ET Euroopa Liidu Teataja C 257/10

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2012/C 257/05

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamisest.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„PRES-SALES DE LA BAIE DE SOMME”

EÜ nr: FR-PDO-0005-0604-11.05.2007

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Prés-salés de la baie de Somme”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Liha „Prés-salés de la baie de Somme” saadakse alla aastastelt lambatalledelt, keda on hoitud sooldunud märgaladel vähemalt 75 päeva ümbritseva keskkonna ökoloogilist tasakaalu järgides ning kus talled toituvad peamiselt sooldunud märgaladel kasvavatest soolataimedest.

Tõujäärad pärinevad järgmistest tõugudest Suffolk, Hampshire, Roussin, Ile de France, Rouge de l’Ouest, Boulonnais ja Vendéen. Kui karjade taastamise eriolukorrad, millest teavitatakse järelevalveorganeid, välja arvata, sünnivad emased aretusloomad lammastel, kes on kasvanud nende karjakasvatajate sooldunud märgaladel, kellel on õigus kasutada nimetatud alasid karjamaadena.

Rümbad on järgmiste omadustega:

— miinimumkaal 16 kg;

— kehaehitus: sirge või kergelt nõgus profiil ja keskmiselt kuni hästi arenenud lihased (U, R, O klassifitseerimisskaalal EUROP);

— rasvasusklass: kergelt rasvane (2 või 3 klassifitseerimisskaalal EUROP);

— tihke sise- ja välisrasv, värvus valgest kreemikasvalgeni.

Liha on roosat värvi. Küpsetamisel ja söömisel säilib mahlakus ning tugev maitse kestab suus kaua. Liha esitatakse jahutatult, v.a ülessulatatud sügavkülmutatud liha.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul):

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Talled ja uted saavad sööda peamiselt sooldunud märgalade rannikuäärsetel karjamaadelt.

Tallede kasvatus jaguneb kolme etappi.

— Sünnijärgne periood, mil tallede sööt koosneb peamiselt emapiimast. Kestab 60 kuni 90 päeva. Looma varasel eluetapil võib emapiimale lisaks anda piimapulbrit, sööta või söödakontsentraati.

— Vähemalt 75-päevane periood rannikuäärsel karjamaal vähemalt seitse tundi päevas 60 päeval ning vähemalt neli tundi ülejäänud päevadel; kõnealuse perioodi veedavad loomad eraldatud kindlaksmääratud karjatusalal. Rannikuäärse karjatamisperioodi võib katkestada kas päeva lõpus, kui loomad tuuakse karjamaadelt tagasi aladele, mis jäävad kõige rohkem ühe kilomeetri kaugusele kõnealustest eraldatud karjamaadest, või ajal, kui sooldunud märgala on kaetud tõusuveega ning loomad viiakse muudele karjatusaladele. Rannikuäärse karjatamisperioodi jooksul on keelatud anda söödakontsentraate; lammaste ja uttede toitu võib täiendada üksnes loodusliku söödaga.

Neid päevi, mille loomad veedavad muudel karjatusaladel, ei arvestata rannikuäärsete karjatuspäevade hulka.

— Valikuline lõppetapp, mis kestab vähemalt ühe päeva iga nelja rannikuäärse karjatuspäeva kohta kuni kuue nädala jooksul.

Lõppetapis saavad talled looduslikku sööta ja söödakontsentraati. Lõppetapis moodustab mereäärse karjatamise periood, sealhulgas need päevad, kui sooldunud märgalad on kaetud tõusuvetega, vähemalt poole looma elueast.

Kogu sööt ja vähemalt 65 % kuivsöödast, mida loomadele iga päev antakse, pärineb geograafilise piirkonna madalatelt aladelt, mille merepritsmetega kastetud pinnas koosneb hiljutistest meresetetest.

Sööt koosneb värskest rohust, karjamaade rohust, säilitatud heinast või kuivsilost, mille kuivainesisaldus on üle 50 %, ning juurtest, mugulatest ja köögiviljadest.

Söödakontsentraadid koosnevad teraviljast, nisukliidest, soja-, rapsi-, päevalille- ja linaseemnekookidest, köögiviljamassist, melassist, kuivatatud lutsernist, mineraalaine- ja vitamiinilisanditest.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Sündimine, kasvatamine ja tapmine.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Kaitstud päritolunimetusega „Prés- salés de la baie de Somme” liha identifitseeritakse ja märgistatakse jahutamisaja lõpus tehtud liigitamise alusel rümba mõlemale poolele kustumatu templivärvis kirjaga „Prés-salés BS”.

