ET Euroopa Liidu Teataja C 54/14

Euroopa Regioonide Komitee arvamus „Euroopa ühendamise rahastu transpordivaldkonna tulevik“

(2018/C 054/04)

Raportöör: Valencia autonoomse piirkonna valitsuse juht Ximo PUIG I FERRER (ES/PES)

POLIITILISED SOOVITUSED

EUROOPA REGIOONIDE KOMITEE

Euroopa ühendamise rahastu ja piirkondlik perspektiiv

1. tuletab meelde, et Euroopa Liidu integratsiooniprotsessi on algusest saadik iseloomustanud ELi moodustavate territooriumite majandus-, poliitiliste ja sotsiaalalaste suhete ja koostöö pidev tugevnemine. Transport on üks ELi majandusliku ja sotsiaalse jõukuse peamisi hoogustajaid, võimaldades kaubavahetust, edendades majanduskasvu ja pakkudes miljoneid töökohti. Ajakohane Euroopa transporditaristu poliitika toetab Euroopa Liidu peamiste eesmärkide saavutamist, nagu on määratletud strateegias „Euroopa 2020“, 2011. aasta valges raamatus Euroopa transpordipoliitika kohta ja Junckeri komisjoni kümnes temaatilises prioriteedis, nt siseturu sujuv toimimine ning majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamine;

2. tunnistab, et 2013. aastal vastu võetud Euroopa ühendamise rahastu (edaspidi „rahastu“) on transpordisektori ühtse õigusraamistiku ja rahastamisvahendina oluline tegur üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) arendamiseks ja seega üldiseks edasiminekuks senisest selgemat ühenduse lähenemisviisi järgides. Rahastu kavandati üleeuroopalise transpordivõrgu taristu ja teenuste loomiseks ja täiendamiseks hädavajaliku kaasrahastamise vahendina. Sellest tulenevalt peab rahastu olema suunatud sotsiaalsele heaolule, ühtekuuluvusele, töökohtade loomisele, (1) majanduskasvule ja keskkonnasäästlikkusele (2). Seega kaasneksid üleeuroopalise transpordivõrgu ja Euroopa ühendamise rahastuta Euroopaga suuremad kulud kui seda on praegused kulud nende rahastamiseks (3);

3. väljendab heameelt jõupingutuste üle, mis on tehtud praeguse vahehindamise raames seoses avatuse ja osalemise, sidusrühmade ettepanekute kogumise ja Euroopa Regioonide Komiteega konsulteerimisega (4);

4. on seisukohal, et rahastu vahehindamise raames tuleks edendada selle aluste säilitamist ja süvendamist ning selle suurt tähtsust Euroopa konkurentsivõime, Euroopa sotsiaalse kapitali parandamise ja Euroopa territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamise ning ühise Euroopa kodakondsuse idee seisukohast, millega kaasneb Euroopa projekti nurgakiviks olev inimeste ja kaupade vaba liikumine. Sellisest süvendamisest tulenevalt tuleb rahastu sellele eraldatavate eelarvevahendite, menetluste, projektide valimise kriteeriumide ja protsesside ning nende haldamise, jälgimise ja hindamise aspektist läbi vaadata;

5. juhib lisaks tähelepanu sellele, et mõned komitee esitatud tähelepanekud kehtivad alates rahastu vastuvõtmisest 2013. aastal endiselt (5). Mõned parandamist vajavatest aspektidest on seotud mittepiisavate eelarveassigneeringutega, kahtlustega rahastu kooskõlastamise suhtes muude fondidega, vahendi menetluste keerukusega või kohalike ja piirkondlike omavalitsuste puuduliku rolliga ning subsidiaarsuse põhimõtte puuduliku järgimisega kaasrahastatavate projektide planeerimise ja läbiviimisega tegelevates eri organites (6);

