EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 5.7.2016 COM(2016) 446 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE

ELi 2015. aasta eelarve haldus- ja tulemusaruanne



Sisukord Sissejuhatus 1. jagu Tulemuslikkus ja tulemused 1.1. Tulemuslikkus on Junckeri komisjoni jaoks kesksel kohal 1.2. Kokkuvõte edusammudest 1.3. Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks (alamrubriik 1a) 1.3.1. 2014.–2020. aasta programmide rakendamine 1.3.2. Mitmeaastase finantsraamistiku 2007–2013 programmide tulemused 1.4. Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne sidusus (alamrubriik 1b) 1.4.1. 2014.–2020. aasta kavade rakendamine 1.4.2. 2007.–2013. aasta programmide tulemused 1.5. Jätkusuutlik majanduskasv: Loodusvarad (eelarverubriik 2) 1.5.1. 2014.–2020. aasta programmide rakendusteave 1.5.2. 2007.–2013. aasta programmide tulemused 1.6. Julgeolek ja kodakondsus (eelarverubriik 3) 1.6.1. 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku programmide rakendamine 1.6.2. 2007.–2013. aasta mitmeaastase finantsraamistiku programmide tulemused

1.7. EL kui ülemaailmne partner (eelarverubriik 4) 1.7.1. 2014.–2020. aasta kavade rakendamine 1.7.2. 2007.–2013. aasta programmide tulemused Järeldused tulemuslikkuse ja tulemuste kohta 2. jagu Haldamistegevus 2.1. Sisekontrolli eesmärkide saavutamine 2.1.1. Seaduslikkuse ja korrektsuse riskide juhtimine: Veariskiga summa programmi sulgemise ajal 2.1.2. Kontrolli kulutõhusus ja lihtsustamine 2.1.3. Pettustevastased strateegiad 2.2. Liidu vahendite haldaja kinnitus 2.3. Siseauditi talituse töö kaudu saadud kinnitus 2.4. Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse järelmeetmed ja välisauditi soovitused Järeldused haldamistegevuse kohta



Sissejuhatus ELi eelarve võimaldab eurooplastel koos tegutsedes tulla toime ühiste katsumustega nii Euroopa kui ka rahvusvahelisel tasandil. ELi eelarvet, mis moodustab ligikaudu 1 % ELi kogurahvatulust ja 2 % ELi avaliku sektori kulutustest, kasutatakse koos riikide eelarvete ning muude poliitiliste ja regulatiivsete vahenditega Euroopa tasandil, et aidata liidul saavutada oma strateegilised eesmärgid. Eelkõige aitab see saavutada president Junckeri seatud poliitilisi prioriteete. Need prioriteedid kajastavad Euroopa majanduse ja ühiskonna ees seisvaid olulisi katsumusi ning on komisjoni kogu tegevuse lähtekoht. Need täiendavad suurel määral 2010. aastal algatatud tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020“ eesmärke, milles kehtestati hulk 2020. aastaks saavutatavaid põhisihte seoses tööhõive, teadus- ja arendustegevuse, kliimamuutuse ning energia, hariduse, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega. Need ühised sihid on tegevuse alus nii Euroopa kui ka riigi tasandil ja võetakse Euroopa poolaasta protsessi käigus üle liikmesriikidele antavatesse suunistesse. Mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 ja seonduvad rahastamisprogrammid on koostatud selleks, et toetada strateegia „Euroopa 2020“ eesmärke. Et tugevdada seost kulutuste ja poliitiliste eesmärkide vahel, hõlmab 2014.–2020. aasta mitmeaastane finantsraamistik väga paljusid tulemusnäitajaid. Need näitajad võimaldavad mõõta iga programmi edukust, arvestades nende väljundeid ja panust lõpptulemustesse ning mõju majanduskasvule ja Euroopa kodanike heaolule.

ELi 2015. aasta eelarve haldus- ja tulemusaruandes on ühendatud kaks varasemat aruannet: Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 318 kohaselt koostatav hindamisaruanne ja finantsmääruse artikli 66 lõike 9 kohaselt nõutav kokkuvõttev aruanne. Koondades teabe ELi eelarve tulemuslikkuse ja haldamise kohta, annab aruanne põhjaliku ülevaate sellest, kuidas ELi eelarve toetab liidu poliitilisi prioriteete, ning rollist, mis komisjonil on tulemuslikkusele suunitletud kultuuri tugevdamisel ja eelarve haldamise kõrgeimate standardite tagamisel ja edendamisel. Hõlmates nii nõuetele vastavuse kui ka tulemuste hindamist, on aruanne oluline osa komisjoni panusest iga-aastasesse eelarve täitmise heakskiitmise menetlusse. ELi 2015. aasta eelarve – kaasaaitamine poliitika elluviimisele ja kriisile reageerimisele 2015. aastal tegi komisjon märkimisväärseid edusamme seoses president Junckeri poliitilistes suunistes esitatud kümne poliitilise prioriteediga. 315 miljardi euro suurune Euroopa investeerimiskava annab väga vajaliku tõuke investeeringuteks töökohtadesse ja majanduskasvu. Peamised strateegilised ettepanekud sellistes valdkondades nagu energialiit, kapitaliturgude liit ja digitaalne ühtne turg on lisaks näidanud teed sügavama ja avatuma siseturu ning suurema majandusliku dünaamika saavutamisele. 2015 oli ka aasta, mille jooksul komisjon reageeris kiirelt ja igakülgselt mitmele Euroopa majanduse ning ühiskonna jaoks raskele katsumusele: jätkuvale pagulaskriisile; terrorirünnakutele ja ebastabiilsusele Euroopa naabruses; suurele tööpuudusele ja loiule majanduse elavnemisele; finantsolukorra ebastabiilsusele Kreekas ning majanduslikule mõjule, mida avaldab Venemaa kehtestatud ekspordikeeld põllumajandustoodetele ja töödeldud toiduainetele. See keerukas olukord kujundas ELi eelarve täitmist kogu 2015. aasta vältel. Reageerimine 2015. aasta suurematele probleemidele nõudis nii poliitilisi algatusi kui ka ELi eelarve strateegilist kasutamist. Nende tohutute katsumustega toimetulek nõudis kombineeritud poliitilist juhtimist ja ELi eelarve strateegilist kasutamist. Kooskõlas poliitiliste prioriteetidega oli ELi eelarve eesmärk panustada rohkem töökohtadesse, majanduskasvu ja investeeringutesse. „Horisont 2020“ programmide edukas rakendamine, vahendite varasem kasutuselevõtmine VKEde rahastamise rahastamisvahendite finantseerimiseks, maksete kiirendamine, et toetada noorte tööhõive algatust, programmi Erasmus+ kasutuselevõtt, Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi loomine ja nn solidaarsuspakett, millega püütakse leevendada põllumajandustootjate olukorda, näitavad, kuidas eelarvet kasutati kiiresti ning tõhusalt poliitiliste prioriteetide toetamiseks. Pagulaskriis toob ELi jaoks kaasa enneolematuid katsumusi. Ehkki on selge, et pagulaskriisi ei lahendata üksnes täiendavate finantsvahendite eraldamise kaudu, ja kindlasti ka see, et EL suudab vaid vähesel määral rahuldada üldiseid finantsvajadusi selles valdkonnas, on tingimata vaja strateegilist lähenemisviisi rahastamisele kombineerituna ELi käsutuses olevate poliitiliste instrumentidega. ELi reaktsioon pagulaskriisile on selge näide, kuidas ELi eelarvet kasutati osana mitmetahulisest reaktsioonist väga suurele probleemile. 2015. aastal esitles komisjon Euroopa rände tegevuskava, milles sätestati kõikehõlmav kava vähendada ebaseadusliku rände ajendeid, päästa elusid ja tagada ELi välispiiride kaitse. Selle alusel töötatakse välja tugev ühine varjupaigapoliitika ja uued seadusliku rände tegevuspõhimõtted. Komisjon esitles ka Euroopa julgeoleku tegevuskava kui liidu julgeolekualase koostöö ja ühismeetmete alust järgmiseks viieks aastaks, et kujundada välja tõeline ELi sisejulgeoleku ala. Pagulaskriisi jaoks mõeldud rahastamist suurendati 50 %: 2015. aastal kuni 3,7 miljardi euroni ja 2015.–2016. aastaks rohkem kui 10 miljardi euroni. See lisarahastamine tugevdas operatsioone Triton ja Poseidon Vahemere piirkonnas, samuti Frontexi, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti ning Europoli suutlikkust. See hõlmab ka erakorralisi meetmeid liidu sees ja toetab skeemi loomist pagulaste ümberpaigutamiseks piiriäärsetest liikmesriikidest. EL kolmekordistas Vahemere kesk- ja idaosa rändeteedel merel patrullimise rahastamist, tänu millele suudeti 2015. aastal päästa üle 252 000 inimelu ning 2016. aasta keskpaigaks veel 100 000 inimelu. Lisaks kahekordistas liit oma jõupingutusi, et võidelda inimeste ebaseaduslikult üle piiri toimetamise vastu ja likvideerida inimkaubandusega tegelevad rühmitused. Peale meetmete, mis käsitlesid sisenevaid vooge, kasutati ELi eelarvet rände algpõhjustega tegelemiseks, pakkudes vahetut humanitaarabi Süüriale, Iraagile ja teistele naaberriikidele (Türgi, Liibanon, Jordaania) ning luues kaks uut usaldusfondi ja rahastu, et tagada raamistik meetmete rakendamiseks kohapeal. Süüria kriisile reageerimiseks loodud Euroopa Liidu piirkondlik usaldusfond, mida toetati ELi eelarvest 570 miljoni euroga, pakub sidusat ja tugevdatud abi piirkondlikul tasandil Süüria kriisile reageerimiseks. Sellega reageeritakse naaberriikides viibivate Süüria pagulaste, samuti vastuvõtvate kogukondade ja valitsuste vajadustele seoses toimetulekuvõime ja kiire taastumisega. Samamoodi on komisjon loonud stabiilsuse tagamiseks hädaolukorra usaldusfondi, mis tegeleb ebaseadusliku rände algpõhjustega ja põgenikega Aafrikas. See usaldusfond moodustati ELi eelarvest ja Euroopa Arengufondist eraldatud 1,8 miljardi euro ning ELi liikmesriikide ja teiste rahastajate osamaksete põhjal. Loodi ELi Türgi pagulasrahastu, mis haldab kokku 3 miljardit eurot, et toetada pagulasi ja neid vastuvõtvaid kogukondi Türgis. Ühte miljardit eurot sellest abist rahastatakse ELi eelarvest. Rahastu on andnud toetusi ja muud rahalist abi alates 1. jaanuarist 2016. Tänu rakendamise rangele jälgimisele, olulistele ümberpaigutamistele ja tulude positiivsele arengule ei nõudnud lisakulutused 2015. aastal liikmesriikidelt täiendavaid omavahendeid. 2015. aasta eelarve täideti täies ulatuses ning see muudeti taas jätkusuutlikuks tänu eelmise programmiperioodi maksmata arvete järkjärgulisele kõrvaldamisele kooskõlas maksekavaga, milles lepiti kokku Euroopa Parlamendi ja nõukoguga. Kuna ELi eelarvele esitatud nõudmised aina kasvavad, on oluline tagada nii see, et oleks kättesaadav piisav rahastamine poliitiliste prioriteetide toetamiseks lähiaastatel, kui ka see, et eelarve oleks küllaldaselt paindlik ootamatutele sündmustele reageerimiseks.

Iga-aastase haldus- ja tulemusaruande ülesehitus Käesoleva aruande 1. jaos on esitatud kokkuvõte ELi eelarve täitmisest, tuginedes viimastele kättesaadavatele tõenditele tulemuste kohta, mis saavutati ELi eelarve abil kuni 2015. aasta lõpuni. Selle aruande koostamiseks saadakse teavet iga-aastastest tegevusaruannetest, mille komisjoni talitused on koostanud; programmide tegevusaruannetest, mis on 2017. aasta eelarveprojekti osad; ning muudest allikatest, nagu ELi programmide hindamis- ja rakendamisaruanded. Aruanne on ülevaatlik ning üksikasjalikud lisaaruanded programmide eesmärkide ja näitajate edusammude kohta võrreldes alusnäitajate ning seatud sihtidega on kättesaadavad iga-aastastes tegevusaruannetes ja programmide tegevusaruannetes. Ehkki aruanne on seotud 2015. aruandeaastaga, tugineb see värskeimatele kättesaadavatele andmetele, mis on mõnikord seotud varasemate aruandeaastatega. Iga eelarverubriigi kohta esitatakse aruandes teave 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku programmide rakendamise kohta ja viimased kättesaadavad tõendid 2007.–2013. aasta mitmeaastase finantsraamistiku programmide tulemuste kohta. Euroopa Parlamendi ja Euroopa Kontrollikoja nõudel on aruandes esitatud ka seosed strateegiaga „Euroopa 2020“ ning toodud konkreetsed näited ELi rahastamise lisaväärtuse kohta. Aruandes on esitatud olulised näited muud liiki, kuludega mitteseotud poliitikainstrumentide kohta, mida kasutatakse koos rahastamisprogrammidega, et toetada liidu üldisi prioriteete. Selles jaos kirjeldatakse ka komisjoni pooleliolevat tööd ELi tulemustele keskenduva eelarve kallal. Tegemist on laiaulatusliku algatusega, mille eesmärk on tagada, et ELi eelarve kaudu saavutatakse ELi kodanike seisukohast võimalikult head tulemused. 2. jaos kirjeldatakse seda, kuidas komisjon 2015. aastal ELi eelarvet haldas. Haldustulemusi käsitlev aruandlus põhineb komisjoni talituste iga-aastastel tegevusaruannetel, milles on üksikasjalikult kirjeldatud sisekontrollikeskkonda ja sellega seonduvaid küsimusi. Kui aasta jooksul ilmnes probleeme, siis kirjeldatakse aruandes seda, kuidas komisjoni talitused need lahendasid. Selles jaos tehakse kokkuvõte sisekontrolli eesmärkide saavutamisest; seaduslikkuse ja korrektsusega seotud riskide juhtimisest; kontrollide kulutasuvusest ja pettustevastastest strateegiatest. Jao lõpus esitatud järeldus, millele jõuti kõikidelt talitustelt saadud vahendite haldamise kinnituste ning siseauditi käigus saadud kinnituse põhjal, võimaldab komisjonil selle aruande vastuvõtmise kaudu võtta üldine poliitiline vastutus 2015. aasta ELi eelarve haldamise eest.



