Eriaruanne ELi abi  
TuneesialeET 2017  nr 03
1977 - 2 017
EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
Päringud:  eca.europa.eu/et/Pages/ContactForm.aspx
Veebisait:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist (http://europa.eu).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2017
Print ISBN 978-92-872-7012-2 ISSN 1831-0818 doi:10.2865/862623 QJ-AB-17-002-ET-C
PDF ISBN 978-92-872-6963-8 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/877868 QJ-AB-17-002-ET-N
EPUB  ISBN 978-92-872-6976-8  ISSN 1977-5652  doi:10.2865/37541  QJ-AB-17-002-ET-E
© Euroopa Liit, 2017
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.
ELi abi  
Tuneesiale
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 
teisele lõigule)EriaruanneET 2017  nr 03
02
 Auditirühm
Kontrollikoja eriaruannetes esitatakse konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisega seotud teemasid hõlmavate tule -
mus- ja vastavusauditite tulemused. Auditite valiku ja ülesehituse juures on kontrollikoja eesmärgiks maksimeerida nende 
mõju, võttes arvesse tulemuslikkuse ja vastavuse riske, konkreetse valdkonna tulude ja kulude suurust, tulevasi arengu -
suundi ning poliitilist ja avalikku huvi.
Käesoleva tulemusauditi viis läbi välistegevuse, turvalisuse ja õiguse kuluvaldkondade auditeerimise eest vastutav 
III auditikoda. Auditit juhtis III auditkoja eesistuja Karel Pinxten. Teda toetasid aruande koostamisel kabinetiülem Gerard 
Madden, valdkonnajuht Alejandro Ballester Gallardo, auditijuht Nikolaos Zompolas ning audiitorid Thomas Haellstrom, 
Erika Soveges ja Nicola Berloco.
Vasakult paremale:  Karel Pinxten, Alejandro Ballester Gallardo, Nikolaos Zompolas, Gerard Madden,  
Erika Soveges, Nicola Berloco, Thomas Haellstrom.

03
 Sisukord
Punkt
 Lühendid
I–VIII  Kokkuvõte
1–11  Sissejuhatus
1–6 Olukord riigis
7–8 ELi koostööraamistik
9 –11  Arenguabi rahastamine
12–15  Auditi ulatus ja lähenemisviis
16–61  Tähelepanekud
16–28  Euroopa Välisteenistus ja komisjon käsitlesid enamikku peamisi probleeme märkimisväärsete 
täiendavate vahendite abil koostöös peamiste rahastajatega, kuid abi ei olnud piisavalt hästi 
suunatud
17–22  Vahendeid suurendati oluliselt, et käsitleda pakilisi vajadusi
23–25  Vahendid jaotati liiga paljude valdkondade vahel
26–28  ELi meetmed olid peamiste rahastajatega hästi koordineeritud, kuid liikmesriikidega koos tehtava 
kavandamiseni ei jõutud
29–61  ELi meetmetest oli Tuneesiale suur abi, kuid programmide komisjonipoolses rakendamises esines 
puudusi
30–44  Üldine eelarvetoetus jaotati kiiresti, kuid toetuse saamise tingimused olid liiga paindlikud
45–47  Viivitustele ja madalale väljamaksemäärale vaatamata võimaldas makromajandusliku finantsabi laen 
olulise juurdepääsu rahastamisele
48–54 Valdkondlikud eelarvetoetuse programmid olid asjakohased, kuid neil puudus usaldusväärne strateegia
55–61  Projektidega lahendati olulisi probleeme, kuid kavandamises esines puudusi ja viivitusi
04 Sisukord 
62–73  Järeldused ja soovitused
 I lisa.  Eelarvetoetuse programmide ja makromajandusliku finantsabi loetelu
 II lisa.  Projektide nimekiri
 Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused
05
 Lühendid
ADB : Aafrika Arengupank
AFD : Agence française de développement  (Prantsusmaa arenguasutus)
CRIS : välissuhete peadirektoraadi ühine infosüsteem
EBRD : Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank
EEAS : Euroopa välisteenistus
EIP: Euroopa Investeerimispank
ENI : Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend
ENPI : Euroopa naabrus- ja partnerluspoliitika rahastamisvahend
EUD : Euroopa Liidu delegatsioon
IMF : Rahvusvaheline Valuutafond
MFA : Makromajanduslik finantsabi
NIF: Naabruspoliitika investeerimisrahastu
NIP : riiklik näidisprogramm
PAR : Programme d’Appui à la Relance  (riigi ülesehitamise toetusprogramm)
PEFA : Riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamine
SPRING : partnerluse, reformi ja kaasava majanduskasvu toetuse programm
06
 Kokkuvõte
I
Jaanuaris 2011 Tuneesias toimunud nn jasmiinrevolutsiooni loetakse esimeseks araabia kevade raames toimunud 
ülestõusude hulgas. Sellest alates on Tuneesia teinud märgatavaid edusamme poliitilisel üleminekul demokraatiale 
ebakindlal perioodil, mida iseloomustab poliitiline ebastabiilsus, ühiskondlikud rahutused ja terrorirünnakud. EL 
on andnud Tuneesiale märkimisväärset poliitilist ja rahalist abi, et aidata Tuneesial uute probleemidega toime tulla. 
Perioodil 2011–2015 eraldas EL Tuneesiale 1,3  miljardit  eurot kahepoolset abi.
II
Kontrollikoda hindas, kas ELi abi Tuneesiale pärast 2011. aasta araabia kevade revolutsiooni oli otstarbekalt kuluta -
tud. Kontrollikoda järeldab, et raha oli üldiselt kulutatud otstarbekalt, sest see aitas oluliselt kaasa demokraatiale 
üleminekule ning parandas Tuneesia majanduslikku stabiilsust pärast revolutsiooni. Komisjonipoolses abi haldami -
ses leiti siiski mitmeid puudusi.
III
Euroopa Välisteenistus ja komisjon reageerisid rahalise abi andmisega kiiresti kahele peamisele probleemile, milleks 
olid majanduskriis ja demokraatiale üleminek. Kontrollikoda leidis, et komisjon püüdis hõlmata liiga paljusid vald -
kondi, mistõttu oli abi potentsiaalne mõju hajutatud ning arvukaid meetmeid oli keeruline hallata. ELi meetmed olid 
peamiste rahastajatega ning ELi institutsioonide ja talituste siseselt hästi koordineeritud, kuid liikmesriikidega koos 
tehtav kavandamine ei realiseerunud.
IV
ELi abi anti mitmel viisil: üldise ja valdkondliku eelarvetoetusena, makromajandusliku finantsabi laenuna ja üksik -
projektide kaudu.
07 Kokkuvõte 
V
Neli suurt eelarvetoetuse programmi kandsid olulised vahendid kiiresti üle ning abistasid Tuneesia ametiasutusi 
reformikava koostamisel. Väljamaksetingimused olid siiski liiga paindlikud ning vähendasid partnerite motivatsiooni 
võtta rahastamislepingutes toodud meetmeid. Riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamist (PEFA), mis võinuks 
toimida riigi rahandussektori reformide tegelike edusammude vaidlustamatu testina, ei olnud koostatud 2010. aas -
tast alates. Uus riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamine viiakse eeldatavasti lõpule märtsis 2017.
VI
Makromajandusliku finantsabi laenu, valdkondliku eelarvetoetuse ja projektide puhul oli levinud puuduseks 
aeglane rakendamine. Makromajandusliku finantsabi laen aitas Tuneesial saada rahalist abi soodsatel tingimustel. 
Valdkondlikku eelarvetoetust anti kolmele valdkonnale, kuid kahel neist puudus usaldusväärne valdkondlik stratee -
gia. Nii valdkondliku eelarvetoetuse kui projektide puhul leidis kontrollikoda juhtumeid, mil meetmete eesmärgid ei 
olnud ei konkreetsed ega mõõdetavad.
VII
Tuneesia ametivõimud rakendasid mõningaid olulisi reforme, kuid väga aeglases tempos. Aeglane rakendamine 
oli peamiselt põhjustatud arvukatest muudatustest valitsuses ning lahendamist vajavate probleemide rohkusest ja 
keerukusest. Komisjon on otsustanud jätkata Tuneesia toetamist nii poliitiliselt kui rahaliselt, et aidata riiki selle ees 
seisvate probleemide lahendamisel.
VIII
Aruandes esitatakse mitmeid soovitusi toetuse kavandamise ja ELi meetmete haldamise parandamiseks.
08
 Sissejuhatus
Olukord riigis
01 
Tuneesia on Põhja-Aafrikas asuv madalama keskmise sissetulekuga riik. 2015. 
aastal oli Tuneesia rahvaarv umbes 11 miljonit ning kogurahvatulu elaniku kohta 
3 970 USA dollarit1. Pärast 2011. aasta jaanuaris toimunud Tuneesia revolutsiooni, 
mida teatakse ka jasmiinrevolutsiooni nime all, kõrvaldati võimult 23 aastat va -
litsenud president Zine El Abidine Ben Ali. Jasmiinrevolutsiooni loetakse esime -
seks Araabiamaade kevadiste revolutsioonide seas, mida nimetatakse araabia 
kevadeks.
02 
Tuneesia on araabia kevade ülestõusudest mõjutatud riikide seas teinud poliiti -
liste muudatuste vallas kõige suuremaid edusamme. Viimase nelja aasta jooksul 
võeti vastu uus põhikiri ja korraldati vabad ja õiglased valimised. 2015. aasta 
Nobeli rahupreemia anti Tuneesia riigisisest dialoogi pidanud nelikule2 „selle 
otsustava panuse eest pluralistliku demokraatia ülesehitamisse Tuneesias pärast 
2011. aasta jasmiinrevolutsiooni”.
03 
Pärast aastat 2011 valitses riigis suur ebakindlus, esines ühiskondlikke rahutusi ja 
relvastatud võitlejad ründasid tsiviilelanikke. Tol perioodil oli Tuneesial raskusi 
lühiajalise makromajandusliku stabiilsuse hoidmisel, sest rahvusvaheline majan -
duskeskkond oli keeruline ning piirkondlikud rahutused suurenesid.
04 
Majanduse arendamine on Tuneesias kõige olulisem ülesanne, sest see on riigi 
peamiste sotsiaalmajanduslike probleemide, nagu suur tööpuudus ja piirkondli -
kud erinevused, jätkusuutliku lahendamise eelduseks. Ajavahemikul 2000–2010 
saavutas Tuneesia 4,4 protsendise keskmise majanduskasvu, kuid see langes 1,9 
protsendi võrra 2011. aastal, mil toimus revolutsioon. Üldine töötuse määr on kõr -
ge. 2011. aastal tõusis see 19 protsendini, 2015. aastaks on määr veidi langenud 
ja on nüüd 15%. Töötuse määr on siiski eriti kõrge naiste (23%), kooli lõpetanud 
noorte (67%) ja noorte seas üldiselt (35%)3.
05 
Tuneesia on silmitsi probleemidega, mis on põhjustatud nõrgast institutsioonili -
sest suutlikkusest, otsustusprotsesside liigsest tsentraliseeritusest ning korrupt -
sioonist. Tuneesia oli 2015. aastal Transparency Internationali korruptsiooni taju -
mise pingereas keskel, olles 174 riigi seas 76. positsioonil4. World Justice Projecti 
välja töötatud õigusriigi indeksi kohaselt oli Tuneesia 2015. aastal üldkokkuvõttes 
43. positsioonil ning oma piirkonna riikide hulgas üks parimaid.1 Maailmapanga 
arengunäitajad.
2 Riigisisese dialoogi nelik 
moodustati 2013. aastal ning 
sinna kuuluvad neli Tuneesia 
kodanikuühiskonna 
organisatsiooni: Tuneesia 
ametiühingute keskliit, 
Tuneesia tööstuse, 
kaubanduse ja käsitöönduse 
liit, Tuneesia inimõiguste 
kaitse liiga ja Tuneesia 
advokatuur.
3 Rahvusvaheline Valuutafond, 
„Request for an extended 
arrangement under the 
extended Fund Facility”, 
mai 2016.
4 Tuneesia tõusis pingereas 41. 
kohalt 2012. ja 2013. aastal 40. 
kohale 2014. ja 38. kohale 2015. 
aastal.
09 Sissejuhatus 
06 
Turvalisus on samuti muutumas oluliseks probleemiks. Pärast kokkupõrkeid sala -
fistidega (2012) ja poliitilisi atentaate (2013) tekitasid 2015. aastal Bardo muuseu -
mis ja Sousse’is toimunud terroraktid ja rünnakud presidendi ihukaitsjate vastu 
tõsiseid probleeme riigi majandusele5 ja ühiskonnale tervikuna.
ELi koostööraamistik
07 
Juulis 1995 sõlmitud ELi-Tuneesia assotsieerimisleping on kahepoolsete suhete 
aluseks. Novembris 2006 koostas komisjon riigistrateegia dokumendi, milles 
esitatakse ELi ja Tuneesia vaheline koostööraamistik perioodiks 2007–2013. No -
vembris 2010 koostas komisjon strateegia vahehindamise ning perioodi 2011–
2013 riikliku näidisprogrammi6, mille abil strateegiat rakendatakse.
08 
ELi koostöö muutus pärast 2011. aasta araabia kevade ülestõuse märgatavalt. 
Märtsis 2011 teatas EL, et on valmis strateegia „Partnerlus demokraatia ja ühi -
se heaolu nimel” kaudu toetama kõiki oma lõunapoolseid naaberriike, kes „on 
suutelised käivitama selliseid reforme ning kellel on selleks tahet”7. Mais 2011 
kiitsid Euroopa Välisteenistus (EEAS) ja komisjon heaks uue lähenemisviisi Eu -
roopa naabruses asuva 16 riigi jaoks8. Uue lähenemisviisi eesmärk oli tugevdada 
riikide ja ELi ning naabruskonna riikide ja kogukondade vahelist partnerlust, 
üles ehitada ja kindlustada terviklik demokraatia, jätkusuutliku majanduskasvu 
poole püüdlemine ning sidemete loomine inimeste ja piirkonna riikide kodaniku -
ühiskondade vahel. Uue strateegilise lähenemisviisi alusel sõlmis EL Tuneesiaga 
perioodi 2013–2017 tegevuskava kohta poliitilise kokkuleppe, millega kehtestati 
eripartnerlus9. Partnerluse peamised elemendid on järgmised:
a) tihedam poliitiline koostöö, sh kõrgetasemeline poliitiline dialoog, parlamen -
taarne koostöö, koostöö julgeolekuküsimuste ning demokraatia ja õiguse 
alal;
b) laiendatud majanduslik ja sotsiaalne integratsioon ELiga, et luua ühine ma -
jandusruum ning koostada ELi ja Tuneesia vaheline põhjalik ja laiaulatuslik 
vabakaubandusleping;
c) rahvaste tihedama partnerluse loomine, tugevdades individuaalseid ja 
organisatsioonitasandi sidemeid hariduse, tööhõive, tervishoiu, kultuuri, 
immigratsiooni ja mobiilsuse vallas.5 2015. aastal vähenes turism 
(välisvaluutatulu) 54%.
6 EEAS/Euroopa Komisjon, 
Tuneesia riiklik 
näidisprogramm 2011–2013.
7 KOM(2011) 200 lõplik, 8. märts 
2011, „Partnerlus Vahemere 
lõunapiirkonnaga 
demokraatia ja ühise heaolu 
nimel”.
8 KOM(2011) 303 lõplik, 25. mai 
2011, „Uus lähenemisviis 
muutuvale naabrusele”.
9 EEAS, „Relations Tunisie-Union 
Européenne: Un partenariat 
privilégié. Plan d’Action 
2013–2017” https://eeas.
europa.eu/delegations/
tunisia/documents/
press_corner/
plan_action_tunisie_
ue_2013_2017_fr.pdf
10 Sissejuhatus 
Arenguabi rahastamine
09 
Tuneesiale eraldati perioodil 2011–2015 kahepoolse koostöö raames abi 1,3  mil -
jardit  eurot. Abi hõlmas Euroopa naabrus- ja partnerluspoliitika rahastamisva -
hendi (ENPI) ja Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi (ENI) programme, 
temaatilisi vahendeid ja programme10, humanitaarabi, naabruspoliitika investee -
rimisrahastut (NIF) ja ühte 2014. aastal alla kirjutatud makromajandusliku finant -
sabi lepingut (vt joonis 1 ).10 Temaatilised vahendid on 
demokraatia ja inimõiguste 
Euroopa rahastamisvahend, 
stabiilsust ja rahu edendav 
rahastamisvahend, piiriülene 
koostööprogramm (Itaalia-
Tuneesia) ning valitsusväliste 
osalejate ja kohalike 
omavalitsuste programm.Joonis 1
Allikas:  Euroopa liidu delegatsioon Tuneesias, 2015. aasta aruanne, „Coopération de l’Union européenne en Tunisie”, mai 2016, ja välissuhete 
peadirektoraadi ühise infosüsteemi (CRIS) andmebaas.Eraldised Tuneesiale rahastamisvahendite kaupa perioodil 2011–2015
NIF (51,3 miljonit eurot)
Temaatilised vahendid (64,2 miljonit eurot)Humanitaarabi (80,5 miljonit eurot)
Makromajanduslik ﬁnantsabi
(300,0 miljonit eurot) ENPI ja ENI (800,8 miljonit eurot)
11 Sissejuhatus 
10 
Ajavahemikul 2011–2015 kavandas ja rakendas komisjon nii üldisi kui valdkond -
likke eelarvetoetuse programme (vt 1. selgitus ), makromajandusliku finantsabi 
laenu ning üksikprojekte. Üldine eelarvetoetus hõlmas viit järjestikust program -
mi11, mille eesmärk oli majandus taaskäivitada ja mis sisaldasid meetmeid mitme 
valdkonna struktuurireformiks. Valdkondlikud eelarvetoetuse programmid olid 
paika pandud enne 2011. aastat, kuid maksed tehti enamasti alles pärast revolut -
siooni. Programmid hõlmasid mitmeid valdkondi, nagu haridus, vesi, keskkond 
ja riigieelarve reform. Lisaks rahastas komisjon projekte, mis hõlmasid teenuseid, 
seadmete soetamist ning mestimisprogramme. Komisjon sõlmis lepinguid mitme 
rakendusasutusega, nagu ÜRO agentuurid, riigiametid ja kodanikuühiskonna 
organisatsioonid.11 PAR1 on mitut sektorit hõlmav 
eelarveprogramm ning 
PAR2–PAR5 on riigi 
ülesehitamise lepingud. Riigi 
ülesehitamise lepingutega 
antakse eelarvetoetust 
ebakindlas olukorras riikidele 
või üleminekuriikidele. 
Komisjon võttis need 
kasutusele 2012. aastal ning 
arenguabi komitee 
koodisüsteemis käsitletakse 
neid üldise eelarvetoetusena.