6. märgib, et Euroopa Liit tunnistab oma suunistes üleeuroopalise transpordivõrgu arendamise kohta, et integreeritud poliitikameetmed on olulised ning vaja on tagada juurdepääs „kõigile liidu piirkondadele, sealhulgas kaugetele piirkondadele, saartele ja äärepoolseimatele piirkondadele ning ühenduvuse nendega“. Seetõttu kutsub komitee üles võimaldama kõnealustel kahetsusväärselt põhivõrgust välja jäetud piirkondadel osaleda meremagistraale puudutavates meetmetes;

7. juhib Euroopa Komisjoni tähelepanu tõigale, et maailmas võib täheldada põhjalikke muutusi majandusliku arengu ja territooriumi vahelises suhtes ning seoses uut tüüpi linna- ja makropiirkondliku süsteemi tekkimisega, mis toimib ühtaegu nii ülemaailmsel kui ka kohalikul tasandil (7). Sel põhjusel tuleks rahastu mis tahes reformimisel arvesse võtta arutelu selle üle, kuidas Euroopa strateegilised transporditaristud võivad kaasa aidata tööstustegevuse tagasitoomisele Euroopasse, (8) kuidas ülemaailmne geopoliitiline risk mõjutab väärtusahelate lühendamist, milline osatähtsus on piirkondlike valitsuste juhtimisstruktuuride kvaliteedil, tehnoloogilise integreerimise protsessidel või riigisiseste piirkondlike erinevuste suurenemisel (piirkondades võib viimasel ajal täheldada erinevuste tekkimist elaniku kohta arvestatava SKP ning riigisisese ühtekuuluvuse osas, millega kaasnevad riikide omavahelise lähenemise protsessid (9)). Samas tuleb seoses negatiivse dünaamikaga märkida, et eelarve kohandamise protsessid on kohustanud piirkondi vähendama oma investeeringuid, iseäranis transporditaristuga seotud sektorites (10). Kuigi 2014. aastal hakkasid avaliku sektori investeeringud tasapisi taastuma keskvalitsuste tasandil, muu hulgas tänu valitsemissektori eelarve puudujäägi kasutamisele, jätkus langus riigi tasandist madalamal tasandil, (11) mis on suurendanud erinevusi piirkondade vahel ja tugevdanud tsentraliseerimist. Rahastu tulevasel läbivaatamisel tuleks arvestada kõnealuse uue kontekstiga ja kavandada meetmeid Euroopa strateegilise transporditaristu pakutavate võimaluste ärakasutamiseks, et vähendada tööstuses ja geopoliitilises valdkonnas tuvastatud riske, et leevendada piirkondlike erinevuste suurenemist ja pöörata ümber negatiivsed arengusuunad avaliku sektori investeeringute vallas;

Rahastamine

8. tunnistab komisjoni kavatsust rahastada üleeuroopalist transpordivõrku Euroopa ühendamise rahastu kaudu. Esialgne 33,2 miljardi euro suurune eelarve moodustas märkimisväärse rahalise kohustuse. Peale selle on kaasrahastamise seisukohast oluline kavatsus kasutada mehhanismi puhul erasektori kapitali ja algatusi (12);

9. peab siiski kahetsusväärseks viimase kümne aasta jooksul rakendatud kokkuhoiupoliitika tagajärjel kehtestatud eelarvepiiranguid. Sellise poliitika rakendamise esimeste aastate jooksul tehtud kärped võiksid muuta saavutamatuks aastateks 2020, 2030 (põhivõrk) ja 2050 (üldine võrk) seatud eesmärgid;

10. tuletab seoses sellega ja mitmeaastase programmi läbivaatamisega meelde, et määrustega (EL) nr 1315/2013 ja (EL) nr 1316/2013 kehtestatud eesmärkide puhul on tegemist siduvate ühenduse tasandi kohustustega;

