Lisaks on täitmise tagamisega seotud liikmesriikide tavade ja nõrkuste erinevused kahjulikud ühtse turu toimimisele ja need on lahutamatult seotud ühtlustamise puudustega ning seepärast saab nendega edukalt tegeleda üksnes liit.

Määruste ja muudatusettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 91 lõige 1 (varem EÜ asutamislepingu artikkel 71). See artikkel on aluseks selliste ELi õigusaktide vastuvõtmisele, milles on eelkõige sätestatud järgmine: i) ühised eeskirjad, mida kohaldatakse rahvusvahelise veo suhtes, mis kulgeb liikmesriigi territooriumile või sealt välja läbi ühe või mitme liikmesriigi territooriumi (ELi toimimise lepingu artikli 91 lõike 1 punkt a); ii) tingimused, mille alusel võivad mitteresidendist vedajad osutada veoteenuseid liikmesriigis (ELi toimimise lepingu artikli 91 lõike 1 punkt b).

Ettepanek aitab otseselt kaasa komisjoni praeguse koosseisu ühe prioriteedi saavutamisele, milleks on integreerituma ja õiglasema ühtse turu edendamine. Selle põhieesmärk on parandada veelgi autoveo ühtset turgu muudatustega, millega kavatsetakse kõrvaldada erinevuste põhjused ja tagada eeskirjade täitmise parem tagamine.

Käesolev ettepanek on osa autoveoalaste õigusaktide ulatuslikumast käimasolevast läbivaatamisest. See on tihedalt seotud teiste kehtivate autoveoalaste õigusaktidega, eelkõige autovedudega seotud sotsiaalõigusnormidega (määrus (EÜ) nr 561/2006, direktiiv 2002/15/EÜ, direktiiv 2006/22/EÜ ja määrus (EL) nr 165/2014). Ettepanekus väljapakutud turueeskirjade täitmise parem tagamine muudetakse seepärast kergemaks tänu olemasolevale koostoimele, mis omakorda aitab kaudselt kaasa sotsiaalõigusnormide täitmise tagamisele.

Aastatel 2014–2015 tehti määruste järelhindamine ja leiti, et määrused on olnud ainult osaliselt tulemuslikud, et saavutada nendega seatud esialgne eesmärk luua turul sobivad konkurentsitingimused. Peamised raskused olid seotud eeskirjade puudustega ja nende täitmise tagamisega. Käesolev ettepanek, mis on õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) raames tehtud algatus, on mõeldud ka nende puuduste parandamiseks.

Määruses (EÜ) nr 1072/2009 on kehtestatud nõuded, millele peavad vastama ettevõtjad, kes kavatsevad tegutseda rahvusvahelisel autoveoturul ja lisaks koduturule ka muudel siseturgudel (kabotaaž). See sisaldab sätteid dokumentide kohta, mille registreerimisliikmesriik väljastab sellistele ettevõtjatele (ühenduse tegevusluba) ja samuti kolmandatest riikidest pärit juhtidele (juhitunnistus).

Määruses (EÜ) nr 1071/2009 on kehtestatud nõuded, millele ettevõtjad peavad vastama, et saada juurdepääs autoveo-ettevõtja tegevusalale (sõitjate ja kaupade vedamiseks). Selles on kehtestatud ka sätted liikmesriikidepoolseks reguleerimiseks ja täitmise tagamiseks.

Määrus (EÜ) nr 1071/2009 jätab liikmesriikidele võimaluse kohaldada selle sätteid sõidukitele, mille lubatud täismass ei ületa 3,5 tonni (väikesed tarbesõidukid); see on võimaldanud eri liikmesriikidel kehtestada samade sõidukite kohta erinevaid nõudeid.

–Kabotaaži käsitlevad sätted ei ole teatavates punktides konkreetsed ja see on kaasa toonud erinevused liikmesriikide tavades. Mõned liikmesriigid lubavad sama kabotaažveo raames mitut peale- ja mahalaadimist, teised aga mitte.

Muud eeskirjadega seotud puudused hõlmavad asjaolu, et mõned eeskirjad ei ole antud küsimuste puhul eriomased või jätavad sõnaselgelt ruumi liikmesriikide ühepoolsete meetmete jaoks; see kõik on toonud kaasa tavade erinevused, mis mõjutab negatiivselt ühtse turu toimimist.