1. jagu

Tulemuslikkus ja tulemused 1.1. Tulemuslikkus on Junckeri komisjoni jaoks kesksel kohal Arvestades eelarvedistsipliini ja konkureerivat nõudlust ELi eelarvevahendite järele, on kohustuslik pöörata suurt tähelepanu tulemuslikkusele ning tulemuste saavutamisele kohapeal. 2015. aasta jooksul on selleks tulnud maksimaalselt kasutada mitmeaastase finantsraamistiku raames pakutavat paindlikkust, sealhulgas olulisi ümberpaigutamisi, et suunata kättesaadavad vahendid kõige pakilisematele prioriteetidele, pakkudes samal ajal endiselt stabiilset raamistikku pikaajalisteks investeeringuteks. President Juncker kinnitas seda seisukohta oma ametiaja alguses: „Ei piisa sellest, et eraldame raha targalt. Me peame vähemaga rohkem ära tegema. Me peame eelarvet maksimaalselt kasutama ja raha arukalt kulutama. [...] Inimesed soovivad, et saavutaksime tulemusi. Samuti soovivad nad teada, kuidas me kulutame maksumaksja raha.“ 2015. aastal asepresident Georgieva algatatud tulemustele keskenduva ELi eelarve algatuse eesmärk on seda kohustust täita. See tugineb olemasolevale tulemuspõhisele eelarveraamistikule, et edendada uut tasakaalu nõuetele vastavuse ja tulemuslikkuse, vahendite ärakasutamise ning programmide tulemuste vahel. „Keskendumine, kiirus ja tulemused” on mitme algatuse juhtpõhimõtted. Need algatused kuuluvad nelja valdkonda: nende valdkondade kindlakstegemine, kuhu ELi eelarvet tuleks suunata, et edendada olulisi prioriteete ning täita mitut eesmärki, mis nõuavad kiirust ja paindlikkust;

ELi eelarvevahendite kasutamise täiustamine, et maksimeerida vahendite finantsvõimendust rahastamisvahendite ulatuslikuma kasutamise, lihtsustamise ning proportsionaalsete kulutõhusate kontrollide kaudu; selle kajastamine, kuidas ELi eelarve täitmist ja tulemuslikkust hinnatakse, et rakendada ühtlustatud ning realistlikku tulemusraamistikku, sealhulgas andes aru seaduslikkuse ja korrektsuse ning tulemuste kohta; tõhusa teabevahetuse tagamine, mis pakub lihtsasti juurdepääsetavat ja arusaadavat teavet ELi eelarve kaudu saavutatud tulemuste kohta laiemale üldsusele ning edasiviivat sidusrühmade dialoogi, sealhulgas ekspertide ja poliitikute mõttevahetust tulemuspõhise eelarve koostamise teemal ning iga-aastast tulemustele keskenduvale eelarvele pühendatud konverentsi. Üks näide kodanike paremast teavitamisest ELi eelarve tulemuste kohta on spetsiaalne ELi tulemusi kajastav veebipõhine töövahend, mida asepresident Georgieva tutvustas 2015. aasta septembris tulemustele keskenduva eelarve konverentsil. Selles tuuakse näiteid, kuidas ELi eelarvet kasutatakse, kajastades eri rahastamisvaldkondi hõlmavate ELi rahastatud projektide kohapealset mõju Euroopas ja muudes piirkondades. Ehkki tulemustele keskenduva eelarve tegevuskava põhineb jätkuvatel edusammudel, tehti teatavaid täiustusi juba 2015. aastal komisjoni strateegilise planeerimise ja programmitöö tsükli ning eelarvemenetluse käigus. Need muudatused edendavad tulemuslikkuse kavandamist, järelevalvet ja aruandlust nii komisjoni tegevuse kui ka kõikide rahastamisprogrammide kohta. Töö on käimas ELi eelarvest rahastatavate programmide jaoks kehtestatud tulemusnäitajate läbivaatamise vallas. See läbivaatamine võimaldab valida välja kõige sobivamad näitajad, mida toetavad usaldusväärsed tõendid, et mõõta edusamme eesmärkide saavutamisel ning anda selgemat ja põhjalikumat tulemuslikkust käsitlevat teavet ELi aastaeelarve koostamiseks. Muid edusamme kajastatakse 2016. aasta aruandes. Üks näide on mitmeaastase strateegilise kava sisseseadmine iga komisjoni talituse jaoks, tuginedes ühistele üldeesmärkidele, mis hõlmavad Junckeri komisjoni kümmet poliitilist prioriteeti ning toetavad strateegia „Euroopa 2020“ eesmärke ja aluslepingust tulenevaid kohustusi. Usaldusväärse finantsjuhtimise valdkonnas saavutati edu näitajate mõõtmisel, et hinnata kontrollide kulutõhusust ja veariskiga summasid igas poliitikavaldkonnas. Seda tehes tugineb komisjon ka siseauditi talituse tööle ja soovitustele. Siseauditi talitus on kooskõlas oma metoodika ja parima tavaga käsitlenud tulemuslikkust kaudselt, st hinnanud, kas ja kuidas on juhtkond sisse seadnud kontrollisüsteemid, mille eesmärk on mõõta tema tegevuse tulemuslikkust (tõhusust ja mõjusust). Et aidata komisjonil järgida tema metoodikat ja parimat tava, tegi siseauditi talitus 2015. aastal mitu tulemusauditit, hinnates seda, kuidas komisjoni talitused juhivad ja jälgivad teatavaid eesmärke, mis on nende kontrolli all ning mida saab saavutada nende väljundite ja tegevuse kaudu, ning kuidas nad annavad neist aru; samuti seda, kuidas nad juhivad ja jälgivad ELi poliitika tulemusi ning annavad neist aru. (Siseauditi talituse tulemusauditite täiendavate üksikasjade kohta vt 3. lisa). --- Käesolev uus iga-aastane haldus- ja tulemusaruanne kajastab komisjoni uut lähenemisviisi tulemuslikkuse aruandlusele. See aruanne on ka näide komisjoni kohustusest ühtlustada eelarve tulemuslikkust käsitlevat aruandlust. Aruanne on osa ühtsest aruandluspaketist, mis toetab eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlust. Järgmistes jagudes esitatakse uusimad tõendid, mis on kättesaadavad ELi eelarve kaudu saavutatud tulemuste kohta. Jaotis algab kokkuvõttega edusammudest strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide saavutamisel ning hõlmab seejärel 2014.–2020. aasta programmide rakendamist ja 2007.–2013. aasta programmide tulemusi.

1.2. Kokkuvõte edusammudest Selleks et saavutada Euroopas arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv, hõlmab strateegia „Euroopa 2020“ viit peamist eesmärki, milleks on tööhõive, teadus- ja arendustegevus, kliima ja energeetika, haridus ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastane võitlus. Kõik liikmesriigid on sõnastanud need peamised eesmärgid riiklike eesmärkidena. Ehkki liikmesriigid vastutavad esmajärjekorras edusammude eest, mida nende eesmärkide saavutamiseks riigi tasandil tehakse, aitab ELi eelarve kaasa peamiste eesmärkide saavutamisele ELi tasandil. Strateegia „Euroopa 2020“ peamisi eesmärke jälgib komisjon, kasutades üheksat näitajat. Nende näitajatega seotud edusamme käsitlevat teavet ajakohastatakse korrapäraselt ja see avaldatakse Eurostati veebisaidil. Järgmisel joonisel on esitatud viimased kättesaadavad andmed üheksa näitaja kohta. Sellel on näidatud alates 2008. aastast tehtud edusammud ja see, kui palju on veel vaja teha, et saavutada strateegia „Euroopa 2020“ seonduvad eesmärgid. Keskkonnaeesmärkide ja haridusega seotud näitajad liiguvad sammhaaval peamise eesmärgi poole. Tööhõive, teadus- ja arendustegevuse ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse valdkonnas on seevastu vaja täiendavaid jõupingutusi. Joonis 1. Strateegia „Euroopa 2020” peamised eesmärgid ELi eelarve on samuti oluline vahend, et toetada valdkonnaüleste poliitikaeesmärkide, nagu kliimameetmed ja bioloogiline mitmekesisus, saavutamist. Selleks et reageerida kliimamuutustega seotud katsumustele ja investeerimisvajadustele, on EL otsustanud, et vähemalt 20 % tema 2014.–2020. aasta eelarvest – 180 miljardit eurot kogu perioodi jooksul – tuleks kulutada kliimamuutustega seotud meetmetele. Selle tulemuse saavutamiseks lõimitakse leevendamis- ja kohanemismeetmed kõikidesse peamistesse ELi rahastamisprogrammidesse, eelkõige ühtekuuluvuspoliitika, piirkondliku arengu, energia, transpordi, teadusuuringute ja innovatsiooni, ühise põllumajanduspoliitika ning ELi arengupoliitika valdkonnas. Alates 2014. aasta eelarveprojektist jälgitakse kliimaga seotud kulutuste hinnangulisi näitajaid igal aastal kooskõlas nn Rio markeritel põhineva meetodiga. 2015. aastal oli kogupanus kliimameetmete rakendamisse hinnanguliselt ligikaudu 17 % ja 2016. aastal peaks see ulatuma 22 %ni. Sarnaselt kliimameetmete rakendamisega prognoositi bioloogilise mitmekesisusega seotud kulutuste jälgimismenetlusega, et 7 % 2015. aasta eelarvest ja 9 % 2016. aasta eelarvest eraldatakse bioloogilise mitmekesisuse vähenemise peatamiseks ja liigirikkuse taastamiseks ELis, andes olulise panuse strateegia „Euroopa 2020“ jätkusuutliku kasvu eesmärkidesse. Järgmistes jagudes kirjeldatakse seoseid 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku programmide ning strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide vahel. Strateegiaga „Euroopa 2020“ kõige otsesemalt seotud eelarverubriikide (1a, 1b ja 2) puhul on ka 2007.–2013. aasta programmide saavutuste aruandlus koondunud strateegia „Euroopa 2020“ prioriteetide ümber, kajastades võimalikult suures ulatuses ELi eelarve panust strateegia eesmärkidesse. Joonis 2. 2015. aasta ELi eelarve eelarverubriikide kaupa 2015. aastal oli ELi eelarve suurus 162 273 miljardit eurot. Ligikaudu pool sellest (48 % ehk 78 miljardit eurot) oli eraldatud rubriigile 1 „Arukas ja kaasav majanduskasv“, mis jagunes alamrubriigi 1a „Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks“ (10,8 %) ning alamrubriigi 1b „Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus“ (37,2 %) vahel. Rubriik 2. „Jätkusuutlik majanduskasv: Loodusvarad“ oli suuruselt teine eelarvevaldkond, moodustades 39,4 %.

1.3. Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks (alamrubriik 1a) 2015. aastal eraldati alamrubriigi „Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks“ programmidele 17,55 miljardit eurot (kulukohustused alamrubriigis 1a). See moodustab 10,8 % aastaeelarve kogukuludest. Peamised programmid alamrubriigi „Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks“ raames on järgmised: teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020“; suured taristuprojektid (Galileo, rahvusvaheline katsetermotuumareaktor (ITER), Copernicus); programm „Erasmus+“, millest rahastatakse hariduse, koolituse, noorsoo ja spordiga seotud meetmeid; Euroopa ühendamise rahastu, millest rahastatakse üleeuroopalisi transpordiühendusi, energia- ja IKT-võrgustikke; ning Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI), mis on osa Euroopa investeerimiskavast.



Komisjoni prioriteedid Selle eelarverubriigi kohased programmid aitavad kaasa eelkõige Junckeri komisjoni prioriteetide, nagu tööhõive, majanduskasv ja investeeringud; digitaalne ühtne turg; energialiit ja kliima ning sügavam ja õiglasem majandus- ja rahaliit, saavutamisele. Need aitavad edendada strateegia „Euroopa 2020“ prioriteete „arukas ja jätkusuutlik majanduskasv“ ning „kaasav majanduskasv“ peamiselt tänu töökohtade loomise ja töölesobivuse mõjudele, mida avaldavad „Horisont 2020“ (teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi järeltulija) ja „Erasmus+“. Joonis 3. Vasakul: alamrubriigi 1a kulukohustuste assigneeringute osakaal 2015. aasta eelarves. / Paremal: Peamised programmid, mida 2015. aastal rahastati alamrubriigi 1a raames. Kategooria „Muud programmid“ hõlmab Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmi ning programme „Toll“ ja „Fiscalis“. Kategooria „Suured taristuprojektid“ hõlmab Galileod, Euroopa Geostatsionaarset Navigatsioonilisasüsteemi (EGNOS), Copernicuse programmi ja rahvusvahelist katsetermotuumareaktorit (ITER). Kõik summad on miljonites eurodes. 1.3.1. 2014.–2020. aasta programmide rakendamine

