P6_TA(2005)0222

Võitlus terrorismi rahastamisega

Euroopa Parlamendi soovitus Euroopa Ülemkogule ja nõukogule võitluse kohta terrorismi rahastamisega (2005/2065(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse soovituse ettepanekut nõukogule, mille esitas Stefano Zappalà fraktsiooni PPE-DE nimel, et ära hoida ja tõkestada terrorismi rahastamist meetmetega, mille eesmärk on parandada teabevahetust, finantstehingute läbipaistvust ja jälgitavust (B6-0221/2005);

- võttes arvesse deklaratsiooni võitluse kohta terrorismiga, mis võeti vastu Brüsseli Euroopa Ülemkogu 24.– 25. märtsi 2004. aasta kohtumisel;

- võttes arvesse Euroopa Liidu terrorismivastase võitluse läbivaadatud tegevuskava, mida Euroopa Ülemkogu oma 17. ja 18. juuni 2004. aasta kohtumisel arvestas;

- võttes arvesse komisjoni teatist, mis käsitleb terrorismi rahastamise ärahoidmist ja tõkestamist teabevahetuse parandamise, läbipaistvuse suurendamise ja finantstehingute jälgitavuse parandamisega (KOM(2004)0700);

- võttes arvesse terrorismi ärahoidmise ja tõkestamise meetmeid, mis on ette nähtud Euroopa Ülemkogu 4.– 5. novembril 2004 toimunud kohtumisel vastu võetud Haagi programmis ja mida seejärel on täiendatud 16.– 17. detsembril 2004. aasta Brüsseli Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldustega, eelkõige nendega, mis käsitlevad terrorismi rahastamist;

- võttes arvesse ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus rahapesu ennetamise kohta tollikoostöö abil [1];

- võttes arvesse ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv rahandussüsteemi rahapesuks, sealhulgas terrorismi rahastamiseks, kasutamise vältimise kohta (KOM(2004)0448);

- võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat, eelkõige selle artikleid 6, 7, 8, 10, 12, 21 ja 22;

- võttes arvesse kodukorra artikli 114 lõiget 3 ja artiklit 94;

- võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit (A6-0159/2005),

A. arvestades, et Haagi programmis loetletud meetmed, eelkõige need, mis käsitlevad võitlust rahapesu ja terrorismi rahastamisega ning teabevahetust, tuleb ellu viia mõistliku aja jooksul ja viisil, mis tagaks andmekaitse, et tugevdada vabadust, julgeolekut ja õiglust liidus;

B. arvestades, et Euroopa julgeolekustrateegia näeb ette terrorismivastase võitluse integreeritud lähenemise poliitilise, diplomaatilise, humanitaarse, majandusliku ja rahalise tegevuse, samuti õigusalase ja politseikoostöö kaudu;

C. arvestades, et rahvusvahelise terrorismi rahastamise põhiline allikas on rahvusvaheline relva- ja uimastikaubandus;

D. arvestades, et rahapesu aitab kaasosalistest krediidiasutustes või maksuparadiisides tehtud investeeringute kaudu kaasa rahvusvaheliste terroristlike rühmituste rahastamisele;

E. arvestades, et ennetava sõja strateegia ei ole võimaldanud nõrgestada rahvusvahelisi terroriorganisatsioone ega nende rahastamise võimet;

F. arvestades, et terroristlike võrgustike korraldus, tegevuses hoidmine ja arendamine eeldab pidevat ja arenevat rahaliste vahendite hankimist ja samal ajal aina uute ja üksteist asendada võivate vahendite kogumise ja nende ülekandmise seaduslike ja ebaseaduslike kanalite, näiteks rahvusvaheliste kaubandusettevõtete, offshore-firmade ja trustide, sularahakullerite, raha ülekandmise süsteemide, nagu hawala, või teatud heategevusorganisatsioonide kasutamist;

