[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 15.9.2010

KOM(2010) 482 lõplik

2010/0251 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta

{SEK(2010) 1055}{SEK(2010) 1056}

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

Väärtpaberite lühikeseks müügi korral müüb füüsiline või juriidiline isik väärtpabereid, mida ta ei oma, kavatsusega samad väärtpaberid hiljem tagasi osta. See on väljakujunenud ja tavapärane tegevus enamikel finantsturgudel. Tavaliselt müüakse lühikeseks aktsiaid, kuid seda võib teha ka muude finantsinstrumentidega.

Lühikeseks müüki on kahte tüüpi: kattega lühikeseks müük, kui müüja on võtnud väärtpaberi laenuks või sõlminud kokkuleppe, millega tagatakse väärtpaberi laenuks võtmine enne lühikeseks müüki, ning katteta lühikeseks müük, kui müüja ei ole lühikeseks müümisel võtnud väärtpaberit laenuks ega taganud võimalust seda laenuks võtta.

Lühikeseks müüki kasutavad erinevad turuosalised eri eesmärkidel, nt riski maandamiseks, spekuleerimiseks, arbitraažiks ja turutegemiseks.

Finantskriisi haripunktis 2008. aasta septembris võtsid ELi mitme liikmesriigi ja USA pädevad asutused erakorralisi meetmeid, et piirata lühikeseks müüki teatavate või kõigi väärtpaberite puhul või see hoopis keelustada. Pädevad asutused lähtusid kaalutlusest, et märkimisväärselt ebastabiilses finantsolukorras võib lühikeseks müük võimendada aktsiate hinna langust, eelkõige finantseerimisasutuste puhul, ning seega ohustada kõnealuste asutuste elujõulisust ja põhjustada süsteemseid riske. Liikmesriikide võetud meetmed olid erinevad, kuna ELis ei ole kehtestatud lühikeseks müüki reguleerivat õiguslikku raamistikku.

Käesoleva aasta algul väljendasid mõned liikmesriigid muret seoses tuletistehingute, eelkõige krediidiriski vahetustehingute võimaliku mõjuga Kreeka riigivõlakirjade hinnale. Mitu liikmesriiki (eelkõige Saksamaa ja Kreeka) kehtestasid hiljuti riiklikul tasandil ajutised või püsivad piirangud seoses aktsiate lühikeseks müügiga ja/või krediidiriski vahetustehingutega.

Euroopa Parlament on lisanud lühikeseks müügiga seotud küsimused ka alternatiivsete investeerimisfondide (sealhulgas riskifondid) valitsejaid käsitleva direktiivi ettepanekusse.

Praegune killustatud lähenemisviis lühikeseks müügile ja krediidiriski vahetustehingutele vähendab järelevalve ja võetud meetmete tõhusust ning põhjustab õiguslikku arbitraaži. Samuti võib see põhjustada segadust turgudel ning kulusid ja probleeme turuosalistele.

Enamiku uuringutulemuste kohaselt muudab lühikeseks müük turud tõhusamaks. See suurendab turu likviidsust (kuna lühikeseks müüja müüb väärtpaberid ja seejärel hiljem ostab samalaadsed väärtpaberid lühikese müügi katmiseks tagasi). Võimaldades investoritel võtta vastavat positsiooni juhul, kui nad leiavad, et teatav väärtpaber on ülehinnatud, aitab lühikeseks müük tõhusamalt kujundada väärtpaberite hinda ja leevendada hinnamulle ning võib varakult osutada emitendiga seotud fundamentaalsetele probleemidele. See on ka riskide maandamise, üldise juhtimise ning turutegemise oluline vahend.

Kuid mõnikord võib lühikeseks müügiga kaasneda mitmeid ohtusid. Näiteks on äärmuslikes turutingimustes oht, et lühikeseks müük võib võimendada hinnalangust, põhjustades ebastabiilsust turgudel ja võimalikke süsteemseid riske. Lühikeste positsioonide ebapiisava läbipaistvuse tõttu võib juhtuda, et reguleerivad asutused ei suuda jälgida selliste positsioonide mõju turu toimimisele või nende kasutamist turu kuritarvitamise strateegiate raames. Lisaks võib läbipaistvuse puudumine põhjustada teabe asümeetriat, kui teisi turuosalisi ei teavitata piisavalt sellest, mil määral lühikeseks müük mõjutab hindu. Katteta lühikeseks müügi puhul võivad suureneda arvelduse ebaõnnestumise ja volatiilsusega seotud riskid.

Turu kuritarvitamise direktiiviga 2003/6/EÜ[1] on juba keelatud finantsinstrumentide lühikeseks müük turu kuritarvitamise strateegiate raames, näiteks lühikeseks müümine seoses alusetute kuulujuttude levitamisega, et langetada väärtpaberi hinda. Samas ei ole lühikeseks müük sageli seotud turu kuritarvitamisega ning praegu puuduvad ELi õigusaktid, mis käsitlevad lühikeseks müügiga seotud võimalikke muid riske.

Krediidiriski vahetustehing on tuletisinstrument, mis pakub ettevõtte või riigi võlakirjade krediidiriski kindlustust. Iga-aastase makse eest tagab krediidiriski vahetustehingu müüja selle ostjale kaitse juhuks, kui (lepingus märgitud) aluseks olev üksus jätab lepingulised kohustused täitmata. Kui aluseks olev üksus jätab lepingulised kohustused täitmata, hüvitab kindlustuse müüja ostjale kõnealuste kohustuste täitmata jätmisega seotud kulud.

Komisjoni 2. juuni 2010. aasta teatises (finantsteenuste reguleerimine jätkusuutliku kasvu tagamiseks) on märgitud, et komisjon esitab asjakohased meetmed lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute kohta[2]. Meetmete väljatöötamisel tuginetakse käimasoleva finantsturgude (eelkõige riigi võlakohustuste turgude) toimimist käsitleva uuringu tulemustele.

Paljudes jurisdiktsioonides (nagu USA) on hiljuti ajakohastatud eeskirju, mida kohaldatakse kauplemiskohtades tehtavate aktsia lühikeseks müügi tehingute suhtes. Komisjon on seisukohal, et tuleb vastu võtta õigusakt, mis käsitleb lühikeseks müügist tulenevaid võimalikke riske. Eesmärk on ühtlustada lühikese müügi suhtes ELis kohaldatavad nõuded, samuti volitused, mida reguleerivad asutused võivad rakendada eriolukorras, kui on tõsine oht finantsstabiilsusele või turu usaldusele, ning tagada parem koordineerimine ja suurem kooskõla liikmesriikide vahel sellistes olukordades.

Kõnealust õigusakti tuleks kohaldada kõigi füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes, kes tegelevad lühikeseks müügiga mis tahes turusektoris, olenemata sellest, kas kõnealuseid isikuid reguleeritakse muude finantsteenuseid käsitlevate õigusaktidega (nt pangad, investeerimisühingud, riskifondid jne) või mitte. Võimaluse korral tuleks nõudeid kohaldada selliste füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes, kes on lühikeseks müügi tehingute osalised, mitte teiste turuosaliste suhtes, nagu vahendajad, kes teostavad tehinguid kliendi nimel. Õigusakti eesmärk on lahendada tuvastatud riskidega seotud küsimused, ilma et vähendataks lühikeseks müügi positiivset mõju turu kvaliteedile ja tõhususele.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Ettepaneku koostamisel peeti laiaulatuslikke arutelusid ning konsultatsioone kõigi peamiste sidusrühmadega, sealhulgas väärtpaberiturgusid reguleerivate asutuste ja turuosalistega.

Komisjon palus Euroopa väärtpaberiturgude eksperdirühmal (ESME), mis on turuosalistest koosnev sõltumatu nõuanderühm, koostada aruanne lühikeseks müügi kohta. ESME võttis kõnealuse aruande vastu 19. märtsil 2009 ja selles on esitatud mitmeid soovitusi[3].

Euroopa Komisjon küsis 2009. aasta aprillis mõned üldküsimused võimaliku lühikeseks müüki reguleeriva korra kohta seoses üleskutsega esitada arvamus turu kuritarvitamist käsitleva direktiivi 20. aprillil 2009 algatatud läbivaatamise raames[4]. Sellise korra kehtestamist mingil määral toetati, kuigi enamik vastajaid leidis, et turu kuritarvitamist käsitlev direktiiv ei ole sobiv vahend lühikeseks müügiga seotud küsimuste reguleerimiseks, kuna enamik lühikeseks müügi tehinguid ei ole seotud turu kuritarvitamisega[5].

Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee (CESR) viis 2009. aasta teisel poolel läbi konsultatsiooni võimaliku ELi aktsiate lühikesest netopositsioonist teatamise ja avalikustamise üleeuroopalise mudeli kohta. CESR avaldas 2. märtsil 2010 lõpparuande, milles tehti ettepanek aktsiate lühikeseks müügi avalikustamise üleeuroopalise mudeli loomiseks[6]. Selles soovitati komisjonil kehtestada selline kord võimalikult kiiresti. CESR avaldas 26. mail 2010 lisaaruande, milles esitati tehnilised üksikasjad selle kohta, kuidas kõnealune mudel peaks toimima[7].

Komisjon pidas eri sidusrühmadega, sealhulgas reguleerivate asutustega, mitmeid arutelusid ja konsultatsioone[8].

Komisjon viis 14. juunist 10. juulini 2010 läbi avaliku arutelu lühikeseks müüki ja krediidiriski vahetustehinguid käsitleva võimaliku õigusaktiga seotud poliitikavalikute üle. Komisjonile esitati ligikaudu 120 arvamust, mis on avaldatud komisjoni veebilehel[9].

Ettepanekutes võetakse arvesse ESME ja CESRi panust, turuosalistele ja reguleerivatele asutustele saadetud küsimustiku raames saadud vastuseid ning avaliku arutelu käigus saadud arvamusi.

Kooskõlas parema õigusloome poliitikaga hindas komisjon poliitikavalikute mõju. Poliitikavalikud on seotud ettepaneku reguleerimisalaga, kavandatud läbipaistvuskorraga, katteta lühikeseks müügi korral kohaldatavate nõuetega, eranditega ja erivolitustega piirata lühikeseks müüki.

Iga poliitikavalikut hinnati järgmiste kriteeriumide põhjal: mõju sidusrühmadele, tulemuslikkus ja tõhusus.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

3.1. Õiguslik alus

Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 114.

3.2. Subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõte

Liikmesriigid ei suuda ettepaneku eesmärke täielikult saavutada.

Vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele (ELi toimimise lepingu artikli 5 lõige 3) tuleb ELi tasandil võtta meetmeid ainult juhul, kui liikmesriigid ei suuda ettepaneku eesmärke täielikult saavutada ning seepärast saab kõnealuseid eesmärke kavandatud meetmete ulatuse või mõju tõttu paremini saavutada ELi tasandil. Eelnevast analüüsist nähtub, et kuigi kõik eespool osutatud probleemid mõjutavad märkimisväärselt iga liikmesriiki, saab nende kogumõju täielikult hinnata ainult piiriüleses kontekstis. See on tingitud sellest, et finantsinstrumendi lühikeseks müügi tehinguid võib teha kõigil börsidel, kus kõnealune instrument on noteeritud, või börsivälisel turul või isegi muudel turgudel kui asjaomase emitendi esmasturg. Lisaks on paljud turud olemuselt piiriülesed või rahvusvahelised. Seepärast on reaalne oht, et ELi meetmete puudumisel võidakse lühikeseks müüki ja krediidiriski vahetustehinguid käsitlevate riiklike meetmete järgimisest kõrvale hoida või kõnealused meetmed võivad osutuda ebatõhusaks.

Liikmesriikide erinevad meetmed seoses lühikeseks müügiga võivad põhjustada regulatiivset arbitraaži, kuna investorid võivad hoida kõrvale teatavas jurisdiktsioonis kehtivatest piirangutest, tehes selleks tehingud teises jurisdiktsioonis. Sellise õigusliku killustatusega võivad suureneda nõuete täitmisega seotud kulud turuosaliste, eelkõige nende mitmel turul tegutsevatele turuosaliste jaoks, kes peaksid välja töötama eri süsteemid, et täita eri liikmesriikides kehtivaid erinevaid nõudeid.

Kõnealuse küsimuse teatavad aspektid on ühenduse õigustikus juba reguleeritud. Eelkõige on turu kuritarvitamist käsitleva direktiiviga 2003/6/EÜ keelatud lühikeseks müük, mida kasutatakse turu manipuleerimiseks või seoses siseteabega; läbipaistvusdirektiiviga 2004/109/EÜ[10] on nõutud märkimisväärsete pikkade positsioonide avalikustamine ja finantsinstrumentide turgude direktiiviga 2004/39/EÜ[11] on kehtestatud kõrgetasemelised nõuded seoses arveldussüsteemiga. Käesolev lühikeseks müüki käsitlev ettepanek ja kõnealused olemasolevad õigusaktid peaksid üksteist täiendama. Seda saab kõige paremini saavutada ühtsete ELi eeskirjadega.

Sellega seoses näivad ELi meetmed olevat subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega kooskõlas.

Asjakohane ja vajalik on võtta kõnealused sätted vastu määrusena, kuna mõnede sätetega kehtestatakse eraõiguslikele isikutele otsene kohustus teatada teatavate instrumentidega seotud lühikesest netopositsioonist ja avalikustada see. Samuti on määrus asjakohane selleks, et anda Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusele (EVJA) volitused koordineerida pädevate asutuste meetmeid ja võtta ise meetmeid eriolukorras, kui on tõsine oht finantsturgude nõuetekohasele toimimisele ja terviklikkusele või finantssüsteemi stabiilsusele. Lisaks aitab määruse kasutamine vähendada võimalust, et pädevad asutused võtavad erinevaid meetmeid.

3.3. Ettepaneku üksikasjalik selgitus

3.3.1. Ettepanekuga hõlmatud instrumendid

Käesolev ettepanek hõlmab kõiki finantsinstrumente, kuid sellega võetakse proportsionaalsed meetmed seoses riskidega, mis võivad eri instrumentide lühikeseks müügiga kaasneda.