Alates uue mitmeaastase finantsraamistiku kasutuselevõtmisest viiakse nüüd alamrubriigi 1a kohaste programmide rakendusfunktsioone ellu kas ametite (täitev- või riiklikud ja mõnel juhul detsentraliseeritud ametid), ühisettevõtete, artikli 185 algatuste või Euroopa Investeerimispanga kaudu (rahastamisvahendite puhul). Teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020“ Programmi „Horisont 2020” raames saadud taotluste arv 78 268 „Horisont 2020“ tööprogramm aastateks 2014–2015 täideti täies ulatuses. 2015. aasta lõpuks oli avaldatud 198 konkursikutset ja saadud 78 268 taotlust. Nendest taotlustest 10 658 lisati põhi- või reservnimekirja. Taotluste keskmine edukuse määr oli 14 %, mis tähendab, et ülemärkimise määrad on endiselt kõrged ja viitavad suurele nõudlusele ELi rahastamise järele selles valdkonnas. Galileo, Euroopa Geostatsionaarne Navigatsioonilisasüsteem (EGNOS), Copernicus 2015. aastal kiirendati Galileo satelliitide kasutuselevõtmist kolme eduka orbiidile saatmise ja kuue täiendava satelliidi eduka kasutuselevõtmisega. 2015. aasta detsembriks oli orbiidile saadetud satelliitide koguarv kahekordistunud kaheteistkümneni, millest üheksa toimis. Satelliitnavigatsiooni maailmas on see märkimisväärne kasutuselevõtu tempo. EGNOSe suutlikkusega lennujaamade arv suurenes 150-lt (2014. aastal) 174ni (2015. aastal). Ukrainaga sõlmitud koostöölepingu rakendamine jätkus ja naabruspoliitika instrumendi kaudu tehti kättesaadavaks viis miljonit eurot, et arendada EGNOSt Ukrainas. 2015. aastal arenes Copernicus edasi täies ulatuses toimivaks maa vaatluse programmiks saamise suunas, kuna 22. juunil 2015 toimus Sentinel-2a edukas lähetamine, mis lisab süsteemile optilise kuvamise suutlikkuse. Copernicuselt saadud satelliitandmetega suudeti näiteks 2015. aastal anda varajane üleujutuse hoiatus Ühendkuningriigis ja Iirimaal ning see aitas hinnata Afganistani maavärina tagajärgi. Rahvusvaheline katsetermotuumareaktor (ITER) ITERi organisatsioon on kirjutanud alla 104le hankekokkuleppele 139st, et teostada katsetermotuumareaktori ehitamise eri etappides vajalikke töid. See moodustab 90,5 % projekti mitterahalisest koguväärtusest. See tähendab, et oluline osa ITERiga seotud tegevusest on nüüd ITERi liikmete kätes, kes tarnivad ITERi komponente. Euroopa ITERi ühisettevõte F4E, mis vastutab ELi panuse andmise eest ITERi organisatsioonile, on praeguseks enamiku suuremahulisi lepinguid (üle 100 miljoni euro) sõlminud. 31. detsembri 2015. aasta seisuga on F4E sõlminud 766 toimivat hankelepingut ja 145 toetuslepingut kokku ligikaudu 2,8 miljardi euro (2008. aasta väärtus) väärtuses. Projektiga on samas seotud teatavad raskused, eriti seoses viivituste, ülekulude riski ja juhtimisega üldiselt. Paljud neist riskidest on seotud projekti iseloomulike omadustega, kuna projekt on ulatuslikum kui praegune uusim tuumasünteesitehnoloogia, ja juhtimise keerulise korraldusega. F4E juhatus kiitis 2015. aasta märtsis heaks parendamise tegevuskava, milles käsitletakse ka Euroopa Parlamendi ja kontrollikoja 2013. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise aruannetes esitatud tähelepanekuid, ning praegu seda rakendatakse. „Erasmus+“ Alates 2014. aastast on programm „Erasmus+“ koondanud seitse varasemat programmi ja lisanud uusi haridusalase vahetuse meetmeid. 2014.–2015. aastal osales üle ühe miljoni isiku 18 000s ELi rahastatud meetmes paindlikumate liikuvustingimuste alusel, mis kajastavad paremini üliõpilaste vajaduste arengut ja kraadide struktuuri (Bologna protsess) kogu Euroopas. Euroopa ühendamise rahastu Euroopa ühendamise rahastu

2014. aasta Euroopa ühendamise rahastu konkursikutsete raames 2015. aastal sõlmitud toetuslepingute kaudu eraldati 2015. aastal 12,8 miljardit eurot 263-le transpordiprojektile. Rahastamine Euroopa ühendamise rahastust on loonud kokku 28,3 miljardi euro väärtuses investeeringuid, ühendades ELi toetuse piirkondlike ja liikmesriikide eelarvetega, samuti Euroopa Investeerimispanga (EIP) laenudega. Kahe 2015. aastal algatatud Euroopa ühendamise rahastu energiavaldkonna konkursikutse alusel eraldati 366 miljoni euro ulatuses toetusi 35 projektile, et teha uuringuid ja töid. Enamik toetust läks Balti riikides, aga ka Kesk- ja Ida-Euroopas ning Kagu-Euroopas asuvatele projektidele, millega lahendati nende Euroopa piirkondade energiavarustuse kindluse probleeme. Kõikide valitud projektide eesmärk on suurendada energiavarustuse kindlust ja vähendada liikmesriikide eraldatust ELi-ülestest energiavõrkudest. Nende eesmärk on aidata Euroopa energiaturgu välja kujundada ja taastuvenergiat elektrivõrku lõimida. Ajavahemikul 2014–2020 on Euroopa ühendamise rahastu rahastamisvahenditeks kavas kasutada ligi kaht miljardit eurot. Selleks sõlmiti 22. juulil 2015. aastal Euroopa Investeerimispangaga Euroopa ühendamise rahastu võlainstrumendi delegeerimise leping Euroopa ühendamise rahastu võlainstrumendi rakendamiseks. See oluline samm võimaldas võlainstrumendil tegevust alustada, tuginedes ajavahemikul 2007–2013 seoses instrumentidega saadud kogemustele, nagu üleeuroopalise transpordivõrgu projektide laenutagamisvahend ja projektivõlakirjade algatuse katseetapp. Asjaomased liikmesriigid kinnitasid üleeuroopalise transpordivõrgu määruses sätestatud üheksa põhivõrgukoridori Euroopa koordinaatorite pakutud töökavad 2015. aasta mais ja neid esitleti üleeuroopalise transpordivõrgu päevadel 2015. aasta juunis Riias. Selle alusel on seatud prioriteedid iga koridori jaoks ning sellised toimingud nagu uuringud, tööd ja juhtimiskord otsustati hiljem. Majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkulepe: kuidas aitas projektivõlakirjade algatuse katseetapp suurendada lisarahastamist oluliste taristuprojektide jaoks Selleks et anda strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide saavutamisele lisahoogu, võtsid ELi riigipead ning valitsusjuhid 2012. aasta juunis vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe. Üks selle kokkuleppe kohane meede oli projektivõlakirjade algatuse kasutuselevõtmine. Projektivõlakirjade algatuse katseetapi välisel hindamisel, mis viidi lõpule 2015. aasta detsembris, hinnati mitut taristuprojekti, mida toetati projektivõlakirjade krediidikvaliteedi parandamise lahendusega ajavahemikus 2012. aastast kuni 2015. aasta juulini. Hindamisel tehti järeldus, et projektivõlakirjade algatus reageeris selgele turutõrkele, pakkudes toodet, mis leevendas põhilisi taristuprojektidega seotud riske institutsionaalsete investorite jaoks. Selleks hõlbustas projektivõlakirjade algatuse katseetapp suuremat erasektori osalemist suuremate projektide pikaajalisel kapitaliturupõhisel rahastamisel sellistes valdkondades nagu üleeuroopaline transpordivõrk, üleeuroopaline energiavõrk, IKT ja lairibaühendus. Peale selle oli algatuse arendamise seisukohast väga oluline Euroopa Komisjoni ja EIP vaheline riskijagamise kokkulepe ning ELi pakutav toetus, mis võimaldas EIP-l teha riskantsemaid ja suuremaid tehinguid ning laiendada investoribaasi. Lisaks osutati hindamises, et viie 31. juuliks 2015 (st hindamise kuupäeva seisuga) lõpule viidud projektivõlakirjade krediidikvaliteedi parandamise tehinguga saavutatud finantsvõimendus koos olemasoleva ELi toetusega oli 12,9, samal ajal kui kõikide projektivõlakirjade krediidikvaliteedi parandamise tehingute eeldatav finantsvõimendus koos olemasoleva ELi eelarvetoetusega oli 18,6 (4 270 miljonit eurot kapitalikulusid jagatud 230 miljoni euro suuruse ELi eelarvetoetusega), mis on täiesti ootuspärane. 2016. aasta kolme esimese kuu jooksul kirjutati alla veel kahele ELi eelarvetoetust hõlmavale projektivõlakirjade krediidikvaliteedi parandamise tehingule, mille järel ulatus projektivõlakirjade algatuse raames sõlmitud tehingute arv kokku kümneni (sealhulgas EIP oma riisikol tehtud tehingud). Ettevõtete konkurentsivõime ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate programm (COSME) COSME laenutagatisfondi raames loodud eeljaotusmehhanism põhjustas 2015. aastal veelgi suurema toetuse riskantsemate VKEde tehingute rahastamiseks, kui oleks juhtunud ilma EFSI tagatiseta (alla kirjutati 18-le tagatislepingule kogusummas 163 miljoni euro väärtuses juriidilisi kohustusi). Eeldatakse, et eelkõige idufirmad ja väiksemad VKEd, kellel on keerulisim rahastamisele juurde pääseda, saavad täiustatud laenutagatisfondist kasu. 30. septembri 2015. aasta seisuga oli juba üle 30 000 VKE saanud rahastamist kokku rohkem kui 700 miljoni euro ulatuses. 31. detsembri 2015. aasta seisuga oli juba üle 51 000 VKE saanud täiustatud COSME laenutagatisfondi alusel rahastamist ligikaudu 1 300 miljoni euro väärtuses. Ligikaudu 450 000 VKEd on saanud teenuseid Euroopa ettevõtlusvõrgustiku kaudu, näiteks teavet ELi küsimustes, erialast nõustamisteenust või teenuseid, millega hõlbustatakse VKEde vahelist partnerlust äriühingute tööreiside ja kontaktide loomise ürituste kaudu. Eesmärk on suurendada VKEde konkurentsivõimet ja nende innovatsioonisuutlikkust võrgustiku 3 000 töötaja kaudu kõikides ELi piirkondades ja 35 riigis väljaspool ELi. 625 osalevat organisatsiooni pakkusid erialast nõustamist 60 000 VKE-le rahastamisele juurdepääsu, intellektuaalomandi õiguste, äri- ja tehnoloogiaülevaadete ning ressursitõhususe vallas. Ligikaudu 22 000 VKEd osales kontaktide loomise üritustel. Nimetatud meetmete tulemusena teatasid äriühingud 3 190st erisaavutusest; samuti olid need aluseks arvukatele edulugudele.

Programm „Erasmus noortele ettevõtjatele” pakub uutele ettevõtjatele või ettevõtjaks pürgivatele inimestele võimalust õppida teistes riikides väikeettevõtteid pidavatelt kogenud ettevõtjatelt. Siiani on registreeritud ligikaudu 12 000 ettevõtjaprofiili ja loodud 3 900 kontakti 7 700 ettevõtja osalusel. Euroopa Investeerimiskava 2015. aastal oli komisjoni oluline prioriteet valmistuda 2014. aastal loodud Euroopa Investeerimiskava rakendamiseks. Rahaliste vahendite mobiliseerimine Investeerimiskava nurgakivi on Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI), mida juhib EIP Grupp. 2016. aasta mai lõpu seisuga kiitis EIP Grupp heaks EFSI projektid investeeringute koguväärtusega ligikaudu 100 miljardit eurot, mis põhinesid EFSI toetusel pakutaval rahastamisel väärtusega 9,3 miljardit eurot taristu- ja innovatsiooniinvesteeringuteks ning 3,5 miljardit eurot VKEdele, mis tõendab rahastamisvahendi edukat käivitamist. Täielikku mõju majandusele saab põhjalikult hinnata üksnes pärast algatuse täielikku kasutuselevõttu. 2016. aasta mais esitas komisjon esimese aruande EFSI tagatisfondi juhtimise kohta 2015. aastal, nagu on nõutud õiguslikus aluses. Reaalmajandusse tehtavate investeeringute toetamine 2015. aastat iseloomustasid ka märkimisväärsed püüdlused valmistuda kahe olulise töövahendi kasutuselevõtmiseks, mis muudavad investeerimiskava projektide elluviijatele lihtsasti kättesaadavaks: Euroopa investeerimisnõustamise keskus, mis alustas tööd 1. septembril 2015, ja Euroopa investeerimisprojektide portaal, mis hakkas tööle 2016. aasta 1. juunil. Euroopa investeerimisnõustamise keskus pakub projektide elluviijatele ühtset kontaktpunkti tehnilise abi, suuniste ja nõuannete saamiseks. 2016. aasta mai lõpu seisuga oli keskus käsitlenud rohkem kui 160 taotlust. EIP ja Euroopa Komisjon tegid tihedat koostööd riiklike tugipankade tuumikrühmaga ning valmistasid ette vastastikuse mõistmise memorandumi Euroopa investeerimisnõustamise keskuse ja riiklike tugipankade vahelise võimaliku koostöö jaoks. 2016. aasta mai lõpuks olid vastastikuse mõistmise memorandumile alla kirjutanud 18 tugipanka 16 liikmesriigist. Euroopa investeerimisprojektide portaal, mille komisjon on välja töötanud, on mõeldud üldsusele kättesaadava veebiportaalina, mis võimaldab ELis asuvatel projektide elluviijatel suurendada oma projektide nähtavust potentsiaalsete rahvusvaheliste investorite jaoks. Soodsa investeerimiskeskkonna loomine Ettevõtluskeskkonna ja rahastamistingimuste parandamiseks näeb investeerimiskava ette edusamme digitaalse ühtse turu, energialiidu ja kapitaliturgude liidu suunas. Alates kriisist on investeerimine eri riikides nii era- kui ka avaliku sektori investeeringute puhul erinevalt arenenud. Investeeringuid takistavad jätkuvalt regulatiivsed ja mitteregulatiivsed takistused. Selliste investeeringuid takistavate tegurite väljaselgitamine ja kõrvaldamine moodustab osa jõupingutustest, mille eesmärk on parandada investeerimise raamtingimusi ning likvideerida bürokraatia ja õiguslikud kitsaskohad. Komisjon peab liikmesriikidega Euroopa poolaasta raames struktureeritud dialoogi, et aidata neid riigisiseseid investeerimistõkkeid kõrvaldada Toetus väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd) VKEde tagatissüsteem, mille jaoks on ELi eelarves ette nähtud kulukohustused summas 649,90 miljonit eurot, aitas kaasata 20,7 miljardi euro ulatuses VKEde rahastamist 381 592 VKE-le 463 295 laenu kaudu. VKEde tagatissüsteemi puhul saavutatud finantsvõimenduse määr on 38,6.



Suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteemi (GIF) raames on riskikapitalifondidesse investeeritud 555 miljoni euro ulatuses ELi vahendeid, mille kaudu on kaasatud kokku ligi 3,12 miljardi euro väärtuses rahastamist 437-le abikõlblikule investeerimisobjektile (VKEd). GIFi saavutatud finantsvõimenduse määr on ligikaudu 5,6. Sellistel VKEdel on suurem müügikäibe, varade ja tööhõive kasv kui VKEdel, mida ei ole toetatud omakapitali- või riskikapitalifondi kaudu. Samuti on nende puhul väiksem kohustuste täitmata jätmise tõenäosus kui teistel äriühingutel.

