Ettepanek on osa Ühendkuningriigi ja liidu vahel kokku lepitud üleminekuperioodi lõpuks tehtud ettevalmistustest. See tugineb tööle, mida ELi institutsioonid ja liikmesriigid on teinud seoses ELi lepingu artikli 50 kohaste läbirääkimiste käigus asjaomastes liidu poliitikavaldkondades võetud valmisolekumeetmetega, ja komisjoni teavitustegevusele ning täiendab neid, aitamaks tagada, et liikmesriikide haldusasutused on üleminekuperioodi lõpuks valmis. Ettepaneku kavandamisel on võetud arvesse enneolematut olukorda, millega liikmesriigid kokku puutuvad, selle ainulaadsust ja vajadust, et nad reageeriksid kiiresti ja paindlikult probleemidele, kui need liikmesriikide majanduses tekivad.

Reserviga täiendatakse muid liidu programme ja rahastamisvahendeid ning tagatakse koostoime nendega. 2021.–2027. aasta mitmeaastane finantsraamistik, taasterahastu „NextGenerationEU“ ja kaasnevad programmid, sealhulgas struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide raames antav ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetav taasteabi (REACT-EU), 2020. aasta järgse ühtekuuluvuspoliitika vahendid, õiglase ülemineku fond, taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend ning programm „InvestEU“ on suunatud rohkem COVID-19 põhjustatud kriisi mõjuga tegelemisele ning neist toetatakse liikmesriikide majandust, et see oleks vastupidavam, kestlikum ja tulevikuks paremini valmis. Reservi vahendid on mõeldud konkreetselt ja eranditult selleks, et tegeleda Ühendkuningriigi liidust väljaastumise konkreetse ja enneolematu sündmuse otsese mõjuga, sealhulgas vähendada territoriaalsele ühtekuuluvusele avalduvat mõju.

Käesoleva määruse alusel loodavast reservist toetatakse liikmesriike, piirkondi ja sektoreid, eelkõige neid, mida Ühendkuningriigi liidust väljaastumise negatiivsed tagajärjed kõige enam mõjutavad, leevendades seeläbi selle mõju majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. Reservist antakse rahalist toetust, et katta täielikult või osaliselt avaliku sektori täiendavad kulud, mida liikmesriigid, eelkõige need, kes sõltuvad Ühendkuningriigiga loodud kaubandus- ja majandussuhetest kõige enam, kannavad seoses meetmetega, mis on Ühendkuningriigi väljaastumisega otseselt seotud. Reserviga täiendatakse muid olemasolevaid vahendeid, mis on kättesaadavad Next Generation EU ja ELi järgmise pikaajalise eelarve raames.

Alates Ühendkuningriigi referendumist 2016. aastal on liikmesriigid ja EL aktiivselt valmistunud Ühendkuningriigi liidust väljaastumiseks nii poliitilises kui ka majanduslikus mõttes. Nad on kehtestanud valmisolekumeetmed, et võtta arvesse Ühendkuningriigi liidust väljaastumise võimalikku mõju kõigile mõjutatud sidusrühmadele. Komisjon on korduvalt kutsunud kõiki asjaomaseid osalejaid üles võtma vajalikke meetmeid võimaliku mõju vältimiseks või vähendamiseks. Hoolimata juba võetud või kavandatud meetmetest on Ühendkuningriigi väljaastumine liidust kõigi liikmesriikide jaoks enneolematu olukord, mis nõuab konkreetset, sihipärast ja kiiret tegutsemist. On õiglane eeldada, et tulenevalt eriti tihedatest majandus- ja kaubandussuhetest, mis on liikmesriikidega loodud selle 47 aasta jooksul, mil Ühendkuningriik kuulus ELi, mõjutab Ühendkuningriigi väljaastumine liidust mõnda liikmesriiki, piirkonda ja sektorit rohkem ning eeldatakse, et need kannavad majanduslikku ja rahalist kahju, mille suurust ei ole veel võimalik täpselt kindlaks määrata. Kõnealused täiendavad meetmed avaldavad tõenäoliselt suurt mõju avaliku sektori kuludele, eelkõige lühikeses perspektiivis ning rohkem mõjutatud liikmesriikides ja piirkondades, mistõttu on nende tagajärgede leevendamiseks vaja kiiresti täiendavaid avaliku sektori vahendeid ning seda eriti esimestel aastatel pärast Ühendkuningriigi väljaastumist.