Läbipaistvusnõudeid ja katteta lühikese müügiga seotud nõudeid kohaldatakse selliste instrumentide suhtes nagu aktsiad ja nendega seotud tuletisinstrumendid, riigivõlakirjad ja nendega seotud tuletisväärpaberid ning riigivõlakirjade emitentidega seotud krediidiriski vahetustehingud, pidades silmas, et nende instrumentide puhul on lühikesed positsioonid enam levinud ning riskid või probleemid on selgelt tuvastatavad.

Ettepanekuga on ette nähtud, et eriolukorras, kui on tõsine oht finantsstabiilsusele või turu usaldusele, võib ajutiselt kehtestada täiendavad läbipaistvust suurendavad nõuded muude finantsinstrumentide suhtes.

3.3.2. Teatavate instrumentide lühikeste positsioonide suhtes kohaldatavad läbipaistvusnõuded – artiklid 5–11

Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse läbipaistvusnõuded füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kellel on märkimisväärne lühike positsioon seoses ELi aktsiate või ELi võlakohustustega, ning füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kellel on märkimisväärne krediidiriski vahetustehingu positsioon seoses ELis asuvate riigi võlakohustuste emitentidega.

Aktsiapositsiooni läbipaistvuse ettepanek põhineb CERSi soovitatud mudelil[12]. Äriühingute puhul, mille aktsiatega on lubatud kaubelda ELi kauplemiskohas, on ette nähtud kaheastmeline mudel aktsiate märkimisväärse suurusega lühikese netopositsiooni läbipaistvuse tagamiseks. Kui positsioon ületab madalama künnise või langeb alla selle, tuleb sellest teatada ainult reguleerivale asutusele, kõrgema künnise puhul tuleb see aga avalikustada turule. Teabe esitamine reguleerivatele asutustele võimaldab kõnealustel asutustel jälgida ja vajaduse korral uurida lühikeseks müügi tehinguid, mis võivad põhjustada süsteemseid riske või olla seotud turu kuritarvitamisega. Teabe avalikustamine turule peaks teistele turuosalistele tagama kasuliku teabe märkimisväärsete konkreetsete lühikeste positsioonide kohta.

ELis asuvate riigi võlakohustuste emitentidega seotud märkimisväärsed lühikesed netopositsioonid tuleb avalikustada ainult reguleerivatele asutustele. Selliste positsioonide avalikustamise kaudu saavad reguleerivad asutused olulist teavet, mis võimaldab neil jälgida seda, kas sellised positsioonid põhjustavad süsteemseid riske või on seotud turu kuritarvitamisega. Kõnealuse korra kohaselt tuleb teatada ka ELis asuvate riigi võlakohustuste emitentidega seotud krediidiriski vahetustehingute märkimisväärsetest positsioonidest.

Selleks et oleks võimalik positsioone pidevalt jälgida, tuleb läbipaistvuskorra kohaselt positsioonidest teatada ja/või need avalikustada, kui lühike netopositsioon ületab teatavat künnist või langeb alla selle.

Läbipaistvusnõudeid ei kohaldata mitte ainult kauplemiskohas tehtud aktsiatehingute või riigi võlakohustuste tehingute tulemusel tekkinud lühikeste positsioonide suhtes, vaid ka väljaspool kauplemiskohti tehtud tehingute (nn börsiväline kauplemine) tulemusel tekkinud lühikeste positsioonide suhtes ja selliste majanduslike lühikeste netopositsioonide suhtes, mis tulenevad aktsiate või riigi võlakohustustega seotud tuletisinstrumentide (nt optsioonid, futuurid, hinnavahelepingud ja hinnavahekihlveod) kasutamisest.

Läbipaistvusnõude eesmärk on tagada, et reguleerivatele asutustele ja turule esitatav teave on terviklik ja täpne. Näiteks tuleks teabe esitamisel võtta arvesse nii lühikest kui ka pikka positsiooni, et anda asjakohast teavet füüsilise või juriidilise isiku netopositsiooni kohta.

Kuna läbipaistvuskord hõlmab konkreetsete positsioonide üksikasjalikku ja tehnilist arvutamist, on ettepanekuga ette nähtud, et täiendavad tehnilised üksikasjad võtab komisjon vastu delegeeritud õigusaktidega.

Lisaks aktsiate lühikestest netopositsioonidest teatamise ja nende avalikustamisega seotud läbipaistvuskorrale hõlmab ettepanek ka nõudeid lühikeseks müügi korralduste märgistamise kohta. Tänu nõudele, mille kohaselt tuleb müügikorraldused märgistada lühikeseks müügi korraldustena juhul, kui müüja teeb kõnealuses kauplemiskohas aktsiate lühikeseks müügi tehingu, saadakse täiendavat teavet kõnealuses kauplemiskohas tehtud lühikeseks müügi tehingute mahu kohta. Kauplemiskoht peab iga päev avaldama andmed kõnealuses kauplemiskohas tehtud lühikeseks müügi tehingute mahu kohta, kusjuures kõnealused andmed saadakse müügikorralduste märgistamise teel.

3.3.3. Katteta lühikeseks müük – artiklid 12 ja 13

Aktsiate või riigi võlakohustuste katteta lühikeseks müük võib mõnikord suurendada arvelduse ebaõnnestumise ja turu volatiilsuse riski. Ettepanekus on sätestatud üksikasjalikud nõuded kõnealuste riskide piiramiseks. Selleks peavad selliste instrumentidega lühikeseks müügi tehingut tegevatel füüsilistel või juriidilistel isikutel olema müümisel asjaomased instrumendid laenuks võetud, sõlmitud kokkulepe aktsiate laenuks võtmiseks või sõlmitud muu kokkulepe, millega tagatakse väärtpaberite laenuks võtmine, nii et tähtpäeval saaks teostada arvelduse. Kõnealune nõue on kooskõlas korraga, mida praegu kohaldatakse kattega lühikeseks müügi korral ja millega tagatakse, et väärtpaberid on arveldamiseks kättesaadavad. Näiteks sõlmivad mõned turuosalised enne müügitehingu tegemist peamaakleriga kokkuleppe, et tagada väärtpaberite olemasolu arveldamisel, samas kui teistel turuosalistel on selleks sõlmitud kokkulepped arveldussüsteemidega. Sellega seoses on komisjonile antud volitused võtta vastu täiendavad standardid seoses väärtpaberite laenuks võtmise kokkulepete ja muude kokkulepetega, mida sõlmitakse kõnealuse nõude täitmiseks.

Lisaks peavad kauplemiskohad tagama asjakohase aktsiate või riigi võlainstrumentide sisseostmise korra, mida kohaldatakse tehingu arveldamise ebaõnnestumise korral. Arvelduse ebaõnnestumise korral kehtestatakse päevatrahvid. Lisaks on kauplemiskohtadel õigus keelata füüsilisel või juriidilisel isikul, kes ei suutnud aktsiaid arveldamiseks üle kanda, sõlmida uusi lühikeseks müügi tehinguid.

Arveldusperioodi ja -korra ühtlustamine on eraldi laiem küsimus, mida põhjalikumalt käsitletakse muude konkreetsete algatuste raames (nagu komisjoni 2. juuni 2010. aasta teatises teatavaks tehtud direktiiv väärtpaberite hoidmise ja tehingute õiguskindluse kohta).

3.3.4. Erandid – artiklid 14 ja 15

Selleks et võtta arvesse põhimõtet, mille kohaselt peaksid kõik meetmed olema proportsionaalsed ja käsitlema lühikeseks müügiga seotud riske, samas tahtmatult kahjustamata õiguspäraseid tegevusi, mis edendavad Euroopa turgude tõhusust ja kvaliteeti, on ettepanekuga ette nähtud teatavad erandid.

Erandit kohaldatakse ettevõtete aktsiate suhtes, kui aktsiate peamine turg asub väljaspool ELi. See kajastab asjaolu, et ettevõtete aktsiatega kaubeldakse üha enam mitmeis maailma eri paigus asuvates kauplemiskohtades. Näiteks kaubeldakse paljude suurte välismaiste ettevõtete aktsiatega mitte ainult nende koduturul, vaid ka ELi kauplemiskohtades. Ei ole asjakohane ega proportsionaalne kohaldada lühikeseks müügi nõudeid juhul, kui suurem osa kauplemisest toimub väljaspool ELi. See võib olla turuosaliste jaoks koormav ja keeruline ning võib vähendada emitentide huvi esitada oma aktsiad kauplemiseks ELi kauplemiskohtades.

Samuti tehakse erand turutegemise suhtes. Turutegemisel on likviidsuse tagamisel Euroopa turgudel oluline roll ja turutegijad peavad oma tegevuses võtma lühikesi positsioone. Nõuete kehtestamine sellise tegevuse suhtes võib pärssida likviidsust ja oluliselt vähendada Euroopa turgude tõhusust. Turutegijad ei võta tavaliselt märkimisväärseid lühikesi positsioone, välja arvatud väga lühikeseks ajaks. Kõnealune erand peaks hõlmama erinevaid turutegemise toiminguid. Erand ei hõlma siiski kauplemist endale kuuluvate vahenditega ja seega jääb selline kauplemine ettepaneku reguleerimisalasse. Kõnealust erandit kasutada soovivad isikud peavad teavitama pädevaid asutusi, kes omakorda võivad keelata isikul erandit kasutada, kui kõnealune isik ei täida asjaomaseid kriteeriume. Samuti võivad pädevad asutused nõuda erandit kasutavalt isikult täiendavat teavet.

Erandit kohaldatakse ka kauplejate tehtavate esmasturutehingute suhtes, et aidata riigi võlakohustuste emitente või kohaldada kuritarvitamise direktiivi kohaseid stabiliseerimiskavasid. Sarnaselt turutegemisele on kõnealused tegevused õiguspärased ja olulised esmasturu nõuetekohaseks toimimiseks.

4.3.5. Sekkumisvolitused – artiklid 16–25

Ettepanekus võetakse arvesse, et eriolukorras peaks pädevatel asutustel olema õigus keelata või piirata lühikeseks müüki, mis tavaoludes oleks õiguspärane või millega kaasneksid väikesed riskid. Ettepanekuga on ette nähtud, et ebasoodsate suundumuste korral, mis võivad tõsiselt ohustada finantsstabiilsust või turu usaldust liikmesriigis või ELis, on pädevatel asutustel õigus ajutiselt kehtestada täiendavad läbipaistvusnõuded või piirangud lühikeseks müügi tehingute ja krediidiriski vahetustehingute suhtes või piirata füüsiliste või juriidiliste isikute võimalusi tuletistehingute tegemiseks. Kõnealused volitusi kohaldatakse eri instrumentide suhtes. Ettepaneku eesmärk on võimalikult palju ühtlustada volitusi ning volituste kasutamise tingimusi ja menetlusi.

Kui ebasoodsad suundumused või sündmused ohustavad finantsstabiilsust või turu usaldust mitmes liikmesriigis või neil on muu piiriülene mõju, on esmatähtis tagada tõhus konsulteerimine ja koostöö pädevate asutuste vahel. Ettepanekuga kehtestatakse eri menetlusnõuded, mille eesmärk on tagada teiste pädevate asutuste teavitamine juhul, kui pädev asutus kavatseb võtta lühikeseks müügiga seotud erakorralisi meetmeid. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusel (EVJA) on sellises olukorras peamine roll pädevate asutuste tegevuse koordineerimisel. Lisaks pädevate asutuste meetmete koordineerimisele tagab EVJA, et sellised meetmed võetakse ainult vajaduse korral ja et need vastaksid proportsionaalsuse põhimõttele. EVJA peab iga kavandatud meetme kohta esitama arvamuse.

Kõnealused meetmed peaksid võimaldama liikmesriikide reguleerivatel asutustel kiiresti reageerida eriolukorras ja samas tagama koordineeritud lähenemisviisi. EVJA tagab, et piiriülese mõjuga juhtudel võetakse võimaluse korral samu meetmeid ja seega vähendatakse õigusliku arbitraaži võimalusi ja ebastabiilsust turgudel.

Pädevate asutuste võetavad meetmed lühikeseks müügi, krediidiriski vahetustehingute ja muude tehingute piiramiseks on ajutist laadi (tavaliselt kehtivad kuni kolm kuud) ja neid kohaldatakse ainult sel määral, mis on vajalik eriolukorra lahendamiseks. Selliste meetmete kehtivusaega võib pikendada kolme kuu kaupa, kui volituste kasutamise tingimused ja menetlusnõuded on täidetud. EVJA peab esitama arvamuse ja tagama, et kehtivusaja pikendamine on põhjendatud.

Sekkumisvolituste ühtse kasutamise tagamiseks on komisjonil õigus määrata delegeeritud õigusaktidega kindlaks kriteeriumid ja tegurid, mida peavad pädevad asutused ja EVJA arvesse võtma finantsstabiilsust või turu usaldust ohustavate ebasoodsate sündmuste või suundumuste kindlakstegemisel.

Finantsinstrumendi hinna märkimisväärse languse korral on pädevatel asutustel õigus kehtestada väga lühikese kehtivusajaga keeld kõnealuse instrumendi lühikeseks müügi tehingute tegemiseks või muul viisil piirata tehingute tegemist, et vältida korrapäratut hinnalangust. Selline „kaitselüliti” funktsioon võimaldab pädevatel asutustel vajaduse korral ajutiselt sekkuda tagamaks, et lühikeseks müügi tehingud ei võimenda asjaomase instrumendi hinna korrapäratut langust. Selliste meetmete võtmiseks peavad olema täidetud objektiivsed kriteeriumid, samas ei ole vaja hinnata seda, kas finantsstabiilsus või turu usaldus on tõsiselt ohustatud.

