Lisaks pööratakse jätkuvalt suuremat tähelepanu tuumajulgeolekule. Nagu rõhutati 2016. aasta tuumajulgeolekualase tippkohtumise järeldustes, on tuuma- või kiirgusvaldkonnaga seotud kuritahtliku tegevuse vastu astumiseks vaja teha rahvusvahelist koostööd. See hõlmab teabe jagamist kooskõlas siseriiklike õigusaktide ja menetlustega.

Sidusrühmade ja kodanikuühiskonnaga peetud dialoog on viimasel kahel aastal hõlmanud selliseid küsimusi nagu hädaolukorraks valmisolek ja hädaolukorras reageerimine, tuumaenergia roll energialiidus ning varustuskindlus, ELi juhtroll maailmas tuumaohutuse valdkonnas, Euroopas dekomisjoneerimisturu loomine ning kodanikuühiskonna kaasamise vajalikkus. Koos nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitamiseks koostatava aruandega radioaktiivsete jäätmete käitlemist käsitleva direktiivi kohta moodustab kõnealune dialoog kindla aluse läbipaistvuse suurendamiseks ja arutelude soodustamiseks. Lisaks tuleb teha rohkem jõupingutusi teabevahetuse ja koostöö edendamiseks, et mõista paremini kodanikuühiskonna mureküsimusi ning selgitada üldsusele põhjalikumalt kõigi tuumatehnoloogia vormidega seotud riskide ja ohutuse aspekte.

ELi õigusraamistik eeldab suuremat läbipaistvust ja üldsuse osalemist tuumaküsimuste arutamisel ning paremat koostööd kõigi sidusrühmade vahel. Tuumaohutust, radioaktiivseid jäätmeid ja kiirguskaitset käsitlevate eespool nimetatud direktiividega on ette nähtud teabe kättesaadavust ja üldsuse osalemist käsitlevad nõuded. Komisjon vaatab praegu läbi nende nõuete rakendamist juba ülevõetud direktiivides ning kavatseb edendada parimate tavade järgimist. Neid kohaldatakse samuti tulevikus ülevõetavate direktiivide puhul. Komisjoni eesmärk on tagada, et üldsusel on juurdepääs usaldusväärsele teabele ja vajaduse korral võimalus osaleda läbipaistvas otsustamisprotsessis.

2015. aasta alguses oli Euratomil oluline osa Viini deklaratsiooni vastuvõtmisel. Deklaratsiooniga võtavad Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri tuumaohutuse konventsiooni osalised kohustuse järgida tuumaohutuse direktiivi nõuetega samaväärseid ohutusnõudeid. Arvestades tuumaenergia kasutuse suurenemist kõigil kontinentidel ja mitmete eri energiamüüjate osalust, on oluline tagada karmide ohutusnõuete üleilmne järgimine ja see, et vananenud tehnoloogia ei vähendaks nende tõhusust.

Muudetud tuumaohutuse direktiiviga5 karmistati tuumaohutusnõudeid. Selles on esitatud kogu ELi hõlmav ambitsioonikas eesmärk vähendada õnnetusjuhtumite riski ja hoida ära ulatuslikku radioaktiivset pihkumist. Samuti loodi sellega Euroopa süsteem, mille raames tehakse iga kuue aasta järel konkreetsete ohutusküsimuste kohta vastastikused eksperdihindamised. Neid nõudeid tuleb alati arvesse võtta uutesse tuumakäitistesse investeerimisel ja olemasolevate käitiste ajakohastamisel, kui see on võimalik.

Pärast tuumaenergia näidisprogrammi viimast ajakohastamist 2008. aastal on ELi tuumavaldkond oluliselt arenenud: Fukushima Daiichi reaktori õnnetuse järel tehakse ELi tuumareaktorites põhjalikke riski- ja ohutushindamisi (vastupidavusteste) ning teedrajavad õigusaktid on vastu võetud tuumaohutuse, tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete käitlemise ning kiirguskaitse valdkonnas.

Järgmistel kümnenditel sõltub elektritootmine paljudes Euroopa riikides ja mujal maailmas tuumaenergiast. ELil on maailma kõige kõrgetasemelisem õiguslikult siduv ja jõustatav piirkondlik tuumaenergia raamistik. Kuigi liikmesriikide seisukohad tuumaelektri osas lähevad lahku, tunnistatakse ühiselt, et ohutuse tagamiseks ja tuumaenergia vastutustundlikuks kasutamiseks ning elanike kaitseks kiirguse eest on vaja tagada rangeimate nõuete järgimine.

