SELETAV SÕNASTIK

Ammlehm : lihalehm või lihatõuga ristamisel saadud lehm, kes kuulub lihatootmiseks peetavate vasikatega samasse karja. Ammlehmade toodetav piim kasutatakse täielikult nende vasikate toitmiseks.

EAGF : Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond.

Euratom : Euroopa Aatomienergiaühendus.

Eurostat : Euroopa Liidu statistikaamet, kelle ülesanne on esitada ELile Euroopa tasandil statistikat, mis võimaldaks riikide ja piirkondade võrdlust.

Mäletsejaline kariloom : loom, kellel on liitmagu ning kes neelab toidu alla ja toob selle siis suhu tagasi, et jätkata toidu närimist.

SBCS : Šoti lihavasikate kava (Scottish beef calf scheme).

SEC : peasekretariaat: komisjoni sisedokumendid.

Toetuskõlblikud uted ja kitsed : utt on emane lammas, kes on poeginud vähemalt üks kord või kelle vanus on vähemalt üks aasta; kits on kits, kes on poeginud vähemalt üks kord või kes on vähemalt ühe aasta vanune. Seega makstakse uttede ja kitsedega seotud toetust ainult emaste lammaste ja kitsede eest.

Veise- ja vasikaliha : alla aasta vanuste veiste liha nimetatakse vasikalihaks, ülejäänud liha on veiseliha.

Vähem soodne piirkond : vähem soodne piirkond on ala, kus põllumajanduslik tegevus või tootmine on raskendatud ebasoodsate looduslike tingimuste tõttu.

KOKKUVÕTE

I. Pärast 2003. aasta ÜPP (ühtne põllumajanduspoliitika) reformi ei olnud varem otsetoetustena eraldatud konkreetse põllumajandussaaduse tootmisega seotud põllumajandustoetused (nn tootmiskohustusega seotud toetus) enam toodetavate kogustega seotud, sest kasutusele võeti ühtne otsemaksete kava.

II. Toetuse täielikule lahtisidumisele tootmisest oli teatud sektorite ja piirkondade puhul siiski nähtud ette mõned erandid, et piirata kohesele toetuste lahtisidumisele ülemineku võimalikku negatiivset mõju, säilitada seeläbi põllumajanduslik tootmine teatud eriti haavatavates piirkondades ning võimaldada keskkonnatulu konkreetse põllumajandusliku tootmise jätkumise läbi. Liikmesriigid võisid jätkata olemasolevaid ammlehmade, uttede ja kitsede kasvatuse lisatasukavasid ühtse otsemaksete kava osalise rakendamise ja muude tootmiskohustusega seotud meetmete alusel (tuntud ka kui artiklid 69 ja 68). Komisjoni uutes (kuni aastani 2020. aastaks kavandatud) ÜPP [1] õigusaktide ettepanekutes nähakse liikmesriikidele ette võimalus anda tootmiskohustusega seotud vabatahtlikke toetusi.

III. Kontrollikoja auditi eesmärk oli vastata osaliselt rakendatava ühtse otsemaksete kava alusel ammlehmade, uttede ja kitsede eest makstavaid otsetoetusi puudutavatele järgmistele küsimustele.

a) Kas toetused on suunatud liikmesriikide kõige asjakohasematele piirkondadele?

b) Kas toetused on mõjusad konkreetse toodangu säilitamisel ning seeläbi negatiivse sotsiaalse, majandusliku ja keskkonnaalase mõju vältimisel?

c) Kas komisjoni- ja liikmesriikidepoolne järelevalveja hindamineon asjakohane?

IV. Kontrollikoda järeldas, et auditeeritud kavad ei ole nii kavandatud, et nende abil oleks võimalik suunata meetmeid nendele piirkondadele ja põllumajandusaladele, kus kavasid kõige rohkem vaja oleks. See vähendab kavade mõju.

V. Kontrollikoda ei leidnud vaieldamatuid tõendid selle kohta, et auditeeritud kavad oleksid toetusvahendina kokkuvõttes mõjusamad kui tootmiskohustusest lahti seotud toetused, mis aitavad ELi ja teiste riigi rahastatud meetmete abil tootmist säilitada ja seeläbi säilitada ka majandustegevust piirkondades, kus on vähe muid majanduslikke alternatiive, ning luua keskkonnakasu.

VI. Lisaks esines puudusi komisjoni- ja liikmesriikidepoolses kavade peamiste tulemusnäitajate järelevalves ja keskkonna- ja sotsiaalsete mõjude hindamises ning kooskõlastus teiste sarnaste eesmärkidega meetmetega oli puudulik.

VII. Kui nõukogu ja Euroopa Parlament kiidavad heaks komisjoni ettepaneku jätkata vabatahtlikku tootmisega seotud toetust ka pärast 2013. aastat, soovitab kontrollikoda komisjonil:

a) lisada nendes sektorites tootmiskohustusega seotud toetuskavadele nõue abi konkreetseks suunamiseks;

b) liikmesriikidega kooskõlastatult selgitada välja tootmise säilitamiseks kõige asjakohasemad põllumajandustegevused ning tegeleda neist tulenevate sotsiaalsete, majanduslike ja keskkonnaalaste aspektidega;

c) täpsustada liikmesriikidelt eeldatavaid järelevalvenõudeid ja -menetlusi ning kohaldada püsivat järelevalveraamistikku, mis hõlmaks kõiki liikmesriikides loomapidamisele makstud otsetoetusi;

d) koostöös liikmesriikidega teha sektoreid mõjutavate eri toetuskavade terviklik hindamine, eesmärgiga parandada põllumajandusettevõtete konkurentsivõimet.

SISSEJUHATUS

VEISE- JA VASIKALIHA- NING LAMBA- JA KITSELIHASEKTORID ELis

1. Veiseliha- ja vasikaliha- ning lamba- ja kitseliha sektorid (edaspidi veiseliha- ja lamba/kitseliha sektorid) on ELi põllumajandusele väga olulised. EL on maailmas suuruselt kolmas veise- ja vasikaliha tootja, 8 miljonit tonni tapetud veiseid moodustab peaaegu 12% maailma veiselihatoodangust [2]. Kolmandik ELis toodetud veiselihast [3] on saadud seeläbi, et veiselihatootjad peavad ammlehmasid, kes poegivad ja toidavad vasikaid. Ammlehmade karju toidetakse ekstensiivse karjakasvatuse süsteemi alusel ning nende vasikad müüakse kohe pärast võõrutamist otse tapamajale või muudele ettevõtetele, kes enne tapale viimist nuumavad veiseid intensiivsema tootmissüsteemi abil. Viimaste andmete kohaselt on ammlehmade karja suurus ajavahemikul 2000–2010 ELis stabiliseerunud ja moodustab ligikaudu 12,4 miljonit [4] looma.

2. Lamba/kitseliha sektori toodang, mis viimastel aastatel oli stabiilselt veidi rohkem kui miljon tonni, langes 2009. aastal 804000 tonnini. Karja suurus ELis on ligikaudu 81 miljonit lammast (91 miljonit 2009. aastal); kitsi on ligikaudu 13 miljonit.

ELi OTSETOETUSED VEISELIHA- JA LAMBA-/KITSELIHA SEKTORITELE

3. Veiseliha- ning lamba-/kitselihasektorite põllumajandusettevõtjaid on pikka aega ELi erinevate otsetoetuste abil toetatud. Nende sektorite toetamise peamine eesmärk on olnud tootmise säilitamine, "eelkõige piirkondades, kus puuduvad muud võimalused" ning "kus toodang on kohalikule majandusele oluline" [5]. Selleks, et saada õigus ELi otsetoetustele, pidid põllumajandusettevõtjatel olema lisatasuõigused (individuaalsed kvoodid), mis moodustavad iga liikmesriigi koguselisi piiranguid ja mis eraldati põllumajandusettevõtjatele taotluste alusel.

4. Otsetoetused nende sektorite põllumajandustootjatele hõlmavad muu hulgas ka põhi- ja lisatoetusi [6] ammlehmade ning uttede ja kitsede eest. Need on loomadega seotud [7] toetused, mis on kavandatud tulundusloomade arvu säilitamiseks, kes toovad järglasi (vasikaid või tallesid), kes on omakorda tooraineks töötlevale tööstusele (spetsialiseerunud nuumajad või tapamajad).

5. 2003. aasta ÜPP reformiga võeti põllumajandusmaksetega seoses kasutusele tootmisest lahtisidumise mõiste [8] (st toetuse maksmise ja konkreetse toodangu nõude vahelise seose kaotamine) ning uus kava ELi otsetoetuste maksmiseks: ühtne otsemaksete kava. Lahtisidumisele oli siiski ette nähtud erandid juhul, kui liikmesriigi arvates oli ühtsele otsemaksete kavale üleminekul oht põllumajandusturu häirimiseks või tootmisest loobumiseks. Sellisel juhul võisid liikmesriigid säilitada teatud sektorites [9] mingi osa otsetoetustest olemasoleval kujul, mis tähendas ühtse otsemaksete kava osalist rakendamist [10].

6. Kaheksa liikmesriiki otsustas kasutada võimalust säilitada otsetoetused ammlehmadele ja/või uttedele ja kitsedele osaliselt rakendatava ühtse otsemaksete kava alusel (vt tabel 1). Ammlehmade eest makstavad lisatasud võisid jääda 100-protsendiliselt tootmiskohustusega seotuks, mis tähendab, et neid maksti endiselt samamoodi nagu enne reformi. Uttede ja kitsede eest makstavate lisatasude puhul tähendas 50-protsendiline seotus seda, et ainult poole 2001. aasta süsteemi alusel eraldatud iga-aastasest toetussummadest tohtis eraldada seotud maksetena [11] (välja arvatud äärealad [12], kus toetused on sajaprotsendiliselt tootmiskohustusega seotud).

TABEL 1

LIIKMESRIIGID, KUS AMMLEHMADE, UTTEDE JA KITSEDE EEST MAKSTAVAD LISATASUD JÄID TOOTMISKOHUSTUSEGA SEOTUKS [13]

Liikmesriik | Sektor | Lisatasu suurus |

Austria, Belgia | Ammlehmade lisatasu | 200 eurot ammlehma kohta, kuni 50 eurot lisatoetust 10,50 eurot ute kohta, 3,50 eurot lisatoetust, 8,40 kitse kohta [9999] |

Taani, Soome, Sloveenia | Uttede ja kitsede lisatasu |

Prantsusmaa, Portugal, Hispaania | Ammlehmade lisatasu ja uttede ja kitsede lisatasu |

7. Komisjon soovitas [14] 2008. aastal tehtud ÜPP vahehindamise (mida nimetatakse ka "tervisekontrolliks") kontekstis jätkata suunatud valikulist tootmiskohustusest lahtisidumist. Komisjoni põhjendused on toodud 1. selgituses.