Kuigi ettepanekus toetutakse põhimõttele, et pädevatel asutustel on tavaliselt parimad võimalused tegutseda esimesena eriolukorras, kui on oht finantsstabiilsusele või turu usaldusele, ja kehtestatakse EVJA-le koordineerimise kohustus sellistel juhtudel, antakse ettepanekus EVJA-le volitused võtta sellises olukorras ajutisi meetmeid. EVJA-le antakse volitused võtta meetmeid piiriülese mõjuga juhtudel, mil pädevad asutused ei ole ohu kõrvaldamiseks võtnud asjakohaseid meetmeid. EVJA võib võtta sama laadi meetmeid nagu pädevad asutused. Sellistel juhtudel peab EVJA teavitama pädevaid asutusi ja turuosalisi. Kõik meetmed, mida EVJA sellistel juhtudel võtab, on vastuolude korral ülimuslikud pädevate asutuste võetud meetmete suhtes.

Ettepanekus täpsustatakse EVJA volitused seoses lühikeseks müügi tehingutega, ilma et see piiraks määruse [EVJA …/2010] kohaseid EVJA üldvolitusi.

3.3.6. Volitused ja karistused – artiklid 26–35

Ettepanekuga antakse pädevatele asutustele volitused eeskirjade jõustamiseks. Näiteks hõlmavad volitused juurdepääsu dokumentidele, õigust nõuda füüsiliselt või juriidiliselt isikult teavet ja võtta täitemeetmeid.

Teatavatel juhtudel on pädevatel asutustel õigus nõuda füüsiliselt või juriidiliselt isikult täiendavat teavet selle kohta, mis eesmärgil on krediidiriski vahetustehing tehtud, ja nõuda kõnealust eesmärki tõendavat teavet.

Samuti on EVJA-le antud volitused uurida lühikeseks müügiga seotud konkreetseid küsimusi või toiminguid ja avaldada uuringu tulemuste kohta aruanne.

Kuna teatavatel juhtudel tuleb jälgida väljaspool ELi asuvaid füüsilisi või juriidilisi isikuid või võtta nende suhtes täitemeetmeid, peaksid ELi reguleerivad asutused sõlmima koostöökokkuleppeid selliste kolmandate riikide pädevate asutustega, kus ELi aktsiate või riigivõlakirjadega ja nendega seotud tuletisinstrumentidega kaubeldakse. See lihtsustaks teabevahetust ja kohustuste jõustamist, samuti samalaadsete meetmete võtmist kolmandate riikide pädevate asutuste poolt eriolukorras, kus on oluline oht finantsstabiilsusele või turu usaldusele ELis. EVJA peaks koordineerima koostöökokkulepete sõlmimist ja teabevahetust kolmandate riikide pädevate asutustega.

Ettepanekuga nõutakse, et liikmesriigid sätestaksid eeskirjad haldusmeetmete, karistuste ja rahatrahvide kohta, mida on vaja ettepaneku rakendamiseks ja jõustamiseks.

4. MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

2010/0251 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 114,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[13]

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[14]

võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1) Finantskriisi haripunktis 2008. aasta septembris võtsid ELi mitme liikmesriigi ja USA pädevad asutused erakorralisi meetmeid, et piirata lühikeseks müüki teatavate või kõigi väärtpaberite puhul või see hoopis keelustada. Pädevad asutused lähtusid kaalutlusest, et märkimisväärselt ebastabiilses finantsolukorras võib lühikeseks müük võimendada aktsiate hinna langust, eelkõige finantseerimisasutuste puhul, ning seega ohustada kõnealuste asutuste elujõulisust ja põhjustada süsteemseid riske. Liikmesriikide võetud meetmed olid erinevad, kuna ELis ei ole kehtestatud lühikeseks müüki reguleerivat õiguslikku raamistikku.

(2) Selleks et tagada siseturu toimimine ja parandada selle toimimise tingimusi eelkõige finantsturgudel ning samas tagada kõrgetasemeline tarbijate ja investorite kaitse, on asjakohane kehtestada lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute suhtes kohaldatavate nõuete ühtne raamistik, et tagada parem koordineerimine ja kooskõla liikmesriikide vahel juhul, kui tuleb võtta meetmeid eriolukorras. Kuna liikmesriigid tõenäoliselt jätkavad erinevate meetmete võtmist, tuleb ühtlustada lühikeseks müüki ja krediidiriski vahetustehingute teatavaid aspekte reguleeriv raamistik, et vältida tõkkeid siseturul.

(3) Asjakohane ja vajalik on võtta kõnealused sätted vastu määrusena, kuna mõnede sätetega kehtestatakse eraõiguslikele isikutele otsene kohustus teatada teatavate instrumentidega seotud lühikesest netopositsioonist ja avalikustada see või kohustused seoses katteta lühikeseks müügiga. Samuti on määrus vajalik selleks, et anda Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr […/…][15] loodud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusele (EVJA) volitused koordineerida pädevate asutuste võetavaid meetmeid või võtta meetmeid ise.

(4) Selleks et likvideerida praegune killustatud lähenemisviis, kus mõned liikmesriigid on võtnud erinevaid meetmeid, ja ühtlustada pädevate asutuste võetavaid meetmeid, tuleb lühikeseks müügist ja krediidiriski vahetustehingutest tulenevaid võimalikke riske käsitleda terviklikult. Kehtestavate nõuetega reguleeritakse tuvastatud riskidega seotud küsimusi, ilma et vähendataks lühikeseks müügi positiivset mõju turu kvaliteedile ja tõhususele.

(5) Käesoleva määruse reguleerimisala peaks olema võimalikult lai, nii et kehtestataks ennetav raamistik, mida saab kasutada eriolukorras. Kõnealune raamistik peaks hõlmama kõiki finantsinstrumente, kuid sellega nähakse samas ette proportsionaalsed meetmed seoses riskidega, mis võivad eri instrumentide lühikeseks müügiga kaasneda. Seepärast peaks pädevatel asutustel ja EVJA-l olema õigus võtta ainult eriolukorras mis tahes finantsinstrumente käsitlevaid meetmeid, mis lähevad kaugemale alalistest meetmetest, mida kohaldatakse ainult teatavat liiki instrumentide suhtes, kui selgelt tuvastatakse riskid, millega seoses on kõnealuste meetmete võtmine põhjendatud.

(6) Konkreetsete finantsinstrumentide märkimisväärsete lühikeste netopositsioonide suuremast läbipaistvusest saavad tõenäoliselt kasu nii reguleerivad asutused kui ka turuosalised. Aktsiate suhtes, millega on lubatud kaubelda ELi kauplemiskohas, tuleks kehtestada kaheastmeline mudel aktsiate märkimisväärse lühikese netopositsiooni läbipaistvuse tagamiseks. Kui positsioon ületab madalama künnise või langeb alla selle, tuleb sellest teatada ainult asjaomastele reguleerivatele asutustele, et need saaksid positsiooni jälgida ja vajaduse korral uurida tehinguid, mis võivad põhjustada süsteemseid riske või olla seotud turu kuritarvitamisega. Kui positsioon ületab kõrgema künnise või langeb alla selle, tuleb see avalikustada turule, et teised turuosalised saaksid kasulikku teavet märkimisväärsete lühikeste aktsiapositsioonide kohta.

(7) Tänu nõudele, mille kohaselt tuleb riigi võlakohustustega seotud märkimisväärsetest lühikestest netopositsioonidest teatada reguleerivatele asutustele, saavad kõnealused asutused olulist teavet, mis võimaldab neil jälgida seda, kas sellised positsioonid põhjustavad süsteemseid riske või on seotud turu kuritarvitamisega. Seepärast tuleb kehtestada nõue, mille kohaselt ELis emiteeritud võlakohustustega seotud märkimisväärsetest lühikestest netopositsioonidest tuleb teatada reguleerivatele asutustele. Sellise nõude kohaselt tuleks positsioonidest teatada ainult reguleerivatele asutustele, kuna nende avalikustamise korral turule võib sellel olla negatiivne mõju riigi võlakohustuste turgudele, kus likviidsus on juba niigi pärsitud. Nõuete kohaselt tuleks teatada riigi võlakohustuste emitentide suhtes krediidiriski vahetustehingutega võetud märkimisväärsetest riskipositsioonidest.

(8) Riigi võlakohustustega seotud positsioonist teatamise nõudeid tuleks kohaldada võlakohustuste suhtes, mille on emiteerinud EL ja liikmesriigid, sealhulgas liikmesriigi nimel tegutsev ministeerium, amet, keskpank, agentuur või muu organ, kuid mitte piirkondlike üksuste või osaliselt avalik-õiguslike üksuste emiteeritud võlakohustuste suhtes.

(9) Terviklike ja tõhusate läbipaistvusnõuete kehtestamiseks tuleb arvesse võtta mitte ainult lühikesi positsioone, mis võetakse kauplemiskohas kaubeldavate aktsiate või riigi võlakohustustega, vaid ka väljaspool kauplemiskohti võetavaid positsioone ning tuletisinstrumentidega võetavaid majanduslikke lühikesi netopositsioone.

(10) Selleks et reguleerivad asutused ja turg saaksid läbipaistvuskorrast võimalikult palju kasu, tuleb kehtestada nõue, mille kohaselt esitavad füüsilised või juriidilised isikud täieliku ja täpse teabe oma positsioonide kohta. Eelkõige tuleks reguleerivate asutuste või turu teavitamisel võtta arvesse nii lühikesi kui ka pikki positsioone, et anda väärtuslikku teavet lühikeste netopositsioonide kohta, mis füüsiline või juriidiline isik on võtnud aktsiates, riigi võlakohustustes ja krediidiriski vahetustehingutes.

(11) Lühikese või pika positsiooni arvutamisel tuleks võtta arvesse füüsilise või juriidilise isiku kõiki majanduslikke huvisid seoses äriühingu emiteeritud aktsiakapitaliga või liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustustega. Eelkõige tuleks arvesse võtta majanduslikke huvisid, mis tulenevad aktsiate või riigi võlakohustustega seotud tuletisinstrumentide (nt optsioonid, futuurid, hinnavahelepingud ja hinnavahekihlveod) kasutamisest. Riigi võlakohustustega seotud positsioonide puhul tuleks arvesse võtta ka riigi võlakohustuste emitentidega seotud krediidiriski vahetustehinguid.

(12) Selleks et saada täiendavat teavet kauplemiskohas tehtud lühikeseks müügi tehingute mahu kohta, tuleks lisaks läbipaistvusnõuetele, mis käsitlevad aktsiate lühikeste netopositsioonide avalikustamist, kehtestada nõue, mille kohaselt märgistatakse sellised müügikorraldused, mis täidetakse kauplemiskohas lühikeseks müügi korraldustena. Kauplemiskoht peaks koguma lühikeseks müügi korraldusi käsitleva teabe ja avaldama selle kokkuvõtlikult vähemalt iga päev, et pädevad asutused ja turuosalised saaksid lühikeseks müügiga seotud tehinguid paremini jälgida.

(13) Krediidiriski vahetuslepingu ostmist ilma aluseks olevas riigi võlakohustuses pikka positsiooni omamata võib majanduslikus mõttes käsitada aluseks olevas võlainstrumendis lühikese positsiooni võtmisena. Riigi võlakohustusega seotud lühikese netopositsiooni arvutamisel tuleks seepärast arvesse võtta riigi võlakohustuse emitendi kohustustega seotud krediidiriski vahetustehinguid. Krediidiriski vahetustehingute positsioone tuleks arvesse võtta nii selleks, et teha kindlaks, kas füüsilisel või juriidilisel isikul on seoses riigi võlakohustustega märkimisväärne lühike netopositsioon, millest tuleb teatada pädevale asutusele, kui ka selleks, et teha kindlaks, kas tal on seoses riigi võlakohustuse emitendiga märkimisväärne katmata krediidiriski vahetustehingu positsioon, millest tuleb teatada pädevale asutusele.

(14) Selleks et oleks võimalik positsioone pidevalt jälgida, tuleb läbipaistvuse tagamise korra kohaselt positsioonidest teatada või need avalikustada juhul, kui lühike netopositsioon ületab teatava künnise või langeb alla selle.

(15) Selleks et läbipaistvuse tagamise kord oleks tõhus, tuleb seda kohaldada olenemata füüsilise või juriidilise isiku asukohast, sealhulgas juhul, kui füüsiline või juriidiline isik asub väljaspool ELi, kuid tal on märkimisväärne lühike positsioon seoses äriühinguga, kelle aktsiatega on lubatud kaubelda ELi kauplemiskohas, või liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustuste lühike netopositsioon.

(16) Aktsiate või riigi võlakohustuse katteta lühikeseks müük võib mõnikord suurendada arvelduse ebaõnnestumise ja volatiilsuse riski. Selliste riskide piiramiseks on asjakohane kehtestada katteta lühikeseks müügi suhtes proportsionaalsed piirangud. Üksikasjalikud piirangud peaksid võtma arvesse erinevaid eeskirju, millega praegu reguleeritakse kattega lühikeseks müüki. Samuti on asjakohane kehtestada kauplemiskohtadele nõuded seoses sisseostumenetluste ja karistustega, mida kohaldatakse kõnealuste instrumentidega tehtavate tehingute arvelduse ebaõnnestumise korral. Sisseostumenetlusi ja arvelduse hilinemist käsitlevad nõuded peaksid olema arvelduskorra põhinormid.

(17) Riigi võlakohustuse ja riigi võlakohustuse krediidiriski vahetustehingutega seotud meetmed, sealhulgas suurema läbipaistvuse nõuded ja katteta lühikeseks müügi piirangud peaksid olema proportsionaalsed, piiramata samas likviidsust riigivõlakirjade turul ja riigivõlakirjade repoturul.

(18) Aktsiatega lubatakse üha enam kaubelda erinevatel turgudel ELis ja väljaspool seda. Paljude suurte väljaspool ELi asuvate ettevõtete aktsiatega kaubeldakse samas ELi kauplemiskohtades. Tõhususe eesmärgil on asjakohane teha väärtpaberite suhtes erand teatavatest teatamis- ja avalikustamisnõuetest, kui asjaomase väärtpaberi peamine kauplemiskoht asub väljaspool ELi.