1.3.2. Mitmeaastase finantsraamistiku 2007–2013 programmide tulemused Rakendamise aspektid Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi hiljuti valminud järelhindamine näitab, et programmi seitsme aasta jooksul (2007–2013) korraldati 487 konkursikutset ja saadi ligikaudu 136 000 abikõlblikku taotlust. Rahastati ligikaudu 25 000 projekti, hõlmates üle 134 000 osaleja 170 riigist. Kokku osales ligikaudu 29 000 organisatsiooni, millest üle 70 % olid uustulnukad. VKEd moodustasid üle 50 % kõikidest toetuslepingutes osalevatest valdkondlikest organisatsioonidest. Peale selle oli seitsmendal teadusuuringute raamprogrammil oluline panus Junckeri komisjoni prioriteedis „EL kui ülemaailmne osaleja“, milles osales rohkem kui 7 800 osalist mitteassotsieerunud kolmandatest riikidest, kes said Euroopa Komisjonilt üle 700 miljoni euro. Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi lihtsustamismeetmetega säästsid osalejad võrreldes kuuenda teadusuuringute raamprogrammiga üle 550 miljoni euro. Teadusuuringute Rakendusameti (REA) (haldab suurt osa programmist „Horisont 2020“) hinnangust selgus, et REA töö tegelikud kulud aastatel 2012–2015 olid 34,8 miljonit eurot (15 %) väiksemad kui esialgne hinnang tingituna tööjõu- ja taristukulude kokkuhoiust. Tegelik kokkuhoid, mis tulenes programmi delegeerimisest REA-le, oli 24 % suurem, kui esialgne hinnang näitas (53,4 miljonit eurot võrreldes 43,1 miljoni euroga). Euroopa Teadusnõukogu osa programmis „Horisont 2020“ aastatel 2012–2015 haldava Euroopa Teadusnõukogu Rakendusameti (ERCEA) tegelike kulude analüüsi järgi olid kulud 20,6 miljonit eurot (12 %) väiksemad kui esialgne hinnang tingituna üldkulude kokkuhoiust, seejuures ületasid personalikulud 2014.–2015. aastal prognoositud kulusid. Tegelik kokkuhoid, mis tulenes programmi delegeerimisest ERCEA-le, oli veidi suurem, kui esialgne hinnang näitas (46,5 miljonit eurot võrreldes 44,6 miljoni euroga). Alates 2014. aasta jaanuarist muudeti Üleeuroopalise Transpordivõrgu Rakendusamet Innovatsiooni ja Võrkude Rakendusametiks (INEA), mis vastutab muu hulgas Euroopa ühendamise rahastu programmi (transport, energia ja telekommunikatsioon) ning programmi „Horisont 2020“ transpordi ja energia eriprogrammide osade rakendamise eest. Ajavahemiku 2011–2013 kohta tehtud järelhindamine näitas, et amet oli kõige kulutõhusam võimalik valik üleeuroopalise transpordivõrgu programmi rakendamiseks. See valik võimaldas hoida ELi eelarves kokku 8,8 miljonit eurot võrreldes sellega, kui palju oleks maksnud programmi asutusesisene rakendamine. Panus poliitikaeesmärkide saavutamisse Arukas majanduskasv 2015. aastal teatati seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi järelhindamises, et seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi raames viidi lõpule 12 419 projekti (mis moodustasid ligikaudu 50 % seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi projektide kogumahust). Ehkki seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi turumõju lõplikuks hindamiseks on ikka veel liiga vara, on hinnangu järgi kaudne majanduslik mõju 25 aasta jooksul 500 miljardit eurot ehk ligikaudu 20 miljardit eurot aastas täiendava sisemajanduse koguproduktina (SKP). Lühiajalise finantsvõimenduse mõju ja pikaajalise mitmekordistava mõju kaudu tekitas iga seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi raames kulutatud euro ligikaudu 11 eurot hinnangulist otsest ja kaudset majanduslikku mõju innovatsiooni, uute tehnoloogiate ja toodete kaudu. Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi järelhindamisel kajastati 1 700 patenditaotlust ja rohkem kui 7 400 ärirakendust, mis tulenesid seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi projektidest. Kuna üle poole seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi projektidest on veel pooleli, siis peaks mõju lähiaastatel suurenema.

Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi alusel toetatud projektid on lõppenud kõrgemal tehnoloogilise valmisoleku tasemel, mis kinnitavad nende innovaatilist potentsiaali võrreldes kuuendas teadusuuringute raamprogrammis osalevate organisatsioonidega. Ühenduse innovatsiooniuuringu analüüs näitab, et seitsmendast teadusuuringute raamprogrammist toetatavad innovatiivsed äriühingud tõid suurema tõenäosusega turule toodete, protsesside või teenuste uuendusi ning nende puhul tulenes keskmisest suurem osa käibest innovatsioonist kui äriühingute puhul, mida ei toetatud seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi kaudu. Samamoodi näitas vastupidine analüüs, millega hinnati teadlase kohta esitatud patenditaotluste keskmist arvu, et keskmiselt esitavad seitsmendas teadusuuringute raamprogrammis osalevate organisatsioonide teadlased rohkem patenditaotlusi kui selliste organisatsioonide töötajad, mis ei osale ELi raamprogrammides. Seitsmes teadusuuringute raamprogramm oli eriti tõhus teaduse tipptaseme tugevdamises. Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi projektide kohta on praeguseks avaldatud 170 000 publikatsiooni. Neist 54 % on avalikult kättesaadavad. Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi publikatsioonide osakaal 1 % enim tsiteeritud publikatsioonide seas on keskmiselt 3,6 %. See suhtarv on vastavalt 2,8, 2 ja 3,6 korda suurem kui ELi, USA ja maailma keskmine näitaja. Tipptasemel teadusajakirjades avaldatud publikatsioonide arv, mida Euroopa Teadusnõukogu rahastab, ning asjaolu, et Euroopa Teadusnõukogu rahastamine hõlmas 11 Nobeli laureaati ja 5 Fieldi medali saajat, on kinnituseks Euroopa Teadusnõukogu teaduse tipptaseme kohta. Seitsmendas teadusuuringute raamprogrammis osales üle 13 000 VKE, kellele eraldati 6,4 miljardit eurot. See on palju parem tulemus kui eesmärgiks seatud 15 %-line VKEde rahastamine seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi koostööprogrammi raames, mille on kehtestanud nõukogu ja Euroopa Parlament seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi alguses. Ökonomeetrilised analüüsid näitavad, et seitsmendas teadusuuringute raamprogrammis osalenud VKEde tulemused tööhõive ja tegevustulu suurenemise valdkonnas olid 38 % paremad kui võrdlusrühma VKEdel. Näide ELi lisaväärtuse kohta Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi järelhindamise kohta toimunud veebipõhise sidusrühmadega konsulteerimise küsimustele vastanute sõnul on üleeuroopaliste probleemide lahendamine Euroopa teadusuuringute kaudu üks kolmest olulisemast Euroopa lisaväärtuse valdkonnast võrreldes liikmesriikide meetmetega (lisaks kasvavale konkurentsile teadusuuringute valdkonnas ja teadlaste liikuvuse suurendamisele). Programmi „Horisont 2020“ raames, mis on seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi järeltulija, paneb Euroopa Komisjon välja mitu ühiskondlike väljakutsetega seotud auhinda. Need „Horisont 2020“ auhinnad on rahalised preemiad neile, kes pakuvad määratletud probleemile kõige tõhusama lahenduse. Auhinnad toimivad innovatsiooni stiimulina. Nende puhul nähakse ette eesmärk, aga mitte see, kuidas innovaator peaks tegutsema või kuidas eesmärk tuleks saavutada. 2014. aastal võitis innovatsiooniauhinna Saksamaa biofarmaatsiaettevõte CureVac GmbH, millele anti kaks miljonit eurot uudse tehnoloogia valdkonnas tehtud edusammude eest. Tehnoloogia on mõeldud selleks, et hoida elupäästvad vaktsiinid stabiilsena ümbritseva õhu mis tahes temperatuuri korral, ületades seega ühe suurema takistuse vaktsiinide kasutamiseks arengumaades. 2015. aastal tegi börsiväline sektor tänu auhinnale täiendavaid investeeringuid teadusuuringutesse, kuna Bill ja Melinda Gates’i sihtasutus teatas lubadusest investeerida 46 miljonit eurot CureVaci, et kiirendada selle uuendusliku vaktsiinitehnoloogia arengut ning nakkushaiguste vastaste arvukate vaktsiinide tootmist. Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi Marie Skłodowska-Curie meetmete raames on antud teadlastele üle 50 000 stipendiumi (sealhulgas 10 000 doktorantidele). Nende stipendiaatide seas oli 148 eri kodakondsusega isikut, kes tegutsevad 86 riigis üle maailma, mis teeb Marie Skłodowska-Curie meetmest seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi kõige rahvusvahelisema osa. Marie Skłodowska-Curie meede aitas parimatel teadlastel Euroopasse jääda, sest ligikaudu 34 % stipendiaatidest olid kolmandate riikide kodanikud ning 46 % tööstusriikidest ELi saabunud teadlastest jäi Euroopasse ka pärast Marie Skłodowska-Curie stipendiumi lõppu (ehkki ei ole võimalik mõõta programmi otsest mõju). Uuringu tulemused näitavad, et ligikaudu 80 % Marie Skłodowska-Curie stipendiaatidest leidis, et nende stipendiaadiks olemise kogemus on parandanud nende ametialaseid väljavaateid, mis näitab seda, et programmi toetusel oma teaduskarjääri arenguks rahalist toetust saanud teadlasi hinnatakse kõrgelt. Jätkusuutlik majanduskasv Programm „Arukas energeetika – Euroopa“ on toonud praktilist kasu: alates 2007. aastast on selle programmi projektidega toodetud taastuvenergiat, mis on samaväärne seitsme miljoni kodanike aastase elektritarbimisega, ning säästetud primaarenergiat mahus, mis on samaväärne rohkem kui kahe miljoni kodumajapidamise aastase elektrikasutusega. Lisaks eeldatakse, et see ergutab veel üle nelja miljardi euro ulatuses investeeringuid taastuvenergiasse. Programmi „Arukas energeetika – Euroopa“ käimasolevatest projektidest oodatava primaarenergia aastase kokkuhoiu esialgne hinnang näitab, et see peaks ületama 312 000 naftaekvivalenttonni aastas. Programm „Arukas energeetika – Euroopa“ jõudis rohkem kui 40 miljoni inimeseni kogu ELis. Hindamises märgiti, et ökoinnovatsiooni projektide eeldatav keskmine võimendustegur on hinnanguliselt ligikaudu 20 (üks euro avaliku sektori investeeringuid toob kaks aastat pärast projekti lõppu kaasa 20kordse brutotulu võimendusteguri) ja keskmiselt loodi umbes kaheksa (täistööajaga) netotöökohta projekti kohta. Rahalises arvestuses on konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi ökoinnovatsiooni algatusest saadud üleilmne keskkonnaalane ja majanduslik kasu hinnanguliselt suurem kui 1,6 miljardit eurot viie aasta jooksul. Energia muutmine turvalisemaks, taskukohasemaks ja säästvamaks EL astus 2015. aastasse kindla sooviga pakkuda oma kodanikele ja ettevõtjatele energiat turvaliselt ja taskukohaselt ning ühtlasi võidelda kliimamuutuste põhjustega. Veebruaris lõi EL energialiidu, et aidata tarbijatel raha ja energiat säästa, kaitsta keskkonda, edendada konkurentsivõimelist energiaturgu ning tagada energiavarustuse kindlus. Juulis algatati mitu seonduvat ettepanekut, mis hõlmasid ELi heitkogustega kauplemise süsteemi läbivaatamist, energiamärgistuse arusaadavuse parandamist ja paremate tingimuste saavutamist tarbijatele. Komisjon algatas ka avaliku konsultatsiooni elektrituru uue korralduse teemal.

Veebruaris ilmus komisjoni teatis selle kohta, kuidas kõikides liikmesriikides saavutada 2020. aastaks elektrivõrkude 10 % ühendatuse eesmärk. Juba 2015. aasta lõpuks oli avalikkuse ette jõudnud mitu võrkude ühendamise projekti, põhjas Balti riikide ning lõunas Pürenee poolsaare ja Malta ühendamiseks ülejäänud ELiga. Septembris võttis komisjon vastu energiatehnoloogia uue strateegilise kava. Selle eesmärk on hoogustada vähese CO2-heitega tehnoloogia arendamist ja kasutuselevõttu ning suurendada liikmesriikide koostööd. Novembris andis komisjon välja esimese iga-aastase aruande energialiidu olukorra kohta, milles kirjeldati alates energialiidu strateegilise raamistiku vastuvõtmisest tehtud edusamme. Selle rakendamine nõuab siiski veel jõupingutusi ja 2016. aasta on tulemuste saavutamise seisukohast otsustava tähtsusega. Lisaks oli ELil keskne roll detsembris Pariisis 195 riigi poolt vastu võetud maailma esimese üldise, õiguslikult siduva kliimakokkuleppe saavutamisel. Kokkuleppes sätestatakse üleilmne tegevuskava, et võimaldada maailmal ära hoida ohtlikke kliimamuutusi, piirates globaalset soojenemist oluliselt alla 2 °C tasemele. Sellega saadeti ka selge signaal investoritele, ettevõtetele ja poliitikakujundajatele, et üleilmne üleminek puhtale energiale on jääv nähtus ning enam ei tohiks eraldada vahendeid saastavatesse fossiilkütustesse. Kaasav majanduskasv Seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi järelhindamine näitab, et ehkki kõnealune raamprogramm ei olnud loodud spetsiaalselt töökohtade tekitamiseks, luuakse programmiga kümne aasta jooksul otseselt 130 000 teadusuuringute valdkonna töökohta ja 25 aasta jooksul kaudselt 160 000 lisatöökohta. Marie Skłodowska Curie meede on edendanud teadlaste töölesobivust, karjäärivõimalusi ja liikuvust Euroopas ning mujal. 95 % selle meetme stipendiaatidest töötas ka kaks aastat pärast oma stipendiumiaja lõppu. Seitsmes teadusuuringute raamprogramm aitas edendada teadlaste pikemaajalist värbamist, sest suur osa (43 %) projektide käigus ajutiselt palgatud teadlastest jäi toetust saanud teadusuuringute meeskondadesse tööle ka pärast projekti lõppu. Arvestades et üks kahest Euroopa ülikoolilõpetajast, kes õpib või osaleb koolitusel välismaal, saab „Erasmuselt“ toetust, näitasid „Erasmuse“ programmi kohta olemasolevad tõendid, et „Erasmus“ suurendab töölesobivuse eelist võrreldes mitteliikuvate üliõpilastega 45 % võrra. Ida-Euroopa üliõpilased kogesid 83 % väiksema tõenäosusega pikaajalist töötust, kui nad olid „Erasmuse“ programmis osalenud. Programmis „Erasmus noortele ettevõtjatele” osalejate seas tehtud uuring näitab, et üle kolmandiku osalenud tulevastest ettevõtjatest alustas ka tegelikult ettevõtlust ning kaks kolmandikku osalenud kogenud ettevõtjatest sai uusi ideid või tehnilist oskusteavet, sisenes uutele turgudele või suurendas oma käivet.