G. arvestades, et enamikus liikmesriikides on heategevussektoril maksusoodustused ja järelikult on maksuametitel juba täpne teave antud organisatsioonide arvete ja rahade liikumise kohta;

H. arvestades, et praeguste maailmaturu ülisuurte rahavoogude tingimustes on rahaülekannete arvukuse ning majandusele iseloomuliku pideva muutumise tõttu väga raske ja keeruline välja selgitada ning püüda lahendada antud ülekannetega seotud ebaseaduslikku tegevust, nagu maksu- ja tollipettustest, korruptsioonist, organiseeritud kuritegevusest ja maffia tegevusest, sealhulgas uimasti, relva- ja inimkaubandusest ning rahastamisest läbi väljapressimise, sealhulgas nn revolutsiooni maksuga saadud ebaseaduslike tulude pesu;

I. arvestades, et heategevusorganisatsioonide igal aastal kogutud vahendite summa ulatub sadadesse miljarditesse dollaritesse ning et selliste organisatsioonide vahendite väljamaksmist ei ole kerge jälgida, mistõttu heategevussektor on kuritarvituste suhtes väga haavatav ning sellest tulenevalt on antud juriidiliste isikute suurem läbipaistvus vajalik;

J. arvestades, et mõnel juhul on terroristid saanud kasutada heategevuslike korjanduste tulusid, mõnikord annetajate ning isegi asjaomaste heategevusorganisatsioonide juhtide ja personali teadmata; lisaks on selgunud, et mõned mittetulundusühingud on olnud kulissiks ja andnud logistilist tuge nii terroristide tegevusele kui terroristlike võrgustike kasutatavate relvade veoks;

K. arvestades, et võitluses terrorismi rahastamisega Euroopa Liidus on vaja meetmeid, et parandada teabevahetust, tugevdada õigusalast ja politseikoostööd, edendada tehingute jälgitavust ja rahandussüsteemi ning juriidiliste isikute tegevuse läbipaistvust;

L. arvestades, et võitluses terrorismi rahastamisega on teabevahetus üks tõhusaid vahendeid sellise rahastamise peatamiseks, aga teabevahetus peab olema reguleeritud ja tasakaalustatud siduvate andmekaitse õigusnormidega, võttes arvesse Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklit 8 ja põhiõiguste harta artikleid 7 ja 8, et vältida kõike kontrolliva ühiskonna teket;

M. arvestades, et rahvusvahelised terroristlikud rühmitused on loonud tiheda suhetevõrgustiku paljude kuritegelike ja maffiaorganisatsioonidega ning et nende organisatsioonide suhted põhinevad ühistel majandushuvidel ning samadel rahastamisallikatel,

1. edastab Euroopa Ülemkogule ja nõukogule järgmised soovitused:

a) võtta vastu kolmas direktiiv rahapesu kohta ja määrus rahapesu ennetamise kohta tollikoostöö abil;

b) kutsuda liikmesriike üles ratifitseerima 29. mai 2000. aasta protokoll Euroopa konventsiooni juurde vastastikuse abi kohta kriminaalasjades ning 9. detsembri 1999. aasta rahvusvaheline konventsioon terrorismi rahastamise tõkestamiseks, samuti võtta üle nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsus 2002/475/JSK terrorismivastase võitluse kohta [2] ning nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/187/JSK, millega moodustatakse Eurojust, et tugevdada võitlust raskete kuritegudega [3];

c) luua vahetus- ja koostööstruktuurid, sealhulgas tehnilisel tasemel, et võimaldada struktureeritud teabevahetust ELi luureteenistuste, sealhulgas Europoli ja Eurojusti vahel; rakendada tõhusalt täieliku ja ajakohastatud teabevahetuse nõuet kõigi terroristliku iseloomuga kuritegude kohta, sealhulgas osalemise kohta terroristliku rühmituse tegevuses selle rahastamise kaudu;