(19) Turutegemisel on likviidsuse tagamisel ELi turgudel oluline roll ja turutegijad peavad oma tegevuses võtma lühikesi positsioone. Nõuete kehtestamine sellise tegevuse suhtes võib pärssida likviidsust ja oluliselt vähendada ELi turgude tõhusust. Enamik turutegijad ei võta tavaliselt märkimisväärseid lühikesi positsioone, välja arvatud väga lühikeseks ajaks. Seepärast on asjakohane teha turutegemisega seotud füüsiliste ja juriidiliste isikute suhtes erand nõuetest, mis võivad pärssida nende võimalusi sellise funktsiooni täitmisel ja seega negatiivselt mõjutada ELi turgusid. Selleks et kõnealust erandit saaks kohaldada ka kolmandate riikide üksuste suhtes, tuleb ette näha kolmanda riigi turgude samaväärsuse hindamise kord. Erandit tuleks kohaldada turutegemisega seotud erinevate toimingute suhtes, kuid see ei hõlma kauplemist endale kuuluvate vahenditega. Samuti on asjakohane kehtestada erand teatavate esmasturutehingute suhtes (nt riigi võlakohustuste ja stabiliseerimiskavadega seotud tehingud), kuna need on olulised turu tõhusa toimimise tagamiseks. Erandite kasutamisest tuleb teatada pädevatele asutustele ja kõnealustel asutustel peaks olema õigus keelata füüsilisel või juriidilisel isikul erandit kasutada, kui isik ei täida asjaomaseid kriteeriume. Samuti peaks pädevatel asutustel olema õigus nõuda füüsiliselt või juriidiliselt isikult teavet erandi kasutamise kohta.

(20) Ebasoodsate suundumuste korral, mis võivad tõsiselt ohustada finantsstabiilsust või turu usaldust liikmesriigis või ELis, on pädevatel asutustel õigus sekkuda ja kehtestada täiendavad läbipaistvusnõuded või piirangud lühikeseks müügi tehingute, krediidiriski vahetustehingute või muude tehingute suhtes, et peatada finantsinstrumendi hinna korrapäratu langus. Sellised meetmed võivad osutuda vajalikuks erinevate ebasoodsate sündmuste või suundumuste korral, sealhulgas mitte ainult majandussündmuste korral, vaid näiteks ka loodusõnnetuste või terroriaktide korral. Mõned ebasoodsad sündmused või suundumused, mille korral tuleb võtta meetmeid, võivad aset leida ainult ühes liikmesriigis ja neil ei pruugi olla piiriülest mõju. Volitused peavad olema piisavalt paindlikud, et saaks reageerida erinevates eriolukordades.

(21) Kuna pädevatel asutustel on tavaliselt parimad võimalused jälgida ebasoodsaid sündmusi või suundumusi ning viivitamata otsustada, kas need tõsiselt ohustavad finantsstabiilust või turu usaldust ning kas on vaja ohu kõrvaldamiseks võtta meetmeid, tuleb võimalikult palju ühtlustada pädevate asutuste volitused ning nende kasutamise tingimused ja menetlused.

(22) Kui finantsinstrumendi hind kauplemiskohas märkimisväärselt langeb, peaks pädevatel asutustel olema võimalus ajutiselt piirata asjaomase instrumendi lühikeseks müüki kõnealuses kauplemiskohas, et vajadusel viivitamata sekkuda kuni 24 tunniks, et peatada asjaomase instrumendi hinna korrapäratu langus.

(23) Kui ebasoodsad sündmused või suundumused mõjutavad mitut liikmesriiki või neil on muu piiriülene mõju, on esmatähtis tagada tõhus konsulteerimine ja koostöö pädevate asutuste vahel. EVJA-l on sellises olukorras peamine roll pädevate asutuste tegevuse koordineerimisel. EVJA koosseisu kuuluvad eri liikmesriikide esindajad aitavad selle rolli täitmisele kaasa.

(24) Lisaks pädevate asutuste meetmete koordineerimisele tagab EVJA, et pädevad asutused võtavad meetmeid ainult vajaduse korral ja et need vastaksid proportsionaalsuse põhimõttele. EVJA-l peaks olema õigus esitada pädevatele asutustele arvamusi sekkumisvolituste kasutamise kohta.

(25) Kuigi pädevatel asutustel on tavaliselt parimad võimalused jälgida ebasoodsaid sündmusi või suundumusi ning viivitamata neile reageerida, peaks ka EVJA-l olema õigus võtta meetmeid juhul, kui lühikeseks müügi või muud sellega seotud tehingud ohustavad finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või ELi finantssüsteemi või selle osa stabiilsust ning sellel on piiriülene mõju, kusjuures pädevad asutused ei ole ohu kõrvaldamiseks võtnud piisavaid meetmeid. EVJA peaks vajaduse korral konsulteerima Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga ja teiste asjakohaste asutustega, kui meetmete mõju võib ulatuda finantsturgudelt kaugemale, nt kaupade tuletisinstrumentide puhul, mida kasutatakse reaalsete füüsiliste positsioonide katmiseks. (26) EVJA käesoleva määruse kohaseid volitusi piirata eriolukorras lühikeseks müüki ja muid sellega seotud toiminguid rakendatakse kooskõlas määruse …/…[EVJA] artikli 6a lõikes 5 sätestatud volitustega. EVJA volitusi tegutseda eriolukorras rakendatakse ilma, et see piiraks määruse (EÜ) nr …/… [EVJA määrus] artikli 10 kohaseid EVJA volitusi võtta meetmeid eriolukorras. Eelkõige peaks EVJA-l olema võimalus võtta vastu konkreetseid otsuseid, millega nõutakse pädevatelt asutustelt meetmete võtmist, või konkreetseid otsuseid, mis esitatakse finantsturu osalistele vastavalt artiklile 10.

(27) Pädevate asutuste ja EVJA sekkumismeetmed lühikeseks müügi, krediidiriski vahetustehingute ja muude tehingute piiramiseks peaksid olema ajutist laadi ja neid tuleks kohaldada ainult nii kaua ja sel määral, kui on vajalik ohu kõrvaldamiseks.

(28) Kuna krediidiriski vahetustehingute kasutamisest võivad tuleneda teatavad riskid, peaksid pädevad asutused selliseid tehinguid tähelepanelikult jälgima. Eelkõige peaks pädevatel asutustel olema õigus nõuda selliseid tehinguid tegevatelt füüsilistelt või juriidilistelt isikutelt erijuhtudel teavet kõnealuste tehingute eesmägi kohta.

(29) EVJA-le tuleks anda üldised volitused uurida lühikeseks müügi või krediidiriski vahetustehingute kasutamisega seotud konkreetset küsimust või tegevust, et hinnata, kas kõnealune küsimus või tegevus võib ohustada finantsstabiilsust või turu usaldust. EVJA peaks pärast uurimist avaldama uurimistulemuste kohta aruande.

(30) Kuna mõnikord on vaja kohaldada meetmeid väljapool ELi asuvate füüsiliste või juriidiliste isikute või väljaspool ELi tehtavate tegevuste suhtes, tuleb teataval juhtudel tagada pädevate asutuste ja kolmanda riigi asutuste vaheline koostöö. Seepärast peaksid pädevad asutused sõlmima kolmandate riikide asutustega kokkulepped. EVJA peaks koordineerima koostöökokkulepete sõlmimist ja teabevahetust kolmandate riikide pädevate asutustega.

(31) Käesolev määrus järgib Euroopa Liidu toimimise lepingus ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud põhiõigusi ja põhimõtteid, eelkõige ELi toimimise lepingu artiklis 16 ja ELi põhiõiguste harta artiklis 8 tunnustatud õigust isikuandmete kaitsele. Eelkõige on finantsstabiilsuse ja investorite kaitse seisukohast oluline tagada märkimisväärsete lühikeste netopositsioonide läbipaistvus, sealhulgas positsioonide avalikustamine vastavalt käesolevale määrusele. Selline läbipaistvus võimaldab reguleerivatel asutustel jälgida lühikeseks müügi kasutamist seoses turu kuritarvitamise strateegiatega ja selle mõju turu nõuetekohasele toimimisele. Lisaks aitab selline läbipaistvus vältida teabe asümeetriat ja tagab, et kõiki turuosalisi teavitatakse piisavalt sellest, mil määral lühikeseks müük mõjutab hindu. Igasugune teabevahetus ja teabe edastamine pädevate asutuste vahel peaks olema kooskõlas isikuandmete edastamise eeskirjadega, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ning selliste andmete vaba liikumise kohta[16]. Igasugune teabevahetus ja teabe edastamine pädevate asutuste vahel peaks olema kooskõlas isikuandmete edastamise eeskirjadega, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta[17] ja mida tuleks täielikult kohaldada käesoleva määruse kohasel isikuandmete töötlemisel.

(32) Liikmesriigid peavad kehtestama eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse sätete rikkumise korral, ja tagama vastavate meetmete rakendamise. Kõnealused karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

(33) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[18].

(34) Komisjonile tuleks anda volitused delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt. Eelkõige tuleks delegeeritud õigusaktid võtta vastu seoses lühikeste positsioonide arvutamise üksikasjadega, seoses sellega, millal füüsilisel või juriidilisel isikul on krediidiriski vahetustehingu katmata positsioon, teatamis- ja avalikustamiskünnistega ning selliste kriteeriumide ja tegurite täpsustamisega, mille kohaselt määratakse kindlaks, kas ebasoodne sündmus või suundumus tõsiselt ohustab finantsstabiilsust või turu usaldust liikmesriigis või ELis.

(35) Komisjon peaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitama aruande, milles hinnatakse kehtestatud teatamis- ja avalikustamiskünnise ning lühikeste netopositsioonide läbipaistvusega seotud piirangute ja nõuete asjakohasust ning analüüsitakse seda, kas tuleks lühikeseks müügi või krediidiriski vahetustehingute suhtes kehtestada muud piirangud või tingimused.

(36) Kuigi liikmesriikide pädevatel asutustel on paremad võimalused turusuundumuste jälgimiseks ja paremad teadmised selle kohta, saab lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingutega seotud probleemide üldist mõju täielikult käsitleda ainult ELi tasandil. Seepärast saab käesoleva määruse eesmärke paremini saavutada ELi tasandil. Seega võib EL võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik seatud eesmärkide saavutamiseks.

(37) Kuna mõni liikmesriik on juba kehtestanud lühikeseks müügi suhtes piirangud ja kuna kavandatava raamistiku tõhusaks rakendamiseks tuleks vastu võtta delegeeritud õigusaktid ja siduvad tehnilised standardid, tuleb selleks ette näha piisavalt aega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK ÜLDSÄTTED

Artikkel 1 Reguleerimisala

Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste finantsinstrumentide suhtes:

(1) finantsinstrumendid, millega on lubatud kaubelda ELi kauplemiskohtades, sealhulgas need samad instrumendid, kui nendega kaubeldakse väljaspool kauplemiskohta;

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ[19] I lisa C jao punktides 4–10 sätestatud tuletisinstrumendid, mis on seotud lõikes 1 osutatud finantsinstrumendiga või lõikes 1 osutatud finantsinstrumendi emitendiga, sealhulgas need samad tuletisinstrumendid, kui nendega kaubeldakse väljaspool kauplemiskohta;

(3) liikmesriigi või ELi emiteeritud võlainstrumendid ja direktiivi 2004/39/EÜ I lisa C jao punktides 4–10 sätestatud tuletisinstrumendid, mis on seotud liikmesriigi või ELi emiteeritud võlainstrumentidega või liikmesriigi või ELi võlakirjaga.

Artikkel 2 Mõisted

1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „volitatud esmasvahendaja” – füüsiline või juriidiline isik, kes on sõlminud riigi võlakohustuse emitendiga lepingu, mille kohaselt kõnealune füüsiline või juriidiline isik kohustub tegutsema esindajana seoses kõnealuse emitendi emiteeritud võlainstrumentidega seotud tehingute ja toimingutega esmas- ja järelturul;

b) „keskne vastaspool” – ühel või mitmel finantsturul kaubeldavate lepingute vastaspoolte vahel õiguslikult asuv üksus, kes on iga müüja jaoks ostja ja iga ostja jaoks müüja ning kes vastutab kliirimisüsteemi toimimise eest;

c) „krediidiriski vahetustehing” – tuletisleping, mille kohaselt maksab üks pool teisele tasu, et saada hüvitist või makset juhul, kui aluseks olev üksus jätab lepingulised kohustused täitmata või kui leiab aset kõnealuse aluseks oleva üksuse krediidikvaliteeti mõjutav sündmus, ning mis tahes muu tuletisleping, millel on sarnane majanduslik mõju;

d) „finantsinstrument” – direktiivi 2004/39/EÜ I lisa C jaos loetletud instrumendid;

e) reguleeritud turu, mitmepoolses kauplemissüsteemis tegutseva investeerimisühingu või muu investeerimisühingu „päritoluliikmesriik” – kõnealuse reguleeritud turu või investeerimisühingu päritoluliikmesriik direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 20 tähenduses;

f) „investeerimisühing” – investeerimisühing direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 1 tähenduses;

g) „riigi võlakohustus” – võlainstrument, mille on emiteerinud EL või liikmesriik, sealhulgas liikmesriigi mis tahes ministeerium, amet, keskpank, agentuur või muu organ;

h) „emiteeritud aktsiakapital” seoses äriühinguga – kõik äriühingu emiteeritud liht- ja eelisaktsiad, kuid see ei hõlma konverteeritavaid võlakirju;

i) „ riigi emiteeritud võlakohustused” –

i) liikmesriigi puhul liikmesriigi, sealhulgas liikmesriigi mis tahes ministeeriumi, ameti, keskpanga, agentuuri või muu organi emiteeritud selliste võlakohustuste koguväärtus, mida ei ole lunastatud;

ii) ELi puhul ELi emiteeritud selliste võlakohustuste koguväärtus, mida ei ole lunastatud;

j) „kohalik ühing” – direktiivi 2004/39/EÜ artikli 2 lõike 1 punktis l osutatud ühing, mis teeb tehinguid teiste turu liikmete nimel või kujundab neile hindu;

k) „turutegemine” – artikli 15 lõikes 1 osutatud tegevus;

l) „mitmepoolne kauplemissüsteem” – mitmepoolne süsteem direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 15 tähenduses;

m) „peamine kauplemiskoht” on aktsiate puhul kauplemiskoht, kus kõnealuse aktsiaga kauplemise käive on kõige suurem;

n) „reguleeritud turg”" – mitmepoolne süsteem direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 14 tähenduses;

o) „asjaomane pädev asutus” –

i) liikmesriigi võlakohustuse või liikmesriigi kohustusega seotud krediidiriski vahetustehingu puhul kõnealuse liikmesriigi pädev asutus;

ii) ELi võlakohustuse või ELi kohustusega seotud krediidiriski vahetustehingu puhul sellise jurisdiktsiooni pädev asutus, mille alla kuulub Euroopa finantsstabiilsusvahend;

iii) muu finantsinstrumendi puhul, kui alapunktides i või ii osutatud instrument, kõnealuse finantsinstrumendi jaoks komisjoni määruse 1287/2006 artikli 2 lõikes 7 määratletud ja vastavalt kõnealuse määruse III peatükile kindlaks määratud pädev asutus;

iv) finantsinstrumendi puhul, mida ei hõlma alapunktid i, ii või iii, sellise liikmesriigi pädev asutus, kus finantsinstrumendiga lubati esimest korda kaubelda kauplemiskohas.