Mõju avaldub ka liikmesriikide haldusasutustele, sest nad on pidanud looma täiendava taristu ja rajatised ning värbama lisapersonali. Näiteks tolli ja kaudse maksustamise valdkonnas on osa riiklikke haldusasutusi teinud suuri investeeringuid taristusse ja inimressurssidesse, eelkõige liikmesriikides, mis on peamised sisenemis- ja väljumiskohad Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi vahelises kaubanduses. Sanitaar- ja fütosanitaarkontrolli valdkonnas on liikmesriigid pidanud avama uusi piiripunkte või laiendama olemasolevaid piiripunkte kohtades, kus Ühendkuningriigist imporditavad kaubad ELi sisenevad. Liikmesriikidel võib osutuda vajalikuks tugevdada kontrollimeetmeid merel ja sadamates, et teha lisaseiret ja -kontrolli. Liikmesriikide haldusasutused pidid kohandama toodete sertifikaatide ja lubade väljaandmise, asutamisnõuete ning märgistamise ja tähistamise eeskirju ning kavandama ja ajakohastama erimeetmeid, mille abil suurendada teadlikkust tagajärgedest, mida Ühendkuningriigi liidust väljaastumine kodanikele ja ettevõtjatele kaasa toob.

Võttes arvesse aastakümnetepikkust tihedat partnerlust ELis, on ühelt poolt Ühendkuningriik ja teiselt poolt ELi liikmesriigid majanduse, kaubanduse ja sotsiaalvaldkonnas teineteisest suurel määral sõltuvad. Vaatamata nii komisjoni kui ka liikmesriikide poolt kehtestatud valmisolekumeetmetele tekib seega paljudele majandussektoritele ja ettevõtjatele, eelkõige ettevõtjatele, kelle tegevus on Ühendkuningriigiga tihedalt seotud, üleminekuperioodi lõppedes raskusi, kuna lihtsustatud juurdepääs Ühendkuningriigi turule kaob, või mõjutavad keerulisemad kaubandus- ja majandussuhted neid muul viisil. See võib kaasa tuua töökohtade kadumise. Eeltoodut arvesse võttes võivad liikmesriigid otsustada võtta negatiivse mõju leevendamiseks kasutusele eritoetuskavad, et aidata mõjutatud piirkondadel ja ettevõtjatel muutustega toime tulla, või kehtestada meetmed tööhõive säilitamiseks. Püügitegevuse piiramise tõttu on kalandussektor üks kõige enam mõjutatud sektoreid.

See, et Ühendkuningriik ei osale üleminekuperioodi lõpust alates enam liidu poliitikas, tekitab mis tahes tulevase lepingu liigist olenemata kaupade ja teenustega kauplemise tõkkeid ning piiriülese liikuvuse ja muude suhete tõkkeid, mida varem ei ole olnud. Ja seda mõlemas suunas: nii Ühendkuningriigist liitu kui ka liidust Ühendkuningriiki liikumisel.

Nõukogu määruse (EL, Euratom) 2020/2093 artiklis 10 on sätestatud, et reservi kogusumma on 5 000 000 000 eurot 2018. aasta hindades.

Kuna ettepanek on kiireloomuline, siis mõju ei hinnatud. Ettepanekus on võetud arvesse hiljutisi majandusanalüüse, sealhulgas komisjoni 2020. aasta sügisest majandusprognoosi ja Euroopa Keskpanga uuringuid.

Kuna ettepanek tuli koostada kiiresti, et kaasseadusandjad saaksid selle õigel ajal vastu võtta, ei olnud sidusrühmadega võimalik konsulteerida. Ettepaneku koostamise käigus on siiski peetud rida kohtumisi paljude liikmesriikide esindajatega.