Vastavalt mõju hindamise aruande punktile 6.3 on poliitikaettepanek proportsionaalne kindlaks tehtud probleemidega ja ei lähe nende lahendamiseks vajalikust kaugemale. Väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ei avalda kavandatud poliitikameetmed ebaproportsionaalset mõju. Ettepaneku peamine eesmärk on olemasoleva õigusraamistiku lihtsustamine ja selgitamine ning rangemate täitmise tagamise nõuete kehtestamine ning see ei tekita huvitatud pooltele täiendavaid regulatiivseid nõudeid, mis ei oleks kindlaks tehtud probleemidega proportsionaalne.

Ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, millele õiguskontrollikomitee on andnud positiivse hinnangu. Vastavalt mõjuhinnangu aruande 1. lisale esitati reservatsioonide suhtes üksikasjalikumad selgitused kindlaks tehtud probleemide ulatuse ja algatuse REFITi olemuse kohta, parandati poliitikavariantide ülesehitusega seotud põhjendusi ning selgitati põhjalikumalt käesoleva ettepaneku ja autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide algatuse vahelisi seoseid.

Ideele võtta vastu stabiilse toimimise aluseks olevate kriteeriumide tugevdamise meetmed reageeriti positiivselt. Mitme huvirühma arvates on vaja tagada, et vastavate eeskirjade alla kuulub üksnes reaalne tegevus asukohaliikmesriigis.

·VKEde paneeluuringus keskenduti küsimustele, mis käsitlevad väikeste tarbesõidukite kasutamist autovedudel ja õigusraamistiku kohaldamisala laiendamisega (et see hõlmaks väikseid tarbesõidukeid) seotud poliitikameetmete võimalikku mõju. Kokku saadi 17 vastust ning vastajate hulgas oli seitse kaupade autoveo teenuste osutajat, kes kasutavad rendi või tasu eest veoste vedamiseks endale kuuluvaid või renditud sõidukeid; seitse firmat, kes kasutavad oma kaupade vedamiseks endale kuuluvaid või renditud sõidukeid (omal kulul tegutsevad ettevõtjad), ja kaheksa kaupade autoveo teenuste kasutajat.

Konsultatsioonidokument, saadud vastused ja nende vastuste kokkuvõte on kättesaadavad liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi veebilehel „A road transport strategy for Europe“ ning komisjoni veebisaidil „Sinu hääl Euroopas“.

Tehakse ettepanek jätta välja lõige 2, millega siiani lubatakse kehtestada lisaks artikli 3 lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele täiendavaid tingimusi tegevusalale juurdepääsuks. See võimalus on põhjustanud kutsealale juurdepääsu tingimuste suhtes erinevusi. Kuna see võimalus ei ole osutunud pakiliste vajaduste seisukohast vajalikuks, tuleks see kaotada.

Teavet, mis on seotud väikeste tarbesõidukite levinud kasutamisega rendi või tasu eest veoste riigisiseses ja rahvusvahelises vedamises, tuleb veelgi täiendada. Seepärast on vaja olukorda hoolikalt jälgida ja andmeid koguda, et järgida selles osas turusuundumusi. Selleks kombineeritakse riikidepoolset andmete kogumist ja liikmesriikide aruandlust. Olukorda tuleks hakata jälgima kohe pärast määruste jõustumist.

Ettepanekuga austatakse põhiõigusi ja järgitakse eeskätt Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Niivõrd kui sellega nähakse ette täiendavate andmete lisamine riiklikesse autoveo-ettevõtjate elektroonilistesse registritesse ja nende andmete töötlemine riiklike asutuste poolt, on see kooskõlas harta artikliga 8, kuna kõnealused andmed on vajalikud selleks, et määruste sätteid riigisiseselt ja piiriüleselt paremini jõustada.

Ettepanekus peetakse kinni REFITi eesmärgist suurendada tõhusust ja vähendada ettevõtete regulatiivset koormust. See toimub peamiselt rahvusvaheliste vedude korral elektrooniliste veodokumentide kohustusliku aktsepteerimise abil täitmise tagamise eest vastutavate riiklike asutuste poolt ning kutsealale juurdepääsuga seotud selgemate ja ühtlustatumate eeskirjade kaudu. Kuigi täitmise tagamisest tulenevad riiklike asutuste kulud eeldatavalt suurenevad, on see kasv palju väiksema ulatusega kui ettevõtete saavutatav kokkuhoid ning põhjendatud sellega, et konkurentsitingimused paranevad, kabotaažieeskirjade rikkumised vähenevad, luuakse vähem varifirmasid ja paremad töötingimused veosektori töötajatele.

