[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 24.5.2006

KOM(2006) 234 (lõplik)

2005/0042 A(COD)

.

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

millega kehtestatakse ühenduse teine tervise ja tarbijakaitse tegevusprogramm (2007–2013)

Kohandamine vastavalt 17. mai 2006. aasta kokkuleppele 2007.–2013. aasta finantsraamistiku kohta

(esitanud komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikele 2)

SELETUSKIRI

I Sissejuhatus

Komisjon tegi 6.aprillil 2005 ettepaneku ulatusliku ja ambitsioonika tervise ja tarbijakaitse tegevusprogrammi kohta aastateks 2007–2013,[1] mille kavandatav eelarve oli 1203 miljonit eurot (sellest 969 miljonit eurot oli ette nähtud tervishoiule). Selle ettepanekuga nähti ette ühenduse praeguse tervisetegevuse oluline kasv tegevussuundade arvu suurendamisega kolmelt kuuele, et tulla toime tervisega seotud piiriüleste probleemidega ning täita sidusrühmade ootused.

Arvamuses, mille Euroopa Parlament esitas oma esimese lugemise põhjal 16. märtsil 2006 programmi tervist käsitleva osa kohta, kiideti heaks komisjoni kavandatud eesmärgid ja peamised meetmed, rõhutati iseseisva terviseprogrammi eelistamist, suurendati veelgi tervisevaldkonnas kavandatud tegevuse ulatust ja taotleti 1500 miljoni euro suurust eelarvet.

Aastaid 2007–2013 hõlmava ühenduse finantssüsteemi kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe kohaselt määrati tervisemeetmete eelarve lõplikuks suuruseks siiski 365,6 miljonit eurot, st umbes üks kolmandik eelarvest, mida komisjon 2005. aasta aprillis tehtud ettepanekus esialgu kavandas.

Nimetatud rahalisi piiranguid arvestades tuleb ühenduse tervisemeetmeid täpsemalt kavandada. Seetõttu teeb komisjon ettepaneku muuta programmi reguleerimisala, võttes aluseks kolm laiemat eesmärki: kodanike tervisekaitse parandamine; tervise edendamine, et suurendada jõukust ja solidaarsust; terviseteadmiste loomine ja levitamine. Igal aastal määratakse kindlaks esmatähtsad meetmed, mis aitavad suunata programmi vahendid vähestesse hoolikalt valitud valdkondadesse, mis sobivad poliitilisse konteksti ja vastavad uutele vajadustele.

Selle eesmärgiga esitataksegi käesolev muudetud ettepanek, mis asendab komisjoni 2005. aasta aprillis tehtud esialgse ettepaneku tervisemeetmete osas. Tervisemeetmete kohta eraldi ettepaneku esitamisega näitab komisjon positiivset suhtumist parlamendi ning majandus- ja sotsiaalkomitee toetuse saanud seisukohta jagada komisjoni ettepanek kaheks osaks. Tarbijakaitset käsitletakse eraldi ettepanekus.

Käesoleva muudetud ettepanekuga viiakse edasised tervisemeetmed selgemalt vastavusse ühenduse üldiste eesmärkidega jõukuse, solidaarsuse ja turvalisuse valdkonnas ning püütakse tulevikus ära kasutada koostoimet teiste poliitikasuundadega, mille olulisust on rõhutanud ka Euroopa Parlament. Käesolevasse muudetud ettepanekusse on võimalikult palju kaasatud teemasid, millele parlament omistab strateegilist tähtsust, näiteks tervena vananemise edendamine, tervisega seotud ebavõrdsuse vähendamine ELi piires, meeste ja naiste terviseprobleemidega tegelemine ning piiriüleste küsimustega tegelemine.

Eelarvepiirangute tõttu ei sisalda käesolev muudetud ettepanek tegevussuunda, mis hõlmab eri haiguste vastu võitlemist (sisaldus komisjoni esialgses ettepanekus, mida toetas ka Euroopa Parlament). Arvestades vahendite piiratust, soovib komisjon selle asemel kõige olulisemate tervisetegurite mõjutamise abil vähendada haiguskoormust. Ent juhtudel, kui ühenduse tasandil võetud meetmel on konkreetse haiguse puhul oluline lisaväärtus (näiteks haruldased haigused või vaimne tervis), nähakse vajalikud meetmed ette muudetud ettepaneku asjakohaste eesmärkide raames.

Oluliselt on lihtsustatud ka tervishoiusüsteemide vahelise koostöö meedet (eraldi tegevussuund komisjoni esialgses ettepanekus), mis on nüüd lisatud ühenduse tervisetegevuse kõigile kolmele eesmärgile, mida kirjeldatakse allpool põhjalikumalt.

II Terve ühiskond on jõukuse, solidaarsuse ja turvalisuse nurgakivi

Tervise edendamine on juba iseenesest oluline. Kuid see on tähtis ka lahenduste leidmisel sellistele Euroopa sõlmprobleemidele nagu elanikkonna vananemine, oht turvalisusele või tööjõupuudus. Tervise edendamine on vajalik, et saavutada ühenduse üldisi eesmärke, mis on püstitatud nimetatud probleemide lahendamiseks. Seetõttu on tervishoiul oma osa Euroopa jõukuse, solidaarsuse ja turvalisuse täieliku potentsiaali saavutamisel.

Jõukuse puhul on elanikkonna tervis tööviljakuse ja majanduskasvu oluline tegur. Euroopa Parlament on rõhutanud, et tervise edendamine on pikaaegse majanduskasvu ja sotsiaalse heaolu oluline element.[2] Parem tervisepoliitika aitab ELi kodanikel kauem elada ja olla tervem, mis on oluline töötajate töölt puudumise ja ennetähtaegse pensionile jäämise vähendamiseks. Komisjon on rõhutanud Euroopa Ülemkogu kevadisele kohtumisele esitatud aastaaruannetes, et tervena elatud aastate arvu suurendamine on väga oluline inimeste tööl hoidmiseks[3] ning et Euroopa ei või endale lubada viiekümnendates eluaastates inimeste tööturult välja langemist[4]. Halb tervis on varase pensionile jäämise ja tööviljakuse languse peamine põhjus. Seega on kodanike tervena elatud aastate arvu suurendamine oluline ka Lissaboni kava täitmisel. Selles kontekstis ja parlamendi esimesel lugemisel põhineva arvamuse valguses on käesolevas muudetud ettepanekus pööratud suuremat tähelepanu tervena vananemisele ning seega ka tervise potentsiaalile edendada majanduskasvu.

Solidaarsusest rääkides on ühenduse eesmärk Euroopa ühtsemaks muutmine ning selle eesmärgi saavutamine nõuab eeldatava eluea, terviseseisundi ning kõrgekvaliteediliste tervishoiuteenuste kättesaadavuse osas valitseva suure ebavõrdsuse vähendamist ELi piires.

Ebavõrdsus nendes valdkondades tekitab ELis suuri erinevusi mitte ainult elukvaliteedi, vaid ka tööviljakuse, tööturul osalemise ning tööturult invaliidsuse tõttu lahkumise vanuse osas. Ebavõrdsus tervisevaldkonnas on seotud majandusliku ebavõrdsusega. Solidaarne Euroopa ei saa eitada seda ebavõrdsust. Vastuseks parlamendi esimese lugemise põhjal esitatud arvamusele pööratakse muudetud ettepanekus suurt tähelepanu tervisega seotud ebavõrdsuse vähendamisele ning nähakse ette meetmed tervishoiusüsteemide ühtluse parandamiseks, kuigi neid meetmeid on eelarvepiirangute tõttu lihtsustatud.

Turvalisuse osas meenutavad äsjased linnugripi puhangud ja üha suurenev mure võimaliku gripipandeemia puhkemise pärast meile vajadust astuda kiiresti samme kodanike kaitsmiseks piiriüleste terviseohtude eest. Turvalisuse suurendamine nõuab tervishoiukriiside kooskõlastatud ja tõhusa lahendamise võime parandamist Euroopas ja riiklikul tasandil, austades sealjuures ka inimõigusi ja Euroopa põhiõiguste harta ühisväärtusi. Kodanikud ja huvirühmad ootavad ELilt kiiret ja tõhusat abi liikmesriikidele võimaliku pandeemia ja muude tõsiste terviseohtude korral. EL ei saa jääda tegevusetuks, kui kaalul on tema kodanike turvalisus. Seepärast on muudetud ettepanekus seda teemat jätkuvalt rõhutatud, järgides üldjoontes esialgse ettepanekuga kavandatud tegevust. Käesoleva programmi raames ettenähtud tegevus täiendab Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse tööd (vaata allpool).

III Programmi eesmärgid

Kooskõlas ühenduse üldiste eesmärkidega on kaval kolm üldist eesmärki:

1. Kodanike tervisekaitse parandamine.

2. Tervise edendamine, et suurendada jõukust ja solidaarsust.

3. Terviseteadmiste loomine ja levitamine.

Nende eesmärkide saavutamine nõuab tihedat koostööd ja tugevat koostoimet teiste poliitikavaldkondadega. Parlamendi esimese lugemise põhjal koostatud arvamusest lähtudes on käesolevas muudetud ettepanekus pööratud suuremat tähelepanu terviseteemade süvalaiendamisele teistesse poliitikavaldkondadesse ja ühismeetmete potentsiaali ärakasutamisele.

1. Kodanike tervisekaitse parandamine

1.1. Kodanike kaitsmine terviseohtude eest

Ühenduse strateegilistes eesmärkides aastateks 2005–2009[5] rõhutatakse vajadust võidelda kodanike terviseohtude ja turvariskide (sealhulgas bioterrorism) vastu ELi tasandil. Ülemaailmsetest terviseohtudest saadud õppetunnid ja äsjased linnugripiga seotud sündmused tõestavad vajadust suurendada ELi suutlikkust tulla toime piiriüleste ohtudega. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC)[6] loomine 2004. aastal nakkushaigustega seotud ohtude analüüsimiseks ja hindamiseks ning asjakohaseks nõustamiseks oli oluline samm selle ülesande täitmisel.

Programmi raames võetavad meetmed hõlmavad selliste Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse töövaldkonnast välja jäävate ohtude tuvastamist, mida põhjustavad näiteks füüsikalised ja keemilised toimeained, ja toetavaid meetmeid, millega aidatakse kaasa ühenduse seirevõrgustiku loomise otsuse edasisele rakendamisele [7] . Programm toetab ka vaktsineerimispoliitika arendamist ja haruldaste või suure riskiastmega patogeenide referentlaborite asutamist Euroopas.

Seire annab ühendusele teavet selle kohta, mida on vaja teha. Et kaitsta oma kodanikke, peab ELil olema vajalik tehniline suutlikkus ja tegevusvõime, et valmistuda ja võidelda terviseohtude vastu (nii ELi piires kui ka väljaspool ELi). Seetõttu toetatakse programmiga Euroopa Liidu kooskõlastusvõime suurendamist Euroopa tasandil sekkumise puhul. Programm aitab suurendada riiklike struktuuride tõhusust meetme abil, mille eesmärk on parandada riskijuhtimist ja tervist ohustavateks hädaolukordadeks valmistumist; hõlbustada meetmete kooskõlastamist tervist ohustavate hädaolukordade puhul, parandada valmisolekut tervist ohustavateks hädaolukordadeks ja hõlbustada koostöövõrkude loomist ning teadmiste ja heade tavade vahetamist. Programm aitab ka liikmesriikidel arendada ohtude puhul sekkumiseks vajalikku infrastruktuuri, suutlikkust ja kooskõlastussüsteemi.

1.2. Kodanike turvalisuse parandamine

Kodanike turvalisust ei ohusta üksnes pandeemiad, vaid ka mitmesugused muud ohud. Välditavate õnnetusjuhtumite ja nakkuste esinemissagedus haiglates tekitab muret patsientide turvalisuse pärast terves ELis. Samuti tuleks tegeleda vigastustest ja õnnetustest põhjustatud välditavate haigusjuhtude vähendamisega. Selles valdkonnas saab EL riiklikke meetmeid täiendada teadlikkuse tõstmise, teadmiste vahetamisele kaasa aitamise ja juhendite koostamisega.

Lisaks on ELil oluline roll terviseohtude määratlemisel (näiteks tootes sisalduvate kemikaalidega seotud ohud) ja nende võimaliku mõju hindamisel. Lõpuks, ELil on asutamislepingu kohaselt oluline kohustus kohaldada kõrgeid kvaliteedi- ja ohutusnõudeid inimpäritoluga organite ja ainete kasutamisel meditsiinis. Seetõttu toetab programm verd, kudesid ja rakke käsitlevate ühenduse õigusaktide rakendamist ja aitab rakendada rahvusvahelisi meditsiinilisi sanitaareeskirju.

Muudetud ettepanekus on arvesse võetud parlamendi soovi, et ühendus peaks esmatähtsaks piiriüleseid terviseohtusid, kooskõlastaks programmi raames tehtavat tööd Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse tegevusega ning võtaks vigastuste vältimist ja organeid käsitlevaid meetmeid.

