Komisjoni teatis

Ohtlike kodumajapidamisjäätmete liigiti kogumine

(2020/C 375/01)

SISUKORD

1. SISSEJUHATUS 2

2. OHTLIKE KODUMAJAPIDAMISJÄÄTMETE KOGUMISE PARIMAD TAVAD 3

2.1. Kodukeemia 6

2.1.1. Kodumajapidamises kasutatavad puhastusvahendid ja isikliku hügieeni tooted 7

2.1.2. Värvid, lakid, trükivärvid ja liimid 7

2.1.3. Majapidamises ja aias kasutatavad pestitsiidid 8

2.1.4. Fotokemikaalid 8

2.1.5. Pakendid 9

2.2. Kodumajapidamiste tervishoiujäätmed 9

2.2.1. Ravimid 9

2.2.2. Teravad ja muud potentsiaalselt nakkusohtlikud jäätmed 10

2.3. Ehitus- ja lammutusjäätmed 11

2.3.1. Asbestijäätmed 11

2.3.2. Töödeldud puit 12

2.3.3. Kivisöetõrv ja tõrvatud tooted 13

2.4. Autohooldusjäätmed 13

2.4.1. Õlifiltrid ja saastunud imavad materjalid 13

2.4.2. Autotooted, poleerained ja antifriisid 14

2.5. Elavhõbedat sisaldavad jäätmed (v.a elektri- ja elektroonikaseadmete romud) 14

3. MIS TAGAB OHTLIKE KODUMAJAPIDAMISJÄÄTMETE LIIGITI KOGUMISE EDUKUSE 15

3.1. Majanduslikud stiimulid 15

3.2. Kohandatud liigiti kogumise võimalused 16

3.3. Teadlikkuse suurendamine ja kommunikatsioon 18

3.4. Nõuete täitmise tagamine 21

4. VIITED 22

LISA. Teavitamise heade tavade näidete lingid 24

1. SISSEJUHATUS

Käesolevad suunised on koostatud järgides Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ (mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid; edaspidi „jäätmete raamdirektiiv“) (1) artikli 20 lõiget 4, mille kohaselt peab komisjon koostama kodumajapidamistes tekkinud ohtlike jäätmete liigiti kogumise suunised, et aidata liikmesriikidel täita jäätmete raamdirektiivi artikli 20 lõikes 1 sätestatud liigiti kogumise kohustust.

Suuniste põhieesmärk on vältida ohtu inimeste tervisele ja keskkonnale (eelkõige jäätmevaldkonna töötajatele), hõlbustades kodumajapidamistes tekkinud ohtlike jäätmete liigiti kogumist. Kooskõlas jäätmete raamdirektiivi eesmärkidega (2) püütakse suunistega ka suurendada korduskasutuseks ettevalmistatavate ja taaskasutusse minevate materjalide kogust ning parandada nende kvaliteeti. Nii hoitakse ära muude materjalivoogude saastumist, mis viib sellise jäätmetöötluseni, millega ressursid jäävad jäätmehierarhia madalamatele astmetele. Dokumendis antakse ülevaade liigiti kogumise kohustuse täitmise parimatest tavadest kogu ELis (eriti piirkondlikul ja kohalikul tasandil). Kuigi selles käsitletakse ohtlike kodumajapidamisjäätmete käitlemist, ei tohi unustada, et jäätmehierarhia kohaselt on olulisemad jäätmetekke vältimine ja vähendamine. Seetõttu on väga tähtis korraldada teabekampaaniaid, et vähendada ohtlike toodete kasutamist kodudes.

Siinsed suunised on mõeldud liikmesriikide kohaliku, piirkondliku ja keskvõimu esindajatele ning jäätmekäitlejatele eesmärgiga aidata neil välja töötada ja ellu viia ohtlike kodumajapidamisjäätmete liigiti kogumise kavad.

Allikas: Maailmapanga (2018) ja Eurostati (2008) andmed (3).

Ohtlikud kodumajapidamisjäätmed moodustavad tavaliselt umbes 1 % olmejäätmete massist (elektri- ja elektroonikaseadmete romusid arvesse võtmata) (4). See tähendab 1–6 kg elaniku kohta aastas (5). Riikide andmeid on siiski raske võrrelda, sest neil on eri aruandluskord ja -kategooriad (nt mis sisaldavad elektri- ja elektroonikaseadmete romusid või toidurasvu).

Suurem osa olmejäätmetest, millest põhiosa moodustavad kodumajapidamisjäätmed, pärineb tavaliselt kuuest jäätmevoost (vt joonis 1). Kuigi ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid on vähe ja need on liigitatud kategooria „muu“ alla, on nende tähtsus suhteliselt suur, sest need võivad takistada kõigi teiste jäätmeliikide kvaliteetset ringlussevõttu ja tekitada ohutusprobleeme.

Suunistes ei käsitleta täpsemalt liidu muude jäätmealaste õigusaktidega hõlmatud jäätmeliike, nagu patareid, elektri- ja elektroonikaseadmete romud, vanaõlid ega romusõidukid, mille jaoks on erikogumis- ja käitlussüsteemid juba olemas. Nimetatud erikogumissüsteemidega saadud kogemused ja võimalik sünergia nendega võivad aga olla ohtlike kodumajapidamisjäätmete liigiti kogumise puhul asjakohased.