1.4. Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne sidusus (alamrubriik 1b) Alamrubriigist 1b eraldati eespool nimetatud programmidele 2015. aastal 60,4 miljardit eurot, mis moodustab 37,2 % ELi 2015. aasta kogueelarvest. Joonis 4. Vasakul: Peamised programmid, mida 2015. aastal rahastati alamrubriigi 1b raames. Kategooria „Muud“ hõlmab muu hulgas ka „Äärepoolseimaid ja hõredalt asustatud piirkondi“ ning „Euroopa abifondi enim puudustkannatavate isikute jaoks“ / Paremal: alamrubriigi 1b osakaal 2015. aasta eelarves. Kõik summad on miljonites eurodes.

Mitmeaastase finantsraamistiku alamrubriik 1b hõlmab Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF), Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi (ESF), sealhulgas noorte tööhõive algatuse sihtotstarbelist täiendavat assigneeringut, ja Euroopa abifondi enim puudustkannatavate isikute jaoks. Kõiki neid programme rakendatakse koostöös liikmesriikidega. Komisjoni prioriteedid ERDF, Ühtekuuluvusfond ja ESF moodustavad ELi ühtekuuluvuspoliitika, mille eelarve aastateks 2014–2020 on kokku 351,8 miljardit eurot ning mis on kõige olulisem ELi investeerimisvahend, et saavutada strateegia „Euroopa 2020“ eesmärgid, toetades majanduskasvu ja töökohtade loomist ELi tasandil ning struktuurireforme riikide tasandil. Ühtekuuluvuspoliitika sekkumised aitavad saavutada Junckeri komisjoni mitut prioriteeti; mille hulgas on eelkõige töökohad, majanduskasv ja investeeringud; digitaalne ühtne turg ning energialiit ja kliima. Ühtekuuluvuspoliitika aitab kaasa ka siseturu arengule ning mitmele meetmele, mis on seotud pagulaskriisile reageerimise ja rändepoliitikaga. Reformitud ühtekuuluvuspoliitika aastatel 2014–2020 on täielikult kooskõlastatud aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiaga „Euroopa 2020“. Ühtekuuluvusfondi vahendid moodustavad üle 60 % avaliku sektori investeeringute eelarvest mitmes liikmesriigis ja fondil on jätkuvalt keskne roll pikaajaliste investeerimisstrateegiate toetamisel. Kuidas ühtekuuluvuspoliitika aitab rakendada riigipõhiseid soovitusi? Kooskõlas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde hõlmava õigusraamistikuga järgivad kõnealustest fondidest ajavahemikul 2014–2020 kaasrahastatavad programmid kõiki asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi Euroopa poolaasta raames. Rakenduskavad on varasemate riigipõhiste soovitustega tihedalt kooskõlla viidud ning nende heakskiitmine on sõltunud mitme reformi rakendamisest (eeltingimused), et parandada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamist ning tõhusust. Reformitud ühtekuuluvuspoliitika kindel lõimimine ELi uude majanduse juhtimisse mitmeaastases finantsraamistikus 2014–2020 aitab poliitikal paremini reageerida muutuvatele majandusoludele ja tekkivale tasakaalustamatusele. Samal ajal kui komisjoni peamised püüdlused olid seotud läbirääkimiste eduka lõpetamisega 2014.–2020. aasta programmide teemal, rakendas komisjon kogu 2015. aasta jooksul ka sihtotstarbelisi meetmeid, mille eesmärk oli tegeleda riigipõhiste probleemidega ja suurendada liikmesriikide suutlikkust oma 2007.–2013. aasta programmid tõhusalt lõpule viia. 1.4.1. 2014.–2020. aasta kavade rakendamine 2015. aasta lõpuks oli komisjon kõik ühtekuuluvuspoliitika 2014.–2020. aasta rakenduskavad vastu võtnud, mis võimaldas alustada kõikide kavade rakendamist kohapeal. 2014.–2020. aastaks tehtud täiustused tagavad, et kavad on kindlamalt tulemustele suunitletud ning investeerimisvajadused on seotud kindlate eesmärkide ja prioriteetidega koos vastavate näitajate ning väljundite ja tulemuste sihtmärkidega. Igal kaval on tulemusraamistik, mille alusel tulemuslikkust hinnatakse. See võimaldab tagada läbipaistva aruandluse ja hinnata edusamme kava eesmärkide täitmisel. 2015. aasta lõpus olid liikmesriigid valinud välja juba üle 100 000 projekti. Teatis „Investeerimine töökohtade loomisse ja majanduskasvu elavdamisse: Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide panuse maksimeerimine“, mille komisjon andis välja 2015. aasta detsembris, pakub head ülevaadet Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmiperioodiks kavandatud investeeringutest ning nende oodatavatest tulemustest. Üldiselt hinnatakse, et võrreldes praeguse olukorraga tuleneb 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmide rakendamise positiivne mõju eelkõige SKP kasvust ning see jätkub pikema aja jooksul pärast rakendamise lõppu. Oodatav mõju on eriti oluline EL 13 liikmesriikidele, mille puhul Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendid moodustavad märkimisväärse osa avaliku sektori investeeringutest. Nende liikmesriikide puhul eeldatakse, et praeguse olukorraga võrreldes on erinevus rakendamise lõpus +2,7 %, püsides 2020. aasta järgselt üle 2 % vähemalt kümme aastat.

Teavet rakendamise ja tulemuste kohta antakse eelkõige Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Sotsiaalfondi programmide iga-aastaste rakendusaruannete osana ning komisjon jälgib neid hoolikalt. Liikmesriigid peavad esitama esimesed iga-aastased rakendamisaruanded 2016. aasta juunis. Rakendamise eeltingimused Eeltingimused on reformitud ühtekuuluvuspoliitika üks põhilisi uusi elemente, mille eesmärk on suurendada vahendite tõhusust. Nendes kehtestatakse raamtingimused, et investeeringud oleksid tõhusad, ja need tuleks täita alguses – hiljemalt rakendamise esimeste aastate jooksul. Ehkki ligikaudu 75 % kõikidest eeltingimustest oli täidetud ajaks, mil programmid heaks kiideti, oli ligi 750 täitmata (näiteks transpordiinvesteeringuid toetavad transpordi üldkavad). Komisjoniga lepiti kokku tegevuskavad nende täitmiseks hiljemalt 2016. aasta lõpuks. Nende tegevuskavade täitmisel täheldati teatavaid viivitusi: 470 tegevuskavast, mis plaaniti esialgu 2015. aasta lõpuks täita, täideti 2015. aastal 142 tegevuskava ja 3 tegevuskava on kavandatud 2016. aastaks. Komisjon on hoolikalt jälginud eeltingimuste täitmisega seotud tegevuskavade olukorda ja jätkab seda 2016. aastal. Määramine on teine reformitud ühtekuuluvuspoliitika uus element, mille eesmärk on suurendada kindlustunnet, muutes liikmesriigid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega rohkem vastutavaks. See on protsess, mille jooksul liikmesriigid määravad kindlaks ametiasutused, kes vastutavad programmide haldamise ja kontrolli eest, tagades et alates perioodi algusest on nõuetekohaselt loodud piisavad süsteemid. Kui protsess on lõpule viidud, siis võivad programmid hakata komisjonile maksetaotlusi esitama. Liikmesriigid määrasid esimesed ametiasutused 2015. aastal. 2015. aasta lõpus olid liikmesriigid teavitanud komisjoni programme haldavate asutuste määramisest 20 % Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi programmide puhul, mis on esialgse kavaga võrreldes aeglasem tempo. Komisjon pakub samas toetust liikmesriikidele, et aidata neil raskustega toime tulla. Eritoetus Kreekale Kreeka abistamiseks võetud meetmete osana on kokku lepitud suurendada 2014.–2020. aasta programmiperioodi raames struktuurifondide eelmakseid koos 100 % ELi rahastamismääraga abikõlblike kulude puhul ja vabastada ülejäänud 5 % ennetähtaegselt 2007.–2013. aasta programmide jaoks. Kumulatiivne mõju oli kaks miljardit eurot (pool 2015. aastal ja pool 2016. aastal). Noorte tööhõive algatus Noorte tööhõive algatuse puhul on 2015. aasta aprillis (2014. aasta lõpu seisuga) liikmesriikide esitatud esimeste seireandemete järgi teatatud ligikaudu 138 000 osalejast. Peamine probleem, mis tuvastati, oli avaliku sektori rahastamise puudumine noorte tööhõive algatuse tegevuste edendamiseks. Sel põhjusel tegi komisjon ettepaneku suurendada noorte tööhõive algatuse eelmakseid 2015. aastal 30 %ni, et hõlbustada esialgsete meetmete rahastamist. Need eelmaksed sooritati ELi eelarvest 2015. aastal. Järgnev uuring ja intervjuud korraldusasutustega 2015. aastal näitavad, et noorte tööhõive programmi rakendamine on enamikus abikõlblikes liikmesriikides alanud. 2015. aasta novembri seisuga teatas kümme liikmesriiki, et nad olid juba eraldanud 75 % või rohkem oma noorte tööhõive algatuse eelarvest konkreetsetele meetmetele. Kokkuvõttes oli noorte tööhõive algatust rakendava 20 liikmesriigi puhul 2015. aasta detsembri lõpu seisuga toetuseks valitud meetmete kogumaksumus 3,3 miljardit eurot ja 380 miljonit eurot olid deklareerinud toetusesaajad. Sama uuringu andmetel olid suuremad liikmesriigid ja/või noorte tööhõive algatuse peamised abisaajad 2015. aasta novembriks suutnud igaüks kaasata tuhandeid noori: Itaalia (ligikaudu 375 000 kontakti või juba meetmetega kaasatud), Portugal (100 000), Kreeka (32 000), Prantsusmaa (32 000) ja Ungari (16 000). VKEde algatus Rakendamine on kohapeal alanud ka VKEde algatuse puhul, mis on komisjoni ja EIP Grupi (Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Investeerimisfond) ühine rahastamisvahend ning mille eesmärk on stimuleerida VKEde rahastamist, pakkudes osalist riskitagatist väljastavate finantsasutuste VKEde laenuportfellile. Vastavad tooted, mis on nii pankadele kui ka VKEdele atraktiivsed, võivad olla äärmiselt efektiivsed, pakkudes kiiret ning tõhusat viisi, kuidas suurendada laenuandmist reaalmajandusele, luua töökohti ja ergutada majanduskasvu. Rakendamine on juba alanud mitmes liikmesriigis (Bulgaaria, Hispaania, Malta) ning veel mitu liikmesriiki (sealhulgas Rumeenia, Itaalia ja Soome) on teatanud oma ühinemiskavatsusest.

Töökohtade loomine ja tööturutingimuste parandamine Peale ELi eelarvest ja sihtotstarbelistest programmidest pakutava abi aitas komisjon parandada töökohtade ning tööhõive olukorda ELis hulga algatuste kaudu. -Uus Euroopa noortepakt on loodud selleks, et luua 2017. aasta lõpuks 10 000 ärivaldkonna ja hariduse partnerlust ning vähemalt 100 000 uut väljaõppekohta, praktikakohta ja esimest töökohta. -Uus sotsiaaldialoog algatati paljudest eri valdkondadest sotsiaalpartneritega, et tulla paremini toime Euroopas esinevate majanduslike ja sotsiaalsete probleemidega. -Komisjon tegi ettepaneku Euroopa juurdepääsetavuse akti kohta, et parandada siseturu toimimist puudega isikutele mõeldud juurdepääsetavate toodete ja teenuste jaoks, kõrvaldades nende vaba liikumise tõkked ning hoides neid tõkkeid ära. -Tööjõu liikuvuse toetamine ja sotsiaalkindlustussüsteemide parem kooskõlastamine on olnud üks komisjoni peamisi meetmeid Euroopa tööturgu täiustamiseks. Euroopa tööalase liikuvuse portaal (EURES) võimaldab töötajatel hõlpsalt kasutada andmebaasi, mis sisaldab kõigi liikmesriikide avalike tööturuasutuste teavet vabade töökohtade kohta, ja otsida veebis oma töökohataotlusele vastavaid töökohti. 2015. aastal tugevdati ja ajakohastati EURESt ning sellest sai ajakohastatud liikuvusvahend, mis kasutab uusimat IT-tehnoloogiat ja on ligipääsetav kõigile. -Edusamme tehti ELi õigusaktide hindamisel õiglaste ja ohutute töötingimuste valdkonnas. Peagi viiakse lõpule 24 direktiivist koosneva õigustiku põhjalik hindamine töötervishoiu ja -ohutuse valdkonnas. See hindamine on osa komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmist (REFIT), mille eesmärk on tagada lihtsam, selgem ning kindlam regulatiivne raamistik majanduskasvu ja töökohtade loomise toetamiseks. 1.4.2. 2007.–2013. aasta programmide tulemused Rakendamise aspektid Ühtekuuluvuspoliitika rahastamisest saab 2007.–2013. aasta programmiperioodil kasu kokku 440 rakenduskava (322 Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi raames ning 118 Euroopa Sotsiaalfondi raames) kogueraldisega eelarvest summas 346,5 miljardit eurot. Ühtekuuluvuspoliitika kolme fondi rakendamine jõudis enamikus liikmesriikides 2015. aasta lõpus rahuldavale tasemele (80,2 %, välja arvatud tasumisele kuuluvad veel tasumata nõuded) ning üksnes Rumeenias, Itaalias ja Horvaatias esineb veel viivitusi. Euroopa Sotsiaalfondi rakendamise määr kõikides liikmesriikides kokku ulatus 2015. aasta lõpuks 80,5 %ni. Euroopa Sotsiaalfondi vahendite kasutamise määrad väikseimate tulemustega riikides ületasid 65 %, välja arvatud Horvaatias (52,3 %) ja Rumeenias (51,1 %). Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi puhul on tulemuste saavutamise tempo 2015. aasta lõpu poole veelgi kiirenenud ning üldine rakendamise määr on 80 %, välja arvatud kõikide liikmesriikide tasumata nõuded; viivitusi on täheldatud üksnes Rumeenia, Itaalia ja Horvaatia puhul. Nende viivituste mõju saab endiselt leevendada, sest rahastamisvahenditega seotud kulutusi võib jätkuvalt esitleda ja Horvaatia rahastamiskõlblikkuse periood lõpeb 2016. aasta lõpus. Kättesaadavate jälgimisandmete analüüs seoses projektide valikuga, samuti 2015. aasta juunis programme haldavatele ametiasutuste esitatud iga-aastastes rakendusaruannetes esitatud teave näitavad, et suurem osa 2007.–2013. aasta ühtekuuluvuspoliitika rakenduskavadest kulgeb plaanipäraselt. 2015. aasta sügiseks oli Euroopa Regionaalarengu Fond ja Ühtekuuluvusfond toetanud kõikides liikmesriikides rohkem kui 760 000 projekti. Suurem tähelepanu tulemuslikkusele Kooskõlas komisjoni suurema tähelepanuga tulemuslikkusele ning osana 2014. aastal komisjoni algatatud katseprojektist vaadati 2015. aastal uuesti läbi Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi kõigi 322 programmi tulemuslikkus. Tulemuslikkust peeti heaks või vastuvõetavaks 91 % programmide puhul ja kehvaks või väga kehvaks 9 % puhul. See tähendab positiivset arengut võrreldes 2014. aasta kohta varasemast hindamisest saadud tulemustega (mille kohaselt peeti riskantseks 12 % programmidest).