Neljateistkümnes liikmesriigis on kokku töös 129 tuumareaktorit, mille koguvõimsus on 120 GWe ja keskmine vanus umbes 30 aastat. Kümnes liikmesriigis kavandatakse uusi ehitusprojekte, kusjuures nelja reaktori ehitus juba käib Soomes, Prantsusmaal ja Slovakkias. Mõned projektid on loa taotlemise etapis (Soome, Ungari ja Ühendkuningriik) ja mõned ettevalmistavas etapis (Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Leedu, Poola ja Rumeenia). Ühendkuningriik teatas hiljuti kavatsusest panna 2025. aastaks kinni kõik söeküttega elektrijaamad ja täita nõudlus võimsuse järele uute gaasi- ja tuumaelektrijaamade ehitamisega.

Käesolev teatis on aluseks aruteludele, mis keskenduvad tuumaenergia osale ELi energiaeesmärkide saavutamisel. Kuna tuumaenergia on jätkuvalt komisjoni prioriteet, käsitletakse teatises investeeringuid, mida on tehtud Fukushima õnnetuse järel tuumaseadmete ohutuse suurendamiseks ja praeguste tuumajaamade pikaajaliseks töös hoidmiseks. Arvestades et ELi tuumatööstus on jõudmas uude etappi, mida iseloomustab suurem tegevus tuumajaama kasutusaja lõpus, aitab käesolev teatis käivitada teadliku arutelu investeerimisvajaduste ja tuumaalaste kohustuste täitmise üle.

Tuumaenergiat kasutatakse pooltes ELi liikmesriikides. Tuumaenergiat kasutada otsustanud riikides aitab tuumaenergia tagada elektrivarustuskindlust. Seoses sellega rõhutati energialiidu strateegias ja Euroopa energiajulgeoleku strateegias, et liikmesriigid peavad järgima rangeimaid ohutus-, julgeoleku-, jäätmekäitlus- ja tuumarelva leviku tõkestamise nõudeid ning mitmekesistama tuumkütuse tarneid. See aitab saavutada 2030. aasta kliima- ja energiapoliitika raamistiku eesmärke.

Käesolevas Euratomi asutamislepingu artikli 40 kohast tuumaenergia näidisprogrammi käsitlevas teatises antakse ülevaade kõiki tuumkütuse tsükleid hõlmavatest ELis tehtavatest investeeringutest. See on komisjoni esimene seda liiki teatis pärast Fukushima Daiichi tuumajaama õnnetust 2011. aasta märtsis.

Varem on tehtud suuri investeeringuid muundamis- ja rikastamisvõime suurendamisse. Tulevastel aastatel keskendutakse ajakohastamisele, et säiliks ELi tehnoloogiline juhtpositsioon. Tuumkütuse tootmise võimsus on ELis piisav, et katta kõigi läänes projekteeritud reaktorite nõudlus. Venemaal projekteeritud reaktorite jaoks kütuseelementide väljaarendamine ja litsentsimine võtaks paar aastat (eeldusel, et turg on piisav ja investeering tasuks end tööstussektori jaoks ära). Komisjon jälgib jätkuvalt tuumkütuse tsükli algusega seotud tegevusi ja kasutab kõiki talle kättesaadavaid vahendeid, et tagada ELis tarnekindlus ja tarnete mitmekesisus ning maailma tasemel konkurents.

Kuigi mõned ettevõtted pakuvad kogu tuumkütuse tsüklit hõlmavaid teenusepakette, tagab komisjon, et see ei takistaks tuumkütuse tsükli ühes segmendis tegutsevatel ettevõtetel oma teenuseid osutada, sest see piiraks konkurentsi turul.

ELis on uraani kaevandamine piiratud, kuid maailmas on uraanivarud rikkalikud. Euroopa ettevõtjad kuuluvad maailma suurimate tuumkütuse tootjate hulka.