8. Seetõttu hakati pärast 2009. aasta õigusaktide [15] jõustumist lihatootmise otsetoetusi (peale ÜPP "tervisekontrolli") tootmiskohustusest täiendavalt lahti siduma [16]. Ammlehmade, uttede ja kitsede eest makstavad lisatasud aga ei muutunud, kuna liikmesriikidel, mis 2003. aastal olid nende sektorite puhul valinud ühtse otsemaksete kava osalise rakendamise, lubati taas kord samal viisil jätkata, pannes rõhku vahendite eraldamisele piirkondlike vajaduste alusel [17]. Lisaks laiendati võimalust nende kahe sektori toetamiseks kahe meetme kaudu, mis olid seotud teatud tüüpi põllumajandustegevusega (vt 2. selgitus).

1. SELGITUS

KOMISJONI PÕHJENDUSED ÜHTSE OTSEMAKSETE KAVA OSALISE RAKENDAMISE JÄTKAMISEKS AUDITEERITUD SEKTORITES

„[. . .] äsjaste reformide ulatus ning enamate sektorite integreerimine ühtsesse otsemaksete kavasse vähendavad tootmiskohustusega osaliselt seotud toetuste olulisust ning takistavad sageli põllumajandusettevõtjatel konkurentsivõime ja turule suunatuse parandamist. Lisaks on mittetasuvate sektorite põllumajandusettevõtjad kehvemas olukorras kui need väiksemaid makseid saavad põllumajandusettevõtjad, kelle puhul kohaldatakse täielikku tootmiskohustusest lahtisidumist [18]. Lisaks peavad tootmiskohustusega seotud toetust saavad põllumajandusettevõtjad tegelema nii paralleelselt toimivate seotud kui ka lahtiseotud süsteemidega, mis suurendab keerukust ja halduskulusid ning millest ei tulene mingit rahalist kasu. Eeltoodud põhjustel oleks soovitatav minna üle täielikule tootmiskohustusest lahtisidumisele. Siiski (. . .) on mõnel konkreetsel juhul oluline minimaalne põllumajanduslik tootmine, et säilitada majandustegevus väheste majanduslike alternatiividega piirkondades ja seeläbi tagada piisav toormaterjal töötlevale tööstusele või luua keskkonnatulu.

9. Praegu on liikmesriikides, kus nende toetuskavade puhul kasutatakse ühtse otsemaksete kava osalist rakendamist, suundumus lisatasud ühtsesse otsemaksete kavasse integreerida. See tähendab, et põllumajandusettevõtjad, kes varem said makseid auditeeritud kavade alusel, on nüüd abikõlblikud saama makseid ühtse otsemaksete kava raames ilma vajaduseta loomi pidada. Uttede ja kitsede kohta makstav lisatasu on juba tootmiskohustusest lahti seotud või on see kavva võetud enamikus nendes liikmesriikides, ning Prantsusmaa on alates 2010. aastast osaliselt lahti sidunud ka ammlehmade eest makstava lisatasu. Selle tulemusena langes iga-aastane osalise rakendamise raames makstav summa 2 miljardilt eurot 2006. aastal (mil kõik liikmesriigid olid võtnud kasutusele ühtse otsemaksete kava) veidi üle 1 miljardini aastaks 2011 (vt tabel 2).

2013. AASTA JÄRGSE ÜHISE PÕLLUMAJANDUSPOLIITIKA SEADUSANDLIKUD ETTEPANEKUD

10. Komisjon võttis vastu 2013. aasta järgset ÜPP-d käsitlevad seadusandlikud ettepanekud, mis sisaldasid muu hulgas ka uusi eeskirju, mida kohaldatakse põllumajandusettevõtjatele seoses ÜPP toetuskavade raames tehtavate otsemaksetega [19]. Vastavalt ettepaneku artikli 38 punktile 2 võib "tootmiskohustusega seotud toetust anda üksnes sektoritele või liikmesriigi piirkondadele, kus teatavaid põllumajanduslikke tootmisviise või põllumajandussektoreid peetakse majanduslikel ja/või sotsiaalsetel ja/või keskkonnaalastel põhjustel eriti tähtsaks, kuid mille puhul esineb teatavaid raskusi". Sellest tulenevalt on veise- ja lamba-/kitselihasektorites vabatahtlik tootmiskohustusega seotud toetus endiselt lubatud, säilitades seeläbi võimaluse otsetoetusteks (nagu auditeeritud kavade puhul).

2. SELGITUS

KAKS 2009. AASTA MÄÄRUSEGA SISSE VIIDUD MEEDET

Nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 artikkel 63: Erandina võivad liikmesriigid kasutada eelnevalt tootmisega seotud toetustena makstud vahendeid, et kehtestada toetusõigusi või suurendada nende väärtust teatud põllumajandustegevuste puhul, mis ei ole tingimata seotud eelnevalt tootmiskohustusega seotud maksetega/toetustega.

Määruse (EÜ) nr 73/2009 artikkel 68lubabmaksta eritoetust veise- ja vasikaliha-, lamba- ja kitseliha-, piimandus- ning riisisektoris majanduslikult haavatavates või keskkonnatundlikes piirkondades või majanduslikult haavatavate põllumajandustootmisviiside puhul. Liikmesriigid võivad reserveerida 10% riiklikest ülemmääradest, et luua konkreetsed tootmisega seotud toetuskavad nende sektorite põllumajandustegevusele. See variant asendas ja laiendas tootmisega seotud toetuse eraldamise võimalusi, mida varem eraldati vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 69.

TABEL 2

AUDITEERITUD KAVADE EELARVE MUUTUMINE

(eurodes) |

Lisatasu | Assigneeringud 2011 | Assigneeringud 2010 | Kulutused 2009 | Kulutused 2006 |

Ammlehmade eest makstav lisatasu | 952000000 | 1162000000 | 1153141941 | 1257884680 |

Ammlehmade eest makstav täiendav lisatasu | 51000000 | 52000000 | 51723556 | 62112145 |

Vahesumma (a) | 1003000000 | 1214000000 | 1204865497 | 1319996825 |

Lambad ja kitsed | 22000000 | 258000000 | 232868953 | 691666492 |

Lammaste ja kitsede eest makstav täiendav lisatasu | 7000000 | 78000000 | 72391238 | 215169838 |

Täiendavad maksed kitse- ja lambakasvatussektorile | – | – | – | – |

Vahesumma (b) | 29000000 | 336000000 | 305260191 | 906836330 |

KOKKU ( (a) + (b) ) | 1032000000 | 1550000000 | 1510125688 | 2226833155 |

AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS

AUDITI ULATUS

11. Auditi käigus vaadeldi ammlehmade ning uttede ja kitsede toetus- kavasid. Audit hõlmas ajavahemikku alates 2003. aasta reformile vahetult eelnenud aastast (2005) kuni aastani 2010 (kaasa arvatud).

12. Üldine auditiküsimus puudutas osaliselt rakendatava ühtse otsemaksete kava alusel ammlehmade, uttede ja kitsede eest makstavate otsetoetuste järgmisi aspekte.

a) Kas toetused on suunatud liikmesriikide kõige asjakohasematele piirkondadele?

b) Kas toetused on mõjusad konkreetse toodangu säilitamisel ning seeläbi negatiivse sotsiaalse, majandusliku ja keskkonnaalase mõju vältimisel?

c) Kas komisjoni- ja liikmesriikidepoolne järelevalve ja hindamine on asjakohane?

AUDITI LÄHENEMISVIIS

13. Auditi käigus tehti külastusi komisjoni (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraati) ning nelja liikmesriiki [20], kus toetuskavasid kasutatakse. Kahes muus liikmesriigis [21] uuriti nende sektorite arengut dokumentide hindamise abil. Lisaks tehti andmete kogumiseks külastusi kahte liikmesriiki, kus ühtset otsemaksete kava täies mahus rakendati [22], et võrrelda veise- ja lamba-/kitselihasektori arengut liikmesriikides, kes ei säilitanud auditeeritud kavasid.

14. Auditi tõendusmaterjali koguti järgmiste toimingutega:

a) vaadati läbi komisjoni järelevalvemenetlused ja seadusandlike ettepanekute ettevalmistamistööga seotud toimikud kahes sektoris, lisaks tutvuti hindamiste ja muude uuringutega;

b) kohtuti asjaomase riigi vastavate ametnikega ning tehti intervjuud mõlema sektori põllumajandusettevõtjate esindajatega;

c) liikmesriikides kontrolliti analüüside ja toetava tõendusmaterjali kvaliteeti, et veenduda ammlehmade, uttede ja kitsede eest makstavate lisatasude asjakohasuses [23] teatavate piirkondade põllumajandusvaldkondade tootmise miinimumtaseme säilitamisel, iseäranis piirkondades, kus põllumajandustootjatel ei ole võimalust muude majanduslike alternatiivide kasutamiseks;

d) mitut lõplikku abisaajat külastati kohapeal, et arutada nende põllumajandusettevõtete olukorda ning kavade mõju nende tootmisega seotud otsustele;

e) analüüsiti liikmesriikide varasemaid tootmist käsitlevaid suundumusi ning sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid aspekte ning võrreldi nende liikmesriikidega, kus rakendatakse ühtset otsemaksete kava täies mahus; millele lisanduvad nendele sektoritele suunatud riiklikud või ELi erimeetmed;

f) uuriti ja analüüsiti asjakohaseid uurimusi ja statistikat.

TÄHELEPANEKUD

KAVADE SUUNAMINE LIIKMESRIIKIDE KÕIGE ASJAKOHASEMATELE PIIRKONDADELE

15. Auditeeritud kavade säilitamise põhjenduseks oli, et raskusi kogevates piirkondades ning haavatavates sektorites (nagu veiseliha- ning lamba-/kitselihasektorid) võivad piisavalt suunatud meetmed vähendada tootmisest loobumise riski ning sellest tulenevaid negatiivseid keskkonnaalaseid, majanduslikke ja sotsiaalseid tagajärgi. Auditiga hinnati, kas komisjon ja liikmesriigid on analüüsinud ja määratlenud liikmesriikides kõige asjakohasemad piirkonnad, st oma territooriumil olevad haavatavad piirkonnad ja põllumajandusalad, kus tootmisest loobumine avaldaks kahjulikku mõju. Lisaks hinnati, kas kavade ülesehitus tagaks vastavate piirkondade karjakasvatajate kaasamise.

SUUREMA OSA VAHENDITE PUHUL PUUDUVAD ASJAKOHASED SUUNAVAD SÄTTED

16. Vahendite suunamine sisaldub osaliselt juba kavade olemuses ja põllumajandustegevuses, mida need toetavad. Selleks on põllumajandustegevus, mida tehakse üldiselt ekstensiivse karjakasvatuse kaudu maal, mis ei ole sobiv põllukultuuride kasvatamiseks. Selgete ja piisavate suunavate säteteta võivad otsetoetused siiski minna hoopis muude, intensiivsemate loomakasvatusmeetodite toetuseks.

17. Komisjon ei lisanud kavade rakendamissätetesse piirkondlikku nõuet, mis oleks selgelt suunanud toetused sinna, kus need kõige mõjusamad oleksid. Sellest tulenevalt on praeguse rakendusviisi puhul toetuste mõju nõrk, sest need jaotatakse liikmesriigi kõikide piirkondade vahel. Ammlehmade ja uttede eest makstavate põhilisatasude [24] (mis moodustavad üle 90% kahe auditeeritud sektori eelarvestatud vahenditest) abikõlblikkustingimustes ei ole toetus selgesõnaliselt asjaomaste liikmesriikide haavatavatele piirkondadele suunatud.