Tehakse ettepanek luua uus vahend, kuna eelmistes jagudes kirjeldatud eesmärke ei ole liikmesriikide üksikmeetmetega võimalik piisaval määral saavutada. Ühtekuuluvuspoliitika raames on valitud vahendiks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 175 lõikes 3 sätestatud seadusandliku tavamenetlusega, millega tagatakse liikmesriikide võrdne kohtlemine. Kavandatav vahend on inspireeritud Euroopa Liidu Solidaarsusfondi ja ühtekuuluvuspoliitikaga seoses saadud pikaajalisest kogemusest, kuid kohandatud samal ajal täiesti uutele oludele ja eesmärgile leevendada Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise mõju.

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik Euroopa tasandil kindlaks määratud eesmärkide saavutamiseks.

Lisaks kajastab subsidiaarsuse põhimõtet ka asjaolu, et reservi rakendatakse eelarve jagatud täitmise raames. Sekkumisi ei halda otseselt Euroopa Komisjon, vaid neid rakendatakse koostöös liikmesriikidega. Seega on liidu tegevus piiratud aluslepingutes sätestatud eesmärkide saavutamiseks vajalikuga. Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega määratakse kavandatavas määruses kindlaks selged reservist toetuse saamise kriteeriumid ja nähakse selle kasutamisega seoses ette paindlikkus, mis vastab praegusele ainulaadsele olukorrale.

Eespool toodut silmas pidades tuleks määrusega loodavast reservist toetada liikmesriike, et leevendada Ühendkuningriigi liidust väljaastumise negatiivseid tagajärgi. Selle üldeesmärk on seega suurendada ühtekuuluvust meetmete abil, mis võimaldavad leevendada Ühendkuningriigi liidust väljaastumise majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset mõju liikmesriikide majandusele, ning säilitada tööhõive taset.

ELi toimimise lepingu artikli 4 lõike 2 kohaselt on liidul liikmesriikidega jagatud pädevus majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse ning sotsiaalpoliitika teatavate aspektide valdkonnas. Kavandatava määruse alusel meetmete rahastamine kooskõlas eelarve jagatud täitmise põhimõttega vastab Euroopa lisaväärtuse ja subsidiaarsuse põhimõttele. Liidu eelarvest toimuva rahastamise keskmes on meetmed, mille eesmärke ei suuda liikmesriigid üksi piisaval määral saavutada ning mille puhul liidu sekkumine võib tuua kaasa lisaväärtust võrreldes ainult liikmesriikide tegevusega.

Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 175 kolmanda lõiguga sätestatakse ettepanekus, et reservi eesmärk on suurendada majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, andes rahalist toetust kõige enam mõjutatud liikmesriikidele, piirkondadele ja sektoritele, et need tuleksid toime Ühendkuningriigi liidust väljaastumise negatiivsete tagajärgedega, tagades seeläbi ELi solidaarsuse ja tugevdades vastupanuvõimet.

Õigus tegutseda selle eesmärgi nimel on kindlaks määratud ELi toimimise lepingu artikli 175 kolmandas lõigus, milles on sätestatud, et kui osutuvad vajalikuks fondidevälised erimeetmed ja ilma et see piiraks liidu muu poliitika raames otsustatud abinõude kohaldamist, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu sellised meetmed vastu võtta, tehes otsuse seadusandliku tavamenetluse kohaselt pärast konsulteerimist Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komiteega.

ELi toimimise lepingu artiklis 174 on sätestatud, et selleks, et edendada oma igakülgset harmoonilist arengut, töötab liit välja ja rakendab meetmeid majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks.

Pärast seda, kui liikmesriigid on esitanud üheksainsaks tähtajaks, s.o 30. septembriks 2023 taotluse rahalise toetuse saamiseks, hindab komisjon taotlusi paketina, tagades kõigi liikmesriikide võrdse kohtlemise ja hindamise ühtluse. Komisjon analüüsib eelkõige deklareeritud kulude rahastamiskõlblikkust ja korrektsust, nende seost üleminekuperioodi lõpuga ja nende majanduslikku mõju ning topeltrahastamise vältimiseks kehtestatud meetmeid ja tõendavaid dokumente (rakendusaruanne, liidu vahendite haldaja kinnitus ja sõltumatu auditiaruanne). Reservist rahalise toetuse saamise taotluste hindamisel tasaarvestab komisjon tehtud eelmaksed ja nõuab kasutamata summad tagasi. Kui rahastamiskõlblikena heaks kiidetud kulud ületavad eelmakse summat ja 0,06 % 2021. aasta nominaalsest kogurahvatulust, võib olemasolevate rahaliste vahendite piires maksta reservist välja täiendavaid summasid, et katta eelmakse summat ületavaid kulusid. Eelmaksetest tagasi nõutud või üle kantud summasid võib kasutada liikmesriikide täiendavate kulude hüvitamiseks, kui selle järele on nõudlust.