p) aktsia või võlakohustuse „lühikeseks müük” – sellise aktsia või võlakohustuse mis tahes müük, mida müüja müügilepingu sõlmimisel ei oma, sealhulgas selline müük, mille puhul on müüja müügilepingu sõlmimisel võtnud aktsia või võlakohustuse laenuks või lubanud seda teha, et kanda see arveldamiseks üle;

q) „kauplemispäev” – kauplemispäev määruse (EÜ) nr 1287/2006 artikli 4 tähenduses;

r) „kauplemiskoht” – ELi reguleeritud turg või mitmepoolne kauplemissüsteem;

s) aktsia „käive” – määruse (EÜ) nr 1287/2006 artikli 2 lõikes 9 määratletud käive.

2. Komisjon võib delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ja artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel võtta meetmed, et täpsustada lõikes 1 sätestatud määratlused, määrates eelkõige kindlaks, millal käsitatakse füüsilist või juriidilist isikut finantsinstrumentide omanikuna lõike 1 punkti p kohase lühikese müügi määratluse tähenduses.

Artikkel 3 Lühikesed ja pikad positsioonid

1. Käesoleva määruse kohaldamisel tuleneb lühike positsioon seoses äriühingu emiteeritud aktsiakapitaliga või liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustustega järgmisest:

a) äriühingu emiteeritud aktsia või liikmesriigi või ELi emiteeritud võlainstrumendi lühikeseks müümisest;

b) füüsilise või juriidilise isiku sõlmitud tehingust, millega luuakse muu kui punktis a osutatud finantsinstrument või mis on sellise finantsinstrumendiga seotud, ja mille eesmärk või üks eesmärkidest on võimaldada füüsilisel või juriidilisel isikul saada rahalist kasu juhul, kui aktsia või võlainstrumendi hind või väärtus väheneb.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel tuleneb pikk positsioon seoses äriühingu emiteeritud aktsiakapitaliga või liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustustega järgmisest:

a) äriühingu emiteeritud aktsia või liikmesriigi või ELi emiteeritud võlainstrumendi omamisest;

b) füüsilise või juriidilise isiku sõlmitud tehingust, millega luuakse muu kui punktis a osutatud finantsinstrument või mis on sellise finantsinstrumendiga seotud, ja mille eesmärk või üks eesmärkidest on võimaldada füüsilisel või juriidilisel isikul saada rahalist kasu juhul, kui aktsia või võlainstrumendi hind või väärtus suureneb.

3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel võetakse riigi võlakohustusega seotud lühikese ja pika positsiooni arvutamisel arvesse kõiki krediidiriski vahetustehinguid, mis on seotud liikmesriigi või ELi kohustusega või krediidikvaliteeti mõjutava sündmusega.

4. Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab äriühingu emiteeritud aktsiakapitaliga seotud lühike netopositsioon positsiooni, mille arvutamiseks arvatakse maha mis tahes pikk positsioon, mis füüsilisel või juriidilisel isikul on seoses äriühingu emiteeritud aktsiakapitaliga, mis tahes lühikesest positsioonist, mis füüsilisel või juriidilisel isikul on seoses kõnealuse aktsiakapitaliga.

5. Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustustega seotud lühike netopositsioon positsiooni, mille arvutamiseks arvatakse maha mis tahes pikk positsioon, mis füüsilisel või juriidilisel isikul on seoses liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustustega, mis tahes lühikesest positsioonist, mis füüsilisel või juriidilisel isikul on seoses liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustustega.

6. Lõigete 1–5 kohane netopositsioon arvutatakse eraldi iga konkreetse liikmesriigi kohta või ELi kohta isegi juhul, kui liikmesriigi või ELi eri üksused emiteerivad riigi võlakohustusi liikmesriigi või ELi nimel.

7. Komisjon võtab delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ning artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel meetmed, et täpsustada:

a) mis juhul lõike 2 kohaldamisel loetakse, et füüsiline või juriidiline isik omab aktsiat või võlainstrumenti;

b) mis juhul on füüsilisel või juriidilisel isikul lõigete 4 ja 5 kohaselt lühike netopositsioon ning positsiooni arvutamise meetod;

c) kuidas lõigete 3, 4, ja 5 kohaldamisel arvutatakse positsioon, kui konsolideerimisgrupi eri üksustel on pikad või lühikesed positsioonid, või kuidas arvutatakse positsioon eri fondide valitsemise korral.

Artikkel 4 Krediidiriski vahetustehingu katmata positsioon

1. Käesoleva määruse kohaldamisel on füüsilisel või juriidilisel isikul katmata positsioon krediidiriski vahetustehingus, mis on seotud liikmesriigi või ELi kohustusega, kui kõnealust krediidiriski vahetustehingut ei kasutata emitendi kohustuste täitmata jätmise riski maandamiseks juhul, kui füüsilisel või juriidilisel isikul on pikk positsioon seoses kõnealuse emitendi riigi võlakohustusega või mis tahes pikk positsioon seoses emitendi võlainstrumendiga, mille hind on tugevas korrelatsioonis liikmesriigi või ELi kohustusega. Krediidiriski vahetustehingu osapoolel, kes peab tegema makse või maksma hüvitist juhul, kui aluseks olev üksus jätab lepingulised kohustused täitmata või kui leiab aset kõnealuse üksuse krediidikvaliteeti mõjutav sündmus, ei ole kõnealusest kohustusest tulenevalt katmata positsiooni käesoleva lõike kohaldamisel.

2. Komisjon võtab delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ning artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel meetmed, et täpsustada:

a) juhud, mil lõike 1 kohaldamisel loetakse, et krediidiriski vahetustehingut kasutatakse kohustuste täitamata jätmise riski maandamiseks, ja meetod krediidiriski vahetustehingu katmata positsiooni arvutamiseks kõnealuse lõike kohaldamisel;

b) kuidas lõike 1 kohaldamisel arvutatakse positsioon, kui konsolideerimisgrupi eri üksustel on pikad või lühikesed positsioonid, või kuidas arvutatakse positsioon eri fondide valitsemise korral.

II PEATÜKKLÜHIKESE NETOPOSITSIOONI LÄBIPAISTVUS

Artikkel 5 Aktsia märkimisväärsest lühikesest netopositsioonist teatamine pädevatele asutustele

1. Füüsiline või juriidiline isik, kellel on lühike netopositsioon seoses sellise äriühingu emiteeritud aktsiakapitaliga, mille aktsiatega on lubatud kaubelda kauplemiskohas, teatab asjaomastele pädevatele asutustele sellest, kui positsioon ületab lõike 2 kohase teatamiskünnise või langeb alla selle.

2. Asjakohane teatamiskünnis on 0,2 % asjaomase äriühingu emiteeritud aktsiakapitalist ja iga järgnev kõnealust künnist ületav 0,1 %-line vahemik.

3. Komisjon võib delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ning artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel muuta lõikes 2 osutatud künniseid, võttes arvesse suundumusi finantsturgudel.

Artikkel 6 Lühikeseks müügi korralduste märgistamine kauplemiskohas

Kauplemiskoht, kus on lubatud kaubelda aktsiatega, kehtestab korra, mille kohaselt kõnealuses kauplemiskohas korraldusi täitvad füüsilised või juriidilised isikud märgistavad müügikorraldused lühikeseks müügi korraldustena juhul, kui müüja teeb aktsiatega lühikeseks müügi tehingu. Kauplemiskoht avaldab vähemalt iga päev kokkuvõtlikud andmed lühikeseks müügi korralduste mahu kohta.

Artikkel 7 Aktsiate märkimisväärse lühikese netopositsiooni avalikustamine

1. Füüsiline või juriidiline isik, kellel on lühike netopositsioon seoses sellise äriühingu emiteeritud aktsiakapitaliga, mille aktsiatega on lubatud kaubelda kauplemiskohas, avalikustab positsiooni üksikasjad, kui positsioon ületab lõike 2 kohase avalikustamiskünnise või langeb alla selle.

2. Asjakohane avalikustamiskünnis on 0,5 % asjaomase äriühingu emiteeritud aktsiakapitalist ja iga järgmine kõnealust künnist ületav 0,1 %-line vahemik.

3. Komisjon võib delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ning artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel kohandada lõikes 2 osutatud künniseid, võttes arvesse suundumusi finantsturgudel.

Artikkel 8 Riigi võlakohustuste ja krediidiriski vahetustehingute märkimisväärsest lühikesest netopositsioonist teatamine pädevatele asutustele

1. Füüsiline või juriidiline isik, kellel on allpool kirjeldatud järgmine positsioon, teatab asjaomasele pädevale asutusele sellest, kui selline positsioon asjaomase liikmesriigi või ELi puhul ületab teatamiskünnise või langeb alla selle:

a) liikmesriigi või ELi emiteeritud võlakohustustega seotud lühike netopositsioon;

b) liikmesriigi või ELi kohustusega seotud krediidiriski vahetustehingu katteta positsioon.

2. Asjakohased teatamiskünnised hõlmavad algkünnist ja suuremaid lisakünniseid seoses iga liikmesriigiga ja ELiga, kusjuures kõnealused künnised määrab komisjon kindlaks vastavalt lõikele 3.

3. Komisjon määrab delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ning artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel kindlaks lõikes 2 osutatud künnised. Selle käigus võetakse arvesse järgmist:

a) künnist ei määrata sellisele tasemele, mille puhul tuleb teatada madala väärtusega positsioonidest;

b) iga liikmesriigi ja ELi emiteeritud lunastamata võlakohustuste koguväärtus ning turuosaliste selliste positsioonide keskmine suurus, mis on seotud kõnealuse liikmesriigi või ELi võlaga.

Artikkel 9 Teatamise ja avalikustamise meetod

1. Artiklite 5, 7 või 8 kohase teatamise või avalikustamise korral märgitakse positsiooni omava füüsilise või juriidilise isiku andmed, asjaomase positsiooni suurus, emitent, kelle suhtes on asjaomane positsioon võetud, ja kuupäev, millal asjaomane positsioon võeti, seda muudeti või see suleti.

2. Lühike netopositsioon arvutatakse kell 24.00 igal kauplemispäeval, mil füüsilisel või juriidilisel isikul on asjaomane positsioon. Lühikesest netopositsioonist teatatakse või see avalikustatakse hiljemalt kell 15.30 järgmisel kauplemispäeval.

3. Teave esitatakse asjaomasele pädevale asutusele määruse (EÜ) nr 1287/2006 artikli 12 lõikes 1 sätestatud korras.

4. Artikli 7 kohasel avalikustamisel tagatakse kiire juurdepääs teabele, seejuures kedagi diskrimineerimata. Teave tehakse kättesaadavaks aktsiate emitendi päritoluliikmesriigi ametlikult kindlaksmääratud süsteemile kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/109/EÜ[20] artikli 21 lõikele 2.

5. Komisjonile delegeeritakse volitused võtta vastu reguleerivad tehnilised standardid, et määrata kindlaks lõike 1 kohaselt esitatava teabe üksikasjad.

Esimeses lõigus osutatud reguleerivad standardid võetakse vastu vastavalt määruse (EÜ) nr …/…[EVJA määrus] artiklitele [7–7d].

EVJA esitab kõnealuste reguleerivate tehniliste standardite projektid komisjonile hiljemalt [31. detsembriks 2011].

6. Selleks et tagada lõike 4 ühtne kohaldamine, antakse komisjonile õigus võtta vastu rakenduslikud tehnilised standardid, et määrata kindlaks teabe avalikustamise kord.

Esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid võetakse vastu vastavalt määruse (EÜ) nr …/…[EVJA määrus] artiklile [7e].

EVJA esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite kavandid komisjonile hiljemalt [31. detsembriks 2011].

Artikkel 10 Kohaldamine väljaspool ELi

Artiklite 5, 7 ja 8 kohaseid teatamis- ja avalikustamisnõudeid kohaldatakse kõigi füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes, olenemata sellest, kas nad asuvad või on asutatud ELis või väljaspool seda.

Artikkel 11 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusele esitatav teave

1. Pädevad asutused esitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusele (EVJA) igas kvartalis kokkuvõtliku teabe aktsiate või riigi võlakohustustega seotud selliste lühikeste positsioonide ning krediidiriski vahetustehingutega seotud selliste katmata positsioonide kohta, mille puhul on nad pädevad asutused ja millega seoses esitatakse neile teavet vastavalt artiklitele 5–8.

