Regioonide Komitee arvamus „Elamumajandus ja regionaalpoliitika”

(2007/C 146/02)

Elamuehitus ei koosne ainult tellistest ja mördist, vaid see puudutab ka piirkondi ja kogukondi, kus me elame. Elamumajanduse kava lahendamine tähendab tööd ohutumate, puhtamate, rohelisemate linnade ja piirkondade suunas, kus inimesed saavad oma elu ja suhtlust arendada. Elamumajandusküsimused puudutavad ka juurdepääsu tööhõivele, transpordile ja teenustele ning kvaliteetse keskkonna loomist. Kuigi elamuehitus ei ole Euroopa Liidu konkreetne pädevusvaldkond, mõjutavad elamumajandust puudutavaid küsimusi otseselt või kaudselt paljud poliitikavaldkonnad. See hõlmab linnakeskkonna, energiatõhususe, taastuvate energiaallikate, mürasaaste ja tervishoiuga seotud poliitikavaldkondi, kuid ka teenuste siseturu lõpuleviimist ja konkurentsi.

REGIOONIDE KOMITEE,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi 28. septembri 2006. aasta kirja, milles paluti Regioonide Komiteel vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 265 lõikele 4 koostada arvamus teemal „Elamuehitus ja regionaalpoliitika”,

võttes arvesse komitee presidendi otsust … teha arvamuse koostamine ülesandeks territoriaalse ühtekuuluvuspoliitika komisjonile,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi aruande eelnõu teemal „Elamumajandus ja regionaalpoliitika” (2006/2108(INI)) (raportöör: Alfonso Andria (IT/ALDE),

võttes arvesse komitee arvamust teemal „Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: linnade ja linnastute panus piirkondade majanduskasvu edendamisse ja töökohtade loomisesse”, CdR 38/2006 fin,

võttes arvesse6.–7. detsembril 2005 Bristolis toimunud ministrite nõukogu mitteametliku kohtumise järeldusi jätkusuutlike kogukondade kohta,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni teatist teemal „Ühtekuuluvuspoliitika ja linnad: linnade ja linnastute panus piirkondade majanduskasvu edendamisse ja töökohtade loomisesse”,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi linnadevahelise töörühma ettepanekut Euroopa elamumajanduse harta loomise kohta,

võttes arvesse komitee arvamuse eelnõu (CdR 345/2006 rev.1), mille Regioonide Komitee territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika komisjon võttis vastu 11. detsembril 2006 (raportöör: Flo Clucas (UK/ALDE) (Liverpooli linnavolikogu liige)),

Arvestades järgmist:

valitsusjuhtide poolt 2005. aasta detsembris vastu võetud kompromissi tulemust, millega sätestati, et kulutused elamuehituseks struktuurifondidest on abikõlblikud vaid uutes liikmesriikides ja piiratud osas vastavalt Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) määrusele (artikli 7 lõige 2). Elamuehitusele tehtavateks kulutusteks eraldatakse kas maksimaalselt 3 % asjakohase rakenduskava jaoks ERFist eraldatavast kogusummast või 2 % ERFist eraldatavast kogusummast. Kulutused hõlmavad vaid mitmepereelamuid ja sotsiaaleluasemeid ning kulutused tuleb kavandada linnade arengukavade raames. Struktuurifondide raames komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga koostöös on loodud uued instrumendid nagu JESSICA, mis võimaldavad rahastada projekte linnade arengu laiemas raamistikus;

juurdepääs korralikule eluasemele on peamine tingimus sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse säilitamiseks Euroopa Liidus. Seetõttu on elamuehitus ja Lissaboni agenda omavahel tugevasti seotud. Korralik eluase on piirkondade konkurentsivõime seisukohalt määrava tähtsusega. Piisava arvu kvaliteetsete eluasemeteta ei suuda piirkonnad töötajaid ligi tõmmata ja neid seal hoida, mille tulemusena toimub majanduslik taandareng.

võttis vastu täiskogu 68. istungjärgul 13.–14. veebruaril 2007 (13. veebruari istungil) järgmise arvamuse.