11. kutsub seetõttu üles uurima põhjalikult võimalusi, kuidas subsidiaarsuse põhimõtet (alt üles suunatud perspektiiv) järgides suurendada rahastu praeguseid vahendeid, pöörates seejuures eritähelepanu kohalike, suurlinnade ja piirkondlike sidusrühmade sõnastatud rohujuuretasandi vajadustele, et parandada kooskõlastamist rahastamisega seotud eri fondide vahel (EFSI, Euroopa ühendamise rahastu, Ühtekuuluvusfond) või Euroopa Investeerimispanga kavandatud teiste vahenditega – ilma et Euroopa ühendamise rahastu vahendeid vähendataks taas EFSI kasuks – ning selgitades konkreetsete konkursikutsete ajakava, mille võiks avaldada finantsperspektiivi algusaastail ja mis võimaldaks paremat planeerimist ja seega asjaomastel sidusrühmadel kutsete avaldamiseks paremini valmistuda;

12. rõhutab, et Euroopa ühendamise rahastust antavad toetused ja teised sarnased rahastud ei peaks konkureerima EFSIga ega selle turukeskse suunitlusega, millega püütakse kaasata uut kapitali ja mobiliseerida seisvat kapitali. Seetõttu leiab komitee, et EFSI ja Euroopa ühendamise rahastu eesmärgid on erinevad, mistõttu ei saa neid üksteisega asendada. Küll aga juhul, kui kahe rahastu vahel on võimalik sünergia, on soovitav neid vahendeid optimaalselt kombineerida, et stimuleerida ELi investeeringuid;

13. soovitab lisaks komisjonil seoses Euroopa Liidu lepingu artikli 50 (Brexit) kohaldamisega algatada õiguslikud ja poliitilised vahendid, mida on vaja piisavate eelarvevahendite tagamiseks transpordipoliitikale üleeuroopalise transpordivõrgu vallas, hõlmates soovituslikke ja paindlikke eraldisi, mida võib vajaduse korral täiendada;

14. juhib tähelepanu sellele, et viivitused üleeuroopalise transpordivõrgu osade rakendamisel vähendavad projektis osalevate piirkondade kasvuvõimalusi ja piiravad võrgustikes tehtava piirkondadevahelise koostöö mõju;

15. leiab, et Ühtekuuluvusfondist rahastatavate riikide intensiivsema tegutsemise vajadust arvestades ning Euroopa ühendamise rahastu ja Ühtekuuluvusfondi täiendavuse tagamiseks tuleks säilitada Ühtekuuluvusfondist rahastatavate riikide finantsraamistik;

Projektide valimine, haldamine ja juhtimine

16. kutsub komisjoni üles tegema sihikindlaid jõupingutusi, et parandada projektide valimist, haldamist ja juhtimist ning järelevalvet rahastuga seotud meetmete üle selliste algatuste kaudu nagu — projektikonkursside prognoositavamaks muutmine; — määruse (EL) nr 1315/2013 artikli 17 lõikes 3 sisalduva sätte muutmine, mille kohaselt seal osutatud I lisa I osas esitatud prioriteetsete projektide elluviimine ei ole siduv; — „Euroopa lisaväärtuse“ kontseptsiooni edasiarendamine projektide valimise kriteeriumina, võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade erilist konteksti; — taotlusmenetluste lihtsustamine ja tehnilise abi osutamine projektide ettevalmistamisel ja elluviimisel; — selliste kahe- või kolmeetapiliste mehhanismide väljatöötamine, mis soodustavad esimesel etapil lihtsustatud projektide esitamist ja nõuavad põhjalikumalt koostatud ettepanekuid alles võimalikul teisel või kolmandal etapil, kus on juba saavutatud suurem kindlus rahastamisküsimustes; — selge ja läbipaistva meetodi väljatöötamine avalike tariifitabelite abil projektide valimiseks ja allkirjastamiseks; — kriteeriumide lisamine ühiseks projektijuhtimiseks ja piirkondadega konsulteerimiseks projektide hindamise etapis; — kaasrahastatavate projektide järelevalve- ja kontrollimenetluste ja -kriteeriumide selgitamine; — projektide valimise, kinnitamise ja teostamise kõiki etappe puudutava teabepoliitika põhimõtete väljatöötamine; — üleeuroopaliste transpordikoridoride Euroopa foorumite rolli tugevdamine, et parandada nende otsustusvõimelisust piiriülese taristu arendamise küsimustes, mis on vajalik voogude nõuetekohaseks toimimiseks ja koridorides liikumiseks, nagu muu hulgas piiriülesed lõigud, kitsaskohad, linnade laevatranspordisõlmed (13) ja puuduvad ühendused (14); — projektikonkursside kestuse pikendamine;