2. Käesoleva määruse kohaste ülesannete täitmiseks võib EVJA igal ajal nõuda liikmesriigi asjaomaselt pädevalt asutuselt lisateavet aktsiate või riigi võlakohustustega seotud lühikeste positsioonide ning krediidiriski vahetustehingutega seotud katmata positsioonide kohta.

Pädev asutus esitab nõutud teabe EVJA-le hiljemalt seitsme kalendripäeva jooksul.

III PEATÜKKKATTETA LÜHIKESEKS MÜÜK

Artikkel 12 Katteta lühikeseks müügi piirangud

1. Füüsiline või juriidiline isik võib sõlmida lühikeseks müügi tehingu seoses aktsiaga, millega on lubatud kaubelda kauplemiskohas, või riigi võlainstrumendiga ainult siis, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:

a) füüsiline või juriidiline isik on aktsia või riigi võlainstrumendi laenuks võtnud;

b) füüsiline või juriidiline isik on sõlminud kokkuleppe aktsia või riigi võlainstrumendi laenuks võtmiseks;

c) füüsilisel või juriidilisel isikul on kolmandate isikutega sõlmitud kokkulepe, mille raames kõnealune kolmas isik kinnitab, et aktsia või riigi võlainstrumendi asukoht on kindlaks tehtud ja et aktsia või riigi võlainstrument on reserveeritud laenamiseks füüsilisele või juriidilisele isikule, nii et arveldust saab asjakohasel tähtpäeval teostada.

2. Selleks et tagada lõike 1 ühtne kohaldamine, antakse komisjonile õigus võtta vastu rakenduslikud tehnilised standardid, et määrata kindlaks selliste kokkulepete või sellise korra laad, millega nõuetekohaselt tagatakse aktsia või riigi võlainstrumendi kättesaadavus arveldamiseks.

Eelkõige võtab komisjon arvesse vajadust säilitada likviidsust turgudel, eriti riigi võlakirjade turul ja riigi võlakirjade tagasiostuturul (repoturul).

Esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid võetakse vastu vastavalt määruse (EÜ) nr …/…[EVJA määrus] artiklile [7e].

EVJA esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite kavandid komisjonile hiljemalt [1. jaanuariks 2012].

Artikkel 13 Sisseostmise kord ja karistused arvelduse hilinemise eest

1. Kauplemiskoht, kus on lubatud kaubelda aktsiatega või riigi võlainstrumentidega, tagab, et tal või talle arveldusteenuseid pakkuval kesksel vastaspoolel on kehtestatud kord, mis vastab kõigile järgmistele nõuetele:

a) kui füüsiline või juriidiline isik, kes müüb aktsiaid või riigi võlainstrumente kauplemiskohas, ei suuda üle kanda aktsiaid või riigi võlainstrumente arveldamiseks nelja kauplemispäeva jooksul pärast kauplemise päeva või kuue kauplemispäeva jooksul pärast kauplemise päeva turutegemise korral, käivitub automaatselt kauplemiskoha või keskse vastaspoole menetlus aktsiate või riigi võlainstrumentide sisseostmiseks, et tagada nende ülekandmine arveldamiseks;

b) kui kauplemiskoht või keskne vastaspool ei suuda sisse osta aktsiaid või riigi võlainstrumente, et tagada nende ülekandmine arveldamiseks, maksab kauplemiskoht või keskne vastaspool ostjale rahalise hüvitise, mis põhineb ülekandmisele kuuluvate aktsiate või võlainstrumentide väärtusel ülekandmise tähtpäeval, kusjuures sellele lisatakse summa ostja tehtud kulude katteks;

c) füüsiline või juriidiline isik, kes ei suuda tagada arveldamist, maksab kauplemiskohale või kesksele vastaspoolele summa, et hüvitada kauplemiskohale või kesksele vastaspoolele kõik punktide a ja b kohaselt makstud summad.

2. Kauplemiskoht, kus on lubatud kaubelda aktsiatega või riigi võlainstrumentidega, tagab, et tal või talle arveldusteenuseid pakkuval arveldussüsteemil on kehtestatud kord, millega tagatakse, et juhul, kui kauplemiskohas aktsiaid või riigi võlainstrumente müüv füüsiline või juriidiline isik ei suuda aktsiaid või riigi võlainstrumente üle kanda arveldamiseks arveldamise tähtpäeval, peab selline füüsiline või juriidiline isik maksma iga päev kauplemiskohale või arveldussüsteemile trahvi, seni kuni ta ei ole kõnealuseid aktsiaid või võlainstrumente üle kandnud.

Igapäevased maksed on piisavalt suured tagamaks, et müüja ei saa arvelduse ebaõnnestumisest kasu, ja neid tuleb käsitada hoiatusena füüsilistele või juriidilistele isikutele, kes ei suuda arveldamist tagada.

3. Kauplemiskoht, kus on lubatud kaubelda aktsiatega või riigi võlakohustustega, kehtestab eeskirjad, mis võimaldavad tal keelata kauplemiskoha liikmeks oleval füüsilisel või juriidilisel isikul teha kauplemiskohas täiendavaid aktsiate või riigi võlainstrumentide lühikeseks müügi tehinguid seni, kuni isik ei suuda tagada kõnealuses kauplemiskohas tehtud lühikeseks müügi tehingu arveldamist.

IV PEATÜKKERANDID

Artikkel 14 Erandid, mida kohaldatakse juhul, kui peamine kauplemiskoht on väljaspool ELi

1. Artikleid 5, 7, 12 ja 13 ei kohaldata äriühingu aktsiate suhtes, millega on lubatud kaubelda ELi kauplemiskohas, kuid kõnealuste aktsiate peamine kauplemiskoht asub väljaspool ELi.

2. Asjaomane pädev asutus äriühingu aktsiate puhul, millega kaubeldakse ELi kauplemiskohas ja väljaspool ELi asuvas kauplemiskohas, määrab vähemalt iga kahe aasta järel kindlaks, kas kõnealuste aktsiate peamine kauplemiskoht asub väljapool ELi.

Asjaomane pädev asutus teatab EVJA-le kõigist sellistest aktsiatest, mille puhul on tuvastatud, et peamine kauplemiskoht asub väljapool ELi.

EVJA avaldab iga kahe aasta järel loendi aktsiatest, mille peamine kauplemiskoht asub väljaspool ELi. Kõnealune loend kehtib kaks aastat.

3. Komisjonile antakse volitused võtta vastu reguleerivad tehnilised standardid, et määrata kindlaks käibe arvutamise meetod aktsia peamise kauplemiskoha kindlakstegemiseks.

Esimeses lõigus osutatud reguleerivad standardid võetakse vastu vastavalt määruse (EÜ) nr …/…[EVJA määrus] artiklitele [7–7d].

EVJA esitab kõnealuste reguleerivate tehniliste standardite kavandid komisjonile hiljemalt [31. detsembriks 2011].

4. Selleks et tagada lõigete 1 ja 2 ühtne kohaldamine, antakse komisjonile õigus võtta vastu rakenduslikud tehnilised standardid, et määrata kindlaks järgmine:

a) kuupäev, mil tehti mis tahes arvutused aktsia peamise kauplemiskoha määramiseks, ja arvutamisel aluseks võetud ajavahemik;

b) kuupäev, milleks asjaomane pädev asutus teatab EVJA-le kõnealustest aktsiatest, mille peamine kauplemiskoht on väljaspool ELi;

c) kuupäev, alates millest hakkab loend kehtima pärast selle avaldamist EVJA poolt.

Esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid võetakse vastu vastavalt määruse (EÜ) nr …/…[EVJA määrus] artiklile [7e].

EVJA esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite projektid komisjonile hiljemalt [31. detsembriks 2011].

Artikkel 15 Turutegemise ja esmasturuga seotud toimingute suhtes kohaldatavad erandid

1. Artikleid 5, 6, 7, 8 ja 12 ei kohaldata investeerimisühingu või kolmanda riigi üksuse või kohaliku ettevõtja suhtes, kes on sellise kolmanda riigi kauplemiskoha või turu liige, mille õigus- ja järelevalveraamistikku käsitatakse lõike 2 kohaselt samaväärsena, ning kui ta tegutseb esindajana finantsinstrumendiga kauplemisel kauplemiskohas või väljaspool seda ja teeb seda ühel või mõlemal järgmisel viisil:

a) avaldab samaaegselt konkreetsed, konkurentsivõimelised samas mahus ostu- ja müügipakkumised, soodustades seega korrapäraselt ja pidevalt likviidsust turul;

b) täidab oma tavapärase tegevuse raames klientide antud korraldusi või kaupleb klientide antud müügi- või ostukorralduste kohaselt ning katab oma positsioone seoses kõnealuste toimingutega.

2. Komisjon võib kooskõlas artikli 39 lõikes 2 osutatud menetlusele võtta vastu otsused, milles sätestatakse, et kolmanda riigi õigus- ja järelevalveraamistikuga on tagatud, et lõike 1 kohase erandi kohaldamisel vastab kõnealuses kolmandas riigis tegevusloa saanud turg õiguslikult siduvatele nõuetele, mis on samaväärsed nõuetega, mis on sätestatud direktiivi 2004/39/EÜ III jaotises, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2003/6/EÜ[21] ning direktiivis 2004/109/EÜ, ja mille üle teostatakse kõnealuses kolmandas riigis tõhusat järelevalvet ning mida seal tõhusalt jõustatakse.

Kolmanda riigi õigus- ja järelevalveraamistikku võib pidada samaväärseks, kui kõnealune raamistik vastab järgmistele tingimustele:

a) kolmanda riigi turgude suhtes kohaldatakse pidevalt tõhusat lubade andmise, järelevalve- ja jõustamiskorda;

b) turgudel on kehtestatud selged ja läbipaistvad eeskirjad seoses väärtpaberite kauplemiseks lubamisega, nii et väärtpaberitega on võimalik kaubelda õiglaselt, korrektselt ja tõhusalt ning et need on vabalt kaubeldavad;

c) väärtpaberite emitentide suhtes kohaldatakse nõudeid, mille kohaselt tuleb korrapäraselt ja pidevalt esitada teavet, et tagada kõrgetasemeline investorite kaitse;

d) sellega tagatakse turu läbipaistvus ja terviklikkus, vältides turu kuritarvitamist siseringitehingute ja turuga manipuleerimise teel.

3. Artikleid 8 ja 12 ei kohaldata sellise füüsilise või juriidilise isiku tegevuse suhtes, kes olles riigi võlakohustuse emitendiga sõlmitud kokkuleppe kohaselt volitatud esmasvahendaja, tegutseb finantsinstrumendi puhul esindajana esmas- ja järelturul seoses riigi võlakohustustega seotud tehingute ja toimingutega;

4. Artikleid 5,6,7 ja 12 ei kohaldata füüsilise või juriidilise isiku suhtes, kui isik teostab lühikeseks müügi või tal on lühike netopositsioon seoses komisjoni määruse (EÜ) nr 2273/2003[22] III peatüki kohase stabiliseerimisega.

5. Lõigetes 1 ja 3 osutatud erandeid kohaldatakse ainult juhul, kui asjaomane füüsiline või juriidiline isik on eelnevalt kirjalikult teatanud oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele, et ta kavatseb kõnealust erandit kasutada. Kõnealune teatis esitatakse vähemalt 30 kalendripäeva enne seda, kui füüsiline või juriidiline isik kavatseb erandit kasutada.

6. Päritoluliikmesriigi pädev asutus võib keelata erandi kasutamise, kui ta leiab, et füüsiline või juriidiline isik ei täida erandi tegemiseks vajalikke tingimusi. Mis tahes keeld kehtestatakse esimeses lõigus osutatud 30-kalendripäevase ajavahemiku jooksul või hiljem, kui pädev asutus saab teada, et on muutunud isikuga seotud asjaolud, mistõttu need ei vasta enam tingimustele.

7. Kolmanda riigi üksus, kellel ei ole ELis tegevusluba, saadab lõikes 5 osutatud teatise ELi sellise peamise kauplemiskoha pädevale asutusele, kus ta kauplemisega tegeleb.

8. Lõike 5 kohaselt teatise esitanud füüsiline või juriidiline isik teatab võimalikult kiiresti kirjalikult oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele sellest, kui on toimunud mis tahes muutusi, mis mõjutavad tema vastavust erandi kasutamise tingimustele.

9. Päritoluliikmesriigi pädev asutus võib nõuda füüsiliselt või juriidiliselt isikult, kes kasutab lõigetes 1, 3 või 4 sätestatud erandeid, kirjalikku teavet erandite raames hoitavate lühikeste positsioonide või tehtavate toimingute kohta. Füüsiline või juriidiline isik esitab teabe hiljemalt nelja kalendripäeva jooksul pärast taotluse saamist.

10. Kahe nädala jooksul pärast lõigete 5 või 8 kohast teatamist teatab asjaomane pädev asutus EVJA-le kõigist turutegijatest ja volitatud esmasvahendajatest, kes kasutavad erandeid, ja kõigist turutegijatest ja volitatud esmasvahendajatest, kes on erandite kasutamise lõpetanud.

11. EVJA avaldab oma veebilehel erandit kasutavate turutegijate ja volitatud esmasvahendajate loendi ning ajakohastab seda.

V PEATÜKKPÄDEVATE ASUTUSTE JA EUROOPA VÄÄRTPABERITURUJÄRELEVALVE ASUTUSE SEKKUMISVOLITUSED

1. jagu Pädevate asutuste volitused

Artikkel 16 Avalikustamine eriolukorras

1. Liikmesriigi pädev asutus võib nõuda, et füüsilised või juriidilised isikud, kellel on lühike netopositsioon seoses konkreetse finantsinstrumendiga või finantsinstrumentide liigiga, teataksid sellest või avalikustaksid positsiooni üksikasjad, kui positsioon ületab pädeva asutuse määratud teatamiskünnise või langeb alla selle, kui täidetud on kõik järgmised tingimused:

a) turul on ebasoodsad sündmused või suundumused, mis tõsiselt ohustavad finantsstabiilsust või turu usaldust asjaomases liikmesriigis või ühes või mitmes teises liikmesriigis;

b) meede on vajalik ohu kõrvaldamiseks.