d) anda olulist rahalist toetust FIU.NETi (finantsteabeüksuste võrgustik) projektile, mille eesmärk on luua andmekaitse nõudeid järgides arvutivõrk, mis parandab teabevahetust finantsteabeüksuste vahel, eriti mis puudutab terroristlike võrgustike rahastamise meetodeid;

e) õhutada liikmesriike parandama koostööd SUSTRANSiga ja ratifitseerima Europoli konventsiooni protokoll, mis võimaldab laiendada Europoli volitusi kõikidele rahapesuga seotud õigusrikkumistele;

f) võttes viivitamatult vastu asjakohased õigusaktid, viia ellu meetmed, mis võimaldavad kontrollida ja jälgida rahvusvahelisi pangaülekandeid, mille kaudu toimub suure osa relva- ja uimastitarnete eest tasumine ja millest saadud tulusid võidakse kasutada terroristlikel eesmärkidel;

g) kutsuda liikmesriike üles rakendama kõiki FATF (rahapesuvastase finantstegevuse töökonna) soovitusi ja võtma meetmeid, et parandada rahaliste vahendite ülekannete jälgitavust ja klientuuri tuvastamist ning rakendada järelevalvekohustust, vältides samas tuvastamismeetodi valimatut kasutamist pangandus- ja rahandussektoris ning tagades põhiõiguste, eelkõige andmekaitseõiguse austamise;

h) edendada rahvusvaheliste standardite vastuvõtmist ja võtta ühenduse tasandil meetmeid, et vähendada oluliselt rahandussüsteemi läbipaistmatust ja muuta läbipaistvamaks struktuurid, mida kasutatakse rahvusvahelistes finantstehingutes ja rahaülekannetes, sealhulgas rahvusvahelised kaubandusettevõtted, trustid ja offshore-firmad, et võidelda eelkõige "maksuparadiisidega", muu hulgas koostöö kaudu kolmandate riikidega;

i) kehtestada meetmed, et jälgida rahaülekandeid väljaspool ametlikke kanaleid ning välistada terroristlike rühmituste tungimist mittetulundusühingutesse ja heategevusorganisatsioonidesse ning nende ärakasutamist, toetades ka ettepanekut võtta vastu heategevusliku sektori Euroopa tegevusjuhend, mis nõuaks bilansside avaldamist ja kehtestaks auditeerimise ja arvete jälgimise ühiseeskirjad;

j) paluda liikmesriikidel ilmutada võimalikult suurt valvsust võimalike sidemete suhtes terroristlike võrgustike ja maffialaadsete kuritegelike organisatsioonide vahel seoses terrorismi rahastamisega seotud rahapesuga;

k) kehtestada tugevdatud nõuetekohase hoolsuse kohustused tehingute suhtes, millega on seotud ühingud või isikud, kelle asukoht on piirkondades, kus ei rakendata rahapesu vastast võitlust käsitlevat reeglistikku;

l) kutsuda liikmesriike üles jälgima tähelepanelikult finantseerimisasutusi ja rahaülekandeteenuse pakkujaid, et selgitada välja kahtlased rahaülekanded, mille puhul ülekandel ei ole ära toodud ülekandekorralduse teinud (füüsilise või juriidilise) isiku täisnimi, aadress ja arve number;

m) kehtestada finantseerimisasutustele ja kõikidele teistele rahapesu tõkestamisega seotud kohustustega asutustele nõue edastada pädevatele riigiasutustele kiiresti kogu kasulik teave, kui on tekkinud põhjendatud kahtlused, et teatud rahalisi vahendeid võidakse kanda üle terroristliku tegevuse rahastamiseks või üldisemalt terroristlikele võrgustikele; "kahtlusaluse" määratluses sätestatud eeldus peaks olema range, ei tohiks olla võimalik kasutada kriminaalõiguse sätteid, mis on seotud näiteks rahapesu ja terrorismiaktidega, süüdistamiseks muud liiki õigusrikkumiste eest ning need sätted peaksid seetõttu olema kooskõlas Corpus Jurise [4] põhimõtetega ja mõiste "kahtlusalune" määratlus peaks olema selline, et määratlus saavutaks selles väljendatud eesmärgi ja oleks proportsionaalne;