Kuni lõppturustajani jõudmiseni on rümp ja selle jaotustükid varustatud märgisega, millel on esitatud vähemalt:

— nimetus;

— Euroopa Liidu KPNi logo ja kiri „kaitstud päritolunimetus”;

— lambakasvataja nimi;

— põllumajandusettevõtte number;

— talle riiklik identifitseerimisnumber;

— tapakuupäev.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Baie de Somme’i ja Baie D’Authie’i sooldunud märgalasid ümbritsev geograafiline piirkond, kus talled sünnivad, toituvad ning tapetakse, koosneb Pas-de-Calais' et de la Somme’i departemangu järgmistest kantonitest ja omavalitsusüksustest:

— Pas-de-Calais' departemang: — kõik järgmised kantonid täies ulatuses: Campagne-lès-Hesdin, Hesdin ja Berk; — Fruges’ kanton, välja arvatud järgmised omavalitsusüksused: Ambricourt, Coupelle-Vieille, Crépy, Hézecques, Lugy, Matringhem, Mencas, Radinghem, Senlis, Verchin, Vincly; Montreuil’ kanton, välja arvatud järgmised omavalitsusüksused: Calotterie, Cucq, Merlimont, Saint-Josse, Touquet-Paris-Plage; — omavalitsusüksused: Azincourt, Fontaine-l'Étalon, Gennes-Ivergny, Grigny, Humbert, Le Quesnoy-en-Artois, Saint-Georges, Tollent, Tramecourt, Vacqueriette-Erquières, Wamin.

— Somme’i departemang: — kõik järgmised kantonid täies ulatuses: Abbeville-Nord, Abbeville-Sud, Crécy-en-Ponthieu, Friville-Escarbotin, Nouvion, Rue, Saint-Valéry-sur-Somme; — Ailly-le-Haut-Clocher' kanton, välja arvatud Long et Mouflers’i omavalitsusüksus; Ault’i kanton, välja arvatud Mers-les-Bains’i ja Oust-Marest’i omavalitsusüksus; Moyenneville’i kanton, välja arvatud järgmised omavalitsusüksused: Grebault-Mesnil, Saint-Maxent ja Tours-en-Vimeu; — omavalitsusüksused: Beaumetz, Domart-en-Ponthieu, Érondelle, Franqueville, Fransu, Ribeaucourt, Surcamps, Vauchelles-lès-Domart.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Liha „Prés-salés de la baie de Somme” tootmiseks kasutatavad loomad kasvatatakse mere ja maa vahelisel alal – sooldunud märgalal, mida kohapeal tuntakse nimetuse all mollières, ning samuti piirnevate omavalitsusüksuste aladel, mis moodustavad Picardie rannikuäärse tasandiku. Sooldunud märgala, mille pinnase moodustab meremuda, tuntud kui tangue, katab meri vähemalt 50 päeva aastas, mille tulemusel on arenenud halofüütne taimestik (Puccinellia maritima, Halimione portulacoïdes, Triglochin maritima jm), mida lambad hindavad. Sooldunud märgalasid kuivendab looduslike korrapäratute kanalite võrk, mis tõkestab ka lammaste liikumist. Talvel ja ajal, mil sooldunud märgalad on üleujutatud, hoitakse lambaid Picardie rannikuäärsel tasandikul, mille moodustavad poldrid ja luited.

Asjaolu, et püsitara ei ole võimalik paigaldada sooldunud märgaladele nende avaliku kasutamise ja korrapäraste üleujutuste tõttu, suvine rändkarjatamine eemal lambakasvatusettevõtetest ning oht, et lambad võivad mudasse kinni jääda, on põhjuseks, miks karjatamist korraldatakse endiselt kollektiivselt ning karja juhtimiseks kasutatakse karjust. Kuna liikumine ühest kohast teise pehmel kanalitest läbistatud pinnasel on raskendatud, on loomakasvatajad valinud sellise emasloomaliini, kes on harjunud liikuma ühest kohast teise ning kes hoolitsevad hästi oma poegade eest, peale selle viiakse sooldunud märgalale lambatallesid, kes on piisavalt vanad, et tulla toime keskkonnapiirangutega.

Kogu lahe ümbruses arenenud ja juurdunud lambakasvatajate oskus kasutada rohumaid on hädavajalik loomade hoidmiseks ja toitmiseks ajal, mil sooldunud märgalad on kaetud tõusuvetega.

Igal loomal on juba looduslikult erinev kasvukiirus, mistõttu võivad ühes karjas olla nii varase kui ka hilise arenguga tallesid ning lambakasvatajad on välja töötanud oskusteabe hilisema arenguga talledele kohandatud lõppetapile, mis möödub lambalaudas.

Omalaadse loomakasvatuse tava ümber kujunenud lambakasvatajate, lihakaupmeeste ja lihunike vaheliste kohalike suhete tulemusena on alati võimalus valida selline tapamaja, kus on säilinud lambatapmisega seotud teadmised ja oskused. Need teadmised ja oskused avalduvad eelkõige selles, et ooteaeg tappamajja saabumise ja tapmise vahel on lühike ning möödub mugavates tingimustes, ning eriti hoolikas tapmise, liharaiumise ja siseelundite eemaldamise tehnikas, mis säilitab nahaaluse rasvkoe ning takistab liha saastumist. Ka jahutamine ja laagerdumine on reguleeritud. Kõigi nende toimingute järel otsustavad tootjad, kas rümp vastab kaitstud päritolunimetuse „Prés-salés de la baie de Somme” omadustele, eelkõige rasva kvaliteedi ja rümba väljanägemise osas.