Liikmesriigid peavad esitama reservist toetuse saamiseks taotluse (vorm on määruse II lisas) 30. septembriks 2023, esitades üksikasjaliku teabe avaliku sektori kogukulude kohta, mida liikmesriik on kandnud ja maksnud ajavahemikul 1. juulist 2020 kuni 31. detsembrini 2022. Taotluses kirjeldatakse ka eelmaksete kasutamist. Rahastamisvahendi eripära ja suhteliselt lühike rakendusperiood õigustavad kohandatud vaatlusperioodi kehtestamist ja nõuet, et üksainus taotlus tuleb esitada 2023. aastal. Arvestades, et liidu eelarvele avalduvaid riske leevendatakse samal ajal nõudega, mille kohaselt peavad liikmesriigid looma tugeva juhtimis- ja kontrollisüsteemi, on põhjendatud teha erand kohustusest esitada iga aasta veebruaris või märtsis finantsmääruse artikli 63 lõigetes 5, 6 ja 7 osutatud dokumendid.

Eelmaksete jaotamise meetod põhineb usaldusväärsel ja võrreldaval ametlikul statistikal. Selles võetakse arvesse Ühendkuningriigiga toimuva kaubavahetuse tähtsust ja Ühendkuningriigi majandusvööndis toimuva kalapüügi olulisust. Eelmaksete jaotamise meetod on sätestatud määruse I lisas, et tagada täielik läbipaistvus.

Lisaks tehakse reservi eripära ja suhteliselt lühikese rakendusperioodi tõttu ettepanek kohandatud vaatlusperioodi käsitlevate erisätete kohta. Arvestades, et liidu eelarvele avalduvaid riske leevendatakse samal ajal nõudega, mille kohaselt peavad liikmesriigid looma tugeva juhtimis- ja kontrollisüsteemi, on põhjendatud teha erand kohustusest esitada iga aasta veebruaris või märtsis finantsmääruse artikli 63 lõigetes 5, 6 ja 7 osutatud dokumendid.

Erandina finantsmääruse artikli 12 lõikest 4 tehakse reservi eripära tõttu ettepanek assigneeringute automaatset ülekandmist käsitlevate erisätete kohta. Kuigi on tõenäoline, et suurem osa Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega kaasnevatest negatiivsetest tagajärgedest tekib esimes(t)el aasta(te)l pärast tegelikku väljaastumist, võib mõju teatavatele piirkondadele, sektoritele või liikmesriikidele avalduda hiljem. Selleks et suurendada reservi mõju nii palju kui võimalik ja rakendada täielikult Euroopa Ülemkogu järeldusi, millega nähti ette, et 2018. aasta hindades on ilma ajalise piiranguta kasutada kokku viis miljardit eurot, on vaja ette näha reservi kandmine eraldisena eelarvesse koos kasutamata kulukohustuste ja maksete assigneeringute automaatse ülekandmisega kuni 2025. aastani.

(2)Pärast üleminekuperioodi lõppu tekivad liidu ja Ühendkuningriigi vahelisse kaubandusse ja piiriülestesse suhetesse tõkked. Oodata on laialdasi ja kaugeleulatuvaid tagajärgi ettevõtjatele, kodanikele ja haldusasutustele. Need tagajärjed on vältimatud ning sidusrühmad peavad seisma hea selle eest, et nad on nendeks valmis.

(1)1. veebruaril 2020 astus Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (edaspidi „Ühendkuningriik“) välja Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest (edaspidi „Euratom“) (kaks viimast üheskoos edaspidi „liit“) ning selle järel algas üleminekuperiood. See kindlaksmääratud kestusega periood lepiti kokku väljaastumislepingus ning see lõppes 31. detsembril 2020. Üleminekuperioodil alustasid liit ja Ühendkuningriik ametlikke läbirääkimisi tulevaste suhete üle.