Eelarvetoetuse andmise viisid
Eelarvetoetuse raames kantakse rahalised vahendid üle partnerriigi riigikassasse, tingimusel, et viimane peab 
kinni eelnevalt kokku lepitud tingimustest. Seda ei anta kõikidele riikidele. Abikõlblikkustingimused peavad 
olema täidetud nii enne programmi rakendamist kui selle ajal, ning tingimused tuleb täita enne maksete 
tegemist.
See hõlmab dialoogi, rahalisi ülekandeid partnerriigi riigikassasse, tulemuslikkuse hindamist ja suutlikkuse 
arendamist, tuginedes partnerlusele ja vastastikusele aruandekohustusele.
Eelarvetoetust makstakse kas kindla või muutuva summaga maksetena. Kindlasummaliste maksete suurus 
määratakse eelnevalt kindlaks rahastamislepinguga. Summa makstakse välja kas täies ulatuses (kui kõik tin -
gimused on täidetud) või üldse mitte (kui üks või rohkem tingimusi on täitmata). Muutuva summaga maksete 
maksimaalne summa määratakse eelnevalt kindlaks rahastamislepinguga. Need makstakse välja kas täies 
ulatuses või osaliselt, summa põhineb eelnevalt kindlaks määratud eesmärkide täitmisel saavutatud tulemus -
tel või kavandatud tulemusnäitajatel (eeldusel, et kõik üldtingimused on täidetud).
Väljavõtted Euroopa Komisjoni eelarvetoetuse suunistest, september 2012.1. selgitus
12 Sissejuhatus 
11 
Teisteks suuremateks Euroopast pärit kahepoolseteks rahastajateks on Prant -
susmaa ja Saksamaa12. Tuneesia suurimateks laenuandjateks on Euroopa In -
vesteerimispank (EIP)13 ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD)14. 
Märkimisväärse osa rahastamisest annavad ka rahvusvahelised finantsasutused. 
Alates 2012. aastast on Maailmapank eraldanud kokku 2,1 miljardit USA dollarit. 
Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) on samuti seotud Tuneesiale abi andmisega. 
Mais 2016 kiitis IMF heaks teise riigiprogrammi, mis hõlmas 48-kuulist pikendatud 
tagasimakseajaga rahastamist summas 2,9 miljardit USA dollarit15.12 Alates 2011. aastast on nad 
eraldanud Tuneesiale laenude 
ja toetustena vastavalt 776 ja 
950 miljonit eurot.
13 2011. aastast on Tuneesia 
saanud rahalist abi kokku 
1,5 miljardit  eurot (tööstuse, 
veemajanduse, transpordi, 
energeetika ja teenuste 
valdkondades).
14 Alates 2013. aastast on EBRD 
rahastanud 25 projekti ning 
eraldanud kokku 
300 miljonit eurot.
15 See on IMF teine programm 
Tuneesias. Perioodil 2013–2015 
eraldati 
reservkrediidilepinguga 
Tuneesiale 1,6 miljardit USA 
dollarit.
13
 Auditi ulatus ja 
lähenemisviis
12 
Kontrollikoda hindas, kas ELi abi Tuneesiale pärast 2011. aasta araabia kevade re -
volutsiooni oli otstarbekalt kulutatud. Hindamise läbiviimiseks tehti abi tõhususe 
ja mõjususe audit, et leida vastused järgmistele alaküsimustele:
i) Kas Euroopa Välisteenistus ja komisjon käsitlesid Tuneesia peamisi 
probleeme?
ii) Kas komisjon rakendas oma programme edukalt?
13 
Audit hõlmas ENPI ja ENI kaudu tehtud kulutusi. Auditiga keskenduti majandus -
kriisile reageerimise programmidele ning demokraatiale ülemineku, juhtimise, 
julgeoleku ja majanduskasvuga seotud ELi meetmetele. Audit hõlmas ka makro -
majanduslikku finantsabi.
14 
Auditi valim kattis 70% Tuneesiale perioodil 2011–2015 kahepoolse koostöö 
raames eraldatud abist16 Lisaks makromajandusliku finantsabi laenule auditeeris 
kontrollikoda seitset eelarvetoetuse programmi ja 14 projekti. Üksikasjalik teave 
kõigi auditeeritud ELi meetmete kohta on esitatud I ja II lisas .
15 
Audit tehti ajavahemikus märts kuni juuli 2016. Kontrollikoda kogus hindami -
seks vajalikku tõendusmaterjali dokumentaalse hindamise ja intervjuude kaudu 
Euroopa Välisteenistuses, komisjonis ja ELi delegatsioonis Tuneesias, Tuneesia 
ametiasutustes, kodanikuühiskonna organisatsioonides ning rahvusvahelistes 
finantsasutustes ja muude rahastajate juures17. Auditi käigus tehti mais 2016 kahe -
nädalane auditikülastus Tuneesiasse.16 Kokku eraldati perioodil 
2011–2015 kahepoolse 
koostöö raames abi summas 
1,3 miljardit  eurot. Summa 
hõlmas ENPI, ENI, temaatiliste 
vahendite, naabruspoliitika 
investeerimisrahastu ja 
makromajandusliku finantsabi 
laenu programme.
17 IMF, Aafrika Arengupank, 
Maailmapank, Agence 
Française de Développement .
14
 Tähelepanekud
Euroopa Välisteenistus ja komisjon käsitlesid 
enamikku peamisi probleeme märkimisväärsete 
täiendavate vahendite abil koostöös peamiste 
rahastajatega, kuid abi ei olnud piisavalt hästi 
suunatud
16 
Aruande käesolevas osas uuritakse seda, kas prioriteete ja eraldisi kohandati 
pärast 2011. aastat asjakohaselt, et käsitleda Tuneesia peamisi probleeme. Lisaks 
hindab kontrollikoda, kas probleeme käsitleti hästi koordineeritud meetmetega 
ja viivitamata.
Vahendeid suurendati oluliselt, et käsitleda pakilisi vajadusi
17 
Enne revolutsiooni, aastal 2010 oli komisjonil perioodiks 2011–2013 arenguabi 
programm18 summas 240  miljonit  eurot. Programmi prioriteetsed arenguabi vald -
konnad olid järgmised: tööhõive, majandusreformid ning toetused erasektorile ja 
õigusvaldkonnale. Läbiv eesmärk oli laiendada hea juhtimise ulatust.
18 
Revolutsiooni järel suurenes eraldatavate vahendite määr oluliselt ning ELi ka -
hepoolse koostöö fookus muutus. Perioodil 2011–2013 suurenes eraldiste määr 
peaaegu kaks korda (445 miljoni euroni). ENPI ja ENI iga-aastased keskmised 
eraldised19 suurenesid 80  miljonilt  eurolt enne revolutsiooni 170  miljoni  euroni 
perioodil 2011–2015 (vt joonis 2 ). Oluliselt suuremad vahendid eraldati eelkõige 
stiimulipõhise mehhanismi „rohkema eest rohkem” alusel, millega anti täiendavat 
abi partnerriikidele, kes on näidanud üles püsivat pühendumist reformidele ja 
teinud edusamme nende rakendamisel20.18 Perioodi 2007–2013 
mitmeaastane arenguabi 
strateegia esitati riigistrateegia 
dokumendis. Perioodi 
2011–2013 riiklikus 
näidisprogrammis määratleti 
üksikasjalikult eraldatud 
vahendid ja prioriteedid. 
Riiklik näidisprogramm 
puudutas ENPI raames 
eraldatud vahendeid.
19 Pärast 2014. aastat võeti ENI 
asemel naaberriikidega 
tehtava arengukoostöö 
peamise vahendina kasutusele 
ENPI.
20 Stiimulipõhine mehhanism 
„rohkema eest rohkem (mida 
ENPI kontekstis nimetati 
SPRING programmiks (aastani 
2013) ja ENI kontekstis 
katusprogrammiks (teave 
täiendavate eraldiste kohta on 
esitatud ka tabelis 1)).
15 Tähelepanekud 
19 
Alates 2011. aastast oli demokraatia toetamine üks abivaldkondi (vt joonis 3 ). ELi 
valimisvaatlusmissioone kasutati selleks, et tagada valimiste asjakohane läbivii -
mine. Täiendavat toetust demokraatiale üleminekuks andsid kodanikuühiskonda, 
õigusvaldkonda ja uue parlamendi tegevust toetavad programmid. Pärast 2011. 
aastat koostas komisjon programmid, mis käsitlesid piirkondlikke erinevusi ja sel -
lest tekkivaid julgeolekualaseid ja sotsiaalseid pingeid. Programmid toetasid ää -
realade piirkondi, väikese sissetulekuga piirkondade arendamist ja tervisesektorit. Joonis 2
Allikas:  CRIS andmebaas.ENPI ja ENI iga-aastased eraldised Tuneesiale perioodil 2007–2015
050100150200250miljonit eurot170 miljonit
80 miljonit
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015
16 Tähelepanekud Joonis 3
Allikas:  Euroopa Komisjoni riiklikud näidisprogrammid ja ülevaade olukorrast, oktoober 2015.ENPI ja ENI eraldised Tuneesiale enne ja pärast 2011. aastat prioriteetsete 
valdkondade kaupa (esitatud osana aasta keskmistest eraldistest)
356 miljonit eurot445 miljonit  
eurot240 
miljonit  
eurot300
miljonit  
eurotELi KOHUSTUSED
PÄRAST REVOLUTSIOONIELi KOHUSTUSED
ENNE REVOLUTSIOONI
Sotsiaalma-
janduslik reform ja kaasav majanduskasv62%Piirkondlik ja kohalik 
areng20%Demokraatia
põhielemendid
18%2014–20152011–2013
Sotsiaalsektor ja 
keskkond
20%
Hea juhtimistava 
ja demokraatia
7%Majandusreformid 
ja majanduse elavdamine73%2011–2013
Toetus erasektorile34%Õigusvaldkond
7%
Majandusreformid ja 
juhtimine
36%Tööhõive
23%Majandusjuhtimine ja 
konkurentsivõime
60%Koolilõpetajate tööalane konkurentsivõime22%Säästev areng
18%2007–2010
17 Tähelepanekud 
20 
Pärast revolutsiooni kättesaadavaks tehtud täiendavad vahendid võimaldasid 
Euroopa välisteenistusel ja komisjonil anda märkimisväärset toetust majanduse 
taastamise riiklikule programmile. Ebakindlas ja halvenevas makromajandusli -
kus olukorras aitas riigi ülesehitamise toetusprogramm ( Programme d’Appui à la 
Relance ) tuua kokku eri rahastajate ja finantsasutuste vahendid, et suunata väga 
vajalikud vahendid pakiliste majanduslike vajaduste katteks. Komisjoni panus rii -
gi ülesehitamise toetusprogrammile oli Tuneesiale eraldatud vahenditest suurim. 
See koosnes viiest üldisest eelarvetoetuse programmist, mille kaudu eraldati viie 
aasta jooksul 448 miljonit eurot, st enam kui pool ENPI ja ENI perioodil 2011–2015 
eraldatud vahenditest. Sellele lisandusid põhimõtte „rohkema eest rohkem” 
alusel eraldatud vahendid, mis moodustasid perioodil 2011–2015 täiendavalt 
155 miljonit eurot (vt punkt 8 ja tabel 1 .) Üldine eelarvetoetus oli Tuneesia ame -
tiasutustele eriti oluline, sest rahastajate eraldatud ülejäänud toetus anti laenu -
dena, millega kaasnesid teenindustasud ja tagasimaksekohustus. Tabel 1Põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel riigi ülesehitamise toetusprogrammidele 
(PAR) eraldatud vahendite osakaal
(miljonites eurodes)
PAR programm Aasta Eraldatud summa kokkuPõhimõtte „rohkema 
eest rohkem” alusel PAR 
programmidele eralda ­
tud vahendidPõhimõtte „rohkema 
eest rohkem” alusel igal 
aastal eraldatud vahen ­
did kokku
PAR1 2011 100 10 20
PAR2 2012 68 0 80
PAR3 2013 110 45 55
PAR4 2014 100 47 50
PAR5 2015 70 53 71.8
Kokku 448 155 276,81
1  Põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel eraldatud vahendid (121,8 miljonit eurot) kasutati mitme valdkonna projektidele, näiteks 
õigusvaldkonnas või vaesemate piirkondade taristu uuendamiseks.
Allikas:  Euroopa Välisteenistus ja CRIS andmebaas.
21 
Komisjon täitis riigi majanduslikud vajadused peamiselt riigi ülesehitamise toe -
tusprogrammide kaudu, lisatoetust anti ka makromajandusliku finantsabi laenu 
ja konkreetsete projektide kaudu. Tuneesia ametivõimude palvel anti 2014. aastal 
riigile 300 miljoni euro suurune laen, mis täiendas IMFi laenu valitsuse majandus -
liku stabiilsuse ja reformiprogrammi toetamiseks.
18 Tähelepanekud 
22 
Makromajanduslike ja demokraatia valdkonna reformide elluviimisel esinevad 
probleemid saab lahendada küllalt kiiresti, sama ei saa aga öelda julgeoleku 
valdkonna reformi kohta. Tuneesia valitsus palus ELilt toetust selle reformi raken -
damiseks juba 2011. aasta oktoobris. Komisjon reageeris palvele koheselt, kuid 
Tuneesia ametiasutused jõudsid julgeolekuvaldkonna vastastikuse eksperdihin -
damise lepingutingimuste osas kokkuleppele alles kaks aastat hiljem. Detsembris 
2013 koostasid 12 ELi liikmesriikidest pärit julgeolekueksperti eksperdihinnan -
gu. Pärast Tuneesia ametiasutuste heakskiitu tehti jaanuaris 2015 riiki külaskäik 
reformi määratlemiseks ja vormistamiseks. 2015. aasta märtsis ja juunis toimunud 
terrorirünnakud kiirendasid poliitilist dialoogi ning novembris 2015 nõustus Tu -
neesia valitsus komisjoni ettepanekuga julgeolekuvaldkonna reformiks eelarvega 
23 miljonit eurot. Esialgsest taotlusest oli möödas neli aastat. Pärast programmi 
heakskiitmist kirjutati juunis 2016 alla lepingule julgeolekutaristu taastamiseks ja 
varustuse soetamiseks.
Vahendid jaotati liiga paljude valdkondade vahel
23 
Tuneesia ametiasutused ei suutnud koostada usaldusväärset ja terviklikku riigi 
arengukava. Kava puudumise tõttu ei saanud rahastajad ülevaadet riigi priori -
teetide, vajalike vahendite ja peamiste näitajate alal tehtud edusammude kohta. 
Seega kavandati ELi meetmed Tuneesia ametiasutustega peetud pideva ja in -
tensiivse poliitikadialoogi alusel, tuginedes Euroopa välisteenistuse ja komisjoni 
mitmele vajaduste hindamise ning määratlemislähetustele.
24 
ELi tegevus hõlmas paljusid meetmeid. Pärast 2011. aasta revolutsiooni oli mit -
mes valdkonnas suur nõudlus toetuse järele. Perioodi 2013–2017 eripartnerluse 
tegevuskavas (vt punkt 8) esitati 13 prioriteeti, mis kõik hõlmasid mitut meedet. 
Kuna eraldatud vahendite hulk suurenes, laiendas komisjon koostöö ulatust, et 
nõudlusele vastata. Strateegiadokumentides (nagu perioodi 2011–2013 riiklik näi -
disprogramm ja perioodi 2014–2015 ühtne toetusraamistik) esitati väga ulatusli -
kud prioriteetsed valdkonnad. Sellest tulenevalt võeti vastu otsuseid ja kavandati 
projekte, mis hõlmasid liiga paljusid valdkoni. Perioodi 2014–2015 ühtse toetus -
raamistiku üks prioriteetne valdkond (demokraatia põhielemendid) sisaldas kuut 
eri komponenti, mis hõlmasid väga mitut valdkonda: õigus, võrdsed võimalused, 
migratsioon ja piiride haldamine, meediareform, julgeolekusektori reform ja toe -
tus kultuurisektorile21. Euroopa Liidu delegatsiooni22 iga-aastane aruanne viitab 
meetmetele, mis hõlmasid enam kui 20 valdkonda (sh haridus, põllumajandus, 
keskkond, kliimamuutused, transport, teadusuuringud ja temaatilised valdkon -
nad, nagu piiriülene koostöö).21 Komisjoni naabruspoliitika ja 
laienemisläbirääkimiste 
peadirektoraat, „Tunisia 
Financial Assistance fiche, 
State of play: October 2015”.
22 Euroopa Liidu delegatsioon, 
Rapport 2015, Coopération de 
l’Union européenne en 
Tunisie.
19 Tähelepanekud 
25 
Tegevusvaldkondade suur hulk oli vastuolus komisjoni eesmärgiga suunata abi 
väikesele arvule valdkondadele. Euroopa arengukonsensuses23 ja Pariisi deklarat -
sioonis abi tõhususe kohta24 välja toodud parim tava arenguabi andmisel on see, 
et ELi rahastajad peaksid suunama oma aktiivsed meetmed konkreetses riigis 
maksimaalselt kolmele valdkonnale. Tegevuse ebapiisava suunamisega vähendas 
komisjon abi potentsiaalset mõju ja muutis selle haldamise keerulisemaks.
ELi meetmed olid peamiste rahastajatega hästi 
koordineeritud, kuid liikmesriikidega koos tehtava 
kavandamiseni ei jõutud
26 
ELi meetmed olid hästi koordineeritud peamiste rahvusvahelise arengu sidusrüh -
madega Tuneesias, nagu IMF, Maailmapank, Aafrika Arengupank (ADB) ja Agence 
Française de Développement  (AFD). EL kavandas olulisi programme, eelkõige 
eelarvetoetuse programme ja makromajanduslikku finantsabi koos teiste rahas -
tajatega. Teatud ELi projekte rakendasid ÜRO ametid, riiklikud arenguagentuurid 
ja arengupangad. 2016. aasta seisuga oli käimas ka 9 mestimisprojekti, mille ko -
gueelarve oli 12 miljonit eurot ja mida rahastas EL ning rakendasid liikmesriigid25.
27 
Rahastajatest annab Tuneesiale kõige suuremat toetust EL, ning seda mitmes 
valdkonnas. Euroopa Liidu delegatsioonil on seega rahastajate seas oluline roll. 
Delegatsioon aitab rahastajate tegevust aktiivselt koordineerida. Rahastajad koh -
tuvad vähemalt kord kuus ning arutavad põhjalikult programmide kavandamist 
ja nende rakendamisel tekkivaid probleeme.
28 
Euroopa välisteenistus ja komisjon tegid tihedat koostööd liikmesriikidega, 
korraldades programmitsükli igas etapis regulaarseid konsultatsioone ja olulise 
teabe sagedast vahetamist, eriti ENI komitee kontekstis. Koostöö ei viinud aga 
liikmesriikidega koos programmide koostamiseni, mida soovitati ENI määruses26. 
