[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 12.7.2006

KOM(2006) 392 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE, REGIOONIDE KOMITEELE NING EUROOPA KESKPANGALE

Iga-aastased märkused euroala kohta {SEK(2006) 936 }

I. SISSEJUHATUS

1. Kuulumine euroalasse tugevdab ühtse rahapoliitika, kaubandus- ja rahandussidemete sõlmimise ja majanduspoliitika tihedama koordineerimise julgustamisega liikmesriikide majanduslikku üksteisest sõltuvust . Sellise sõltuvuse tõttu seisavad euroala liikmed teistest ELi liikmesriikidest vahetumalt silmitsi majandusprobleemidega.

2. Iga-aastastes märkustes euroala kohta ja euroala aastaaruandes esitatakse komisjoni arvamus kõnealuste probleemide kohta ning arutletakse sobiliku majanduspoliitilise reageeringu üle euroala ja liikmesriikide tasandil . Arvamuse eesmärk on parandada teadlikkust ja soodustada laiaulatuslikku arutelu euroala majanduspoliitika ja arengu ning küsimuste kohta, mis on olulised 310 miljonile euroalal elavale inimesele. Arvamus on oluline ka euroala laienemise kontekstis, kuna Sloveeniast saab euroala noorim liige, ühinedes euroalaga 1. jaanuaril 2007.[1] Teavitades poliitikakujundajaid ja laiemat avalikkust, täiendatakse komisjoni euroala majandusanalüüse sellistes väljaannetes nagu Quarterly Report on the Euro Area, Public Finances in EMU ja the EU Economy Review.

II. MAJANDUSE VÄLJAVAADETE PARANEMINE

3. Viimase viie aasta aeglusest ülesaamise järel on euroala majandustegevus taas aktiivistumas . Ettevõtted võivad tänu suurele kasumile ja madalatele intressimääradele vaadata tulevikku optimistlikult. Ka tarbijad usuvad järjest kindlamalt tulevikku ning pärast mõnda ebakindlat aastat võib oodata kulutuste suurenemist. Euroala paremat toimimist koduriikides toetab välisnõudluse jätkuvalt suur kasv. See kajastab elavnevat rahvusvahelist kaubandust, aga ka Euroopa suurenevat konkurentsivõimet maailmas.

4. Kuigi kasv suureneb, ei ole põhjust rahuloluks . Euroopa Komisjoni viimase prognoosi kohaselt kasvab euroala SKT 2006. aastal 2,1% võrreldes 2005. aasta 1,3%ga. Eeldatakse, et tarbijahinna inflatsioon, mis eelmisel aastal jõudis osaliselt suurte energiakulutuste tõttu 2,2%ni, püsib samal tasemel. Käesoleval aastal luuakse euroalal üle miljoni uue töökoha. Siiski on hoolimata hiljutisest olulisest langusest töötuse määr 2006. aasta mais 7,9% tööjõust, ja tööhõive kasvu juures, mis on 0,9% aastas, on uute töökohtade loomise tempo endiselt liiga aeglane. Samuti rõhutab euroala madal potentsiaalne kasvumäär, mis on ligikaudu 2% aastas, muu hulgas vajadust tootlikkust suurendavate reformide järele. Lähiaastatel on euroala poliitika prioriteet nende näitajate tasakaalustamine.

5. Lühiajalises perspektiivis on väljavaated positiivsed, keskpikas perspektiivis aga pigem negatiivsed . Lühiajalises perspektiivis võivad euroalal majandust oodatust enam edendada uute töökohtade loomine ja varasemate või käimasolevate majandusreformide positiivne mõju. Keskpikas perspektiivis võib euroala arengut takistada võimalik naftahinna tõus. Ülemaailmse tasakaalustamatuse ebakorrapärase leevendamise oht võib samuti kahjustada nii kogu maailma kui ka euroala majanduskasvu taastumist. Teisalt aga võivad naftat eksportivate riikide ootamatult suured kasumid suurendada nõudlust euroala kaupade ja teenuste järele.