Liikmesriigid peaksid kolme kuu jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest teatama komisjonile määratud asutuste ja eelmakse saava asutuse nimed ning kinnitama, et süsteemide kirjeldused on koostatud.

(3)Liit on võtnud kohustuse leevendada Ühendkuningriigi liidust väljaastumise majanduslikku mõju ja näidata üles solidaarsust kõigi liikmesriikidega, eelkõige nendega, keda selline erandlik olukord kõige enam mõjutab.

(4)Tuleks luua Brexitiga kohanemise reserv (edaspidi „reserv“), et aidata leevendada negatiivseid tagajärgi liikmesriikides, piirkondades ja sektorites, eelkõige nendes, mida Ühendkuningriigi liidust väljaastumine kõige enam mõjutab, ja seeläbi vähendada sellega seotud mõju majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. Reservist peaks katma täielikult või osaliselt avaliku sektori täiendavad kulud, mida liikmesriigid kannavad konkreetselt nende tagajärgede leevendamiseks võetud meetmete tõttu.

(5)Selleks et aidata kaasa majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele, on asjakohane, et liikmesriigid keskenduksid toetusmeetmete kavandamisel eelkõige nendele piirkondadele, aladele ja kohalikele kogukondadele, mida Ühendkuningriigi liidust väljaastumine tõenäoliselt kõige negatiivsemalt mõjutab, sealhulgas Ühendkuningriigi vetes toimuvast püügitegevusest sõltuvatele piirkondadele, valdkondadele ja kogukondadele. Liikmesriikidel võib osutuda vajalikuks võtta erimeetmeid eelkõige selleks, et toetada väljaastumisest negatiivselt mõjutatud ettevõtjaid ja majandussektoreid. Seepärast on asjakohane esitada mittetäielik loetelu sellist liiki meetmetest, mis kõige tõenäolisemalt aitavad kõnealust eesmärki saavutada.

(6)Samal ajal on oluline määrata selgelt kindlaks kõik reservist antava toetuse suhtes kohaldatavad erandid. Reservist antav toetus ei peaks katma käibemaksu, kuna see kujutab endast liikmesriigi tulu, mis korvab sellega seotud kulud liikmesriigi eelarvele. Selleks et kasutada piiratud ressursse kõige tõhusamal viisil, ei peaks reservi rakendamise eest vastutavate asutuste kasutatud tehniline abi olema reservist toetuse saamiseks kõlblik. Kooskõlas ühtekuuluvuspoliitika üldise lähenemisviisiga ei tuleks toetada kulusid, mis on seotud ümberpaigutamistega või mis on vastuolus mis tahes kohaldatava liidu või riikliku õigusega.

(7)Selleks et võtta arvesse vahetut mõju, mida Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega kaasnevad negatiivsed tagajärjed avaldavad liikmesriikidele ja nende majandusele, ning vajadust võtta asjakohasel juhul enne üleminekuperioodi lõppu leevendusmeetmeid, peaks selliste meetmete rakendamise rahastamiskõlblikkuse periood algama 1. juulil 2020 ja kestma 30 kuud.

(8)Vaja on täpsustada, et komisjon peaks reservile eraldatud eelarvet täitma jagatult koostöös liikmesriikidega Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) 2018/1046 (edaspidi „finantsmäärus“) tähenduses. Seepärast on asjakohane määrata kindlaks liikmesriikide poolt järgitavad põhimõtted ja neile kehtivad erikohustused, eelkõige usaldusväärse finantsjuhtimise, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtted ning huvide konflikti puudumine.

(9)Käesoleva määruse suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 322 alusel vastu võetud horisontaalseid finantsreegleid. Need reeglid on sätestatud finantsmääruses ning nendega määratakse eelkõige kindlaks menetlus eelarve kehtestamiseks ja selle täitmiseks ning nähakse ette finantsjuhtimises osalejate vastutuse kontroll. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 322 alusel vastu võetud reeglid käsitlevad ka üldist tingimuslikkuse korda liidu eelarve kaitsmiseks.