Eelkõige paranes programmide tulemuslikkus seoses juhtimis- ja kontrolliküsimustega, projektide valikuga ning rahastamisvahenditega, mis toovad kaasa kiirema rakendamise, nii et Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi üldine rakendamise määr kõikide liikmesriikide puhul tõuseb 2015. aasta lõpuks 87 %ni. Finantskorraldusvahendite rakendamine on samas endiselt aeglasem kui esialgu kavandatud ja kokku 17,06 miljardist eurost on 1,04 miljardit eurot 2014. aasta lõpu seisuga veel rahastamisvahenditesse maksmata. Panus poliitikaeesmärkide saavutamisse Ehkki SKP kasv on vaid üks ELi ühtekuuluvuspoliitika paljudest eesmärkidest, prognoositi järelhindamise makromajandusliku modelleerimise osas, et ajavahemikul 2007–2013 ühtekuuluvuspoliitikasse investeeritud üks euro kasvatab 2023. aastaks SKPd ligikaudu 2,7 euro võrra. Teisisõnu aitab ühtekuuluvuspoliitika suurendada SKPd ligikaudu 1 triljoni euro võrra. Lisaks lõpetatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Sotsiaalfondi temaatiliste osade järelhindamised ning järgmise aasta aruandes esitatakse ulatuslikumad järeldused tulemuslikkuse kohta. Allpool kirjeldatud ühtekuuluvuspoliitika saavutused kuni aastani 2014 põhinevad peamiselt viimastel kättesaadavatel seireandmetel, mis on saadud liikmesriikide 2015. aastal esitatud iga-aastastest rakendusaruannetest ning juba lõpetatud järelhindamiste tulemusena saadud tõenditel (st keskkond, transport ja ettevõtjatele pakutavad toetused). Arukas majanduskasv (Euroopa Regionaalarengu Fond ja Euroopa Sotsiaalfond) Aruka majanduskasvu valdkonnas on tulemusi saavutatud nii finantsvahendeid kaasates kui ka investeerimistingimuste parandamisse panustades. Programmid edendavad töökohti, majanduskasvu ja investeeringuid kogu Euroopas, keskendudes samal ajal vähim arenenud piirkondadele ning kasvupotentsiaaliga sektoritele. Kogu ELis kaasrahastati kuni 2014. aastani rohkem kui 36 000 projekti, et toetada ettevõtete ja teadusuuringute keskuste koostööd. Mõnes liikmesriigis olid tulemused head, ületades suurel määral esialgseid eesmärke (Ühendkuningriik); teistes liikmesriikides (näiteks Poolas, Belgias või Austrias) jääb avaliku ja erasektori koostöö eesmärgist allapoole, ent tehakse järjepidevaid pingutusi selle olulise koostöö edendamiseks. Näide ELi lisaväärtuse kohta Euroopa Regionaalarengu Fondi toetuse lisaväärtus seisneb selles, et liikmesriikidele antakse täiendavat rahalist abi majanduskasvu loovateks investeeringuteks, arvestades suuri eelarve konsolideerimise piiranguid. Nende investeeringutega stimuleeritud majandustegevus avaldab lühiajalist mõju SKP-le (EL 12 riikides suureneb SKP eelduste kohaselt aastatel 2007–2016 2,7 % aastas), samuti pikaajalist mõju (mis realiseerub üksnes pika aja jooksul) tänu ELi majanduse struktuursele täiustamisele. Näide Euroopa Regionaalarengu Fondi eduka investeeringu kohta on 2013. aastal loodud ligikaudu 16 miljoni euro suuruse valdusfondi loomine Hispaanias Extremadura piirkonnas. See fond võeti kasutusele vähem kui kahe kuuga ja selle tulemusena on selle maht peaaegu kahekordistunud, ulatudes 30 miljoni euroni. Andes VKEdele majanduskasvuks ja innovatsiooniks laene, on fond aidanud laiendada erasektori investeeringute turgu ainsas Hispaania piirkonnas, mis kvalifitseerub vähem arenenud piirkonnaks (lähenemispiirkond). Praeguseks on sellest toetust saanud üle 600 VKE. Väga olulised edutegurid on partnerlus Euroopa Investeerimisfondi ja piirkondliku valitsuse vahel ning piirkondliku turu põhjalik eelhindamine, mis tõi kaasa vajaduste järgi kujundatud rahastamisvahendi. Sellele kogemusele tuginedes on Extremadura maksnud 75 miljonit eurot oma piirkondlikust Euroopa Regionaalarengu Fondi eraldisest 2014.–2020. aasta Hispaania VKEde algatusse. Euroopa Regionaalarengu Fondi rahastamise abil viidi ellu 95 000 teadus- ja arendustegevuse projekti. Tänu nendele loodi 2014. aastaks üle 40 000 täistööajaga teadlase töökoha, mis ületab üldeesmärki, s.o 33 500 loodud töökohta. Kindlaid edusamme on eelkõige näha Poolas, kus 2014. aastaks loodi ligikaudu 5 000 teadlase töökohta. Tänu Euroopa Regionaalarengu Fondi investeeringule eelkõige vähem arenenud piirkondades on lairibaühenduse leviala ELis viimastel aastatel märkimisväärselt suurenenud. Rohkem kui kaheksa miljonit kodumajapidamist on 2014. aastaks saanud juurdepääsu lairibaühendusele tänu Euroopa Regionaalarengu Fondi toetusele. Saavutused on olnud silmapaistvad eelkõige Kreekas – lairibaühendusega interneti leviala laiendati 2014. aastaks täiendavalt 800 000 isikule – ja Sloveenias, kus tänu 2014. aastani tehtud investeeringutele sai lairibaühendusele juurdepääsu rohkem kui 70 000 isikut. Mõnel liikmesriigil on endiselt teatavaid probleeme, et kaotada lõhe selliste piirkondade vahel, millel on juurdepääs ajakohasele info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale, piirkondade vahel, millel on piiratud juurdepääs või pole seda üldse. Seda probleemi lahendatakse ajavahemikul 2014–2020 lisainvesteeringute kaudu.

Tänu Euroopa Regionaalarengu Fondi VKEdele mõeldud investeerimistoele oli 2014. aastaks loodud üle 825 000 töökoha. Need sekkumised on olnud olulise tähtsusega kriisi mõju leevendamisel viimastel aastatel. Lisaks toetas Euroopa Regionaalarengu Fond rohkem kui 120 000 uue äriühingu loomist kogu ELis. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi 2007.–2013. aasta käimasoleva järelhindamise esialgsed tulemused ettevõtjatele pakutavate toetuste (VKEd, suurettevõtted, rahastamisvahendid) tööpakettide kohta näitavad, et Euroopa Regionaalarengu Fond toetas vähemalt 246 000 VKEd (võtmata arvesse kaudset toetust) toetustega, mida said eelkõige mikroettevõtted. Toetus moodustab ligikaudu 47,5 miljardit eurot ehk 16 % Euroopa Regionaalarengu Fondi kogueraldistest. Tehti kindlaks kolm peamist eelist: toetust saanud üksuste majandusnäitajate paranemine (üldisest majanduslangusest hoolimata); innovatsiooni edendamine tänu investeeringutele teadus- ja arendustegevusse ning muudatused käitumises. Palju väiksem osa toetusest (ligikaudu kuus miljardit eurot) läks ligikaudu 3 700 suuremale ettevõttele, millest osa ületas napilt VKEde künnise. Enamik toetatud projekte saavutas oma eesmärgid, näiteks suuremad erasektori investeeringud, ettevõtete tööviljakuse kasv või lisatöökohad. Samas on hindamistes väidetud, et piirkonnad ja liikmesriigid peaksid oma toetuse andmisel keskenduma kaudsete eeliste kasutamisele, näiteks suuremate ettevõtete ühendamine kohaliku tarneahelaga. Selline toetus on paljulubav, sest see võib aidata tagada investeeringute ja töökohtade jätkusuutlikkust piirkonnas. Euroopa Sotsiaalfondi puhul näitasid järelhindamise esialgsed tulemused, et inimkapitali valdkonnas aitas Euroopa Sotsiaalfond arendada ning konsolideerida teadus- ja tehnoloogiasüsteeme (finantstoetuse ja suuniste kaudu teadusuuringute ning innovatsiooni valdkonnas). Euroopa Sotsiaalfond aitas suurendada ka suutlikkuse loomist teadusuuringute valdkonnas ning meelitada ligi täiendavat inimressurssi, et uurida ja edendada töölesobivust. Seoses kõrghariduse kvaliteediga aitas Euroopa Sotsiaalfond kaasa süsteemi tasandi muudatustele, nagu õppeprogrammide parandamine, personali koolitamine ja e-õppe kasutamine. Jätkusuutlik majanduskasv (Euroopa Regionaalarengu Fond ja Ühtekuuluvusfond) Taastuvenergia tootmise lisavõimsus, mis tuleneb otse Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi toetatud sekkumistest ning millest liikmesriigid 2014. aasta lõpus teada andsid, ulatub ligi 4 000 MWni. See näitaja on võrreldes 2013. aastaga üle 1 200 MW võrra suurenenud. Lisaks rakendati väga paljusid projekte endiselt eesmärgiga suurendada kortermajade ja üldkasutatavate hoonete energiatõhusust EL 12 riikides, kus mõlemat liiki ehitised on väga suure energiatarbimisega. Nende sekkumiste tõttu vähenes kasvuhoonegaaside hulk 2014. aasta lõpus aruannete kohaselt 475 592 kilotonni CO2-ekvivalenti. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi järelhindamise käigus üldkasutatavate hoonete ja kortermajade energiatõhususe valdkonnas valminud tööpaketis osutati asjaolule, et ehkki 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil on tehtud edusamme, on need vaid osaliselt hõlmatud programmide jälgimissüsteemidega. Ühtselt kujundatud näitajate puudumine tõi kaasa tõendite erineva ja ebajärjepideva esituse. Eri programmide saavutuste võrdlemisel võib samas kasutada kaht kõige sagedamini tarvitatavat tulemusnäitajat – need on energiatarbimise kahanemine ja kasvuhoonegaaside heite vähenemine: 2013. aastaks (s.o kaks aastat enne programmide lõpuleviimist 2015. aasta lõpus) vähendati läbivaadatud programmidega energiatarbimist 2 904 GWh aasta ja kasvuhoonegaaside heidet 1 454 kilotonni CO2-ekvivalenti aastas, mis tulenes muu hulgas energiatõhususe alastest sekkumistest. Riskide ennetamise valdkonnas saavutati Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi toetuse abil 2014. aasta lõpus parem kaitse looduslike riskide eest: ligikaudu 20 miljoni inimese jaoks üleujutuste riski puhul ja 30 miljoni inimese jaoks metsatulekahjude riski puhul. Ehkki joogivee ja reovee puhastamise valdkonnas oli kokkuvõttes endiselt saavutatud 38 % eesmärkidest, andsid liikmesriigid aru märgatavast olukorra paranemisest: 2014. aasta lõpus oli võrreldes 2013. aastaga absoluutnäitajana märkimisväärselt kasvanud vee- ja reoveeprojektidest kasu saavate isikute arv (vee puhul üle 1,7 miljoni ja reovee puhul üle 1,2 miljoni).

Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi käimasoleva järelhindamise keskkonnaalase tööpaketi esialgsed tulemused näitavad, et mitmes EL 13 ja lõunapoolses EL 15 liikmesriigis on ühtekuuluvuspoliitika üks peamisi avaliku sektori rahastamise allikaid, mis on aidanud seega suurel määral saavutada ELi vee- ja reoveealaseid eesmärke. Paljudes neist riikidest on toimunud suur edasiminek: reoveesektoris tõusis ringlussevõtu määr peaaegu kõigis EL 13 liikmesriikides; veesektoris parandasid Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi rahastatud projektid joogiveega varustatust vähemalt 4 miljoni ELi kodaniku jaoks ning aitasid kaasa paremale reovee puhastamisele üle 7 miljoni ELi kodaniku puhul. Peale selle leiti hindamisel, et läbivaadatud suuremate vee- ja jäätmekäitluse projektide (st üle 50 miljoni euro suurused investeeringud) ettevalmistamisel tehtud finantsanalüüs pakkus kindlat alust nende keskkonnaprojektide rahaliseks jätkusuutlikkuseks. Liikmesriigid teatasid võrreldes 2013. aastaga 2014. aasta lõpus saavutatud edusammudest ka transpordi valdkonnas, kus tehti jõupingutusi eelkõige sellistes sekkumisvaldkondades, kus varasematel aastatel esines rohkem raskusi, näiteks uute teede ehitamine (sh üleeuroopaline võrk) ja raudteede rekonstrueerimine. Kõige suuremat edu saavutati teede rekonstrueerimisel (2014. aasta lõpuks teatati rohkem kui 30 000 km-st võrreldes ligikaudu 20 000 km-ga 2013. aasta lõpus). Edasiminek toimus ka tavapäraselt aeglasema arenguga valdkonnas, nagu raudteede rekonstrueerimine: 2014. aasta lõpuks ligikaudu 4 000 km võrreldes veidi üle 3 000 km-ga 2013. aasta lõpus. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi käimasoleva järelhindamise transpordi valdkonna tööpaketi esialgsed tulemused näitavad, et selliste piirkondade vajaduste rahuldamine, kus transporditaristu on vähearenenud, aitas ühtekuuluvuspoliitika toetus tagada parema ühenduse nii liikmesriikide sees kui ka vahel. See ergutas ka parandama seda, kuidas transpordivaldkonna sekkumisi kavandatakse (nt transpordistrateegiate väljatöötamise kaudu) ja ette valmistatakse (nt parandades taotluste kvaliteeti suuremate, üle 50 miljoni euro väärtusega transpordiinvesteeringute jaoks), ergutades liikmesriike samal ajal pöörama rohkem tähelepanu säästvale transpordile kooskõlas ELi strateegiadokumentidega. Kaasav majanduskasv (Euroopa Regionaalarengu Fond ja Euroopa Sotsiaalfond) Selles valdkonnas teevad Euroopa Regionaalarengu Fond ja Euroopa Sotsiaalfond koostööd, investeerides nii taristusse kui ka inimkapitali hariduse ja koolituse, aktiivse tööturupoliitika ja ebasoodsas olukorras olevate rühmade tööturule ja ühiskonda kaasamise valdkonnas. Euroopa Sotsiaalfondi järelhindamise esialgsete tulemuste järgi moodustas Euroopa Sotsiaalfondi toetus tööhõivele juurdepääsuks 12 % riikide aktiivse tööturupoliitika rahastamisest kogu ELis. Mõnes lähenemispiirkonnas (EL 12s ja lõunapoolsetes liikmesriikides, nagu Kreeka) rahastati märkimisväärset osa aktiivse tööturupoliitika osalejatest Euroopa Sotsiaalfondi kaudu. Hindamisel leiti ka, et Euroopa Sotsiaalfondi sekkumised, Euroopa poolaasta alusel antud riigipõhised soovitused ja strateegia „Euroopa 2020“ on omavahel hästi vastavuses. Näiteks aitas Euroopa Sotsiaalfond reformida avalikke tööturuasutusi mitmes liikmesriigis, suurendades nende suutlikkust programme kavandada ja ellu viia ja/või parandades nende oskusi. Sotsiaalse kaasamise valdkonnas võimaldasid Euroopa Sotsiaalfondi sekkumised liikmesriikidel pakkuda lisa olemasolevatele sotsiaalse kaasamise meetmetele ja toetada suuremat arvu osalejaid kui oleks muidu võimalik olnud, eriti majanduslanguse oludes. Sotsiaalsele kaasamisele eraldati 11,5 miljardit eurot (sealhulgas riikide kaasrahastamine). 2013. aasta lõpuks oli vähemalt 1,3 miljonit sotsiaalse kaasamise prioriteetsetes suundades osalejat kindlustanud töökoha, omandanud kvalifikatsiooni või saavutanud muid positiivseid tulemusi. See ei hõlma pehmete valdkondade tulemusi (nt enesekindluse suurenemine, terviseseisundi paranemine, ulatuslikum kodanikuühiskonnas osalemine ja aktiivsem tööotsimine), mida liikmesriigid harva üles tähendasid. Lisaks aitas Euroopa Sotsiaalfondi toetus liikmesriikidel pakkuda vajadustega rohkem kohandatud teenuseid konkreetsetele sihtrühmadele, kes oleks muidu pääsenud ligi üksnes põhiteenustele, mis ei vasta nende (sageli pakilisematele) erivajadustele. 2014. aasta lõpuks oli kõikides Euroopa Sotsiaalfondi poliitikavaldkondades kajastatud 98,2 miljonit Euroopa Sotsiaalfondi sekkumistes osalejat. Kui rääkida tulemustest, siis on programm saavutanud oma eesmärgi ulatuda vähemalt nii paljude osalejateni nagu eelmisel programmitöö perioodil. Järelevalve- ja aruandlussüsteemide piirangute tõttu 2007.–2013. aasta perioodil annavad koondatud tulemusnäitajad tulemuste kohta üksnes osalise ülevaate. Aruannete kohaselt osaleb vähemalt 8,9 miljonit osalejat tööhõives kohe või siis, kui sekkumisest on mõni aeg möödas, samal ajal kui vähemalt 8,5 miljonit osalejat omandasid kvalifikatsiooni/tunnistuse või läbisid edukalt koolituse. Veel 12,8 miljonit osalejat teatasid muudest positiivsetest tulemustest, nagu oskuste ja pädevuse suurenemine. Järelhindamise põhjal tehtud ja liikmesriikide läbi viidud üldhinnanguid võib lugeda positiivseks, ehkki need põhinevad enamjaolt kvalitatiivsetel tõenditel, mille põhjuseks on järelevalvesüsteemi puudused ja alternatiivsete võrdlevate mõjuhinnangute väga piiratud arv. Euroopa Regionaalarengu Fondi puhul võib haridus- ja lastehoiutaristu investeeringute vallas täheldada märkimisväärset edasiminekut, sest valmis 30 000 projekti, mis hõlmasid investeeringuid haridusrajatistesse kas uute koolide ja ülikoolide ehitamiseks või olemasolevate ajakohastamiseks ja uuestisisustamiseks. Peaaegu kõik projektid asusid vähem arenenud (ehk lähenemis-) piirkondades ja neist andis teada peamiselt üks liikmesriik (Itaalia). Teised liikmesriigid rakendasid samuti selliseid meetmeid, ent ei kasutanud näitajat, mis mõõdab toetust saanud taristu suutlikkust, mis välistas usaldusväärse koondaruandluse nende inimeste arvu kohta, kes sellest taristust ELi tasandil kasu saavad.



1.5. Jätkusuutlik majanduskasv: Loodusvarad (eelarverubriik 2)

Rubriigile 2 on 2015. aastaks eraldatud 63,9 miljardit eurot, mis moodustab 39,4 % ELi 2015. aasta kogueelarvest. Rubriik 2 hõlmab kahte ühise põllumajanduspoliitika sammast: esimene sammas koosneb turutoetusmeetmetest ja otsetoetustest, mida rahastab Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF); teine sammas hõlmab maaelu arengu toetust, mida rahastab Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD). Samuti hõlmab rubriik Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF), ühise kalanduspoliitika rahvusvahelist mõõdet [st piirkondlikke kalandusorganisatsioone ning säästva kalapüügi lepinguid] ning meetmeid keskkonna ja kliimavaldkonnas keskkonna ja kliimameetmete programmi (LIFE) raames. Komisjoni prioriteedid Selle rubriigi kohased meetmed aitavad saavutada komisjoni prioriteete „Tööhõive, majanduskasv ja investeeringud“, „Energialiit ja kliima“ ning teataval määral prioriteeti „Digitaalne ühtne turg“. Need aitavad saavutada strateegia „Euroopa 2020“ eesmärke jätkusuutliku majanduskasvu valdkonnas ning mõned seosed on ka aruka ja kaasava majanduskasvu valdkonnaga seoses tööhõivet ja innovatsiooni edendavate investeeringutega. Joonis 5. Vasakul: Peamised programmid, mida 2015. aastal rahastati rubriigi 2 raames / Paremal: rubriigi 2 osakaal 2015. aasta kogueelarves. Kõik summad on miljonites eurodes.



Komisjoni meetmed põllumajanduskriisiga toimetulekuks Komisjon tegutses kahel viisil, et tagada vajalik turu stabiliseerimine, kui piimanduse ja sealiha sektoreid tabas Venemaa kehtestatud EList pärineva impordi keeld. Esiteks lõi komisjon eraladustamistoetuse, et vähendada turul pakkumist. Teises meetmevoorus hakkas ta maksma otsetoetusi ja kehtestas mitmesuguseid muid erimeetmeid sisaldava solidaarsuspaketi, mis leevendas põllumajandustootjate rahavoogu. Võeti vastu konkreetsed ajutised toetusmeetmed, et toetada Venemaa kehtestatud puu- ja köögiviljade impordikeelust mõjutatud põllumajandustootjaid 219,3 miljoni euroga, samal ajal kui piimandussektoris ulatusid lisatoetusmeetmed 54,3 miljoni euroni. Peale selle suurendati müügiedendusmeetmeid kolmandates riikides selliselt, et esmane mõju eelarvele ulatus 2015. aastal 3 miljoni euroni (lisasummade mõju ilmneb 2016. ja 2017. aastal). 2015. aastal on tehtud algatusi põllumajandusturgude toetamiseks ja tarneahela täiustamiseks. Need hõlmavad: -turuteabe levitamist nii-öelda turuteabe tabelite abil. See muudab turud läbipaistvamaks ja aitab turuosalistel teha teadlikumaid otsuseid; -analüüsimiseks vajalike foorumite algatamist ja taasalgatamist, nagu põllumajandusturgude töökond (käsitleb selliseid teemasid nagu turu läbipaistvus, ebaõiglased kauplemistavad ning juurdepääs rahastamisvahendite ja futuuriturgudele) ning toiduainete tarneahela parema toimimise kõrgetasemeline foorum. 1.5.1. 2014.–2020. aasta programmide rakendusteave Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF) Põllumajandustootjatele makstavaid otsetoetusi ja turuga seotud kulusid rahastava Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi rakendamine kulgeb 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku algusaastatel kavakohaselt. Ühise põllumajanduse turukorralduse raames toimivad sektoripõhised toetusprogrammid, mis on olelusringi eri etappides. Võeti täiendavaid turutoetusmeetmeid, näiteks eraladustusabi teatavatele piimatoodetele ning puu- ja köögiviljade kõrvaldamiskavad, et reageerida Venemaa impordikeelule teatavate ELi põllumajandustoodete suhtes ning turu langusele piima- ja lihasektoris. Nende meetmetega pakuti väga vajalikku toetust mõjutatud tootjatele liikmesriikides ja aidati tasakaalustada asjaomaseid sektoreid. Euroopa põllumajandusel õnnestus leida alternatiivseid turge liidus ja väljaspool (eelkõige Aasias), nagu kinnitab kaubandusstatistika: hoolimata Vene turu kaotamisest suurenes ELi põllumajandustoodete ekspordi koguväärtus 12 kuu jooksul pärast keelu kehtestamist 2014. aasta augustis 6 %. Muude turgude seas kasvatasid ELi eksportijad turuosa USAs (+19 %) ja Hiinas (+39 %). ELi veinieksport suurenes 2015. aasta esimese üheksa kuu jooksul võrreldes eelmise aasta sama ajaga 660 miljoni euro võrra (10,3 %). Seda edu toetas sektoripõhiste eriprogrammide toetus müügiedenduseks kolmandates riikides, aga ka investeeringud viinamarjaistandustesse ning töötlemis- ja turustamisrajatistesse.

Kui rääkida otsetoetustest, siis 2015. majandusaastal rahastas Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond endiselt reformieelseid kavasid, ent viidi ellu ka 2013. aasta ühise põllumajanduspoliitika reformi osi, sealhulgas abitasemete ühtlustamist liikmesriikide vahel. Haldustasandil on komisjon alates 2014. aastast aidanud liikmesriikidel valmistada ette ja rakendada otsetoetusi näiteks juhenddokumentide või ekspertrühmade kohtumistel peetavate arutelude kaudu. Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) EAFRD puhul on kõik 118 maaelu arengu programmi heaks kiidetud. Komisjon ei eelda, et viivitus programmi heakskiitmisel (viimased programmid kiideti heaks 2015. aasta detsembris) mõjutab võimet saavutada programmide eesmärgid ja nendega seonduvad sihid. 31. detsembri 2015. aasta seisuga on eraldatud ligikaudu 23,5 miljardit eurot. See moodustab 24 % EAFRD koguvahenditest 2014.–2020. aastaks. Maksete poolelt ulatusid 2015. aasta lõpuks liikmesriikidelt saadud taotlused kokku 3,77 miljardi euroni, mis on ikka veel vaid 4 % kulukohustuste kogusummast, viidates vajadusele eelolevatel aastatel rakendamist kiirendada. Suur tähelepanu lihtsustamisele 2015. aasta alguses alustas komisjon ulatuslikku lihtsustamist, mis hõlmas kogu põllumajanduse õigustikku. 2015. aasta lõpuks oli tehtud mitu seadusandlikku muudatust, nagu: -toetusetaotluste tähtaja pikendamine; -suurem paindlikkus seoses vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetusega; -noorte põllumajandusettevõtjate maksed; ning -toetusesaajate ja liikmesriikide ametiasutuste halduskoormuse vähendamine, lihtsustades ühtset haldus- ja kontrollisüsteemi, näiteks ennetavate eelnevate ristkontrollide kasutuselevõtmine ja eri täiustused juhenddokumentides, eriti otsemaksete kohta seoses ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade rakendamisega. Lihtsustatakse ka ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi kohaseid halduskaristuste eeskirju. Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF) EMKFi puhul pikendas EMKFi määruse hiline vastuvõtmine (2014. aasta mais) liikmesriikidega peetavaid läbirääkimisi, mis lõpetati 2015. aasta detsembris. Komisjon on kõik 27 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava praeguseks vastu võtnud. Et tagada sujuv rakendamise algus, võttis komisjon vastu mitu rakendus- ja delegeeritud akti. Lisaks andis ta liikmesriikidele suuniseid Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi komitee koosolekutel ning ekspertrühma koosolekutel, keskendudes eelkõige fondi uutele elementidele. 2015. aasta lõpus oli jõus kokku 14 kolmandate riikidega sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli; 2013. aastal oli neid 10 ja 2014. aastal 13. 2015. aastal lõpetati edukalt läbirääkimised protokollide pikendamiseks Gröönimaa ja Mauritaaniaga, samuti uute säästva kalapüügi partnerluslepingute sõlmimiseks Libeeria ja Cooki saartega. Samal ajal lõppesid viimaste protokollide tähtaja saabumisel säästva kalapüügi partnerluslepingud Mosambiigi ja Kiribatiga.