KAVADE HÄSTI SUUNATUD OSAD ON PIIRATUD VÕI KADUMAS

18. Praegused kavad sisaldavad hästi suunatud toetusega osi: kitsede eest makstavad põhilisatasud, uttede ja kitsede eest makstav täiendav lisa- tasu ning ammlehmade eest makstav täiendav lisatasu. Need osad ei ole piisavalt põllumajanduslikele piirkondadele keskendunud või on nende rahaline väärtus piiratud. Lisaks integreeritakse need juba ühtsesse otsemaksete kavva.

19. Kitsede eest makstava põhilisatasu abikõlblikkustingimustega [25] suunatakse otsetoetused põllumajandusettevõtjatele konkreetsetes piirkondades, kus tootmine vastab teatud kriteeriumidele. Suhteliselt suurte kitsekarjadega liikmesriigid on siiski otsustanud integreerida kitsede eest makstava lisatasu ühtsesse otsetoetuste kavasse, vähendades seega selle toetuse suunamisvõimalusi (vt 3. selgitus).

20. Uttede ja kitsede eest makstav täiendav lisatasu on suunatud teatud piirkondadele ja konkreetsetele tootmisviisidele [26]. Lisatasu on kavandatud nii, et seda makstakse "ainult nende piirkondade põllumajandustootjatele, kus lamba- ja kitsekasvatus on traditsiooniline tegevus või kus see toetab olulisel määral maapiirkondade majandust". See lisatasu, mille suuruseks 2006. aastal oli 215 miljonit eurot, on aga kadumas, sest valdav suundumus on see täielikult ühtsesse otsemaksete kavasse integreerida [27]. Kalendriaastal 2010 oli toetus tootmiskohustusega seotud ainult Portugalis ja Soomes.

3. SELGITUS

LIIKMESRIIGID LÕPETAVAD AUDITEERITUD KAVADE SUUNAMIST VÕIMALDAVATE OSADE KASUTAMISE

Prantsusmaal on kitsi üle 1,3 miljoni (mis moodustab 10% ELi kitsedest) ning seal otsustati integreerida kitsede eest makstav lisatasu täielikult ühtsesse otsemaksete kavasse alates 2006. aastast ning uttede eest makstavad lisatasud alates 2010. aastast. Hispaanias peetavad kitsed moodustavad 22% ELi kitsede koguarvust ning ka seal seoti 2010. aastal toetused tootmiskohustusest täielikult lahti. Kõige suurem ELi kitsekasvataja on Kreeka (ligikaudu 38% kitsede koguarvust) ning seal otsustati kitsede eest makstavad lisatasud ühtsesse otsemaksete kavasse integreerida kohe, kui kava kasutusele võeti.

21. Ammlehmade eest makstav täiendav lisatasu sisaldab ka suunavat tingimust, sest on seotud vähem arenenud piirkondadega [28]. Sellised piirkonnad ei ole aga tingimata põllumajanduspiirkonnad, kus ammlehmade pidamine võiks otseselt konkreetsete sotsiaalsete ja keskkonnaalaste mõjudega seotud olla. Täiendav ammlehmade eest makstav lisatasu ulatus 2010. aastal 51 miljoni euroni (2006. aastal oli see suurem, 62,1 miljonit eurot), mis moodustas kõikidest auditeeritud kavadest 5%. Üksik- asjalikud summad meetme ja liikmesriigi kaupa on ära toodud I lisas.

KAVADE MÕJUSUS KONKREETSE TOODANG SÄILITAMISEL NING SEELÄBI NEGATIIVSE SOTSIAALSE, MAJANDUSLIKU JA KESKKONNAALASE MÕJU VÄLTIMISEL

22. Kavade eesmärk oli säilitada teatud toodangutase haavatavates piirkondades ning vältida seeläbi toetuste tootmiskohustusest lahtisidumisest tuleneva restruktureerimise võimalikke negatiivseid sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonnaalaseid tagajärgi [29]. Need eesmärgid on jätkuvalt asjakohased perioodi 2014–2020 ÜPP raamistikku käsitlevates komisjoni õigusaktide ettepanekutes [30].

23. Seega uuriti auditiga, kas auditeeritud liikmesriikide kahe sektori arengusuundumused erinevad märkimisväärselt suundumustest liikmesriikides, kus toetused olid ühtsesse otsemaksete kavasse täielikult integreeritud ning kas erinevused võivad olla seotud auditeeritud kavadega.

PUUDUVAD VEENVAD TÕENDID SELLE KOHTA, ET AUDITEERITUD KAVAD MÕJUTAVAD TUGEVALT LOOMADE ARVU ÜLDIST ARENGUT

24. Kokkuvõttes suurenes ajavahemikul 2005–2010 ammlehmade arv ühtset otsemaksete kava osaliselt rakendavates liikmesriikides vähesel määral [31] (+2%), toetuse tootmiskohustusest lahtisidunud liikmesriikides vähenes see arv aga 6 protsendi võrra [32]. Ammlehmade eest makstavate toetuste mõju ei tule aga ilmseks ammlehmadega seotud üldistest suundumustest konkreetsetes liikmesriikides.

25. Ühtse otsemaksete kava osalist rakendamist kasutatakse näiteks Prantsusmaal ning ammlehmade koguarvust kuulub Prantsusmaale 32%. Ajavahemikul 2001–2004 vähenes karja suurus, kuid alates 2004. aastast hakkas ammlehmade arv taas kasvama ning 2008. aastast saadik on see püsinud suhteliselt stabiilne (vt joonis 1). Ajavahemikul 2001–2004 toimunud vähenemine toimus vaatamata ammlehmade eest makstavatele toetustele ning muudele veiselihasektoriga seotud otsetoetustele.

26. Vastukaaluks oli Saksamaal (kus toetused olid auditeeritud kavadest täielikult lahti seotud ning kus elab umbes 6% kogu ammlehmade karjast) ajavahemikul 2000–2004 suundumus negatiivne, kuigi ammlehmade eest makstavad toetused olid endiselt kättesaadavad. Pärast seda on ammlehmade arv stabiliseerunud/vähenenud aeglasemalt, isegi pärast ühtse otsetoetuste kava täielikku rakendamist.

JOONIS 1

AMMLEHMADE ARVU MUUTUS PRANTSUSMAAL JA SAKSAMAAL, 2000–2010

+++++ TIFF +++++

Allikas: Eurostati andmed.

27. Lammaste arv on pikka aega langenud ning alates 2005. aastast ei ole see trend oluliselt muutunud ei ühtset otsetoetuste kava täielikult ega osaliselt rakendavate liikmesriikide puhul. Langus on olnud nii märkimisväärne, et auditeeritud kavade raames eraldatavad toetused, mis on olnud saadaval alates 1990. aastast, ei ole suutnud seda peatada (vt joonis 2). Kitsede arv on jäänud samaks nii ühtset otsetoetuste kava osaliselt kui ka täielikult rakendavates liikmesriikides.

28. Toetusi ei ole peetud täielikult edukaks, sest neli liikmesriiki [33] kuuest, kes olid säilitanud 50% lahtisidumise variandi uttede ja kitsede eest makstavate toetuste puhul, otsustasid need täielikult ühtsesse otsetoetuste kavva integreerida ning kasutada nende sektorite puhul hoopis 68. artikli toetusi (vt 4. selgitus).

LOOMADE ARVUGA SEOTUD SUUNDUMUSI MÕJUTAVAD PEAMISELT IGA LIIKMESRIIGI OMAD VÄLISED VÕI TAUSTTEGURID

29. Tugeva seose puudumine loomade eest makstavate lisatasude ja loomade arvu vahel näitab, et peamiselt mõjutavad loomade arvu muutumist igale liikmesriigile spetsiifilised olulised välised või tausttegurid. Tegurid hõlmavad pinnase sobivust, turutingimusi, kolmandate riikide poolse konkurentsi ulatust ja tarbijate eelistusi.

JOONIS 2

KITSEDE JA LAMMASTE ARVU SUUNDUMUS TOOTMISKOHUSTUSEGA SEOTUD JA SIDUMATA TOETUST KOHALDAVATES LIIKMESRIIKIDES AJAVAHEMIKUL 2000–2010

+++++ TIFF +++++

Allikas: Eurostati andmed.

30. Nende väliste ja tausttegurite mõju on nii tugev, et auditeeritud kavade mõju kaob, kui tegurite mõju on positiivne, või ei suuda olukorda muuta, kui tegurite mõju on negatiivne. Seda toetavad nii kontrollikojapoolne konkreetsete liikmesriikide loomade arvuga seotud pikaajaliste suundumuste analüüs (vt 5. selgitus) kui ka komisjoni hinnangud ja muud uuringud [34].

4. SELGITUS

NÄIDE UTTEDE JA KITSEDE EEST MAKSTAVATE TOETUSTE INTEGREERIMISEST ÜHTSESSE OTSETOETUSTE KAVVA NING LISATOETUSE ERALDAMISEST LAMBA- JA KITSESEKTORILE

Alates 2010. aastast sidus Prantsusmaa lammastega seotud toetused tootmiskohustusest täielikult lahti ning asendas osaliselt rakendatava ühtse otsetoetuste kava raames antava uttede ja kitsede toetuse tehnilistele ja majanduslikele valikukriteeriumidele tugineva paremini fokusseeritud ja suunatud konkreetse toetuskavaga. See toimus artikli 68 lõike 1 punkti b raames ning kombineeritult ühtse otsetoetuste kavaga (st 2010. aastal makseid lisaks ühtsele otsetoetuste kavale kokku ligikaudu 135 miljoni euro ulatuses).

Selle poliitikamuudatuse mõju abisaajatele näitab järgmine juhtum: Auvergne’i põllumajandusettevõtja, kes kasvatas lambaid põllumajandusettevõttes, mis asus enam kui 1000 meetri kõrgusel ja kus teised majanduslikud alternatiivid olid piiratud, sai 2006. aastast (osaline lahtisidumine: 50% uttede lisatasust) kuni 2010. aastani (toetuste täielik lahtisidumine, millele lisandus artiklitele 63 ja 68 vastav eritoetus) 15000 euro võrra rohkem toetust. Põllumajandusettevõtja lammaste arv sel perioodil aga ei muutunud ning oli vahemikus 612–635.

5. SELGITUS

NÄIDE VÄLISTE TEGURITE TUGEVAST MÕJUST LOOMADE ARVULE

Ühtset otsemaksete kava kasutab liikmesriikidest näiteks Portugal ning seal on ammlehmade arvu suundumus olnud positiivne tänu 1994. aasta kavale, mille eesmärk oli muuta põllumaa karjamaaks, et edendada loomakasvatust, ning 90000 täiendava loomapidamisõiguse eraldamisele, mis suurendasid riiklikku ammlehmade kvooti.