2. Lõiget 1 ei kohaldata selliste finantsinstrumentide suhtes, mille suhtes juba kohaldatakse II peatüki artiklites 5–8 sätestatud läbipaistvusnõudeid.

Artikkel 17 Lühikeseks müügi ja samalaadsete tehingute piirangud eriolukorras

1. Liikmesriigi pädev asutus võib võtta lõigetes 2 või 3 osutatud meetmed, kui täidetud on kõik järgmised tingimused:

a) turul on ebasoodsad sündmused või suundumused, mis tõsiselt ohustavad finantsstabiilsust või turu usaldust asjaomases liikmesriigis või ühes või mitmes teises liikmesriigis;

b) meede on vajalik ohu kõrvaldamiseks.

2. Liikmesriigi pädev asutus võib kehtestada keelu või tingimused seoses füüsilise või juriidilise isikuga, kes kavatseb sõlmida:

a) lühikeseks müügi tehingut;

b) muud kui lühikeseks müügi tehingut, millega luuakse muu finantsinstrument või mis on teise finantsinstrumendiga seotud, ja mille eesmärk või üks eesmärkidest on võimaldada füüsilisel või juriidilisel isikul saada rahalist kasu juhul, kui muu finantsinstrumendi hind või väärtus langeb.

3. Liikmesriigi pädev asutus võib keelata füüsilisel või juriidilisel isikul sõlmida finantsinstrumendiga seotud tehinguid või piirata selliste tehingute mahtu.

4. Lõigete 2 või 3 kohast meedet võib kohaldada tehingute suhtes, mis on seotud kõigi finantsinstrumentide, teatavat liiki finantsinstrumentide või konkreetse finantsinstrumendiga. Kõnealust meedet võib kohaldada teatavate asjaolude korral või sellest võib asjaomane pädev asutus teha erandeid. Eelkõige võib erandeid kohaldada turutegemise ja esmasturuga seotud toimingute suhtes.

Artikkel 18 Krediidiriski vahetustehingute piirangud eriolukorras

1. Liikmesriigi pädev asutus võib piirata füüsilise või juriidilise isiku võimalusi sõlmida ELi või liikmesriigi kohustusega seotud krediidiriski vahetustehinguid või piirata ELi või liikmesriigi kohustusega seotud krediidiriski vahetustehingute selliste katmata positsioonide mahtu, mida füüsiline või juriidiline isik võib võtta, kui täidetud on kõik järgmised tingimused:

a) turul on ebasoodsad sündmused või suundumused, mis tõsiselt ohustavad finantsstabiilsust või turu usaldust asjaomases liikmesriigis või ühes või mitmes teises liikmesriigis;

b) meede on vajalik ohu kõrvaldamiseks.

2. Lõike 1 kohast meedet võib kohaldata teatavasse liiki kuuluvate krediidiriski vahetustehingute suhtes või konkreetsete krediidiriski vahetustehingute suhtes. Kõnealust meedet võib kohaldada teatavate asjaolude korral või sellest võib pädev asutus teha erandeid. Eelkõige võib erandeid kohaldada turutegemise ja esmasturuga seotud toimingute suhtes.

Artikkel 19 Volitused ajutiselt piirata finantsinstrumentide lühikeseks müüki märkimisväärse hinnalanguse korral

1. Kui finantsinstrumendi hind kauplemiskohas on ühe kauplemispäeva jooksul langenud alla lõikes 4 osutatud väärtuse võrreldes eelmise kauplemispäeva sulgemishinnaga kõnealuses kauplemiskohas, kaaluvad kõnealuse kauplemiskoha päritoluliikmesriigi pädevad asutused, kas on asjakohane keelata või piirata füüsilistel või juriidilistel isikutel kõnealuse finantsinstrumendi lühikeseks müügi tehingute tegemist kauplemiskohas või muul viisil piirata kõnealuse finantsinstrumendiga kõnealuses kauplemiskohas tehtavaid tehinguid, et vältida finantsinstrumendi hinna korrapäratut langust.

Kui pädev asutus jõuab esimese lõigu kohaselt seisukohale, et on asjakohane sekkuda, keelab või piirab ta aktsiate või võlainstrumentide puhul isikutel lühikeseks müügi tehingute sõlmimise kauplemiskohas või muud liiki finantsinstrumentide puhul piirab kõnealuste finantsinstrumentidega tehingute sõlmimist kõnealuses kauplemiskohas.

2. Meedet kohaldatakse mitte kauem kui selle kauplemispäeva lõpuni, mis järgnes kauplemispäevale, mil hinnalangus aset leidis.

3. Kõnealust meedet kohaldatakse teatavate asjaolude korral või sellest võib pädev asutus teha erandeid. Eelkõige võib erandeid kohaldada turutegemise ja esmasturuga seotud toimingute suhtes.

4. Väärtuse langus on aktsiate puhul 10 % või rohkem ja muude finantsinstrumendi liikide puhul määrab kõnealuse näitaja komisjon.

Komisjon määrab delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ning artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel kindlaks muude finantsinstrumentide kui aktsiate väärtuse languse, võttes arvesse iga finantsinstrumendi liigi eripära.

5. Komisjonile delegeeritakse volitused võtta vastu reguleerivad tehnilised standardid, et määrata kindlaks meetod, mille kohaselt arvutatakse 10 %-line väärtuse langus aktsiate puhul ja komisjoni poolt vastavalt lõikele 4 kindlaks määratud väärtuse langus.

Esimeses lõigus osutatud reguleerivad standardid võetakse vastu vastavalt määruse (EÜ) nr …/…[EVJA määrus] artiklitele [7–7d].

EVJA esitab kõnealuste reguleerivate tehniliste standardite kavandid komisjonile hiljemalt [31. detsembriks 2011].

Artikkel 20 Piirangute kehtivusaeg

Kõik artiklite 16–18 kohaselt võetud meetmed kehtivad esialgu kuni kolm kuud alates artiklis 21 osutatud teatise avaldamise kuupäevast.

Kõigi selliste meetmete kehtivusaega võib pikendada mitu korda korraga kuni kolme kuu võrra.

Artikkel 21 Teatis piirangute kohta

1. Pädev asutus avaldab oma veebilehel teatise mis tahes otsuse kohta võtta artiklite 16–19 kohased meetmed või pikendada nende kehtivusaega.

2. Teatises märgitakse vähemalt järgmine teave:

a) võetud meetmete kirjeldus, sealhulgas finantsinstrumendid ja tehingute liik, mille suhtes neid kohaldatakse, ja kõnealuste meetmete kehtivusaeg;

b) põhjus, miks pädev asutus peab vajalikuks meetmeid võtta, sealhulgas meetmete vajalikkust toetavad tõendid.

3. Artiklite 16–19 kohased meetmed jõustuvad teatise avaldamise kuupäeval või teatises märgitud hilisemal kuupäeval ja neid kohaldatakse seoses tehingutega, mis sõlmitakse pärast meetme jõustumist.

Artikkel 22 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse ja teiste pädevate asutuste teavitamine

1. Enne artiklite 16, 17 või 18 kohaste meetmete võtmist või nende kehtivusaja pikendamist ning enne mis tahes artikli 19 kohaste piirangute kehtestamist teatab pädev asutus kavandatud meetmetest EVJA-le ja teistele pädevatele asutustele.

2. Teatises märgitakse kavandatud meetmete üksikasjad, selliste finantsinstrumentide ja tehingute liik, mille suhtes meetmeid kohaldatakse, meetmete vajalikkust toetavad tõendid ning meetmete jõustumise kuupäev.

3. Teatis artiklite 16–18 kohaste meetmete võtmise või nende kehtivusaja pikendamise kohta esitatakse vähemalt 24 tundi enne kavandatud meetmete jõustumist või nende kehtivusaja pikendamist. Eriolukorras võib pädev asutus esitada teatise vähem kui 24 tundi enne kavandatud meetmete jõustumist, kui ei ole võimalik seda teha 24 tundi enne jõustumist. Artikli 19 kohane teatis esitatakse enne kavandatud meetmete jõustumist.

4. Liikmesriigi pädev asutus, kes saab käesoleva artikli kohase teatise, võib kõnealuses liikmesriigis võtta artiklite 16–19 kohaseid meetmeid, kui ta jõuab seisukohale, et kõnealused meetmed on vajalikud teise pädeva asutuse aitamiseks. Pädev asutus esitab vastavalt lõigetele 1–3 teatise ka siis, kui ta teeb ettepaneku meetmete võtmiseks.

2. jagu Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse volitused

Artikkel 23 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse poolne koordineerimine

1. EVJA-l on vahendav ja koordineeriv roll seoses meetmetega, mida pädevad asutused 1. jao kohaselt võtavad. Eelkõige tagab EVJA, et pädevad asutused kasutavad ühtset lähenemisviisi seoses 1. jao kohaste meetmetega, eelkõige seoses 1. jao kohaste sekkumisvolituste kasutamise, võetavate meetmete laadi ning nende kohaldamise alguse ja kestvusega.

2. Pärast artikli 22 kohase teatise saamist artiklite 16, 17 või 18 kohaste meetmete võtmise või nende kehtivusaja pikendamise kohta esitab EVJA 24 tunni jooksul arvamuse selle kohta, kas ta peab meedet või ettepanekut asjaomases eriolukorras vajalikuks. Kõnealuses arvamuses märgib EVJA, kas tema arvates on turul ebasoodsad sündmused või suundumused, mis tõsiselt ohustavad finantsstabiilsust või turu usaldust ühes või mitmes liikmesriigis, kas meede või ettepanek on ohu kõrvaldamiseks asjakohane ja proportsionaalne ning kas kavandatud meetmete kehtivusaeg on põhjendatud. Kui EVJA arvates peaksid ohu kõrvaldamiseks võtma meetmeid ka teised pädevad asutused, märgib ta selle kõnealuses arvamuses. Arvamus avaldatakse EVJA veebilehel.

3. Kui pädev asutus teeb ettepaneku võtta meetmeid või võtab neid ja see on vastuolus lõike 2 kohase EVJA arvamusega või keeldub meetmete võtmisest ja see on vastuolus kõnealuse lõike kohase EVJA arvamusega, avaldab ta viivitamata oma veebilehel teatise, milles põhjendab oma tegevust.

Artikkel 24 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse sekkumisvolitused

1. Vastavalt määruse (EÜ) nr …/…[EVJA määrus] [artikli 6a lõikele 5] võtab EVJA juhul, kui on täidetud kõik lõikes 2 sätestatud tingimused, ühe või mitu järgmist meedet:

a) nõuab, et füüsilised või juriidilised isikud, kellel on lühike netopositsioon seoses teatava finantsinstrumendiga või finantsinstrumentide liigiga, teavitaksid pädevat asutust või avalikustaksid iga sellise positsiooni üksikasjad;

b) keelata füüsilistel või juriidilistel isikutel sõlmida lühikeseks müügi või muud tehingut, millega luuakse muu finantsinstrument või mis on muu finantsinstrumendiga seotud, ja mille eesmärk või üks eesmärkidest on võimaldada füüsilisel või juriidilisel isikul saada rahalist kasu juhul, kui muu finantsinstrumendi hind või väärtus väheneb, või kehtestada sellise tehingu tegemise tingimused;

c) piirata füüsilise või juriidilise isiku võimalusi sõlmida ELi või liikmesriigi kohustusega seotud krediidiriski vahetustehinguid või piirata ELi või liikmesriigi kohustusega seotud krediidiriski vahetustehingute selliste katmata positsioonide mahtu, mida füüsiline või juriidiline isik võib võtta;

d) keelata füüsilisel või juriidilisel isikul sõlmida finantsinstrumendiga seotud tehinguid või piirata selliste tehingute mahtu.

Kõnealuseid meetmeid võib kohaldada teatavate asjaolude korral või sellest võib asjaomane pädev asutus teha erandeid. Eelkõige võib erandeid kohaldada turutegemise ja esmasturuga seotud toimingute suhtes.

2. EVJA teeb lõike 1 kohase otsuse ainult siis, kui täidetud on järgmised tingimused:

a) lõike 1 punktides a–d loetletud meetmed aitavad kõrvaldada ohtu finantsturgude nõuetekohasele toimimisele ja terviklikkusele või ELi kogu finantssüsteemi või selle osa stabiilsusele ning sellel on piiriülene mõju;

b) pädev asutus või pädevad asutused ei ole võtnud ohu kõrvaldamiseks meetmeid või võetud meetmed ei ole ohu kõrvaldamiseks piisavad.

3. Lõike 1 kohaste meetmete võtmisel võtab EVJA arvesse seda, kas:

a) meetmega kõrvaldatakse asjakohaselt oht finantsturgude nõuetekohasele toimimisele ja terviklikkusele või ELi kogu finantssüsteemi või selle osa stabiilsusele või märkimisväärselt parandatakse pädevate asutuste võimalusi ohu jälgimiseks;

b) meetmega ei kaasne õigusliku arbitraaži riski;

c) meetmega ei vähendata turu tõhusust, sealhulgas ei piirata asjaomastel turgudel likviidsust või tekitata turuosalistele ebakindlust, mis on ebaproportsionaalselt suur võrreldes meetmest saadava kasuga.

Kui pädev asutus või pädevad asutused on võtnud vastavalt artiklitele 16, 17 või 18 meetmeid, võib EVJA võtta lõike 1 kohase mis tahes meetme, ilma et ta peaks esitama artikli 23 kohase arvamuse.

4. Enne lõike 1 kohase meetme võtmise või selle kehtivusaja pikendamise kohta otsuse tegemist konsulteerib EVJA vajaduse korral Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja muude asjaomaste asutustega.

5. Enne lõike 1 kohase meetme võtmise või selle kehtivusaja pikendamise kohta otsuse tegemist teatab EVJA kavandatud meetmetest pädevatele asutustele. Teatises märgitakse kavandatud meetmete üksikasjad, selliste finantsinstrumentide ja tehingute liik, mille suhtes meetmeid kohaldatakse, meetmete vajalikkust toetavad tõendid ning meetmete jõustumise kuupäev.