17. rõhutab, et üleeuroopalise transpordivõrgu rahastamine energia- ja telekommunikatsioonisektoriga jagatavast vahendist näib kunstlik. Transpordipoliitika on selgelt määratletud ja seega soovitab komitee seda rahastada selleks ettenähtud vahenditest;

18. hoiatab, et eeskätt ühtekuuluvusfondist toetust saavad liikmesriigid peavad rohkem kasutama tehnilist abi, mis on rakenduskavade jaoks saadaval, et edendada kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ning teiste osalejate suutlikkust ELi rahastamisvahendeid kasutada. Euroopa ühendamise rahastu raames on eriti oluline, et ka vähem arenenud liikmesriigid koostaksid tehnilist abi kasutades kvaliteetseid projekte ning saaksid seega olla projektikonkurssidel ELi kaasrahastamist taotledes teiste liikmesriikidega võrdsed kandidaadid;

19. leiab, et transpordiprojektide rahastamine Euroopa ühendamise rahastust peab peaasjalikult põhinema toetustel, kuid asjakohased võivad olla ka laenud, tagatised ja omavahendid;

Piirkondade ja linnade roll

20. juhib tähelepanu kohalike ja piirkondlike omavalitsuste suurele vastutusele avaliku sektori investeeringute rakendamisel ja nende üle järelevalve teostamisel üldiselt. 2014. aastal vastutasid OECD riikides omavalitsused 40 % eest avaliku sektori kulutustest, 50 % eest riigihangetest, 59 % eest avaliku sektori investeeringutest ja 63 % eest avaliku sektori personalikuludest (15);

21. märgib, et seoses sellega tuleb meenutada, et ELis on usaldus institutsioonide vastu sõltuvalt valitsemistasandist erinev (tavaliselt on see seda suurem, mida lähemal asub institutsioon kodanikule) (16). Praegu on inimeste usaldus riigi tasandist madalama tasandi valitsuste vastu suurem kui haldushierarhias kõrgemal positsioonil asuvate valitsustasandite vastu (17). Lisaks on piirkonnad ja kohalikud omavalitsused tasand, kus saab kõige paremini välja selgitada vajadused ja ressursid, kõige hõlpsamalt ühendada avaliku ja erasektori koostöö ja kus on tõenäolisem, et halduse aruandlus ja läbipaistvus on tagatud. Seetõttu tuleks rahastu eelseisval läbivaatamisel lähtuda üleeuroopalise transpordivõrgu puhul mitme tasandi haldusasutuste vahelise nn ühistegevuse vaatenurgast (18);

22. leiab, et sellega seoses peaks komisjon tagama, et TEN-T eesmärgid kaasataks liikmesriikide kavadesse, andes eelistuse liikmesriikide projektidele, mis on kooskõlas TEN-T-ga;