2. Tervise edendamine, et suurendada jõukust ja solidaarsust

2.1. Aktiivse ja tervena vananemise soodustamine ning ebavõrdsuse tasandamine

Euroopa elanikkond vananeb ja töötavate inimeste suhteline arv väheneb. Seda arvestades on elanikkonna hea tervise juures vananemise tagamine muutunud sõlmküsimuseks. „Mida kauem on inimesed hea tervise juures, seda kauem on nad aktiivsed ja käivad tööl”.[8] EL peab soodustama poliitikameetmeid, mis toetavad aktiivse ja tervena vananemist, nagu on ette nähtud ühenduse Lissaboni kavaga.[9] Nagu rõhutati Euroopa Ülemkogule, peavad liikmesriigid vähendama halva tervise tõttu aktiivsuse kaotanud inimeste suurt arvu.[10] Mõned liikmesriigid on oma Lissaboni kavades ette näinud tervisemeetmed, mille eesmärk on mitte üksnes tööjõu tugevdamine,[11] vaid ka riigi rahanduse parandamine. On selge, et vananev halva tervisega elanikkond võib paisutada tervishoiueelarvet ja on ka tõendeid selle kohta, et elanikkonna tervise paranemine aitab oluliselt vähendada kulude prognoositud kasvu. Lõpuks, vananeva ühiskonna probleemiga tegelemisel kasutatakse ka elutsükli meetodit, millega tagatakse piisav tähelepanu noortele inimestele.

Käesolevas muudetud ettepanekus on arvesse võetud parlamendi nõuet tegeleda tervena elatud aastate arvu (struktuurinäitaja) suurendamisega, et aidata kaasa Lissaboni kava eesmärkide saavutamisele haiguste ennetamise ja hea tervise juures vananemise toetamisega, ja samuti parlamendi nõuet tegeleda laste tervisega.

Elanikkonna tervis ja juurdepääs kvaliteetsetele tervishoiuteenustele on erinevates liikmesriikides ja piirkondades väga erinev. Elanikkonna halb tervis vähendab tööviljakust ja osalemist tööturul. Seega mõjutab elanikkonna halb tervis ebasoodsalt majanduskasvu ja erinevused tervisevaldkonnas loovad soodsa pinnase majanduserinevuste tekkele. Liikmesriigid ja piirkonnad, mille elanikel on suhteliselt halb tervis (ELi keskmisega võrreldes), loodavad seetõttu ELi solidaarsusele ja abile, et parandada oma tervishoidu. ELi regionaalpoliitikaga saab toetada tervishoiu infrastruktuuri tehtavaid investeeringuid ühtluspiirkondades ning inimressursse kogu Euroopa Liidus. Tervishoiuinvesteeringute puhul julgustab see programm liikmesriike tegema koostööd teiste poliitikavaldkondadega.

Toetudes parlamendi esimese lugemise põhjal esitatud arvamusele, jätkatakse käesoleva programmi raames meetme väljatöötamist, mille eesmärk on liikmesriikides ja nende vahel valitseva tervisega seotud ebavõrdsuse põhjuste väljaselgitamine, pöörates erilist tähelepanu olukorrale uutes liikmesriikides; samuti ergutatakse heade tavade vahetamist võitluseks selles valdkonnas valitseva ebavõrdsuse vastu. Muudetud ettepanekus on igakülgselt arvestatud parlamendi soovi muuta esmatähtsaks programmi tervisega seotud ebavõrdsust käsitlev meede ja toetada tervisealaste erinevuste tasandamist ELi piires.

Muudetud ettepanekus on arvestatud parlamendi nõuet keskenduda programmis piiriülestele küsimustele. Püütakse saavutada koostoimet ja vastastikust täiendavust regionaalpoliitika territoriaalse koostöö eesmärgi raames läbiviidavate piiriüleste tervisevaldkonna projektidega. Programm tugevdab tervishoiusüsteemide koostööd paljudes üha tähtsamaks muutuvates piiriülestes küsimustes nagu näiteks patsientide ja tervishoiutöötajate liikuvus.

2.2. Tervislikumate eluviiside edendamine tervisetegurite mõjutamise abil

Elanikkonna tervisele avaldavad väga suurt mõju sellised tervisetegurid nagu toitumine, alkoholi, tubaka ja narkootiliste ainete kasutamine ning sotsiaalse ja materiaalse keskkonna kvaliteet. Meetmete võtmine nendes valdkondades aitab oluliselt parandada tervist ja heaolu ning vältida enneaegset surma ja invaliidsust. Eriti elustiili ja sõltuvustega seotud välditavate haiguste arvu kasv kõikides ELi liikmesriikides nõuab ühenduse meedet, mis hõlbustab koostööd ja heade tavade vahetamist ja täiendab riiklikke meetmeid.

Hea tervise edendamiseks on vaja mõjutada elustiilist tulenevaid tegureid (näiteks toitumist, füüsilist tegevust ja seksuaaltervishoidu) ja tervist kahjustavaid sõltuvusi (näiteks sõltuvus tubakast, alkoholist, narkootilistest ainetest) ning laiemalt ka sotsiaalmajanduslikke ja keskkonnaga seotud tervisetegureid.

Ettepanekus on arvestatud parlamendi toetust tervise edendamise ja ennetustöö meetmele. Ette on nähtud meetme suunamine eeskätt elustiili mõjutavatele teguritele ja sõltuvusega seotud teguritele.

Eelarvepiirangute tõttu ei ole komisjoni esialgses ettepanekus esitatud iseseisev haigustega seotud tegevussuund enam jõus. Kuid kõige olulisemate tervisetegurite mõjutamine aitab ikkagi vähendada haigustest tulenevat koormust. Näiteks tervisliku toitumise toetamise meede võib aidata vähendada südamehaigusi ja seksuaaltervisega seotud meede võib aidata võidelda HIVi/AIDSi vastu.

3. Terviseteadmiste loomine ja levitamine

3.1. Teadmiste ja heade tavade vahetamine

Teadmiste ja heade tavade vahetamiseks on mitmeid võimalusi paljudes tervisevaldkondades. Parlament on eriti rõhutanud vajadust sellise ühenduse meetme järele, mis annaks lisaväärtust ja keskenduks piiriülestele küsimustele. Selles kontekstis peaks heade tavade vahetamine toimuma valdkondades, kus ühendus võib luua tõelist lisaväärtust erinevate riikide kogemuste ühendamise kaudu, näiteks haruldaste haiguste või tervishoiusüsteemide vahelist koostööd käsitlevate piiriüleste küsimuste puhul. See hõlmab ka selliseid parlamendi esimese lugemise põhjal koostatud arvamuses esile tõstetud horisontaalseid teemasid nagu meeste ja naiste tervisega seotud aspektid või laste tervis. Hõlmatud on ka muud kõikidele liikmesriikidele ühist huvi pakkuvad põhivaldkonnad nagu näiteks vaimne tervis. Teadmiste ja heade tavade vahetamine täiendab riiklikke meetmeid ja võimaldab liikmesriikidel kasutada teistes ELi liikmesriikides välja töötatud lahendusi. Teadmiste vahetamisele võib eelneda teabe kogumine.

Seetõttu on muudetud ettepanekus arvestatud parlamendi taotlust töötada välja meede, mis oleks suunatud eeskätt meeste ja naiste tervise aspektidele, samuti laste tervisele (ei olnud komisjoni esialgse ettepaneku 2. lisas eraldi ette nähtud). Ühtlasi vastab see parlamendi taotlusele keskenduda lisaväärtusele selliste piiriüleste küsimuste puhul nagu patsientide mobiilsus.

3.2. Terviseteadmiste kogumine, analüüs ja levitamine

Usaldusväärse tervisealase teadmistebaasi loomine on tõenditel põhineva tervisepoliitika väljatöötamise jaoks väga oluline. Lisaks soovivad huvirühmad ja poliitika kujundajad, et EL varustaks neid võrreldava, usaldusväärse ja ajakohastatud terviseteabega. Tervishoiuteabe kogumine ja levitamine tähendab ELi terviseseiresüsteemi väljaarendamist, et see hõlmaks kõiki tervisemeetmeid; vajaduse korral võib selleks kasutada ühenduse statistikaprogrammi.

Programmi raames jätkatakse näitajate ja muude abivahendite väljatöötamiseks ning poliitika aluseks olevate andmete ja teabe kogumiseks tehtavaid jõupingutusi, seda tegevust on toetatud parlamendi esimese lugemuse põhjal esitatud arvamuses. Nagu komisjoni esialgses ettepanekus oli kavandatud, keskendub programm üha suuremal määral analüüsile ja teabe kasutajasõbralikul viisil kodanikele edastamisele, näiteks terviseportaali kaudu. Kodanikega peetavale teabevahetusele suurema tähtsuse omistamine toetab jõupingutusi tuua Euroopa ja seeläbi ka Euroopa tervisepoliitika kodanikele lähemale.

IV Programmi rakendamine

Muudetud ettepanekus on säilitatud komisjoni 2005. aasta aprilli esialgses ettepanekus sisaldunud rahastamisvahendid ja peamised rakendussätted, millele on lisatud terve rida Euroopa Parlamendi poolt tehtud muudatusi, mis lisavad esialgsele ettepanekule põhjalikkust ja läbipaistvust.

Vastavalt parema õigusloome põhimõtetele tehakse eriti suuri jõupingutusi, et tagada käesoleva vahendi ja ühenduse muude programmide poliitiline sidusus. Parlamendi esimese lugemise põhjal koostatud arvamuse kohaselt suurendab programm koostoimet ühenduse muude poliitikate ja programmidega, näiteks regionaalarengu programmi ja struktuurifondidega, ühenduse statistikaprogrammiga, ühenduse tööohutuse ja töötervishoiu strateegiaga, jätkusuutliku arengu strateegiaga, teadusuuringute raamprogrammidega ja Lissaboni kavaga; kui see on asjakohane, püütakse programmis kasutada ühismeetmeid koos teiste poliitikasuundadega.

Hakatakse edendama kodanikuühiskonna osalemist tervisepoliitika kujundamises. Käesoleva programmi põhialgatustes on igakülgselt arvestatud huvirühmadega peetud konsultatsioonide tulemusi. Tervisepoliitika kujundatakse tihedas koostöös kodanike ja huvirühmadega, toetades näiteks patsientide huve esindavate või terviseküsimusi edendavate organisatsioonide tegevust.

Euroopa Parlamendi taotluse kohaselt pööratakse suuremat tähelepanu teiste institutsioonide regulaarsele teavitamisele programmi põhitulemustest ning ka tulevikualgatuste mõju hoolikale hindamisele. Komisjon on arvestanud ka parlamendi taotlust esitada otsuseprojektis selged kriteeriumid valitsusväliste organisatsioonide abikõlblikkusele põhitoetuste saamisel. See aitab muuta esitatavad dokumendid parema õigusloome põhimõtete kohaselt läbipaistvamaks. Eelarvepiirangute tõttu on käesolevas muudetud ettepanekus vähendatud põhirahastamise maksimummäära erakorralistel juhtudel 95%lt (nagu oli ette nähtud komisjoni esialgses ettepanekus, mida toetas ka parlament) 80%le.

Olemasolev rahvatervise programmi jaoks asutatud rakendusasutus peaks aitama ellu viia ka kavandatud uut terviseprogrammi. Et suurendada kulutasuvust ja kasutada mastaabisäästu, peaks sama asutus aitama rakendada tarbijakaitseprogrammi ning toiduohutuse koolitusmeetmeid. Seetõttu kavatseb komisjon muuta oma 15. detsembri 2004. aasta otsust rakendusasutuse loomise kohta.

Praeguses rahvatervise programmis on suur rõhk piiriüleste meetmete kaasrahastamisel projektitoetuste abil. Komisjon teeb ettepaneku vähendada tulevases programmis projektide kaasrahastamise osa ja keskenduda rohkem projektikonkurssidele, et muuta programmiga rahastatavate meetmete tõhusus, tulemuslikkus ja lisaväärtus võimalikult suureks ning tagada vahendite selge suunamine programmi eesmärkidega seotud vajadustele.

Ja lõpuks, käesolev programm on kavandatud laiaulatusliku tervisestrateegia osana, mille komisjon esitab 2007. aastal. Programmiga on hõlmatud peamiselt finantsressursse nõudvad meetmed. Kavandatud strateegias ühendatakse ühenduse arvukad tervisemeetmed üldise raamistiku abil ning määratakse kindlaks eesmärgid ja prioriteedid. Strateegias arendatakse edasi selliseid võtmeküsimusi nagu näiteks terviseprobleemide käsitluse süvalaiendamine teistesse poliitikasuundadesse, tervisega seotud ebavõrdsuse vastu võitlemine ja reageerimine rahvusvahelise ulatusega probleemidele.