Regioonide Komitee seisukohad

Elamumajandus ei tähenda ainult telliseid ja mörti, vaid see hõlmab ka piirkondi ja kogukondi, kus me elame. Elamumajanduse kava lahendamine tähendab tööd ohutumate, puhtamate, rohelisemate linnade ja piirkondade suunas, kus inimesed saavad oma elu ja suhtlust arendada. Elamumajanduse küsimused puudutavad ka juurdepääsu tööhõivele, transpordile ja teenustele ning kvaliteetse keskkonna loomist. See on jätkusuutlike kogukondade kava. Kaval on kaks käsitlemist vajavat mõõdet — territoriaalne ja sotsiaalne.

1. Elamumajanduse territoriaalne mõõde

Aastakümnetepikkuse hooletussejätmise tulemusena esineb paljudes vanades, aga eelkõige uutes ELi liikmesriikides palju ebaadekvaatseid elamuid ja kõrvalejäetud kogukondi. Elamuehitusse tehtavate investeeringute puudumine on niisugustel juhtudel viinud vaesemate, kõrvalejäetud kogukondade getostumiseni, mis võib kaasa tuua võõrandumise ja vahel viia ka ühiskondlike rahutuste ja vägivallani, nagu on hiljuti toimunud mitmes liikmesriigis.

Linnaplaneerimine on tulevikustrateegiate hädavajalik alus ning elamumajanduse strateegiad tuleb viia vastavusse piirkondade ruumilise planeerimise strateegiatega. Vanad liikmesriigid on kõnealuses valdkonnas kogenud nii edu kui läbikukkumisi, otsides võimalusi võidelda valglinnastumise ja liiklusummikute vastu ning kujundada ligitõmbavaid ja elamisväärseid linnu, toetades ja luues kohaliku kogukonna ja linnajao identiteeti. Samalaadsete vigade tegemisest hoidumiseks peavad uued liikmesriigid nimetatud kogemusi arvesse võtma.

Esmatähtsaks tuleb pidada omanikuta, mahajäetud ja saastatud maa-alade taaskasutamist, et säilitada linnade suurem kompaktsus ning vältida valglinnastumist ja maapiirkondadesse tungimist. Lühemas perspektiivis on see tihti küll kallim, aga pikemas perspektiivis toob see kasu kogukonna ühtekuuluvusele, ressursside taaskasutusele ja tööhõivele. Infrastruktuuritoetused ja stiimulid kohalikul ja piirkondlikul tasandil on sobivad vahendid eelnimetatu propageerimiseks uutele aladele ehitamise asemel.

Kvaliteetsete, erineva omandiõiguse ja suurusega eluasemetega kompaktsete linnajagude arendamis- ja rahvastikutihedus on selline, mis on võimeline toetama integreeritud teenuseid, kauplusi ja transporti, tagades nende majandusliku elujõulisuse. Eluasemete pakkumine peab olema seotud ka avalike teenuste osutamisega ning tähelepanu tuleb pöörata põhiteenuste säilitamiseks vajaliku optimaalse rahvastikutaseme säilitamisele. Linnade elamuehituse taaselustamise ajal võib rahvastikuarvu säilitamine olla keeruline, mille tulemusena kannatavad teenused. Liikmesriigid peaksid tunnustama teenuste jätkamise tähtsust kogukonnas toimuvate põhjalike muutuste ajal.