23. kutsub seetõttu komisjoni üles projektide valimise protsesside ning nende haldamise, jälgimise ja kontrollimise detsentraliseerimisele piirkondade suurema kaasamise kaudu rahastusse, mis eeldab järgmist: — (senisest enam subsidiaarsusel põhineva kriteeriumi kasuks) kaotatakse nõue, mille kohaselt projektide allkirjastamine eeldab keskvalitsuse heakskiitu, soodustades niiviisi võimalust, et projekte allkirjastavad piirkonnad; — kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused kaasatakse järjekindlalt osapoolte hulka, kellel on määruse (EL) nr 1316/2013 artikli 9 alusel luba esitada ettepanekuid ja leppida kokku ettepanekute esitamist; — piirkondade mitmekesine pädevus vastavalt iga liikmesriigi põhiseaduslikule korrale peaks võimaldama piirkondade piiranguteta osalemist üleeuroopaliste transpordikoridoride Euroopa foorumite kohtumistel. Foorumitel tuleks edendada nii valitsemistasandite vahelise vertikaalse kooskõlastamise kui ka riigist madalama tasandi omavalitsuste vahelise horisontaalse koordineerimise vahendeid; — Euroopa ühendamise rahastu ja üleeuroopalise transpordivõrgu raames tuleks teha koostööd uute territoriaalsete strateegiatega, nagu ELi makropiirkondlikud strateegiad (2009. aasta Läänemere piirkonna strateegia, 2010. aasta Doonau piirkonna strateegia, 2014. aasta Aadria mere ja Joonia mere piirkonna ning 2015. aasta Alpi piirkonna strateegia), või muudel geograafilistel kriteeriumidel põhinevate algatustega, kooskõlastades tegevust selliste vahenditega nagu Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus (ETKR) ja foorumitega nagu Nordregio, VASAB (Vision and Strategies Around the Baltic Sea) jne. Lisaks soovitatakse seal, kus moodustatakse makropiirkondi, millel on transpordi ja logistikateenuste strateegiad ja tehnilised dokumendid, nendega arvestada; — piirkonnad tuleb kaasata tööprogrammide koostamisse ja määratlemisse enne konkursside väljakuulutamist;

Kohalike ja piirkondlike aspektide seos ülemaailmsete küsimustega

24. rõhutab üldist kasu, mida toob üleeuroopalise transpordivõrgu väljaarendamine ELi kodanike igapäevaelus. Kogu projekti tuntuse suurendamiseks ELi tasandil ja Euroopa transpordistrateegiate edendamiseks soovitab komitee ametiasutustele kõigi üleeuroopaliste transpordivõrkude märgistamist ELi ühtlustatud viisil, märgistades põhi- ja üldvõrgu taristu, sõlmpunktid ja koridorid. Komitee soovitab ametiasutustele võrgu transpordisõlmede erikohtlemist, sest need on selgete ja hästi määratletud ühendustega juurdepääsupunktid teisestele ja kolmandastele transpordivõrkudele. Sellega seoses tehakse ettepanek, et liikmesriigid ja piirkonnad arvestaksid TEN-T-ga kohalike maanteetranspordivoogude ja piirkondlike raudteetranspordivoogude kavandamisel ja rakendamisel, et tagada terviklik perspektiiv, mis suurendab ja parandab kõigi kodanike liikuvust, mis on sotsiaalse kaasatuse ja keskkonnakaitse jaoks määrava tähtsusega tegur. Samuti on soovitav pöörata erilist tähelepanu saarepiirkondadele, et luua sobival viisil vajalikud lennu- ja meretranspordi ühendused, mis tagaksid inimeste ja kaupade juurdepääsu põhivõrku võimalikult vähe koormavatel tingimustel;

25. peab vajalikuks luua probleemse raudteetaristuga piirkondades nii kohalikul kui ka piirkondlikul tasandil vajalik taristu, et võimaldada raudteetranspordi kasutamist samadel tingimustel teiste liikmesriikidega;

26. soovitab sellega seoses üksikasjalikult analüüsida küsimusi, mis on seotud saavutuste propageerimise ning eesmärkide ja tulemuste läbipaistvusega. Rahastut ja TEN-T kaarte tuleks kodanikele lähemalt tutvustada infopunktide, infograafikute ja dokumentide abil;