Euroopa välisteenistus ja komisjon on seda teemat ELi liikmesriikidega arutanud 
viimased neli aastat, eesmärgiga võtta Tuneesias vähehaaval kasutusele ühine 
kavandamine.23 Nõukogu, Euroopa Parlament 
ja Euroopa Liidu Komisjon 
(2006/C 46/01), nõukogu ja 
nõukogus kokku tulnud 
liikmesriikide valitsuste 
esindajate, Euroopa 
Parlamendi ja komisjoni 
ühisavaldus Euroopa Liidu 
arengupoliitika küsimuses: 
„Euroopa arengukonsensus”.
24 OECD, Pariisi deklaratsioon abi 
tõhususe kohta, 2005 ( http://
www.oecd.org/dac/
effectiveness/34 428 351.pdf ).
25 Saksamaa, Hispaania, 
Prantsusmaa, Itaalia, 
Madalmaad ja Austria.
26 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 11. märtsi 2014. aasta 
määruse (EL) nr 232/2014, 
millega luuakse Euroopa 
naabruspoliitika 
rahastamisvahend (ELT L 77, 
15.3.2014, lk 27), artikkel 5.
20 Tähelepanekud 
ELi meetmetest oli Tuneesiale suur abi, kuid 
programmide komisjonipoolses rakendamises esines 
puudusi
29 
Käesolevas osas uuritakse, kui hästi on komisjon rakendanud oma kahepoolseid 
arenguabi programme. Kontrollikoda hindas nelja tüüpi programme: a) neli üldist 
eelarvetoetuse programmi, b) kolm valdkondlikku eelarvetoetuse programmi, 
c) makromajandusliku finantsabi laen ja d) 14 projekti. Hinnati kavandamist, 
rakendamist ja saavutatud väljundeid.
Üldine eelarvetoetus jaotati kiiresti, kuid toetuse saamise 
tingimused olid liiga paindlikud
30 
Riigi ülesehitamise toetusprogrammid (vt punkt 20) moodustasid ligi 56% ENPI 
ja ENI kulukohustustest. Nende programmidega õnnestus Tuneesiale suhteliselt 
kiiresti välja maksta küllaltki suur hulk vahendeid. Kokku kulus kavandamisest 
kuni vajalikust summast suurema osa väljamaksmiseni 1–2 aastat. Seega olid riigi 
ülesehitamise toetusprogrammid 2015. aasta lõpuks maksnud välja 78% perioo -
diks 2011–2015 kavandatud summadest, sellal kui makromajandusliku finantsabi 
laenu ja projektide puhul oli see protsent vastavalt 67 ja 22. 2015. aasta lõpuks oli 
leping sõlmitud vaid 60% puhul projektidele mõeldud olemasolevatest eraldis -
test, sellal kui eelarvetoetuse ja makromajandusliku finantsabi eraldiste puhul oli 
leping sõlmitud vastavalt 85 ja 100% puhul (vt joonis 4 ).Joonis 4
Allikas: CRIS andmebaas.Eraldatud, lepingutega kaetud ja välja makstud summad abi liikide kaupa (seisuga 
31.12.2015, periood 2011–2015)
0100200300400500miljonit eurot
MakstudKohustusi 
võetud summasEraldatud
Projektid Makromajanduslik ﬁnantsabi Eelarvetoetus
21 Tähelepanekud 
31 
ELi toetus oli kavandatud suunama suuri summasid hapra majandusliku olukor -
ra toetamiseks, sotsiaalse ühekuuluvuse edendamiseks ja selleks, et julgustada 
Tuneesiat „käivitama reforme strateegia „Partnerlus demokraatia ja ühise heaolu 
nimel” kaudu”27. Perioodil 2011–2015 tehti selleks väljamakseid ligi 350 miljo -
ni euro ulatuses.
32 
Esimene riigi ülesehitamise toetusprogramm kavandati ja rakendati koostöös 
Maailmapanga, ADB ja AFD-ga28, teine koostöös Maailmapanga ja ADB-ga. PAR1 
üldeelarve oli 1  miljard  eurot laenude ja toetustena (millest 100  miljonit  eurot 
eraldas EL). PAR2 üldeelarve oli 720  miljard  eurot laenude ja toetustena (millest 
68 miljonit  eurot eraldas EL). Programmide ühine kavandamine ja rakendamine 
suurendab rahastaja loodud finantsvõimendust partnerriigile reformide raken -
damiseks. Ühtlasi tagab see, et rahastajate toetused ei oleks suunatud samale 
valdkonnale. PAR3 ja PAR4 rahastas EL üksi.
Raha jaotamise tingimused olid liiga paindlikud
33 
ELi panus riigi ülesehitamise toetusprogrammidesse eraldati üldise eelarvetoetu -
sena. Alates aastast 2013 liigitati see „riigi ülesehitamise lepinguna”. See on kõige 
paindlikum eelarvetoetuse vorm ning on mõeldud ebakindlas olukorras riikidele 
või üleminekuriikidele. Sellise eelarvetoetuse jaotamise tingimused on paindli -
kumad, näiteks puudub abikõlblikkustingimus, mille kohaselt peab partnerriigil 
olema usaldusväärne riiklik arengukava. Piisab valitsuse lubadusest selline kava 
välja töötada. Komisjoni oma eelarvesuuniste kohaselt ei tohiks riigi ülesehitami -
se lepingud olla pikemad kui 1–2 aastat. Tuneesia puhul on nimetatud tüüpi eel -
arvetoetust antud juba kolm aastat (PAR3 ja PAR4), kuid seda kasutatakse uuesti 
PAR5 puhul, mis kestab veel kolm aastat.27 KOM(2011) 200 lõplik.
28 Kolme kaasrahastaja toetus 
anti laenudena.
22 Tähelepanekud 
Riigi ülesehitamise toetusprogrammide täitmine
PAR programmid Rakendamise kiirus
ProgrammOtsuse 
tegemise 
aasta Eraldatud  Makstud Rahasta ­
mislepingu 
allakirjutami ­
se kuupäevMakse kuu ­
päev  
(1. osa)Makse kuu ­
päev  
(2. osa)Rahasta ­
mislepingu 
sõlmimise 
ja 1. makse 
tegemise 
vaheline aegRahasta ­
mislepingu 
sõlmimise 
ja 2. makse 
tegemise 
vaheline aeg
PAR 1 2011 100 000 000 99 424 813 28.9.11 2.12.11 17.12.12 64 439
PAR 2 2012 68 000 000 65 415 314 4.12.12 17.12.12 E/K 13 E/K
PAR 3 2013 110 000 000 110 000 000 6.12.13 20.12.13 4.12.14 14 358
PAR 4 2014 100 000 000 75 000 000 8.7.15 8.12.15 pooleli 150 pooleli
Allikas: CRIS andmebaas (oktoober 2016).34 
Riigi ülesehitamise toetusprogrammide kaudu tehakse üks kuni kaks osamakset 
maksimaalselt kahe aasta jooksul. Eelarvetoetuse programmidele kohaldatava 
hea tava kohaselt lepib komisjon esmalt partnerriigiga kokku reformiprogrammi 
suhtes. Nimetatud programmi alusel teeb komisjon otsuse toetuse jaotamise 
kohta, kirjutab alla rahastamislepingu ja annab partnerriigile teatud aja reformide 
rakendamiseks ja seega toetuse saamise tingimuste täitmiseks. Riigi ülesehitami -
se toetusprogrammide puhul olid tingimused täidetud enne rahastamislepingut, 
juba kavandamisetapis. Komisjon kasutas sellist teguviisi süstemaatiliselt, et 
kiirendada riigi ülesehitamise toetusprogrammide esimese osamakse tegemist. 
Seega maksti PAR1 programmi esimene osa välja kaks kuud pärast rahastamis -
lepingu allakirjutamist; PAR2 ja PAR 3 programmi puhul toimus see kõigest kaks 
nädalat pärast allkirjastamist (vt tabel 2) .Tabel 2
35 
Ühel juhul (PAR1) ei olnud teise osamakse meetmed paika pandud lepingu allakir -
jutamise ajaks, vaid alles aasta hiljem. Kõikide programmide osamaksete tegemi -
seks vajalike tingimuste täitmiseks nõutavates meetmetes tuleb kokku leppida 
rahastamislepingu allakirjutamisel, et anda partnerriigile piisavalt aega reformide 
rakendamiseks.
23 Tähelepanekud 
36 
Põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel eraldatud täiendavad vahendid moo -
dustasid peaaegu kolmandiku programmide eelarvest, mistõttu kontrollikoda 
kontrollis, kas neid kasutati uute tingimuste loomiseks ning mõjutamaks Tuneesia 
ametiasutusi uusi meetmeid võtma. Kontrollikoda leidis, et ainult PAR3 puhul 
lisati põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel vahendite eraldamisel üks muu -
tuvsummaga osamakse, millel oli kolm konkreetset tingimust. Üldiselt määrati 
põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel täiendavad vahendid kindlaks ja eral -
dati programmi kavandamisetapi lõpus (vt 2. selgitus ); see asjaolu suurendas küll 
protsessi keerukust, kuid ei takistanud tingimuste ja meetmete kokkuleppimist.
Põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel täiendavate vahendite eraldamise 
menetlus
Menetluse etapid:
 οaasta n detsembris koostab ELi delegatsioon eduaruande esimese kavandi;
 οaasta n+1 märtsis koostavad Euroopa välisteenistus ja komisjon ühiste teatise edusammude kohta kõigis 
naabruskonna riikides;
 οaasta n+1 juunis tehakse otsus (selle kiidab heaks ENI komitee). Vahendid tuleb konkreetsete programmide 
vahel ära jagada aasta n+1 lõpuks.2. selgitus
37 
Riigi ülesehitamise toetusprogrammide eraldised sõltusid paljude erimeetme -
te rakendamisest. Keskmiselt hõlmasid kõik neli programmi igaüks 27 konk -
reetset meedet. Meetmeid hõlmasid väga mitmeid valdkondi: a) läbipaistvus, 
demokraatlik osalemine, õigus ja võitlus korruptsiooniga, b) riigi rahandus, 
c) piirkondadevahelised erinevused, d) tööpuudus ja sotsiaalne kaasatus, e) mik -
rorahastamine ja f) majanduskasv. Hõlmatavate valdkondade suur arv hajutab 
partnerriigiga peetava poliitilise dialoogi fookustatust.
38 
Komisjon tegi makseotsused pärast üldiste edusammude ja valitsusepoolse 
riiklikule arengukavale pühendumise hindamist, selle asemel, et hinnata Tu -
neesia ametiasutustelt nõutavate meetmete täitmist. Praktikas tähendas see, et 
komisjon hindas üldised edusammud rahuldavaks, kuigi kõiki meetmeid ei olnud 
võetud. Kirjeldatud lähenemisviis vähendas partnerriikide motivatsiooni võtta 
rahastamiskavas esitatud meetmeid ning nõrgendas komisjoni mõju Tuneesia 
ametiasutuste üle vajalike reformide rakendamiseks.
24 Tähelepanekud 
39 
Riigis valitseva poliitilise ebakindluse tõttu keskendus komisjon väljundimeet -
metele, mitte pikaajalistele tulemustele. Suurem osa riigi ülesehitamise toetus -
programmide meetmeid oli kavandatud olema kättesaadavad lühikest aega ning 
esinesid sageli kujul „valitsus kiidab heaks määruse X” vm. Valitsus võib määruse 
küll heaks kiita, kuid haldusasutused ei pruugi seda kiiresti ja asjakohaselt raken -
dada. Teatud struktuurireformide rakendamine on endiselt mitterahuldav või 
aeglane, isegi nendes valdkondades, kus Tuneesia valitsus on võtnud mõningaid 
meetmeid.
Riigi rahanduse juhtimise hindamine viibis
40 
Riigi ülesehitamise toetusprogrammide üldhindamist ei ole tehtud. Arvestades 
programmide suurust ja keerukust, oleks üldine hindamine andnud kontrolli -
kojale kasulikku tagasisidet reformide edusammude ja lähenemisviisi puuduste 
kohta.
41 
Komisjon kasutas eri rahvusvaheliste organisatsioonide läbiviidud hindamisi 
juhtimise mitmesuguste aspektide kohta. Need ei olnud aga mõeldud asendama 
riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamist, mis on väga põhjalik ja arves -
tatav riigi rahanduse juhtimise üldine hindamine. Vaatamata sellele, et komisjoni 
eelarvetoetuse alastes suunistes soovitatakse teha igal aastal riiklike kulutuste ja 
finantsaruandluse hindamine, tehti seda viimati aastal 2010. Uus hindamine pidi 
tehtama aastal 2014 ja seda pidid kaasrahastama Maailmapank ja ADB. Ekspertide 
leidmisel ja hindamise eelnõu arutamisel Tuneesia ametiasutustega esines aga 
märgatavaid viivitusi. Uus riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamine viiak -
se eeldatavasti lõpule märtsis 2017.
42 
Sellist hindamist oli vaja, et saada kindlust riigi rahanduse juhtimise kõikide 
aspektide kohta, lisaks toob see esile võimalikud puudused, mis vajavad kiiret 
käsitlemist. Eeltoodud põhjustel ja arvestades riigikassasse makstavat suurt 
eelarvetoetust ei loe kontrollikoda õigeks seda, et nimetatud hindamine ei olnud 
tehtud suunistega kehtestatud tähtajaks.
25 Tähelepanekud 
Reformi aeglane edenemine
43 
Üldiselt on programmidega hõlmatud valdkondades tehtud edusamme, kuid 
reformide edenemine on olnud aeglane:
a) läbipaistvust ja osalemist silmas pidades on tehtud edusamme haldusteabe, 
ühinemisvabaduse õiguste, eelarve läbipaistvuse ja Tuneesia riigikontrolli 
aruannete avaldamise valdkondades. Valitsuse ja avaliku sektori organi -
satsioonidega seotud haldusteabele juurdepääsu saamine on aga endiselt 
probleemiks;
b) kodanikuühiskonna osalemise vallas on valitsusväliste organisatsioonide 
loomine lihtsamaks tehtud, kuid see protsess võtab ikkagi kaua aega. Kuigi 
õigusraamistik näeb ette, et valitsusvälise organisatsiooni saab luua kõigest 
mõne nädalaga, võtab see tegelikkuses halduslike kitsaskohtade tõttu aega 
kuus kuud kuni aasta;
c) riigi rahanduse juhtimise vallas tuleb eelarve täitmise parandamiseks võtta 
vastu riigi arengukava ja eelarve alusseadus. Era- ja avaliku sektori partnerlust 
ja riigihankeid käsitlevate reformide rakendamine on olnud aeglane. Heaks 
on kiidetud rahvusvahelistele standarditele vastav uus riigihankeseadus 
ning käimas on menetlus keerukate protseduuride asendamiseks. Peamine 
probleem on endiselt välis- ja siseauditi läbipaistvuse, aruandekohustuse ja 
mõjususe suurendamine;
d) piirkondadevaheliste erinevuste osas on riigi ülesehitamise toetusprogram -
mide raames võetud meetmed suurendanud kohalike omavalitsuste tulusid. 
Suurem osa kohalikest omavalitsustest on struktuuriliste puuduste tõttu 
(nagu vähenenud majandustegevus ja kohalike maksude puudumine) siiski 
silmitsi finantsprobleemidega, mida saab lahendada vaid nende rahastamise 
laiaulatusliku ümberstruktureerimise abil. See peaks toimuma 2017. aasta 
alguseks kavandatud detsentraliseerimisprotsessi käigus;
e) sotsiaalse kaasatusega seoses on valitsus tugevdanud sotsiaalkindlustusvõr -
ku, suurendades igakuiste toetuste summat ning toetusesaajate arvu. Valitsus 
ei ole aga parandanud toetuste suunamist potentsiaalsetele abisaajatele, sest 
veel ei ole loodud majapidamiste ühtset registrit29;29 Euroopa Komisjoni teabekiri 
Euroopa Parlamendile ja 
nõukogule: Makromajanduslik 
finantsabi Tuneesiale, teine 
osamakse, 26.11.2015.
26 Tähelepanekud 
f) juurdepääs mikrorahastamisele on endiselt piiratud, kuigi rahvusvahelis -
tele standarditele vastav õigusraamistik on olemas. Sellele valdkonnale 
oleks ka abiks regulatiivse ja järelevalveraamistiku ajakohastamine, ole -
masolevate laenu ülemmäärade tühistamine ja asjakohased raamatupida -
misarvestuse normid30. Oluline on märkida, et komisjon rakendab pro -
jekti, mille eesmärk on toetada mikrorahastamise arendamist riigi vähem 
arenenud piirkondades;
g) majanduskasvu edendamiseks on koostatud uus investeerimisseadus -
tik, mis on kooskõlas eesmärgiga kaitsta turule juurdepääsu, vähendada 
investeerimispiiranguid ja ratsionaliseerida maksuvabastusi. Parlament ei 
ole seda seni veel heaks kiitnud.
44 
IMF märkis, et fondi enda perioodi 2013–2015 programmis nõutavate refor -
mide rakendamisel esineb viivitusi. Oma hinnangus31 märgib IMF, et saavutati 
vaid ligi 60% programmi raames seatud 46 struktuurilisest eesmärgist. Lisaks 
märgiti, et „ametiasutuste ja paljude eri sidusrühmade reformile pühendumi -
ne on äärmiselt oluline, et vältida tagasiminekuid programmi rakendamisel”.
Viivitustele ja madalale väljamaksemäärale vaatamata 
võimaldas makromajandusliku finantsabi laen olulise 
juurdepääsu rahastamisele
45 
Augustis 2013 palus Tuneesia valitsus ELilt makromajandusliku finantsabi 
laenu. Tuneesial oli sel hetkel pakiline vajadus välisrahastamise järele. Abi 
oli vaja väga kiiresti, kuid algsest taotlusest esimese makse tegemiseni kulus 
21 kuus (vt tabel 3 ). Parlament ja nõukogu on teatanud, et EL peaks suutma 
anda kiiret makromajanduslikku finantsabi, kui asjaolud nõuavad viivitamatut 
tegutsemist32. Suures osas ei tulenenud viivitused (näiteks Tuneesial makro -
majandusliku finantsabi vastastikuse mõistmise memorandumi ratifitseerimi -
seks kulunud aeg) siiski ELi tegevusest. Kiire rahastamise taotlust arvestades 
kulus ka ELi tasandil laenu menetlemiseks märkimisväärselt kaua aega.30 IMF, Tuneesia, „2015 Article IV 
Consultation, Sixth review 
under the stand-by 
arrangement, and request for 
rephrasing”, oktoober 2015.
31 IMF, „Request for an extended 
arrangement under the 
Extended Fund Facility, 
Annex I. The 2013–15 
SBA-Context, Design, and 
Outcomes”, juuni 2016.
32 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu otsus nr 778/2013/
EL, 12. august 2013, täiendava 
makromajandusliku finantsabi 
andmise kohta Gruusiale 
(ELT L 218, 14.8.2013, lk 15).