III. TUGEVA MAKROMAJANDUSPOLIITIKA KINDLUSTAMINE

6. Euroala majanduskasvu taastamisel on olnud oluline osa makromajanduspoliitikal, mis toetub majandus- ja rahaliidu loodud poliitilise raamistiku usaldusväärsusele . Rahapoliitika on aidanud majandustegevust edendada sobiva majanduskeskkonna hoidmisega, mille tulemusena olid nominaalsed ja reaalsed intressimäärad 2005. aastal ajalooliselt madalad, säilitades samal ajal hindade stabiilsuse. Ka fiskaalpoliitika on toetanud euroala majanduskasvu. Enamik liikmesriike võis tänu varasematele jõupingutustele eelarve tasakaalustamisel lasta automaatsetel stabilisaatoritel olla üldjoontes toetavas rollis.

7. Kui majanduse olukord paraneb, peab arenema ka makromajanduspoliitika . Rahapoliitilised stiimulid on viimastel aastatel järkjärguliselt kahanenud. Eelarvepädevate asutuste ülesanne on tugevdada majanduskasvu aeglustumise järel Euroopa riikide eelarvete tasakaalu, ja vähendada riigivõlga. Riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamine on oluline ka euroala rahvastiku vananemisest tingitud lisasurve tõttu riikide eelarvele. Vastavalt komisjoni viimasele prognoosile jääb hoolimata paranenud majanduslikust olukorrast keskmine riigilaen euroalal 2006. aastal samaks, kuigi ajutiste meetmete piiratum kasutamine tingib mõningase strukturaalse eelarvetasakaalu paranemise.. Et täielikult rakendada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavat osa, tuleb mõnel euroala liikmesriigil 2006. ja 2007. aastal kohandada eelarvet rohkem, kui oli kavandatud 2005. aasta stabiilsusprogrammides.

8. Mure, et makromajanduspoliitika kohandused katkestavad majanduskasvu taastumise, on põhjendamatu . Tegelik mure seisneb selles, et kõnealuste kohanduste ebaõnnestumine halvendab euroala edasise majanduskasvu eeldusi, lükates edasi keskpikas perspektiivis kasvu tagamiseks vajalike poliitiliste otsuste tegemise. Eurooplased on mõistnud, et ootame-ja-vaatame-strateegia makromajanduspoliitika puhul ei tööta. 1970. ja 1980. aastatel põhjustas headel aegadel makromajandusliku stabiilsuse ignoreerimine püsiva inflatsiooni, suured eelarvepuudujäägid ja kasvava riigivõla, mis pani aluse madalale majanduskasvule ja suurele tööpuudusele. Hiljem ei kasutatud täielikult ära 1990ndate aastate soodsat kasvu, et viia lõpule eelarve tasakaalustamine, millega alustati enne majandus- ja rahaliidu käivitamist. Nüüd kui Euroopa majandus kogeb esimest korda pärast 1999. aastat kasvu püsivat kiirenemist, on Euroopa Komisjon seisukohal, et arukas makromajanduspoliitika, mis tagab hindade stabiilsuse ja parandab eelarve tasakaalu, koos struktuurireformidega, et parandada toote-, töö- ja kapitaliturgude toimimist, oleks asjakohane poliitiline reageering.

IV. MAJANDUSREFORMIDE EDENDAMINE EUROALAL

9. Majanduslik ja poliitiline prioriteet on võita lahing euroala makromajandusliku stabiilsuse tagamisel ning sõda kasvu ja töökohtade loomisel . Euroalal on jätkuvalt tööta 12 miljonit meest ja naist. Majanduskasv ja tootlikkus on eriti rahvastiku vananemisest tingitud probleeme silmas pidades liiga madalad. Siiani ei saa kõik eurooplased täit kasu tehnika arengust ja üleilmastumisest. Kuigi mõned süüdistavad euroala viimase viie aasta pettumust valmistanud majanduskasvus ja tööhõives ühisraha kasutuselevõttu, on tõeline põhjus toote-, töö- ja kapitaliturgude reformi ebapiisav areng. Majandusreformide kiirendamine, suurema konkurentsi edendamine ning makromajandusliku stabiilsuse tagamine on majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni partnerluse keskne teema.