LOOMADEGA SEOTUD TOETUSED, MIS EI OLE SEOTUD TEISTE TINGIMUSTEGA, EI OLE PIISAVAKS STIIMULIKS KONKURENTSIVÕIMET PARANDADA

31. Tootmiskohustusega seotud toetuste säilitamine on üleminekumeede haavatavate piirkondade põllumajandusettevõtjate toetamiseks, kuid komisjoni sõnul ei olnud see mõeldud selleks, et ohustada reformi üldist suundumust toetuste lahtisidumise ja tootjate suurema turule orienteerituse poole. Toetuskava, millest makstakse loomade arvul põhinevaid toetusi ilma ühegi lisatingimuseta, ei paku aga põllumajandusettevõtjatele vahetuid stiimuleid konkurentsivõime parandamiseks.

32. Loomade arvul põhinevate toetuste sidumine kvaliteedi parandamisega, nagu seda tehakse mõnes liikmesriigis (näiteks Iirimaal ja Ühendkuningriigis Šotimaal), on aga potentsiaalselt mõjusam toetusmeede, mis edendab nii tootmise säilitamist kui ka soovitud suuremat orienteeritust turgudele. Selline lähenemine aitaks tegeleda ka põhilise probleemiga, mis toodi välja ÜPP "tervisekontrolli" käigus tehtud mõjuhindamises: tootmiskohustusega osaliselt seotud toetused nimelt "takistavad sageli põllumajandusettevõtjatel konkurentsivõime ja turule suunatuse parandamist. Lisaks on mittetasuvate sektorite põllumajandusettevõtjad kehvemas olukorras kui need väiksemaid makseid saavad põllumajandusettevõtjad, kelle puhul kohaldatakse täielikku tootmiskohustusest lahtisidumist" [35].

OSALIST JA TÄIELIKULT ÜHTSET OTSEMAKSETE KAVA KASUTAVATE LIIKMESRIIKIDE ÜLDISTES SUUNDUMUSTES PUUDUB MÄRGATAV ERINEVUS

33. Auditeeritud kavade jätkamine oli kavandatud leevendama ka toetuste lahtisidumisest tuleneva ümberstruktureerimise negatiivseid sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonnalaseid tagajärgi (st ühtse otsemaksete kava täielikku kohaldamist nendes sektorites). Auditiga võrreldi asjaomaste esinduslike näitajate (lihatootmine, toetusesaajate ja loomade arv põllumajandusettevõtte kohta ja püsikarjamaa all olev ala) suundumusi täielikult lahti seotud toetusi ning ühtse otsemaksete kava osalist rakendamist kasutavates liikmesriikides. Eesmärk oli määrata toetuste tootmiskohustusest lahtisidumisest tulenevate negatiivsete tagajärgede ulatus.

PUUDUVAD OLULISED ERINEVUSED AUDITEERITUD KAVASID KASUTAVATE JA MITTEKASUTAVATE LIIKMESRIIKIDE LIHATOOTMISEGA SEOTUD SUUNDUMUSTES

34. Auditiga ei leitud olulisi erinevusi lihatootmisega seotud suundumustes nendes liikmesriikides, kus auditeeritud kavad jäid tootmiskohustusega seotuks (st samaks, nagu enne reformi), ja nendes, kus toetused täielikult ühtsesse otsemaksete kavasse olid integreeritud (lihatootmisega seotud suundumuste kohta vt lisa II). Ainult üks kolmandik ELi veiselihatoodangust on otseselt seotud ammlehmadega, kuid sellegipoolest näitavad suundumused, et auditeeritud kavade tootmiskohustusest lahtisidumine ei ole lihatootmisele märkimisväärset mõju avaldanud.

35. Neid suundumusi mõjutavad jällegi tugevalt välised ja tausttegurid, sh hetkel käimasolev ümberstruktureerimine nii põllumajandusettevõtete (näiteks ebarentaablite põllumajandusettevõtete tegevuse lõpetamine, loomade suurem kontsentreeritus põllumajandusettevõttes) kui ka tööstuse tasandil (näiteks jaekaubanduskettide sisenemine turgudele klientidena, tapamajade ühendamine jne).

36. Näitena nendest taustteguritest võib tuua asjaolu, et põllumajandusliku tootmisahela korraldus mõjutab oluliselt töötlevat tööstust. Näiteks Portugalis, kus 75% põllumajandusettevõtetest on liigitatud "väga väikesteks", täheldasid riiklikud ametiasutused, et väikeste ja killustatud karjakasvatajate läbirääkimispositsioon oma tarnijate ja klientide suhtes on nõrk ning see piirab ka sektori tootlikkust. Olukorda raskendas veelgi asjaolu, et tapamajad Portugalis pakkusid ainult loomade tapateenust ega mänginud liha turustamisel olulist rolli. Ühendkuningriigis täheldasid riiklikud ametiasutused aga, et pärast ühtse otsemaksete kava täielikku rakendamist hakkas karja tootlikkus ja põllumajandusettevõtete konkurentsivõime paranema ning jõupingutusi tehti ka karjakasvatajate turuosa ja väljundite suurendamiseks kooperatiivide abil.

JOONIS 3

LIHATOOTMINE – TOOTMISKOHUSTUSEGA SEOTUD LISATASUSID KASUTAVATE JA MITTEKASUTAVATE LIIKMESRIIKIDE VÕRDLUS

+++++ TIFF +++++

Allikas: ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni statistiline aastaraamat 2010, tabel B.10.

LIIKMESRIIKIDEVAHELISED SARNASUSED TEATUD ASJAKOHASTES SOTSIAALSETES JA KESKKONNAALASTES SUUNDUMUSTES

37. Auditeeritud liikmesriikides on kooskõlas põllumajanduse üldise suundumusega ka ammlehmade, lammaste ja kitsede eest makstavate toetuste saajate arv vähenenud, sest vähem konkurentsivõimelised põllumajandusettevõtjad on sektorist lahkunud. Sellisel vähenemisel võib olla negatiivseid mõjusid, nagu näiteks tööhõive vähenemine põllumajandusettevõtetes, majanduslikud tagajärjed maapiirkondadele ja negatiivsed keskkonnamõjud. Neid potentsiaalseid mõjusid leevendab enamasti siiski ELi üldine suundumus suurendada peetavate loomade arvu põllumajandusettevõte kohta (vt lisa III) ja asjaolu, et parema konkurentsivõimega põllumajandusettevõtjad võtavad osaliselt üle lahkunud ettevõtjate tootmistegurid, eesmärgiga parandada oma konkurentsivõimet ning kasumlikkust tootmismahtude suurendamise abil.

38. Minimaalse tootmise nõude säilitamine, nagu see, mida soodustati auditeeritud kavade puhul, võib osutuda oluliseks keskkonnale kasu toomisel, vähendades näiteks tuleohtu ning edendades bioloogilist mitmekesisust. Komisjon ongi juba tuvastanud mitu põllumajandustegevuse liiki (nt ekstensiivsed karjatamissüsteemid, karjatamine ja rändkarjakasvatus [36]), mis on seotud sotsiaalsete ja keskkonnaalaste mõjudega.

39. Teised ELi poliitikavahendid, nagu näiteks põllumajanduskeskkonna poliitika, vähemsoodsate piirkondade meetmed või isegi ELi õigusnormid [37] mängivad sarnast täiendavat rolli. Meetmed on samuti seotud auditeeritud kavade kavandatavate keskkonnaalaste mõjudega. Seetõttu ei ole selge, millises ulatuses auditeeritud kavad (kui neid rakendada liikmesriikide kogu territooriumil) aitavad kaasa negatiivsete keskkonnaalaste tagajärgede ärahoidmisele. Seda kinnitab ka asjaolu, et külastatud tootmiskohustusest lahtiseotud toetustega liikmesriikides puudusid tõendid selle kohta, et pärast auditeeritud kavade lahtisidumist oleks maa kasutamata jätmisest tekkinud ulatuslikke keskkonnaalaseid probleeme.

40. Lisaks on mäletsejate kasutatav püsikarjamaa suurus (vt tabel 3), mida saab kasutada keskkonnaalase näitajana, olnud kas stabiilne või ei ole ELi liikmesriikides märgatavalt vähenenud, vaatamata liikmesriikide valikule auditeeritud kavad tootmiskohustusest lahti siduda või mitte.

TABEL 3

PÜSIKARJAMAANA DEKLAREERITUD MAA KOGUPINDALA

Allikas: Euroopa Komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat.

Püsikarjamaana deklareeritud pindala (1000 hektarit) |

EU-15 | 2006 | 2009 | Protsentuaalne muutus (2009 vs. 2006) |

Belgia [8888] | 459 | 458 | –0,2% |

Taani | 225 | 215 | –4,4% |

Hispaania [8888] | 5695 | 6001 | 5,4% |

Prantsusmaa [8888] | 8103 | 8106 | 0% |

Austria | 1437 | 1397 | –2,8% |

Portugal [8888] | 1037 | 1124 | 8,4% |

Soome | 22 | 19 | –15,1% |

A)Vahesummad(Ühtset otsemaksete kava osaliselt rakendavad liikmesriigid) | 16978 | 17320 | 2,0% |

Saksamaa | 4925 | 4798 | –2,6% |

Iirimaa | 4264 | 4233 | –0,7% |

Kreeka | 2740 | 2719 | –0,8% |

Itaalia | 2303 | 2325 | 1% |

Luksemburg | 66 | 65 | –1,7% |

Madalmaad | 813 | 832 | 2,4% |

Rootsi | 800 | 713 | –11% |

Ühendkuningriik | 9919 | 9796 | –1,2% |

B)Vahesummad(Ühtset otsemaksete kava täielikult rakendavad liikmesriigid) | 25830 | 25481 | –1,4% |

TOETUSTE TOOTMISKOHUSTUSEST LAHTISIDUMINE MÕJUTAB NEGATIIVSELT LOOMAKASVATUST HAAVATAVATES PIIRKONDADES

41. Kuigi on juhtumeid, mil kavadele on olemas hea põhjendus, näitab tootmiskohustusest lahtisidumise kogemus, et üldiselt ei tekitanud see ELi tasandil olulisi muutusi tootmisstruktuuris, mida märkis ka komisjon [38]. Kontrollikoja auditiga leiti, et liikmesriikide teatud piirkondades (nagu näiteks mägialad või piirkonnad, kus ei ole elujõulisi põllumajanduslikke alternatiive), on suur oht [39] loomakasvatusest loobumiseks, mis, nagu näha 6. selgitusest, on mõnes liikmesriigis ka täide läinud. Sellistes piirkondades põhjustab konkreetse tootmiskohustuse puudumine mäletsejate arvu vähenemist (raskete pinnase- või ilmastikutingimuste tõttu), millel omakorda on sotsiaalsed ja majanduslikud tagajärjed.