6. Teatis esitatakse vähemalt 24 tundi enne kavandatud meetmete jõustumist või meetmete kehtivusaja pikendamist. Eriolukorras võib EVJA esitada teatise vähem kui 24 tundi enne kavandatud meetmete jõustumist, kui ei ole võimalik seda teha 24 tundi enne jõustumist.

7. EVJA avaldab oma veebilehel teatise mis tahes otsuse kohta võtta lõike 1 kohased meetmed või pikendada nende kehtivusaega. Teatises märgitakse vähemalt järgmised üksikasjad:

a) võetud meetmete kirjeldus, sealhulgas finantsinstrumendid ja tehingute liik, mille suhtes neid kohaldatakse, ja kõnealuste meetmete kehtivusaeg;

b) põhjus, miks EVJA peab vajalikuks meetmeid võtta, sealhulgas meetmete vajalikkust toetavad tõendid.

8. Meede jõustub teatise avaldamise kuupäeval või teatises märgitud hilisemal kuupäeval ja seda kohaldatakse seoses tehingutega, mis sõlmitakse pärast meetme jõustumist.

9. EVJA vaatab lõikes 1 osutatud meetmed läbi sobivate ajavahemike järel ja vähemalt iga kolme kuu järel. Kui meetme kehtivusaega kolme kuu jooksul ei pikendata, kaotab see automaatselt kehtivuse. Lõiked 2–8 kohaldatakse meetmete kehtivusaja pikendamise korral.

10. Käesoleva artikli kohaselt EVJA võetud meede on ülimuslik meetmete suhtes, mida pädev asutus on varem võtnud 1. jao kohaselt.

Artikkel 25 Ebasoodsate sündmuste või suundumuste täpsustamine

Komisjon võtab delegeeritud õigusaktidega vastavalt artiklile 36 ja artiklites 37 ja 38 sätestatud tingimustel meetmed, et määrata kindlaks kriteeriumid ja tegurid, mida pädevad asutused ja EVJA võtavad arvesse artiklites 16, 17, 18 ja 23 osutatud ebasoodsate sündmuste või suundumuste ning artikli 24 lõike 2 punktis a osutatud ohu kindlakstegemisel.

VI PEATÜKKPÄDEVATE ASUTUSTE TEGEVUS

Artikkel 26 Pädevad asutused

Iga liikmesriik määrab käesoleva määruse täitmiseks pädeva asutuse. Liikmesriigid teatavad sellest komisjonile, EVJA-le ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.

Artikkel 27 Pädevate asutuste volitused

1. Käesoleva määrusega ettenähtud kohustuste täitmiseks on pädevatel asutustel kõik oma ülesannete täitmiseks vajalikud järelevalve- ja uurimisvolitused. Pädevad asutused rakendavad oma volitusi järgmisel viisil:

a) vahetult;

b) koostöös teiste asutustega;

c) suunates küsimuse pädevatele õigusasutustele.

2. Kohustuste täitmiseks on liikmesriikide pädevatel asutustel kooskõlas siseriikliku õigusega järgmised volitused:

a) pääseda ligi kõikidele mis tahes kujul dokumentidele ja õigus saada või teha nendest koopiaid;

b) nõuda kõikidelt füüsilistelt või juriidilistelt isikutelt teavet ning vajadusel füüsiline või juriidiline isik teabe saamiseks välja kutsuda ja teda küsitleda;

c) teostada kohapeal etteteatatud või etteteatamata kontrolle;

d) nõuda olemasolevaid telefonikõnede salvestusi ja tõendeid andmete edastamise kohta;

e) nõuda sellise tegevuse lõpetamist, mis on vastuolus käesoleva määruse sätetega;

f) taotleda vara külmutamist ja/või arestimist.

3. Ilma et see piiraks lõike 2 punktide a ja b kohaldamist, on liikmesriikide pädevatel asutustel volitused nõuda teatavatel juhtudel, et krediidiriski vahetustehingut tegev füüsiline või juriidiline isik esitaks kõik järgmised andmed:

a) selgitus tehingu eesmärgi kohta ja selle kohta, kas tehing tehakse riski maandamiseks või muul eesmärgil;

b) kui tehing tehakse riski maandamiseks, alusvaraga seotud riski tõendav teave.

Artikkel 28 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse uurimistegevus

EVJA võib ühe või mitme pädeva asutuse taotlusel või omal algatusel uurida lühikeseks müügi või krediidiriski vahetustehingute kasutamisega seotud konkreetset küsimust või tegevust, et hinnata, kas kõnealune küsimus või tegevus võib ohustada finantsstabiilsust või turu usaldust ELis.

EVJA avaldab aruande, milles esitatakse küsimuse või tegevusega seotud uurimise tulemused ja võimalikud soovitused.

Artikkel 29 Ametisaladus

1. Ametisaladuse kohustust kohaldatakse kõikide füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes, kes töötavad või on töötanud pädeva asutuse heaks või mõne teise asutuse või füüsilise või juriidilise isiku heaks, kellele pädev asutus on ülesandeid delegeerinud, sealhulgas pädeva asutuse heaks lepingu alusel töötavate audiitorite ja ekspertide suhtes. Ametisaladuse alla kuuluvat teavet ei tohi avaldada ühelegi teisele füüsilisele või juriidilisele isikule ega asutusele, välja arvatud juhul, kui avaldamise kohustus tuleneb kohtumenetlusest.

2. Kogu käesoleva määruse kohaselt pädevate asutuste vahel vahetatav teave loetakse konfidentsiaalseks, välja arvatud juhul, kui pädev asutus märgib teavet edastades, et seda võib avaldada, või kui avaldamise kohustus tuleneb kohtumenetlusest.

Artikkel 30 Koostöökohustus

Liikmesriikide pädevad asutused teevad koostööd, kui see on käesoleva määruse rakendamiseks vajalik või otstarbekas. Eelkõige annavad pädevad asutused üksteisele põhjendamatu viivituseta teavet, mida on vaja käesolevast määrusest tulenevate ülesannete täitmiseks.

Artikkel 31 Koostöö kohapealse kontrolli või uurimise taotlemise korral

1. Ühe liikmesriigi pädev asutus võib seoses kohapealse kontrolli või uurimisega taotleda abi teise liikmesriigi pädevalt asutuselt.

Pädev asutus teavitab esimeses lõigus osutatud taotlusest EVJAt. Piiriülese mõjuga kontrolli või uurimise korral koordineerib kontrolli või uurimist EVJA.

2. Kui pädev asutus saab teise liikmesriigi pädevalt asutuselt taotluse viia läbi kohapealne kontroll või uurimine, võib ta kasutada ühte järgmistest võimalustest:

a) viib kohapealse kontrolli või uurimise ise läbi;

b) lubab taotluse esitanud pädeval asutusel kohapealses kontrollis või uurimises osaleda;

c) lubab taotluse esitanud pädeval asutusel ise kohapealne kontroll või uurimine läbi viia;

d) määrab audiitorid või eksperdid kohapealset kontrolli või uurimist läbi viima;

e) jagab teatavaid järelevalveülesandeid teiste pädevate asutustega.

Artikkel 32 Koostöö kolmandate riikidega

1. Pädevad asutused sõlmivad kolmandate riikide pädevate asutustega koostöökokkulepped, mis käsitlevad teabevahetust kolmandate riikide pädevate asutustega, käesolevas määrusest tulenevate kohustuste jõustamist kolmandates riikides ja pädevate asutuste poolt selliste sarnaste meetmete võtmist, millega täiendatakse V peatüki kohaselt võetud meetmeid.

Pädev asutus teatab EVJA-le ja teistele pädevatele asutustele kavatsusest selline kokkulepe sõlmida.

2. EVJA koordineerib koostöökokkulepete sõlmimist liikmesriikide pädevate asutuste ja kolmandate riikide asjaomaste pädevate asutuste vahel. Selleks töötab EVJA välja näidiskokkuleppe, mida võivad kasutada pädevad asutused.

Samuti koordineerib EVJA kolmandate riikide pädevatelt asutustelt saadud sellise teabe vahetamist pädevate asutuste vahel, mis võib olla asjakohane V peatüki kohaste meetmete võtmisel.

3. Pädevad asutused sõlmivad teabevahetust käsitlevad koostöökokkulepped kolmandate riikide pädevate asutustega ainult juhul, kui avaldatava teabe suhtes kohaldatakse ametisaladuse tagatisi, mis on vähemalt samaväärsed artiklis 29 sätestatuga. Selline teabevahetus peab olema vajalik kõnealuste pädevate asutuste ülesannete täitmiseks.

Artikkel 33 Isikuandmete edastamine ja säilitamine

Seoses isikuandmete edastamisega liikmesriikide vahel või liikmesriigi ja kolmanda riigi vahel kohaldavad liikmesriigid direktiivi 95/46/EÜ. Seoses isikuandmete edastamisega EVJA-lt liikmesriikidele või kolmandale riigile järgib EVJA määrust (EÜ) nr 45/2001.

Andmed säilitatakse kuni 5 aastat.

Artikkel 34 Teabe avaldamine kolmandatele riikidele

Liikmesriigi pädev asutus võib edastada kolmandale riigile andmed ja andmete analüüsi tulemused, kui on täidetud direktiivi 95/46/EÜ artiklites 25 või 26 sätestatud tingimused, ja teha seda ainult üksikjuhtumite kaupa. Liikmesriigi pädev asutus on seisukohal, et andmate edastamine on käesoleva määruse kohaselt vajalik. Kolmas riik ei edasta andmeid muule kolmandale riigile ilma liikmesriigi pädeva asutuse kirjaliku loata.

Liikmesriigi pädev asutus avaldab teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud teabe kolmanda riigi pädevale asutusele ainult juhul, kui asjaomase liikmesriigi pädev asutus on saanud selleks selgesõnalise nõusoleku teabe edastanud pädevalt asutuselt ja kui teave avaldatakse ainult sellel eesmärgil, milleks kõnealune pädev asutus andis nõusoleku.

Artikkel 35 Karistused

Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad haldusmeetmete, karistuste ja rahatrahvide kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Kehtestatavad meetmed, karistused ja trahvid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Liikmesriigid teatavad nendest sätetest komisjonile hiljemalt [1. juuliks 2012] ja annavad viivitamata teada nende edaspidistest muudatustest.

VII PEATÜKKDELEGEERITUD ÕIGUSAKTID

Artikkel 36 Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse määramata ajaks õigus võtta vastu artikli 2 lõikes 2, artikli 3 lõikes 7, artikli 4 lõikes 2, artikli 5 lõikes 3, artikli 7 lõikes 3, artikli 8 lõikes 3, artikli 9 lõikes 5, artikli 14 lõikes 3, artikli 19 lõikes 4, artikli 19 lõikes 5 ja artiklis 25 osutatud delegeeritud õigusakte.

2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

3. Komisjonile antud õiguse suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklites 38 ja 39 sätestatud tingimusi.

Artikkel 37 Delegeerimise tagasivõtmine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 2 lõikes 2, artikli 3 lõikes 7, artikli 4 lõikes 2, artikli 5 lõikes 3, artikli 7 lõikes 3, artikli 8 lõikes 3, artikli 9 lõikes 5, artikli 14 lõikes 3, artikli 19 lõikes 4, artikli 19 lõikes 5 ja artiklis 25 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta.

2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist teavitada teist institutsiooni ja komisjoni, nimetades delegeeritud volitused, mida ta soovib tagasi võtta, ja võimalikud tagasivõtmise põhjused.

3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 38 Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.

Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega ühe kuu võrra.

2. Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning see jõustub aktis nimetatud kuupäeval.

Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne kõnealuse ajavahemiku möödumist juhul, kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad teatanud komisjonile oma kavatsusest jätta vastuväited esitamata.

3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.

Artikkel 39 Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab komisjoni otsusega 2001/528/EÜ [23] loodud Euroopa väärtpaberikomitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.

3. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

VIII PEATÜKKÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 40 Läbivaatamine ja aruandlus

Komisjon esitab 30. juuniks 2014 pädevate asutuste ja EVJAga peetud arutelusid silmas pidades aruande, milles käsitletakse järgmist:

a) artiklite 5, 7 ja 8 kohaste teatamis- ja avalikustamiskünniste asjakohasus;

b) II peatükis sätestatud piirangute ja nõuete toimimine;

c) kas on asjakohane kehtestada muud piirangud või tingimused lühikeseks müügi või krediidiriski vahetustehingute suhtes.

Artikkel 41 Üleminekusätted

Olemasolevaid meetmeid, mis kehtivad enne 15. septembrit 2010 ja jäävad käesoleva määruse reguleerimisalasse, kohaldatakse kuni [1. juulini 2013] tingimusel, et nendest teatatakse komisjonile.

Artikkel 42 Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Seda kohaldatakse alates [1. juulist 2012].

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise kohta (ELT L 96, 12.4.2003, lk 16).

[2] Komisjoni 2. juuni 2010. aasta teatis Euroopa Parlamendile, Nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Euroopa Keskpangale - Finantsteenuste reguleerimine jätkusuutliku kasvu tagamiseks, KOM (2010) 301, lk 7.

[3] http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/esme/report_20090319_en.pdf

[4] Üleskutse esitada arvamus, direktiivi 2003/6/EÜ (siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta) läbivaatamine. Arvamuse tekst vt:http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/market_abuse/call_for_evidence.pdf

[5] Direktiivi 2003/5/EÜ artiklis 1 on määratletud siseteave ja turuga manipuleerimine, mis koos moodustavad turu kuritarvitamise.

[6] CESR/10-088, „Model for a Pan-European Short Selling Disclosure Regime”.

[7] CESR/10-453, „Technical details of the pan-European short selling disclosure regime”.

[8] Ametlike ja mitteametlike konsultatsioonide loend on esitatud käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangus.

[9] http://ec.europa.eu/internal_market/securities/short_selling_en.htm

[10] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiiv 2004/109/EÜ läbipaistvuse nõuete ühtl