10. Majandusreformide edukuses on tähtis osa avaliku toetuse tagamisel . Kuigi Euroopas paraneb teadlikkus makromajandusliku stabiilsuse vajalikkusest, tuleb tegeleda mõnede visalt püsivate müütidega majandusreformide kohta. Ühe arvamuse kohaselt tähendab majandusreform senisest elatustasemest loobumist, kuna eurooplased ei suuda seda endale enam lubada. Hoolimata võimalikest lühiajalistest kohandamisega seotud kuludest on majandusreformide eesmärk parandada elustandardit Euroopas. Euroopa Komisjoni uuringu kohaselt võivad toote-, töö- ja kapitaliturgude põhjalikud majandusreformid tõsta ELi potentsiaalset majanduskasvu 2%-lt 3%-le. See tähendab rohkem töökohti, suuremaid vabu sissetulekuid ning Euroopa kui ainulaadse heaoluriigi ajakohastamist. Teise müüdi järgi muudab majandusreform Euroopa vähem euroopalikuks, kuna seatakse sisse teistsugune majandus- ja sotsiaalmudel. Otse vastupidi – majandusreform peab aitama taasühendada Rooma lepingus sõnastatud ettevõtluse ja sotsiaalküsimused euroopalike väärtushinnangutega.

11. ELi liidrid on tunnistanud, et majandusreform on euroalasse kuulumise vältimatu osa . Selle aasta kevadine Euroopa Ülemkogu rõhutas veelkord, et rahaliidus on hästitoimivatel toote-, töö- ja kapitaliturgudel oluline osa kasvupotentsiaali suurendamisel ja samuti majandusvapustuste mõju leevendamisel. Majandusliku olukorra muutumisele kiiresti reageerivad hinnad ja palgad on samuti olulised liikmesriikidevaheliste õigustamatute inflatsiooni- ja kasvuerinevustega tegelemisel. Kuigi kõik liikmesriigid saaksid Lissaboni reformikavast kasu, on euroala liikmesriigid rohkem huvitatud struktuurireformide kiirendamisest, kuna tihedamast konkurentsist saadakse kiiremini kasu, kui liikmesriigid avavad oma turud samaaegselt.

12. On oluline, et euroala liikmesriigid astuksid otsustavaid samme ajavahemikuks 2005 – 2008 koostatud majanduskasvu ja tööhõive ühtsete suunistega ettenähtud majandusreformi elluviimisel . 2006. aasta jaanuaris vastuvõetud iga-aastases komisjoni Lissaboni strateegia arenguaruandes on märgitud, et euroala liikmesriigid on oma reformikavadega tõestanud pühendumist riigi rahanduse stabiilsuse saavutamisele, tööjõu tootlikkuse toetamisele ning tööhõive ja osalusmäära tõstmisele, täites jätkusuutliku arengu nõudeid. Mõned liikmesriigid peavad selleks, et tagada majandus- ja rahaliidu dünaamiliseks ja sujuvaks funktsioneerimiseks vajalikud hästitoimivad toote-, teenuste-, töö- ja kapitaliturud, siiski rohkem tööd tegema. Prioriteedid on seejuures uurimis- ja arendustegevuse kiirendamine euroalal, tihedama konkurentsi edendamine teenuste puhul ja võrgutööstuses, eelkõige energeetikas, ning tööturu kohanemisvõime suurendamine.

13. Et tagada jätkusuutlik sotsiaalmudel, on oluline saavutada suurem kasv ja rohkem töökohti . Euroala liikmesriikidele võivad siin eeskujuks olla esimesena Põhjamaades käivitatud paindlikkuse ja turvalisuse tasakaalule keskendunud („ flexicurity“) reformid. Need reformid on viinud dünaamilise majanduseni, edendades töökorralduse ja töösuhete kohandatavuse kõrget taset, tagades samal ajal töötajate turvalisuse, investeerides muu hulgas elukestvasse õppesse ning töötute ümberõppesse ja aktiveerimispoliitikasse. Kuigi puudub ühtne ja kõigile sobiv paindlikkuse ja turvalisuse mudel, on tööturul vajalik suurem paindlikkus, samas kui töötajatele on võimalik tagada teatav turvalisus mitmel moel.[2] Põhjamaade kogemusi ei pruugi olla lihtne teistesse liikmesriikidesse üle kanda. Peale selle, et riiklikul tasandil võivad eelistused olla erinevad, peavad poliitikakujundajad arvestama nt selliste reformide eelarvelise mõjuga, seda eriti riikides, kus esineb oluline eelarve puudujääk või surve vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekuludega tegelemise tõttu.