2005/0042 A (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

millega kehtestatakse ühenduse teine [12] tervise ja tarbijakaitse tegevusprogramm (2007–2013) (EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklitartikleid 152 ja 153,[13]

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[14]

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[15]

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[16]

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[17]

ning arvestades järgmist:

(1) Ühendus võib aidata kaasa kodanike tervise ja turvalisuse ja majandushuvide kaitsele rahvatervise ja tarbijakaitse valdkonna meetmetega.[18] Kõikide ühenduse poliitikate ja tegevuste kavandamisel ja rakendamisel tuleb tagada tervisekaitse kõrge tase. Asutamislepingu artiklis 152 sätestatud subsidiaarsuspõhimõtte kohaselt peab ühendus aktiivselt võtma selliseid meetmeid, mida liikmesriigid üksinda võtta ei suuda. Komisjon austab igakülgselt liikmesriikide eelisõigust tervishoiuteenuste ja arstiabi korraldamisel ja pakkumisel.[19]

(2) Tervishoiusektorile on ühelt poolt iseloomulikud selle küllaltki suur kasvupotentsiaal, uuenduslikkus ja dünaamilisus ning teiselt poolt rahalise ja sotsiaalse jätkusuutlikkuse ning tervishoiusüsteemide tõhususe väljakutsed, mis on lisaks muule seotud ka elanikkonna vananemise ja meditsiinis tehtavate edusammudega.[20]

(3) Ühenduse rahvatervise tegevusprogramm aastateks 2003–2008 oli selle valdkonna esimene integreeritud programm Euroopa Ühenduses ning see on juba aidanud nimetatud sektorit oluliselt arendada ja täiustada.[21]

(4) Juba praegu on olemas hulk tõsiseid piiriüleseid terviseohtusid, mis võivad muutuda ülemaailmseks, ja juurde tekib uusi ohte, mis nõuavad täiendavaid ühenduse meetmeid. Ühendus peaks tõsiste piiriüleste terviseohtudega eelisjärjekorras tegelema. Seire, varajane hoiatamine ja tõsiste terviseohtude vastu võitlemise meetmed nõuavad ühenduselt võimet tõhusalt ja kooskõlastatult reageerida.[22]

(5) Maailma Tervishoiuorganisatsiooni 2005. aasta Euroopa terviseraporti kohaselt on Maailma Tervishoiuorganisatsiooni Euroopa regioonis tervise tõttu kaotatud eluaastate põhjal kõige olulisemad raskete tervisehädade põhjustajad mittenakkuslikud haigused (77% kogumäärast), välistest põhjustest tekkinud vigastused ja mürgitused (14%) ning nakkushaigused (9%). Seitsme kõige levinuma tervisehäda – südame isheemiatõve, unipolaarse depressiooni, peaajuveresoonte haiguste, alkoholi tarvitamisest tingitud tervisehäirete, kroonilise kopsuhaiguse, kopsuvähi ja liiklusõnnetuste – arvele langeb 34% tervise tõttu kaotatud eluaastatest nimetatud regioonis. Seitsme kõige levinuma riskiteguri – tubaka, alkoholi, kõrge vererõhu, kõrge kolesteroolitaseme, ülekaalulisuse, vähese puu- ja köögiviljade söömise ning füüsilise passiivsuse arvele langeb 60% tervise tõttu kaotatud eluaastatest. Ka sellised nakkushaigused nagu HIV/AIDS, gripp, tuberkuloos ja malaaria on muutunud terviseohuks kõikide Euroopas elavate inimeste jaoks. Programmi oluline ülesanne on koostöös ühenduse statistikaprogrammiga paremini kindlaks määrata peamised ühenduse tervishoiusüsteemi koormavad terviseprobleemid.[23]

(6) Maailma Tervishoiuorganisatsiooni Euroopa regioonis on mittenakkuslike haiguste seas kaheksa kõige levinumat suremuse ja haigestumuse põhjust südame-veresoonkonna haigused, neuropsühhiaatrilised haigused, vähk, seedetrakti haigused, hingamisteede haigused, meeleelundite haigused, luu-lihaskonna haigused ja suhkurtõbi.[24]

(7) Ka haiglanakkused ja mikroobide antibiootikumiresistentsus on muutunud Euroopas terviseohuks. Tõsist muret tekitavad uute tõhusate antibiootikumide puudus ning olemasolevate antibiootikumide nõuetekohase kasutamise tagamine. Seetõttu on oluline asjakohaste andmete kogumine ja analüüs.[25]

(8) Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) rolli tugevdamine on oluline nakkushaiguste vastu võitlemisel.[26]

(9) Programm põhineb ühenduse eelmise rahvatervise tegevusprogrammi (2003-2008) tulemustel. Sellega aidatakse kaasa füüsilise ja vaimse tervise kõrge taseme saavutamisele ja tervisega seotud ebavõrdsuse vähendamisele kogu ühenduses, nähes haigestumuse ja enneaegse suremuse vastu võitlemiseks ette meetmed, mille eesmärk on rahvatervise parandamine, haiguste ja tervisehäirete vältimine ning terviseohtude allikate kõrvaldamine.[27]

(10) Programmis tuleks rõhutada terviseseisundi parandamist ning tervisliku eluviisi edendamist ja tervisehädade ennetamist laste ja noorte seas.[28]

Säilitades tervise- ja tarbijakaitse meetmete peamised eripärad, peaks ühtne integreeritud programm aitama saavutada nendes valdkondades võimalikult suurt eesmärkide koostoimet ja meetmete juhtimise tõhusust. Tervise- ja tarbijakaitse meetmete kombineerimine ühes programmis peaks aitama saavutada ühiseid eesmärke – kaitsta kodanikke riskide ja ohtude eest, parandada kodanike teadmisi ja võimalusi langetada nende huve puudutavaid otsuseid ning toetada tervise- ja tarbijapoliitika eesmärkide kaasamist teistesse ühenduse poliitikavaldkondadesse ja meetmetesse. Haldusstruktuuride ja –süsteemide ühendamine peaks võimaldama programmi tõhusamalt rakendada ning aitama ühenduse olemasolevaid ressursse tervise- ja tarbijakaitse heaks kõige paremini kasutada.

(11) Programm peaks toetama tervisega seotud eesmärkide süvalaiendamist kõikidesse ühenduse poliitikavaldkondadesse ja tegevustesse, ilma et seejuures dubleeritaks ühenduse teiste poliitikavaldkondade raames tehtavat tööd.[29] Kooskõlastamine muude ühenduse poliitikavaldkondade ja programmidega on tervisepoliitika teistesse poliitikavaldkondadesse süvalaiendamise eesmärgi oluline osa. Koostoime saavutamiseks ja dubleerimise vältimiseks võib kasutada ühiseid meetmeid teemaga seotud ühenduse programmide ja meetmetega ning asjakohasel viisil tuleb kasutada ka muid ühenduse rahalisi vahendeid ja programme, sealhulgas praeguseid ja tulevasi ühenduse teadusuuringute raamprogramme ja nende tulemusi, struktuurifonde, Euroopa Solidaarsusfondi, Euroopa töötervishoiu strateegiat ja ühenduse statistikaprogrammi. [30]

(12) Eriti suuri jõupingutusi tehakse sidususe ja koostoime tagamiseks ühenduse käesoleva terviseprogrammi ja ühenduse välismeetmete vahel, eelkõige sellistes valdkondades nagu linnugripp, HIV/AIDS, tuberkuloos ja muud riikidevahelised terviseohud. Rahvusvahelist koostööd tuleks teha ka üldise tervishoiureformi edendamiseks ning tervishoiuasutustega seotud üldiste küsimuste lahendamiseks väljaspool Euroopa Liitu.

(13) Tervena elatud aastate, mida on nimetatud ka invaliidsuseta elatud eeldatava eluea näitajaks, lisandumine tänu haiguste ennetamisele ja hea tervise juures vananemise toetamisele on oluline ELi kodanike heaolu jaoks ning aitab vastata Lissaboni protsessis tuvastatud teadmisteühiskonna ja riigieelarve jätkusuutlikkusega seotud väljakutsetele, mille põhjuseks on elanikkonna vananemise ja tööjõulise elanikkonna vähenemise tagajärjel järjest kasvavad tervishoiu- ja sotsiaalkulutused.[31]

(14) Euroopa Liidu laienemine on suurendanud ELis tervisega seotud ebavõrdsuse probleeme, mida edasised laienemised tõenäoliselt veelgi süvendavad. Seetõttu peaks see teema olema üks programmi prioriteetidest.[32]

(15) Programm peaks aitama välja selgitada tervisega seotud ebavõrdsuse põhjused ning muu hulgas toetama selle vastu võitlemise heade tavade levitamist.[33]

(16) Euroopa Liidu terviseseisundi seire tõhususe jaoks on väga oluline võrreldavate andmete süstemaatiline kogumine, töötlemine ja analüüsimine. See võimaldab komisjonil ja liikmesriikidel täiustada avalikkusele edastatavat teavet ja koostada inimtervise kaitse kõrge taseme saavutamiseks vajalikud strateegiad, poliitikasuunad ja meetmed. Põhi- ja toetusmeetmete abil tuleks kaasa aidata rahvatervise arendamiseks vajaliku teabe- ja andmevahetuse süsteemide ja võrgustike kooskõla ja koostalitlusvõime saavutamisele. Sugu ja vanus on tervise puhul olulised tegurid. Seega tuleb asjakohastes andmetes sellega arvestada.[34] Andmete kogumine peab vastama asjaomastele isikuandmete kaitse õigussätetele.[35]

(17) Heade tavade levitamine on oluline, kuna tervise edendamist ja ennetustööd tuleks mõõta ka tõhususe ja tulemuslikkuse, mitte üksnes majanduslike näitajate alusel.[36] Heade tavade ning haiguste ja vigastuste kõige kaasaegsemate ravimeetodite levitamine on oluline, et vältida tervise halvenemist, samuti on oluline konkreetsete haiguste referentlaborite loomine. Oluliseks tuleb pidada ka erinevate valikuvõimaluste loomist.[37]

(18) Tuleb võtta meetmeid vigastuste ennetamiseks, kogudes andmeid, analüüsides vigastustegureid ja levitades asjakohast teavet.[38]

(19) Programm peaks toetama andmete kogumist ning patsientide ja tervishoiuspetsialistide liikuvusega seotud oluliste poliitikasuundade edendamist. See peaks võimaldama edasi arendada Euroopa e-tervise piirkonda, mida tuleks teha teisi ELi poliitikasuundi, sealhulgas regionaalpoliitikat, hõlmavate ühismeetmete abil, et toetada tervisealaste veebilehtede kvaliteedikriteeriumite ja Euroopa tervisekindlustuskaardi väljatöötamist.[39]

(20) Telemeditsiini rakenduste edendamine võib toetada patsientide liikuvust ja kodust ravi, aidates seega vähendada haigus- ja vigastuskoormust.[40]

(21) Keskkonna saastumine on tõsine terviserisk ja suur mureallikas Euroopa kodanike jaoks. Laste ja muude ohtlikest keskkonnaseisunditest eriti kergesti ohustatud rühmade jaoks tuleb ette näha erimeetmed. Programm peaks täiendama aastate 2004–2010 keskkonna ja tervishoiu tegevuskava raames võetavaid meetmeid.[41]

(22) Programm peaks tegelema tervishoiuküsimustega, mis on seotud meeste ja naiste tervisega ning vananemisega.[42]

(23) Ettevaatusprintsiip ja riskihindamine on inimtervise kaitse olulised tegurid ning seetõttu tuleb need edaspidi integreerida ühenduse muudesse poliitikavaldkondadesse ja tegevussuundadesse.[43]

(24) Ühenduse ja liikmesriikide poolt programmi rakendamiseks võetud meetmete ja tehtud algatuste hea kooskõla tagamiseks on vaja edendada koostööd liikmesriikide vahel ja suurendada olemasolevate ja loodavate rahvatervisevõrgustike tõhusust.[44]

(25) Programmi rakendamise puhul tuleks arvesse võtta riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste osalemist asjakohasel tasandil vastavalt riiklikele skeemidele.[45]

Lisaks ühistele eesmärkidele, mis on seotud riskide eest kaitsmise, kodanike otsustusvõime parandamise ning tervise- ja tarbijahuvide kaasamisega kõikidesse ühenduse poliitikavaldkondadesse, on tervise ja tarbijakaitse valdkondadel ka ühised vahendid, nagu teabevahetus, kodanikuühiskonna suutlikkuse suurendamine seoses tervise ja tarbijakaitse küsimustega ning nende valdkondade rahvusvahelise koostöö edendamine. Sellised küsimused nagu toitumine ja ülekaalulisus, suitsetamine ja muud tervist mõjutavad tarbimisharjumused on näited valdkondadevahelistest küsimustest, mis mõjutavad nii tervishoidu kui ka tarbijakaitset. Ühine lähenemine nendele eesmärkidele ja vahenditele aitab muuta tervise- ja tarbijakaitse ühised tegevused tõhusamaks ja tulemuslikumaks. Tervise valdkonnal ja tarbijakaitse valdkonnal on ka eraldi eesmärke, millega tuleks tegeleda kummalegi valdkonnale omaste meetmete ja vahenditega.