6. SELGITUS

TOOTMISEST LOOBUMINE SEOSES TOETUSTE LAHTISIDUMISEGA HAAVATAVATES PIIRKONDADES

Šotimaal on suur osa maast madala tootlikkusega [40] ning tootmisalternatiivid piirduvad seega mäletsejate ekstensiivse karjakasvatusega. Pärast ühtse otsemaksete kava kasutuselevõttu langes abisaajate arv Šotimaal märgatavalt. Osaliselt selgitasid Šotimaa ametiasutused tootmisest loobumist sellega, et vanemad ja vähem tõhusamad põllumajandusettevõtjad loobusid põllumajandustegevusest ning rentisid oma maa edasi. Asjaolu, et peetavate loomade arv pärast ühtse otsemaksete kava kasutuselevõttu kiiresti vähenes, on keskkonnaalaselt murettekitav, eelkõige ebasoodsamas mägede ja saarte ja Šotimaa haavatavas loodepiirkonnas. Šotimaa ametiasutuste edastatud teabe kohaselt on "põllumajandustootjate ühtse otsemaksete kava kasutuselevõtust alates lammaste arvu vähenemine kiirenenud, viimase viie aastaga on see vähenenud 14,4%.Veiste arv on ajavahemikul 2005–2009 samuti 7,5% langenud, kuigi eelmisel aastal see veidi tõusis (0,8%)."

Veel üks näide tootmisest loobumisest probleemsetes piirkondades on Portugalist, kus samuti on suur osa põllumajandusmaast ebasoodsates piirkondades. Suurem osa lambakasvatusest toimub Portugalis piirkondades, kus on keerukad looduslikud tingimused, või äärealadel, kus ei ole majanduslikult elujõulisi alternatiive. Aastal 2009 maksti suurem osa (53%) toetusi uttede eest abisaajatele Alentejo piirkonnas, mis on liigitatud vähemsoodsaks piirkonnaks. Pärast uttede ja kitsede eest makstavate toetuste osalist lahtisidumist näitab suundumuste analüüs, et lammaste ja kitsede eest makstavate toetuste saajate arv vähenes rohkem just selles piirkonnas, mitte teistes. See näitab, et toetuste tootmiskohustusest lahtisidumisest tulenev tootmisest loobumine on märgatavam ebasoodsamates piirkondades, kus alternatiive on vähe.

KOMISJONI JA LIIKMESRIIKIDE JÄRELEVALVE- NING HINDAMISSÜSTEEMID

42. Komisjon ja liikmesriigid peaksid panema paika asjakohased haldus- vahendid, nagu hästitoimiv tulemuste kontrollimise raamistik, et regulaar- selt kontrollida eelnevalt paika pandud tulemusnäitajaid ning hinnata kavade sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonnaalaseid mõjusid [41]. Lisaks tuleks mõlemaid kavu koordineerida asjakohaselt muude sektorile eraldatavate toetustega.

TULEMUSTE NÕRK JÄRELEVALVE LIIKMESRIIKIDES

43. Igal auditeeritud liikmesriigil on üldiselt olemas üksikasjalik teave kariloomade sektorite ja oma territooriumi eri piirkondade põllumajanduse olukorra kohta. Teave on aga hajutatud eri tasanditel tegutsevate osakondade või erinevate ametite vahel, kes kõik koguvad sellist teavet eri eesmärkidel.

44. Kuna õigusaktid järelevalvet ei reguleeri, ei olnud suurem osa külastatud liikmesriikidest pannud paika järelevalvesüsteemi, mis ühendaks auditeeritud loomatoetuste kavade väljundid ja konkreetsed lõpptulemused. Ka ei olnud auditeeritud kavade puhul määratletud konkreetsed tulemusnäitajad.

45. Esitatud on mitu põhjendust ühtse otsemaksete kava meetmete osalise rakendamise säilitamiseks auditeeritud kavade abil [42], kuid sellele vaatamata ei selgitanud komisjon, mida tähendab "toodang" (kas põllumajandusettevõtete arvu, toetusesaajaid, peetavaid loomi jne) või "töötleva tööstuse varustamine" (kas vasikaid või tallesid, rümbamassi, liha kogust tonnides jne) ning kuidas nende kahe teguri abil saavutada kavandatud sotsiaalmajanduslik ja keskkonnaalane mõju.

46. Sellest tulenevalt ei ole need mõisted auditeeritud kavasid rakendavates liikmesriikides ühtselt määratletud ega ole seotud vajadustega, mida eelarvepädevad institutsioonid ja komisjon on välja toonud kavade säilitamise toetamist silmas pidades. Liikmesriigid seevastu tõlgendavad väga erinevalt kavade võimalikke eesmärke ning eesmärkide puudumisel teisi näitajaid (ehk tegevuseesmärke), mida saaks kasutada nende tõhususe kontrollimiseks (vt 7. selgitus). Sellised tõlgendused ei moodusta aga tingimata asjakohaseid [43] tulemusnäitajaid, mille abil hinnata kavadele seatud eesmärkide täitmist ning mille abil komisjon saaks teha järelevalvet ELi tasandil.

PUUDUB TÄIELIK ÜLEVAADE ERI MEETMETEST, MILLEL ON SAMASUGUSED EELDATAVAD MÕJUD NAGU AUDITEERITUD KAVADEL

47. Komisjonipoolset järelevalvet takistab ka asjaolu, et puuduvad järelevalvevahendid, mis võimaldaksid saada täieliku ülevaate loomasektorile eri allikatest kättesaadavatest toetustest ning millel on omavaheline sünergiline toime. Sellised toetused on saadaval nii ÜPP I kui II samba raames [44] ning ka riiklikest vahenditest. Kuigi nimetatud teave on komisjonis mitmel tasandil kättesaadav, ei koguta seda süstemaatiliselt ning selle üle ei tehta ühtlustatud järelevalvet.

7. SELGITUS

LIIKMESRIIGID TÕLGENDAVAD TULEMUSNÄITAJAID ERINEVALT

Prantsusmaal oleks sidusrühmade arvates võimalik "tootmist" kontrollida vasikate või eksporditava vasikaliha (tonnides) alusel, selmet seda teha ainult peetavate ammlehmade arvu alusel. "Töötleva tööstuse varustamine" võiks olla veise-, vasika- ja talleliha rümbamass kilogrammides. Kitsesektori puhul mõõdaksid sidusrühmad töötleva tööstuse varustamist juustutööstusele toodetud ja tarnitud kitsepiima koguse alusel.

Belgias tõlgendati "tootmist" Blanc-Bleu Belge lehmatõu karja suuruse abil. Veiseliha tootmist määratleti algupärase brutotoodangu (production indigene brute) alusel, mida arvutatakse rümbamassi ekvivalendina tonnides. Arvutamisel võetakse arvesse Belgias tapetud loomi, millele liidetakse eksporditud elusloomad ja lahutatakse imporditud elusloomad.

Hispaanias määratlesid kohalikud ametiasutused "toodangut" loomade koguarvu, põllumajandusettevõtete arvu ja toodetud liha koguse alusel. Töötleva tööstuse varustamise määratlemiseks kasutati kodumaal kasvatatud loomade lihakehade arvu, millele lisati nuumamiseks sisse ostetud loomade arv.

48. Loomakasvatussektor saab näiteks märkimisväärset kasu II samba maaelu arengu vahenditest, eelkõige põllumajandusliku keskkonnatoetuse meetmetest [45], ning intervjueeritud sidusrühmad (riiklikud ametiasutused ja põllumajandusettevõtjate ühendused) olid nõus, et see toetus on täiendava olemusega. Lisaks mõjutavad ammlehmade ja lammaste ning kitsekasvatajate tootmisalased otsuseid oluliselt teised I samba poliitikavahendid (nagu nõuetele vastavuse tingimused [46], artikli 68 meetmed jne) ja riigi rahastatud meetmed (vt näited 8. selgituses).

49. Külastatud toetusesaajad ei teinud vahet saadava toetuse eri komponentide vahel. Neile oli tootmisotsuste tegemisel pigem oluline toetuse suurus, mitte konkreetne toetuskava kui selline (vt 9. selgitus). Seega eksisteerib topeltrahastamise võimalus [47], sest kasutusel on mitu sarnaste eesmärkidega süsteemi. Sellist olukorda oleks võimalik vältida, kui komisjonil oleks terviklik ülevaade põllumajandusettevõtjatele eraldatavatest mitmesugustest toetustest ning nende mõjudest.

8. SELGITUS

NÄITEID AUDITEERITUD SEKTORITE MUUDEST SARNASTE EESMÄRKIDEGA TOETUSKAVADEST

Iirimaal kohaldati ammlehmasid hõlmavat loomade heaolu registreerimise ja aretuse kava (tootmiskohustusega seotud toetus, mida tuntakse ka ammlehmade heaolu kava nime all). Tegemist on riigi rahastatud ja komisjoni poolt heaks kiidetud kavaga [48], mille raames makstakse hetkel toetust 40 eurot looma kohta (kogusummas ligikaudu 92,5 miljonit eurot), mille eesmärk on parandada loomade heaolu ning loomaliha tootmiseks mõeldud ammlehmakarja kvaliteeti. Lammaste rohumaal kasvatamist käsitlev kava (tootmiskohustusest lahtiseotud ja artikli 68 sätteid kohaldav). Kava rahastatakse ühtse otsemaksete kava kasutamata assigneeringutest ning tegu on pindalapõhise kavaga, mis on seotud lammaste loomkoormusega; erinevates oludes tegutsevatele põllumajandusettevõtjatele makstakse toetust erineval määral ja toetuse määr on 10 eurot ute kohta (ligikaudu 54 miljonit eurot kava kolmeaastase kestuse vältel).

Ühendkuningriigis (Šotimaal) kohaldatakse Šoti lihavasikaid käsitlevat kava (tootmiskohustusega seotud toetus, mida rahastatakse artikli 69 ja 68 sätete alusel). Kava raames makstakse otsetoetust spetsialiseerunud loomalihatootjatele, kellel on isased ja emased vasikad, kellest vähemalt 75% on mõeldud lihatootmiseks ning kes on vähemalt 30 päeva vanad (119200000 eurot ajavahemikul 2010–2013 ehk 18–19 miljonit Suurbritannia naela aastas).

9. SELGITUS

NÄIDE SARNASTE EESMÄRKIDEGA ABIKAVADE KOMBINEERIMISEST

Toetusesaaja tegutses ebasoodsas piirkonnas ühes auditeeritud liikmesriigis ning teda külastati kohapeal. Põllumajandusettevõtja peamine tegevus oli tallede kasvatamine, keda ta müüs teistele põllumajandusettevõtjatele nuumamiseks või siis otse tapaloomadeks. Tallekarjas oli 400 utte, keda karjatati karjaaiaga piiratud alal kokku ligikaudu 250 hektaril. Põllumajandusettevõttes toodetud valgurikkad taimed ja teravili kasutati põllumajandusettevõtja sõnul peamiselt loomade toitmiseks. Aastal 2009 andis põllumajandusettevõtja poole oma ettevõttest üle pojale (üle anti 200 lammast).

Eri toetuskavade suhtelise toetuse analüüs näitab, et lammaste eest makstavate lisatasude majanduslik mõju põllumajandusettevõtja tootmisotsustele on vähene. Vähemsoodsate piirkondade meetmetel ja põllumajandusliku keskkonnatoetuse meetmetel on piirkondliku suunamise ja keskkonnaalaste tulemuste osas auditeeritud kavadega sarnased eesmärgid ning need meetmed mõjutavad põllumajandusettevõtja saadavate toetuste kogusummat palju rohkem. Lisaks oleks ühtse otsemaksete kava lisatasudega seotud vastavusnõuded kõige mõjusamalt täidetud kariloomi karjatades, ning seetõttu oleks põllumajandusettevõtja kariloomad alles jätnud isegi ilma uttedega seotud kavast tulenevate konkreetsete tootmisnõueteta.

