SELETUSKIRI

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmeid kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada käibemaksu kogumist või hoida ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Komisjonis 2. aprillil 2019 registreeritud kirjaga taotles Ühendkuningriik luba jätkata sellise meetme kohaldamist, millega tehakse erand üldpõhimõtetest, mis reguleerivad sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust seoses renditud või liisitud autodega, mida ei kasutata täielikult ettevõtluse tarbeks. Koos pikendamistaotlusega esitas Ühendkuningriik aruande, mis hõlmab sellise piirangu protsendimäära läbivaatamist, mida kohaldatakse õiguse suhtes arvata maha käibemaks selliste autode rendilt või liisingult, mida ei kasutata täielikult ettevõtluse tarbeks.

Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teatas komisjon Ühendkuningriigi taotlusest teistele liikmesriikidele 29. aprilli 2019. aasta kirjadega. Komisjon teatas 2. mai 2019. aasta kirjas Ühendkuningriigile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käibemaksudirektiivi artiklites 168 ja 169 on sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste ostude puhul tasutud käibemaks, mida tehakse maksustatavate tehingute tarbeks. Peale selle on käibemaksudirektiivi artikli 26 lõike 1 punktis a sätestatud, et ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupade kasutamist isiklikuks tarbeks käsitatakse tasu eest teenuste osutamisena, kui nendelt kaupadelt oli käibemaks täielikult või osaliselt mahaarvatav. Sellega tagatakse lõpptarbimise maksustamine juhul, kui asjaomane sisendkäibemaks algselt maha arvati.

Mootorsõidukite puhul on maksukohustuslastel mõnikord raske ja koormav määratleda ja registreerida, mil määral kasutati teatavat sõidukit ettevõtluse eesmärgil ning mil määral isiklikuks tarbeks, samuti on maksuhalduril raske ja koormav kontrollida, milleks seda sõidukit tegelikult kasutati. See kehtib ka juhul, kui Ühendkuningriik kasutaks käibemaksudirektiivi artikli 168a lõikega 2 ettenähtud võimalust piirata ametiautodega seotud kulutuste mahaarvamist proportsionaalselt ulatuses, mil maksukohustuslane tegelikult sõidukit ettevõtluse tarbeks kasutab. Segakasutuses olevate sõidukite suure arvu tõttu võib maksudest kõrvalehoidumine omandada märkimisväärse ulatuse.

Käibemaksu kogumise lihtsustamiseks ja maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemiseks lubati Ühendkuningriigil alates 1995. aastast ja viimast korda 2016. aastal kuni 31. detsembrini 2019 piirata 50 %ni rendilevõtja või liisija õigust arvata sisendkäibemaksuna maha tasusid sellise auto rendilt või liisingult, mida ei kasutata täielikult ettevõtluse tarbeks. Topeltmaksustamise vältimiseks on Ühendkuningriigil lubatud maksukohustuslase renditud või liisitud ametiauto isiklikuks tarbeks kasutamist mitte käsitada tasu eest teenuste osutamisena.

Kõnealuse erandiga kaob rendilevõtjal või liisijal vajadus pidada üksikasjalikku arvestust iga sellise autoga tehtud erasõitude üle ja arvestada käibemaksu auto isiklikuks tarbeks kasutamiselt. Käibemaksudirektiivi artikli 168a lõike 2 kohase erandiga ei ole ette nähtud kindlamääralise käibemaksu osalist mahaarvamist ja seda saab kohaldada üksnes maksukohustuslase põhivahendite hulka kuuluvate autode sisendkäibemaksu puhul; seepärast on erand asjakohane meede taotletava lihtsustamise saavutamiseks.

Vastavalt muudetud nõukogu otsuse 2007/884/EÜ artikli 3 lõikele 2 on Ühendkuningriik esitanud aruande, mis hõlmab kõnealuse otsuse kohaldamist, sealhulgas sellise kohaldatava piirangu protsendimäära läbivaatamist, mida kohaldatakse õiguse suhtes arvata maha käibemaks selliste autode rendilt või liisingult, mida ei kasutata täielikult ettevõtluse tarbeks.

Tavaliselt on erandid ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata erimeetme asjakohasust ja tõhusust. Ühendkuningriigi esitatud aruandest selgub, et 50 % jaotus ettevõtluseks ja isiklikuks tarbeks kasutamise (või mis tahes muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamine direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punkti a tähenduses) vahel kajastab hetkel endiselt maksukohustuslaste liisitud ja renditud autode ettevõtluseks ja isiklikuks tarbeks kasutamise suhet Ühendkuningriigis üldiselt. Erandit lubava meetme pikendamine on seepärast asjakohane.

Ühendkuningriik on taotlenud luba jätkata erandi kohaldamist kuni väljaastumislepingus ette nähtud rakendusperioodi lõpuni. 29. märtsil 2017 esitas Ühendkuningriik Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 50 kohase teate oma kavatsuse kohta liidust välja astuda. Vastavalt ELi lepingu artikli 50 lõikele 3 lõpeb aluslepingute kohaldamine väljaastuva liikmesriigi suhtes väljaastumislepingu jõustumise kuupäeval või lepingu puudumisel kahe aasta möödumisel teatest, kui Euroopa Ülemkogu kokkuleppel asjaomase liikmesriigiga ei otsusta ühehäälselt seda tähtaega pikendada. Kõnealust tähtaega on pikendatud kolm korda, viimati Euroopa nõukogu otsusega (EL) 2019/1810, millega pikendati seda 31. jaanuarini 2020. Nõukogu andis 11. jaanuari 2019. aasta otsusega (EL) 2019/274 loa allkirjastada väljaastumisleping läbirääkijate tasandil 14. novembril 2018. Liit kinnitas, et on valmis väljaastumislepingut allkirjastama ja sõlmima kohe, kui Ühendkuningriigi parlament kiidab selle heaks. Väljaastumislepingu neljandas osas on sätestatud üleminekuperiood, mis algab lepingu jõustumise kuupäeval ja mille jooksul kohaldatakse Ühendkuningriigis ja selle suhtes liidu õigust, nagu lepingus on sätestatud. Igal juhul kohaldatakse käesolevat otsust ainult nii kaua, kui liidu õigust kohaldatakse Ühendkuningriigis ja selle suhtes. Võttes arvesse väljaastumislepingu jõustumise kuupäevaga seotud ebakindlust, ollakse seetõttu seisukohal, et kõige asjakohasem on lisada aegumisklausel kuupäevaga 31. detsember 2022. Ühendkuningriigil palutakse esitada uus aruanne hiljemalt 1. aprillil 2022, kui erandit kavatsetakse pikendada pärast 31. detsembrit 2022. Kui Ühendkuningriik lahkub Euroopa Liidust ilma lepinguta või kui väljaastumisleping ratifitseeritakse, tuleks erandi kohaldamine lõpetada olenevalt sellest, milline kuupäev on varasem: kas 31. detsembril 2022 või alates liidust lepinguta väljaastumise kuupäevast või väljaastumislepingu ratifitseerimise korral väljaastumislepingus ette nähtud üleminekuperioodi lõppemise kuupäevast.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Sarnaseid erandeid seoses käibemaksu mahaarvamise õigusega on võimaldatud ka teistele liikmesriikidele.