27. juhib tähelepanu sellele, et praegu ei ole ELi, riigi ja piirkonna tasandi strateegiadokumentides nimetatud olulisimad transpordivaldkonna investeeringud piisavalt tõhusalt koordineeritud ja seostatud. Euroopa ühendamise rahastu haldamisel ja rakendamisel ei arvestatud piirkondlike omavalitsustega – see vähendab võimalusi hinnata eri rahastamisallikate raames kavandatud investeeringute lisaväärtust, sidusust ja täiendavust. Koordineerimisfunktsiooni võiks toetada ELi makropiirkondlike strateegiate kaudu;

28. juhib tähelepanu sellele, et olemasolevad rahalised vahendid tuleks peamiselt suunata esmase põhivõrgu prioriteetidele, arvestades võimalust tugevdada mitmeliigilise transpordi ühendusi (sadam, raudtee). Mis tahes järelejäänud vahendeid võiks kasutada selliste väiksemate projektide teiseseks tehniliseks ja eelarveliseks toetamiseks, millel on väiksemad võimalused erasektori rahastamisele juurde pääseda (nende väiksema lühiajalise majandusliku tasuvuse tõttu), eeldusel et nendega luuakse suur Euroopa lisaväärtus, näiteks pakkudes loomulikku ühendust põhivõrguga või täiendades seda oluliste piirkondlike või piirkondadevaheliste elementidega, tingimusel et need on strateegiliselt ja struktuuriliselt tähtsad ning lühikese ajaga teostatavad. Seda tuleks tulevase läbivaatamise raames edasi arendada kahel suunal: projektid, mis aitavad suurendada kauba- ja reisijateveo sujuvust esmatähtsate koridoride kaudu, ja projektid, mis lisavad selget väärtust ligipääsetavuse, ühenduvuse ja territoriaalse ühtekuuluvuse seisukohast;

29. on seisukohal, et kõigepealt tuleks asuda arutlema üleeuroopalise transpordivõrgu nn välise mõõtme üle, eelkõige seoses kolmandate riikide ja Euroopa koostöö strateegiliste piirkondadega, nagu Vahemere piirkond, Läänemere piirkond, idapoolsed naaberriigid, praegune ja tulevane Euroopa Majanduspiirkond ning muud erilist geopoliitilist ja majanduslikku huvi pakkuvad piirkonnad;

Prioriteedid

30. kiidab heaks Euroopa ühendamise rahastut käsitleva määruse I lisa IV osas seatud kolm spetsiifilist transpordialast eesmärki ja protsendimäära, ent taotleb siiski määruse rahastamismäärasid käsitleva artikli 10 muutmist, kutsudes üles neid suurendama meetmete puhul, mis on seotud prioriteetsete linnatranspordisõlmede, sadamate, meretranspordi, mitmeliigiliste platvormide ja transpordiühenduste (nagu veoautode transportimine raudteel) ja võrkude viimaste lõikudega;

31. teeb ettepaneku jätkata ühise tehnilise standardi kindlaksmääramist Euroopa ühendamise rahastu suhtes abikõlblike projektide jaoks, et saavutada ELis ühtlustatud tingimused üleeuroopaliste transpordikoridoride kiiruse, suutlikkuse, UIC-rööpmelaiuse ja töökindluse osas ning alternatiivkütuseid pakkuvate laadimisjaamade suhtes kohaldavad nõuded;

32. on seisukohal, et piiriülene transport peab olema prioriteet: need võrgu osad pakuvad liikmesriikidele kõige vähem huvi ja loovad kahtlemata Euroopa lisaväärtust;