V. ÜHINE RAHA, ÜHINE TURG

14. 1980ndatel aastatel tunnistasid liikmesriigid, et ühise turu loomine Euroopas oli ühise raha kehtestamisel mõjuv argument. Nüüd kui ühisraha on saanud reaalsuseks, peab euroala liikmesriikidel jätkuma kindlameelsust siseturgu soodustava poliitika toetamiseks. Viimase aasta jooksul on mõned selle eesmärgi saavutamise seadnud kahtluse alla, rõhutades rahvuslikke eesmärke kaitstes peamisi majandusharusid piiriülese konkurentsi eest. See aga takistab ettevõtetel kõigi siseturu võimaluste kasutamist ning on kahjulik tarbijatele, kes peavad loobuma madalatest hindadest ja paremast valikust saadavast kasust. Viiskümmend aastat tagasi ütlesid Rooma lepingule allakirjutajad minevikust lahti, lubades pühenduda inimeste, kaupade, teenuste ja kapitali vaba liikumise tagamisele, luues baasi Euroopa 20. sajandi teise poole majandusedule ja poliitilisele stabiilsusele. Seda lubadust tuleb uuendada, valides majanduspoliitika, millega edendatakse siseturgu ja suurendatakse euroala ja kogu ELi majanduslikku kasu .

15. Liikmesriikides on majandusreform vajalik siseturu arendamiseks ning majandus- ja rahaliidu säilimiseks . Siseturul on võtmeroll suurema kasvu ja rohkemate töökohtade saavutamise eesmärgi täitmisel. Koos ühise valuutaga edendab siseturg ressursside tõhusamat rakendamist ning pakub ettevõtetele paremaid kaubandusvõimalusi ja tarbijatele laiemat valikut. Siseturg omandab täieliku potentsiaali ainult juhul, kui Euroopa tasandil kokkulepitud õigusaktid rakendatakse ja kohaldatakse kõigis liikmesriikides täielikult. Selles mõttes on euroala enamiku liikmesriikide siseturgu reguleerivate õigusaktide ülevõtmisel ja rakendamisel saavutatud kesised tulemused endiselt murettekitavad. Seitse liikmesriiki ei ole saavutanud üleminekuaja puudujäägialast eesmärki, milleks on 1,5%, samas kui neli suurimat euroala riiki on EL 25 hulgas rikkumiste poolest kõige kehvemal kohal. Et jätkuvalt suurendada kasvupotentsiaali ja tõsta euroala majandusvapustustele reageerimise võimet, on majandusintegratsiooniga edasi liikumisel oluline direktiivide täielikum ülevõtmine ja parem rakendamine.

16. Teenustesektori reformimine on euroalale oluline . Teenustesektori parema integreerituse tähtsust ei tohiks alahinnata, kuna teenustesektoris töötab umbes 70% kogu euroala töötajatest ning sama suure osa moodustab see euroala majanduses loodavast lisandväärtusest. Sellega seoses aitaks ELi teenuste direktiivi täielik rakendamine pärast selle vastuvõtmist hiljem selle aasta jooksul toetada konkurentsi ja majanduslikku dünaamilisust Euroopas ning täielikult ära kasutada ühisrahast saadavat võimalikku kasu.

17. Tegelikku kasu võib tuua eelkõige finantsturgude integratsioon tootlikkuse tõstmise, konkurentsivõime suurendamise ning seeläbi majanduse kasvupotentsiaali suurendamise kaudu . Takistuste kõrvaldamine ühtse euromakseala loomisel soodustaks kaubandust, tarbimist ja investeeringuid euroalal ning võimaldaks kodanikel ja ettevõtetel teha piiriüleseid makseid sama lihtsalt, turvaliselt ja tõhusalt ning sama tasu eest kui oma riigis. Finantsturu integratsioon võib samuti kaasa aidata majandus- ja rahaliidu sujuvale toimimisele, edendades makromajanduslikke kohandusi ja suurendades vastupanuvõimet välistele majandusvapustustele. Majandusuuringud näitavad, et ELi finantsturgude integratsioon võib suurendada SKTd aja jooksul 0,5–1,1% võrra.