(26) Vaja on suurendada ELi investeeringuid tervishoidu ja tervisega seotud projektidesse. Seoses sellega ergutatakse liikmesriike nimetama tervise edendamine riiklikes kavades eelisvaldkonnaks. Vaja on suurendada teadlikkust ELi rahastamisvõimaluste kohta tervishoiu puhul. Liikmesriike tuleks ergutada vahetama kogemusi, mis on omandatud tervishoiu rahastamisel struktuurifondidest.[46]

(27) Valitsusvälistel organisatsioonidel ja erivõrgustikel on samuti oluline osa rahvatervise edendamisel ning kodanike huvide esindamisel ühenduse tervisepoliitikas. Kogu EL huvides on kodanike tervise, turvalisuse ja majandushuvide, samuti toodete ja teenuste standardimisega seotud tarbijahuvide käsitlemine ühenduse tasandil. Programmi põhieesmärgid võivad sõltuda ka erivõrgustikest, mille Nende arenemiseks ja tööks on vaja ühenduse panust. Käesoleva otsuse raames tuleb kehtestada ühenduse toetust taotlevate valitsusväliste organisatsioonide ja erivõrgustike abikõlblikkuse kriteeriumid ja finantseerimise läbipaistvuse sätted. Arvestades asjaomaste organisatsioonide olemust, ei tohiks võib erilise kasulikkuse juhtudel vabastada nende organisatsioonide tööks antava ühenduse toetuse pikendamise kohaldada toetuse järkjärgulise vähendamise põhimõtet põhimõttest.[47]

(28) Programmi rakendamine peaks tuginema rahvatervise ja tarbijakaitse valdkonna olemasolevatele meetmetele ja struktuurilisele korraldusele ning neid laiendama, sealhulgas tuleks kasutada rahvatervise programmi täitevasutust, mis on loodud komisjoni otsusega 2004/858/EÜ. R rakendamine peaks toimuma tihedas koostöös asjaomaste organisatsioonide ja asutustega, eriti Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskusega,[48] mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) 851/2004.[49]

(29) Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,[50] tagades läbipaistvuse ja samuti programmi erinevate eemärkide mõistliku tasakaalu.

(30) Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) nähakse ette koostöö rahvatervise ja tarbijakaitse valdkondades valdkonnas ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Euroopa Majanduspiirkonnas tegutsevate Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikide (edaspidi „EFTA/EMP riigid“) vahel. Tuleks ette näha programmis osalemise võimalus teistele riikidele, eelkõige ühenduse naaberriikidele ning riikidele, kes taotlevad ühenduse liikmeks saamist, kandidaatriikidele ja ühinejariikidele, võttes arvesse võimalust, et teistes riikides tekkivad terviseohud võivad avaldada mõju ka ühenduses.[51]

(31) Programmi eesmärkide saavutamiseks tuleks võimaldada vajalikke suhteid kolmandate riikidega, kes programmis ei osale, võttes arvesse kõnealuste riikide ja ühenduse vahel sõlmitud asjakohaseid lepinguid. See võib hõlmata kolmandaid riike, kes on käivitanud tegevusi, mis täiendavad käesoleva programmi raames rahastatavaid meetmeid, hõlmamata siiski nende rahastamist käesoleva programmi raames.

(32) On asjakohane teha koostööd asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega, näiteks ÜRO ja selle spetsialiseeritud asutustega, sealhulgas Maailma Terviseorganisatsiooni, samuti Euroopa Nõukogu ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooniga, pidades silmas programmi tervise ja tarbijakaitse meetmete tõhususe ja tulemuslikkuse suurendamist ühenduse ja rahvusvahelisel tasandil ning võttes arvesse erinevate organisatsioonide suutlikkust ja ülesandeid.

(33) Programmi väärtuse ja mõju suurendamiseks on vaja võetud meetmete regulaarset seiret ja hindamist, sealhulgas sõltumatuid eksperdihinnanguid Käesoleva programmi tervisevaldkonna eesmärkide täitmisel saavutatud edu tuleb mõõta ja hinnata, et suurendada programmi mõju ja lisada sellele väärtust. Vajalik on võetud meetmete korrapärane seire ja hindamine, sealhulgas sõltumatud hinnangud välisekspertidelt.[52]

(34) Et tervise ja tarbijakaitse valdkonna meetmete eesmärke ei saa piisavalt kõrgel tasemel saavutada liikmesriikide tasandil küsimuste riigiülese loomuse tõttu ja et ühenduse meede võib olla kodanike tervise , ja turvalisuse ja majandushuvide kaitsmisel riiklikust meetmest tõhusam ja tulemuslikum, võib neid eesmärke paremini saavutada ühenduse meetmetega, seega võib ühendus võtta meetmeid vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(35) Vastavalt asutamislepingu artiklile 2, milles sätestatakse meeste ja naiste võrdsuse põhimõte Euroopa Ühenduses, ning kooskõlas artikli 3 lõikega 2, mille kohaselt on ühenduse eesmärk meeste ja naiste ebavõrdsuse kaotamine ja võrdõiguslikkuse edendamine kõikide ühenduse meetmete, sealhulgas tervisekaitse kõrge taseme saavutamiseks võetavate meetmete puhul, peavad kõik ühenduse tervisevaldkonna tegevusprogrammi eesmärgid ja meetmed aitama parandada arusaamist meeste ja naiste erinevatest tervisega seotud vajadustest ja lähenemisviisidest ning aitama kaasa nende vajaduste ja lähenemisviiside tunnustamisele.[53]

(36) Komisjon peaks tagama On vajalik tagada sujuv a üleminek u käesoleva programmi ja nende kahe eelmise programmi vahel, mida see asendab; pidades eriti silmas mitmeaastaste meetmete eriti oluline on mitmeaastaste korraldusabinõude, nagu tehnilise ja haldusabi rahastamise jätkumine. [54] Alates 1. jaanuarist 2014 tagatakse vajaduse korral tehnilise ja haldusabi vahenditest 2013. aasta lõpuks veel lõpetamata meetmete juhtimine. ja halduslike tugistruktuuride, näiteks rahvatervise programmi täitevasutuse töö jätkumist.

(37) Vajalikud on jätkuvad jõupingutused nende eesmärkide saavutamiseks, mida ühendus on rahvatervise valdkonnas juba püstitanud. Seetõttu on asjakohane kehtestada ühenduse teine tervise tegevusprogramm (2007–2013), edaspidi „programm”, mis esitatakse käesolevas otsuses, millega asendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta otsus 1786/2002/EÜ, millega võetakse vastu ühenduse tegevusprogramm rahvatervise valdkonnas (aastateks 2003–2008).[55] Nimetatud otsus tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,[56]

ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE :

Artikkel 1

Programmi kehtestamine

Käesolevaga kehtestatakse ühenduse teine tervise ja tarbijakaitse valdkonna tegevusprogramm (2007–2013), mis hõlmab ajavahemikku käesoleva otsuse jõustumise kuupäevast 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.[57]

Artikkel 2

Ülesanne ja eesmärgid

1. Programm täiendab ja toetab liikmesriikide poliitikat, lisab sellele väärtust ning aitab kaasa inimeste kodanike tervise , ja turvalisuse ja majandushuvide kaitsele ja edendamisele ning rahvatervise parandamisele.[58]

2. Käesoleva otsuse lisas sätestatud meetmete abil püütakse saavutada järgmisi eesmärke.[59]

- Lõikes 1 nimetatud ülesande täitmisel lähtutakse tervise- ja tarbijakaitse valdkonna ühiseesmärkidest ning kummagi valdkonna erieesmärkidest.

- Kodanike tervisekaitse parandamine.

- Tervise edendamine, et suurendada jõukust ja solidaarsust.

- Terviseteadmiste loomine ja levitamine.[60]

(a) Käesoleva otsuse 1. lisas sätestatud meetmete ja vahendite abil püütakse saavutada järgmisi tervise- ja tarbijakaitse ühiseesmärke:

- kaitsta kodanikke üksikisikust mitteolenevate riskide ja ohtude eest;

- suurendada kodanike võimet langetada paremaid otsuseid seoses tervise ja enda kui tarbija huvidega;

- kaasata tervise- ja tarbijakaitsepoliitika eesmärgid teistesse poliitikavaldkondadesse.

- (b) Käesoleva otsuse 2. lisas sätestatud meetmete ja vahendite abil püütakse saavutada järgmisi tervisekaitse erieesmärke:

- kaitsta kodanikke terviseohtude eest;

- edendada poliitikasuundi, mis aitavad saavutada tervislikumaid eluviise;

- vähendada raskete haiguste esinemist;

- suurendada tervisesüsteemide tõhusust ja tulemuslikkust.

c) Käesoleva otsuse 3. lisas sätestatud meetmete ja vahendite abil püütakse saavutada järgmisi tarbijakaitse erieesmärke:

- tarbijate ja turgude parem mõistmine;

- paremad tarbijakaitsenormid;

- parem õigusaktide jõustamine, seire ja kaebuste lahendamine;

- teadlikumad, haritumad ja vastutustundlikumad tarbijad.

Artikkel 3

Rakendamine

Artiklis 2 sätestatud ülesannetede ja eesmärkide täitmiseks võetavates meetmetes kasutatakse täiel määral olemaolevaid rakendusmeetodeid, eelkõige järgmisi:

a) otsene või kaudne tsentraliseeritud rakendamine komisjoni poolt;

b) vajaduse korral haldamine koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega.

Artikkel 4

Rahaline toetus

1. Lõike 1 punkti a eesmärkide saavutamiseks ei ületa üÜhenduse rahaline toetus ei ületa järgmisi tasemeid:

a) 60% kuludest meetme puhul, mille eesmärk on osa ühenduse tervise- ja tarbijapoliitikastkäesolevast programmist, välja arvatud erilise kasulikkuse juhud, mil ühenduse toetus on kuni 80%; ning[61]

b) 60% Euroopa ühishuvides tegutseva sellise valitsusvälise, mittetulundusliku ning tööstus-, kaubandus- ja ärihuvidest või muudest vastandlikest huvidest sõltumatu asutuse või erivõrgustiku tegevuskuludest, millel on liikmeid vähemalt pooltes liikmesriikides ja mille põhieesmärk on tervise edendamine või haiguste ennetamine või ravi Euroopa Ühenduses ning kui selline toetus on vajalik tervisega või tarbimisega seotud huvide esindamiseks ühenduse tasandil või programmi põhieesmärkide täitmiseks, välja arvatud erilise kasulikkuse juhud, mil ühenduse toetus on kuni 95%. Erilise kasulikkuse juhtudel on ühenduse toetus kuni 80%.

2. Lõike 1 kohaldamisel tuleb erilise kasulikkuse kriteeriumid eelnevalt kindlaks määrata aasta tööplaanis, millele on osutatud artikli 10 lõike 1 punktis a, ning avaldada.

3. Lõike 1 punktis b valitsusväliste organisatsioonide ja erivõrgustike kohta sätestatudKõnealuse rahalise toetuse pikendamise võib vabastada järkjärgulise vähendamise põhimõttest.[62]

4. Kui see on taotletava eesmärgi olemuse tõttu vajalik, võib lõike 1 punkti a eesmärkide saavutamiseks antav ühenduse rahaline toetus hõlmata ühenduse ja ühe või mitme liikmesriigi poolset ühisfinantseerimist või ühenduse ja muude osalevate riikide pädevate asutuste poolset ühisfinantseerimist. Sel juhul on ühenduse toetus kuni 50%, välja arvatud erilise kasulikkuse juhud, mil ühenduse toetus on kuni 70%. Ühenduse toetust võib anda avalik-õiguslikule asutusele või mittetulundusühingule, mille on läbipaistva menetluse abil määranud liikmesriik või asjaomane pädev asutus ja kinnitanud komisjon.

5. Lõike 1 punkti a eesmärkide saavutamiseks võib lubada ka kindlasummalist ühenduse rahastamistÜhenduse rahalist toetust võib anda ka kindlasummaliste või ühekordsete maksetena, kui see sobib asjaomase meetme olemusega. Selliste rahaliste toetuste suhtes ei kohaldata eespool lõigetes 1, 2 ja 3 4 sätestatud protsendi piirmäärasid, kuid kaasrahastamine on siiski vajalik. Selliste meetmete valimise, seire ja hindamise kriteeriume kohandatakse vastavalt vajadusele.

Artikkel 54

Programmi rakendamine

1. Komisjon tagab programmis sätestatud tegevuste ja meetmete rakendamise tihedas koostöös liikmesriikidega vastavalt artiklitele 76 ja 10 ning kindlustades programmi harmoonilise ja tasakaalustatud arengu.[63]

21a. Programmi rakendamiseks tagab komisjon terviseseire- ja kiire terviseohtudele reageerimise võrgustike koordineerimise.[64]

31b. Komisjon ja liikmesriigid võtavad oma pädevuse piires asjakohaseid meetmeid, et tagada programmi tõhus rakendamine ning töötada ühenduse ja liikmesriikide tasandil välja mehhanismid, mis aitavad programmi eesmärke saavutada. Nad tagavad asjakohase teabe esitamise programmiga toetatavate meetmete kohta ja võimalikult suure osalemise.[65]

41d. Programmi eesmärkide saavutamiseks teeb komisjon liikmesriikidega tihedat koostööd, et:

a) saavutada andmete ja teabe võrreldavus ning andme- ja teabevahetussüsteemide ja -võrgustike kokkusobivus ja koostalitlusvõime[66] ning

b) tagada vajalik koostöö ja teabevahetus Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskusega.[67]

51f. Programmi rakendamisel tagab komisjon koos liikmesriikidega vastavuse kõikidele olulistele isikuandmete kaitset käsitlevatele õigusnormidele ning vajaduse korral selliste andmete konfidentsiaalsust ja turvalisust tagavate süsteemide kasutamise.[68]

Artikkel 6 4a

Ühisstrateegiad ja -meetmed

1. Inimtervise kaitse kõrge taseme tagamiseks kõikide ühenduse poliitikasuundade ja tegevuste kirjeldamisel ja rakendamisel ning terviseküsimuste süvalaiendamise edendamiseks võib programmi eesmärke ellu viia ühiste strateegiate ja ühiste meetmete abil, luues seoseid asjakohaste ühenduse programmide, meetmete ja fondide vahel.