+++++ TIFF +++++

KOMISJONIPOOLSET KAVADE MÕJU HINDAMIST TAKISTAVAD MÕNINGAD PUUDUSED

2008. AASTA ÜPP "TERVISEKONTROLLI" HINDAMIST EI KASUTATA KOMISJONI KÄIMASOLEVA REFORMI TOETAMISEKS

50. Komisjon sõlmis lepingu mitme mõlemat sektorit hõlmava hindamise läbiviimiseks, mis käsitlesid ka auditeeritud kavasid ning mitmesuguste toetusmeetmete mõju kahele sektorile. Hindamised ja mõjuhindamised on komisjonile olulised vahendid poliitika mõju uurimiseks ning selleks, et asjakohaste seadusandlike ettepanekute koostamine toetuks põhjendatud arvamusele [49].

51. Viimase aja järjestikuste reformide keskkonnas (2003. aasta ÜPP reformile järgnes 2008. aastal tehtud ÜPP "tervisekontroll" ja sellele omakorda 2013. aasta järgne ÜPP reform) tehtud hindamiste puhul, tuleb siiski tugineda varem tehtud analüüsidele, mis ei pruugi enam olla tervikuna asjakohased ja/või mis valmivad liiga hilja selleks, et neist üksi komisjonile asjakohast abi oleks.

52. Näiteks kahe auditeeritud lihasektori ja kava puhul olid komisjonile 2013. aasta järgset ÜPP reformiettepanekut kavandades kättesaadavad [50] vaid 2003 [51] aasta reformi otsustega seonduvat olukorda käsitlevad hindamised, mitte 2008. aasta omad. Liikmesriigid rakendasid aga juba ÜPP "tervisekontrollist" tulenevaid sätteid, mille abil võeti liikmesriikides kasutusele uued ja paremad vahendid [52] tootmiskohustusest lahtisidumisest tulenevate võimalike häirete kõrvaldamiseks auditeeritud sektorites. Samad probleemid on asjakohased ka novembris 2011 [53] avaldatud lammaste ja kitsede sektori ÜPP meetmete hindamisel.

53. Sellest tulenevalt on nõukogu ja Euroopa Parlament praegu sunnitud tegema otsuseid uue reformi kohta ilma täielikult arvesse võtmata 2008. aasta ÜPP reformide mõju, mille käigus tehti olulisi muudatusi seoses eritoetuste eraldamisega [54].

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

54. Kontrollikoda ei leidnud vaieldamatuid tõendid selle kohta, et ühtse otsemaksete kava osalise rakendamise raames kohaldatavad ammlehmade, uttede ja kitsede toetuskavad oleksid kokkuvõttes mõjusamad kui tootmiskohustusest lahtiseotud toetused koos muude ELi ja riigi rahastatud meetmetega, kui eesmärgiks on säilitada tootmine ning ühtlasi ka majandustegevus piirkondades, kus puuduvad majanduslikud alternatiivid, ja tuua kasu keskkonnale.

55. Mitu liikmesriiki on järeldanud, et kavade soovitud mõju oleks võimalik paremini saavutada, kui lisatasud oleksid täiesti tootmiskohustusest lahti seotud ning kasutataks ühtlustatud lähenemisviisi, millega seoses suunatakse I ja II samba vahendid haavatavate piirkondade sektoritele või konkreetsetele eesmärkidele. Kasvav suundumus ongi lisada auditeeritud toetuskavad ühtsesse otsemaksete kavva ning kasutada haavatavate piirkondade kaitsmiseks alternatiivseid vahendeid.

56. Komisjon on teinud ettepaneku, et vabatahtlik tootmiskohustusega seotud toetus peaks ka pärast aastat 2013 olema lubatud teatud sektorites, sh auditeeritud sektorites. Nõukogu ega Euroopa Parlament ei ole veel komisjoni ettepanekule ametlikku vastust andnud. Järgnevates soovitustes esitatakse üksikasjalikud muudatused, mida seadusandja soovib ehk lisada parandatud kavadele, kui komisjoni ettepanek heaks kiidetakse.

KAS AMMLEHMADE JA KITSEDEGA SEOTUD TOETUSKAVAD ON SUUNATUD LIIKMES- RIIKIDE KÕIGE ASJAKOHASEMATELE PIIRKONDADELE?

57. Liikmesriikidel lubati säilitada ammlehmade ning uttede ja kitsedega seo- tud kavad teatud sektorites ja piirkondades valitsevate tootmisriskide tõttu. Auditi alusel järeldati, et suurem osa auditeeritud kavade vahenditest kasutatakse liikmesriikide kogu territooriumil. Kuigi seadusandja paneb rõhku haavatavatele piirkondadele, ei keskendu kavad oma praegusel kujul nendele piirkondadele ning piirkondadele, kus kohalik tootmine on majandusele eluliselt tähtis ja muid alternatiive ei ole. Kavade mõju vähendab seega nende puudulik suunamine (punktid 15–17).

58. Mõlema sektori puhul on ainsad suunatud meetmed lisatasud, mida makstakse teatud tingimustel ja ainult teatud piirkondade põllumajandusettevõtjatele. Nende meetmete majanduslik tähtsus on aga väike ja/või seotakse need tootmiskohustusest lahti (punktid 18–21).

1. SOOVITUS

Komisjon peaks lisama tootmisega seotud otsetoetuskavadele suunamisnõude. Eelkõige peaksid komisjoni rakenduseeskirjad nõudma, et liikmesriigid määratlevad ja põhjendavad põllumajanduspiirkonnad, kus loomade eest makstavatel tootmisega seotud lisatasudel on tõendatavalt soodne mõju ning kus puuduvad reaalsed elujõulised alternatiivid.

KAS AMMLEHMADE, UTTEDE JA KITSEDEGA SEOTUD KAVAD ON MÕJUSAD KONKREETSE TOODANGU SÄILITAMISEL NING SEELÄBI SOTSIAALSE, MAJANDUSLIKU JA KESKKONNAALASE NEGATIIVSE MÕJU VÄLTIMISEL?

59. Auditi käigus võrreldi liikmesriike, kus kasutati tootmisest täielikult lahti seotud toetusi nende liikmesriikidega, kus auditeeritud toetuskavad olid muutmata jäetud, kuid ei saadud vaieldamatuid tõendeid selle kohta, et toetuste tootmiskohustusest lahtisidumata jätmine oleks kokkuvõttes tootmise säilitamise seisukohast mõjusam (punktid 22–28).

60. Väliste ja tausttegurite mõju auditeeritud sektoritele on olulisem kui kavade oma (punktid 29 ja 30). Siiski leidus tõendeid selle kohta, et haavatavates piirkondades oli lisatasude tootmiskohustusest lahtisidumine põhjustanud loomakasvatustoodangu vähenemist (punkt 41).

2. SOOVITUS

Komisjon peaks koostöös liikmesriikidega selgitama välja kõige olulisemad põllumajandustegevused (ekstensiivne karjakasvatus, karjatamine jne), et säilitada tootmine ning ühtlasi ka majandustegevus piirkondades, kus puuduvad majanduslikud alternatiivid, ja tuua kasu keskkonnale.

Selleks, et ELi antava toetuse mõju auditeeritud sektorites oleks võimalikult suur, tuleks see suunata põllumajandusettevõtjatele ja teatavatele põllumajandustegevustele keskkonnaalaste, sotsiaalsete ja majanduslike riskidega silmitsi seisvates ebasoodsates piirkondades.

61. Ammlehmade, lammaste ja kitsede kasvatamisega tegelevad põllumajandusettevõtjate tootmisalaseid otsuseid mõjutavad mitu eri allikatest saadavat toetusmeedet. Kui tootmisega seotud abikavasid peetakse vajalikuks, on nende mõju tõenäoliselt suurem juhul, kui kavad on paremini suunatud põllumajandusettevõtte konkurentsivõime parandamisele (punktid 31 ja 32).

62. Auditiga ei leitud liikmesriikide vahel, kus kasutati ühtse otsemaksete kava täielikku või osalist rakendamist, märkimisväärseid erinevusi sotsiaal- sete, majanduslike ja keskkonnaalaste aspektide osas, nagu näiteks lihatootmine, toetusesaajate arv ning püsikarjamaa all olev maa (punktid 24–28 ja 33–40).

KAS KOMISJON JA LIIKMESRIIGID TEEVAD AMMLEHMADE, UTTEDE JA KITSEDE TOETUSKAVADE ÜLE ASJAKOHAST JÄRELEVALVET NING KOOSTAVAD HINNANGUID?

63. Enamikus külastatud liikmesriikides oli tulemusnäitajate järelevalve nõrk, sest auditeeritud kavade tulemuste ja tulemite mõõtmiseks puudus vastav juhtumipõhine järelevalvesüsteem, ning lisaks tõlgendati liikmesriikides mõisteid "tootmine" ja "töötleva tööstuse varustamine" erinevalt (punktid 43–46). Lisaks takistas komisjonipoolset järelevalvet sellise kontrollivahendi puudumine, mis annaks ülevaatliku pildi eri allikatest saadavatest toetustest (punktid 47–49).

64. ÜPP hiljutiste reformide kiire tempo tõttu ei ole alati võimalik teha õigeaegselt täpseid kvantitatiivseid hindamisi. Komisjoni auditeeritud kavade mõju hindamise süsteemi toimimist takistab see, et 2008. aasta ÜPP "tervisekontrolli" hindamine ei ole kättesaadav (punktid 42 ja 50–53).

3. SOOVITUS

Komisjon peaks täpsustama liikmesriikidelt seoses loomakasvatussektoreid käsitlevate toetuskavadega eeldatavaid järelevalvenõudeid ja -korda ning tegema need ka juriidiliselt kohustuslikuks (näiteks rakendusaktides), seeläbi oleksid liikmesriigid kohustatud kasutama asjakohaseid tulemusnäitajaid ning ajakohast teavet, mis on selgesti seotud loomatoetuste kavadelt oodatavate tulemustega.

Komisjon peaks kasutusele võtma püsiva järelevalveraamistiku, mis hõlmaks kõiki liikmesriikides makstud loomakasvatussektori otsetoetusi, sealhulgas ka riiklikud toetused ja II samba toetused. Raamistiku abil saaks ühtlustatult koguda ja kontrollida kogu EList kogutud teavet. Seeläbi võtaks komisjon arvesse loomakasvatussektorile suunatud eri tüüpi kavade koondmõju ning saaks määratleda nendevahelise koostoime; nii oleks võimalik vältida sarnaste ja omavahel kattuvate eesmärkidega toetusvahendite rahastamist.

4. SOOVITUS

Komisjon peaks koostöös liikmesriikidega tegema eri toetuskavade mõju tervikliku hindamise ning vajaduse korral hindama ka tootmise kvaliteedi ja konkurentsivõime parandamisele suunatud alternatiivseid meetmeid (näiteks karja parandamise edendamine).

I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Ioannis SARMAS, võttis käesoleva aruande vastu 20. juuni 2012. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

president

[1] KOM(2011) 625 (lõplik)/2, 19.oktoober 2011.

