Soovitus:

NÕUKOGU SOOVITUS

euroala majanduspoliitika kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 2,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, eriti selle artikli 5 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, eriti selle artikli 6 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

ning arvestades järgmist:

(1)Euroalal kasvab majandus kuuendat aastat järjest ja negatiivne SKP lõhe on vähenemas, kuid väljavaadet ohustavad riskid suurenevad ja majanduskasv eeldatavasti aeglustub. Potentsiaalne majanduskasv on kriisieelsest tasemest jätkuvalt märkimisväärselt aeglasem ja riikide vahel on endiselt lahknevused, mis tulenevad asjaolust, et majanduslik vastupanuvõime on liikmesriigiti väga erinev. Reaalpalga kasv on endiselt tagasihoidlik ja jääb tootlikkuse arengust maha. Nominaalpalga kasv ja alusinflatsioon on kiirenemas ning tööhõive kasvab jätkuvalt, kuid mõnes liikmesriigis esineb tööjõu alakasutamist või on suur tööpuudus. Euroalal on viimasel viiel aastal olnud suur jooksevkonto ülejääk, mis on seotud euroala ekspordi dünaamika ja paranenud konkurentsivõimega, kuid välistasandil on liikmesriikide erinevused jätkuvalt märkimisväärsed. Liikmesriikidel, kus oli pikka aega suur jooksevkonto puudujääk, on endiselt suur negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon, mis kujutab endast haavatavust, sest sellega kaasneb tavaliselt suur era- või valitsemissektori võlakoormus. Euroalal tasakaalu taastamisel edu saavutamisel on otsustava tähtsusega sobiv finantsvõimenduse vähendamise tempo, toetav majanduskasvu ja inflatsiooni tase ning jätkuvad tootlikkuse suurendamise reformid. Soodne nõudluse dünaamika on samuti oluline ja tasakaalu taastamisele aitaksid kaasa ka suure ülejäägiga riigid, kui nad tugevdaksid palgakasvu toetavaid tingimusi, ning avaliku ja erasektori investeeringud.

(2)Pikaajalise kasvupotentsiaali suurendamiseks ning riiklike ja piirkondlike erinevuste kõrvaldamiseks tuleb suurendada tööjõus osalemise määra, viia ellu majanduskasvu soodustavaid struktuurireforme ning investeerida materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse, et suurendada tootlikkust ja innovatsiooni, eelkõige liikmesriikides, mille näitajad jäävad euroala keskmisest selgelt allapoole. See on oluline euroala majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamiseks.

(3)Euroala makromajanduspoliitika meetmete kombinatsiooni, sealhulgas raha-, eelarve- ja struktuuripoliitika järjepidevus ja tasakaalustatus on kindla ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamisel otsustava tähtsusega. Euroopa Keskpank on viimastel aastatel kasutanud keskpika perioodi inflatsioonieesmärgi saavutamiseks tavatuid rahapoliitikavahendeid, toetades samal ajal majanduskasvu ja töökohtade loomist. Rahapoliitika järkjärgulise normaliseerumise taustal on lühikeses ja pikas perspektiivis majanduskasvu jätkuvaks toetamiseks vaja asjakohaselt diferentseeritud eelarvepoliitikaid ja keskendumist struktuurireformidele.

(4)Euroalal ja selle liikmesriikides eelarve jätkusuutlikkuse parandamine eeldab diferentseeritud riiklikke poliitikaid, mis on stabiilsuse ja kasvu paktiga täielikult kooskõlas, ja arvesse tuleks võtta ka eelarvepoliitilist manööverdamisruumi. Majandus- ja rahaliidu nõuetekohase toimimise jaoks on väga oluline riiklike eelarvepoliitikate koordineerimine kooskõlas ühiste eelarve-eeskirjadega. Ühiste eelarve-eeskirjade eesmärk on saavutada riikide tasandil võla jätkusuutlikkus, jättes samas ruumi makromajanduslikuks stabiliseerimiseks. Aastatel 2015–2018 oli euroala eelarvepoliitika keskmiselt üldjoontes neutraalne ja muutub hoolimata sellest, et SKP ületab potentsiaali, komisjoni prognoosi järgi 2019. aastal veidi ekspansiivseks. Eelarvepuhvrite taastamine on eriti oluline liikmesriikides, kus valitsemissektori võlg on jätkuvalt suur. See vähendaks ka nende haavatavust šokkide suhtes ja võimaldaks järgmise majanduslanguse ajal automaatsete stabilisaatorite täielikku toimimist. Avaliku sektori investeeringute suurendamine – eelkõige eelarvepoliitilise manööverdamisruumiga liikmesriikides – toetaks majanduskasvu ja tasakaalu taastamist.

(5)Eelarve jätkusuutlikkuse parandamiseks ja majanduse kasvupotentsiaali suurendamiseks on jätkuvalt äärmiselt olulised eelarve- ja struktuurireformid. Paremini toimivad riiklikud eelarveraamistikud, kulutuste hästi juhitud läbivaatamine ning tulemuslikud ja läbipaistvad riigihanked võivad parandada avaliku sektori kulutuste tõhusust ja tulemuslikkust ning eelarvepoliitika usaldusväärsust. Riigieelarvete struktuuri parandamine nii tulude kui ka kulude poolel, muu hulgas suunates rohkem vahendeid investeeringutesse, suurendaks riigieelarvete mõju majanduskasvule ning pikas perspektiivis ka tootlikkust. Maksusüsteemide tõhusamaks ja õiglasemaks muutmiseks on väga oluline maksusüsteeme lihtsustada ja ajakohastada ning võidelda eelkõige agressiivse maksuplaneerimise vastaste meetmetega maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise vastu. Euroala ja liikmesriikide ettevõtluskeskkonna tugevdamisel ja nende majanduse vastupanuvõime suurendamisel on esmatähtis tagada, et maksusüsteemid toetavad ühtse turu süvendamist ja edendavad ettevõtetevahelist konkurentsi. Selle eesmärgi saavutamisele aitaks kaasa äriühingu tulumaksu ühtne konsolideeritud maksubaas.