Maastiku, ehitiste, kodu, töökohtade ja kohalike teenuste füüsilise seose mõistmiseks on vaja terviklikku lähenemisviisi planeerimisele. Projektid peavad sobima nii omavahel kui ka ümbruskonnaga. Eluasemete renoveerimisel või uute elamute loomisel peavad kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused kohalike kogukondade vajaduste ja püüdluste ning ühtekuuluvusele avaldatava üldisema mõju kõrval võtma arvesse ka projekteerimisküsimusi, et välistada kuritegevust ja kujundada kvaliteetseid piirkondi, ning samuti säästva arengu ja pärandi säilitamise küsimusi.

Eluasemete uuendamisel on mõnes liikmesriigis oluline koht sotsiaalettevõtetel, sealhulgas korteriühistutel. Viimased saavad pakkuda stabiilsust, tegeleda integratsiooni ja eeslinnadele juurdepääsu küsimustega ning toetada koormatud kogukondi. Korteriühistud kui sotsiaaleluaseme pakkujad on paindlikud ning neil on otsene seos kogukondadega, mis võimaldab neil pakkuda probleemidele lahendusi, mis vastavad sealsete elanike vajadustele. Nad on ka töökohtade loojad ning saavad teha tööd projektidele avaliku ja erasektori toetuse saamiseks. (Vaata lisa, näited 1 ja 2.)

Seoses valitsuse jaoks üha suuremaks mureallikaks kujuneva kliimamuutuse küsimusega tuleb tulevikus eluasemete projekteerimisel arvestada ka sellise olulise küsimusega, nagu kodude energiatõhus projekteerimine, et võimaldada taskukohast soojust ning võidelda nii ka kütusepuuduse vastu. Siiski on väga oluline ka vanemate ehitiste vähese soojustuse küsimuse lahendamine, mis võib pakkuda nii tööd kui tagada energia säästmise. Üks peamine põhjus, miks teatud piirkondades on nõudlus väike, on hoonete halb kvaliteet, mille ühe osa moodustab elamumajandus. Elamumajanduse infrastruktuuride rajamisel tuleb algusest peale kaaluda keskkonnasäästlikke võimalusi. Näiteks vee jaoks geotermiliste küttesüsteemide paigaldamine ei ole mitte ainult energiatõhus, vaid vähendab ka küttekulusid. Energia raiskamise vältimine on Euroopa Liidu jaoks äärmiselt oluline Kyoto protokolli eemärkide saavutamiseks. Kõnealust küsimust tuleks arvesse võtta linnade taaselustamisprotsesside ja elamumajandusmeetmete puhul, eriti ELi ehitiste energiatõhususe direktiivi raames.

Linnajagudes tuleb eluasemete projekteerimisel võtta arvesse, kuidas kasutatakse ehitistevahelist ruumi ning kuidas saavad avalikud kohad aidata kaasa inimestevahelisele suhtlemisele. Näiteks peaksid tänavad olema ehitatud inimestele liiklemiseks, mitte ainult autodele läbisõiduks. Vastastikuse ruumilise toime üks näide on õuealad, kus autod on jalakäijate ja elanike vajaduste seisukohast teisejärgulised. Tööturu vaheprogrammide ja aiandusalase koolituse kasutamine sellistes piirkondades võivad muuta nägemust piirkonna füüsilisest poolest, suurendada kohalike elanike heaolutunnet ning muuta alakasutatud maa tootlikumaks haljasalaks.

Siinkohal on äärmiselt oluline kodanikega suhtlemine ja nende kaasamine juba elamupiirkonna uuendamise projekti alguses, et kaasata neid aktiivselt uuendusprotsessi ja siduda piirkonna füüsiline uuendamine kogukonna mõttemaailma uuendamise, sotsiaalse hõlvamise ja solidaarsusega. Saneerimismeetmed peavad kasu tooma eelkõige elanikele ning need ei tohi viia sotsiaalselt nõrgemate elanike kõrvaletõrjumiseni.

