud liikmesriigi arvates vajatakse pikendamist punktis 2 ettenähtust pikemaks ajaks või teistkordset või mis tahes järgnevat pikendamist, tuleb tal esitada komiteele punkti 1 alapunktis b kirjeldatud teavet sisaldav pikendamistaotlus arenguriigist liikme puhul hiljemalt 120 päeva ja vähim arenenud liikmesriigi puhul hiljemalt 90 päeva enne algse kindla rakendamiskuupäeva või eelnenud pikendamistähtaja möödumist. 4. Komitee suhtub taotleva liikme konkreetset olukorda arvesse võttes mõistvalt pikendamistaotluste rahuldamisse. Kõnealune olukord võib hõlmata raskusi ja viivitusi, mis seonduvad suutlikkuse arendamiseks vajaliku abi ja toetuse saamisega. ARTIKKEL 18. b- JA c-KATEGOORIATE RAKENDAMINE 1. Kui arenguriigist liige või vähim arenenud liikmesriik on artikli 13 punkti 2 kohaselt täitnud artikli 16 punktis 1 või 2 ja artiklis 17 sätestatud menetlused ning kui taotletud pikendust ei antud või kui arenguriigist liige või vähim arenenud liikmesriik kogeb muul viisil ettenägematuid olukordi, mis takistavad artikli 17 kohase pikenduse saamist, ja hindab oma suutlikkust rakendada C-kategooria sätet jätkuvalt puudulikuks, teatab ta komiteele oma võimetusest asjaomast sätet rakendada. 2. Komitee moodustab viivitamata, kuid igal juhul hiljemalt 60 päeva pärast asjaomaselt arenguriigist liikmelt või vähim arenenud liikmesriigilt teate saamist eksperdirühma. Eksperdirühm uurib küsimust ja esitab 120 päeva jooksul alates moodustamisest komiteele soovituse. 3. Eksperdirühm koosneb viiest sõltumatust isikust, kes on kaubanduse hõlbustamise ning suutlikkuse arendamiseks antava abi ja toetuse valdkonnas kõrgelt kvalifitseeritud. Eksperdirühma moodustamine kindlustab tasakaalu liikmetest arenenud riikide ja arenguriikide elanike vahel. Kui küsimus puudutab vähim arenenud liikmesriiki, täiendatakse eksperdirühma vähemalt ühe vähim arenenud liikmesriigist pärit elanikuga. Kui komitee ei ole eksperdirühma koosseisuga alates selle moodustamisest 20 päeva jooksul rahule jäänud, määrab selle koosseisu käesoleva punkti tingimuste kohaselt komitee esindajatega konsulteerides peadirektor. 4. Eksperdirühm kaalub liikme enesehinnangut suutlikkuse puudumise kohta ja esitab komiteele soovituse. Komitee võtab eksperdirühma vähim arenenud liikmesriigi kohta käivat soovitust kaaludes võimaluse korral meetmed, mis hõlbustavad stabiilse rakendussuutlikkuse omandamist. 5. Kõnealuses küsimuses ei kohaldata liikme suhtes vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe menetlust alates hetkest, kui arenguriigist liige teatab komiteele oma võimetusest vastavat sätet rakendada, kuni komitee esimese istungini pärast eksperdirühma soovituse saamist. Sellel istungil arutab komitee eksperdirühma soovitust. Vähim arenenud liikmesriigi suhtes ei kohaldata asjaomase sätte küsimuses vaidluste lahendamise käsitusleppe menetlust alates kuupäevast, mil liige teatas komiteele oma võimetusest sätet rakendada, kuni komitee otsuseni kõnealuse küsimuse kohta või 24 kuu jooksul pärast komitee eeltoodud esimese istungi kuupäeva sõltuvalt sellest, kumb on varasem. 6. Kui vähim arenenud liikmesriik minetab suutlikkuse täita C-kategooriaga seoses võetud kohustusi, võib ta komiteed sellest teavitada ja järgida käesolevas artiklis sätestatud menetlusi. ARTIKKEL 19. ÜMBERPAIGUTAMINE B- JA C-KATEGOORIATE VAHEL 1. Arenguriikidest liikmed ja vähim arenenud liikmesriigid, kellel on B- ja C-kategooriate kohaseid teatatud sätteid, võivad neid sellest komiteele teatades kõnealuste kategooriate vahel ümber paigutada. Kui liige teeb ettepaneku sätte paigutamiseks B-kategooriast C-kategooriasse, esitab ta teabe suutlikkuse arendamiseks vajaliku abi ja toetuse kohta. 