2. Komisjon tagab programmi võimalikult hea seostatuse ühenduse muude programmide, meetmete ja fondidega, näiteks seitsmenda teadusuuringute raamprogrammiga ja ühenduse statistikaprogrammiga.[69]

Artikkel 75

Rahastamine

1. Programmi rakendamise finantsraamistikuks artiklis 1 sätestatud ajavahemikul määratakse 1203 miljonit 365,5 miljonit eurot. [70]

2. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased eraldised finantsraamistikuperspektiivi piires.

Artikkel 8

Tehniline ja haldusabi

1. Käesoleva programmi rahaeraldised võivad hõlmata ka ettevalmistuste, seire, kontrolli, auditeerimise ja hindamise kulusid, kui need tegevused on vajalikud otseselt programmi haldamiseks ja tema eesmärkide täitmiseks, need on eelkõige teadusuuringud, kohtumised, teavitamis- ja avaldamistegevus, teabevahetusega tegelevate informaatikavõrgustike kulud ning kõik muud tehnilise ja haldusabi kulud, mida komisjon programmi haldamisel võib vajada.

2. See võib hõlmata ka tehnilise ja haldusabi kulusid, mis on vajalikud käesoleva programmi ja otsuse nr 1876/2002/EÜ kohaselt vastu võetud meetmete vahelise ülemineku tagamiseks. Vajaduse korral võib nende kulude katteks tehtavaid eraldisi eelarvesse kirjendada ka 2013. aastast edasi, et oleks võimalik hallata meetmeid, mis 31. detsembril 2013. aastal ei ole veel lõpetatud.

Artikkel 9 6

Komitee

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kaks kuud.

3. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

4. Komitee kehtestab oma töökorra.

Artikkel 107

Rakendusmeetmed

1. Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed, mis on seotud allpool nimetatud küsimustega, võetakse vastu artikli 96 lõikes 2 osutatud haldusmenetluse kohaselt:

a) programmi rakendamise aastaplaan, milles määratakse kindlaks:

- prioriteedid ja võetavad meetmed, samuti rahaliste vahendite eraldamine ja asjaomased nõuded;[71]

- ühenduse rahalise toetuse protsendimäära kriteeriumid;

- artiklis 6 osutatud ühisstrateegiate ja ühismeetmete rakendamise kord;[72]4a

b) valiku ja rahalise toetuse andmise kriteeriumid, sealhulgas artikli 4 punktis 4 nimetatud.

2. Komisjon võtab vastu kõik mMuud selle otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed võetakse vastu artikli 96 lõikes 3 sätestatud korras.[73]. Neist teatatakse komiteele.

Artikkel 118

Kolmandate riikide osalemine

Programmis võivad osaleda:

a) EFTA/EMP riigid EMP lepingus sätestatud tingimustel;

b) ning kolmandad riigid, eelkõige Euroopa Liidu naaberriigid, taotlejariigid, kandidaatriigid, ühinejariigid ning stabiliseerimis- ja assotsiatsiooniprotsessi kaasatud Lääne-Balkani riigid vastavalt tingimustele, mis on sätestatud asjaomastes kahe- või mitmepoolsetes lepingutes, millega on kehtestatud nende ühenduse programmides osalemise üldised põhimõtted.

Artikkel 129

Rahvusvaheline koostöö

Programmi rakendamisel tuleks toetada suhteid kolmandate riikidega, kes programmis ei osale, ja oluliste rahvusvaheliste organisatsioonidega, eriti Maailma Terviseorganisatsiooniga.[74]

Artikkel 1 30

Seire, hindamine ja tulemuste levitamine

1. Komisjon jälgib tihedas koostöös liikmesriikidega programmi meetmete rakendamist, pidades silmas programmi eesmärke. Komisjon annab aru komiteele ning teavitab nõukogu ja parlamenti.

2. Liikmesriigid annavad komisjoni taotlusel teavet programmi rakendamise ja mõju kohta.[75]

3. Liikmesriigid annavad komisjoni taotlusel teavet programmi rakendamise ja mõju kohta. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ja regioonide komiteele:

a) kolm aastat pärast programmi vastuvõtmist sõltumatute välisekspertide vahehindamise aruande saavutatud tulemuste ning programmi rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta; aruanne peab eelkõige võimaldama hinnata meetmete mõju kõikidele riikidele; see peab sisaldama põhiliste järelduste kokkuvõtet ja komisjoni märkusi;

b) hiljemalt neli aastat pärast programmi vastuvõtmist teatise programmi jätkamise kohta;

c) hiljemalt 31. detsembril 2015 sõltumatute välisekspertide järelhindamise aruande, mis hõlmab programmi rakendamist ja tulemusi.[76]

(d) Liikmesriigid annavad komisjoni taotlusel teavet programmi rakendamise ja mõju kohta.

3. Komisjon tagab, et programmi tulemuslikkust hinnatakse kolm aastat pärast selle algust ja pärast programmi lõppu. Komisjon edastab selle põhjal tehtud järeldused koos oma kommentaaridega Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele.

4. Komisjon avaldab käesoleva otsuse kohaselt võetud meetmete tulemused ja tagab nende levitamise.

Artikkel 1 41

Kehtetuks tunnistamine

Otsused 1786/2002/EÜ ja 20/2004/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates käesoleva otsuse jõustumisest.[77]

Artikkel 152

Ülemineku halduskord

Komisjon võtab vastu ülemineku halduskorra, mis on vajalik ülemineku tagamiseks otsusega nr 1876/2002/EÜ ning käesoleva programmiga rakendatavate meetmete vahel.[78]

Artikkel 153

Lõppsätted

Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

Lisa

1. Kodanike tervisekaitse parandamine.

1.1. Kodanike kaitsmine terviseohtude eest

1.1.1. Töötada välja strateegiad ja mehhanismid nakkuslike ja mittenakkuslike haigustega seotud ohtude ning füüsikalistest, keemilistest või bioloogilistest allikatest pärinevate ohtude ja nende tahtliku tekitamise vältimiseks, nende kohta teabe vahetamiseks ning neile reageerimiseks; kõrgetasemelise diagnostikakoostöö tagamiseks laborite vahel, mis hõlmavad ka ühenduse referentlabori struktuuri.

1.1.2. Toetada ennetus-, vaktsineerimis- ja immuniseerimispõhimõtete arendamist; täiustada koostöövorme, võrgustikke, abivahendeid ja andmeedastussüsteeme, mis on seotud immuunsustausta ja kõrvaltoimete seirega.

1.1.3. Arendada riskide maandamise suutlikkust ja korda; parandada tegevuse planeerimist ja valmisolekut tervist ohustavateks hädaolukordadeks, kaasa arvatud valmisolek ELi ja rahvusvaheliste organisatsioonide kooskõlastatud sekkumiseks tervist ohustavates hädaolukordades; arendada riskist teavitamise ja vastumeetmete üle konsulteerimise menetlusi.

1.1.4. Edendada koostööd ning reageerimissuutlikkuse ja -vahendite täiustamist, mis hõlmab ka kaitsevahendeid, isolatsiooniruume ja teisaldatavaid laboreid, mis on vajalikud hädaolukorras kiiresti tegutsemiseks.

1.1.5. Töötada välja strateegiad ja menetlused üldiste situatsiooniplaanide ja konkreetsete tervisega seotud hädaolukordade lahendamise plaanide ning nende liikmesriikidevahelise koostoimivuse väljatöötamiseks, tõhustamiseks, hindamiseks ja täiendamiseks ning harjutuste ja katsetuste korraldamiseks.

1.2. Kodanike turvalisuse parandamine

1.2.1. Toetada ja laiendada teaduslikku nõustamist ja riskihindamist, edendades riskide varast avastamist; analüüsides riskide võimalikku mõju; vahetades ohutegurite ja nendega kokkupuutumisega seotud teavet; kiirendades riskihindamismeetodite integreerimist ja ühtlustamist.

1.2.2. Aidata parandada inimpäritoluga organite ja ainete, vere ja verest saadud ainete ohutust ja kvaliteeti; edendada nende kättesaadavust, jälgitavust ja meditsiinis kasutatavust.

1.2.3. Edendada meetmeid, millega parandatakse patsiendi ohutust kvaliteetse ja turvalise arstiabi abil, k.a seoses haiglanakkustega.

1.2.4. Edendada meetmeid, mis aitavad vähendada õnnetusi ja vigastusi, eriti kodumajapidamises toimuvaid õnnetusi.

2. Tervise edendamine, et suurendada jõukust ja solidaarsust.

2.1. Soodustada aktiivse ja tervena vananemist ning aidata kaotada tervisega seotud ebavõrdsust.

2.1.1. Lissaboni eesmärkide toetamiseks edendada tervena elatud aastate arvu suurendamise ja tervena vananemisega seotud algatusi; toetada meetmeid, mille abil edendatakse ja uuritakse tervise mõju tööviljakusele ja tööturul osalemisele.

2.1.2. Toetada algatusi, millega võideldakse liikmesriikides ja nende vahel valitseva tervisega seotud ebavõrdsuse vastu, et suurendada majanduslikku jõukust ja ühtekuuluvust; edendada investeerimist tervisesse koostöös ühenduse muude poliitikavaldkondade ja fondidega; suurendada riiklike tervishoiusüsteemide vahelist solidaarsust, toetades koostööd sellistes valdkondades nagu liikuvus ja piiriülesed tervishoiuteenused.

2.2. Tervislikumate eluviiside edendamine tervisetegurite mõjutamise abil

2.2.1. Mõjutada tervisetegureid tervise edendamise ja parandamise eesmärgil, luues keskkonna, mis toetab tervislikumaid eluviise ja haiguste ennetamist; võttes meetmeid selliste võtmetegurite mõjutamiseks nagu toitumine, füüsiline aktiivsus ja seksuaalne tervis, samuti sõltuvust tekitavate tegurite mõjutamiseks (tubakas, alkohol, narkootilised ained), keskendudes taustateguritele, nagu haridus, töökoht ja elutsükkel tervikuna.

2.2.2. Toetada meetmeid, mis tegelevad laiemate keskkonna- ja sotsiaalmajanduslike tegurite tervisemõjuga.

3. Terviseteadmiste loomine ja levitamine

3.1 Teadmiste ja heade tavade vahetamine

3.1.2. Teabe kogumine ning teadmiste ja heade tavade vahetamine programmi reguleerimisalasse kuuluvate tervise põhiküsimuste kohta, kaasa arvatud tervishoiusüsteemide vaheline koostöö, meeste ja naiste terviseküsimused, laste tervis, vaimne tervis ja haruldased haigused.

3.2. Terviseteadmiste kogumine, analüüs ja levitamine

3.2.1. (Kogumine) Jätkata jätkusuutliku terviseseiresüsteemi väljatöötamist, millel oleksid andmete ja teabe kogumise mehhanismid ja asjakohased näitajad; andmete kogumine terviseseisundi ja -poliitika kohta; selle süsteemi statistikat puudutav osa töötatakse välja ühenduse statistikaprogrammi abil.

3.2.2. (Analüüs ja levitamine) Arendada analüüsi ja levitamise mehhanisme, mis hõlmavad ühenduse tervisearuandeid, terviseportaali ja konverentse; kodanike, huvirühmade ja poliitika kujundajate teavitamist; konsulteerimismehhanismide ja osalusprotsessi arendamist; Euroopa Liidu terviseseisundi korralist aruannet, mis põhineb kõikidel andmetel ja näitajatel ja hõlmab ka kvalitatiivset ja kvantitatiivset analüüsi. [79]

3.2.3. Analüüs ja tehniline abi käesoleva programmi reguleerimisalasse kuuluvate poliitikasuundade või õigusaktide väljatöötamise või rakendamise toetamiseks.

1. LISA – Sünergiat võimaldavad ühised meetmed ja vahendid

Eesmärgid

1. Kaitsta kodanikke üksikisikutest olenematute riskide ja ohtude eest (nt kogu ühiskonda mõjutavad terviseohud, ohtlikud tooted, ebaausad kaubandustavad).

2. Suurendada kodanike võimet langetada paremaid otsuseid seoses tervise ja tarbijahuvidega.

3. Muuta tervise- ja tarbijapoliitika eesmärgid muude poliitikavaldkondade osaks.

Meetmed ja vahendid

1. EL kodanikega tervise ja tarbijakaitse küsimustes peetava teabevahetuse parandamine

1.1. Teadlikkuse tõstmise kampaaniad.

1.2. Uuringud.

1.3. Konverentsid, seminarid, ekspertide ja huvirühmade kohtumised.

1.4. Tervishoiu ja tarbijapoliitika olulisi teemasid käsitlevad trükised.

1.5. On-line teabe esitamine.

1.6. Teabepunktide rajamine ja kasutamine.

2. Kodanikuühiskonna ja huvirühmade osaluse suurendamine tervise ja tarbijakaitsega seotud poliitika kujundamises

2.1. Ühenduse tasandi tarbija- ja terviseorganisatsioonide edendamine ja tugevdamine.