27 Tähelepanekud 
46 
EL nõustus laenama 300 miljonit eurot, mis jagati kolmeks osaks. Laenu rahastas 
komisjon finantsasutustelt saadud laenude abil. Tuneesia tagasimakse ja intressi -
de tingimused olid samad, mis komisjonil finantsasutustelt saadud laenu puhul. 
Siiani on intressimäärad olnud madalad, vahemikus 0,498–1,125%. Makromajan -
dusliku finantsabi laenu tagasimakseriski kattis ELi eelarvest rahastatav välistege -
vuse tagatisfond.
47 
Madalate intressimääradega rahastamisele juurdepääsuks oli vaja rakendada 
makromajandusliku finantsabi laenulepingu väljamaksetingimustes toodud 
konkreetsed reformid. Laen kavandati koostöös IMFiga ja peamine tingimus lae -
nu väljamaksmiseks oli IMFi programmi33 rahuldav rakendamine. Lisaks hõlmas 
see üheksat tingimust (mis olid sarnased eelarvetoetuse programmide tingimus -
tega), nelja tingimust seoses teise osamaksega ja viite tingimust seoses kolman -
da osamaksega. Komisjon tagas laenu hea koordineerimise riigi ülesehitamise 
toetusprogrammide ning ELi ja teiste rahastajate antava tehnilise abiga. Makro -
majandusliku finantsabi programm tagas väga vajaliku rahastamise väikeste ku -
ludega. Piiratud arvu tingimuste määramine ja nende rakendamise järelevalve on 
võimaldanud komisjonil edendada täiendavate reformide heakskiitmist. Komisjon 
on valmis andma täiendavat laenu summas 500 miljonit eurot, märkides selle -
ga seoses, et: „kokkuvõttes ja osaliselt poliitiliste muudatuste tundlikkuse tõttu 
edeneb reform aeglaselt, kuigi viimase aja positiivsed muutused on innustavad ja 
valitsus püsib endiselt kindlalt positiivsete reformide jätkamise kursil”34.33 The Stand-By agreement 
programme 2013–2015 .
34 COM(2016) 67 final, 
12. veebruar 2016, 
„Proposition for a Decision of 
the European Parliament and 
of the Council providing 
further MFA to Tunisia”.Makromajandusliku finantsabi laenu ajakava
Kuupäev TegevusProgrammitaotlusest  
möödunud kuud
August 2013 Tuneesiapoolne taotus Algus
Detsember 2013 Komisjoni ettepanek 4
Mai 2014 Nõukogu ja parlamendi heakskiit 9
Juuli 2014 Makromajandusliku finantsabi komitee 11
August 2014Vastastikuse mõistmise memorandumi kaasallkir -
jastamine Tuneesia poolt12
Märts 2015 Ratifitseeritud Tuneesia parlamendi poolt 19
Mai 2015 1. osa makstud 21
Detsember 2015 2. osa makstud 28
Oktoober 2016 3. osa ootel 38
Allikas: Euroopa Komisjon.Tabel 3
28 Tähelepanekud 
Valdkondlikud eelarvetoetuse programmid olid asjakohased, 
kuid neil puudus usaldusväärne strateegia
Puudusid usaldusväärsed strateegiad ja üksikasjalikud 
tingimused
48 
Valdkondlikud eelarvetoetused olid asjakohased, sest olid suunatud partnerriigi 
vajadustele. Sellegipoolest ei põhinenud kolmest auditeeritud programmist kaks 
(mis hõlmasid veesektorit ja toetust kohalikele omavalitsustele) asjaomaseid sek -
toreid käsitlevatel usaldusväärsetel strateegiatel. Olemas olid küll mõned kavad 
ja uuringud, kuid puudus üksikasjalik terviklik kava, milles oleks esitatud priori -
teedid ja viisid nendega tegelemiseks.
49 
Hetkel kasutatakse Tuneesias riigi ülesehitamise lepinguid, sest riigil puudub 
valdkondlikke strateegiaid hõlmav üldine riigi arengukava; lisaks kasutatakse ka 
valdkondliku eelarvetoetuse programmide vahendeid. See tava ei vasta komisjo -
ni suunistes määratletud parimale tavale.
50 
Tingimuste kavandamisel esines probleeme. Peamiseid puudusi kirjeldatakse 
3. selgituses :
a) tingimuste lähteväärtused ei olnud programmi allkirjastamise ajal teada;
b) teatud tingimused ei olnud asjakohased;
c) teatud abikõlblikkustingimused ei olnud rahastamislepingu allakirjutamise 
ajal täidetud.
29 Tähelepanekud 3. selgitusValdkondlike eelarvetoetuse programmide kavandamisel leitud puudused
a) BS6 (veemajandus) programmi puhul määratleti teatud näitajad ja asjakohased tulemuslikkuse kriteeriu -
mid, kuid näitajate lähteväärtusi ei olnud määratud. Ühe muutuva summaga 5  miljoni  euro suuruse osa -
makse väljamaksmise tingimuseks oli see, et sügavate kaevude survemõõdikute arvu tuleb suurendada 
300ni esimesel aastal, 700ni teisel aastal ja 1200ni kolmandal aastal. Lepingu sõlmimise ajal ei olnud aga 
komisjonile teada, mitu kaevu oli või ei olnud mõõdikutega varustatud, ning tingimusega seotud prob -
leemi ulatus oli seega teadmata. Eelarvetoetuse muutuva summaga osamakse teist maksetingimust, mis 
on seotud riigipoolse tasude kogumisega põhjavee pumpamise eest, ei ole veel täidetud;
b) BS6 puhul oli programmi kehtestatud tingimusi kerge täita. Ühe muutuva summaga 2,5 miljoni euro 
suuruse osamakse väljamaksmise tingimuseks oli see, et tuleb suurendada asjaomase osakonna tehnilise 
personali arvu: esimesel aastal viie inimese, teisel aastal 10 inimese ja kolmandal aastal 25 inimese võrra. 
Osakond teatas aga juba esimesel aastal, et tehnilise personali arvu suurendati 71 inimese võrra. Antud 
juhul ei põhinenud maksetingimus personalinõuete asjakohasel analüüsil. Esines ka vastupidist olukorda, 
mil teiste tingimuste täitmine oli liiga keeruline ja aeglustas kokkuvõttes programmide rakendamist;
c) BS5 ja BS6 puhul ei olnud rahastamislepingu allakirjutamise ajaks kõik abikõlblikkustingimused täidetud. 
BS5rahastamislepingus sätestati, et ainult teise ja kolmanda osamakse puhul kehtivad maksete üldtingi -
mused (abikõlblikkustingimused). Esimesele, 9  miljoni  euro suurusele osamaksele seega abikõlblikkus -
tingimusi ei kohaldatud, see maksti välja üksnes allkirjastatud eelarvetoetuse lepingualusel. BS6 puhul 
kirjutati rahastamisleping alla vaatamata sellele, et üks abikõlblikkustingimus oli vaid osaliselt täidetud. 
Eelarvetoetuse suuniste kohaselt sõltub eelarvetoetuse lõplik kasutamine abi andmise viisina abikõlblik -
kuskriteeriumide hindamise tulemustest.
51 
Komisjon määratles ühe programmi (BS7) abikõlblikkuse oma hindamise alusel, 
mille kohaselt oli maksetingimuste maatriksis kokkuvõttes  tehtud „rahuldavaid 
edusamme”. See tava vähendab partneri motivatsiooni rakendada kõiki üksik -
meetmeid (vt punkt 38). Sellega seoses tekib ka küsimus, miks teatud maksetingi -
mused üldse määrati, kui neid ei kavatseta kohaldada.
Viivitused programmide rakendamisel
52 
Kolmest auditeeritud programmist kahe puhul esines programmide rakendami -
sel olulisi viivitusi. Ühel juhul (BS5) pikendati rakendamisperioodi 70% võrreldes 
esialgse kavaga (60 kuust 102 kuuni nelja järjestikuse muudatusega) ja teisel 
juhul (BS6) 33% (täiendavad 24 kuud). Viivitused olid põhjustatud kas programmi 
keskkonnast (poliitiline ebastabiilsus, institutsioonide vastuseis muutustele) või 
kavandamisega seotud puudustest (vt punkt 50).
30 Tähelepanekud 
53 
Tehnilise abi projektid kavandati paralleelselt peamiste valdkondlike eelarve -
toetuse programmidega, et toetada haldusasutusi kokkulepitud reformiprog -
rammide rakendamisel. Kahel juhul (BS5 ja BS6) esines siiski viivitusi tehnilise abi 
projektide lepingute sõlmimisel ning BS7 puhul puudus tehniline abi, mis oleks 
otse seotud programmi meetmete rakendamisega.
54 
Mitmel juhul oli programmide mõju nõutavate reformide aeglase edenemise tõt -
tu väga piiratud. Näiteks BS5 puhul (2007. aasta otsus) oli programmi üks oluline 
kavandatud tulemus iga-aastase eelarve reform. Eeldati, et nimetatud reform 
edeneb pärast seaduse ettevalmistamist jõudsalt. Parlament ei ole seadust aga 
ikka veel heaks kiitnud ning pärast seaduse heakskiitmist läheb reformi täielikuks 
rakendamiseks veel viis aastat.
Projektidega lahendati olulisi probleeme, kuid kavandamises 
esines puudusi ja viivitusi
Mõned kavandamisega seotud puudused raskendasid projektide 
tulemuslikkuse hindamist
55 
Pooltel kontrollikoja valimisse kuulunud projektidest35 oli üks või mitu kavanda -
misega seotud puudust (vt näited 4. selgituses ):
a) puudusid asjakohased, konkreetsed ja mõõdetavad projektieesmärgid;
b) puudusid näitajad, mistõttu ei olnud võimalik asjakohaselt tulemus -
likkust mõõta, tegevuste järelevalvet teha ega võtta õigeaegseid 
parandusmeetmeid;
c) puudusid lähtenäitajad, mis raskendasid meetmele eelnenud ja järgnenud 
olukorra võrdlemist;35 PJ 7, 8, 10, 11, 12, 13 ja 14.
31 Tähelepanekud 
56 
14st kontrollitud projektist nelja puhul36 ei sisaldunud mõned peamised elemen -
did lepingutes (vt 5. selgitus ) ja eelarve ei olnud piisavalt üksikasjalik, et oleks 
saanud asjakohaselt hinnata kulude mõistlikkust, lihtsustades seeläbi tõhususe 
hindamist.36 PJ 7, 6, 7, 8 ja 10.4. selgitus 5. selgitusKavandamisega seotud puudused kontrollitud projektides
a) PJ12 oli tehnilise abi projekt, mille eesmärk oli tugevdada Supreme Professional Institute of Lawyers  asutuse 
institutsioonilist suutlikkust. Tegemist oli konkreetse eesmärgiga, mille saavutamist tuleb hilisemas etapis 
hinnata ja seega oli sõnastus liiga umbmäärane. Lepingus olid nimetatud näitajad, nagu inimõiguste 
rikkumiste arv ja tsiviil- ja karistusmenetluste keskmine kestus. Näitajad olid aga vaid marginaalselt ja 
kaudselt projektiga seotud ega olnud kõige asjakohasemaks võrdlusaluseks projekti eesmärkide saavuta -
mise hindamisel.
b) Projekt PJ14 oli kavandatud Tuneesia demokraatiale ülemineku toetamiseks. Eesmärgiks oli hea tava 
loomine, parlamendiliikmete suutlikkuse tugevdamine ja parlamendi haldussuutlikkuse suurendamine. 
Vaatamata sellele, et lepingus oli esitatud peamiste tegevuste kirjeldus, puudusid näitajad, mis võimalda -
nuks mõõta tulemuslikkust ning hinnata projekti lisaväärtust.
c) Projekti PJ13 eesmärk oli Tuneesia kodanikuühiskonna toetamine. Eesmärgid ja näitajad olid umbmäära -
sed ning olid teisendatud mitmeks meetmeks, mitte konkreetseteks näitajateks. Kuna puudusid näitajad, 
mis kirjeldaksid kodanikuühiskonna olukorda enne ja pärast meedet, oli projekti lisaväärtuse hindamine 
raskendatud.
Näide projektist, mille lepingutingimused ei ole piisavad
Projekti PJ10 puhul sõlmiti leping väga üldise kirjelduse ning tööde maksumuse esialgse hindamise alusel. 
Projekti üheks väljundiks oli suured ehitustööd Nabeuli kohtus. Algselt hõlmasid menetlused (eeluuringud, 
tehniline uuring, rakendamise toimik, tehniline kirjeldus ja hankedokumendid) kogu kohtuhoone renovee -
rimist. Abisaaja rakendas aga vaid ühe hankeosa kolmest, sest projekti eelarvest ei piisanud kõigi kolme osa 
rahastamiseks. Hanke ülejäänud kaks osa (ligi 30% üldeelarvest) peaksid Tuneesia ametiasutused viima ellu 
hilisemas etapis. Ulatuse üksikasjaliku kirjelduse puudumine lepingus ei võimaldanud sel puhul asjakohaselt 
hinnata projekti tõhusust ja mõjusust.
32 Tähelepanekud 
57 
Kahe projekti puhul, mille lepingud sõlmiti vahendajaga37, kohustus komisjon 
maksma vahendajale 1,2  miljonit  eurot halduskuludeks. Kavandamisdokumendid 
ei sisaldanud analüüsi selle kohta, milline on vahendaja kasutamise lisaväärtus 
võrreldes lepingu sõlmimisega otse lõpliku abisaajaga38.
Projektide rakendamisel esineb märgatavaid viivitusi
58 
Projektide rakendusperioodi pikendati märgatavalt valimi 14st projektist kümne 
puhul (vt tabel 4 ). Kuuel juhul39 pikendati rakendusperioodi algselt kokku lepi -
tud rakendusperioodiga võrreldes enam kui 50% võrra. Rakendamisel esinevad 
viivitused olid peamiselt põhjustatud asjaolust, et teatud tulemuste saavutami -
seks vajalikku aega oli algselt alahinnatud. Enamikul juhtudest kaasneb ajakava 
pikenemisega kulude suurenemine teatud kategooriates, nagu personalikulud, 
mis tuleb katta komisjoni fikseeritud kaasrahastamise arvelt40. Seega jääb projekti 
põhitegevuste rahastamiseks vähem vahendeid. Kõik need lepingud kirjutati alla 
pärast 2011. aastat ja komisjon oli teadlik keerulisest olukorrast riigis. Sellegipoo -
lest ei kohandanud komisjon ajakava ja projektide ulatust.37 Projektid PJ7 ja PJ8, mille 
eelarve kokku oli 
41 miljonit eurot, olid 
suunatud sotsiaalse 
ebavõrdsuse ja 
piirkondadevaheliste 
erinevuste vähendamisele 
linnades ja linnalähendastes 
piirkondades 
infrastruktuuritööde kaudu, 
mis parandavad elukvaliteeti, 
loovad töökohti ja annavad 
juurdepääsu 
mikrorahastamisele.
38 Nagu EIP on teinud sama 
meetme raames.
39 PJ 1, 2, 6, 8, 12 ja 14.
40 Euroopa Kontrollikoja 
eriaruanne 3/2011 „ÜRO 
organisatsioonide kaudu 
konfliktidest mõjutatud 
riikides antava ELi abi tõhusus 
ja mõjusus” ( http://eca.europa.
eu).
Projektide rakendusperioodi pikendamine
(kuudes)
ProjektLepingu sõlmi ­
mise aastaKavandatud 
kestusKestusKestuse pikendamine1. muudatus 2. muudatus
PJ1 2011 23 46 52,5 29,5
PJ2 2011 23 46 23
PJ3 2012 8 0
PJ4 2012 8 0
PJ5 2015 60 Kavandatud lepinguperiood kestab 
PJ6 2012 36 56 20
PJ7 2012 48 0
PJ8 2013 42 69 27
PJ9 2013 36 48 12
PJ10 2013 43 53 10
PJ11 2011 30 34 4
PJ12 2011 18 24,5 34,5 16,5
PJ13 2013 36 42 6
PJ14 2012 32 39 51 19
Allikas:  CRIS andmebaas.Tabel 4
33 Tähelepanekud 
59 
Kolme kontrollitud projekti puhul41 leidis kontrollikoda, et siiani saavutatud tule -
muste mõju ja jätkusuutlikkust ei kaitse asjakohane väljumisstrateegia. Nimeta -
tud juhtudel loodi projektidega vaid ajutisi töökohti, kuid nende jätkamiseks on 
vaja täiendavaid vahendeid ja poliitilisi meetmeid. Kuna Tuneesia poolel ei olnud 
piisavalt vahendeid projektidega loodud taristu ülalpidamiseks, sõltub jätkusuut -
likkus rahastajate edasisest toetusest.
60 
Nelja projekti42 mõju vähendas märgatavalt vajalike reformide aeglane edenemi -
ne. Näiteks aastal 2012 kulutati ligi 2,5 miljonit eurot Tuneesia ametiasutustele 
eriseadmete hankimiseks, et kontrollida elektroonikatoodete vastavust ELi eeskir -
jadele. Seadmeid kasutati aga piiratud ulatuses, sest Tuneesia ei ole veel tööstus -
toodete vastavushindamise ja tunnustamise lepinguga ette nähtud ELi vastavaid 
standardeid heaks kiitnud.
61 
Kuigi kaks asjaolu, projektide kavandamise puudused ja projektide aeglane 
rakendamine, takistasid projektide hindamist, olid projektid üldiselt siiski suu -
natud riigi reaalsetele vajadustele ning aitasid kaasa olulise edu saavutamisele 
asjaomastes valdkondades. Näiteks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete 
toetamise projekt andis kasulikku toetust 700 ettevõttele. Kaks muud projekti 
aitasid oluliselt kaasa vaesemate linnapiirkondade arendamisele ning parlamen -
diga seotud projekt parandas selle taristut ning tugevdas koostööd Euroopa 
Parlamendiga.41 PJ 7, 6, 7 ja 8.
42 PJ 4, 3, 11 ja 12.
34
 Järeldused ja soovitused
62 
ELi rahastamine aitas oluliselt kaasa demokraatiale üleminekule ja majandusliku 
stabiilsuse parandamisele Tuneesias. Kontrollikoda järeldab, et 2011. aasta revo -
lutsioonile järgnenud perioodil on ELi vahendid üldiselt kulutatud otstarbekalt. 
Uute probleemide lahendamiseks eraldati täiendavaid vahendeid ning komisjon 
tegi vahendite suunamisel tihedat koostööd teiste rahastajatega. ELi poolses abi 
haldamises leiti aga mitmeid puudusi.
63 
Edusammudele vaatamata on edenemine olnud aeglane, peamiselt mitmete asja -
olude tõttu, nagu valitsuse sage vahetumine ja riigi üldise arengukava puudumi -
ne. Tuneesia ametiasutuste poolse arengukava puudumine muutis komisjoni abi 
asjakohase suunamise märgatavalt keerukamaks (vt punkt 23).