Keskkonna ja kliimameetmete programm (LIFE) Keskkonna ja kliimameetmete programmi LIFE rakendamine sujub. Võeti edukalt kasutusele keskkonna ja kliimameetmete programmi määrusega kehtestatud uut liiki toetused (lõimitud toetus, tehniline abi, suutlikkuse suurendamine ja ettevalmistavad projektid) ning algatati seonduvad konkursikutsed. Suur nõudlus kliimameetmetele keskendunud meetmete ja lõimitud projektide järele kinnitas, et keskkonna ja kliimameetmete programmiga kehtestatud uued võimalused võeti väga hästi vastu. Esimese kahe konkursikutse järel 2014. ja 2015. aastal on saadud üle 300 kliimameetmete eesmärkidele keskendunud projektitaotluse. Lõimitud projektidest anti keskkonna ja kliimameetmete programmist 2015. aastal 63,8 miljonit eurot kuue lõimitud projekti toetuseks, mida rahastati kõnealuse programmi keskkonna osast: need võimaldavad kooskõlastatult kasutada üle 1,4 miljardi euro väärtuses lisarahastamist EAFRD-lt ja ERFilt ning riiklikke ja erasektori vahendeid. Peale selle toetati keskkonna ja kliimameetmete programmi raames rahastatud teadusliku, tehnilise ja logistilise toetusega mitmeid seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammi kohaseid poliitilisi saavutusi, näiteks ringmajanduse paketi arendamist ja vastuvõtmist ning ettevalmistustöid ja logistilist tuge ÜRO kliimamuutuse konverentsiks (COP21), mis tõi kaasa esimese üldise, õiguslikult siduva üleilmse kliimakokkuleppe sõlmimise. 1.5.2. 2007.–2013. aasta programmide tulemused Rakendamise aspektid Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi otsetoetused, mida maksti varasema korra alusel enne 2013. aasta ühise põllumajanduspoliitika reformi, viidi sujuvalt ellu, arvestades et liikmesriikide ametiasutused arvutasid ja eraldasid toetusi ettenähtud ajal. Maaelu arengu (EAFRD) valdkonnas tehti eri liikmesriikide programmides perioodil 2007–2013 hulk parandusmuudatusi. Need muudatused olid seotud selliste valdkondadega nagu rahaeraldiste meetmetevahelised üleviimised, sihtrühma kuuluvate toetusesaajate kohandamine ja abikõlblikkuskriteeriumid. See aitas lahendada finantsvahendite vähese kasutamise määra probleemi esimestel rakendamise aastatel ja mõnda ettenägematut probleemi, mis tulenes muutunud majanduslikest või laiematest poliitilistest oludest. 2007.–2013. aasta lõplik finantsvahendite kasutamise määr on praegu hinnanguliselt 98 %. Euroopa Kalandusfond (EKF ehk EMKFi eelkäija) pakkus rahastamist kalandussektorile ja rannikukogukondadele, et aidata neil olla majanduslikult paindlik ja ökoloogiliselt jätkusuutlik. 31. maiks 2015 oli kulukohustustega seotud 90,8 % EKFi vahenditest. Liikmesriikide võetud kulukohustused alates 2007. aastast kuni 31. maini 2015 ulatusid 3,91 miljardi euroni 134 689 tehingu eest. Samal ajavahemikul ulatusid investeeringud kalandus- ja vesiviljelussektorisse 9,27 miljardi euroni: 42,14 % tuli EKFist, 26 % oli riikide avaliku sektori osalus ja 32 % erasektori rahastamisest. Kalanduspiirkondade säästva arengu meetmed on olnud edukad, ulatudes rohkem kui 11 %ni EKFi kogukulukohustustest. Finantsvõimenduse seisukohast lisandub igale EKFist toetusena makstud eurole 1,37 eurot liikmesriigi kulukohustustega seotud toetust (+2,2 % võrreldes 31. maiga 2014), millest 0,75 eurot tuleb erasektori vahenditest ja 0,62 eurot avaliku sektori vahenditest. 2015. aastal hinnati säästva kalapüügi partnerluslepinguid laiema hindamise raames, mis hõlmas erinevaid ühise kalanduspoliitika kohaseid finantsmeetmeid. Hindamisel leiti, et säästva kalapüügi partnerluslepinguid hallati kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega. Arvestades eralepingute alusel muude kolmandate riikide aluste makstud juurdepääsutasude analüüsi ning aluseomanike makstud tasusid võrreldes lossitud püügikogustega, loeti ELi läbiräägitud juurdepääsutasud aluseomanikele kasulikuks ja tõhusaks. Hindamine näitas suuremat väärtust tuunikalalepingute puhul võrreldes mitut liiki käsitlevate lepingutega. Keskkonna rahastamisvahendi LIFE+ puhul moodustasid toetusprojektid 81 % programmi mitmeaastasest eelarvest, mis oli 2,1 miljardit eurot. See moodustas 1,7 miljardit eurot kogu perioodi jooksul ja kaasas finantsvahendeid (1,8 miljardit eurot), tänu millele ELi rahastamine rohkem kui kahekordistus.

Panus poliitikaeesmärkide saavutamisse Arvestades et maaelu arengu programmide ja Euroopa Kalandusfondi 2007.–2013. aasta tulemuslikkuse järelhindamine ei ole veel valmis, tuginevad alltoodud saavutused neid programme käsitlevale viimasele kättesaadavale järelevalveteabele. Arukas majanduskasv Aastatel 2007–2013 avaldas ühine põllumajanduspoliitika tugevat positiivset mõju põllumajandussektori elujõulisusele, pakkudes sektorile sihtrahastamist tulemuslikkuse parandamiseks. ELi põllumajandussektor suurendas ajavahemikul 2005–2014 oma koguteguritootlikkust 0,7 % aastas (ja 1,7 % aastas EL 13-s), mis on selge tõend tootmistegurite tõhusama kasutamise kohta. Maaelu arengu rahastamisel anti toetust teadmiste omandamisele, investeeringutele, eri vormis koostööle ja innovatsioonile. Ajavahemikul 2007–2013 toetas EAFRD: 430 000 põllumajandusettevõtte ajakohastamise projekti; stardiabi 165 000 noorele põllumajandusettevõtjale; 385 000 põllumajandusettevõtja osalemist kvaliteedikavades; rohkem kui 5 miljonit koolituspäeva põllumajandusettevõtjatele. Maaelu arengu meetmed aitasid lisaks luua või arendada 70 000 (mittepõllumajanduslikku) mikroettevõtet. EAFRD rahastamisega toetati ka lairibaühendusele ja/või info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale parema juurdepääsu saavutamist 8 miljoni maapiirkondade elaniku jaoks. Järgmise põlvkonna tehnoloogiale juurdepääs maapiirkondades ulatus 2014. aasta lõpuks 25 %ni, mis on võrreldes alla 20 %ga 2013. aastal paranenud. Ehkki rahastamisvahendite kasutamine 2007.–2013. aasta maaelu arengu programmides oli endiselt tagasihoidlik (364 miljonit eurot rahastamist 16 maaelu arengu programmist seitsmes liikmesriigis), on osa tulemustes julgustavad. Näiteks aitas Rumeenias tegutsev ja maaelu arengu poliitika raames rahastatav tagatisfond aastatel 2010–2014 teha kättesaadavaks 265 miljoni euro ulatuses laene, andes tagatiseks vaid 116 miljonit eurot 1 040 tagatise näol. Jätkusuutlik majanduskasv Aastatel 2007–2013 oli üle 80 % ühise põllumajanduspoliitika kogumaksetest seotud põllumajandusettevõtjate vastavusega keskkonnaga (samuti toiduohutuse, looma- ja taimetervise ning loomade heaoluga) seotud põhisnõudeid. Lisaks võimaldas Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond põllumajandustootjaid toetades taganeda kahjulikult intensiivsest tootmisest. Põllumajandusest (v.a pinnasest) tulenevate kasvuhoonegaaside heide jätkas püsivat vähenemist, nii et aastatel 2001–2012 oli aastane keskmine alanemise määr 0,7 %, mis aitas seega täita CO2-heite vähendamise eesmärki.

Maaelu arengu programmide raames anti eri liiki pindalatoetusi, et julgustada majandamistavasid, millel on tõestatud positiivne mõju bioloogilisele mitmekesisusele, pinnasele, veele ja õhule nii põllumajandus- kui ka metsandussektoris. 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil laienes põllumajanduse keskkonnatoetuskavadega hõlmatud pind 47 miljoni hektarini, mis moodustas 2013. aastal üle 25 % EL 27 kasutatavast põllumajandusmaast. Eelkõige hõlmas põllumajandustootjatelt saadud toetus mahepõllumajandusele üleminekuks 7,7 miljonit hektarit. See kõik aitas märkimisväärselt parandada ELi põllumajandustootmise keskkonnatoimet. Aastatel 2007–2013 kasutasid liikmesriigid aktiivselt Euroopa Kalandusfondi alla kuuluvat laevade kasutusest kõrvaldamise vahendit, et kohandada püügivõimsust kättesaadavate ressurssidega. Mitu liikmesriiki kinnitas oma 2013. aasta laevastiku suutlikkuse aruannetes, et nende kalalaevastik on kasutatavate varudega tasakaalus, isegi kui ilmnes liigset püügivõimsust, eelkõige Vahemere piirkonnas. Komisjoni 2015. aasta aruandes EKFi rakendamise kohta kinnitatakse laevastikuga seotud meetmetele (kalanduse alaline ja ajutine peatumine) antava EKFi toetuse järkjärgulist vähenemist ning jätkuvat toetust keskkonnahoidlikumateks kalandustavadeks, mis on aidanud suurendada maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel püütavad varud 27-lt 2014. aastal 39ni 2015. aastal. LIFE+ aitas suurendada teadlikkust ning üldsuse osalemist ELi keskkonnapoliitika ja -õigusaktide rakendamisel, samuti edendas see head valitsemistava selles valdkonnas. Programm on olnud tõhus vahend, millega edendada kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis seatud prioriteetide rakendamist. Programmi hindamine kinnitas, et LIFE+ on olnud edukas vahend, millel on olnud märkimisväärne ELi lisaväärtus. Kahekümne rakendamise aasta jooksul ja lisaks kvantifitseeritud kasule, mis on hinnanguliselt ligikaudu 600 miljonit eurot aastas, on LIFE aidanud: parandada ligikaudu 4,7 miljoni hektari maa kaitset ja taastamist; parandada vee kvaliteeti ligikaudu 3 miljoni hektari suurusel alal; parandada õhu kvaliteeti ligikaudu 12 miljoni inimese jaoks; vähendada jäätmeid ligikaudu 300 000 tonni võrra ja võtta lisaks ringlusse 1 miljon tonni jäätmeid; vähendada CO2-heidet 1,13 miljoni tonni võrra aastas. Näide ELi lisaväärtuse kohta Keskkonna ja kliimameetmete programm toimib parimate tavade vahetamise ja teadmiste jagamise platvormina, võimaldades kõikidel ELi osalejatel õppida üksteise kogemustest. Rohkem kui 25 % selle programmi looduskaitsemeetmete tulemustest jagati ja korrati kogu ELis. Sellise eduka teadmiste jagamise näide on projekt Elia, mille eesmärk oli luua keskkonnasõbralikud koridorid, et tagada bioloogiline mitmekesisus metsades kõrgepinge õhuliinide all, vähendades ühtlasi põhivõrguettevõtjate iga-aastaseid hoolduskulusid. Tänu sellele projektile taastati Belgias 155 km (775 ha) ja Prantsusmaal 31 km (155 ha). Mõlemas riigis hõlmasid kaitsemeetmed kokku 732 sidusrühma 28st sidusrühmade grupist nende pikaajalisel juhtimisel. Tasuvusanalüüs näitas, et iga-aastased hoolduskulud vähenesid 2,5–5 korda, seejuures algsed investeeringud muutusid tasuvaks alles pärast 3–9 aasta möödumist. Belgia võrguettevõtja peaks seda lähenemisviisi eeldatavasti kasutama oma eelarvest veel 600 km õhuliinide puhul pärast keskkonna ja kliimameetmete projekti tähtaja lõppu, lootes aastas ligikaudu ühe miljoni euro ulatuses kulusid kokku hoida. Selle projekti alusel rakendatavaid meetmeid kohaldatakse rohkem kui 75 000 km suhtes kogu ELis. Kaasav majanduskasv Tänu otsetoetuste ja turumeetmete kombinatsioonile õnnestus piirata töökohtade ning tootmismahu vähenemist. 2014. aastal tõusis tööhõive määr maapiirkondades 63,3 %ni. See oli oluline ELi 11 miljoni põllumajandusettevõtte, nende 22 miljoni alalise töötaja ning põllumajandusega seotud isikute jaoks – näiteks 22 miljonit isikut toiduainete töötlemise, jaekaubanduse ja teenuste valdkonnas ning lisaks eelnevates või järgnevates sektorites (kogu sektoris on kokku ligikaudu 44 miljonit töökohta). Ühine põllumajanduspoliitika edendas ka tasakaalustatud territoriaalset arengut ELis tänu maaelu arengu meetmetele, millega toetati ligikaudu 53 000 meedet, mis parandasid põhiteenuseid maapiirkondades (nt transport, elekter, igapäevane koduhooldus) ajavahemikus 2007–2013. Euroopa Kalandusfondi puhul leiti hiljutises uuringus, et kohalikud kalanduse tegevusrühmad on loonud vähemalt 7 300 töökohta, samal ajal kui säilitati veel 12 500 töökohta hinnangulise kuluga 32 000 eurot loodud või säilitatud töökoha kohta, ning Euroopa Kalandusfondi toetusega loodi üle 200 uue ettevõtte.

2015. aastal valminud hindamise põhjal osutusid säästva kalapüügi partnerluslepingute meetmed tõhusaks nii ELi kui ka muude riikide laevastike majandusliku kasu seisukohast. Säästva kalapüügi partnerluslepingutega toetati ligikaudu 2 500 ELi kodaniku tööhõivet ELi laevadel paljudes ELi rannikupiirkondades, seejuures kõige rohkem Hispaanias Andaluusias, Galicias, Baskimaal ja Kanaari saarte piirkonnas, Lätis ja Leedus, Prantsusmaal Bretagne’i ja Réunioni piirkonnas ning Poolas Pomorskie piirkonnas. Samas leiti, et kalandusalaste partnerluslepingutega seotud töökohtade loomist sellistes piirkondades nagu Andaluusia ja Kanaari saared mõjutas hindamisperioodil (2007–2013) negatiivselt kalapüügivõimaluste vähendamine Lääne-Aafrikas sõlmitud mitut liiki käsitlevate lepingute alusel. 1.6. Julgeolek ja kodakondsus (eelarverubriik 3) Rubriigi 3 raames ühendatakse ELi eelarves mitu programmi (2,5 miljardit eurot, mis moodustab 1,6 % ELi 2015. aasta kogueelarvest), millega toetatakse pakilisi poliitilisi probleeme, nagu julgeolek, varjupaigaküsimused, ränne ja lõimumine, tervishoid, tarbijakaitse, kultuur ning dialoog kodanikega. Rahastatakse eelkõige projekte, mille puhul ELi koostöö suurendab märkimisväärselt tõhusust. Joonis 6. Vasakul: Peamised programmid, mida 2015. aastal rahastati rubriigi 3 raames / Paremal: rubriigi 3 osakaal 2015. aasta kogueelarves. Kõik summad on miljonites eurodes. See osa eelarvest oli pagulaskriisi tõttu sel aastal erilise surve all. Selliseid asutusi nagu Frontex, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet ja Europol tugevdati, kolmekordistades esialgset summat, mis eraldati operatsioonidele „Triton“ ja „Poseidon“ Vahemeres, ning pakuti lisatoetust esmase vastuvõtu keskuste loomiseks. Märkimisväärselt tugevdati erakorralisi meetmeid Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ning Sisejulgeolekufondi raames (+130 miljonit eurot), et aidata piiriäärseid liikmesriike, nagu Kreeka ja Itaalia. Lisaks eraldati 25 miljonit eurot ümberasustamiskava rahastamiseks.



Komisjoni prioriteedid Rubriigi 3 kohased programmid aitavad peamiselt kaasa Junckeri komisjoni prioriteetidele „Õigus ja põhiõigused“ ning „Ränne“. Hoolimata väikesest kaasatud eelarvest toetatakse nende programmidega strateegia „Euroopa 2020“ saavutusi. Näiteks tervishoiuprogrammist rahastatakse meetmeid, mis on seot