18. EL ja euroala peavad jätkuvalt liikuma euro ja ELi finantsteenuste tegevuskava edu suunas . Selleks on vajalik finantsteenustealaste kehtivate õigusaktide rakendamine ning siseturureeglite õigeaegse ja tõhusa rakendamise tagamine. Et avada Euroopa killustunud jaefinantsteenuste turg, on vaja võtta lisameetmeid, et tarbijatel oleks lihtsam valida parimaid säästu-, laenu-, kindlustus- ja pensionivõimalusi. Järgmise viie aasta oluline ülesanne on ka finantsturgude tegevuse reguleerimise ja järelevalve üleeuroopalise käsitluse väljatöötamine, et võtta arvesse asjaolu, et finantssektor muutub järjest enam rahvusvaheliseks. Kuna tegemist on ilmselgelt positiivse ja isegi vajaliku arenguga, et toetada ELi majanduskasvu potentsiaali, tähendab see ka, et riiklikud asutused peavad tahtma kohaneda ja üle minna uuele finantsmaastikule. Sellega seoses tuleb vähendada liikmesriikide kalduvust lisada direktiivide ülevõtmisel riigi õigusaktidesse ebavajalikke sätteid, kui tuleb realiseerida finantsteenuste integreeritud turu täit kasu.

19. Euroalal tuleb tootlikkuse pidevaks tõstmiseks luua uusi teadmisi ning eelkõige neid koondada ja rakendada . Sellega seoses on olulised suur konkurents ja ettevõtete soodsad raamtingimused uuendustegevuseks, sealhulgas integreeritud ja tõhus raamistik intellektuaalomandi kaitseks. Ettevõtted vajavad soodsat reguleerivat raamistikku, piisava hulga kvalifitseeritud töötajate palkamise võimalust ja juurdepääsu soodsatele finantseerimisallikatele. Peale selle tuleb suurendada investeeringuid uurimis-, arendus- ja uuendustegevusse ning eelkõige tuleks ära kasutada üleeuroopalist mastaabisäästu, toetades erainvesteeringuid uurimis- ja arendustegevusse ning projekte ja tegevusi, millest saadakse olulist kasu enam kui ühes riigis. Uurimis- ja arendustegevuse kulud moodustavad ligikaudu 2% SKTst, mis on oluliselt madalam ELi 3%-lisest eesmärgist. Kõik euroala liikmesriigid on seadnud oma riiklike reformikavade vastuvõtmisel või pärast seda eesmärgiks suurendada kulutusi uurimis- ja arendustegevusele.

20. Ka tööjõu rakendamisele ja inimkapitali suurendamisele suunatud reformid parandavad euroala tööjõu kohanemisvõimet ja lihtsustavad liikumist . Meetmed, mis on suunatud töökohtade nõudmise ja pakkumise tasakaalustamisele, millega uuendatakse näiteks riikide tööturuasutusi, võivad parandada majandusvapustustest ülesaamist. Kuigi mõned euroala liikmesriigid on selles valdkonnas viinud läbi reforme, on võetud meetmed tavaliselt olnud suunatud uute turulesisenejate ja inimeste, kellel on raskusi tööturul, töölepingute paindlikkuse tagamisele tähtajaliste lepingute, tööhõiveagentuuride ja avaliku sektori tööhõivekavade kaudu, jättes muutmata tähtajatuid töölepinguid käsitlevate õigusaktide mõned aspektid, mis võivad takistada tööturu kohandamist.

21. Paljudes riikides on euroalal kvalifitseeritud töötajate arvu suurendamiseks vaja uuendada haridus- ja koolitussüsteemi . Jõupingutused peaks keskenduma inimkapitali kvaliteedi ja tööjõu oskuste parandamisele. Noorte hariduse tase on euroalal oluliselt madalam kui ülejäänud ELis. Samuti on vajalik poliitika, et töötada välja ühtne ja terviklik elukestva õppe strateegia, mis aitab edendada paindlikku õpet algusest peale, vähendada oluliselt koolist väljalangevust, suurendada lõpetanute osakaalu keskkoolitasandil ning parandada kutsehariduse kvaliteeti, tähtsust ja atraktiivsust. Kõrghariduse kvaliteeti tuleb parandada, et suurendada ülikoolide sotsiaalset ja majanduslik-innovaatilist panust. Tipptulemusi on võimalik saavutada kõrgkoolide, teadus- ja tehnoloogiakeskuste ja ettevõtete koostöö abil. Olemasolevate ELi fondide, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi ja haridus- ja koolitusprogrammide, tõhus kasutamine liikmesriikides aitaks kaasa nende eesmärkide saavutamisele.