64 
Üldiselt oli komisjoni lähenemisviis väga ambitsioonikas, kuna sellega püüti hõl -
mata väga paljusid prioriteete. Eelarvetoetuse, projektide ja makromajandusliku 
finantsabi laenu kaudu hõlmatud teemade ja tegevuste suur hulk on vastuolus 
komisjoni enda poliitikaga suunata toetus väikesele arvule peamistele valdkon -
dadele ja tegevustele (vt punktid 24–25).
65 
Eri meetmete koordineerimine teiste rahastajatega oli hea, kuigi liikmesriikidega 
koos tehtava kavandamiseni ei jõutud (vt punktid 26–28).
1. soovitus. Parandada ELi abi kavandamist ja suunamist
Euroopa välisteenistus ja komisjon peaksid:
a) kasutama poliitilist ja poliitikadialoogi, tagamaks, et Tuneesia ametiasutused 
võtavad vastu tervikliku riikliku arengukava;
b) töötama järgmisel kavandamisperioodil välja piiratud arvu konkreetseid prio -
riteete ning vähendama meetmete arvu, et suurendada ELi abi fookustatust 
ja potentsiaalset mõju;
c) tagama, et saavutatakse ühine kavandamine liikmesriikidega, et parandada 
abi suunamist ja koordineerimist.
35 Järeldused ja soovitused 
66 
Abi anti mitmel eri viisil, peamiselt üldise eelarvetoetusena (riigi ülesehitamise 
lepingud), valdkondliku eelarvetoetusena (valdkondliku reformi lepingud) ja 
makromajandusliku finantsabi laenu ja projektidena. Tuneesia sai märgatavat 
kasu ka menetluse „rohkema eest rohkem” alusel, mis suurendas oluliselt üldiseks 
eelarvetoetuseks saadaolevaid vahendeid (vt punktid 30–31).
67 
Üldist eelarvetoetust eraldati riigi ülesehitamise toetusprogrammide kaudu, mida 
varasematel aastatel rahastati suures ulatuses ka Maailmapanga ja IMFi laenude -
ga. See toetuse liik aitas valitsusel reformikava kujundada ning riigi ülesehitamise 
lepingute raames võimaldas see ka suuremat paindlikkust kui traditsiooniline 
eelarvetoetus. See on aga kavandatud lühiajaliseks lähenemisviisiks kestusega 
üks-kaks aastat, mitte pikaajaliseks lahenduseks (vt punktid 32–33).
68 
Kui eelarvetoetuse programmide rahastamislepingud alla kirjutati, olid mõned 
tingimused juba täidetud või täideti peagi. See vähendas märgatavalt toetuse 
motiveerivat mõju. Paljude rahastamislepingutes nõutavate meetmete raken -
damist hinnati tervikuna, mille tulemusel tehti maksed isegi juhul, kui mõned 
asjaomased meetmed ei olnud rakendatud (vt punktid 34–39).
69 
Vahendite eraldamine põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel otsustati väga 
hilises etapis, mis tekitas raskusi selle abi parima kasutusviisi kavandamisel. 
Põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel eraldatud märkimisväärsete vahendite 
kavandatud täiendav mõju ei olnud selgelt näha (vt punkt 36).
70 
riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamine võimaldab teha rahvusvaheliselt 
tunnustatud ja tervikliku riigi rahanduse juhtimise hindamise. Komisjoni eelar -
vetoetuse suuniste kohaselt tuleks see teha iga nelja aasta tagant. Arvestades 
eelarvetoetustena makstud suuri summasid ja riiklike kulutuste ja finantsaruand -
luse hindamise olulisust järelevalve- ja kavandamisvahendina ei loe kontrolliko -
da rahuldavaks seda, et riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamist ei ole 
tehtud alates aastast 2010. Uus riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamine 
viiakse eeldatavasti lõpule märtsis 2017 (vt punktid 40–42).
36 Järeldused ja soovitused 
2. soovitus. Parandada ELi eelarvetoetuse programmide 
rakendamist
Komisjon peaks:
a) edasiste eelarveprogrammide puhul vähendama eelarvetoetuse tingimuste 
täitmiseks vajalike meetmete arvu ning tagama, et meetmed on olulised. Sel -
leks, et motiveerida Tuneesia ametiasutusi reformide alal edusamme tegema, 
peaks komisjon tegema abi maksmise sõltuvaks konkreetsete meetmete ja 
tulemusnäitajate rahuldavast rakendamisest, mitte üldistest edusammudest;
b) püüdma tagada, et riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamine, mis on 
oluline kavandamis- ja järelevalvevahend, tehakse vähemalt iga nelja aasta 
tagant.
71 
300  miljonit  euro suuruse makromajandusliku finantsabi laenu, mida Tuneesia 
ametiasutused pakiliselt vajasid, korraldamiseks kulus kaks aastat. Kuigi osa viivi -
tustest ei sõltunud EList, kulus ELi institutsioonide tasandil laenu korraldamiseks 
11 kuud (vt punktid 45–47).
3. soovitus. Teha ettepanekuid makromajandusliku 
finantsabi heakskiitmise protsessi kiirendamiseks
Komisjon peaks uurima koos oma kaas-seadusandjatega võimalusi kiirendada 
järgmiste makromajandusliku finantsabi programmide heakskiitmismenetlusi, 
eelkõige hädaabi rahastamiseks.
72 
Valdkondlikku eelarvetoetust maksti palju väiksemas ulatuses kui üldist eelar -
vetoetust. Kolmest kontrollitud programmist kahe puhul puudus usaldusväärne 
valdkondlik strateegia. Programmide mõju takistasid nõutavate reformide raken -
damisel esinevad viivitused ja üldine aeglane edasiminek (vt punktid 48–54).
37 Järeldused ja soovitused 
73 
Mõned olulised projektid viidi ellu, kuid paljude viivitustega. Selgete eesmärki -
de ja näitajate puudumise tõttu oli paljude projektide mõju keeruline hinnata. 
Mitmel juhul olid projektid liiga ambitsioonikad ja nende ajakava liiga optimistlik. 
See põhjustas üldkulude suurenemist (vt punktid 55–61).
4. soovitus. Projektide kavandamise parandamine
Komisjon peaks tulevasi projekte kavandades määratlema selged eesmärgid 
ja näitajad, mis on realistlikud, arvestades asjaomase projekti konkreetseid 
tingimusi.
III auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Karel PINXTEN, võttis käesoleva 
aruande vastu 14. veebruari 2017. aasta koosolekul Luxembourgis.
 Kontrollikoja nimel
 president
 Klaus-Heiner LEHNE
38
 Lisad
Eelarvetoetuse programmide ja makromajandusliku finantsabi loetelu
(eurodes) 
NumberOtsuse 
numberOtsuse 
tegemise 
aastaMeetod PealkiriEraldatud 
summaLepingu­
summaMakstud 
summa
Makroma -
janduslik 
finantsabiE/K 2013Makroma -
janduslik 
finantsabiMakromajanduslik finantsabi 300 000 000 300 000 000 200 000 000
BS1 23143 ja 23279 2011Eelarvetoetuse 
programmProgramme d’Appui à la Relance and 
Support for Partnership Reform and 
Inclusive Growth -SPRING (PAR1)100 000 000 99 424 813 99 424 813
BS2 24074 2012Eelarvetoetuse 
programmProgramme d’Appui à la Relance (PAR 2) 68 000 000 67 339 484 65 415 314
BS3 24469 2013Eelarvetoetuse 
programmTroisième Programme d’Appui à la 
Relance (PAR 3)110 000 000 110 000 000 110 000 000 
BS4 37533 2014Eelarvetoetuse 
programmProgamme d’Appui à la Relance (PAR 4) 100 000 000 99 546 000 75 000 000 
BS5 19508 2007Eelarvetoetuse 
programmProgramme d’Appui à la Gestion Budgé -
taire par Objectifs30 000 000 29 267 989 29 267 989
BS6 21889 2010Eelarvetoetuse 
programmProgramme d’appui aux politiques pub -
liques de gestion des ressources en eau 
pour le développement rural et agricole57 000 000 56 067 853  24 623 541
BS7 18438 (2013)Eelarvetoetuse 
programmTunisie - PRAL - ex-Programme d’appui 
à la compétivité (PAC I)41 000 000 40 357 374  40 357 374I lisa
39 Lisad 
Projektide loetelu
 (eurodes) 
NumberOtsuse 
numberLepingu 
sõlmimise 
aastaProjekt LepingusummaMakstud 
summa 
PJ1 20216 2011Mobilisation d’expertise court terme au profit des PME industri -
elles et des institutions tunisennes - Coaching technique et non 
technique4 328 400 4 092 200
PJ2 20216 2011Mobilisation d’expertise court terme au profit des PME Industriel -
les et des institutions d’appui - Qualité6 170 540 5 575 780
PJ3 20216 2012Acquisition et installation d’une chambre semi anechoîque pour 
essais de comptabilité electromagnétiques de dix metres avec 
cages annexes1 179 590 1 179 590
PJ4 20216 2012Acquisistion et mise en place d’un laboratoire pour des essais de 
compatbilité Electromagnétiques1 260 000 1 260 000
PJ5 22772 2015Programme on Small Business Support in the services sector of 
Tunisia10 000 000 1 982 210
PJ6 23202 2012Projet de création d’emplois et accompagnement à la réinsertion 
en complétant les dispositifs de l’Etat en Tunisie6 476 777 5 850 000
PJ7 23202 2012 Financement de la mise à niveau de quartiers populaires 8 000 000 7 900 000
PJ8 24409 2013Financement de la mise à niveau de quartiers populaires en 
Tunisie32 900 000 22 000 000
PJ9 23556 2013Soutien à l’amélioration du système de justice des enfants en 
Tunisie1 800 000 1 710 000
PJ10 23557 2013Réhabilitation selon les standards internationaux de Tribunaux 
et établissements pénitentiaires avec une dotation de matériel 
informatique12 848 749 12 206 312
PJ11 19073 2011 Renforcement des capacités institutionnelles en Tunise 1 461 000 1 314 652
PJ12 19073 2011Assistance Technique pour le renforcement des capacités institu -
tionelles de l’Institut Supérieur de la Profession d’Avocats629 965 503 972
PJ13 23558 2013 Programe d’Appui à la Société Civile en Tunise 3 399 228 2 604 875
PJ14 23569 2012 Appui au processus constitutionnel et parlementaire en Tunisie 1 809 778 1 364 907II lisa
40 Komisjoni ja Euroopa 
välisteenistuse vastused
Kokkuvõte
III
Komisjon ja Euroopa välisteenistus nõustuvad kiirele reageerimisele antud hinnanguga, kuid soovivad rõhutada, et 
tegeleda oli vaja mitme valdkonnaga, kuna Tuneesia valitsus seisis pärast revolutsiooni silmitsi väga paljude sot -
siaal-majanduslike vajaduste / hädaolukordadega. Sellega seoses paluti ELil abistada Tuneesiat nendele vajadustele 
reageerimisel, mis oli nii poliitilise usaldusväärsuse küsimus kui ka praktiline vajadus. Perioodi jooksul saavutatud 
tulemused on head, kuna ELi abi andis märkimisväärse panuse riigi majanduslikku ja poliitilisse stabiilsusesse pärast 
revolutsiooni, toetades eelkõige suuri sotsiaal-majanduslikke ja poliitilisi reforme.
Komisjon on seisukohal, et abi ei olnud seetõttu hajutatud, vaid pigem reageeriti väga paljude hädavajalike refor -
mide teostamise vajadusele, millega Tuneesia revolutsioonijärgsel perioodil vaieldamatult silmitsi seisis.
Lisaks tuleb rõhutada, et kõik alates 2014. aastast vastu võetud projektid olid seotud ühega kolmest 2014.–
2016. aasta ühtses toetusraamistikus sätestatud kesksest valdkonnast (sotsiaal-majanduslikud reformid kaasava 
majanduskasvu toetamiseks, demokraatia põhialuste tugevdamine ning säästev piirkondlik ja kohalik areng).
Komisjon möönab, et Tuneesia ametiasutustel võis revolutsioonijärgse olukorra ning sagedaste valitsusvahetuste ja 
muudatuste tõttu juhtimisaparaadis olla raskusi kogu abi haldamisel. Siiski tuleb rõhutada, et ELi projektide kasutus -
määr on kõrgem kui teiste rahastajate puhul.
Ühine programmide kavandamise protsess on peatatud valitsuse viivituste tõttu uue viieaastase arengukava 
koostamisel ja vastuvõtmisel. See võimaldab ELil viia programmide koostamise paremini kooskõlla kavas esitatud 
prioriteetidega, et tõhustada tööjaotust rahastajate, sealhulgas liikmesriikide vahel.
Ühine programmitöö lähetus toimus paralleelselt Euroopa välisteenistuse ning naabruspoliitika ja laienemisläbirää -
kimiste peadirektoraadi 2016. aasta oktoobris toimunud programmitöö lähetusega. Konsultant koordineerib praegu 
tööd kõikide liikmesriikidega ja ühine programmide kavandamine algab tõenäoliselt 2017. aastal.
ELi makromajandusliku finantsabina antakse toetust maksebilansi tasakaalustamiseks, et tegeleda Tuneesia tõsise 
välisvahendite vajadusega ja toetada finantsabiprogrammi, milles Tuneesia on IMFiga kokku leppinud. See või -
maldab Tuneesial teha majanduses vajalikke kohandusi leebemal ja sujuvamal viisil; eesmärk on toetada majan -
duse stabiilsuse taastamist. Makromajandusliku finantsabi tingimustes käsitletakse seetõttu mitut prioriteeti 
mitmes üksteisega seotud struktuurireformi valdkonnas, et toetada tervikliku lähenemise raames majanduslikku 
kohandamisprogrammi.
Komisjon on seisukohal, et tema abi Tuneesiale, kaasa arvatud makromajanduslik finantsabi, on olnud suunatud pii -
ratud arvule sektoritele. Lisaks oli mitmes toetusvaldkonnas (nt statistika, riigi rahanduse juhtimine ja kontrollikoja 
hea juhtimine) ülioluline tugev koordineerimine teiste rahastajatega ja komisjoni eri talituste vahel, et lisada makro -
majandusliku finantsabi täiendav finantsvõimendus oluliste reformide täieulatuslikku rakendamisse.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 41
V
Poliitilise ebastabiilsuse olukorras oli väga oluline leida õige tasakaal kiire mõjuga meetmete ja pikemaajaliste 
protsesside vahel, kasutades komisjoni eelarvetoetuse poliitika pakutavaid võimalusi. Riigi ülesehitamise leping on 
vahendina paindlikum eelarvetoetuse vorm, mis on konkreetselt kavandatud ebakindlate või kriisijärgsete olukor -
dade jaoks. Kasutades Tuneesias seda paindlikumat vormi, hindas komisjon sellele vaatamata rangelt kõigi nelja 
eelarvetoetuse programmi väljamaksetingimusi. Lisaks annavad olukorra stabiliseerumine ja Tuneesia edusammud 
tunnistust tegevuse kavandamise ja rakendamise tulemuslikkusest. Käesoleva punkti üksikasjalikum analüüs on 
esitatud allpool alates 30. punktist.
Komisjon kinnitab, et käimasolevat riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamist (PEFA) alustati tegelikult 
2014. aastal, seega neli aastat pärast viimast PEFA hindamist. Praeguse PEFA hindamise ajal tuli ette viivitusi, mis ei 
ole komisjoni kontrolli all ja mis puudutavad peamiselt metoodikaküsimusi ja nende tagajärgi. Tuleks rõhutada, et 
2015. aastal vaadati läbi PEFA hindamise uus metoodika. Uus PEFA aruanne Tuneesia kohta on praegu lõpetamisel.
VI
Komisjon rõhutab, et reformikava ei saa alati suruda ühte terviklikku ja ühtsesse poliitika- või strateegiadokumenti. 
Sellistel juhtudel põhineb analüüs erinevatel meetmetel ja reformiprotsessil, mida valitsus süsteemi tugevdamiseks 
teostab.
Nimetatud valdkondliku eelarvetoetuse puhul hindas komisjon, et valdkondlik poliitika oli terviklik, asjakohane ja 
usaldusväärne. Kõnealused valdkondliku eelarvetoetuse meetmed olid võetud vastu enne revolutsiooni; hiljem 
kohandati kavasid uue olukorraga, et meetmetega toetatud tulemused stabiliseerida.
Komisjon on seisukohal, et makromajandusliku finantsabi laenude hilinenud väljamaksed ei olnud põhjustatud abi 
aeglasest rakendamisest, vaid mitme teguri koostoimest. Parlamendil ja nõukogul võttis rohkem kui viis kuud aega, 
et komisjoni ettepanek seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu võtta. Peale selle kulus Tuneesia ametiasutustel 
makromajandusliku finantsabi tingimusi sisaldava ELi ja Tuneesia vastastikuse mõistmise memorandumi ratifitseeri -
miseks rohkem kui 6 kuud. Teise väljamakse hilinemise põhjustas asjaolu, et tuneeslased ei olnud täitnud õigeaeg -
selt kõiki tingimusi.
Sissejuhatus
09
Komisjoni arvates väärib märkimist, et kui makromajandusliku finantsabi 300  miljoni  euro suurune esimene meede 
2014. aasta aprillis vastu võeti, kujutas see endast suurimat makromajanduslikku finantsabi, mida ühele lõunanaab -
ruse riigile kunagi antud on, kuni komisjon esitas 2016. aasta veebruaris, samuti Tuneesia jaoks, uue 500 miljoni euro 
suuruse makromajandusliku finantsabi meetme, mis võeti vastu 2016. aasta juulis. Nimetatud teise makromajandus -
liku finantsabi meetme eesmärk on jätkata majandusliku ülemineku toetamist, pidades eelkõige silmas 2015. aasta 
terrorirünnakuid ja nende negatiivset mõju majandustegevusele.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 42
Tähelepanekud
20
Komisjon rõhutab, et riigi ülesehitamise esimene toetusprogramm (PAR1) oli mitut valdkonda hõlmav eelarvemeede 
ning riigi ülesehitamise toetusprogrammid 2–5 (PAR2 kuni PAR5) on riigi ülesehitamise lepingu meetmed.
22
Komisjon juhib tähelepanu sellele, et ta on keerulises poliitilises ja julgeolekuolukorras alati tegutsenud õigeaegselt 
ja seda iga kord, kui temalt on seda palutud. Komisjon märgib samuti, et julgeolekusektori reformikava tegevusdo -
kumendi koostamine tehnilisel tasandil lõpetati 18. juunil 2015 (kvaliteedi tugirühma kohtumine) enne 2015. aasta 
terrorirünnakut. Sellel perioodil, enne julgeolekusektori reformikava koostamist või sellega samal ajal, on julgeoleku 
valdkonnas rakendatud ka mitu muud meedet (piirkondlikud projektid, stabiliseerimisvahendist rahastatud projek -
tid, stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahend jne).