2. Kui B-kategooriast C-kategooriasse paigutatud sätte rakendamiseks vajatakse lisaaega, võib liige: a) kasutada artikli 17 sätteid, sealhulgas automaatse pikendamise võimalust; või b) taotleda, et komitee vaataks läbi tema taotluse saada sätte rakendamiseks vajalikku lisaaega ning vajaduse korral abi ja toetust suutlikkuse arendamiseks, millele lisandub vastavalt artiklile 18 võimalus saada eksperdirühmalt ülevaade ja soovitus; või c) taotleda vähim arenenud liikmesriigi puhul komitee heakskiitu, mis on nõutav uue rakendamistähtaja taotlemiseks enam kui neli aastat pärast algselt B-kategooria raames teatatud tähtaega. Lisaks tugineb vähim arenenud liikmesriik jätkuvalt artiklile 17. Seega vajab vähim arenenud liikmesriik kõnealuse ümberpaigutamise puhul abi ja toetust suutlikkuse arendamiseks. ARTIKKEL 20. VAIDLUSTE LAHENDAMIST REGULEERIVATE EESKIRJADE JA PROTSEDUURIDE KÄSITUSLEPPE KOHALDAMISE AJAPIKENDUS 1. Kahe aasta jooksul pärast käesoleva lepingu jõustumist ei kohaldata GATT 1994 artikli XXII ja XXIII sätteid, nagu on täpsustatud ja kohaldatud vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppes, vaidluste lahendamise suhtes arenguriigist liikmega ühegi sätte üle, mille ta on määranud A-kategooriasse. 2. Kuue aasta jooksul pärast käesoleva lepingu jõustumist ei kohaldata GATT 1994 artikli XXII ja XXIII sätteid, nagu on täpsustatud ja kohaldatud vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppes, vaidluste lahendamise suhtes vähim arenenud liikmesriigiga ühegi sätte üle, mille ta on määranud A-kategooriasse. 3. Kaheksa aasta jooksul pärast seda, kui vähim arenenud liikmesriik rakendab sätet B- või C-kategooria raames, ei kohaldata GATT 1994 artikli XXII ja XXIII sätteid, nagu on täpsustatud ja kohaldatud vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppes, vaidluste lahendamise suhtes nimetatud vähim arenenud liikmesriigiga kõnealuse sätte üle. 4. Olenemata ajapikendusest vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe kohaldamisel, pöörab liige enne GATT 1994 artikli XXII ja XXIII kohaste konsultatsioonitaotluste esitamist ja vähim arenenud liikmesriigi meetme kohta vaidluse lahendamise protseduuride kõigil etappidel erilist tähelepanu vähim arenenud liikmesriikide eriolukorrale. Seepärast hoiduvad liikmed vähim arenenud liikmesriike puudutavate küsimuste käsitlemisest vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe raames. 5. Iga liige annab käesoleva artikli kohaselt antud ajapikenduse jooksul teistele liikmetele taotluse korral võimaluse arutada käesoleva lepingu rakendamisega seotud mis tahes küsimust. ARTIKKEL 21. ABI JA TOETUSE ANDMINE SUUTLIKKUSE ARENDAMISEKS 1. Liikmetest abiandjad lepivad vastastikku sobivatel tingimustel kahepoolselt või asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide kaudu kokku arenguriikidest liikmetele ja vähim arenenud liikmesriikidele suutlikkuse arendamiseks vajaliku abi ja toetuse andmise lihtsustamises. Selle eesmärk on aidata arenguriikidest liikmetel ja vähim arenenud liikmesriikidel kohaldada käesoleva lepingu I jao sätteid. 2. Arvestades vähim arenenud liikmesriikide erivajadusi, tuleks anda neile sihtotstarbelist abi ja toetust, et aidata neil arendada stabiilset suutlikkust võetud kohustuste täitmiseks. Asjaomaste arengu- ja koostöömehhanismide kaudu ja kooskõlas punktis 3 nimetatud suutlikkuse arendamise tehnilise abi ja toetuse põhimõtetega püüavad arengupartnerid anda abi ja toetust selles valdkonnas suutlikkuse arendamiseks nii, et see ei kahjustaks olemasolevaid arenguprioriteete. 