[2] Agriculture in the European Union - Statistical and economic information 2010, Euroopa Komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat

[3] ELi kogu veiselihatoodangust pärineb ligikaudu kaks kolmandikku otseselt või kaudselt piimakarjalt; seda sektorit käesoleva auditi käigus ei käsitletud.

[4] Allikas: Eurostat.

[5] Vt näiteks veise- ja vasikalihaturu ühist korraldust käsitlevat nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1254/1999 (EÜT L 160, 26.6.1999, lk 21) preambuli põhjendust 12, milles sätestatakse et: "(. . .) tuleks lubada liikmesriikidel sisse seada side tundlike alade või paikkondade ning ammlehmakasvatuse vahel, et tagada ammlehmakasvatuse säilimine eelkõige aladel, kus puuduvad muud võimalused." Lamba- ja kitselihaturu ühist korraldust käsitleva nõukogu 21. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 2529/2001 (EÜT L 341, 22.12.2001, lk 3) preambuli põhjenduses 11 sätestatakse aga: "Tuleks luua seos tundlike alade või paikkondade ning lamba- ja kitsekasvatuse vahel, et tagada lamba- ja kitsekasvatuse jätkumine eelkõige aladel, kus see on oluline kohaliku majanduse jaoks."

[6] Määrus (EÜ) nr 1254/1999 sätestas veiselihasektoris kohaldatavad lisatasude määrad. Määrus (EÜ) nr 2529/2001 sätestas lamba-/kitselihasektoris kohaldatavad otsetoetused.

[7] Põhineb loomade arvul.

[8] Nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, (EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001 (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1).

[9] Muu hulgas ka veiseliha- ja lamba-/kitselihasektorites.

[10] Ühtne otsemaksete kava võeti kasutusele 1. jaanuaril 2005. Liikmesriigid võisid valida, kas kohaldada ühtset otsemaksete kava pärast üleminekuperioodi (mis lõppes 31. detsembril 2005 või 31. detsembril 2006), kui see oli põhjendatud teatud põllumajandustingimustega. Ühtse otsemaksete kava osalise rakendamise õiguslik alus sätestati määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 64–68.

[11] Ülejäänud osa põllumajandusettevõtjatele võrdlusperioodil (enamasti 2000–2002) makstavatest keskmistest summadest integreeriti ühtse otsemaksete kava kalkulatsiooni vastavalt iga liikmesriigi valitud toetusõiguste kalkuleerimise meetodile.

[12] Piirkonnad, mis on osa liikmesriigist, asuvad väljaspool Euroopat ning kuuluvad täielikult Euroopa Liitu. Selliseid piirkondi on üheksa – kuus kuulub Prantsusmaale, kaks Portugalile ja üks Hispaaniale.

[13] Hispaania, Prantsusmaa ja Sloveenia sidusid lammaste ja kitsede eest makstavad lisatasud tootmiskohustusest lahti kalendriaastal 2010, Taani tegi seda kalendriaastal 2012.

[9999] Välja arvatud juhud, mil toetusesaajate arv pärast lahtisidumist vähenes märkimisväärselt, võimaldades seeläbi toetusmäärasid põllumajandusettevõtja kohta suurendada.

[14] KOM(2008) 306 (lõplik), 20. mai 2008.

[15] Nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1782/2003 (ELT L 30, 31.1.2009, lk 16). Määrus jõustus jaanuaris 2009.

[16] Veiselihasektoris tuli loomade tapmise eest makstav lisatasu ja isasveiste eest makstav täiendav erilisatasu hiljemalt 2012. aasta 1. jaanuariks tootmisest lahti siduda.

[17] Määruse (EÜ) nr 73/2009 preambuli põhjendus 34 sätestab: "[. . .] ammlehmade, lamba- ja kitselihasektori osas võib teatavate piirkondade põllumajandusvaldkondades tootmise miinimumtaseme säilitamine olla jätkuvalt vajalik, iseäranis juhul, kui põllumajandustootjatel ei ole võimalust muude majanduslike alternatiivide kasutamiseks [. . .]".

[18] See küsimus tõstatati juba nõukogus enne 2003. aasta reformi peetud arutelul. Vt nõukogu dokument CAP Reform Explanatory note DS 222/03’, Luxembourg, 18. juuni 2003.

[19] Komisjoni ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad, KOM(2011) 625 (lõplik)/2, 19. oktoober 2011. Ettepaneku IV jaotise 1. peatükis kirjeldatakse võimalusi saada vabatahtlikku seotud toetust, mida võidakse eraldada teatud sektoritele, sh lamba- ja kitseliha- ning veise- ja vasikalihasektoritele, mis võivad saada kuni 5% iga-aastasest riiklikust ülemmäärast ning erandjuhtudel isegi rohkem.

[20] Belgia, Hispaania, Prantsusmaa ja Portugal.

[21] Austria ja Soome. Eraldi auditeid ei tehtud Sloveenia puhul, kus muudeti toetused tootmisest sõltumatuks aastal 2010, ega ka Taani puhul, kus otsustati säilitada uttede ja kitsede eest makstavad lisatasud ainult aastani 2012.

[22] Iirimaa ja Ühendkuningriik (Inglismaa ja Šotimaa).

[23] Säilitamist hinnatakse ühtse otsemaksete kava kasutuselevõtule eelnevate ja järgnevate suundumuste alusel.

[24] St määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 111 lõikes 1 ja artikli 101 lõikes 1 kirjeldatud ammlehmade ja uttede eest makstavad lisatasud.

[25] Vastavalt määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 101 lõikele 2.

[26] Määruse (EÜ) nr 73/2009 artikkel 102.

[27] Määrus eeldab toetuse 50-protsendilist lahtisidumist tootmisest esimesest ühtse otsemaksete kava kohaldamise aastast alates, Prantsusmaal ja Hispaanias seoti nende sektorite toetused tootmisest lahti alates 2010. aastast.

[28] St piirkonnad, mille puhul kohaldatakse lähenemiseesmärki samamoodi nagu ELi struktuurifondide toetuste puhul, piirkonnad vastavad statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri teisele tasemele, mille puhul SKT elaniku kohta on alla 75% EU-25 tasemest.

[29] SEK(2008) 1885, 20. mai 2008, lk 50.

[30] Milles sätestatakse, et "komisjon kiidab rakendusaktiga heaks liikmesriikide otsused (st need, millele viidatakse 2013. aasta järgset ÜPPd käsitlevates seadusandlike ettepanekute artikli 39 lõikes 3, või vajaduse korral artikli 39 lõike 4 punktis a, kui asjaomases piirkonnas või sektoris on tõendatud üks järgmistest vajadustest."

[31] Austria, Belgia, Prantsusmaa, Portugal ja Hispaania.

[32] Iirimaa ja Ühendkuningriik.

[33] Taani, Hispaania, Prantsusmaa ja Sloveenia.

[34] Komisjoni hindamisaruanne (2010): Evaluation of Market Effects of Partial Decoupling, lk 147–150; Hispaania Põllumajandusministeerium: Analysis for possible decoupling of bovine premiums (suckler cow premium and slaughter premium).

[35] Ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamine – mõjuhindamise märkus nr 3, lk 3.

[36] Loomade hooajaline viimine ühest kohast teise.

[37] Näiteks määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 6 lõikes 2 sätestatakse, et liikmesriigid peavad tagama, et maa, mis oli aastal 2003 püsikarjamaa, jääb edasi püsikarjamaaks.

[8888] Kohapeal külastatud liikmesriigidBelgias, Hispaanias, Prantsusmaa, Portugalis ja Austrias kontrolliti ammlehmade eest makstavaid lisatasusid ning Taanis ja Soomes ainult uttede ja kitsede eest makstavaid lisatasusid.Portugal: vt suurenemise põhjuseid 5. selgitusest.

[38] KOM(2008) 306 (lõplik).

[39] Lamba- ja kitsekasvatuse abil parandatavaid keskkonnariske on käsitletud komisjoni hindamisaruandes (2007) Study on environmental consequences of Sheep and Goat farming and of the Sheep and Goat premium system, lk 48–64.

[40] Quality Meat Scotland aruanne käsitleb karjakasvatuse olulisust Šotimaa majandusele. Aruandes tõdetakse, et Macaulay maakasutuse uurimisinstituudi (Macaulay Land Use Research Institute) klassifikatsiooni järgi on vaid 6% Šotimaa põllumajanduslikust maast keskmisest parema kvaliteediga ja on seega sobiv põllukultuuride tootmiseks. Sellest tulenevalt sõltutakse nendes piirkondades väga mäletsejate kasvatamisest, sest maakasutusvõimalusi ja alternatiivseid tootmisvõimalusi on vähe. Euroopa Komisjon kasutab vähemsoodsate piirkondade kindlaksmääramiseks klassifikatsioonisüsteemi, mille kohaselt on ligikaudu 85% Šotimaa põllumajandusmaast määratletud ebasoodsa piirkonnana ning mäletsejaliste kasvatamine on peamine põllumajandustegevus; nendes piirkondades kasvatatakse üle 90% tõuaretusuttedest ja 82% lihalehmadest.

[41] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT 248, 16.9.2002, lk 1), artikkel 27 sätestab: "Eelarveassigneeringuid kasutatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt ehk säästlikult, tõhusalt ja mõjusalt." Lisaks sätestatakse ka, et "kõikidele eelarvega hõlmatud tegevusvaldkondadele seatakse täpsed, mõõdetavad, saavutatavad, asjakohased ja ajaliselt piiritletud eesmärgid.” Nende eesmärkide saavutamist jälgitakse tegevuskohaste tulemusnäitajate abil (. . .)".

[42] Vt punkt 7.1. selgitus: "põllumajandustootmise miinimumtase (. . .), et tagada piisav toormaterjal töötlevale tööstusele ( . . .)."

[43] Tulemusnäitajad peavad olema asjakohased, heakskiidetud, usaldusväärsed, lihtsad ja töökindlad (relevant, accepted, credible, easy and robust (RACER)).

[44] I sammas hõlmab turutoetusmeetmeid ja ELi tootjatele mõeldud otsetoetusi, sh ühtne otsemaksete kava. II sammas hõlmab maaelu arendamise meetmeid, mille eesmärk on toetada maakogukondade arengut ja mitmekesisust.

[45] Vt ka Euroopa Komisjon (2010), Evaluation of CAP measures concerning sectors subject to past or present direct support – Lot 1: Horizontal issues: "Evaluation of market effects of partial decoupling", lk 66.

[46] Nõuetele vastamise tingimuste alla kuulub näiteks maa hoidmine heades põllumajandus- ja keskkonnatingimustes ning määruses sätestatud kohustuslikest haldusnõuetest kinnipidamine.

[47] Komisjoni kasutatav topeltrahastamise mõiste viitab maksete tegemisele kahe või enama sarnase eesmärgiga kava raames.

[48] St kooskõlas ELi asutamislepingu artikli 88 lõikega 3 ning Euroopa Komisjoni põllumajanduslike riigiabisuunistega.

[49] Seadusandlikud ettepanekud 2013. aasta järgse ÜPP reformi kohta.