Avaliku ja erasektori partnerlustes keskendutakse tihti riiklikele infrastruktuuriprojektidele, nagu transport, jäätmekäitlus ja kommunaalteenused. Kuigi mõned organisatsioonid on tunnustanud avaliku ja erasektori partnerluste olulist rolli linnade taaselustamisel, võiks seda veel edasi arendada. Sellise arengu üks eeltingimus on avaliku ja erasektori partnerlusi käsitleva ühenduse õigusliku raamistiku täpsustamine, kuna praegu jääb püsima teatav ebakindlus järgmiste küsimuste suhtes: in-house suhete määratlemine, sotsiaalelamumajanduse teatavate ühistegevuste tunnistamine avaliku ja erasektori partnerlusena ning sotsiaalelamumajanduse teatavate asutuste tunnistamine institutsioneeritud avaliku ja erasektori partnerlusena.

Lisaks täiendavatele kapitalifinantseeringutele juurdepääsu võimaldamisele saavad avaliku ja erasektori partnerlused siinkohal aidata kaasa ka parimate lahenduste leidmisel partnerluse kõigi osapoolte viimiseks kaugemale traditsioonilisest sidusrühma rollist. Erapartnerite täiendavaid oskuseid võib kasutada projektijuhtimiseks ja projektide korralduslikuks lihtsustamiseks. Kogukonna organisatsioonid, mis on paindlikumad kui ametlikud munitsipaalstruktuurid, on lähemad mitteametlikele võrgustikele ning esindavad kohaliku kogukonna pikaajalisi huve, saavad aidata suurendada tõhusust ning tagada üldsuse heakskiidu ja toetuse. Seega saab projektid täide viia kiiremini ja pikaajalises perspektiivis säästvamalt.

Siiski on olemas oht, et erasektori rahastamise kaasamine võib kutsuda esile eluasemeturu hindade kunstliku inflatsiooni. Sellega võib kaasneda palju kahjulikke mõjusid. Kohalikud kogukonnad võivad ennast leida olukorrast, kus nende omand ei ole neile enam jõukohane, mis sunnib inimesi kodupiirkonnast, perekonnast ja toetusvõrgustikust eemale kolima, lõhkudes nii kogukondi. Siinkohal peaks olema väga oluline roll sotsiaalkorteritel. Sotsiaalkorterid võivad vähendada sellise inflatsiooni mõju ning kohalikele kogukondadele on võimalik seada täiendavaid võimalusi näiteks kaasomandiskeemide näol ning juurdepääsu näol madala protsendiga hüpoteekidele. Nii saab hoida olemasolevaid elanikke, meelitada ligi uusi elanikke ja pakkuda uue majandusliku stiimuli kohalikule majandusele.

2. Elamumajanduse sotsiaalne mõõde

Elanikkonna eluasemele juurdepääsu toetavad üldmeetmed

Konkreetsetele elanikkonnasektoritele suunatud meetmed

Erineva sotsiaalse, rassilise ja usulise taustaga inimeste integreeritud kogukondade rajamine on tihti võimalik kogukonna erinevate osade vajaduste ja püüdluste täitmise abil. See võib toimuda kombineeritud omandiõiguse võimaluste vormis, sealhulgas eluaseme kaasomand ja erineva suurusega eluasemed, mis võimaldavad elada suurperena või üksi. Maa väärtust saab kasutada selliste odavate võimaluste loomise vahendina seal, kus linn on valmis kasutama oma olemasolevat maad nimetatud eesmärgil. Uute elamute ehitamisel või eraldamisel tuleks arvesse võtta ka usurühmade vajadusi, näiteks voolava vee nõue pesemisrituaaliks. Hea juurdepääsuga eluaegsed kodud on olulised puuetega ja vanemate töötajate jaoks.