VI. DÜNAAMILINE JA SUJUV MAJANDUS- JA RAHALIIDU TOIMIMINE

22. Kasvu- ja inflatsioonitaseme erinevuste püsimine euroalal väärib tähelepanu . 2005. aastal oli nt erinevus euroala kiireima ja aeglaseima kasvuga riigi vahel 4,5 protsendipunkti ning erinevus suurima ja väikseima inflatsioonimäära vahel oli 3 protsendipunkti. Nagu on märgitud euroala aastaaruandes, on kasvu- ja inflatsioonitaseme erinevus rahaliitudes tavaline ning see võib kajastada mitmesuguseid soodsaid tegureid nagu elanikkonna kasvu erinevus ja vähemjõukate liikmesriikide järelejõudmise efekt. Tsüklilisi erinevusi on viimastel aastatel oluliselt vähendatud tänu tsüklite paremale ühitamisele ja parema makromajandusliku poliitika koordineerimise kaudu saavutatud poliitiliste vigade vältimisele. See on rahaliidu jaoks positiivne. Tsükliliste tegurite vähenev osakaal tähendab aga seda, et nüüd on majanduskasvu säilinud erinevustes suurem osa struktuurierinevustel. Eriti mõned liikmesriigid tunduvad reageerivat majandusvapustustele ja pikaajalisele majandusarengule väga aeglaselt. Kui poliitika ei muutu, kinnistub aja jooksul vahe euroala kiirema ja aeglasema arenguga liikmesriikide vahel ning inflatsioonierinevus võib kajastuda konkurentsivõime tõsises languses ning mis nõuab seda suuremat kohandamist, mida enam meede hilineb.

23. Kasvu- ja inflatsioonierinevustega tegelemine nõuab arukat eelarvepoliitikat ja majanduspoliitilisi reforme . Vajalik meede on määratletud ajavahemikuks 2005–2008 koostatud majanduskasvu ja tööhõive ühtsetes suunistes. Säilitades ettenägelikku eelarvepoliitikat eelkõige headel aegadel, võimaldatakse automaatsetel eelarve stabilisaatoritel leevendada kasvu- ja inflatsioonierinevusi põhjustavaid majandusvapustusi. Ka majandusreformid aitavad hindadel ja palkadel kiiremini reageerida muutuvatele majandusoludele ja soodustavad ressursside tõhusamat rakendamist. Enamik liikmesriike peab siiski kiirendama reformide elluviimist, et tõsta tootlikkust ja edendada konkurentsi kaupade ja teenuste turul. Kasuks võib tulla ka siseturgu süvendav poliitika teenuste valdkonnas (näiteks finantsturud), mis edendab riikide konjunktuuritsüklite suuremat kokkulangevust. Peale selle tuleb mõnel liikmesriigil astuda vajalikke samme, et palkade määramise protsessi käigus pöörataks piisavalt tähelepanu hindade stabiilsusele, tootlikkuse suundumustele keskpikas perspektiivis ning erinevustele nii oskuste kui ka kohalike tööturutingimuste osas.