Üldiselt on tegemist kõige tõhusama variandiga ja hinnanguliselt tähendaks see ettevõtete jaoks kokkuhoidu 2.7–5.2 miljardi euro ulatuses ELi 28 liikmesriigis aastatel 2020–2035. See vähendab eeldatavalt kabotaažieeskirjade rikkumisi kuni 62 % ja varifirmade moodustamise riski ligikaudu 10 %, mis peaks mõjutama positiivselt töötingimusi. Samuti peaks see parandama väikesi tarbesõidukeid kasutavate ettevõtjate professionaalsust. Eelistatud variant toob aga riiklike asutuste jaoks kaasa rakendamise ja täitmise tagamise kulude suurenemise 65–166 miljoni euro ulatuses ELi 28 liikmesriigis aastatel 2020–2035. Määruse (EÜ) nr 1071/2009 osaline kohaldamine väikestele tarbesõidukitele tekitab ka ettevõtetele eeskirjade täitmisega seotud lisakulusid ehk tegevuskulud suurenevad ligikaudu 4–10 %.

Muudetakse lõike 1 punkti b, et viia see kooskõlla määrusega (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist, ja kõrvaldada selle rakendamisega seotud õiguskindlusetus.

Tehakse ettepanek nõuda, et liikmesriigid edastaksid komisjonile teavet nende territooriumil väikseid tarbesõidukeid kasutavate vedajate tegevuse kohta (uus lõige 3). Uue kavandatava lõikega 4 nähakse ette, et komisjon esitab 2024. aasta lõpuks Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande riigisisesel ja rahvusvahelisel autoveol väikesi tarbesõidukeid kasutavate ettevõtjate kohta ning hindab selle alusel, kas on vaja teha ettepanekuid täiendavate meetmete kohta.

Tehakse ettepanek täpsustada, et pärast hea maine kaotamist ei saa pädev asutus veokorraldaja head mainet taastada enne ühe aasta möödumist alates hea maine kaotamise kuupäevast (vt lõikele 1 lisatud uus lõik). Eesmärk on vältida selles suhtes suuri liikmesriikidevahelisi erinevusi.

Artikli 13 lõike 1 punkti c muudatusega täpsustatakse pädevate asutuste seisukohta juhul, kui ettevõtjad ei täida enam finantssuutlikkuse nõuet. Ettevõtja peab ettenähtud tähtaja jooksul näitama, et finantssuutlikkuse nõuet täidetakse jälle (ega üksnes seda, et seda hakatakse täitma tulevikus).

Tehakse ettepanek muuta lõiget 1, et sätestada konkreetsed, leebemad tingimused, mida peavad täitma vedajad, kes kasutavad ainult väikseid tarbesõidukeid. Tehakse ettepanek selgitada lõikes 2, milliste vahendite abil võivad ettevõtjad raamatupidamise aastaaruannete puudumisel oma finantssuutlikkust tõendada, et täitmise tagamise eest vastutavad asutused saaksid hinnata selle kriteeriumi täitmist eelkõige uute ettevõtjate puhul, kellel ei ole veel kinnitatud raamatupidamisaruandeid.

Muudetakse lõiget 1, et piiritleda nende inimeste kategooriaid, kelle tegevust tuleks ettevõtja hea maine hindamisel arvesse võtta. Kolmanda lõigu punkti a lisatakse täiendav alapunkt vii, et võtta veokorraldaja või veoettevõtja hea maine hindamisel arvesse riiklike maksueeskirjade raskeid rikkumisi. Kolmanda lõigu punkti b lisatakse täiendavad alapunktid xi ja xii, et võtta veokorraldaja või veoettevõtja hea maine hindamisel arvesse ELi eeskirjade ja lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse raskeid rikkumisi. Muudetakse artikli 6 lõiget 2, et täiendavalt täpsustada haldusmenetlusi, mida riiklike või ELi eeskirjade raske rikkumise toime pannud veoettevõtja või veokorraldaja asukohaliikmesriigi pädev asutus peab järgima, et teha kindlaks, kas asjaomane veoettevõtja või veokorraldaja on hea maine kaotanud või mitte. Artikli 6 lõike 2 varasem punkt b asendatakse uue lõikega 2a, milles täpsustatakse, et komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles määratakse kindlaks liidu eeskirjade rikkumised, mis lisaks IV lisas esitatud rikkumistele võivad viia hea maine kaotamiseni. Sellega seoses tehakse ettepanek anda komisjonile volitused määratleda rikkumiste raskusaste ka vastavalt sellele, kui palju need võivad moonutada konkurentsi (see puudutab eelkõige kabotaažieeskirju). Rikkumisi, mis tõenäoliselt halvendavad töötingimusi, tuleks nende kahjuliku mõju tõttu konkurentsile käsitleda samamoodi.

