ET Euroopa Liidu Teataja C 185/11

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2016/C 185/06)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada taotluse suhtes vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„PAŠKA JANJETINA”

ELi nr: HR-PDO-0005-01347 – 19.6.2015

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus

„Paška janjetina”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Horvaatia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Paška janjetina” [Pagi lambaliha] on värske liha, mis on saadud ainult piimaga söödetud oinik- ja utetalledelt, kes on sündinud Pagi saarel Horvaatia pärismaisest, sama nime kandvat tõugu lammastest („Paška ovca” – Pagi lammas), keda kasvatatakse ainult Pagi saarel.

Toote „Paška janjetina” jaoks kasutatakse noori kergeid tallesid, kelle tapavanus ei ületa 45 päeva (poegimise kuupäevast kuni tapakuupäevani), keda on peetud koos uttedega karjamaal ja keda on enne tapmist söödetud vaid lambapiimaga.

Toote „Paška janjetina” puhul on talle rümba kaal kuni 13 kg. Rümba pikkus võib olla kuni 62 cm ja see võib kaaluda 4–10 kg. Liha on kahvaturoosa, peente pehmete lihaskiudude vahel on näha rasvatriibud, rasv- ja sidekudet on vähe, puudub selgesti eristatav lambaliha lõhn.

„Paška janjetina” tootmiseks kasutatavate Pagi tallede rasvkude (naha all ja kõhul) peab olema valget värvi, ilma kollaka või kollase värvivarjundita. Tallerümp on kaetud väga õhukese nahaaluse rasvkoe kihiga, mis on peaaegu läbipaistev.

Toodet „Paška janjetina” turustatakse ainult värskelt täis- või poolrümbana (saadakse rümba poolitamisel pikisuunas, lõige kulgeb kõikide selgroolülide, kolju, ristluu, rinnaku ja vaagnaluu keskelt), millelt on eemaldatud seedeelundid, põrn, nahk ja jalgade alumine lüli. Samas kuuluvad rümba juurde pea, neerud koos neerurasvaga, kopsud, kõri, süda ja maks.

Toodet „Paška janjetina” tarbitakse ainult kuumtöödelduna. Kuna tegemist on piimatalledega, on liha eriti mahlane ja pehme, meeldiva maitse ja nõrga lõhnaga.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) jatooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

„Paška janjetina” valmistamiseks söödetakse tallesid enne tapmist üksnes lambapiimaga.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik toote „Paška janjetina” tootmisetapid peavad toimuma punktis 4 nimetatud geograafilises piirkonnas.

Tootmisprotsess hõlmab järgmist:

1. Pagi lammaste kasvatamine;

2. Pagi lammaste paaritamine ja tallede sünd;

3. Pagi tallede kasvatamine;

4. Pagi tallede tapmine.

3.5. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Toodet „Paška janjetina” turustatakse värskelt täis- või poolrümbana, nülitult, koos peaga, kuid ilma jalgade alumine lülita ning koos rupsi e. rinna- ja kõhuõõneorganitega (maks, kopsud, kõri, süda ja neerud koos neerurasvaga). Turustamiseks pakitakse toode „Paška janjetina” läbipaistvasse isekleepuvasse kilesse.

Toode „Paška janjetina” pakitakse kilesse pärast toote tootmiseks kasutatavate tallede tapmist tapamajas Pagi saarel enne liha turustamist, et säilitada liha värskust ja kvaliteeti ning eelkõige selleks, et pidada kinni hügieeninõuetest. Toote „Paška janjetina” pakkimine tapamajades kohe pärast tallede tapmist aitab vältida kokkupuudet võimalike mikroobse saastumise allikatega liha käsitsemisel või transportimisel. Lisaks takistab toote „Paška janjetina” kilesse pakkimine tapamajades, kus talled tapetakse, liha kokkupuudet õhuga, mis võib põhjustada lihavalkude lõhustumist ja limakihi teket liha pinnale, millega kaasneb ebameeldiv lõhn.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Toodet „Paška janjetina” valmistatakse kogu Pagi saarel. Geograafilise tootmispiirkonna piir on Pagi saare rannajoon. Pagi saar asub Velebiti ja Kvarneri väina vahel ning on ümbritsetud Rabi, Olibi ja Viri saartest.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Toote eripära

Toote „Paška janjetina” jaoks kasutatakse Pagi tõugu noori kergeid tallesid, keda on söödetud ainult lambapiimaga. Kehtiva keskmise värvusväärtuse L*, a* ja b* kohaselt, mille mõõtmisel lähtutakse rahvusvaheliselt tunnustatud meetodist, on Pagi tallede liha kahvaturoosa. Kuna Pagi talled tapetakse väga noorelt, on nende rümpadel spetsiifilised omadused (Mioč, B., Vnučec, I., 2010: Paška janjetina, Dani paške ovce i paškog sira [„Paška janjetina” ning Pagi lamba ja Pagi juustu päevad], toimetised).