3. Seoses käesoleva lepinguga püüavad liikmed suutlikkuse arendamiseks vajaliku abi ja toetuse andmisel rakendada järgmisi põhimõtteid: a) arvestada abisaajariikide ja piirkondade üldist arenguraamistikku ning kui see on asjakohane ja võimalik, käimasolevaid reformi- ja tehnilise abi programme; b) kaasata vajaduse ja võimaluse korral tegevusi piirkondlike ja allpiirkondlike probleemide lahendamiseks ning edendada piirkondade ja allpiirkondade integratsiooni; c) kindlustada, et abistamistegevuse puhul võetakse arvesse erasektoris käimasolevat kaubanduse hõlbustamise reformiga seotud tegevust; d) soodustada kooskõlastatust liikmete ja teiste asjaomaste institutsioonide vahel, sealhulgas piirkondlike majandusühenduste vahel, et tagada kõnealuse abi maksimaalne tõhusus ja tulemuslikkus. Seejuures peaks: i) liikmetest ja abiandjatest partnerite ning kahepoolsete ja mitmepoolsete abiandjate vahelise kooskõlastamise eesmärk eelkõige abistatavas riigis või piirkonnas olema abiprogrammide kattumise ja dubleerimise ning reformitegevuse vastuolude vältimine tehnilise abi ja suutlikkuse arendamiseks tehtava töö tiheda koordineerimise abil; ii) vähim arenenud liikmesriikide jaoks kaubandusega seotud abi tõhustatud integreeritud raamistik vähim arenenud liikmesriikidele olema kõnealuse kooskõlastamisprotsessi osa; ja iii) liikmed käesoleva lepingu rakendamisel ja tehnilise abi andmisel edendama nii pealinnades kui ka Genfis kaubanduse ja arenguga tegelevate ametnike vahelist sisemist kooskõla. e) soodustada olemasolevate riigisiseste ja piirkondlike koordineerimisstruktuuride kasutamist, nagu ümarlauad ja nõuanderühmad, et rakendustegevust kooskõlastada ja jälgida; ja f) innustada arenguriikidest liikmeid abistama teisi arenguriike ja vähim arenenud liikmesriike suutlikkuse arendamisel ja kaaluda võimaluse korral sellise tegevuse toetamist. 4. Komitee korraldab aastas vähemalt ühe istungjärgu eesmärgiga: a) arutada võimalikke probleeme käesoleva lepingu sätete või nende osade kohaldamisega; b) vaadata läbi edusammud abi ja toetuse andmises suutlikkuse arendamisel, mis aitaks kaasa lepingu rakendamisele, sealhulgas kõigi arenguriikidest liikmete ja vähim arenenud liikmesriikide puhul, kes ei saa suutlikkuse arendamiseks piisavat abi ja toetust; c) jagada kogemusi ja teavet käimasolevate suutlikkuse arendamise abi ja toetuse ning rakendamise programmide kohta, sealhulgas probleemide ja saavutuste kohta; d) vaadata läbi teated abiandjatelt, nagu on sätestatud artiklis 22; ja e) vaadata läbi punkti 2 toimimine. ARTIKKEL 22. KOMITEELE ESITATAV TEAVE SUUTLIKKUSE ARENDAMISEKS ANTAVA ABI JA TOETUSE KOHTA 1. Et tagada arenguriikidest liikmete ja vähim arenenud liikmesriikide jaoks I jao rakendamise suutlikkuse arendamiseks antava abi ja toetuse läbipaistvus, esitab iga liikmest abiandja, kes abistab käesoleva lepingu rakendamisel arenguriikidest liikmeid ja vähim arenenud liikmesriike, komiteele lepingu jõustumisel ja seejärel igal aastal oma viimase 12 kuu jooksul välja makstud ja võimaluse korral järgmisel 12 kuul makstava suutlikkuse arendamise abi ja toetuse kohta järgmise teabe[23]: a) suutlikkuse arendamise abi ja toetuse kirjeldus; b) staatus ja eraldatud/ välja makstud summa; c) abi ja toetuse väljamaksmise menetlused; d) toetust saav liige või vajaduse korral piirkond; ja e) liikme abi ja toetust andev rakendusasutus. Teave esitatakse lisas 1 täpsustatud vormis. Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (edaspidi käesolevas lepingus OECD) liikmete puhul võib esitatud teave põhineda OECD kreeditoride teavitussüsteemist pärit asjakohasel teabel. Arenguriikidest liikmetel, kes teatavad oma valmisolekust anda suutlikkuse arendamisel abi ja toetust, soovitatakse esitada eespool toodud teave. 2. Liikmetest abiandjad, kes abistavad arenguriikidest liikmeid ja vähim arenenud liikmesriike, esitavad komiteele: a) teabe ametite kontaktpunktide kohta, kes vastutavad käesoleva lepingu I jao rakendamisega seotud suutlikkuse arendamiseks antava abi ja toetuse eest, sealhulgas võimaluse korral teabe riigi või piirkonna selliste kontaktpunktide kohta, kus abi ja toetust antakse; ja b) teabe suutlikkuse arendamiseks vajaliku abi ja toetuse taotlemise protsessi ja mehhanismide kohta. Arenguriikidest liikmetel, kes teatavad oma valmisolekust anda suutlikkuse arendamisel abi ja toetust, soovitatakse esitada eespool toodud teave. 3. Arenguriikidest liikmed ja vähim arenenud liikmesriigid, kes kavatsevad kaubanduse hõlbustamisega seotud suutlikkuse arendamise abi ja toetust kasutada, esitavad komiteele teabe kõnealuse abi ja toetuse kooskõlastamise ja prioriteetide seadmise eest vastutava(te) kontaktpunkti(de) kohta. 4. Liikmed võivad esitada punktides 2 ja 3 nimetatud teabe interneti vahendusel ja ajakohastavad seda vajaduse korral. Sekretariaat teeb kogu kõnealuse teabe avalikult kättesaadavaks. 5. Komitee kutsub asjaomaseid rahvusvahelisi ja piirkondlikke organisatsioone (näiteks Rahvusvaheline Valuutafond, OECD, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kaubandus- ja arengukonverents, WCO, ÜRO piirkondlikud komisjonid, Maailmapank või nende allorganid ja piirkondlikud arengupangad) ja teisi koostööagentuure esitama punktides 1, 2 ja 4 nimetatud teavet. III JAGU INSTITUTSIOONILINE KORRALDUS JA LÕPPSÄTTED ARTIKKEL 23. INSTITUTSIOONILINE KORRALDUS 1. Kaubanduse hõlbustamise komitee 1.1. Käesolevaga luuakse kaubanduse hõlbustamise komitee. 1.2. Kõik liikmed võivad komitees osaleda; komitee valib endale esimehe. Komitee tuleb kokku käesoleva lepingu asjaomastes sätetes ette nähtud korras, kuid mitte harvem kui kord aastas, et anda liikmetele võimalus pidada nõu kõigis küsimuses, mis on seotud käesoleva lepingu kohaldamise või selle eesmärkide saavutamisega. Komitee täidab selliseid kohustusi, mis on talle käesoleva lepingu kohaselt või liikmete poolt ette nähtud. Komitee kehtestab ise oma töökorra. 1.3. Komitee võib luua vastavalt vajadusele allasutusi. Kõik sellised allasutused annavad aru komiteele. 1.4. Komitee töötab vajaduse korral välja menetlused asjakohase teabe ja parimate tavade jagamise kohta liikmete hulgas. 1.5. Komitee hoiab tihedat kontakti teiste kaubanduse hõlbustamise küsimustega tegelevate rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu WCO, et kindlustada käesoleva lepingu rakendamiseks ja haldamiseks parimad saadaolevad nõuanded ning vältida jõupingutuste tarbetut kattumist. Seoses sellega võib komitee kutsuda kõnealuste organisatsioonide või oma allasutuste esindajaid: a) osalema komitee istungitel; ja b) arutama konkreetseid käesoleva lepingu rakendamise küsimusi. 1.6. Komitee vaatab käesoleva lepingu rakendamise ja toimimise läbi neli aastat pärast selle jõustumist ja korrapäraselt ka pärast seda. 1.7. Liikmeid julgustatakse esitama komiteele käesoleva lepingu rakendamist ja kohaldamist puudutavaid küsimusi. 1.8. Komitee toetab ja soodustab liikmete vahel käesoleva lepinguga seotud konkreetsete küsimuste teemalisi erakorralisi arutelusid, et leida viivitamata vastastikku rahuldav lahendus. 