Kodanike eluasemete osas tehtud valikud võivad aidata kaasa ühe etnilise taustaga inimeste koondumist teatud asukohtadesse. See ei ole iseenesest probleem ning on palju näiteid toimivatest kogukondadest, mille elanikest on suur osa ühe etnilise taustaga. Kuid õnnetuseks on mõnes piirkonnas mustade ja etniliste vähemuste kogukonnad koondunud halva kvaliteediga eramajadesse ning valgete kogukonna vaesunud liikmed sotsiaalelamutesse. Integratsiooni puudumine, mis on osaliselt füüsilise eraldamise tulemus, võib kaasa tuua hirmu ja usaldamatust, mis võimendub veelgi, kuna eluasemete eraldamisest tuleneb eraldamine koolis ja vabaajategevustes.

Paljud vähemuste ja tõrjutute kogukonnad on majanduslikult ja sotsiaalselt ebasoodsates tingimustes, mis tähendab, et paljude tavapäraste taaselustamisstrateegiate ja -programmide eesmärk on lahendada nimetatud probleemid laiaulatuslikumate sekkumismeetmete pakettide osana. Elamumajandus peab olema kõnealuste programmide osa ning see peaks olema kaasatud ka laiemasse analüüsi, mis puudutab sekkumismeetmete ja investeeringute mõju taaselustamise õnnestumisse.

On oluline, et elamupiirkonnad väljendaksid seal elavate kogukondade kultuuri. Kogukondade rajamiseks on olulised kohalikud tähised, nagu kultuurikeskused, palvekohad, kohalikud turud ja kauplused. Organisatsioonid nagu Habitat for Humanity saavad pakkuda mehhanisme uute eluasemete loomiseks, mis on avatud kõigile, kuid eelkõige neile, kes ei poolda laenu või hüpoteegi võtmist usuliste veendumuste tõttu, andes neile võimaluse omandada kodu mittetraditsiooniliste vahenditega.

Euroopa Liidus toimuvad demograafilised muutused ja töötajate liikuvus mõjutavad samuti eluasemetele esitatavaid vajadusi ja nõudmisi. Mõnes linnas ja piirkonnas on jäänud järjest rohkem maju tühjaks, kuna elanikud on kolinud töö leidmise eesmärgil teistesse piirkondadesse ning elanikkond on seetõttu vähenenud. Paljude liikmesriikide ees seisvate uute raskuste hulka kuulub nähtus, et inimesed rajavad perekondi hiljem ning neil on vähem lapsi, ning see, et vanemad inimesed elavad kauem, mille tõttu suureneb vajadus suurema hulga üksikule inimesele mõeldud eluasemete järele. Piirkonnad peavad olema teadlikud nii demograafiaalastest väljakutsetest kui ka töötajate sisse- ja väljarände mõjudest ja kohandama oma eluasemestrateegiaid sellele vastavalt.

3. Regioonide Komitee

soovitab tunnustada korteriühistute rolli, kuna nad on paindlikud ning neil on otsene seos kogukondadega, mis võimaldab neil pakkuda sealsete elanike vajadustele sobivad lahendusi;

kiidab heaks, et komisjon tunnustab üldhuvi pakkuvate sotsiaalteenuste teatises sotsiaaleluaseme rolli tähtsust lepingu eesmärkide täitmisel, et tagada sotsiaalne ühtekuuluvus ja põhiõigused;

(1) Euroopa Parlamendi aruande eelnõu teemal „Elamumajandus ja regionaalpoliitika” (2006/2108(INI)) (Raportöör: Alfonso Andria (IT/ALDE).

LISA

ELAMUEHITUSPROJEKTIDE NÄITED

Konsulteerimine kogukondadega

Näide 1: Include on korteriühistu ja Liverpooli linnanõukogu partnerlus, mis tegeleb linnajagude haldamisega. Ettevõtte personali määravad mõlemad partnerid ning partnerluspiirkonna elanikud peavad partnerlusega korrapäraseid koosolekuid, tagamaks kogukonna konsulteerimise kõigis piirkonda puudutavates küsimustes. Kogukondade kaasamine asjaomast piirkonda puudutavate otsuste tegemisse suurendab kohalike elanike õigusi, elanike uhkust oma ümbruskonna üle ja edendab linnade säästvat taaselustamist.