Taolise lambakasvatusviisi kohalik tähtsus ilmneb ka selles, et liha „Prés-salés de la baie de Somme” on tõusnud arvukate turismi- ja gastronoomiaalaste tegevuste keskmesse. Esimesel oktoobrikuu nädalavahetusel peetaval lambafestivalil võtavad mitmed tuhanded külastajad osa lambakasvatusega seotud tegevustest: degusteerimine, lambakoerte demonstratsioon, lammaste rongkäik jne.

5.2. Toote iseärasused:

Termin „pré-salé” tähendab lammast, kes on rasvunud sellistel rannikuäärsetel karjamaadel, mida meri korrapäraselt üle ujutab. Talled, keda kasutatakse liha „Prés-salés de la baie de Somme” tootmiseks, on suhteliselt vanad (135 päevast ühe aastani). Suurem osa loomi läheb tarbimisse juulist novembrini. Lambad on sündinud geograafilises piirkonnas asuvates põllumajandusettevõtetes ning on keskkonnaga kohanenud tõugude ristandid, kelle emad hoolitsevad hästi oma poegade eest ning on hea piimaanniga. Rümbal on sirge või kergelt nõgus profiil ja keskmiselt kuni hästi arenenud lihased. Rasvasusklass on kergelt või keskmiselt rasvane, sise- ja välisrasv on tihke ning valget kuni kreemikasvalget värvi. Liha on roosat värvi ja marmorjas (lihasisene rasv), lihakiud on pikad. Küpsetamisel ja söömisel säilib mahlakus ning tugev maitse kestab suus kaua.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Seos liha „Prés-salés de la baie de Somme” eespool kirjeldatud omaduste ja asjaomase piirkonna vahel seisneb peamiselt selles, et loomad toituvad sooldunud märgalale iseloomulikust taimestikust, eelkõige nadaheinast, ning füüsilises pingutuses, et leida toitu selles vaenulikus keskkonnas (oht vajuda sügavatesse kanalitesse, puudub kaitse merepritsmete ning suvel päikese ja kuumuse eest).

Nimetatud seost tugevdavad ja säilitavad olulisel määral kohalikud karjatamismeetodid ning eriliste tapmistingimuste haldamine. Kaitstud päritolunimetusega „Prés-salés de la baie de Somme” liha saamiseks vajalikus oskusteabes on määrava tähtsusega aeglase lihaskasvu ja hästi poegade eest hoolitsemise tõttu rasketes karjatamistingimustes kohanenud looma valimine ja kasutamine.

Lambad viiakse sooldunud märgalale talve lõpus, kus nad veedavad nii ööd kui ka päevad kuni tapmiseni või võimaliku lihatootmise lõppetapini, välja arvatud üleujutuse periood, mil nad viiakse muudele karjatusaladele. Seetõttu on kinnistunud karjatamise tava kasutada suviti karjuseid, kes tunnevad sooldunud märgalasid ning karjatavad seal ohtudele vaatamata pidevalt loomi, et hoida loodusressursside loomulikku tasakaalu. Sellisest tavast tulenev pikk karjatamisperiood (vähemalt 75 päeva), üleujutuste ajal kasutusel olevad muud alad, tallede tootmisperioodi kohandamine sooldunud märgala taimestiku kasvuperioodile, karjakasvatajate oskus määrata kindlaks lõppetapis olevad talled, kes vastavad liha „Prés-salés de la baie de Somme” omadustele – kõige selle tulemuseks on kaalult rasked, kuid mitte väga prisked talled, kellel on tumeroosat värvi lihased ning tihke ja valge rasvkude.

Selline lambakasvatusviis on võimaldanud arendada ja hoida geograafilise piirkonna tapamajades erilist oskusteavet, mis arvestab tooraine kvaliteeti (nt nahaalune rasvkude hoitakse alles ning keelatud on rümba pesemine), et lihtsustada lihunikel ja lambakasvatajatel rümba nõuetele vastavuse kontrollimist. Tapamajade asukoht vähem kui tunni aja kaugusel vähendab ka transportimisest tekkivat stressi ning aitab säilitada kasvatamisel saadud organoleptiliste omaduste kvaliteeti. Nimetatud kvaliteet on liha „Prés-salés de la baie de Somme” maine aluseks, mida kinnitab oluliselt kõrgem müügihind võrreldes tavalise lambalihaga (olenevalt perioodist 50 kuni 100 % kõrgem hind).

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7)

http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/CDC_Pres-sales_de_la_baie_de_Somme-2_cle4e6ec2.pdf

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.