2 Kaubanduse hõlbustamise riiklik komitee Iga liige asutab ja/või säilitab kaubanduse hõlbustamise riikliku komitee või määrab olemasoleva mehhanismi, et lihtsustada riigisisest kooskõlastamist ja käesoleva lepingu rakendamist. ARTIKKEL 24. LÕPPSÄTTED 1. Käesolevas lepingus peaks „liige” hõlmama kõnealuse liikme pädevat asutust. 2. Kõik käesoleva lepingu sätted on kõikidele liikmetele kohustuslikud. 3. Liikmed rakendavad käesolevat lepingut alates selle jõustumisest. Arenguriikidest liikmed ja vähim arenenud liikmesriigid, kes otsustavad võtta kasutusele II jao sätted, rakendavad lepingut II jao kohaselt. 4. Liige, kes ratifitseerib käesoleva lepingu pärast selle jõustumist, täidab lepingu B- ja C-kategooria kohustusi, arvestades asjaomaseid ajavahemikke alates käesoleva lepingu jõustumisest. 5. Tolliliidu või piirkondliku majandusühenduse liikmed võivad lähtuda piirkondlikust lähenemisviisist, et täita paremini oma lepingujärgseid kohustusi, sealhulgas piirkondlike allasutuste loomise ja kasutamise teel. 6. Olenemata Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitleva Marrakechi lepingu 1A lisa üldisest tõlgendavast märkusest, ei tõlgendata käesoleva lepingu sätteid viisil, mis vähendaksid liikmete GATT 1994 raames võetud kohustusi. Lisaks ei tõlgendata käesoleva lepingu sätteid viisil, mis vähendaksid tehniliste kaubandustõkete lepingust ning sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete kohaldamise lepingust tulenevaid liikmete õigusi ja kohustusi. 7. Käesolevale lepingule kohaldatakse kõiki GATT 1994 erandeid ja vabastusi[24]. Erandeid, mida kohaldatakse GATT 1994 või mõne selle osa suhtes ning mis on antud Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitleva Marrakechi lepingu artikli IX punktide 3 ja 4 ning kõigi selle muudatuste kohaselt, kohaldatakse käesolevale lepingule alates selle jõustumise kuupäevast. 8. GATT 1994 artikli XXII ja XXIII sätteid, nagu on täpsustatud ja rakendatud vaidluste lahendamise käsitusleppes, kohaldatakse käesoleva lepingu kohaselt konsultatsioonide ja vaidluste lahendamise suhtes, kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti. 9. Ühegi käesoleva lepingu sätte suhtes ei tohi teha reservatsioone ilma teiste liikmete nõusolekuta. 10. Käesolevale lepingule artikli 15 punktide 1 ja 2 kohaselt lisatud arenguriikidest liikmete ja vähim arenenud liikmesriikide A-kategooria kohustused moodustavad käesoleva lepingu lahutamatu osa. 11. Komitees arvesse võetud ja käesolevale lepingule artikli 16 punkti 5 kohaselt lisatud arenguriikidest liikmete ja vähim arenenud liikmesriikide B- ja C-kategooria kohustused moodustavad lepingu lahutamatu osa. LISA 1. ARTIKLI 22 PUNKTIGA 1 ETTE NÄHTUD TEATISE VORM Liikmest abiandja: Ajavahemik, mida teatis hõlmab: || || Suutlikkuse arendamise tehniliste ja rahaliste abivahendite kirjeldus || Staatus ja eraldatud / välja makstud summa || Toetust saav riik/piirkond (vajaduse korral) || Rakendusasutus toetust andvas liikmesriigis || Abi väljamaksmise menetlused [1] Heakskiitmiste arvutamiseks WTO lepingu artikli X lõike 3 kohaselt loetakse Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide heakskiitmiskiri võrdseks sellise arvu liikmete heakskiiduga, mis vastab Euroopa Liidu nende liikmete arvule, kes on WTO liikmed. [2] Igal liikmel on õigus omal äranägemisel määrata kõnealuse kirjelduse õiguslikud piirangud oma veebilehel. [3] Käesoleva punkti alusel: a) võib otsuse teinud ametiisik, amet või asutus või kõrgem või