Näide 2: Konsulteerimise teine näide on Anfield Regeneration projekt Liverpoolis, kus linnajao taaselustamise lahutamatuks osaks on olnud umbes 19 000 nii avaliku, era- kui sotsiaalomandi majapidamist. Tegemist on eluasemete uuendamise ja renoveerimise näitega, millega soodustatakse erasektori investeeringuid halvas olukorras olevasse linnapiirkonda. Struktuurifondid rahastavad koolitusi ja keskkonnatingimuste parandamist, millega meelitatakse ligi umbes 20 miljoni euro suuruses avaliku sektori ja 300 miljoni euro suuruses erasektori investeeringuid.

Uuenduslikud lähenemisviisid eluasemeturu taaselustamisele

Näide 3: Valitsuse eluasemeturu taaselustamise algatuse osana on Merseyside'i piirkond eluasemepoliitika uuendusliku lähenemisviisi esirinnas, mis paigutab selle piirkondliku taaselustamise keskmesse.

Ühena üheksast teed rajavast piirkonnast (Pathfinder Areas) Ühendkuningriigis saab Merseyside nüüd lahendada eluasemeturu taaselustamisega seotud probleeme juurdepääsu abil riiklikule eluasemeturu taaselustamise fondile, mis on järgmiseks kolmeks aastaks eraldanud üle 720 miljoni naela. Tulevikus määratakse rahastamine kindlaks valitsuse edasistes eelarvetes.

Merseyside Pathfinder New Heartlandsis on partnerlus, mille eesotsas on Merseyside'i kolm kohalikku omavalitsust — Liverpool, Sefton ja Wirral koos kohalike strateegiliste partnerluste, Loode-Inglismaa arenguagentuuri ja agentuuriga English Partnerships. Projekt katab 130 000 elamut Merseyside'i kõige ebasoodsamate tingimustega kogukondades.

Näide 4: Üks selline näide on Liverpoolis rakendatav programm innustamaks piirkonda õppima tulnud inimesi linna elama ja töötama jääma ning sinna oma juured rajama, pakkudes neile abi juurdepääsul eluasemeturule (New Heartlands). Samalaadsed programmid on olemas ka teistele noortele töötajatele ja peredele. Vanematele elanikele on olemas programm, mille raames akrediteeritud töömehed teostavad majas tasuta väiksemaid parandustöid piiratud sissetulekuga elanikele, eelkõige vanematele inimestele.

Näide 5: Veel üks nimetamisväärne eksperiment viidi läbi Ateenas nime all Proposi (Fassaadid). Eesmärk oli julgustada korteriomanikke korrastama ja renoveerima fassaade, kasutades selleks pikaajalisi laene, mida toetasid omavalitsused. Selle eksperimendiga tugevdati ühtekuuluvustunnet ja parandati elamupiirkonna elukvaliteeti. Algselt 2004. aasta Ateena olümpiamängude raames ellu kutsutud algatust pikendati ning valitsus toetab seda kogu riigis.

Näide 6: Itaalias on ka huvitavad ise ehitamise projektid, mille raames annab omavalitsus ehituskrundi keskmise ja väikese sissetulekuga peredele (50 % eri riikidest ja erineva etnilise päritoluga sisserändajad), kellele võimaldatakse soodsa intressiga laene ning kes ehitavad omale ise maja ja maksavad iga kuu tagasi tagasihoidliku summa

Näide 7: Umbes 30 protsenti Viini rahvastikust on migratsioonitaustaga (sisserändajate esimene või teine põlvkond, pärit eelkõige endisest Jugoslaaviast ja Türgist). Viinis soodustatava elamuehituse raames — aastas umbes 6 000 uut korterit — luuakse mõnda aega ka nn integratsiooniprojekte. Arendajad on valdavalt mittetulunduslikud elamuehitusühingud. Soodustamise tingimus on, et vähemalt pooled uutest korteritest lähevad sisserändajatele. Nende projektide hindamine näitab väga kõrget elamistingimustega rahulolu nii Austrias sündinud elanike kui ka sisserändajate hulgas. Integratsiooni edendamise elamuprojektid annavad seega olulise panuse sotsiaalselt ja etniliselt segunenud elanikestruktuuri saavutamisse ja konfliktide vältimisse.