Pagi tõugu tallede lihasmassi keemilise koostise võrdlemisel Dalmaatsia Pramenka tõugu ja Istra tõugu tallede omaga ilmneb, et märkimisväärselt erinev on nii liha rasvasisaldus (Pagi tallede liha on kõige rasvasem), valgusisaldus kuivaines (Pag tallede lihas on see kõige väiksem) kui ka rasvasisaldus kuivaines (Pagi tallede lihas on see kõige suurem) (Vnučec, I. (2011): Odlike trupa i kakvoća mesa janjadi iz različitih sustava uzgoja [Erinevat tõugu tallede rümpade omadused ja liha kvaliteet], doktoritöö, põllumajandusteaduskond, Zagreb).

„Paška janjetina” on eriline toode, mille puhul on võetud arvesse Pagi karjuste igivana tava mitte eraldada uttesid pärast poegimist talledest ja tappa piimatalled. Talleliha valmistatakse just sel moel. Kuna liha saadakse väga noortelt piimatalledelt, ei ole tootel „Paška janjetina” vanemate tallede lihale omast spetsiifilist lõhna (Barać jt, 2008: Paška ovca – hrvatska izvorna pasmina [Pagi lammas – Horvaatia autohtoonne tõug], Novalja).

Erinevalt Pagi saare tavadest, mille kohaselt tapetakse väga noored ja kerged talled, et toota rohkem piima ja juustu, on sarnase vahemerelise kliimaga naaberpiirkondades (nt Cresi saarel või Istria poolsaarel) tavaks tappa suurema keskmise kaaluga (ca 20 kg) tallesid enamasti liha tootmise eesmärgil, st tallede rümba kaal on umbes 12 kg, mis on sobilik vardas küpsetamiseks.

Esimesed kirjalikud ülestähendused Pagi tallede ja nende liha kohta jäävad kaugele ajalukku. Juba 1554. aastal märkis ajaloolane Sabollico, et kogu Illüüria territooriumil olid just Pagi talled kõige maitsvamad (Karavanić, B., 2006: Građa za povijest grada i otoka Paga [Ajalooline ülevaade Pagi linnast ja saarest], St Anastasia katedraali kapiitel).

Nimetust „Paška janjetina” on kasutatud juba ammustest aegadest, sellest annavad tunnistust arvukad ürikud, ja sama nime kasutatakse tänaseni igapäevases kõnes ja kauplemisel (Tõendid nimetuse kasutamise kohta igapäevases kõnes ja kauplemisel).

Toote „Paška janjetina” turustamine on väga hooajaline. Lambaid paaritatakse enamasti juunist oktoobrini, tavaliselt planeeritakse paaritamist selliselt, et poegimine toimuks novembrist märtsini ning peamine poegimishooaeg oleks jaanuaris.

Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Pagi saarel on valdavalt vahemereline kliima, suvi on soe ja kuiv ning talv mõnevõrra jahedam. Pagi saarele on ainuomased boora tuulega viledaks kulunud karstiala karjamaad, mida risti-rästi läbivad sideaineta kividest laotud madalad müürid. Selline maastik on Horvaatias ainulaadne, mitte ükski teine Horvaatia saar ei kannata boora tuule tõttu nii rängalt. Pag on seega Horvaatia kõige viljatum saar Aadria mere piirkonnas. Enamik saarest koosneb kivistest karjamaadest, kus kasvavad tooneliiliad ja puuritshein (mis moodustavad saarel kasvatatavate lammaste põhitoiduse) ning stepirohu puhmad ja salvei, mis on põuaga kohanenud taimeliigid. Pagi saare kivistel karjamaadel, kus Pagi lambaid karjatatakse, kasvab üle 300 taimeliigi. Enamik nendest liikidest on Vahemere piirkonnale iseloomulikud taimeliigid.

Kuna Pagi lammastel on kooniline peakuju ning paindlik lõug ja mokad, pääsevad nad ligi kivide vahel ja all, kivisel pinnasel ja tihnikus kasvavatele rohulibledele ning suudavad seeläbi karmides tingimustes ellu jääda ja vastu pidada.

Pagi mullad võib üldiselt jagada kahte rühma: inimtekkelised mullad (kogu põllumaa) ning karjamaa-, heinamaa- ja metsamullad (vähearenenud pinnas, mis koosneb lubjasest/dolomiidisest tumedast pinnasest ja klibust, õhukesest pruunmulla kihist ja punastest muldadest), millel Pagi lambaid karjatatakse.