Selle aasta jooksul teeb komisjon ettepaneku, et ajakohastada kõnealust teatamist käsitlevaid nõudeid ja määrata need paremini kindlaks. Koos Euratomi asutamislepingu artikli 103 kohaldamist käsitleva soovitusega võimaldab see komisjonil paremini tagada, et uued investeeringud ning kahepoolsed tuumakokkulepped kolmandate riikidega on Euratomi asutamislepinguga kooskõlas ja kajastavad kõige ajakohasemaid tarnekindluse kaalutlusi.

Komisjon prognoosib, et kuni aastani 2025 väheneb tuumaenergia tootmisvõimsus ELis, arvestades mõnede liikmesriikide otsust lõpetada järk-järgult tuumaenergia kasutamine või vähendada selle osakaalu energiaallikate hulgas. See suundumus peaks muutuma aastal 2030, mil prognooside kohaselt ühendatakse võrku uued reaktorid ja pikendatakse teiste kasutusaega. Tuumavõimsus suureneb veidi ja stabiliseerub aastaks 2050 tasemele 95–105 GWe (joonis 1). Kuna elektrinõudlus peaks samal ajavahemikul suurenema, väheneks tuumaelektri osakaal ELis praeguselt 27 %lt ligikaudu 20 %ni.

ELi tuumatööstus on tehnoloogiavaldkonnas maailmas liidrikohal kõigis tuumatööstuse segmentides: tuumatööstuses töötab vahetult 400 000 – 500 000 inimest ja kaudselt saavad tööd veel ligikaudu 400 000 inimest. Liidripositsioonist võib olla olulist kasu maailma mastaabis. Aastaks 2050 on maailma tuumaturul vaja teha investeeringuid hinnanguliselt kolme triljoni euro ulatuses, kusjuures enamik investeeringuid tehakse eeldatavasti Aasias. Aastaks 2040 peaks suurenema tuumareaktoreid käitavate riikide arv ja ka reaktorite maksimaalne võimsus. Ainuüksi Hiina reaktorite maksimaalne võimsus peaks prognooside kohaselt suurenema 125 GWe võrra. See näitaja on ELi (120 GWe), Ameerika Ühendriikide (104 GWe) ja Venemaa (25 GWe) praegusest võimsusest suurem.

ELi tuumaenergeetika turgu tuleb analüüsida maailma kontekstis, arvestades muudes piirkondades toimuva arengu mõju ELi tuumatööstusele ning ohutusele, julgeolekule, tervisele ja avalikule arvamusele kogu maailmas. Veelgi tuleks tõhustada koostööd ELi kandidaatriikide ja naabruspoliitika riikidega, eriti Ukraina, Valgevene, Türgi ja Armeeniaga. Vastupidavusteste on juba tehtud Ukrainas, need on kavas Armeenias lõpule viia 2016. aastal ning teste kavatsetakse teha Valgevenes ja Türgis.

Kõik tuumajaamu käitavad liikmesriigid investeerivad ohutuse suurendamisse. Arvestades ELi tuumajaamade keskmist vanust, tuleb mitmel liikmesriigil teha poliitiline otsus tuumajaamade asendamise või nende pikaajalise käitamise kohta.

Nagu on näha jooniselt 1, tuleks aastaks 2030 sulgeda umbes 90 % olemasolevatest reaktoritest, kui ei koostata pikaajalise käitamise programme. See tähendab, et suur osa võimsusest tuleks asendada. Kui liikmesriigid otsustavad reaktorite pikaajalise kasutamise kasuks, on vaja riiklike reguleerivate asutuste heakskiitu ning tuleb suurendada tuumaseadmete ohutust, et tagada tuumaohutuse direktiivi nõuete järgimine. Olenemata liikmesriikide otsusest, tuleb aastaks 2050 asendada ligikaudu 90 % olemasolevast tuumaelektri tootmise võimsusest.

Selleks et säilitada ELis aastani 2050 ja pärast seda tuumaenergia tootmise võimsus 95–105 GWe, tuleb järgmise 35 aasta jooksul teha täiendavaid investeeringuid. Uutesse tuumajaamadesse oleks vaja suurema osa praeguse võimsuse asendamiseks investeerida 350–450 miljardit eurot. Kuna uute tuumajaamade kavandatud kasutusaeg on 60 aastat, peaksid need jaamad võimaldama elektrit toota selle sajandi lõpuni.

Rahaliste vahendite olemasolu uude tuumavõimsusesse investeerimiseks sõltub mitmest tegurist. Kahe peamise kulukomponendi (ehituskulud ja rahastamiskulud) puhul mängivad olulist rolli eeldatav ehitusaeg ja projekti diskontomäär.