n) töötada välja süsteemid, mis kontrollivad automaatselt ülekandeid, mis tunduvad kahtlased nende keskmisest suurema summa, sageduse või ülekannete tegijate ja maksete saajate eriliste isikutunnuste ja geograafilise asukoha poolest, et kaitsta ametlikku rahaülekandesüsteemi reaalse ohu eest olla segatud ebaseaduslikku tegevusse ning eelkõige terrorismi rahastamisse; töötada välja uued eeskirjad pangamakseteks, säilitades samas tasakaalu kapitali vaba liikumise ja kahtlaste rahaliste vahendite kindlakstegemise vahel;

o) töötada välja miinimumstandardid heategevussektori läbipaistvuse reguleerimiseks, et pangad, krediidiasutused, kindlusandjad, rahandusettevõtjad ja mittetulundusühingud saavutaksid suurema läbipaistvuse oma juhtimis-, rahalistes ja eelarvemenetlustes, kasutades rahaliste vahendite hoiustamiseks ainult ametlikke pangakontosid ning vahendite ülekandmiseks seaduslikke ja ametlikke teid, avaldades oma eelarveplaanid, mis on võimalikult igakülgsed ja sisaldavad teavet rahaliste vahendite saajate ja ettenähtud kasutuse kohta ning lastes sõltumatutel audiitoritel kontrollida oma juhtimisprotsesse;

p) kutsuda üles panku, krediidiasutusi, kindlustusandjaid, rahandusettevõtjaid ja mittetulundusühingud tegema tihedamat koostööd ekspertidega rahvusvahelise terrorismi rahastamise valdkonnas, et kaitsta ennast igasuguse segatuse eest terroristlikku tegevusse, arvestades tegelikku ohtu, et nende tegevust võidakse kasutada seadusevastaselt ära terroristlike võrgustike rahastamiseks;

q) kutsuda liikmesriike üles viivitamatult kehtestama ja rakendama meetmeid võitluseks sellise kuritegeliku tegevusega nagu terrorismi rahastamine, eriti rahapesu käsitlevas teises direktiivis [5] sisalduvaid meetmeid ning selles ette nähtud järelevalve ja tuvastamise kohustusi kuni rahapesu käsitleva kolmanda direktiivi ja rahapesu tollikoostöö abil ennetamise määruse kiire vastuvõtmiseni, et muu hulgas viia vajalikud muutused sisse õigeaegselt, mis võimaldaks optimeerida võitlust rahvusvahelise terrorismiga;

r) tagada tihedas koostöös komisjoni ja parlamendiga rahvusvahelise terrorismi rahastamisega võitlemiseks võetud meetmete pidev hindamine;

s) kontrollida, kas kiireloomulised õigusaktid, mis võeti mõnes liikmesriigis vastu pärast 11. septembrit 2001, on võimaldanud saavutada positiivseid tulemusi võitluses terrorismi ja selle rahastamisega,

2. teeb presidendile ülesandeks edastada antud soovitus Euroopa Ülemkogule, nõukogule ning teavitamise eesmärgil komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, Euroopa Nõukogule ja Ühinenud Rahvaste Organisatsioonile ning selle eriorganisatsioonidele.

[1] EÜT C 227 E, 24.9.2002, lk 574.

[2] EÜT L 164, 22.6.2002, lk 3.

[3] EÜT L 63, 6.3.2002, lk 1.

[4] Ühenduse finantshuvide kaitse (KOM(1997)0199).

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. detsembri 2001. aasta direktiiv 2001/97/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/308/EMÜ rahandussüsteemi rahapesuks kasutamise vältimise kohta (EÜT L 344, 28.12.2001, lk.76).

--------------------------------------------------