Bora on Pagi saarel domineeriv tuul, mis puhub sageli tormi jõuga, korjates merelt niiskust ja kandes seda laiali kogu saarele, põhjustades soola settimist, mis suurendab oluliselt pinnase ja taimestiku soolasisaldust.

Inimtegurid

Pagi saare elanikud on tegelenud põllumajandusega juba ammustest aegadest. Vana rahvalaul annab tunnistust sellest, et Pagi saare nimi on pikka aega olnud lambaliha sünonüüm: „Pag, meie au ja uhkus, sa oled meile loonud külluse. Juustu, veini ja lambaliha piisab mitmeks aastaks.”

Horvaatia igal piirkonnal on isesugused lambakasvatustavad, sõltuvalt kavandatud toote kasutusest ja tarbijate väljakujunenud harjumustest. Tallede tapavanus ja -kaal toote „Paška janjetina” puhul on tingitud Pagi saare lambakasvatustavadest. Talled tapetakse väga noorelt, kuni 45 päeva vanuselt, et rümbad oleksid kerged ja kaaluksid ligikaudu 10 kg. Peamine põhjus noorte kergete tallede tapmiseks on eesmärk, et lüpsiperiood algaks võimalikult kiiresti ning suurima piimatoodanguga perioodi eeliseid saaks ära kasutada selleks, et toota Pagi juustu.

Geograafilise piirkonna ja toote vaheline põhjuslik seos

Toode „Paška janjetina” on nime saanud Pagi saare järgi, kus Pagi lambaid kasvatatakse.

Vastavalt lambakasvatustavadele kasvatatakse Pagi saarel lambaid peamiselt selleks, et toota piima Pagi juustu valmistamiseks. Kõiki kasvatusmeetodeid on kohandatud seda eesmärki silmas pidades ning lambakasvatajad teenivad suurema osa sissetulekust lambapiima müügist. Seepärast tapetakse Pagi saarel, erinevalt teistest naabruses asuvatest piirkondadest, väga noori kergeid piimatallesid ning toote „Paška janjetina” liha on kahvaturoosat värvi. Toote „Paška janjetina” ja geograafilise piirkonnna vahel on tugev seos, mis on tingitud tavadest ja asjaolude kokkulangemisest. Pagi lammas on Pagi saare autohtoonne tõug, mida kasvatatakse ainult Pagi saarel. Alates sünnist kuni tapmiseni on talled kogu aeg koos uttedega, millega tagatakse, et talled toituvad piimast. Kuni 45 päeva vanused talled tapetakse Pagi saare heakskiidetud tapamajades, et vältida noorte tallede stressi ja võimalikku surma transportimisel muudesse piirkondadesse. Uuringud on näidanud, et Pagi tallede liha omadused ja kvaliteet erinevad sarnaste tõugude talleliha omadest peamiselt seetõttu, et Pagi saare lambakasvatustava kohaselt toituvad talled enne tapmist ainult utepiimast. Pagi tallede lihaskoe suur rasvasisaldus tuleneb nii tõuomadustest kui ka asjaolust, et talled toituvad Pagi lammaste piimast, mis tänu suurele rasvasisaldusele on väga toitev.

Tänu soojale vahemerelisele kliimale viibivad Pagi lambad ja talled kogu aeg väljas. Asjaolu, et lambaid ja tallesid peetakse nii päeval kui ka öösel väljas boora tuule ja päikese käes saastumata karjamaadel ja värskes mereõhus, mõjutab ka liha kvaliteeti ja võimaldab seda eristada mandril kasvatatud tallede lihast. Pagi saarte karjamaade taimestik mõjutab Pagi lambapiima kvaliteeti ning selle labapiimaga söödetud Pagi tallede liha kvaliteeti (teadustöö, Ljubičić, I. et al., 2012, Florni sastav ovčarskih pašnjaka otoka Paga [Pagi lammaste karjamaade taimestik]). Saare agroklimaatilised tingimused, saare taimestiku eripära ning aromaatsete ja ravimtaimede mitmekesisus tagavad toote „Paška janjetina” eripärase, spetsiifilise vahemerelise maitse. Mulla suur soolasisaldus ja sagedane soola ladestumine taimestikule mõjutavad otseselt taimestiku struktuuri ja kvaliteeti, mis omakorda mõjutavad Pagi lamba piima ja toote „Paška janjetina” kvaliteeti (Mioč et al., 2011, Programm uzgoja ovaca u Republici Hrvatskoj [Horvaatia Vabariigi lambakasvatuskava], Zagreb).

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

http://www.mps.hr/UserDocsImages/HRANA/PASKA%20JANJETINA/Specifikacija%20Paška%20janjetina0001.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.