ET Euroopa Liidu Teataja C 39/9

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (1)

Ümbrikud (trahvi uuestimääramine)

(juhtum AT.39780)

(2018/C 39/05)

Otsuse eelnõuga muudetakse komisjoni eelmist, 10. detsembri 2014. aasta otsust juhtumis „Ümbrikud“ (edaspidi „2014. aasta otsus“) (2). Muudatuse adressaatideks on viis samasse kontserni kuuluvat ettevõtjat (Printeos SA, Printeos Cartera Industrial SL (3), Tompla Scandinavia AB, Tompla France SARL, ja Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH) (edaspidi üheskoos „Printeos“).

Kartellidega seotud kokkuleppemenetlust järgides leiti 2014. aasta otsuses, et viis ettevõtjat, sh Printeos, oli osalenud kartellis, rikkudes ELi toimimise lepingu artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, ning määrati kõigile kartellis osalenud ettevõtjatele trahvid.

Printeos esitas 2014. aasta otsuse peale Üldkohtule hagi, taotledes vaid trahvi, mitte rikkumise tuvastamise fakti tühistamist. 13. detsembri 2016. aasta otsusega (4) tühistas Üldkohus 2014. aasta otsuse selle osa, milles kehtestati Printeosele trahv, põhjendusel, et poldud esitatud piisavaid põhjendusi viiele ettevõtjale määratud trahvide suhteliste summade kohta.

29. märtsi 2017. aasta kirjas teatas konkurentsi peadirektoraat Printeosele kavatsusest vastu võtta uus otsus, millega kehtestatakse Printeosele sama trahv, esitades eekord ka piisavad põhjendused, ning kutsus Printeost üles märkusi esitama.

17. aprilli 2017. aasta kuupäevaga vastuses väidab Printeos, et uue otsuse vastuvõtmine rikuks ne bis in idem põhimõtet, kuna 2014. aasta otsus veel kehtib ja on lõplik.

Minu hinnangul otsuse eelnõu vastuvõtmine ne bis in idem põhimõtet ei riku. Euroopa Kohtu praktika kohaselt keelab see põhimõte „ainult rikkumise olemasolu uue sisulise hindamise, mille tulemusel kas määrataks esimesele karistusele lisanduv teine karistus juhul, kui teist korda tuvastatakse süü, või määrataks esimene karistus juhul, kui esimese otsusega välistatud süü tuvastatakse teise otsusega“ (5). Otsuse eelnõu ei vasta kummalegi neist kahest keelatud stsenaariumist: vastutus tuvastati 2014. aasta otsusega ning otsuse eelnõuga ei tuvastata vastutust teistkordselt ega kehtestata esimesele trahvile lisaks teist, vaid lihtsalt kehtestatakse esimene trahv uuesti pärast selle tühistamist Üldkohtu poolt. Võttes arvesse, et Üldkohus ei ole trahvi puhul kasutanud oma täielikku pädevust, vaid üksnes tühistanud trahvi ebapiisavate põhjenduste tõttu, ei ole komisjon kaotanud oma pädevust trahv uuesti määrata (6).

Otsuse 2011/695/EL artikli 16 kohaselt uurisin, kas otsuse eelnõus käsitletakse ainult vastuväiteid, mille kohta oli osalistel võimalus esitada oma seisukohad. Minu järeldus on, et nii see on.

Kokkuvõttes leian, et käesolevas juhtumis oli tagatud menetlusõiguste tõhus kasutamine.

Brüssel, 9. juuni 2017 Wouter WILS

(1) Vastavalt Euroopa Komisjoni presidendi 13. oktoobri 2011. aasta otsuse 2011/695/EL (ärakuulamise eest vastutava ametniku ülesannete ja pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) (ELT L 275, 20.10.2011, lk 29) (edaspidi „otsus 2011/695/EL“) artiklitele 16 ja 17.

(2) Komisjoni 10. detsembri 2014. aasta otsus C(2014) 9295 final. Otsuse kokkuvõte on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas (ELT C 74, 3.3.2015, lk 5), nagu ka ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (ELT C 74, 3.3.2015, lk 4).

(3) Varasema nimega Tompla Sobre Exprés SL.

(4) Otsus kohtuasjas T-95/15: Printeos vs. komisjon, EU:T:2016:722.

(5) Otsus kohtuasjas Limburgse Vinyl Maatschappij jt vs. komisjon, C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P – C-252/99 P ja C-254/99 P, EU:C:2002:582, punkt 61.

(6) Samas, punkt 693.