33. teeb ettepaneku luua ELi linnade tegevuskavas uus transpordisõlmede partnerlus kõrvuti olemasoleva linnalise liikumiskeskkonna partnerlusega. Selle eesmärk oleks analüüsida üleeuroopaliste transpordivõrkude kulgemist läbi linnades ja suurlinnades asuvate transpordisõlmede ning nende kaasamist linnade dünaamikasse, linnapiirkondade logistikasse ning eelkõige võrkude esimestele ja viimastele lõikudele suunatud projektidesse, nagu kinnitati Euroopa Parlamendi 19. jaanuari 2017. aasta resolutsioonis ELi logistika ja mitmeliigilise transpordi kohta uutes üleeuroopalise transpordivõrgu koridorides (19). Nagu resolutsioonis märgiti, asub just nimelt linnatranspordisõlmedes suur hulk transpordiliike ja seal leiavad aset kogu logistikaahela jaoks võtmetähtsusega ümberlaadimised ja viimase etapi jaotus ning just nimelt kõnealustes sõlmkohtades tuleb luua vajalikud tingimused energia- ja transpordivõrkude ühendamiseks digiruumiga;

34. märgib, et lisaks tuleks kaaluda territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamist, kasutades ELi raudteevõrgus igal pool ja iseäranis piiriüleselt standardset UIC-rööpmelaiust, suurendades näiteks raudteeveeremi siseturu konkurentsivõimet, ning suurendada territoriaalset tasakaalu, lisades kõigi ELi piirkondade juurdepääsetavuse ja ühenduvuse kriteeriumid 2020. aasta järgseks ajaks;

Transpordi kestlikkus

35. tuletab meelde keskkonnasäästlikkuse suurt olulisust Euroopa ühendamise rahastu puhul ning taotleb sellest tulenevalt, et vahendite jaotamisel suurendataks kõnealuse valdkonna vahendeid, võttes arvesse kliimamuutuste mõju. Sellega seoses nõuab komitee, et projektide premeerimismehhanismide kaudu suurendataks toetust transpordi mitmeliigilisusega seotud – ja CO2-heite vähendamise seisukohast märkimisväärset mõju avaldavatele – vahenditele, nagu nt meremagistraalid, ja muudele samalaadsetele projektidele, millega edendatakse sotsiaalset, majanduslikku ja keskkonnaalast kestlikkust ning kliimamuutuste leevendamist, laiendatakse elektrifitseeritud raudteevõrke ja maanteetranspordis kasutatavaid alternatiivkütuseid pakkuvate laadimisjaamade võrke, kasutatakse ära digitehnoloogia potentsiaali transpordisektoris ning võetakse meetmeid sadamarajatiste kohandamiseks. Komitee viitab ka oma arvamusele teemal „Euroopa vähese heitega liikuvuse strateegia“ (20);

36. leiab, et Euroopa ühendamise rahastu läbivaatamise käigus tuleks võtta arvesse ringmajanduse raames liikuvus- ja tootmismustrites avalduvaid uusi tarbimise suundumusi;

37. teeb ettepaneku kiirendada kestliku transpordi toetusmeetmeid, kaaludes selliseid võimalikke meetmeid nagu Euroopa ökopreemia, taristu võimalik maksustamine ja eurovignette’i direktiivi läbivaatamine. Eri maksudest saadava tuluga võiks rahastada Euroopa ühendamise rahastu eelarvet;

38. märgib, et üleeuroopalise transpordivõrgu eri lahenduste analüüsimisel tuleb arvesse võtta kestlikku arengut nii sotsiaalsest, majanduslikust kui ka keskkonna aspektist. Sellega seoses ei tohiks tähelepanuta jätta ühendusi piirkondadega, mis seisavad silmitsi mitmesuguste probleemidega, nagu äärepoolne või saareline asukoht või majandusliku, demograafilise või rändetasakaalu puudumine.

Brüssel, 10. oktoober 2017 Euroopa Regioonide Komitee president Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) P. Balázs, P. Cox, C. Trautmann, P. Wojciechowski, L. Brinkhorst, M. Grosch ja K. Peijs: „TEN- Corridors: Forerunners of a forward-looking European Transport System“ (2016): http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/116220/tent-issues-papers.pdf.