23
Komisjon märgib, et esimestel revolutsioonijärgsetel aastatel toimus rahastajate vaheline koordineerimine Tunee -
sia ametiasutuste majanduse taastamise kava ja riiklike arengudokumentide alusel. Need dokumendid viisid riigi 
ülesehitamise toetusprogrammide ( Programmes d’Appui à la Relance , PAR) raames mitme rahastajate finantstoetuse 
paketini, millest mõnes kasutati isegi ühist poliitikamaatriksit. IMFi ja Tuneesia ametiasutuste vahelise lepinguga 
makromajandusliku kohandamise ja struktuurireformide tervikliku kava kohta hõlbustati seejärel koordineeri -
mist rahastajate vahel, kaasa arvatud ELi puhul seoses tema eelarvetoetuse ja makromajandusliku finantsabi 
meetmetega.
24
Komisjon soovib rõhutada, et vahendeid ei jaotatud liiga paljudele valdkondadele ja abi oli piisavalt sihipärane.
ELi abi puudutas tõepoolest väga paljusid valdkondi ja see johtus algselt sellest, et tunnistati Tuneesia ees seisvaid 
äärmiselt suuri probleeme ja vajadusi revolutsioonijärgsel perioodil. See oli ka vastus Tuneesia ametiasutuste konk -
reetsetele abipalvetele ajal, kui valitsus vajas hädasti rahvusvahelist toetust. Aastatel 2011–2013 võeti tõepoolest 
vastu hädaabimeetmed, mille sisuks olid esmavajalikud teenused ning mis toetasid demokraatiale üleminekut ja 
aitasid kaasa sotsiaal-majanduslike reformide protsessile.
Niipea kui olukord tundus järk-järgult stabiliseeruma hakkavat (umbes 2014. aastast), püüdis EL oma abi siiski kes -
kendada. See sai teoks 2014–2016. aasta ühtse toetusraamistikuna, milles määrati abi suunamise eesmärgil kindlaks 
kolm sekkumisvaldkonda (sotsiaal-majanduslikud reformid kaasava majanduskasvu soodustamiseks, demokraatia 
põhialuste tugevdamine ning säästev piirkondlik ja kohalik areng). Nimetatud kolme valdkonda võeti Tuneesia jaoks 
iga-aastaseid tegevusprogramme kavandades järjekindlalt arvesse.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 43
25
Komisjon ja Euroopa välisteenistus rõhutavad, et nende otsused ei viinud rahaliste vahendite hajutamiseni ega hal -
damisraskusteni. Hilinemised ja haldamisraskused olid otseselt ja esmajoones seotud väliste teguritega (st poliitiline 
ebastabiilsus, riigi raske majandusolukord).
Komisjon rõhutab, et makromajandusliku finantsabi tingimustes käsitletakse struktuurireformi mitmes omavahel 
seotud valdkonnas piiratud arvu prioriteete, et toetada tervikliku lähenemise raames majanduslikku kohandamis -
programmi. Seda ei tohiks näha kõrvalekaldumisena komisjoni poliitikast, mis näeb ette abi suunamise piiratud 
arvule valdkondadele. Lisaks oli mitmes toetusvaldkonnas (nt statistika, riigi rahanduse juhtimine ja kontrollikoja 
hea juhtimine) ülioluline tugev koordineerimine teiste rahastajatega ja komisjoni eri talituste vahel, et olulised refor -
mid täies ulatuses rakendada.
26
Komisjon märgib, et ELi meetmed olid liikmesriikide ja peamiste rahvusvaheliste rahastajatega hästi koordineeritud, 
kuid programmide ühise kavandamiseni koos liikmesriikidega ei jõutud, kuna riikliku arengukava vastuvõtmine 
hilines. Koordineerimine ja tihe teabevahetus liikmesriikidega toimus korrapäraselt ja oli konstruktiivne.
28
Ühine programmide kavandamise protsess on peatatud, et viia see kooskõlla viieaastase arengukavaga, eesmärgiga 
tõhustada tööjaotust rahastajate, sealhulgas liikmesriikide vahel.
Ühine programmitöö lähetus toimus paralleelselt Euroopa välisteenistuse ning naabruspoliitika ja laienemisläbirää -
kimiste peadirektoraadi 2016. aasta oktoobris toimunud programmitöö lähetusega. Konsultant koordineerib praegu 
tööd kõikide liikmesriikidega ja ühine programmide kavandamine algab tõenäoliselt 2017. aastal.
29
Komisjon märgib, et ELi meetmed olid Tuneesiale suureks abiks, kuid väiksemaid vajakajäämisi leiti selles, kuidas 
komisjon programme rakendas.
Komisjon soovib veel kord kinnitada, et PAR1 oli mitut valdkonda hõlmav eelarvemeede ning PAR2 kuni PAR5 on 
riigi ülesehitamise lepingu meetmed. Erinev vorm mõjutab programmide analüüsi.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 44
32
Komisjon soovib rõhutada, et kuigi toetusprogramme PAR3 ja PAR4 rahastas ainult EL, kooskõlastati need program -
mid ja nendes kindlaks määratud meetmed teiste rahastajatega.
33
Komisjon soovib esile tõsta asjaolu, et riigi ülesehitamise toetusprogramm Programme d’appui à la relance 1  (PAR 
1) oli mitut valdkonda hõlmav eelarvetoetus, järgmiste PAR meetmete puhul kasutati aga riigi ülesehitamise lepin -
gut, mis on kavandatud konkreetselt selleks, et ELil oleks võimalik toetada ebakindlas või kriisijärgses olukorras 
partnerriike.
Kuigi kasutatud riigi ülesehitamise leping annab teatava paindlikkuse, nagu on kirja pandud 2011. aastal vastu 
võetud poliitikas, on komisjoni talitused rakendanud seda alati rangelt. Kasutatud tulemusnäitajad määrati kindlaks 
pärast ametiasutustega toimunud pikka ja kõikehõlmavat valdkonnapoliitika dialoogi. Need näitajad on võimalda -
nud vaatlusaluse perioodi jooksul edasi arendada olulisi reformiprotsesse. Olukorra kiireloomulisus, millele EL pidi 
reageerima, ja riigi ülesehitamise lepingute rakendamiseks valitud vormi lühiajaline olemus ei tohiks jätta muljet 
väljamaksetingimuste „paindlikkusest”.
Komisjon rõhutab, et riigi ülesehitamise lepinguid on võimalik pikendada ja see on asjaomastes eelarvetoetuse suu -
nistes ette nähtud, eriti kui üleminek muudele eelarvetoetuse vahenditele ei ole veel teostatav.
Meeles tuleks ka pidada, et riigi ülesehitamise lepingutega seotud eelarvetoetuse suunised olid uued (2012) ja vorm 
läbi proovimata, kui need võeti esmakordselt kasutusele keskmise sissetulekuga riigis nagu Tuneesia, kus toimub 
ulatuslik poliitiline üleminek. Tuneesia kogemus, mida kinnitas ka riigi ülesehitamise lepingute rakendamine teistes 
riikides, on viinud komisjoni suuniste läbivaatamiseni seoses riigi ülesehitamise lepingute kestuse ja võimalusega 
võtta riigi ülesehitamise lepingud vastu valdkonna eelarvetoetuse meetmetega samal ajal. Eelarvetoetuse suuniste 
läbivaatamine kinnitab saadud õppetunni arvessevõtmist.
34
Komisjon märgib, et piiratud arvul juhtudel saavutati näitajad/täideti meetmed enne rahastamislepingute allkir -
jastamist. Kuid see kajastab pigem asjaolu, et komisjoni pikk haldusmenetlus, mis viib rahastamisotsuste vastuvõt -
miseni, ei sobi seda laadi hädaabimeetme jaoks, mida komisjon ja teised rahastajad (Maailmapank ja Aafrika Aren -
gupank) püüdsid Tuneesias sel ajal eriti ebastabiilsele poliitilisele ja sotsiaal-majanduslikule olukorrale reageerides 
kasutusele võtta.
Need meetmed olid tõepoolest ametlikult koos ametiasutustega heaks kiidetud mitu kuud enne rahastamislepingu 
allkirjastamist. Meetme kokkuleppimise ja komisjoni rahastamisotsuse vastuvõtmise vahele jääva aja jooksul oli 
valitsus meetme tegelikult vastu võtnud/rakendanud. See edu oli ka ametiasutustega peetud pingelise poliitika -
dialoogi tulemus ja seda ei oleks seega saavutatud samas ulatuses ega sama ajavahemiku jooksul eelarvetoetuse 
meetmete puudumise korral.
35
Liikmesriikidele esitatud rahastamisotsuses ja Tuneesia valitsusega allkirjastatud rahastamislepingus oli selgelt 
märgitud, et teise osamakse tulemusnäitajad määratakse kindlaks programmi teise aasta jooksul. Selline kord ei ole 
suunistega vastuolus ja on kasulik heitlikes olukordades, kus lõpuni väljakujundatud mitmeaastast programmitööd 
on keeruline sõnastada, nagu näiteks Tuneesias 2011. aastal (st ajutine valitsus, eesseisvad valimised).
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 45
36
Komisjon juhib tähelepanu asjaolule, et kui põhimõtet „rohkema eest rohkem” ei käidud ametlikult välja enne aasta 
n+1 maid või juunit, olid komisjon ja Euroopa välisteenistus juba hinnanud olukorda piirkonna eri riikides ja neil oli – 
üsna aasta alguses (üldjuhul jaanuariks/veebruariks) – selge ettekujutus „rohkema eest rohkem” põhimõtte alusel 
eraldatavast summast, mida iga riik võiks saada. Programmide ja näitajate maatriksi üle läbi rääkides jättis komisjoni 
meeskond seetõttu teatava manööverdamisruumi ja võttis arvesse kas siis täiendavaid programme või mõningatel 
juhtudel suuremat summat kui see, mis läbirääkimiste alguses ametlikult kättesaadav oli.
37
Komisjon rõhutab, et ELi abi põhines Tuneesia ametiasutuste taotlustel ning vajadused arutati läbi, lepiti kokku ja 
hinnati kahepoolselt. Programmides PAR 1–3 sisalduvate meetmete suurt arvu tuleb vaadelda ühiste eelarvetoetuse 
meetmete seisukohast, mida rakendavad kolm eelarvetoetustega tegelevat asutust ja mille puhul rahalised eraldi -
sed ületavad miljard dollarit meetme kohta.
Võttes seega arvesse mitme rahastamisasutuse olemasolu (kes panustavad tipptasemel teadmistega) ja kõnealuste 
meetmetega seotud olulist summat, on meetmete arv tegelikult ligilähedane seda liiki meetmete standardile.
PAR programmidele tuli kasuks kõrgetasemeline tähelepanu ja valitsuskabineti korrapärased kohtumised, mis olid 
pühendatud nende rakendamise läbivaatamisele (väiksema programmi puhul seda ei juhtuks), ja on oluline mär -
kida, et ülekaalukas osa nendest meetmetest täideti.
38
Komisjon on arvamusel, et kõiki PAR 1–4 maatriksite tingimusi hinnati võrdse rangusega.
Komisjon rõhutab, et 2011. aasta teatise „Tulevane lähenemisviis kolmandatele riikidele antavale ELi eelarvetoetu -
sele” ja sellega seotud 2012. aasta nõukogu järelduste kohaldamisel jätkub rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide 
puhul dünaamilise lähenemisviisi kasutamine. Seda lähenemisviisi kohandati, pidades eelkõige silmas sel ajal valit -
senud ebastabiilset poliitilist olukorda ja – Tuneesias esmakordset – riigi ülesehitamise lepingu kasutamist.
Lähenemisviis on kooskõlas riigi ülesehitamise lepingu meetmeid käsitlevate eelarvetoetuse suunistega. See vorm 
on lisatud 2012. aasta eelarvetoetuse suunistesse kasutamiseks kriisi ajal, kriisijärgselt ja ebakindlates olukordades. 
Seetõttu on tegemist paindlikuma vormiga. Sellest hoolimata hindab komisjon väljamaksedokumente sama põhjali -
kult nagu mis tahes muud eelarvetoetuse vormi.
Tuleks lisada, et mõne üksiku (küllaltki väheolulise) erandiga saavutati lõpuks kõik oodatud tulemused. Seega 
tundub, et programmide PAR3 ja PAR 4 paindlikkus ei viinud keskpika aja jooksul halvemate tulemuste / väiksema 
mõjuni.
39
Komisjon märgib, et mõnede struktuursete majandusreformide rakendamine on jätkuvalt aeglane või peaks olema 
oluliselt parem, samas kui demokraatiale üleminekuga kaasnevad reformid on andnud paremaid tulemusi. Tulemus -
tele suunatud meetmete või näitajate vastuvõtmine ei oleks olnud ühe või kahe aasta pikkuste riigi ülesehitamise 
lepingute puhul võimalik, nagu on meelde tuletatud eelarvetoetuse suunistes, milles on ette nähtud, et „tulemus -
näitajad … on peamiselt protsessinäitajad”  (lk 99).
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 46
Täiendavad sekkumised tehnilise abi vormis olid tagatud ja toetasid seega ametiasutusi vastava seaduse või mää -
ruse ellurakendamiseks vajalike õigusaktide/määruste (või haldusmenetluste) väljatöötamisel ja vastuvõtmisel. Tänu 
poliitikameetmete kombinatsioonile viis enamik ELi kindlaks tehtud meetmetest konkreetsete tulemusteni.
Nii nagu teistegi revolutsioonijärgsete protsesside puhul võtab Tuneesias praegu käimasolevate põhjalike poliitiliste 
ja institutsiooniliste muudatuste täielike tulemusteni jõudmine aega.
40
Komisjon soovib rõhutada, et kiiresti muutuv olukord koos ülekoormatud ja pidevas muutumises haldus- ja polii -
tilise olukorraga (kuus valitsust aastatel 2011–2015) oleks muutnud ülesande rakendada kvaliteetset ja objektiivset 
hindamist sel perioodil eriti keeruliseks. Hindamismetoodika seisukohast oleks olnud ka liiga vara mõju hinnata.
Viimane täiemahuline eelarvetoetuse meetmete hindamine toimus 2010. aastal. Hindamisi tehakse tavaliselt iga 10 
aasta tagant. Olukorra objektiivseks hindamiseks on vaja astuda samm tagasi.
Sellegipoolest hindab naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste peadirektoraat praegu majanduse juhtimisele 
keskenduvaid programme. See hõlmab kõiki Tuneesias rakendatud eelarvetoetuse programme, välja arvatud BS6.
Peale selle jälgis komisjon hoolikalt selle perioodi väljundeid ja tulemusi ning kasutas täiel määral vahendeid konk -
reetsete eelarvetoetuse meetmete hindamiseks ning samuti erinevate rahvusvaheliste organisatsioonide tehtud 
mitmesuguseid hindamisi.
41
Komisjon soovib rõhutada, et pärast PEFA sekretariaadi vastu võetud uut metoodikat on tehtud uus PEFA hinda -
mine, millest tulenesid mitmed vastuolulised järeldused seoses 2010. aasta PEFA hindamisega ja viivitustega selle 
heakskiitmisel Tuneesia ametiasutustes; need viivitused jäävad komisjoni, Maailmapanga või Aafrika Arengupanga 
kontrolli alt välja.
Komisjon kinnitab siiski, et käimasolevat riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamist (PEFA) alustati tegelikult 
2014. aastal, seega neli aastat pärast viimast PEFA hindamist ning järgides eelarvetoetuse sisesuuniseid.
Lisaks PEFAle tegi komisjon 2013. aasta detsembris makromajandusliku finantsabi andmise otsusele eelneva sam -
muna Tuneesia rahandusministeeriumi ja keskpanga halduskorra ja finantsahela täieliku ja põhjaliku hindamise.
42
Komisjon soovib rõhutada, et PEFA on kasulik vahend, kuid ei ole kohustuslik ja eeldab lisaks riigi pühendumist ja 
täielikku koostööd.
Pärast 2011. aastat ei ole küll värsket riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hindamist tehtud, kuid Tuneesia (ja tema 
partnerid) on vaatlusalusel perioodil saanud riigi rahanduse juhtimise süsteemi kohta tosin kvaliteetset hindamist. 
Need hindamised on teinud komisjoni programmide raames sõltumatud organisatsioonid, nt IMF, OCDE ja Open 
Budget Survey.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 47
Kõnealused mitmesugused hindamised andsid põhjalikku teavet riigi rahanduse juhtimise erinevate suundade 
kohta (eelarve koostamine, eelarve täitmine, raamatupidamisarvestus, hanked, sise- ja väliskontrollid, varahaldus, 
läbipaistvus, reformikava jne).
Kuigi PEFA käivitati 2014. aastal mõningase hilinemisega, oodatakse selle tulemusi 2017. aasta alguses ja neid kasu -
tatakse riigi rahanduse juhtimise edusammude hindamiseks riigis.
43
Komisjon soovib rõhutada, et võttes arvesse tingimusi, millega Tuneesia on 2011. aastast alates silmitsi seisnud, ning 
olulisi probleeme, millele riik pidi reageerima (seoses poliitiliste, majanduslike, sotsiaalsete, julgeolekualaste küsi -
mustega), on Tuneesia piirkonna jaoks jätkuvalt eeskuju. Üleminekuprotsess on pikk ja keeruline ning nõuab sellelt 
partnerilt endiselt edasisi olulisi jõupingutusi.
a)
Komisjon on seisukohal, et kuigi mõnes valdkonnas probleemid püsivad, on edusammud 2011. aastal valitsenud 
olukorraga võrreldes olnud selgelt positiivsed ja kestvad. Rahandusministeeriumi avatud eelarve veebisait on hea 
näide sellega seoses tehtud ülisuurtest jõupingutustest ( http://www.mizaniatouna.gov.tn ).
Eelarve läbipaistvust või statistika levitamist käsitlevate sõltumatute uuringute (2011. aasta, 2015. aasta rahvusvahe -
line eelarve uuring, statistika levitamise veebisait) alusel on Tuneesia nüüd oma sissetulekutasemega riikide piir -
kondlikus rühmas esikohal.