2.2. Tarbija- ja terviseorganisatsioonide koolitamine ja suutlikkuse suurendamine.

2.3. Valitsusväliste tarbija- ja terviseorganisatsioonide ning muude huvirühmade koostöövõrkude loomine.

2.4. Ühenduse tasandi nõuanderühmade ja –mehhanismide tugevdamine.

3. Ühise lähenemise väljatöötamine tervise ja tarbijakaitse küsimuste kaasamiseks teistesse ühenduse poliitikavaldkondadesse

3.1. Tervise- ja tarbijaküsimustega seotud ühenduse poliitika ja tegevuse mõju hindamismeetodite väljatöötamine ja kohaldamine.

3.2. Riikliku poliitika parimate kogemuste vahetamine liikmesriikidega.

3.3. Uuringud teiste poliitikasuundade mõju kohta tervise- ja tarbijakaitsele.

4. Tervise ja tarbijakaitse valdkonna rahvusvahelise koostöö soodustamine

4.1. Koostöömeetmed rahvusvaheliste organisatsioonide puhul.

4.2. Koostöömeetmed kolmandate riikide puhul, kes programmis ei osale.

4.3. Tervise- ja tarbijaorganisatsioonide dialoogi julgustamine.

5. Riskide varase avastamise, hindamise ja nendest teavitamise täiustamine

5.1. Teaduslike nõuannete kogumise ja riskihindamise toetamine, sealhulgas komisjoni otsusega 2004/210/EÜ loodud sõltumatute teaduskomiteede töö toetamine.[80]

5.2. Teabe kogumine ja võrdlemine ning spetsialistide ja teadusasutuste võrgu loomine.

5.3. Riskihindamismeetodite arendamine ja ühtlustamine.

5.4. Meetmed elanikkonna ja selle rühmade keemiliste, bioloogiliste ja füüsikaliste terviseohtudega kokkupuutumist käsitleva teabe kogumiseks ja hindamiseks.

5.5. Kujunevate riskide varase avastamise mehhanismide ja avastatud riskide suhtes võetavate meetmete loomine.

5.6. Riskidest teavitamise parandamise strateegiad.

5.7. Riskihindamisega seotud väljaõpe.

6. Edendada inimpäritolu toodete ja ainete ohutust

6.1. Vigastusi käsitlevate andmete analüüs ja heade tavade juhendi koostamine seoses tarbekaupade ja teenuste ohutusega.

6.2. Metoodika arendamine ja andmebaaside pidamine vigastusi käsitlevate andmete kogumiseks seoses tarbekaupade ohutusega.

6.3. Tegevused, mis aitavad suurendada inimpäritolu organite ja ainete, sh vere, verekomponentide ja vereloome tüvirakkude ohutust ja kvaliteeti.

6.4. Raviks vajalike kvaliteetsete ja ohutute inimpäritolu organite ja ainete kättesaadavuse edendamine kogu ühenduses.

6.5. Tehniline abi poliitika ja õigusnormide täiendamise ja rakendamisega seotud küsimuste analüüsimiseks.

2. LISA – TERVIS

MEETMED JA TOETUSMEETMED

1. eesmärk: kaitsta kodanikke terviseohtude vastu

1. Terviseohtude seire ja tõrje tugevdamine

1.1.1. Nakkushaiguste vastu võitlemise suutlikkuse parandamine, toetades ühenduses epidemioloogilise seire ja nakkushaiguste tõrje võrgustiku moodustamist käsitleva otsuse 2119/98/EÜ edasist rakendamist ja tagades kooskõla Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse meetmega, võttes arvesse nimetatud keskuse tegevust;

1.1.2. Muude kui nakkushaigustega seotud ohtude ennetamise, neid käsitleva teabe vahetamise ja nendele reageerimise strateegiate ja mehhanismide arendamine.

1.1.3. Füüsikalistest, keemilistest või bioloogilistest allikatest pärinevate, sealhulgas tahtliku keskkonda viimisega tekitatud terviseohtude avastamise ja nende kohta usaldusväärse teabe kogumise ühiste strateegiate arendamine ja neid strateegiaid käsitleva teabe vahetamine ning vajaduse korral ühenduse lähenemisviiside ja mehhanismide arendamine ja kasutamine kooskõlastades Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskusega.

1.1.4. Laborite koostöö parandamine haigustekitajate diagnostika kõrge taseme saavutamiseks kogu ühenduses, sealhulgas referentslaborite süsteemi loomine ühenduse tugevdatud koostööd nõudvate suure riskiastmega haigustekitajate jaoks.

1.1.5. Ennetamise, vaktsineerimise ja immuniseerimise põhimõtete, koostöövormide ja vahendite väljatöötamine ja täiendamine ning immuunsustausta seire.

1.1.5a Jälgida bakterite antibiootikumiresistentsust ja haiglanakkuste resistentsust ning töötada välja strateegiaid nende ennetamiseks ja kõrvaldamiseks ning nende vastu võitlemiseks;

1.1.6. Ennetavate tervisemeetmete ja inimpäritolu ainete kasutamise järelevalve ning kõrvalnähtudest teavitamise süsteemide arendamine ja rakendamine.

1.1.7. Tehniline abi poliitika ja õigusnormide täiendamise ja rakendamisega seotud küsimuste analüüsimiseks.

1.2. Reageerimine terviseohtudele

1.2.1. Tervist ohustavate hädaolukordade riskijuhtimise korra, k.a pandeemia puhul vastastikuse abistamise korra täiustamine ja hädaolukordade koordineeritud lahendamise suutlikkuse tõstmine;

1.2.2. Valmisoleku ja reageerimise vajaduse ning puuduste hindamise ja nendele vastamise ning vastumeetmetega seotud kiire ja usaldusväärse teabevahetuse ja konsulteerimise suutlikkuse arendamine ja säilitamine.

1.2.3. Riskidest teavitamise strateegiate, avalikkusele ja tervisespetsialistidele suunatud teabevahendite ja juhendite väljatöötamine ning asjaosaliste teadlikkuse ja koostöö parandamine.

1.2.4. Üldiste situatsiooniplaanide ja konkreetsete tervisega seotud hädaolukordade lahendamise plaanide ning nende liikmesriikidevahelise koostoimivuse väljatöötamise, katsetamise, hindamise ja täiendamise strateegiate ja korra koostamine ning harjutuste ja katsetuste korraldamine.

1.2.5. Rajatiste (nt laborite) ja seadmete (detektorite jmt) kasutatavuse, vajadustele vastavuse ja ligipääsetavuse, samuti tervisesektori valmisoleku, kiire sekkumise võime ja olemasoleva infrastruktuuri hindamiseks ja parandamiseks ettenähtud strateegiate ja mehhanismide täiustamine.

1.2.6. Hädaolukorras kiirelt rakendatavate tervisekaitsevahendite vajaduse hindamiseks ja nende loomiseks vajalike strateegiate ja mehhanismide väljatöötamine ning tervisekaitsevahendite riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele edastamise mehhanismide ja korra kehtestamine.

1.2.7. Sellise püsiva ja asjakohase ettevalmistusega rahvatervise ekspertide tuumikrühma loomine, mida saab mobiilsete laborite, kaitsevarustuse ja isolaatoritega varustatult kiiresti lähetada suurematesse kriisikolletesse üle maailma.

2. eesmärk: edendada poliitikasuundi, millega toetatakse tervislikumaid elluviise

3. Tervise edendamine tervisetegurite mõjutamise abil

Meetmed toetavad terviseteguritele suunatud tegevuste, strateegiate ja meetmete ettevalmistamist, täiendamist ja rakendamist, pöörates tähelepanu järgmistele küsimustele:

3.1. Sõltuvushäiretega ning eriti tubaka, alkoholi, uimastite ja muude sõltuvust põhjustavate ainetega seotud tervisetegurid.3 2.1a Tervislikumat elustiili toetavad tegevused, et parandada laste tervist;

32.2. Eluviisiga, eriti toitumise ja füüsilise aktiivsusega, seksuaaltervise ja reproduktiivtervisega seotud tervisetegurid.

32.2a Vigastustega seotud tervisetegurid;

32.3. Sotsiaalsed ja majanduslikud tervisetegurid, eelkõige tervisega seotud ebavõrdsus, sotsiaalsete ja majanduslike tegurite mõju tervisele ning diskrimineerimine eriliselt haavatavate sihtrühmade puhul;

32.4. Keskkonnaga seotud tervisetegurid, eelkõige keskkonnategurite mõju tervisele.

32.5. Rahvatervise sekkumisabinõude kvaliteet, tõhusus ja kulutasuvus.

32.5e Sugu ning meeste ja naiste terviseaspektid;

32.6. Toetus üldsuse teavitamisele, koolitamisele ja suutlikkuse suurendamisele seoses eelmistes punktides sätestatud prioriteetidega.

32.7. Tehniline abi poliitika ja õigusnormide täiendamise ja rakendamisega seotud küsimuste analüüsimiseks.

3. eesmärk: aidata vähendada raskete haiguste ja vigastuste esinemist, nendega seotud haigestumust ja suremust

43. Haiguste ja vigastuste vältimine

Kooskõlas terviseteguritele suunatud tööga toetab programm järgmist:

43.1. Selliste meetmete arendamine ja rakendamine, mis on suunatud rasketele, suure osa ühenduse haiguskoormusest põhjustavatele haigustele, mis on peamised eluea lühendajad ja invaliidsuse põhjustajad ühenduses ning mille puhul ühenduse meede võib pakkuda riiklike abinõudega võrreldes olulist lisaväärtust.

43.2. Haiguste ennetamise, sealhulgas sekundaarse ennetustegevuse, sõeluuringute ja varase avastamise strateegiate ja meetmete ettevalmistamine ja rakendamine, eelkõige heade kogemuste kirjeldamise ning juhiste ja soovituste koostamise abil.

43.2a Vaktsineerimis- ja immuniseerimisstrateegiate ja meetmete ning nende rakendamise soovituste kavandamine;

43.3. Heade kogemuste ja teadmiste vahetamine, samuti vaimse tervise edendamise ja vaimuhaiguste vältimise strateegiate kooskõlastamine.

43.3b Heade tavade edendamine haiguste ja vigastuste jaoks, et vältida tervise edasist halvenemist;

43.4. Vigastuste vältimise strateegiate ja meetmete ettevalmistamine ja rakendamine vigastustegurite analüüsi põhjal;

43.4a Vigastuste kohta kogutud andmete analüüsil põhinevate heade tavade ja juhiste koostamine;

4.5. Toetus teadmiste vahetamisele ning koolitamise ja suutlikkuse suurendamise meetmetele, mis on seotud käsitletud haigustega ja vigastuste vältimisega.

4. eesmärk: tervisesüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse suurendamine

54. Riikide tervisesüsteemide koostoime saavutamine

54.1. Piiriülese tervishoiuteenuse ostmise ja pakkumise hõlbustamine, sealhulgas teabe kogumine ja vahetamine, et võimaldada ressursside jagamist ja piiriülese tervishoiuteenuse kasutamist.

54.2. Teabe kogumine ja jagamine tervisespetsialistide liikuvuse kohta ja liikuvuse tagajärgedega toimetulek; patsientide liikuvuse poliitika edendamine;

54.3. Referentlaboreid ja muid mitme liikmesriigi tervisesüsteemide koostööstruktuure hõlmava ühenduse koostöösüsteemi loomine, millega aidatakse arstidel ja teistel tervishoiuspetsialistidel kasutada ennetuseks ja raviks parimaid ELs levinud tavasid ja teadmisi.

54.4. Võrgustiku arendamine tervisetehnoloogia ja -tehnikaga seotud teabe ja hinnangute kogumise ja jagamise (tervisetehnoloogia hindamise) võime parandamiseks.

54.5. Patsientidele, tervisespetsialistidele ja poliitika kujundajatele tervisesüsteemide ja meditsiinilise abi kohta teabe pakkumine üldiste terviseteabe meetmete kaasabil, sealhulgas mehhanismid teabe jagamiseks ja edastamiseks Euroopa e-tervise tegevuskava raames, toetades tervisealaste veebikülgede kvaliteedikriteeriumite edendamist.

54.6. Vahendid, mis võimaldavad hinnata ühenduse poliitikasuundade, k.a laienemise ja Lissaboni strateegia mõju tervisesüsteemidele;

54.7. Patsiendi turvalisust edendavate ja ravi kvaliteeti täiustavate meetmete arendamine ja rakendamine.

54.7a Raviks vajalike kvaliteetsete ja ohutute inimpäritolu organite ja ainete kättesaadavuse ja jälgitavuse edendamine kogu ühenduses.

54.8. Tervisesüsteemide poliitika väljatöötamise toetamine, eelkõige seoses tervishoiu ja pikaajalise hoolduse kooskõlastamise avatud meetodiga.

Kõiki eespool loetletud eesmärke toetavad meetmed ja vahendid:

5. Andmete kogumine, terviseseire ja -teave

65.1. Terviseteabe ja -teadmiste täiendamine rahvatervise arendamiseks andmekogumise, terviseseire ja teabe levitamise abil:

65.1.1. Püsiva terviseseiresüsteemi edasiarendamine, pöörates erilist tähelepanu tervisega seotud ebavõrdsusele ning terviseseisundit, tervisetegureid, tervisesüsteeme ja vigastusi käsitlevatele andmetele; terviseseiresüsteemi statistikakomponendi edasiarendamine, kasutades vajaduse korral ühenduse statistikaprogrammi.