sõltumatu haldus- või õigusasutus otsuse enne või pärast meetmete võtmist läbi vaadata; ja b) ei ole liige artikli 4 punkti 1 kohaselt kohustatud andma taotlejale võimalust seda läbi vaadata. [4] Eelotsus kauba päritolu kohta võib seisneda päritolu hindamises päritolureeglite lepingu tähenduses, kui otsus vastab käesoleva lepingu ja päritolureeglite lepingu nõuetele. Samuti võib päritolureeglite lepingu kohane päritolu hindamine olla eelotsus kauba päritolu kohta käesoleva lepingu tähenduses, kui otsus vastab mõlema lepingu nõuetele. Selle sätte kohaselt ei pea liikmed lisaks päritolureeglite lepingu kohaselt koostatud lepingutele koostama eraldi päritolu hindamise lepinguid, tingimusel et käesoleva artikli nõuded on täidetud. [5] Käesolevas artiklis mõistetakse haldusotsuse all õigusliku toimega otsust, mis mõjutab konkreetsel juhul teatava isiku õigusi ja kohustusi. Tuleb märkida, et käesolevas artiklis hõlmab haldusotsuse mõiste haldusmeetmeid GATT 1994 X artikli tähenduses või liikme riigisisese õiguse ja õigussüsteemi kohaste haldusmeetmete või haldusotsuse võtmata jätmist. Selle puuduse kõrvaldamiseks võivad liikmed säilitada alternatiivse haldusmehhanismi või kohtuliku menetlemise, et kohustada tolliasutusi punkti 1 alapunkti a kohase edasikaebamise või läbivaatamise õiguse asemel väljastama viivitamata haldusotsust. [6] Käesoleva punkti sätted ei takista liikmel tõlgendada edasikaebamist või läbivaatamist käsitleva õigusnormide kohase otsuse tegemata jätmist kaebuse esitaja kasuks langetatud otsusena. [7] Iga liige võib vastavalt oma vajadustele ja suutlikkusele määrata kõnealuse keskmise vabastamisaja mõõtmise ulatuse ja metoodika. [8] Punkti 7.3 alapunktides a–g loetletud meetmeid käsitatakse volitatud ettevõtjatele kättesaadavana, kui need on kõigile ettevõtjatele üldiselt kättesaadavad. [9] Juhtudel, kui liikmel on olemas kehtiv toiming, mis tagab punktis 8.2 nimetatud menetluse, ei kohusta see säte kõnealust liiget kiirkorras vabastamise toiminguid eraldi sisse seadma. [10] Kui sellised taotluskriteeriumid on olemas, kehtivad need lisaks liikme toimimisnõuetele kõigi kaupade ja veoste suhtes, mis saabuvad õhutranspordi rajatiste kaudu. [11] Käesolevas sättes tähendab kiiresti riknev kaup kaupa, mis rikneb kiiresti oma iseloomulike omaduste tõttu, eelkõige sobivate ladustamistingimuste puudumisel. [12] Käesoleva punkti sisu ei ole vastuolus liikme õigusega nõuda kontrollitavate või reguleeritud kaupade impordil kohustuslikena selliseid dokumente nagu sertifikaadid, load või litsentsid. [13] Käesolevas punktis osutatakse lähetamiseelsete kontrollide lepinguga ettenähtud kontrollidele, seega ei ole lähetamiseelsed sanitaar- ja fütosanitaarkontrollid sellega vastuolus. [14] Käesolev säte ei takista liikmel säilitamast olemasolevaid menetlusi, mille kohaselt võib transiidi tagatisena kasutada transpordivahendeid. [15] Kõnealuse tegevuse üldine eesmärk on vähendada nõuete rikkumise sagedust, mille tulemusena väheneb vajadus vahetada nõuetelevastavust taotledes teavet. [16] See võib sisaldada asjakohast teavet punkti 3 kohaselt tehtud kontrolli kohta. Sellise teabe saamise tingimuseks on teatav kaitse- ja konfidentsiaalsustase, mille täpsustab kontrolli teinud liige. [17] Käesoleva lepingu tähenduses võib suutlikkuse arendamiseks abi ja toetuse andmine toimuda abi pakkumisena tehnilises, rahalises või muus vastastikku kokkulepitud vormis. [18] Esitatud teated võivad hõlmata sellist lisateavet, mida teavitav liige peab vajalikuks. Liikmetel soovitatakse jagada teavet oma riigi