VII. EUROALA ÜLEMAAILMNE ROLL JA ÜLESANDED

24. Euro on oluline ülemaailmne valuuta, mis on kasulik euroalale ja rõhutab vajadust täita kohustusi seoses rahvusvahelise finantsarenguga . Euro kasutuselevõtmine tingis pöördelise muutuse rahvusvahelistel finantsturgudel. Tänapäeval moodustab euroala ühe kuuendiku maailma SKTst ja ühe viiendiku maailma kaubandusest ning eurol on tähtis osa olulisel ja kasvaval võlaturul (2005. aasta keskel 31,5% võrreldes USA dollari 44%ga). Euro moodustab ka suure osa pankade rahvusvahelistest kohustustest ja välisvaluutatehingutest. Näiteks on euro alates 1999. aastast euroala pankade poolt väljaspool euroala asuvatele pangavälistele laenuvõtjatele antavate laenude vääringu nimiväärtusena teine arveldusühik oma 2005. aasta esimese kvartali 39%-lise osakaaluga (võrreldes USA dollari 44%ga). Eurot kasutatakse laialdaselt ka euroala ja kolmandate riikide vaheliste ning mõnel juhul kolmandate riikide omavaheliste väliskaubandustehingute noteerimiseks, nende kohta arvete esitamiseks ja nende tasumiseks. Eurol on ka oluline rahvusvaheline reservvaluuta, moodustades umbes 25% ülemaailmsest reservist (USA dollar 66%).

25. Ülemaailmse tasakaalustamatuse enneolematu ulatus ja kestus on nii maailma majanduse kui euroala peamine probleem . USA teatas 2005. aastal oma ajaloo suurimast jooksevkonto puudujäägist, mis moodustas 6,4% USA SKTst ja 1,5% maailma SKTst. Puudujääk tuleneb peamiselt kapitali sissevoolust Jaapanist, Hiinast ja teistest Ida-Aasia riikidest ning viimasel ajal ka Kesk-Idast (mis teenib kasumit tänu tavapärasest suurematele naftatuludele). Kuigi finantsturud on sellesse olukorda suhtunud suhteliselt lootusrikkalt, tähendab tasakaalustamatuse enneolematu ulatus ja kestus seda, et need ei saa lõpmatult püsima jääda.

26. Ülemaailmse tasakaalustamatuse korrapäratu kõrvaldamine võib avaldada maailma majanduse kasvule ja rahvusvahelisele finantsstabiilsusele tõsist negatiivset mõju . Kuigi euroala jooksevkonto on enam-vähem tasakaalus, võib selline kriis seda mõjutada. Ülemaailmse tasakaalustamatuse korrapäratu tasandamine võib mõjutada euroala kaubandust vahetuskursside ja ülemaailmse nõudluse muutuste tõttu. See mõjutaks euroala residentide välismaal asuvate varade väärtust. Ka ettevõtjate usaldus võib saada tõsise löögi, seda eelkõige siis, kui käive puudujäägiga piirkonnas väheneb märkimisväärselt.

27. Ülemaailmse tasakaalustamatuse tõhus tasandamine nõuaks ülemaailmse nõudluse järk-järgulist üleminekut jooksevkonto puudujääkidega riikidest jooksevkonto ülejääkidega riikidesse . USA võib aidata sellele kaasa, suurendades avaliku ja erasektori sääste. Stabiilsusele suunatud makromajanduspoliitika ja eelkõige jätkusuutlik riigi rahandus võivad siinkohal avaldada olulist positiivset mõju. Ida-Aasias tuleb vähendada ülemääraseid sääste. Sotsiaalkindlustussüsteemide parandamise ja finantsturgude arendamise kaudu saavutatav üleminek enam koduturule suunatud majanduskasvule võib aidata vähendada ülemaailmset maksebilansi tasakaalustamatust. Samuti toetaks see Ida-Aasia pikaajalist arengut. Sedavõrd kuivõrd neis riikides suureneb sisenõudlus, vähenevad ka nende üleliigsed säästud (ja jooksevkonto ülejääk).

28. Euroopa majandusreformid aitavad euroalal kohaneda võimaliku ülemaailmse negatiivse arenguga ja mängida rolli ülemaailmse tasakaalustamatuse tõhusal kõrvaldamisel. Paremini toimivad toote-, töö- ja kapitaliturud muudaksid Euroopa investoritele atraktiivsemaks, isegi kui see ei põhjustaks olulisi jooksevkonto muutusi, kuna kasvaks nii nõudlus kui pakkumine. Samuti läheks ainult murdosa euroala jooksevkonto muutusest üle USA jooksevkonto seisu parandamiseks. Majandusreformid on sellegipoolest soovitatavad euroala majandustulemuste parandamise seisukohast, kuna need suurendavad kasvupotentsiaali ja tugevdavad vastupanuvõimet võimalikele kahjulikele majandusvapustustele. Seda küsimust käsitletakse üksikasjalikumalt euroala aastaaruandes.