Tehakse ettepanek selgitada artiklis 5 sätestatud tingimusi, tagamaks et liikmesriigis asutatud ettevõtjad tegutsevad seal ka tegelikult ja pidevalt. Täpsemalt tehakse ettepanek järgmise kohta: punkti a lisatakse viide äri- ja töölepingutele, mida tuleb seepärast samuti hoida asukohaliikmesriigis asuvates ruumides; punkt c jagatakse puntideks c ja d, et eristada paremini haldus- ja äritegevust ning sõidukitega teostatavat vedu; lisatakse punkt e, millega nähakse ette, et ettevõtjad peavad omama varasid ja värbama töötajaid asukohaliikmesriigis proportsionaalselt ettevõtte tegevusega.

Tehakse ettepanek muuta lõikeid 1 ja 2, et täpsustada kuupäev, milleks liikmesriigid peavad komisjonile teatama ühenduse tegevuslubade, kinnitatud ärakirjade ja eelmisel kalendriaastal välja antud juhitunnistuste arvu. Selleks kuupäevaks on järgmise aasta 31. jaanuar. Uue kavandatava lõikega 3 nähakse ette, et liikmesriigid teatavad komisjonile eelmisel kalendriaastal tehtud kabotaažvedude kontrollide arvu.

Lisatakse artikkel 10a, millega nõutakse, et liikmesriigid teeksid minimaalse arvu kontrolle seoses kabotaaži käsitlevate sätete järgimisega (st 2 % kabotaažvedudest alates 1. jaanuarist 2020 ja 3 % kabotaažvedudest alates 1. jaanuarist 2022). Samuti nähakse sellega ette, et liikmesriigid teeksid minimaalse arvu kooskõlastatud teeäärseid kontrolle aastas (3) seoses määruses sisalduvate kabotaaži käsitlevate sätetega.

Lõikest 2 jäetakse välja selliste kabotaažvedude maksimaalne arv, mida tohib teha vastuvõtvas liikmesriigis pärast saabuvat rahvusvahelist vedu, ja vähendatakse sellisteks kabotaažvedudeks kuluvate päevade maksimaalset arvu. Kooskõlas mõjuhinnangu järeldustega muudavad need muudatused eeskirjade täitmise tagamise kergemaks. Lõikest 3 jäetakse välja nõue esitada tõendid iga kabotaažveo kohta, kuna see muutub lõikesse 2 tehtava muudatuse tõttu ülearuseks. Uues kavandatavas lõikes 4a täpsustatakse, et tõendid kabotaažipiirangute järgimise kohta tuleb esitada teel toimuva kontrolli vältel ja võimaluse korral elektrooniliselt, lihtsustades seeläbi menetlusi ja kõrvaldades tõendite esitamise ajastamisega seotud õiguskindlusetus.

Lõikesse 1a lisatakse uus lõik, et selgitada, et tühjade konteinerite või kaubaaluste vedu tuleb käsitada kaupade veona rendi või tasu eest üksnes juhul, kui selle suhtes kohaldatakse kaubasaatja ja kaubasaaja vahelist veolepingut.

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 91 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1)Määruste (EÜ) nr 1071/2009 ja (EÜ) nr 1072/2009 rakendamisest saadud kogemused on näidanud, et kõnealustes määrustes sätestatud eeskirjad pakkusid mitme küsimuse puhul paranemisruumi.