65.1.1b Elustiilist tulenevaid tegureid (näiteks toitumist, tubaka- ja alkoholitarbimist) ja vigastusi käsitlevate andmete kogumine ja analüüs, raskete haiguste (nt vähk) üle-euroopaliste registrite loomine ning metoodika koostamine ja andmebaaside haldus;

65.1.2. Muude oluliste tervisega seotud teadmiste pakkumine.

65.1.3. Asjakohaste lisanäitajate määratlemine.

65.1.4. Sobivate aruandlusmehhanismide väljatöötamine.

65.1.5. Asjakohase teabe regulaarse kogumise korraldamine statistikaprogrammi, rahvusvaheliste organisatsioonide ja asutuste ning projektide kaasabil.

65.1.6. Ühenduse terviseküsimuste analüüsi toetamine regulaarsete ühenduse tervisearuannete abil, terviseportaali jt teavitamismehhanismide haldamise ning konsensuskonverentside ja asjaosaliste vahel kooskõlastatud sihtteabekampaaniate toetamise teel.

65.1.7. Regulaarse ja usaldusväärse teabeallika loomine kodanikele, otsustajatele, patsientidele, hooldustöötajatele, tervisespetsialistidele ja muudele huvitatud isikutele.

65.1.8. Haruldaste haiguste ennetamise, neid käsitleva teabe vahetamise ja nendele reageerimise strateegiate ja mehhanismide arendamine.

5.2. Koostöö ja integratsioon

5.4. Riskid, ohutus ja horisontaalküsimused

5.6. Riskide varase avastamise, hindamise ja nendest teavitamise täiustamine

5.6.1. Teaduslike nõuannete kogumise ja riskihindamise toetamine, sealhulgas komisjoni otsusega 2004/210/EÜ loodud sõltumatute teaduskomiteede töö toetamine.

5.6.2. Teabe kogumine ja võrdlemine ning spetsialistide ja teadusasutuste võrgu loomine.

5.6.3. Riskihindamismeetodite arendamine ja ühtlustamine.

5.6.4. Meetmed elanikkonna ja selle rühmade keemiliste, bioloogiliste ja füüsikaliste terviseohtudega kokkupuutumist, k.a nende ohtude tagajärgi käsitleva teabe kogumiseks ja hindamiseks.

5.6.5. Kujunevate riskide varase avastamise mehhanismide ja avastatud riskide suhtes võetavate meetmete loomine.

5.6.6. Riskidest teavitamise parandamise strateegiad.

5.8. Horisontaalküsimused

Tehniline abi poliitika ja õigusnormide täiendamise ja rakendamisega seotud küsimuste analüüsimiseks.

3. LISA: Tarbijapoliitika – meetmed ja toetusmeetmed

I eesmärk – tarbijate ja turgude parem mõistmine

Meede 1: Tarbijate majanduslikke ja muid huve mõjutavate turuarengute jälgimine ja hindamine, kasutades hinnauuringuid, tarbijate kaebuste kogumist ja analüüsi, piiriülese turustamise ning tootja ja tarbija vaheliste otsetehingute analüüsi ja turustruktuuri muutuste uuringuid.

Meede 2: Tarbijapoliitika väljatöötamisel ja tarbija huvide kaasamisel muudesse ühenduse poliitikavaldkondadesse vajaliku teadmistebaasi jaoks andmete ja teabe kogumine ja vahetamine, kasutades tarbijate ja ettevõtjate hoiakute uuringuid, tarbimis- ja muid turu-uuringuid finantsteenuste valdkonnas ning statistiliste ja muude asjakohaste andmete kogumist ja analüüsi; statistikavahendite väljatöötamiseks võib vajaduse korral kasutada ühenduse statistikaprogrammi.

Meede 3: Tarbijate kokkupuutumist toodetest vabanevate kemikaalidega teaduslikult tõendavate andmete kogumine, vahetamine ja analüüs ning hindamisvahendite väljatöötamine.

II eesmärk – paremad tarbijakaitsenormid

Meede 4: Õigus- ja muude normidega seotud algatuste ettevalmistamine ja iseregulatsiooni algatuste toetamine, sealhulgas:

4.1. Turgude ja reguleerimissüsteemide võrdlev analüüs.

4.2. Teenuste ohutuse poliitika kujundamiseks vajalik õiguslik ja tehniline pädevus.

4.3 Tooteohutusstandardite vajaduse hindamiseks ning tooteid ja teenuseid hõlmavate Euroopa Standardikomitee (CEN) standardimisvolituste kavandamiseks vajalik tehniline pädevus.

4.4 Tarbijate majandushuvide poliitika väljatöötamiseks vajalik õiguslik ja tehniline pädevus.

4.5 Seminarid koos huvirühmade ja ekspertidega.

III eesmärk – parem õigusaktide jõustamine, seire ja kaebuste lahendamine

Meede 5: Tarbijakaitset käsitlevate õigusaktide kohaldamisega seotud järelevalve- ja jõustamismeetmete kooskõlastamine, sealhulgas:

5.1 IT-vahendite (nt andmebaasid, teabe- ja sidesüsteemid) arendamine ja haldamine.

5.2. Õigusaktide jõustamist käsitlevad koolitused, seminarid ja konverentsid.

5.3. Ühtsete jõustamismeetmete planeerimine ja arendamine.

5.4. Ühtsete jõustamismeetmete katsetamine.

5.5. Jõustamisprobleemide analüüs ja lahendamine.

Meede 6: Rahaline toetus spetsiaalsetele ühtsetele järelevalve- ja jõustamismeetmetele, mis on kavandatud ühenduse tarbijakaitsenormide, sh üldise tooteohutuse direktiivi haldamise ja jõustamisega seotud koostöö parandamiseks, samuti muudele halduskoostöö meetmetele.

Meede 7: Toiduks mittekasutatavate toodete ja teenuste ohutuse seire ja hindamine, sealhulgas:

7.1. RAPEX hoiatussüsteemi tõhustamine ning selle kohaldamisala ja toimimise laiendamine, võttes arvesse turujärelevalvega seotud teabevahetuse arengut.

7.2. Hoiatusteadete tehniline analüüs.

7.3. Konkreetsete tarbekaupade ja teenuste põhjustatud riske käsitlevate andmete kogumine ja hindamine.

7.4. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/95/EÜ[81] sätestatud tarbekaupade ohutusega tegeleva võrgu arendamine.

Meede 8: Alternatiivsete vaidluse lahendamise mehhanismide toimimise seire ja nende poolt tarbijale avaldatava mõju hindamine.

Meede 9: Tarbijakaitset käsitlevate õigusaktide, eelkõige ebaausate kaubandusvõtete direktiivi liikmesriikide õigusesse ülevõtmise ja rakendamise ning riikide tarbijakaitsepoliitika seire.

Meede 10: Tarbijaorganisatsioonidele tehnika- ja õigusalase eksperdiabi andmine, et toetada nende osalemist jõustamis- ja järelevalvemeetmetes.

IV eesmärk – teadlikumad, haritumad ja vastutustundlikumad tarbijad

Meede 11: Kergesti ligipääsetavate ja avalike, ühenduse tarbijakaitset käsitlevate õigusaktide kohaldamist ja sellega seotud pretsedendiõigust käsitlevate andmebaaside arendamine ja haldamine.

Meede 12: Tarbijakaitsemeetmeid käsitlev teavitamine, eelkõige uutes liikmesriikides koostöös nende tarbijaorganisatsioonidega.

Meede 13: Tarbijate harimine, sealhulgas noortele tarbijatele suunatud meetmed ja interaktiivsete tarbija harimise vahendite arendamine.

Meede 14: Ühenduse tarbijate huvide esindamine rahvusvahelistel foorumitel, sealhulgas rahvusvahelistes standardiasutustes ja kaubandusorganisatsioonides.

Meede 15: Piirkondade, riikide ja ühenduse tarbijaorganisatsioonide töötajate koolitamine ning muud suutlikkuse suurendamise meetmed.

Meede 16: Rahaline toetus ühistele meetmetele avalik-õiguslike asutuste või mittetulundusühingutega, mis kuuluvad ühenduse võrku, mille eesmärk on tarbijate teavitamine ja abistamine, et nad võiksid kasutada oma õigusi ja asjakohaseid vaidluste lahendamise võimalusi (Euroopa tarbijakeskuste võrk).

Meede 17: Rahaline toetus ühenduse toote- ja teenusestandardite väljatöötamisel tarbija huve esindavate ühenduse tarbijaorganisatsioonide tööle.

Meede 18: Rahaline toetus ühenduse tarbijaorganisatsioonide tööle.

Meede 19: Konkreetse tehnika- ja õigusalase eksperdiabi andmine tarbijaorganisatsioonidele, et toetada nende osalemist ühenduse seadusandlikes ja muudes algatustes ja nende panust nendesse algatustesse asjaomastes poliitikavaldkondades, nagu siseturu poliitika, üldhuviteenused ja säästva tootmise ja tarbimise 10-aastane raamprogramm.

Kõiki eesmärke toetav meede

Meede 20: Rahaline toetus konkreetsetele ühenduse või riikliku tasandi projektidele, millega toetatakse muid tarbijapoliitika eesmärke.

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

1. NAME OF THE PROPOSAL :

Health programme (2007-2013)

2. ABM / ABB FRAMEWORK

Policy area: Health and Consumer Protection (SANCO, Title 17)

Activities: Public health:

3. BUDGET LINES

3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B..A lines)) including headings :

Current budget lines:

ABB 17 03 06 Community action in the field of Health and Consumer protection — Public health

ABB 17 01 04 06 : Public Health – Expenditure for Administrative management

ABB 17 01 04 30 : Public health –Operating subsidy to the Executive Agency for the Public Health Programme.

A new budget structure will be defined after approval of the Interinstitutional Agreement on Financial Framework 2007-2013.

3.2. Duration of the action and of the financial impact:

Total allocation for action : 365,6 € million for commitment

Period of application: day of entry into force of the decision in 2007 – 31 December 2013

3.3. Budgetary characteristics:

Budget lines | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from associated countries | Heading in financial framework |

17 03 06 | Non-comp | diff | NO | YES | YES | No 3b |

17 01 04 06 | Non-comp | Non-diff | NO | YES | YES | No 3b |

17 01 04 30 | Non-comp | Non-diff[82] | NO | YES | YES | No 3b |

4. SUMMARY OF RESOURCES

4.1. Financial Resources

4.1.1. Summary of commitment appropriations (CA) and payment appropriations (PA)

EUR million (to 3 decimal places)

[2] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx. |

[3] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05. |

Total number of human resources* | 48 | 48 | 48 | 48 | 48 | 48 | 48 |

* of which 2 new posts in 2007, covered within the pre-allocation of the Directorate General in the PDB for 2007

5. CHARACTERISTICS AND OBJECTIVES:

5.1. Need to be met in the short or long term

The need is identified in the explanatory memorandum.

5.2. Value added of Community involvement and coherence of the proposal with other financial instruments and possible synergy

The EU, national and regional authorities, citizens, businesses and civil society have a role to play in improving the health, wellbeing and welfare of European citizens. There are however several health policy challenges that only action at EU level can tackle. Greater mobility and more communication have benefited citizens. But they have also increased the risk of spreading health threats such as SARS and other communicable diseases (which cannot be addressed by individual Member States alone). The complexity of modern life has brought more choice for citizens. But it has also made it harder for them to make the best choices.

The proposed strategy and programme aim to implement article 152 of the Treaty as regards Community action on health, by complementing national action with value- added measures which cannot be taken at national level.

The Health programme builds on the existing programme and maintains its core elements. In addition, it aligns future health action more explicitly with the overall Community objectives of prosperity, solidarity and security and with the Lisbon agenda in particular, and seeks to further exploit synergies with other policies.

Synergies will be ensured with other major instruments. For example health has been more closely associated to the Structural Funds and the research programme when designing the new legal base. Particular attention has also been given to ensure synergies with the Solidarity Fund.

5.3. Objectives and expected results of the proposal in the context of the ABM framework

The general objective of the ABM “public health” activity is to aim for a high level of human health protection in the development and implementation of all Community policies, through the promotion of an integrated health strategy, notably by implementation of the multi-annual health programme, and to enhance the capability of the EU to address, in a timely and coordinated fashion, threats to public health.

The objectives of the proposal are identified in the explanatory memorandum.

The expected results are:

1. Improved health security, in particular increased capacity at European and national level to respond to cross-border health threats and also to contribute to strengthened health-related safety across the EU (for example to fulfil the Treaty mandate as regards safety and quality of substances of human origin for medical use, or as regards the assessment of risks to citizens’ health).

2. Stronger health promotion at European level. This would include effective measures to encourage healthy ageing, greater awareness of health’s impact on productivity and growth, a narrowing of the health gap across the EU, in particular concerning improvement in health status in the new Member States. The programme should also result in healthier ways of life across the EU, a greater awareness about the impact of lifestyles and addictions on health, and a set of solutions developed through exchange of good practice. By acting on the most important health determinants, the programme will have the result of helping to reduce the disease burden.

3. More and better health knowledge, more dissemination. The programme will result in a health knowledge system, with more comparable data and indicators, higher -quality analysis, and effective dissemination to stakeholders. The programme will further result in Member States taking inspiration from best practice identified through the programme to improve their health systems.

