SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Tšiili oli esimene Lõuna-Ameerika riik, kes sõlmis Euroopa Liiduga assotsieerimislepingu (edaspidi „leping“). Leping sisaldab poliitilisi, koostööalaseid ja kaubandussätteid ning seda hakati ajutiselt kohaldama alates 1. veebruarist 2003. Leping jõustus 1. märtsil 2005.

Lepingu täitmine on edenenud hästi ja selle institutsiooniline raamistik on täielikult toimiv. Leping on aidanud tugevdada ELi-Tšiili (edaspidi „lepinguosalised“) suhteid ning avanud tee uute koostöövaldkondade kindlaksmääramiseks ja uute poliitikadialoogide algatamiseks. Kaubandusasjades hõlmab leping vabakaubanduslepingut, mis on märkimisväärselt suurendanud kahepoolset kaubandust ja investeerimist.

26. ja 27. jaanuaril 2013 Santiagos peetud ELi ja CELACi tippkohtumise raames toimus ELi ja Tšiili juhtide kohtumine, kus otsustati uurida võimalusi lepingu ajakohastamiseks kümme aastat pärast selle rakendamist. 2015. aasta aprillis kinnitas kuues ELi-Tšiili assotsiatsiooninõukogu ühise töörühma (edaspidi „rühm“) loomise lepingu ajakohastamiseks. Rühma eesmärk oli koostada analüüs ning hinnata, kui kõrged eesmärgid on lepingu ajakohastamisläbirääkimiste alustamisele kõigis valdkondades seatud. Rühmas loodi kaks allrühma, kellest üks vastutas poliitika ja koostöö ning teine kaubandusasjade eest. Allrühmad viisid oma töö lõpule ELi-Tšiili assotsiatsioonikomitee 14. istungiks, mis toimus 31. jaanuaril 2017.

Ajakohastatud leping peaks hõlmama ELi ja Tšiili suhteid nii poliitika, julgeoleku, valdkondliku koostöö kui ka kaubanduse küsimustes. Peamine poliitikaeesmärk on süvendada ELi-Tšiili suhteid uue laiaulatusliku dokumendi abil, mis asendab olemasoleva lepingu, et laiendada selle praegust kohaldamisala ning võtta arvesse uusi kahepoolseid ja ülemaailmseid poliitilisi ja majanduslikke probleeme. Ajakohastamise käigus tuleks kehtiva lepingu täitmise kogemustele tuginedes võtta arvesse ELi integratsiooniprotsessi süvenemist ja uute liikmesriikide ühinemist liiduga ning ELi ja Tšiili rollide muutumist rahvusvahelisel areenil.

Ka kaubanduspoliitikas on ülemaailmsel tasandil toimunud suuri muutusi ning lepinguosalised on sõlminud kolmandate osapooltega ambitsioonikaid ja laiaulatuslikke lepinguid, mis ulatuvad ELi-Tšiili vabakaubanduslepingu sätetest märksa kaugemale.

Rühmas peetud ettevalmistavad arutelud aitasid määrata kindlaks parameetreid, mida ajakohastamise käigus tuleks arvesse võtta. Poliitika ja koostöö valdkonnas aitas rühm jõuda esialgsele arusaamisele uue lepingu võimaliku ülesehituse ja ulatuse kohta. Ühtlasi aitas töörühm teha kindlaks potentsiaalseid valdkondi, mis pakuksid vastastikust huvi edasiseks koostööks, keskendudes ELi-Tšiili jätkuvale rahvusvahelisele koostööle seoses kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030 ning säästva arengu eesmärkide saavutamisele.

Kaubanduses tõi analüüs välja, millise ulatuse ja eesmärgid võiksid lepinguosalised saavutada lepingu kaubandusliku külje põhjaliku ajakohastamisega. Analüüsis kinnitati ühist eesmärki ajakohastada laiahaardeliselt kahepoolse kaubandus- ja investeerimissuhte raamistikku, tuginedes olemasolevale lepingule ja minnes kaugemale WTO raames võetud kohustustest. Läbirääkimiste pidamisel tuleks arvesse võtta viimatisi lepinguosaliste poolt läbi räägitud ja sõlmitud kaubanduslepinguid ning vajadust tagada täiendavus ja sidusus nimetatud läbirääkimiste ja lepingutega.

Ajakohastatud leping peaks seega võimaldama kaubavahetuse, teenustekaubanduse, investeerimise ja riigihangetele juurdepääsu kõige täielikumat liberaliseerimist. See peaks tagama intellektuaalomandi õiguste, kaasa arvatud geograafiliste tähiste kõrgetasemelise kaitse ja nende täitmise tagamise. Peale selle peaks uue lepinguga laienema mittetariifseid kaubandustõkkeid ning muid reguleerivaid ja eeskirjapõhiseid aspekte käsitlevate olemasolevate kaubandussätete kohaldamisala. Ajakohastatud leping peaks tagama lepinguosaliste õiguse õiguspäraste avaliku poliitika eesmärkide saavutamisele kõigis asjaomastes valdkondades. Samuti peaks leping aitama lahendada muid küsimusi, näiteks seoses kaubanduse ja säästva arengu, kaubanduse ja soolise võrdõiguslikkuse või kaubanduse ja VKEdega.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Soovitus on kooskõlas Euroopa Liidu üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegiaga, mille eesmärkide seas on ka suhete süvendamine Ladina-Ameerika ja Kariibi mere piirkonna riikidega kahepoolsete partnerluste sõlmimise kaudu.

Soovitus on kooskõlas teatisega „Kaubandus kõigile: vastutustundlikuma kaubandus- ja investeerimispoliitika poole“, milles rõhutatakse vajadust edendada ELi kahepoolseid suhteid, et luua töökohti ja elavdada majanduskasvu, võideldes laiapõhjaliselt kaubandus- ja investeerimistõketega, tagades seejuures ELi kõrgetasemelise sotsiaal- ja keskkonnakaitse ning aidates kaasa muudele poliitilistele eesmärkidele, sealhulgas jätkusuutlikule arengule ja VKEde erivajadustele. Teatises „Kaubandus kõigile“ on rõhutatud, et komisjon taotleb läbirääkimisjuhiseid, et lepingut pärast analüüsi edukat lõpuleviimist ajakohastada.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Soovitus on kooskõlas 2011. aastal vastu võetud Muutuste kavaga, mis on aluseks ELi arengupoliitikale kolmandate riikide suhtes. Selles suhtes on Tšiili Euroopa Liidu kahepoolse koostöö toetusest kaugemale arenenud ning on otsitud uut rahvusvahelise koostöö vormi, mis rajaneks Euroopa arengukonsensusel ja kestliku arengu tegevuskaval aastani 2030.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Soovitus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõigetel 3 ja 4.