(10)Usaldusväärse finantsjuhtimise huvides tuleks sätestada erinormid, mis reguleerivad eelarvelisi kulukohustusi, makseid, järgmisse eelarveaastasse ülekandmisi ja reservist makstud vahendite tagasinõudmist. Järgides küll põhimõtet, et liidu eelarve kinnitatakse iga-aastaselt, tuleks käesoleva määrusega näha ette finantsmääruses sätestatud võimalustest suuremad võimalused kasutamata vahendite ülekandmiseks järgmisse eelarveaastasse, mis aitab suurendada reservi suutlikkust leevendada Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega liikmesriikidele ja nende majandusele kaasnevaid negatiivseid tagajärgi.

(11)Selleks et võimaldada liikmesriikidel täiendavate vahendite kasutuselevõtmist ja tagada reservist toetatavate meetmete kiireks rakendamiseks piisav rahastus, tuleks suur osa reservi vahenditest maksta välja 2021. aastal eelmaksetena. Usaldusväärsele ja ametlikule statistikale tuginedes tuleks jaotusmeetodis võtta arvesse Ühendkuningriigiga toimuva kaubavahetuse tähtsust ja Ühendkuningriigi majandusvööndis toimuva kalapüügi olulisust. Kuna Ühendkuningriigi liidust väljaastumine on ainulaadne sündmus ning Ühendkuningriigi ja liidu üleminekuperioodijärgsete suhete põhiaspektide suhtes on valitsenud ebakindlus, on raske ette näha, millised on asjakohased meetmed, mida liikmesriigid peavad Ühendkuningriigi väljaastumise mõju leevendamiseks kiiresti võtma. Seetõttu on vaja tagada liikmesriikidele paindlikkus ja eelkõige võimaldada komisjonil võtta eelmaksete tegemiseks vastu rahastamisotsus, kohaldamata finantsmääruse artikli 110 lõikes 2 sätestatud nõuet esitada konkreetsete rahastatavate meetmete kirjeldus.

(12)Enne eelmaksete tegemist peaksid liikmesriigid kolme kuu jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest teatama komisjonile määratud asutuste ja eelmakse saava asutuse nimed ning kinnitama, et süsteemide kirjeldused on koostatud.

(13)Selleks et tagada kõikide liikmesriikide võrdne kohtlemine, tuleks reservist rahalise toetuse taotluste esitamiseks näha kõigile liikmesriikidele ette üks tähtaeg. Rahastamisvahendi eripära ja suhteliselt lühikese rakendusperioodi tõttu on põhjendatud kehtestada kohandatud vaatlusperiood ning liikmesriikide kohustus esitada igal aastal finantsmääruse artikli 63 lõigetes 5, 6 ja 7 nõutud dokumendid oleks ebaproportsionaalne. Arvestades, et liidu eelarvele avalduvaid riske leevendatakse samal ajal nõudega, mille kohaselt peavad liikmesriigid looma tugeva juhtimis- ja kontrollisüsteemi, on põhjendatud teha erand kohustusest esitada nõutud dokumendid iga aasta veebruaris või märtsis. Selleks et komisjon saaks kontrollida, kas reservist antud rahalist toetust on kasutatud nõuetekohaselt, tuleks liikmesriikidelt samuti nõuda, et nad esitaksid koos taotlusega rakendusaruanded, mis sisaldavad üksikasjalikumat teavet rahastatud meetmete kohta, liidu vahendite haldaja kinnituse ja sõltumatu auditeerimisasutuse arvamuse, mis on koostatud kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud auditeerimisstandarditega.

(14)Vastavalt 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppe punktidele 22 ja 23 tuleb reservi hinnata teabe põhjal, mis on kogutud konkreetse järelevalvekorra alusel, vältides samal ajal ülereguleerimist ja halduskoormust, eelkõige liikmesriikides. Kõnealune järelevalvekord peaks vajaduse korral hõlmama mõõdetavaid näitajaid, mille põhjal reservi hinnatakse.