[50] Otsetoetuste hindamine veise- ja vasikaliha sektoris, oktoober 2010, ning Osalise toetusest lahtisidumise mõju turule, oktoober 2010.

[51] Hõlmavad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklil 69 põhinevad menetlused.

[52] Vt näiteks määruse (EÜ) nr 73/2009 uus artikkel 68, mis asendab määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 69, ning sama määruse artiklis 63 ära toodud uued võimalused.

[53] Lamba- ja kitsesektoriga seotud ÜPP meetmete hindamine, november 2011.

[54] Näiteks 2010. aasta aruandes Evaluation of market effects of partial decoupling (Evaluation of CAP measures concerning sectors subject to past or present direct support – Lot 1: Horizontal issues, lk 2) märgitakse, et eesmärgiks oli analüüsida lahtiseotud või osaliselt seotud toetuste (nagu sätestatud määruses (EÜ) nr 1782/2003) mõju turgudele, kui üldine suundumus on muuta toetused tootmisest täiesti sõltumatuks. Ka 2010. aastal avaldatud aruanne Evaluation of direct aids in the beef and veal sector keskendub perioodile 2005–2007 ega hõlma määruses (EÜ) nr 73/2009 sisalduvate seadusandlike sätete mõju.

--------------------------------------------------

I LISA

ÜLEVAADE AMMLEHMADE JA KITSEDE EEST TEHTAVATEST TOOTMISKOHUSTUSEGA SEOTUD OTSEMAKSETEST ÜHTSET OTSEMAKSETE KAVA RAKENDAVATES LIIKMESRIIKIDES

Liikmesriik | Lambad ja kitsed | Algusaasta | Ammlehmad | Algusaasta | ELi ülemmäär 2005 | ELi ülemmäär 2010 | Eelarve perioodiks 2010–2013 [9999], artikli 68 alusel | Artikli 68 lõike 1 alusel eraldatud eritoetuse kirjeldus [9999] |

Lambad ja kitsed | Ammlehmad | Lambad ja kitsed | Ammlehmad |

Põhitoetus | Täiendav toetus | Põhitoetus | Lisatoetus | Põhitoetus | Täiendav toetus | Põhitoetus | Täiendav toetus |

Belgia | Lahtiseotud | 2005 | Seotud | | E/K | E/K | 77565000 | 19389000 | E/K | E/K | 77565000 | 19389000 | 29978880 | Kvaliteedi parandamine (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt ii)Rohumaa toetused (artikli 68 lõige 1 punkt b)Eritoetused taimkatteks kasutatavale viljalePiétraini tõu säilitamine seakasvatussektoris |

Taani | 2012 | | Lahtiseotud | 2005 | 855000 | E/K | E/K | E/K | 855000 | E/K | E/K | E/K | 111820000 | Põllumajandusliku keskkonnatoetuse meetmed (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt v)Mitmeaastased energiakultuurid (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt i)Mitmeaastased viljapuud ja marjapõõsad (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt i)Mitmeaastaste energiakultuuride tootmine (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt i)Eritoetus lihatootmiseks (artikli 68 lõige 1 punkt b) |

Saksamaa | Lahtiseotud | 2005 | Lahtiseotud | 2005 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | 4000000 | Rohumaa toetused piimandussektoris (artikli 68 lõige 1 punkt b) |

Iirimaa | Lahtiseotud | 2005 | Lahtiseotud | 2005 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | 143800000 | Rohumaa lammaste kava (artikli 68 lõige 1 punkt b)Rohumaa piimanduskava tõhusus (artikli 68 lõige 1 punkt b)Burreni tõu säilitamine (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt i)ELi ammlehmade heaolu kava (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt iv) |

Kreeka | Lahtiseotud | 2006 | Lahtiseotud | 2006 | 180300000 | 63200000 | 25700000 | 3100000 | E/K | E/K | E/K | E/K | 323600000 | Oliiviõli ja kõva nisu kvaliteedi parandamine (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt ii)Lihasektori vähemsoodsate piirkondade tootjad mullikad, ammlehmad, lambad ja kitsed) (artikli 68 lõige 1 punkt b)Ümberkorraldusprogrammid vähemsoodsate piirkondade mägialadel (artikli 68 lõige 1 punkt c) |

Hispaania | 2010 | | Seotud | | 366997000 | 111589000 | 279830000 | 28937000 | E/K | E/K | 261153000 | 26000000 | 992653540 | Riiklik juurviljade kvaliteedi programmTubaka kvaliteediprogrammKülvikord ilma kastmisetaKvaliteediprogrammil põhinev toetus kitse- ja lambakasvatajateleToetus piimatoodeteleToetus lamba- ja kitsekasvatajateleToetus vähemsoodsate piirkondade piimatootjateleAmetlikust tunnustatud kvaliteediklassifikatsioonist allapoole jääva veiseliha tootmineAmmlehmadega seotud haavatavusToetus suhkrupeedi kvaliteedi parandamiseksToetus puuvilja kvaliteedi parandamiseksPähklisektorToetus piima ja piimatoodete kvaliteedi parandamiseksToetus haavatavate piirkondade piimandussektorileToetus vähemsoodsate piirkondade kitsekasvatussektorileToetus vähemsoodsate piirkondade lambakasvatussektorileEndised artiklile 69 tuginevad meetmed (veiseliha, puuvill, suhkur, piim) |

Prantsusmaa | 2010 | | 25% lahtiseotud 2010. aastal | | 133716000 | 40208000 | 734908000 | 1137000 | E/K | E/K | 525622000 | E/K | 1874400000 | Lisatoetus valgurikastele kultuuridele (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt i)Toetus kõva nisu kvaliteedi parandamiseks (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt ii)Mahepõllumajanduse säilitamine (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt v)Toetus mahepõllumajandusele üleminekuks (artikkel 68)Külvikorra mitmekesistamine (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt v)Toetus ammlehmade vasikatele ja mahemärgistusega vasikatele, toetus lamba- ja kitsekasvatajatele, toetus mägialade piimatootjatele (artikli 68 lõige 1 punkt b)Viljasaagi kindlustus (artikli 68 lõige 1 punkt d) |

Liikmesriik | Lambad ja kitsed | Algusaasta | Ammlehmad | Algusaasta | ELi ülemmäär 2005 | ELi ülemmäär 2010 | Eelarve perioodiks 2010–2013 [9999], artikli 68 alusel | Artikli 68 lõike 1 alusel eraldatud eritoetuse kirjeldus [9999] |

Lambad ja kitsed | Ammlehmad | Lambad ja kitsed | Ammlehmad |

Põhitoetus | Täiendav toetus | Põhitoetus | Lisatoetus | Põhitoetus | Täiendav toetus | Põhitoetus | Täiendav toetus |

Itaalia | Lahtiseotud | 2005 | Lahtiseotud | 2005 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | 1277100000 | Kvaliteedi parandamine (veise- ja vasikaliha, lamba- ja kitseliha, oliiviõli, piimatooted, tubakas, suhkur, lillekasvatustooted) (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt ii)Külvikord (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt v)Saagi-, loomade ja taimede kindlustusmaksed (artikli 68 lõige 1 punkt d) |

Luksemburg | Lahtiseotud | 2005 | Lahtiseotud | 2005 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K |

Malta | Lahtiseotud | 2007 | Lahtiseotud | 2007 | 53000 | 18000 | 26000 | 3000 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K |

Madalmaad | Sidumata | 2006 | Sidumata | 2006 | 13800000 | 300000 | 10900000 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | 120585000 | Veetransport (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt i)Loomade heaolu (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt iv)Lammaste elektrooniline identifitseerimine ja registreerimine (artikli 68 lõige 1 punkt b)Ilmastikukahju kindlustus (artikli 68 lõige 1 punkt d) |

Austria | Sidumata | 2005 | Seotud | | E/K | E/K | 70578000 | 99000 | E/K | E/K | 70578000 | 99000 | 51600000 | Piimalehmade lisatasu (artikli 68 lõige 1 punkt b) |

Portugal | Seotud | | Seotud | | 21892000 | 7184000 | 79031000 | 9503000 | 21892000 | 7184000 | 78695000 | 9462000 | 133044000 | Kohalike tõugude ulatuslikud käitlemissüsteemid (veised, lambad, kitsed) (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt i)Põllumajandustoodete kvaliteedi parandamine (vili ja loomad) (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt ii)Põllumajanduse keskkonnameetmed oliivikasvatuse riikliku pärandi kaitsmiseks ja toetus ulatuslikule karjatamisele (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt v)Majanduslikult haavatavamad põllumajandusviisid piima- ja lambakasvatussektoris (artikli 68 lõige 1 punkt b) |

Sloveenia | 2010 | | Lahtiseotud | 2007 | 520000 | 178000 | 5183000 | 626000 | E/K | E/K | E/K | E/K | 49514200 | Emasveiste ulatuslik kasvatamine ja piimatoetused mägiste alade põllumajandusettevõtjatele (artikli 68 lõige 1 punkt b)Loomade karjatamise säilitamine püsirohumaadega põllumajandusettevõtetes (artikli 68 lõige 1 punkt c) |

Soome | Seotud | | Lahtiseotud | 2006 | 1200000 | 400000 | 9300000 | 600000 | 600000 | 200000 | E/K | E/K | 194804200 | Toetus veise- ja vasikalihatootmisele ning piimalehma toetused (artikli 68 lõige 1 punkt b)Endised artiklile 69 tuginevad meetmed (põllukulutuurid) (artikli 72 lõige 3) |

Rootsi | Lahtiseotud | 2005 | Lahtiseotud | 2005 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | 13868000 | Kvaliteedi parandamine (kõik sektorid) (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt ii)Turustamise parandamine (kõik sektorid) (artikli 68 lõige 1 punkt a alapunkt iii)Endised artiklile 69 tuginevad meetmed (kvaliteet/turustamine, kõik sektorid) |

Ühend- kuningriik | Lahtiseotud | 2005 | Lahtiseotud | 2005 | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | E/K | 119200000 | Šoti lihaveise kava (artikli 68 lõige 1 punkt b)Endised artiklile 69 tuginevad meetmed (veiselihasektor Šotimaal) |

KOKKU | 719333000 | 223077000 | 1293021000 | 63394000 | 23347000 | 7384000 | 1013613000 | 54950000 | 5439967820 | |

[9999] Allikas: Euroopa Komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, üksus D1, eritoetuse rakendamine (määruse (EÜ) nr 73/2009 artikkel 68). Liikmesriigi esitatud esialgsed andmed, mis võivad veel muutuda. DS/2010/03, täiendatud 5.9.2011.

--------------------------------------------------

II LISA

LOOMAKASVATUS- JA LIHATOODANG ELis (1995–2010)

+++++ TIFF +++++

1 CWT = rümbamassi ekvivalent tonnides

AllikaS: Eurostat.

Märkus: Kuni 2004. aastani käivad lihatoodangut käsitlevad andmed EU-15 kohta.

--------------------------------------------------

III LISA

KESKMINE LOOMADE ARV PÕLLUMAJANDUSETTEVÕTTE KOHTA

+++++ TIFF +++++

Allikas: Eurostat (FSS).

--------------------------------------------------