tolliasutuse või rakendamise eest vastutava üksuse kohta. [19] Ühtlasi võivad liikmed lisada teabe riiklike kaubanduse hõlbustamise rakenduskavade või projektide kohta, rakendamise eest vastutava riikliku asutuse või üksuse kohta ja abiandjate kohta, kellega liikmel võib olla abi andmise kokkulepe. [20] Kõnealused kokkulepped sõlmitakse kooskõlas artikli 21 punktiga 3 vastastikku kokkulepitud tingimustel kahepoolselt või asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide kaudu. [21] Ühtlasi võivad liikmed lisada teabe riiklike kaubanduse hõlbustamise rakenduskavade või projektide kohta, rakendamise eest vastutava riikliku asutuse või üksuse kohta ja abiandjate kohta, kellega liikmel võib olla abi andmise kokkulepe. [22] Kõnealused kokkulepped sõlmitakse kooskõlas artikli 21 punktiga 3 vastastikku kokkulepitud tingimustel kahepoolselt või asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide kaudu. [23] Esitatud teave peegeldab suutlikkuse arendamiseks antava abi ja toetuse nõudlusel põhinevat laadi. [24] See hõlmab GATT 1994 artikli V punkti 7 ja artikli X punkti 1 ning artikli GATT 1994 VIII lisa. Kaubanduse hõlbustamise lepingu lisa KAUBANDUSE HÕLBUSTAMISE LEPINGU RAAMES VÕETUD A-KATEGOORIA KOHUSTUSTEST TEATAMINE ALBAANIA Ministrite 7. detsembri 2013. aasta otsuse kohaselt (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) saab peanõukogu raames moodustatud kaubanduse hõlbustamise ettevalmistuskomitee (edaspidi „ettevalmistuskomitee”) liikmetelt muu hulgas teatised kaubanduse hõlbustamise lepingu (edaspidi „leping”) raames võetud A-kategooria kohustuste kohta. Seoses eelöelduga on Albaania valitsusel au teatada ettevalmistuskomiteele, et ta määrab A-kategooriasse järgmised lepingu jõustumisel rakendatavad sätted. Artikli 1 punkt 1 || Avaldamine Artikli 1 punkt 2 || Interneti teel kättesaadav teave || Artikli 1 punkt 4 || Teatamine Artikli 2 punkt 1 Artikli 2 punkt 2 || Võimalus esitada märkusi ja jõustumisele eelnev teave Konsultatsioonid || Artikli 4 punkt 1 || Edasikaebamise või läbivaatamise õigus Artikli 5 punkt 2 || Kinnipidamine || Artikli 6 punkt 1 || Impordi ja ekspordi suhtes rakendatud või sellega seotud lõivude ja tasude üldpõhimõtted Artikli 6 punkt 2 || Impordi ja ekspordi suhtes rakendatud või sellega seotud tollimenetluse lõivude ja tasude eripõhimõtted Artikli 6 punkt 3 || Trahvimise põhimõtted || Artikli 7 punkt 3 || Vabastamise eraldamine tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude lõplikust kindlaksmääramisest Artikli 7 punkt 4 || Riskijuhtimine Artikli 7 punkt 6 || Keskmiste vabastamisaegade määramine ja avaldamine || Artikli 7 punkt 8 || Veoste menetlemine kiirkorras Artikli 7 punkt 9 Artikkel 8 || Kiiresti riknev kaup Piirivalveameti koostöö Artikkel 9 Artikli 10 punkt 1 || Impordiks mõeldud kaupade liikumine tollikontrolli all Tolliformaalsused ja dokumentide kohta esitatavad nõuded Artikli 10 punkt 2 || Koopiate aktsepteerimine Artikli 10 punkt 3 || Rahvusvaheliste standardite kasutamine Artikli 10 punkt 5 || Eksportkauba eelinspekteerimine Artikli 10 punkt 6 || Tolliagentide kasutamine Artikli 10 punkt 7 Artikli 10 punkt 8 || Ühised piirimenetlused ja dokumentide kohta esitatavad ühtsed nõuded Tagasilükatud kaup Artikli 10 punkt 9 || Kaupade ajutine import ning sees- ja välistöötlemise protseduur Artikli 11 punkt 3 Artikli 11 punkt 4 Artikli 11 punktid 1–5 Artikli 11 punktid 12–13 || Transiiditasud, -eeskirjad ja -formaalsused Mittediskrimineerimise põhimõtte tugevdamine seoses transiidiga Transiiditagatised Transiidialane