(15)Selleks et tagada kõikide liikmesriikide võrdne kohtlemine ja taotluste hindamise ühtlus, peaks komisjon hindama taotlusi paketina. Komisjon peaks eelkõige analüüsima deklareeritud kulude rahastamiskõlblikkust ja korrektsust, kulude otsest seost Ühendkuningriigi liidust väljaastumise tagajärgede käsitlemiseks võetud meetmetega ning meetmeid, mida asjaomane liikmesriik on võtnud topeltrahastamise vältimiseks. Pärast reservist rahalise toetuse saamise taotluste hindamist peaks komisjon tasaarvestama tehtud eelmaksed ja nõudma kasutamata summad tagasi. Selleks et suunata toetus väljaastumisest kõige enam mõjutatud liikmesriikidele, peaks juhul, kui komisjoni poolt rahastamiskõlblikena heaks kiidetud liikmesriigi kulud ületavad eelmakse summat ja 0,06 % asjaomase liikmesriigi 2021. aasta nominaalsest kogurahvatulust, olema võimalik eraldada reservist olemasolevate rahaliste vahendite piires kõnealusele liikmesriigile täiendavaid vahendeid. Võttes arvesse eeldatava majandusšoki ulatust, tuleks ette näha võimalus kasutada eelmaksetest tagasi nõutud summasid liikmesriikide täiendavate kulude hüvitamiseks.

(16)Selleks et tagada nõuetekohane eelarve jagatud täitmine, peaksid liikmesriigid looma juhtimis- ja kontrollisüsteemi, määrama reservi haldamise eest vastutavad asutused ja eraldi sõltumatu auditeerimisasutuse ning teavitama neist komisjoni. Lihtsustamise eesmärgil võivad liikmesriigid kasutada määratud asutusi ja süsteeme, mis on juba olemas ühtekuuluvuspoliitika või Euroopa Liidu Solidaarsusfondi vahendite haldamiseks ja kontrollimiseks. Vaja on täpsustada liikmesriikide vastutus ja sätestada määratud asutustele erinõuded.

(17)Vastavalt finantsmäärusele, nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95, nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ja nõukogu määrusele (EL) 2017/1939 tuleb liidu finantshuve kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad õigusnormide rikkumiste ja pettuste ennetamist, avastamist, kõrvaldamist ja uurimist, kaotatud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud summade tagasinõudmist ja vajaduse korral halduskaristuste kehtestamist. Eelkõige võib Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 883/2013 ning määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96 viia läbi haldusjuurdlusi, sealhulgas teha kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et teha kindlaks, kas on esinenud pettust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust. Vastavalt määrusele (EL) 2017/1939 võib Euroopa Prokuratuur uurida pettusi ja muid kuritegusid, mis kahjustavad liidu finantshuve, ja esitada nendes süüdistusi, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2017/1371 . Finantsmääruse kohaselt peab iga isik või üksus, kes saab liidu rahalisi vahendeid, tegema liidu finantshuvide kaitsel täielikult koostööd, andma komisjonile, OLAFile, Euroopa Prokuratuurile ja Euroopa Kontrollikojale vajalikud õigused ja nõutava juurdepääsu ning tagama, et kolmandad isikud, kes on kaasatud liidu vahendite haldamisse, annavad samaväärsed õigused.

(18)Liikmesriigid peaksid suurendama teadlikkust reservist antava liidu toetuse kohta ja teavitama sellest üldsust, kuna teabevahetus ning läbipaistvuse ja nähtavuse suurendamise meetmed on olulised selleks, et muuta liidu tegevus liikmesriikides kohapeal nähtavaks. Need meetmed peaksid põhinema täpsel ja ajakohastatud teabel.

(19)Liidu toetuse kasutamise läbipaistvuse suurendamiseks peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule reservi rakendamise kohta lõpparuande.

(20)Selleks et tagada ühetaolised tingimused igale liikmesriigile kättesaadavate rahaliste vahendite kindlaksmääramiseks, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.

(21)Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725 artiklile 42 konsulteeriti Euroopa Andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse [...].

(22)Käesoleva määruse eesmärgid on säilitada majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus ning teha liikmesriikidele kättesaadavaks solidaarsuse tagamise vahend, et aidata neil tegeleda Ühendkuningriigi liidust väljaastumise mõjuga, mis avaldub küll liidule tervikuna, kuid on eri piirkondades ja sektorites erineva ulatusega. Neid eesmärke ei suuda liikmesriigid üksi piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil. Seega võib liit kehtestada meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.