Teabevabadust käsitleva konstitutsioonilise seaduse hiljutine väljakuulutamine koos aktiivse kodanikuühiskonna 
olemasoluga, kes juba ootab võimalust neid uusi õigusi kasutama hakata, osutab edasistele edusammudele eesseis -
vatel aastatel.
b)
ELi kodanikuühiskonna toetusprogramm (PASC) aitas lahendada probleeme, mis olid seotud 180 valitsusvälise 
organisatsiooni loomisega Tozeuri kubermangus. Programmi raames sõlmiti leping Tuneesia valitsuse talitustega, 
kes organisatsioonide eest vastutavad, et aidata taotlejatest kodanikuühiskonna organisatsioonidel oma registreeri -
mistaotlusi ette valmistada. Lisaks sisaldab programm tehnilise abi elementi, et aidata Tuneesia ametiasutustel luua 
valitsusväliste organisatsioonide osakonna jaoks IT-põhine süsteem, mis kiirendaks toimikute menetlemist, sealhul -
gas valitsusväliste organisatsioonide registreerimise eesmärgil.
c)
Kuigi avaliku ja erasektori partnerluste ja riigihangetega seotud reformide rakendamine on kohanud mõningates 
valitsusringkondades ägedat vastupanu, on kõik seonduvad rakendusmäärused vastu võetud ja seaduste tõhusa 
rakendamisega tegeletakse tõsiselt. Juba võib märgata esimesi positiivseid tulemusi, eelkõige seoses riigihangete ja 
kõikide hankementluste käimasoleva digitaliseerimisega.
Välisauditiga seoses peaks kontrollikoja täielikku sõltumatust tagava konstitutsioonilise seaduse (PAR4 meede) 
eesseisev vastuvõtmine saama pöördepunktiks Tuneesias välisauditite korraldamisel. Komisjon jätkab kontrollikojale 
tehnilise abi andmist, tagamaks, et viimane neid uusi võimalusi igakülgselt ära kasutaks.
Siseauditiga seoses tuleb institutsioonilise raamistiku otstarbekohastamiseks veel tööd teha. See töö on kavas PAR5 
programmi raames.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 48
d)
PAR programmides sisalduvate meetmete eesmärk oli stabiliseerida selliste kohalike omavalitsuste rahastamine, kes 
seisid silmitsi jätkusuutmatu rahalise koormusega, kuna pärast revolutsiooni olid kohalikud tulud järsult vähene -
nud. Sellele järgnes programm Cap vers la Décentralisation et le Développement  des Territoires  (kurss territooriumide 
detsentraliseerimisele ja arengule) (43  miljonit  eurot), milles käsitletakse detsentraliseerimist struktureeritumalt. 
Viimatinimetatut ei oleks siiski olnud võimalik rakendada, kui eelmine programm ei oleks olnud edukas, ning enne 
poliitilist otsust detsentraliseerimisprotsessi algatamise kohta.
e)
Edasiliikumine abisaajate kindlaksmääramisel on valmistanud tõepoolest pettumuse, kuigi EL, IMF ja Maailmapank 
on kutsunud ametiasutusi tungivalt üles sellega tegelema. See peegeldab sügavalt juurdunud poliitilisi probleeme 
taoliste programmide rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide tugevdamisel. Nendest tagasilöökidest hoolimata on 
oluline jätkata kõnealuste reformide elluviimise kindlat nõudmist, võttes arvesse nende üliolulist panust riigi rahan -
duse jätkusuutlikkusse. Sellega tegelemist jätkavad ühiselt IMF, Maailmapank ja EL (makromajanduslik finantsabi). 
Oodatakse siiski, et uus sotsiaalkindlustusnumbrite andmebaas ja praeguste sotsiaalabi programmide hindamine 
ning esitatud punktisüsteem parandavad nende programmide puhul toetuste suunamist abisaajatele.
f)
Komisjon on seisukohal, et tänu PAR3 eelarvetoetuses ning rahastajate ja rahandusministeeriumi koordineeritud 
poliitikadialoogi käigus kehtestatud väljamaksetingimustele on Tuneesias nüüd paigas mikrorahastamise arengut 
soodustav õigusraamistik. Viimane on võimaldanud luua seitse mikrokrediidiasutust, mis teenindavad vähem arene -
nud piirkondi, mida varem ei teenindatud, sealhulgas kaks asutust (Microcred ja Taysir), mida toetavad rahaliselt EL, 
AFD, EIP ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank. Microcredi ja Taysiri viimaste aastaaruannete kohaselt on 
alates 2015. aastast, kui tegevust alustati, osutatud finants- ja tehnilise abi teenuseid 7 684 mikroettevõtjale, kellest 
4 205 on naised ja 3 338 noored.
g)
2016. aasta septembris võttis parlament seoses konverentsi Tuneesia 2020 ettevalmistamisega vastu uue investeeri -
misseaduse. Nimetatud seadus koos hiljuti vastu võetud konkurentsi, pankrotte ning avaliku ja erasektori partner -
lusi käsitlevate õigusaktidega peaks palju paremaks muutunud investeerimiskliimat edasi arendama.
45
Komisjoni arvamuse kohaselt on oluline märkida, et enne kui on võimalik teha esimene makromajandusliku finant -
sabi väljamakse, tuleb läbida mitu menetlusetappi. Enne makromajandusliku finantsabi meetme kohta ettepaneku 
tegemist hindab komisjon vähemalt kuu aega kestva tegevushindamise käigus finantsahela usaldusväärsust abisa -
ajariigis. Kuna komisjoni makromajandusliku finantsabi ettepanekutele laieneb seadusandlik tavamenetlus vastavalt 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 212, peavad need ettepanekud vastu võtma parlament ja nõukogu. Pärast 
ettepanekute vastuvõtmist peab makromajandusliku finantsabi tingimusi sisaldava vastastikuse mõistmise memo -
randumi heaks kiitma liikmesriigi komitee ja allkirjastama abisaajariik. Lisaks pidi Tuneesia vastastikuse mõistmise 
memorandumi ratifitseerima.
Seejärel peab komisjon laenama turgudelt vahendeid väljamakseks, milleks kulub üldjuhul ligikaudu üks kuu. 
Tuneesia puhul tuleb nimetada, et seadusandliku tavamenetluse käigus läks üks kuu kaduma, kuna heakskiitmine 
parlamendi täiskogul lükati viimasel minutil aprilli 2. täiskogule, mis tähendas, et kaasseadusandjatel kulus komis -
joni ettepaneku heakskiitmiseks viis kuud. Lisaks tuleb märkida, et vastastikuse mõistmise memorandumi allkirjas -
tamiseks ja ratifitseerimiseks kulus tuneeslastel juba üle seitsme kuu.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 49
47
Komisjon on seisukohal, et makromajandusliku finantsabi programm on olnud Tuneesias väga vajalike reformide 
edendamisel kesksel kohal, tegutsetud on tihedas koostöös teiste rahvusvaheliste rahastajate ja kooskõlas valitsuse 
enda reformikavadega, seda eriti keerulises üleminekukeskkonnas. Uus makromajandusliku finantsabi programm 
tõstab Tuneesiale tänaseni antud makromajandusliku finantsabi kogusumma 800  miljoni  euroni ja tagab reformide 
järjepidevuse, tegeledes uue meetmekogumiga, mille eesmärk on toetada Tuneesia jõupingutusi jätkusuutlikuma 
majandusmudeli suunas liikumisel.
48
Komisjon on seisukohal, et rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, sealhulgas asjakohase ja usaldusväärse poliitika ellu -
viimine, olid iga programmi heakskiitmise ajal ning enne iga makset täidetud.
Programmide BS5 ja BS6 kohta märgib komisjon, et eelarvetoetuse suuniste kohaselt ei saa reformikava „alati suruda 
ühte terviklikku ja ühtsesse poliitika- või strateegiadokumenti. Sellistel juhtudel põhineb analüüs eri meetmetel ja 
reformiprotsessil, mida valitsus süsteemi tugevdamiseks teostab”. Suuniseid kohaldades hindas komisjon valdkond -
liku poliitika terviklikuks ning asjakohaseks ja usaldusväärseks.
49
Komisjon soovib selgitada, et kolme valdkonna eelarvetoetuse programmid võeti vastu enne revolutsiooni, järgi -
des sel ajal kehtinud rahastamiskõlblikkuse kriteeriume, samas kui riigi ülesehitamise lepingud võeti vastu pärast 
revolutsiooni, et reageerida täiesti uuele olukorrale, mis nõudis uut lähenemisviisi ja muutis Tuneesia sellise vahendi 
jaoks rahastamiskõlblikuks. Tuleks samuti märkida, et komisjon vaatab eelarvetoetuse suuniseid praegu läbi, et ühe -
aegselt oleks võimalik vastu võtta riigi ülesehitamise lepingud ja anda valdkondlikku eelarvetoetust.
50
a)
Vt vastus 3. selgituse punkti a kohta.
b)
Vt vastus 3. selgituse punkti b kohta.
3. selgitus. Valdkondlike eelarvetoetuse programmide kavandamisel leitud puudused
a)
Komisjon nõustub osaliselt. Projekti kavandamise ajal osutus kõikide näitajate lähteväärtuste mõõtmine keeruliseks. 
Selle olukorra lahendamiseks väljendati teatud näitajate sihtväärtused edasiliikumise absoluutühikutes, mitte suh -
tes lähteväärtusest.
Mahumõõdikute eesmärgi kohta tuleb märkida, et see oli seaduslike kontsessioonidega puuraukude väärtusest 10% 
suurem, mida loeti oluliseks. Eesmärgi ületamise põhjus on selles, et arvesse võeti ka selliste puuraukude mahu -
mõõdikuid, mille jaoks seaduslikke kontsessioone ei ole vaja (pinnavesi või väike sügavus). Näitaja D puhul toimusid 
valitsuse värbamispoliitikas pärast 2011. aastat suured muutused, mida ei olnud võimalik programmi kavandamise 
ajal ette näha. Pärast kahte kümnendit konservatiivset värbamispoliitikat veesektoris võiks suurenenud inimres -
sursse hinnata positiivseks arenguks.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 50
Programmi allkirjastamise ajal 2011. aastal oli raske ette näha, et alates 2012. aastast ametis olev uus valitsus ei sea 
esikohale tasude kogumist põhjavee pumpamiselt, mis oli eelmise valitsuse eesmärk. Ebaõnnestumise võiks kirju -
tada rohkem poliitilise tahte muutumise kui ühe üksuse toimimise peatamise arvele.
b)
Seoses BS6ga juhib komisjon tähelepanu asjaolule, et näitaja D puhul toimusid valitsuse värbamispoliitikas pärast 
2011. aastat suured muutused, mida ei olnud võimalik programmi kavandamise ajal eeldada. Pärast kahte kümnen -
dit konservatiivset värbamispoliitikat veesektoris võiks suurenenud inimressursse hinnata positiivseks arenguks.
c)
Seoses BS6ga rõhutab komisjon, et vastavalt eelarvetoetuse suunistes öeldule ei saa reformikava „alati suruda ühte 
terviklikku ja ühtsesse poliitika- või strateegiadokumenti. Sellistel juhtudel põhineb analüüs eri meetmetel ja refor -
miprotsessil, mida valitsus süsteemi tugevdamiseks teostab”. Neid suuniseid kohaldades hindas komisjon valdkond -
liku poliitika terviklikuks, asjakohaseks ja usaldusväärseks.
BS5 puhul soovib komisjon rõhutada, et see rahastamiskokkulepe sõlmiti 2008. aastal erinevate tingimuste ja tavade 
alusel. Sellest hoolimata on komisjon kohaldanud järgmistele programmidele ja väljamaksetele põhjalikult eelarve -
toetuse suuniseid.
51
Komisjon rõhutab asjaolu, et valitsus töötas nimetatud maatriksi välja nende meetmete kokkuvõtliku kirjeldusena, 
mida ta kavatses rakendada Tuneesia kohalike omavalitsuste finantssuutlikkuse taastamiseks.
Osana valitsuse strateegia hindamisest pakkus maatriks parima olemasoleva kirjelduse selle üksikasjaliku tegevus -
kava kohta.
Ei olnud eelnevat kavatsust jätta mõni meede täitmata, vaid nagu kõikides strateegiates, võivad mõned meetmed 
olla teistest tähtsamad (vähemalt komisjoni seisukohast). Riigi poliitika rahastamiskõlblikkuse hindamine sisaldab 
valitsuse üldise tegevuskava, mitte ainult nende meetmete hindamist, mida komisjon peab oluliseks.
Komisjon märgib veel, et lisaks nimetatud meetmete üldmaatriksile kajastusid programmi teise osamakse tulemus -
näitajates programmi kolm põhieesmärki – tulude järsk suurendamine, kulutuste suurenemise peamise põhjuse 
(värbamised) peatamine ja kohaliku arengu investeerimisprojektide täitmise suurendamine.
Tagantjärele vaadates oli nende meetmete täitmismäär eriti kõrge, mis näitab, et tingimused olid nii asjakohased kui 
ka teostatavad.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 51
52
Komisjon nõustub, kuid rõhutab, et tingimusi oli palju (BS5) ja need olid eriti keerulised mõlema programmi puhul. 
BS6 puhul pikendati programmi kestust 72 kuult 96 kuuni, et reageerida pärast 2011. aasta poliitilisi sündmusi uue 
valitsuse ja eelkõige põllumajandusministeeriumi ees seisvatele probleemidele. Pikendamise põhieesmärk oli 
tagada täiendavate meetmete kehtestamine programmi sujuvaks rakendamiseks.
Programmi rakendamise kiirus sõltus väga palju revolutsioonijärgse olukorraga seotud välisteguritest.
53
Komisjon nõustub ja märgib, et viivitused programmide BS5 ja BS6 tehnilise abi lepingute sõlmimisel olid nõueteko -
haselt põhjendatud toetust saavate sektorite keerukuse ja vajadusega pidada süvitsi minevat strateegilist ja poliiti -
list arutelu, et teha nõuetekohaste hindamiste alusel korralikult kindlaks abisaajate vajadused.
Komisjon soovib selgitada, et kuigi BS7 kaudu tehnilist abi ei võimaldatud, anti tehnilist abi teiste käimasolevate 
programmide raames. Programmi sisu läbivaatamise ajaks oli finantsmäärustele vastav rahastamiskõlblik lepingute 
sõlmimise periood lõppenud, mis ei võimaldanud täiendava tehnilise abi lepinguid sõlmida.
54
Komisjon nõustub ja tunnistab, et õigusloome protsess on olnud alates revolutsioonist üsna aeglane, kuna põhisea -
duslikud ja muud (nt julgeolek, korruptsioon) prioriteedid on olnud esikohal selliste küsimuste ees nagu eelarvega 
seotud õigusloome. Seadus võetakse eeldatavasti vastu 2017. aasta esimeses kvartalis.
Tuleb siiski rõhutada, et eelarvemenetlusega seoses võib märgata olulist edasiliikumist isegi enne seaduse vastuvõt -
mist. Praeguse seisuga on 26 ministeeriumist 22 vastu võtnud programmieelarved ja lisavad oma avaliku poliitika 
eesmärkidega seotud tulemusnäitajad (lisaks eelarveandmetele) parlamendile esitatavatesse eelarvekavadesse.
International Budget Survey’ antud suurem punktide arv rõhutab nendes valdkondades toimunud edasiminekut.
Sellega seoses märgib eelarveseaduse väljakuulutamine pigem selle tulemuspõhise reformi lõpetamist kui 
alustamist.
55
Komisjon märgib, et pooltel projektidel kavandamisega seotud puudusi ei olnud. Teise poolega seoses soovib 
komisjon esitada järgmised kommentaarid (vt allpool).
a)
Komisjon soovib rõhutada, et kõnealuste projektidega seotud eesmärgid olid asjakohased, konkreetsed ja piisavalt 
mõõdetavad.
Seoses PJ7 ja PJ8ga on komisjon seisukohal, et „ l’amélioration des conditions de vie des populations défavorisées ou 
fragilisées socialement, par la réalisation d’infrastructures de base et d’équipements de proximité dans les zones urbaines 
defavorisées ” (ebasoodsas olukorras ja sotsiaalselt haavatavate elanike elutingimuste parandamine, luues põhitaris -
tuid ja arendades kommunaalmajandust ebasoodsas olukorras olevates linnapiirkondades) on piisavalt asjakohane 
ja konkreetne eesmärk, mida on võimalik mõõta programmi raames mitteametlikele piirkondadele hangitud põhita -
ristute ja seadmete arvu alusel.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 52
PJ11ga seoses on komisjon seisukohal, et Tuneesia kontrollikojaga seotud mestimisprogrammi eesmärk „ diagnostic 
et préparation de la réforme institutionnelle ” (institutsioonilise reformi kirjeldamine ja ettevalmistamine) koos üksikas -
jalike oodatavate tulemuste ja objektiivselt kontrollitavate näitajatega on konkreetne ja mõõdetav.
Lisaks on komisjon seisukohal, et PJ14 neli eesmärki on ülimalt asjakohased ja konkreetsed, et toetada kaasaegse, 
võimeka ja hästi toimiva parlamendi loomist demokraatiale ülemineku perioodi jooksul. Sellised eesmärgid, mis on 
seotud oodatavate tulemustega, on piisavalt mõõdetavad.
c)
Kontrollikoja tähelepanek viitab konkreetsele juhtumile (PJ13), mille kohta on esitatud üksikasjalikud selgitused 
allpool punktis c.
4. selgitus. Kavandamisega seotud puudused kontrollitud projektides
a)
Kontrollikoda viitab projekti üldeesmärkide mõõtmiseks kehtestatud näitajatele. Projekti rakendamise etapis vaa -
dati näitajad põgusalt läbi, et tulemuste saavutamist paremini kajastada.
b)
Komisjon soovib juhtida tähelepanu sellele, et standardne kaasrahastamise lepingu vorm ei eelda loogilist raamis -
tikku. Tulemuste ja ressursside raamistik, mis on loogilise raamistikuga samaväärne, on lepingule lisatud. Komisjon 
on seetõttu seisukohal, et delegeeritud haldamise raames olid olemas projektide nõuetekohasele formaadile vasta -
vad näitajad.
c)
Komisjon rõhutab, et enne revolutsiooni oli Tuneesia kodanikuühiskonna toetamine võimatu. Välisrahastamine oli 
keelatud ning kodanikuühiskonna tegevus oli väga piiratud ja valitsuse range kontrolli all. Seetõttu ei olnud enne 
2011. aastat selle sektori hindamiseks näitajaid olemas.
Näitajad määrati kindlaks vastavalt sel ajal saadaval olnud teabele, et aidata mõõta tegevuse rakendamise ulatust.
Komisjon märgib, et kuigi näitajad ei ole väga üksikasjalikud, korraldati projekti raames 435 dialoogi/nõustamisse -
minari 24 kubermangus, 120 seminari kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajate ja avaliku sektori osaleja -
tega, töötati 3 500 ühendusega ja loodi 36 ühenduste võrgustikku. Samuti tuleks märkida, et ELi delegatsioon tegi 
Tuneesia kodanikuühiskonna olukorra kohta põhjaliku uuringu.
Programmi lõpphindamine toimub 2017. aasta veebruaris ja annab võimaluse selle ambitsioonika programmi mõju 
põhjalikuks hindamiseks.
Lisaks soovib komisjon rõhutada, et projekti peetakse juhtprojektiks ja silmapaistvaks eeskujuks kogu lõunapoolses 
naabruspiirkonnas.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 53
56
Komisjon märgib, et kõik projektid sisaldasid dokumente ja vorme ning üksikasjalikkuse tase vastas sellistel juhtudel 
nõutavale.