Integreeritud lähenemisviis ja piirkondlikud algatused

Näide 8: Kataloonia kriisis linnajaod. Programmi kaasrahastajad on ERF, Kataloonia piirkondlik valitsus ja asjaomased kohalikud omavalitsused. Programmi eesmärk on tegeleda konkreetsete halvas olukorras olevate piirkonna linnajagude struktuursete probleemidega, kuid peamiselt vanade linnakeskustega, elamurajoonidega ja linna äärealadel asuvate planeerimata elamupiirkondadega. Lahendatavate probleemide hulka kuuluvad puudused linnaplaneerimises, nõrk majandus- ja kaubandusstruktuur ning sotsiaalprobleemid (vananemine, madalad sissetulekud, madal haridustase, elanike arvu kahanemine, erivajadustega rühmade kõrge kontsentratsioon).

Fondi eesmärk on olnud renoveerida kõnealused piirkonnad tervikuna, edendades samas koostööd projekti kaasatud omavalitsuste vahel. Kasutatud on integreeritud lähenemisviisi koos täiendavate meetmetega avalike kohtade ja haljasalade, ehitiste ühiskasutatavate ruumide renoveerimise, ühiskasutuseks mõeldud rajatiste, infotehnoloogia, soolise võrdõiguslikkuse ning piirkondadele juurdepääsu ja keskkonna edendamise jaoks.

Perioodi lõpuks (2004–2007) peaksid toetusest saama kasu 60 piirkonda investeeringute kogusummas 800 miljonit eurot.

Oskused ja elamuehituse taaselustamine

Selliste ettevõtmiste hea eeskuju näited on Liverpool, Brüssel ja Harlem USAs, pakkudes oskusteta inimestele koolitust, töövõimalusi omandatud oskuste kasutamiseks ja selle tulemusena ka vahendeid kohaliku majanduse ümberehitamiseks. Üks selline eeskuju on Liverpooli Elamuehitusettevõte (Liverpool Housing Action Trust).

Näide 9: „Pehme linnauuendus” Viinis. Aastas renoveeritakse ja parandatakse Viinis heldete riiklike toetuste abil kokku umbes 10 000 korterit. Nn alussaneerimisega tõstetakse elustandardit (nt vannitubade ehitamine, kaugüttesüsteemiga ühendamine). Väga oluliseks peetakse elanike, enamasti üürnike kaasotsustamist. Eesmärk on põhjalikult parandada nii era- kui munitsipaalmajade olukorda, tõrjumata välja olemasolevaid, tihtipeale sotsiaalselt nõrku üürnikke. Viini elamusaneerimisprogramm kestab juba umbes 30 aastat ja on suurim Euroopas. Nimetatud programm on juba kaks korda saanud auhinna UN-Habitat Best Practice Award.

Näide 10: Ehitamine nõuab kõrgetasemelisi erialaoskusi. Merseyside Loode-Inglismaal rahastas projekti sihtala 1 programmi (2000–2006) raames, milles kasutati struktuurifonde, et aidata kogukonda eluasemete ehitamiseks vajalike oskuste arendamisel. Merseyside'i ehitusalgatuseks eraldati Euroopa rahad, et koolitada eelnevalt töötuid kohalikke inimesi ehitusalaste oskuste osas, mis on aidanud täita linna tööhõivevajadused. Mõnel juhul on inimesed seejärel töötanud elamute ehitamisel oma linnajaos.