koostöö ja koordineerimine Artikkel 12 || Tollikoostöö BOTSWANA Ministrite 7. detsembri 2013. aasta otsuse kohaselt (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) saab peanõukogu raames moodustatud kaubanduse hõlbustamise ettevalmistuskomitee (edaspidi „ettevalmistuskomitee”) liikmetelt muu hulgas teatised kaubanduse hõlbustamise lepingu (edaspidi „leping”) raames võetud A-kategooria kohustuste kohta. Seoses eelöelduga on Botswana Vabariigi valitsusel au teatada ettevalmistuskomiteele, et Botswana määrab A-kategooriasse järgmised lepingu I jaos sisalduvad sätted, mida rakendatakse lepingu jõustumisel. Artikli 2 punkt 1 || Võimalus esitada märkusi ja jõustumisele eelnev teave Artikli 2 punkt 2 || Konsultatsioonid Artikli 5 punkt 1 || Teatised kontrolli või läbivaatamiste tõhustamiseks Artikli 5 punkt 2 || Kinnipidamine Artikli 7 punkt 1 || Saabumiseelne töötlemine Artikli 7 punkt 2 || Elektrooniline maksmine Artikli 7 punkt 3 || Vabastamise eraldamine tollimaksude, muude maksude, lõivude ja tasude lõplikust kindlaksmääramisest Artikli 7 punkt 4 || Riskijuhtimine Artikli 7 punkt 5 || Tollivormistusjärgne audit Artikli 7 punkt 6 || Keskmiste vabastamisaegade määramine ja avaldamine Artikli 7 punkt 8 || Veoste menetlemine kiirkorras Artikli 7 punkt 9 || Kiiresti riknev kaup Artikkel 9 || Impordiks mõeldud kaupade liikumine tollikontrolli all Artikli 10 punkt 3 || Rahvusvaheliste standardite kasutamine Artikli 10 punkt 5 || Eksportkauba eelinspekteerimine Artikli 10 punkt 6 || Tolliagentide kasutamine Artikli 10 punkt 7 || Ühised piirimenetlused ja dokumentide kohta esitatavad ühtsed nõuded Artikli 10 punkt 8 || Tagasilükatud kaup Artikli 10 punkt 9 || Kaupade ajutine import ning sees- ja välistöötlemise protseduur BRASIILIA Ministrite 7. detsembri 2013. aasta otsuse kohaselt (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) saab peanõukogu raames moodustatud kaubanduse hõlbustamise ettevalmistuskomitee (edaspidi „ettevalmistuskomitee”) liikmetelt muu hulgas teatised kaubanduse hõlbustamise lepingu (edaspidi „leping”) raames võetud A-kategooria kohustuste kohta. Seoses eelöelduga on Brasiilia esindusel au teatada ettevalmistuskomiteele, et ta määrab A-kategooria kohustusteks kõik lepingu I jao sätted, välja arvatud: – artikli 3 punkti 6 alapunkt b, – artikli 3 punkti 9 alapunkti a alapunkt ii, – artikli 7 punkt 1, – artikli 7 punkt 7.3 ja – artikli 11 punkt 9 BRUNEI Ministrite 7. detsembri 2013. aasta otsuse kohaselt (WT/MIN(13)/36, WT/L/911) ja kooskõlas kaubanduse hõlbustamise lepingu (edaspidi „leping”) II jao artikliga 15 saab peanõukogu raames moodustatud kaubanduse hõlbustamise ettevalmistuskomitee (edaspidi „ettevalmistuskomitee”) liikmetelt muu hulgas teatise kõnealuse lepingu raames võetud A-kategooria kohustuste kohta. Seoses eelöelduga on Brunei valitsusel au teatada ettevalmistuskomiteele, et Brunei määrab A-kategooria kohustusteks kõik lepingu artiklite 1–12 sätted, välja arvatud järgmised. Artikli 1 punkt 2 || Interneti teel kättesaadav teave: punkti 2.1 alapunktid a ja b Artikkel 4 || Edasikaebamis- või läbivaatamismenetlused Artikli 7 punkt 6 || Keskmiste vabastamisaegade määramine ja avaldamine: punkt 6.2 Artikli 7 punkt 7 || Kaubanduse hõlbustamise meetmed volitatud ettevõtjatele Artikli 10 punkt 4 || Ühtne liides COLOMBIA Ministrite 7. detsembri 2013. aasta otsuse kohaselt (WT/MIN(13)/36) ja kooskõlas kaubanduse hõlbustamise lepingu (edaspidi „leping”) II jao artikliga 15 teatab Colombia käesolevaga, et lepingu jõustumisel on määratud A-kategooria ko