Mitmes ELi liikmesriigis kaalutakse või kasutatakse eri rahastamismudeleid, nt hinnavaheleping Ühendkuningriigi Hinkley Point C reaktori puhul või Mankala mudel Soome Hanhikivi projekti puhul.

Mõnede esimeste omataoliste projektide ehitamine on viibinud ja need on osutunud eeldatust kallimaks. Tulevaste sama tehnoloogiat hõlmavate projektide puhul tuleks tugineda saadud kogemustele ja uurida viise kulude kärpimiseks, tingimusel et koostatakse sobiv strateegia.

Strateegia peaks soodustama uutele reaktoritele lube andvate reguleerivate asutuste vahelist koostööd ja tuumareaktorite konstruktsioonide standardimist tööstussektoris . Lisaks kulutõhususe suurendamisele muudaks see uued tuumajaamad ohutumaks.

Lubade andmine, mis on riiklike reguleerivate asutuste ainupädevuses, annab võimaluse koostöö tõhustamiseks, näiteks lubade andmisele eelnevas etapis või konstruktsioonitüübi sertifitseerimisel.

Lubade andmise nõuete kooskõlastamise eesmärk peaks olema see, et ühes riigis ohutuks peetavat konstruktsiooni ei tuleks teise riigi loanõuete täitmiseks oluliselt muuta. See vähendab aja- ja rahakulu. Seoses sellega kavatseb komisjon konsulteerida tuumaohutust reguleerivate asutuste Euroopa töörühmaga ja Euroopa tehnilise ohutuse organisatsioonide võrgustikuga.

Standardimisega seoses tuginevad kõik tuumajaamade ja muude tuumarajatiste projekteerimises ja ehitamises osalejad ühistele ehituseeskirjadele. Arvestades uute võimalike müüjate esilekerkimist ja vajadust tagada uue mudeli/tehnoloogia kontrollimine, tuleks soodustada seda, et müüjad ja tarnijad standardiksid oma komponente ja eeskirju võimalikult palju, et tagada

a) kiiremad hanked;

b) parem võrreldavus ning läbipaistvamad ja rangemad ohutusnõuded;

c) käitajate parem tehnoloogiline kontroll ja teadmushaldus.

Arvestades et rõhuasetus on olemasolevate ressursside kasutamise optimeerimisel ja vastastikusel tunnustamisel, et avardada võimalusi, jälgib komisjon hoolikalt Euroopa Standardikomitee tööd, et vaadata, milliseid võimalikke poliitilisi võimalusi on vaja luua ELi tasandil.

3.3.Olemasolevate tuumajaamade ohutuse suurendamise ja pikaajalise käitamisega seotud investeeringud ja majanduslikud tingimused

Tuumaohutuse järjekindlaks täiustamiseks, mis on pädevate riiklike reguleerivate asutuste järelevalve alla kuuluvate tuumajaamade käitajate üks peamisi kohustusi, tehakse pidevalt jõupingutusi tuumajaamade vastupidavuse suurendamiseks, eriti pärast konkreetseid ülevaatusi, korrapäraseid ohutusülevaatusi ja eksperdihindamisi, nt vastupidavusteste.

Mitmed käitajad Euroopas on väitnud, et kavatsevad tuumajaama käitada kauem, kui selle algse konstruktsiooni puhul on ette nähtud. Tuumaohutuse seisukohast eeldab tuumajaama jätkuv käitamine kahe tingimuse täitmist: tuleb tõendada ja alal hoida tuumajaama vastavust kohaldatavatele õigusnõuetele ning tuumajaama ohutust tuleb suurendada võimalikult palju.

Liikmesriikide esitatud teabe alusel tuleb olemasolevate reaktorite pikaajalisse käitamisse investeerida aastaks 2050 hinnanguliselt 45–50 miljardit eurot. Euratomi asutamislepingu artikli 41 kohaselt tuleb komisjoni teavitada asjaomastest investeerimiskavadest, mille kohta komisjon esitab oma märkused.

Riiklikud reguleerivad asutused eeldavad, et sõltuvalt reaktori mudelist ja vanusest tähendab pikaajalise käitamise programmide koostamine, et reaktorite kasutusaega pikendatakse keskmiselt 10–20 aastat.