5.4. Method of Implementation (indicative)

Show below the method(s)[83] chosen for the implementation of the action.

X Centralised Management

X Directly by the Commission

ٱ Indirectly by delegation to:

X Executive Agency

ٱ Bodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial Regulation

ٱ National public-sector bodies/bodies with public-service mission

ٱ Shared or decentralised management

ٱ With Member states

ٱ With Third countries

X Joint management with international organisations

6. MONITORING AND EVALUATION

6.1. Monitoring system

The Commission will monitor the most pertinent indicators throughout the implementation of the new programme. The indicators listed are related to the objectives described under part 5.3 .

Objectives | Indicators |

1. Improve citizens’ health security |

1.1. Protect citizens against health threats | Number of projects in this area Number of beneficiaries ECDC fully operational Increased European co-ordination capacity for responding rapidly to threats Increased Member States’ capacity to address health threats |

1.2. Improve citizens’ safety | Number of scientific opinions given Community initiatives embodying the scientific opinions Number of projects on patient safety/ high quality and safe healthcare Number of projects on accidents and injuries Number of initiatives on organs / substances of human origin. |

2. Promote health to improve prosperity and solidarity |

2.1.Foster healthy, active ageing and help bridge health inequalities | Number of projects on healthy ageing Number of initiatives on health’s impact on growth and economic development Number of measures to bridge inequalities between Member States; number of projects benefiting the new Member States Number of projects to improve solidarity between national health systems |

2.2. Promote healthier ways of life by tackling health determinants. | Number of new measures proposed and carried out Number of projects in this area Number of thematic platforms created Number of information, publications and target audience reached |

3. Generate and disseminate health knowledge |

3.1. Exchange knowledge and best practice | Number of projects in this area Number of best practice solutions identified Number of Member States that took inspiration from good practice to introduce improvements in their health systems Number of health themes addressed |

3.2. Collect, analyse and disseminate health information. | Number of projects in this area Number of information/awareness raising publications and target audience reached Number of hits of health portal Number of Health reports and other publications Number of conferences & participants |

The implementation of the Community programme entrusted to the executive agency is subject to the control of the Commission and this control is exerted according to the methods, the conditions, the criteria and the parameters which it lays down in the act of delegation defined by Council Regulation (EC) N° 58/2003 laying down the statute for executive agencies to be entrusted with certain tasks in the management of Community programmes[84], Article 6 (3).

6.2. Evaluation

6.2.1. Ex-ante evaluation

This programme proposal is built on a series of existing Community programme and measures, some of which have been operational for many years, and which have been the subject of a comprehensive sequence of evaluations, as well as a substantial corpus of experience of administering and implementing the programmes in the Commission (and a former technical assistance office) and within the Member States and other participating countries (particularly the candidate countries).

The hypothesis of taking no action was considered:

• No action means failure to meet the provisions of article s 152 of the Treaty.

• No action means that the Commission would not meet the requirement of having a proper legal basis for health actions during the period 2007-2013 as imposed by the new financial framework. (The Health Programme expires at the end of 2008). This would make it very difficult to fulfil various legal obligations.

• No action would mean that the Commission would not fulfil its commitment to present a health strategy, following an open consultation in 2004, intended to help prepare the ground for a new strategy. In terms of effects on health, some serious negative impact would arise following the expiry of the current health programme. Health protection in Europe would be undermined as essential health threat alert mechanisms would find it difficult to operate. There would be inadequate information about important health trends and developments as mechanisms to collect and analyse the data would not function effectively. This would make it harder for health authorities to plan and develop policies and for citizens to take decisions. There would also be a great reduction in actions against trans-frontier health threats eg HIV/AIDS and bioterrorism.

• No action would also mean that the Commission stopped work in areas of central concern to its citizens daily lives and thus lost the possibility to increase visibility and to demonstrate the relevance of its action to them.

Building a new programme will bring citizens’ issues to the forefront of the EU agenda by providing a new framework for a policy that impacts on citizens’ day-to-day life.

In addition the existing executive agency for the public health programme would have its current mandate adapted to be able to ensure the management tasks of the new programme, including budgetary tasks, which would constitute the best management instrument at the disposal of the Commission[85]. This will in particular ensure :

- Multiplier effect (leverage) enabling the Commission to concentrate on its core competencies;

- Effectiveness and flexibility in the implementation of outsourced tasks;

- Simplification of the procedures used;

- Proximity of the outsourced action to the final beneficiaries.

The public health programme 2003-2008, adopted in September 2002[86] represents a major step forward for the implementation of the provisions of Article 152 of the EC Treaty. It provides for the integrated development of a strategy aimed on the one hand at ensuring a high level of health protection in all Community policies and actions and, on the other, at supplementing and coordinating policies and actions carried out by the Member States in the field of health surveillance and information systems, combating transmissible diseases and disease prevention.

In designing the new joint programme proposal, special attention was given to building upon the experience acquired during the first years of operation of the 2003-2008 programme, as well as to integrating the work carried out in various consultations, fora and groups.

Preparatory work on the health strategy

An open consultation on the future Health Strategy was launched in July 2004. The consultation was carried out on the basis of a public consultation document published on the web-site. All interested parties from the public health area, public bodies, interest groups and individual citizens, were invited to participate in the consultation, by means of a written contribution. Almost 200 contributions from national and regional authorities, NGOs, universities, individual citizens and companies have reached the Commission, Following the analysis of the results, a number of policy priority areas have been identified making it necessary to re-orient existing work in order to refine the policy priorities. The result is available in the Commission website[87]

Approximately 1/4 of all respondents including Ireland, Sweden, the Netherlands, Germany, the UK, Lithuania Malta and Poland urged the EU to pro-actively promote health and prevent illness. Measures proposed include the need to focus on children and teenagers, to implement a nutrition/obesity strategy, to tackle smoking and alcohol, to address a wide range of issues affecting health and to act on important diseases including cancer, respiratory and cardiovascular diseases.

Approximately 1/5 of all respondents including France, Germany, Ireland, the Netherlands, Sweden, Finland and Lithuania asked the EU to mainstream health. Respondents urged the Commission to implement a comprehensive and coherent EU approach to health, encompassing policies as diverse as Education, Trade, Internal Market, Social, Environment, Agriculture, External, Transport and Regional development. Several respondents including France, Ireland, Sweden and Finland raised the need for a Health Impact Assessment system.

The need to position health as a driver of economic growth and to disseminate evidence was raised by Ireland, France, the Netherlands, Malta and the UK. Some NGOs and Germany, Ireland and Sweden asked for health to become part of the Lisbon agenda.

Many stressed the need to address health inequalities by increasing funding for health. Respondents also urged the EU to involve stakeholders more closely in policy-making, to support the civil society, to take a stronger role on international health and to step up efforts in the analysis and dissemination of data.

Finally, many respondents also urged the EU to increase resources allocated to health, for the Public Health Programme to better serve policy priorities, to improve dissemination of project results, to cover neighbouring countries and to increase co-funding.

Respondents raise a large number of additional specific issues including the need to focus more on mental health, the challenges posed by an ageing population, the need to increase quality in healthcare, to secure patients’ rights and safety, to set clear rules for patient and professional mobility, for health technology assessment and research.

Health systems

In 2003, a high level reflection process on patient mobility and healthcare developments in the EU was launched at ministerial level. Working groups composed of Member State health ministers or senior representatives, and stakeholders met throughout the year. In December 2003, a ministerial level meeting including ministers from acceding countries, adopted a report containing 19 recommendations for action at EU level. The Commission responded in presenting three Communications[88] in April 2004. To take forward these recommendations, a High Level Group on health services and medical care was established with working groups on the following areas : cross-border healthcare purchasing and provision, health professionals, centres of reference, health technology assessment, information and e-health, health impact assessment and health systems, patient safety. Reports setting out progress and orientations for future work were endorsed by the Council in December 2004 and in December 2005.

Involvement of stakeholders

Health policy making must respond to the needs and concerns of citizens. It is necessary to build up the organisations representing patients and those developing the public health agenda so that civil society is able to make the constructive contribution needed to public health policy.

Currently, patient groups and non governmental organisations in the health field can find it difficult to develop initiatives at EU level and to stabilise their organisations because they have inadequate resources.

For example active participation in the EU Health policy forum, which brings stakeholders together to discuss policy issues, requires a level of organisational capacity and resources that many NGOs lack. Associations are not funded for their core work as such, because the legal basis of the Public Health Programme 2003-2008 does not allow such direct funding. The Commission is therefore proposing operational grants as well as project grants to provide core funding to certain NGOs, including patient groups, in order to help them develop their organisational capacity and put themselves on a sound basis.

As underlined in the Lisbon process, there is a need to reduce the major differences between Member States in terms of life expectancy, health status and health systems capability. Following enlargement, supporting in particular the new Member States to develop their health systems requires additional resources. In addition to infrastructure investment and human resources to which the Community Structural Funds can contribute, there is a need for the Community to help these countries in terms of training, expertise, capacity building, preparedness, prevention and promotion, as well as a need for analysis on their health investment needs.

Finally, ageing of the EU population and its potential impact on the sustainability of public finances, not least from the relative decline in the working population, requires EU action to help Member States cope with this challenge.

Cost-effectiveness

The adaptation of the existing Public Health Programme executive agency to support the new proposed programme will also lead to savings in terms of input as regards tasks related with tendering and organisation of meetings. The outsourcing of such administrative tasks to the executive agency will also enable the Commission to focus on policy making and conception tasks, including developing significant links with other policies.

The programme foresees improving the way projects results are exploited and disseminated, which will increase projects’ impact and visibility. The outsourcing of administrative tasks will enable the Commission to focus on ensuring that health crises and emergencies are better handled, that project results are better disseminated, to expand work with stakeholders and to develop policy work on e.g. health inequalities, ageing and children’s health.

6.2.2. Measures taken following an intermediate/ex-post evaluation (lessons learned from similar experiences in the past)

Ex post evaluation of the former 8 public health programmes

The role of the European Community in the field of public health, as defined by the Treaty, is to complement Member States’ action by promoting research, providing health information and education, encouraging cooperation and fostering policy coordination among Member States through incentive measures. An evaluation of the 8 Community programmes of 1996-2002 was carried out in 2004[89]. The main objective was to assess whether the goals were achieved in the EU through these action programmes and to locate the genuine added value of European intervention in the field of public health.

The evaluation shows that the Programmes had an overall positive added value and calls for further investment by the EU in Public Health. It gives a number of recommendations : some of the issues raised have already been addressed when building the Public health programme 2003-2008. However room for improvement remains for the following areas:

- develop a complete and coherent theory of action for the general public health framework;

- clarify the priorities the programme seeks to meet and the levels targeted;

- be structured and research synergies and complementarities between the policy instruments and the research areas;

- in the area of health determinants, redirect a substantial part of the new programme towards the aspects of these diseases which have not been fully researched and towards tackling the issue of diseases from a preventive point of view;

- to allow more room, in cases regarding the share of responsibilities between the EU and the Member States, for a re-orientation of the EU priorities towards emerging issues and innovative approaches;

- to maximise the possibilities to exchange information and knowledge between Member States, notably to allow bridging the gap between countries lagging behind the most advanced states, specially considering the recent enlargement;

- to set up a systematic internal and external communication policy;

- to enhance training activities, as it is the most valuable way of disseminating methods and best practices;

- to reserve financing in the new programme for the effective and large networks, i.e. which are representative in terms of partners involved and coverage of the EU as a whole, so to ensure their sustainability.

These recommendations will be reflected as far as possible in the construction of the new programme.

6.2.3. Terms and frequency of future evaluation

Details and frequency of planned evaluation:

(See Article 13 of the proposed Programme)

An external and independent interim evaluation, i.e., mid-term report will be undertaken three years after adoption of the programme. The object of this report is to provide an initial assessment of the impact and effectiveness of the programme on the basis of the results obtained. The report shall in particular make it possible to assess the impact of measures on all countries. Any changes or adjustments that are deemed necessary will be proposed by the Commission for the second half of the programme.

Communication on the continuation of the Programme no later than four years after its adoption.

Ex post evaluation, i.e. final Report: A detailed external independent evaluation report covering the entire period of operation of the Programme will be carried out by 31 December 2015, to assess the implementation of the Programme.

Furthermore, the Commission plans to audit beneficiaries in order to check that Community funds are being used properly. The results of audits will form the subject of a written report.

Evaluation of the results obtained:

Information providing a measure of the performance, results and impact of the Programme will be taken from the following sources:

- statistical data compiled on the basis of the information from application dossiers and the monitoring of beneficiaries' contracts;

- audit reports on a sample of programme beneficiaries ;

- use of the results of the executive agency’s evaluations and audits.

7. Anti-fraud measures

All the contracts, conventions and legal undertakings concluded between the Commission and the beneficiaries under the programme foresee the possibility of an audit at the premises of the beneficiary by the Commission’s services or by the Court of Auditors, as well as the possibility of requiring the beneficiaries to provide all relevant documents and data concerning expenses relating to such contracts, conventions or legal undertakings up to 5 years after the contractual period. Beneficiaries are subject to the requirement to provide reports and financial accounts, which are analysed as to the eligibility of the costs and the content, in line with the rules on Community financing and taking account of contractual obligations, economic principles and go