(2)Seni, ja kui siseriiklikes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti, ei kohaldata autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsemise eeskirju kaupade autoveo tegevusalal tegutsevate ettevõtjate suhtes, kes kasutavad ainult mootorsõidukeid või autoronge, mille lubatud täismass ei ületa 3,5 tonni. Nende ettevõtjate arv, kes tegelevad nii riigisisese kui ka rahvusvahelise veotegevusega, on suurenenud. Selle tulemusena on mitu liikmesriiki otsustanud kohaldada nende ettevõtjate suhtes määruses (EÜ) nr 1071/2009 sätestatud autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsemise eeskirju. Kõnealune säte tuleks välja jätta, et tagada kuni 3,5-tonnise lubatud täismassiga mootorsõidukeid kasutavas sektoris professionaalsemaks muutmise miinimumtase ühiseeskirjade kehtestamise teel ja seeläbi ühtlustada kõikide ettevõtjate vahelisi konkurentsitingimusi, samas kui ettevõtja stabiilset ja tõhusat toimimist ning asjakohast finantssuutlikkust käsitlevad nõuded tuleks muuta kohustuslikuks.

(3)Praegu on liikmesriikidel õigus seada tingimuseks, et autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsemiseks tuleb täita lisaks määruses (EÜ) nr 1071/2009 täpsustatud nõuetele täiendavad nõuded. See võimalus ei ole osutunud vajalikuks, et reageerida pakilistele vajadustele, ja on põhjustanud tegevusalale juurdepääsu suhtes erinevusi. Järelikult tuleks see tühistada.

(4)Tuleb tagada, et liikmesriigis asutatud autoveo-ettevõtjad asuksid tegelikult ja jätkuvalt selles liikmesriigis ning juhiksid sealt oma tegevust. Seepärast ja kogemusi arvestades on vaja täpsustada stabiilset ja tõhusat toimimist käsitlevaid sätteid.

(5)Niivõrd kui juurdepääs autoveo-ettevõtja tegevusalale sõltub asjaomase ettevõtja heast mainest, on vaja selgitusi seoses inimestega, kelle tegevust tuleb arvesse võtta; haldusmenetlustega, mida tuleb järgida, ja ooteaegadega, mis on seotud parandusmeetmetega, kui veokorraldaja on hea maine kaotanud.

(6)Kuna riiklike maksueeskirjade rasked rikkumised võivad märkimisväärselt mõjutada ausa konkurentsi tingimusi autoveoturul, tuleks need lisada hea maine hindamise seisukohalt asjakohaste punktide hulka.

(7)Kuna töötajate lähetamist käsitlevate liidu eeskirjade ja lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse rasked rikkumised võivad märkimisväärselt mõjutada autoveoturgu ja töötajate sotsiaalkaitset, tuleks need lisada hea maine hindamise seisukohalt asjakohaste punktide hulka.

(8)Arvestades seda, kui oluline on aus konkurents turul, tuleks kõnealuse küsimusega seotud liidu eeskirjade rikkumisi võtta arvesse veokorraldajate ja veoettevõtjate hea maine hindamisel. Komisjoni volitusi määratleda asjakohaste rikkumiste raskusaste tuleks vastavalt selgitada.

(9)Riikide pädevatel asutustel on olnud raskusi nende dokumentide kindlaksmääramisel, mida veoettevõtjad võivad oma finantssuutlikkuse tõendamiseks esitada, eelkõige raamatupidamise aastaaruannete puudumisel. Selgitada tuleks ka eeskirju, mis käsitlevad finantssuutlikkuse tõendamiseks nõutavaid tõendeid.

(10)Autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsevatel ettevõtjatel, kes kasutavad ainult mootorsõidukeid või autoronge, mille lubatud täismass ei ületa 3,5 tonni, peaks olema minimaalne finantssuutlikkus, millega tagatakse, et neil on olemas vahendid vedude stabiilseks ja pikaajaliseks korraldamiseks. Kuna aga asjaomased veod on üldiselt piiratud suurusega, peaksid vastavad nõuded olema leebemad kui need, mida kohaldatakse ettevõtjate suhtes, kes kasutavad ettenähtust suurema massiga sõidukeid või autoronge.

(11)Riiklikes elektroonilistes registrites sisalduv teave veoettevõtjate kohta peaks olema võimalikult täielik, et asjakohaste eeskirjade täitmise tagamise eest vastutavatel riiklikel asutustel oleks uuritavatest ettevõtjatest piisav ülevaade. Eelkõige peaks teave, mis käsitleb ettevõtjate käsutuses olevate sõidukite registreerimisnumbreid, nende palgatud töötajate arvu, nende riskiastet ja nende põhilist finantsteavet, võimaldama määruste (EÜ) nr 1071/2009 ja (EÜ) nr 1072/2009 sätteid riigisiseselt ja piiriüleselt paremini jõustada. Seepärast tuleks riiklikke elektroonilisi registreid käsitlevaid eeskirju vastavalt muuta.