Mitmed tööturu vahealgatused kaasavad pikaajalisi töötuid ning pakuvad neile võimaluse töö kaudu õppida, võideldes nii töötusest tuleneva tegevusetuse vastu. Üks selline on Knowsley kogemusteta õpipoiste (Green Apprentices) programm. Projekti rahastatakse osaliselt struktuurifondidest ning see annab noortele võimaluse töötada oma piirkonnas astmelise oskustel põhineva programmi alusel, mis võib viia täiskohaga õpipoisiajani ja kvalifikatsiooni saamiseni.

Riikliku tasandi algatused

Näide 11: Ühendkuningriigi korralike kodude (Decent Homes) algatuse eesmärk on saavutada aastaks 2010 korralikud elamistingimused kõigis sotsiaaleluasemetes, mis tähendab, et kodu peaks olema soe, ilmastikukindel ja mõistlikult kaasaegsete seadmetega. Suurem osa tegevusest toimub mahajäänud piirkondades. Samas on programmi eesmärk suurendada ka korralike elamistingimustega eramajade osakaalu, kus elavad haavatavad rühmad.

Alates 2001. aastast on elamiskõlbmatute kodude arv sotsiaalsektoris vähenenud rohkem kui 50 %. Siiski on eesmärk muuta 2010. aastaks elamiskõlblikuks kõik linna volikogule ja korteriühistutele kuuluvad eluasemed.

Säästev linnaprojekteerimine ja energiatõhusus

Näide 12: Pärast II maailmasõda pidi Varssavi (Poola) eluasemed kiiresti üles ehitama, et katta kiiresti kasvava rahvastiku vajadused. Üks ehitatud elamurajoonide tüüpide näide on Natolin Wyzyny elamurajoon. Seda iseloomustavad kõrged, mitmekorruselised ehitised, monotoonne ruumiline struktuur ja palju avatud ruumi. Elamurajooni taastamine ja erastamine algas 1994. aastal. Taastamismeetmete hulka kuulusid ehitiste fassaadide soojustamine, kütte- ja kanalisatsioonisüsteemide kaasajastamine ning eratarbimise mõõdikute paigaldamine. Fassaadide soojustamiseks eraldati riiklik toetus 920 000 eküü väärtuses. 1998. aastaks oli 60 % ehitistest erastatud ning 90 % elamutest uuendatud või taastatud. Lisaks mitmekesistati ehitiste funktsionaalset struktuuri, et pakkuda erinevaid kasutusvõimalusi ja luua jätkusuutlikke linnajagusid, mitte algseid ühesuguseid korterelamute kvartaleid, kus ei osutatud elanikele peaaegu mingeid teenuseid. Samuti loodi märkimisväärsel hulgal jaepindu, kauplusi ja büroopindu. Taastamisprojektiga loodi jätkusuutlikum kogukond ja kõrgete energiatõhususe standarditega atraktiivne elukoht. (Allikas: Euroopa Komisjon.)

Näide 13: Elumajade küttesüsteemide saneerimine (Thewosan) Viinis. Energiakasutuse märkimisväärseks vähendamiseks eelkõige 1960ndate, 1970ndate ja 1980ndate elamuehitistes ja seega Kyoto eesmärkide saavutamisele kaasaaitamiseks edendab Viin elumajade küttesüsteemide saneerimise meetmeid. Seni on küttesüsteemid saneeritud elumajades kokku umbes 50 000 korteriga, kusjuures küttekulud vähenevad reeglina rohkem kui 50 %. Seetõttu on küttesüsteemide saneerimine ka elanike hulgas väga hinnatud, kuna tänu soodustusele suhteliselt madalate saneerimiskuludega vähenevad küttekulud märkimisväärselt. Elumajade küttesüsteemide saneerimise meetmeid soodustatakse nii munitsipaal- kui erakorterites.