VIII. KOORDINEERIMISE TÕHUSUSE SUURENDAMINE

29. Et tagada majanduskasvu taastumine ning edendada dünaamilise ja sujuvalt toimiva majandus- ja rahaliidu nimel makromajanduslikku stabiilsust ja struktuurireforme, on vajalik liikmesriikide panus ja juhtimine euroala tasandil . Kevadine Euroopa Ülemkogu tunnistas parandatud struktuurireformide erilist tähtsust nende liikmesriikide jaoks, kes kasutavad eurot ning rõhutas poliitika tõhusa koordineerimise tähtsust euroalal. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu võtmerolli kõrval aitab ka eurogrupp, kes ühendab mitteametlikult euroala rahandusministreid, komisjoni ja Euroopa Keskpanka, saavutada konsensust seoses jagatud majanduspoliitiliste väljakutsetega kogu euroalal. Euroala liikmesriigid saaksid suuremat kasu eurogrupi kohtumistest, olles kaasatud makromajanduspoliitika põhjalikumasse arutellu ja euroala liikmesriikide struktuurireformide pidevasse jälgimisse, eriti juhtudel, kui need on majandus- ja rahaliidu toimimise seisukohast olulised. Võiks astuda ka samme euroala majanduspoliitika koordineerimise tõhustamiseks, minnes näiteks eelarvejärelevalves üle ELi poolaastale, koordineerides euroala liikmesriikide vahel riiklikke eelarvekalendreid ning tagades suurema sidususe makromajanduspoliitika ja struktuurireformide vahel.

30. Euro kasvav tähtsus rahvusvahelise valuutana ja muu hulgas ülemaailmse tasakaalustamatusega kaasnevad probleemid rõhutavad vajadust olla juhtival positsioonil ka ülemaailmsel tasandil . Komisjon tunnistab, et viimastel aastatel on selles vallas saavutatud mõningat edu. Näiteks on eurogrupi eesistuja kaheaastaseks ametiajaks määramine 2004. aastal suurendanud välise esindatuse stabiilsust. Euroala ametivõimude seisukohtade vähene kokkulangevus strateegiliselt olulistes küsimustes ja liikmesriikide vähene pühendumus nendele on aga muutnud globaalsel tasandil juhtrollis püsimise Euroopa jaoks keeruliseks. Euroopa Komisjon toetab ning on valmis kaasa aitama paremale ELi välise esindatuse koordineerimisele rahvusvahelistes finantsasutustes ja foorumites.

IX. JÄRELDUSED

31 Ühisraha tähendab ühiseid probleeme ja vastutust. Märkustes euroala kohta on käsitletud kõige olulisemaid euroala probleeme. Euroala majanduse paranenud väljavaated nõuavad makromajandusliku poliitika otsustavat kohandamist, eelkõige eelarve tasakaalustamist. Mikromajanduslikust seisukohast on parandatud struktuurireformid olulised tootlikkuse suurendamisel ning kasvu ja tööhõive edendamisel. Need on olulised ka majandus- ja rahaliidu sujuva toimimise seisukohast, kuna hinnad ja palgad reageerivad mõnes liikmesriigis liiga aeglaselt majandusvapustustele. Samal ajal on euroala liikmetel kõrge motivatsioon arendada siseturgu, kuna suurem majanduslik integratsioon võimaldab täies mahus saada kasu ühisrahast ning reageerida kiiresti majandusarengule. Välispoliitika seisukohast rõhutavad euro kasvav tähtsus ülemaailmse vääringuna ja ülemaailmsed majandusprobleemid vajadust juhtivama positsiooni järele rahvusvahelistes küsimustes. Nende probleemidega tegelemine ja vastutuse võtmine nõuab liikmesriikidelt pühendumust ning meetmeid, et parandada majanduspoliitika koordineerimise tõhusust

[1] Praegused euroala liikmed on Belgia, Saksamaa, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Portugal ja Soome.

[2] Komisjon on alustanud paindlikkuse ja turvalisuse eri kontseptsioonide analüüsimist ning kavatseb selles küsimuses esitada teatise 2007. aasta esimesel poolel.