Komisjon rõhutab, et projekti PJ 6, 7, 8 ja 10 eelarve liigendus annab kulude hindamiseks piisavalt teavet. Programmi 
tõhusust hinnati mitme eduaruande alusel vastavalt lepingus kindlaks määratule.
57
Komisjon sooviks rõhutada (mis puudutab lisaväärtust seoses vahendite haldamise delegeerimisega vahendajale 
võrreldes eelarve kaudse täitmisega Tuneesia asjaomase avaliku sektori asutuse poolt), et kahe projekti vastuvõt -
mise ajal oli vahendaja mitteametlike piirkondade taastamise juhtiv rahastaja ja toetanud juba aastaid Tuneesia riik -
liku taastamisprogrammi rakendamist. Vahendaja võetud haldustasud (2,9% mõlemale projektile kulunud koguva -
henditest) on palju väiksemad kui projektijuhtimisüksuste toimimisega seotud kulud eelarve kaudse täitmise korral.
Peale selle oleks eelarve kaudne täitmine olnud palju ajakulukam ja toonud rakendamisel kaasa viivitused, kuna vaja 
oleks olnud ELi eeskirjade ja menetluste õppimise perioodi, et Tuneesia abisaaja end nendega kurssi viiks.
58
Komisjon rõhutab, et võimaldatud pikendamised ei toonud kaasa kogukulude suurenemist. Need olid kuludeta 
pikendamised, kuna programmide kogueelarvet ei ole võimalik suurendada.
Kuludeta pikendamine võib kaasa tuua teatavate kulude ümberjagamise teiste arvelt, kuid taolised aspektid on osa 
sellistes keskkondades tegutsemisega seotud riskidest. Kuludeta pikendamise taotluste üle peetavatel läbirääkimis -
tel teeb komisjon kõik endast sõltuva, et pikendamisega kaasnevad võimalikud lisanduvad tööjõukulud suureneksid 
nii vähe, et see ei ohustaks projekti edu. Tuneesia demokraatiale üleminek kestis kauem, kui eeldati vahetult pärast 
2011. aasta revolutsiooni, kui valimisse kaasatud projektid allkirjastati.
59
Tulemuste mõju ja jätkusuutlikkusega seoses soovib komisjon rõhutada, et rahastamislepingus sätestatud PJ6 
konkreetne eesmärk oli ühelt poolt ajutiste töökohtade loomine ja teiselt poolt madala kvalifikatsiooniga töötajate 
tööalase konkurentsivõime parandamine kutseõppe pakkumise kaudu. Komisjoni arvates on mõlemad eesmärgid 
täidetud. Lisaks kinnitati sama rakenduspartneriga 2016. aastal projekti teine etapp (tervikliku kohaliku arengu 
programm). Viimane suurendab mõju ja tagab tulemuste jätkusuutlikkuse.
Projektidega PJ7 ja PJ8 seoses tegeletakse rahaliste raskustega nii mitteametlikele piirkondadele hangitud ava -
liku taristu hooldamise tagamisel kui ka uue ettevalmistatava programmi raames, mille ühe oodatava tulemusena 
kavandatakse nõuetekohase riikliku strateegia arendamist seoses mitteametlike piirkondade kontrollimise ja aren -
damisega, sealhulgas avaliku taristu hooldamisega.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 54
60
Komisjon soovib juhtida tähelepanu asjaolule, et projektide PJ3 ja PJ4 raames hangitud seadmed on juba toonud 
kasu ekspordile orienteeritud Tuneesia VKEdele, kuna see võimaldab neil Tuneesias testida tooteid vastavalt ELi ees -
kirjadele palju väiksemate kuludega kui välisriikides. Selle tulemusena tootmiskulud vähenesid ja konkurentsivõime 
suurenes teiste tootjatega võrreldes.
Seadmete tarnimisel on juba positiivne mõju Tuneesia VKEdele seoses nende juurdepääsuga ELi siseturule, kuigi 
tööstustoodete vastavushindamise ja tunnustamise leping (ACAA) on veel sõlmimata.
PJ11 puhul olid mestimisprogrammi lõpuks peaaegu kogu kavandatud tegevus ellu viidud. Võttes pealegi arvesse, 
et mestimisprogrammi eesmärk oli Tuneesia kontrollikoja toetamine konstitutsioonilise seaduse eelnõu ettevalmis -
tamisel ja oma struktuuri ümberkorraldamisel, et seaduse sätteid pärast selle vastuvõtmist rakendada, ei avaldanud 
viivitused olulist mõju.
PJ12 puhul ei olnud sagedaste valitsusvahetuste ja erinevate direktorite määramise tõttu (3 aasta jooksul 4) võimalik 
kõiki projekti raames kavandatud õigusakte enne projekti lõppu rakendada.
Järeldused ja soovitused
63
Esimestel aastatel pärast Tuneesia revolutsiooni toimus rahastajate vaheline koordineerimine peamiselt riigi üles -
ehitamise toetusprogrammide (PAR) alusel, mis toetas võimude majanduse taastamise kava, ja seejärel IMFi tervik -
programmi alusel.
64
Komisjon märgib, et sotsiaal-majanduslike probleemide tõttu, millega Tuneesia pärast revolutsiooni silmitsi sei -
sis, tuli tegeleda mitme valdkonnaga. Seni saavutatud tulemused on head, kuna ELi abi aitas märkimisväärselt 
kaasa riigi sotsiaal-majandusliku ja poliitilise stabiilsuse suurendamisele pärast revolutsiooni. Komisjon rõhutab, 
et on järginud oma abi keskendamise poliitikat. Hoolimata sellest, et vaatlusalusel perioodil on võetud mitme -
suguseid meetmeid, olid need kooskõlas 2014.–2016. aasta ühtses toetusraamistikus kindlaks määratud kolme 
põhivaldkonnaga.
Nagu on märgitud punktis 43, tuleks arvesse võtta Tuneesia olukorda alates 2011. aastast ja olulisi palveid toetada 
üleminekuprotsessi, mis järgnes revolutsioonile paljudes olulistes valdkondades. EL oli kasutusele võtnud kõik oma 
olemasolevad vahendid, et toetada Tuneesiat selles keerukas protsessis, mis viis ühehäälselt heaks kiidetud uue 
põhiseaduse vastuvõtmiseni ning vabade ja õiglaste valimisteni.
ELi makromajandusliku finantsabi raames toetatakse maksebilansi tasakaalustamist, et aidata Tuneesial toime tulla 
tõsise vajadusega välisrahastuse järele ja toetada finantsabiprogrammi, milles ta on IMFiga kokku leppinud. See või -
maldab Tuneesial teha majanduses vajalikke kohandusi leebemal ja sujuvamal viisil; eesmärk on taastada majanduse 
jätkusuutlikkus, mis on kestva sotsiaalse arengu eeltingimus. Makromajandusliku finantsabi tingimustes käsitletakse 
seetõttu mitut prioriteeti mitmes üksteisega seotud struktuurireformi valdkonnas, et toetada tervikliku lähenemise 
raames majanduslikku kohandamisprogrammi. Komisjon on seisukohal, et see ei ole kõrvalekaldumine komisjoni 
poliitikast, mis näeb ette abi suunamise piiratud arvule valdkondadele. Lisaks oli mitmes toetusvaldkonnas (nt 
statistika, riigi rahanduse juhtimine ja kontrollikoja hea juhtimine) ülioluline tugev koordineerimine teiste rahasta -
jatega ja komisjoni eri talituste vahel, et lisada makromajandusliku finantsabi täiendav finantsvõimendus oluliste 
reformide täieulatuslikku rakendamisse.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 55
65
Komisjon soovib rõhutada, et ühine programmide kavandamise protsess peatati, oodates valitsuse viieaastase 
arengukava esitamist. Komisjoni ja liikmesriikide kavatsus oli viia programmide kavandamine kooskõlla viieaastase 
arengukavaga, et parandada tööjaotust ja koordineerimist.
Ühist programmide kavandamise protsessi jätkatakse 2017. aastal.
1. soovitus. Parandada ELi abi kavandamist ja suunamist
Komisjon ja Euroopa välisteenistus on soovitusega nõus.
a)
Komisjon ja Euroopa välisteenistus jätkavad poliitilist ja valdkonnapoliitika dialoogi, tagamaks et Tuneesia ametiasu -
tused võtavad vastu tervikliku riikliku arengukava ja konkreetsed reformistrateegiad. Neid küsimusi on tõstatatud 
volinik Hahni ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Mogherini visiitide ajal Tuneesias ning ka 
Tuneesia presidendi visiidi ajal Brüsselis 2016. aasta novembris ja detsembris.
b)
Komisjon ja Euroopa välisteenistus koostavad ühtse strateegiaraamistiku 2017.–2020. aastaks vastavalt ELi suunis -
tele, milles nõutakse abi suunamist kolmele prioriteetsele valdkonnale, et maksimeerida abi mõju.
c)
Ühist programmide kavandamist jätkatakse 2017. aastal.
68
Komisjon märgib, et piiratud arvul juhtudel saavutati näitajad/täideti meetmed enne rahastamislepingute allkirjas -
tamist. Need meetmed olid tõepoolest ametlikult koos ametiasutustega heaks kiidetud mitu kuud enne rahasta -
mislepingu allkirjastamist ning valitsus rakendas need ajal, kui komisjon rahastamisotsuse vastu võttis. Seda tuleks 
vaadelda eduna ja ametiasutustega peetud pingelise valdkonnapoliitika dialoogi tulemusena ning seda ei oleks 
seega saavutatud samas ulatuses ega sama ajavahemiku jooksul eelarvetoetuse meetmete puudumise korral.
69
Euroopa välisteenistus ja komisjon nõustuvad vajadusega töötada põhimõtte „rohkema eest rohkem” alusel tehta -
vate otsuste vastuvõtmise kiirendamise nimel.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 56
70
Komisjon soovib rõhutada, et PEFA on kasulik vahend, kuid ei ole kohustuslik ja eeldab lisaks partnerriigi pühen -
dumist ja täielikku koostööd. Pärast 2011. aastat on Tuneesia (ja tema partnerid) saanud riigi rahanduse juhtimise 
süsteemi kohta üle tosina kvaliteetse hindamise. Need tehti komisjoni programmide raames ja hindajad olid tunnus -
tatud organisatsioonid, nt IMF, OCDE, Open Budget Survey. Lisaks tegi komisjon enne makromajandusliku finantsabi 
andmist 2013. aasta detsembris Tuneesia rahandusministeeriumi ja keskpanga halduskorra ja finantsahela täieliku 
ja põhjaliku hindamise. Komisjon on seetõttu seisukohal, et kõikehõlmav ja asjakohane teave oli kättesaadav ja seda 
kasutati.
Komisjon kinnitab, et praegune PEFA hindamine algatati 2014. aastal ja viiakse lõpule 2017. aastal. Viivitused selle 
lõpuleviimisel on põhjustatud metoodikaprobleemidest ja ei ole komisjoni kontrolli all.
2. soovitus. Parandada ELi eelarvetoetuse programmide rakendamist
Komisjon on soovitusega nõus.
a)
Silmas pidades Tuneesia tänast stabiilsemat poliitilist olukorda ja võttes arvesse tihedat koordineerimist rahas -
tajatega, nõustub komisjon, et tulemusnäitajaid saab nüüd tulevaste meetmete puhul paremini suunata. Dünaa -
milise lähenemisviisi kohaldamist rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele kooskõlas eelarvetoetuse suunistega 
siiski jätkatakse. Tuneesias kasutati üksikmeetmeid võrdlusnäitajatena valitsuse üldise edasiliikumise hindamiseks 
riikliku reformiprogrammi rakendamisel (üks neljast rahastamiskõlblikkuse kriteeriumist) ja see praktika osutus eriti 
tõhusaks.
Seoses viimase lausega, et „peaks [...] tegema abi maksmise sõltuvaks üksikute meetmete rakendamisest, mitte 
üldistest edusammudest”, rõhutab komisjon, et 2011. aasta teatise „Tulevane lähenemisviis kolmandatele riikidele 
antavale ELi eelarvetoetusele” ja sellega seotud 2012. aasta nõukogu järelduste kohaldamisel tuleb rahastamiskõlb -
likkuse kriteeriumide puhul kasutada kõnealust dünaamilist lähenemisviisi. Komisjon seob väljamaksed läbirääki -
mistel partnervalitsusega kokku lepitud tulemusnäitajatega ainult pärast kõikide rahastamiskõlblikkuse kriteeriu -
mide täitmist, mis on märk programmi rakendamise üldisest rahuldavast edenemisest.
b)
Komisjon tunnistab PEFA tähtsust kavandamis- ja järelevalvevahendina, kuid rõhutab siiski, et PEFA hindamist ei 
saa partnervalitsusele ühepoolselt peale suruda. Komisjon jätkab sellest hoolimata koostööd partnervalitsusega 
eesmärgiga teostada PEFA hindamist soovitatud sagedusega.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 57
71
11 kuu pikkust ajavahemikku Tuneesia makromajandusliku finantsabi taotluse ning makromajandusliku finant -
sabi tingimusi sisaldava ELi ja Tuneesia vastastikuse mõistmise memorandumi allkirjastamise vahel võib selgitada 
järgmiselt.
Enne komisjoni ettepaneku vastuvõtmist makromajandusliku finantsabi meetme kohta tegi komisjon Tuneesia 
finantsahela usaldusväärsust käsitleva põhjaliku hindamise ELi finantsmääruse nõuetele vastavuse eesmärgil. 
Komisjoni ettepaneku pidid seejärel seadusandlikus tavamenetluses kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikliga 212 heaks kiitma parlament ja nõukogu. Kuigi kaasseadusandjad suutsid võtta komisjoni ettepaneku vastu 
viie kuu jooksul ilma kolmepoolse kohtumiseta, läks üks kuu kaotsi seetõttu, et parlamendi täiskogult heakskiidu 
saamine lükati viimasel minutil edasi aprilli 2. täiskogule. Pärast makromajandusliku finantsabi meetme vastu -
võtmist oli vaja vastastikuse mõistmise memorandumi eelnõu üle peetavad läbirääkimised lõpule viia, enne kui 
liikmesriikide komitee sai vastastikuse mõistmise memorandumi heaks kiita, ning ELil oli see võimalik 2014. aasta 
juulis (11 kuud pärast Tuneesia taotlust) allkirjastada. Tuneesia ametiasutustel kulus seejärel vastastikuse mõistmise 
memorandumi ratifitseerimiseks 2015. aasta märtsis üle 6 kuu. Makromajandusliku finantsabi esimese väljamakse 
sai teha varsti pärast ratifitseerimist 2015. aasta mais, samas kui teine väljamakse oli võimalik teha alles 2015. aasta 
detsembris, kuna Tuneesia ametiasutused ei täitnud makromajandusliku finantsabi tingimusi.
3. soovitus. Kiirendada makromajandusliku finantsabi heakskiitmise protsessi
Komisjon on soovitusega nõus.
Komisjon märgib, et makromajandusliku finantsabi otsuste vastuvõtmine parlamendis ja nõukogus on küll oluli -
selt kiirenenud, kuid arenguruumi on. Vastuvõtmist saaks kiirendada näiteks seeläbi, kui oleks võimalik vähendada 
Euroopa Parlamendi rahvusvahelise kaubanduse komisjoni (edaspidi „INTA”) koosolekute arvu enne INTA hääletust, 
kui parlamendi poolne heakskiitmine toimuks järjekindlalt täiskogul (kaasa arvatud minitäiskogud) vahetult pärast 
INTA hääletust, kui minitäiskogusid oleks võimalik kasutada parlamendi presidendi ja nõukogu esimehe allkirjade 
andmiseks ning kui nõukogu kasutaks vajaduse korral vastuvõtmiseks ka kirjalikku menetlust.
Komisjon märgib samuti, et pärast kontrollikoja eelmisi soovitusi ja parlamendi 2003. aasta makromajanduslikku 
finantsabi käsitlevat resolutsiooni esitas komisjon 2011. aastal makromajandusliku finantsabi õigusraamistiku, mille 
eesmärk on muu hulgas otsuste tegemise kiirendamine seadusandlike otsuste asendamise kaudu rakendusaktidega. 
Kuna kaasseadusandjad otsustasid aga seadusandlikud aktid ja seadusandliku tavamenetluse säilitada, võttis komis -
jon selle ettepaneku 2013. aastal tagasi.
73
Komisjon rõhutab, et võimaldatud pikendamised ei toonud kaasa kogukulude suurenemist. Need olid kuludeta 
pikendamised, kuna programmide kogueelarvet ei ole võimalik suurendada.
Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse vastused 58
Kuludeta pikendamine võib kaasa tuua teatavate kulude ümberjagamise teiste arvelt, kuid niisugused aspektid on 
osa sellistes keskkondades tegutsemisega seotud riskidest. Kuludeta pikendamise taotluste üle peetavatel läbirää -
kimistel teeb komisjon kõik endast sõltuva, et võimalikud pikendamisega kaasnevad lisatööjõukulud suureneksid 
nii vähe, et see ei ohustaks projekti edu. Tuneesia demokraatiale üleminek kestis kauem, kui eeldati vahetult pärast 
2011. aasta revolutsiooni, kui valimisse kaasatud projektid allkirjastati.
4. soovitus. Projektide kavandamise parandamine
Komisjon on soovitusega nõus.
Sündmus Kuupäev
Auditiplaani vastuvõtmine / auditi algus 1.3.2016
Aruande projekti ametlik saatmine komisjonile (või mõnele teisele auditeeritavale) 1.12.2016
Aruande lõplik vastuvõtmine peale ärakuulamismenetlust 14.2.2017
Komisjoni (või mõne teise auditeeritava) vastuste saamine kõigis keeltes 2.3.2017KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?
Tasuta väljaanded:
  üksikeksemplarid:  
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);
  rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:  
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),  
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)  
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).
Tasulised väljaanded:
 EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).
Kontrollikoda hindas, kas ELi abi Tuneesiale pärast 2011. 
aasta araabia kevade revolutsiooni oli otstarbekalt 
kulutatud. Kontrollikoda järeldab, et raha oli üldiselt 
kulutatud otstarbekalt, sest see aitas oluliselt kaasa 
demokraatiale üleminekule ning parandas Tuneesia 
majanduslikku stabiilsust pärast revolutsiooni.
ELi poolses abi haldamises leiti aga mitmeid puudusi. 
Kontrollikoda esitab puuduste kõrvaldamiseks mitmeid 
soovitusi Euroopa välisteenistusele ja komisjonile. 
Soovitused hõlmavad toetuse suunamist vähesele arvule 
valdkondadele, eelarvetoetuse programmide rakendamise 
parandamist ning programmide kavandamise 
parandamist ja nende kiiremat rakendamist.
1977 - 2 017