(2) „TEN- Corridors: Forerunners of a forward-looking European Transport System“, 2016.

(3) Fraunhofer Institut für System und Innovationsforschung (ISI): „The cost of non-completion of the TEN-T“ (2016): https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/2015-06-fraunhofer-cost-of-non-completion-of-the-ten-t.pdf.

(4) „Mid-term evaluation of the Connecting Europe Facility (MCE)“: https://ec.europa.eu/energy/en/consultations/mid-term-evaluation-connecting-europe-facility-MCE.

(5) Regioonide Komitee arvamus „Euroopa Ühendamise Rahastu“ (CdR 648/2012), mis võeti vastu täiskogu 96. istungjärgul 18.–19. juulil 2012.

(6) „Results of the OECD-CoR consultation of sub-national governments. Infrastructure planning and investment across levels of government: current challenges and possible solutions“ (2016):

http://cor.europa.eu/en/documentation/brochures/Documents/Results%20of%20the%20OECD-CoR%20consultation%20of%20sub-national%20governments/2794-brochureLR.pdf.

(7) „Macro-regional strategies in changing times“ (2016) ja „The State of European Cities 2016: Cities leading the way to a better future“ (2016).

(8) Eurofound. „ERM annual report 2016. Globalisation slowdown. Recent evidence of offshoring and reshoring in Europe“ (2017), koostanud J. Hurley, D. Storrie ja E. Perruffo: https://www.eurofound.europa.eu/publications/annual-report/2017/erm-annual-report-2016-globalisation-slowdown-recent-evidence-of-offshoring-and-reshoring-in-europe.

(9) „OECD Regional Outlook 2016. Productive regions for inclusive societies“ (2016): http://www.oecd.org/publications/oecd-regional-outlook-2016-9789264260245-en.htm.

(10) „OECD Regions at a Glance 2016“ (2016) (http://www.oecd-ilibrary.org/governance/oecd-regions-at-a-glance-2016_reg_glance-2016-en).

(11) 2. peatükk „Using the fiscal levers to escape the low-growth traps“: https://www.oecd.org/eco/public-finance/Using-the-fiscal-levers-to-escape-the-low-growth-trap.pdf.

(12) J. Papí, M. Sanz ja R. Blomeyer: „Assessment of Connecting Europe Facility: in-depth analysis“ (2016): http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/IDAN/2016/572677/IPOL_IDA(2016)572677_EN.pdf.

(13) Euroopa Regioonide Komitee arvamus „Sadamalinnade ja -piirkondade taaselustamine“, vastu võetud täiskogu 121. istungjärgul 8.–9. veebruaril 2017.

(14) Euroopa Regioonide Komitee arvamus „Puuduvad transpordiühendused piirialadel“ (CdR 4294/2016), vastu võetud täiskogu 121. istungjärgul 8.–9. veebruaril 2017.

(15) Vt joonealune märkus 10.

(16) J. Muñoz: „Political trust and multilevel government“, teoses „Handbook on Political Trust“ (2017), koostanud S. Zmerli ja T. W. G. van der Meer: http://doi.org/10.4337/9781782545118.

(17) Eurobaromeetri standarduuringu nr 86 küsimus „Q&A8a“ (november 2016): http://ec.europa.eu/COMMFrontOffice/publicopinion/index.cfm/Survey/getSurveyDetail/instruments/STANDARD/surveyKy/2137.

(18) M. Keating: „Europe as a multilevel federation“" (2017), Journal of European Public Policy, 24 (4); J. Subirats: „El poder de lo próximo: las virtudes del municipalismo“ (2016); J. M. Pascual ja J. Subirats: „Las ciudades ante el cambio de era: la nueva gobernanza urbana: actores e instrumentos“ (2016).

(19) http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A8-2016-0384+0+DOC+XML+V0//ET

(20) COTER-VI/021.