Käesolevad suunised ei ole siduvad. ELi õiguse tõlgendamise ainupädevus on endiselt Euroopa Liidu Kohtul.

2. OHTLIKE KODUMAJAPIDAMISJÄÄTMETE KOGUMISE PARIMAD TAVAD

Ohtlikud kodumajapidamisjäätmed hõlmavad mitmesuguseid erinevate ohtlike omadustega materjale. Ohtlikud jäätmed on määratletud jäätmete raamdirektiivi artikli 3 punktis 2 kui „jäätmed, millel on üks või rohkem direktiivi III lisas loetletud ohtlikest omadustest“. Seda liiki jäätmed, mida tavaliselt kodumajapidamistes tekib, on näiteks värvid ja lakid, aiapestitsiidid, puhastusvahendid, teatavad kasutamata ravimid ning teatavad koduremondi- ja autohooldusjäätmed.

Nimetatud lisas on kirjeldatud jäätmete klassifitseerimise kriteeriume, mis on seotud jäätmed ohtlikuks muuta võivate omadustega ning mida tuleb vastavalt vajadusele kasutada jäätmete ohtlikeks või tavajäätmeteks liigitamisel, võttes arvesse nende päritolu ja Euroopa jäätmenimistu kirjet (otsus 2000/532/EÜ) (6).

Jäätmenimistu on viitenomenklatuur jäätmete identifitseerimiseks ja liigitamiseks ning ohtlikuks loetavate jäätmete puhul on see siduv. Nimistus loetletud jäätmed on nende allika ja koostise alusel jagatud eri jaotistesse ja alajaotistesse. Jäätmeid saab täielikult identifitseerida kuuekohalise koodi abil. Ohtlikud jäätmed on nimistus tähistatud tärniga (*).

Igale jäätmevoole jäätmekoodi määramise etappe ja eri jaotiste tähtsusjärjestust on kirjeldatud otsuse 2000/532/EÜ lisas. Jäätmete liigitamise ja jäätmekoodide määramise lisasuuniseid saab komisjoni teatisest jäätmete liigitamise tehnilise juhendi kohta. (7)

Ohtlike kodumajapidamisjäätmete eri liikide omadused ja käitlemine on väga erinevad, aga olemasolevate asjaomaste parimate tavade uurimise alusel on kindlaks tehtud järgmised jäätmete liigiti kogumise süsteemid:

— perioodiline äravedu konkreetsetest kohtadest (nt mobiilne kogumispunkt) või iga majapidamise juurest (iga kahe või enama nädala tagant);

— tagasivõtmine müügikohas;

— vastuvõtmine jäätmejaamas.

Euroopa Liidus kogutakse umbes 2/3 liigiti kogutavatest ohtlikest kodumajapidamisjäätmetest jäätmejaamades ja ülejäänud 1/3 perioodilise äraveo teel, eelkõige mobiilsetes kogumispunktides. Teatavate jäätmevoogude jaoks (nt patareid ning elektri- ja elektroonikaseadmete romud) on kogumispunktid jaemüügikohtades (8).

Osa ohtlikest kodumajapidamisjäätmetest jääb ikka nõuetekohaselt kõrvaldamata (9) ja visatakse segaolmejäätmete konteinerisse või vähemal määral ka tervist ja keskkonda ohustavalt näiteks kanalisatsiooni (10).

1. hea tava näide (11) Luksemburgi Suurhertsogiriigil on lõimitud jäätmekogumissüsteem, milles on ohtlike kodumajapidamisjäätmete jaoks ette nähtud laialdased tasuta äraandmise võimalused: 18 paikset kogumispunkti, kuhu inimesed saavad tuua ohtlikke aineid (st üks punkt 35 000 elaniku kohta), neli korda aastas korraldatakse ohtlike jäätmete kogumisringid ja võimalik on ka tellida kodu juurest äravedu. Süsteemi abil kogutakse aastas ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid üle 5 kg inimese kohta (12). Sihtrühmadele (nt korterelamute elanikele) on ette nähtud digitaalsed teavituskampaaniad ja konkreetsed tugiteenused. Kõige ulatuslikumates kogumissüsteemides saavad korterelamute elanikud koguda eraldi kuni 27 liiki jäätmeid (sh ohtlikud kodumajapidamisjäätmed).

2. hea tava näide Helsingi piirkonna keskkonnateenistus (Soome) on paigaldanud pealinna 50 konteinerit paljude eri liiki jäätmete (sh ohtlike kodumajapidamisjäätmete) tasuta äraandmiseks. Konteinerid asuvad tanklate, supermarketite ja muude kaupluste juures, et tagada optimaalne ligipääsetavus. Turvalisuse tagamiseks pääseb konteinerite juurde vaid siis, kui vastavad müügikohad on avatud, ja teenindajata kogumispunkte jälgib ka kohalik politsei. Konteineritesse saab panna järgmisi ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid: — jahutus-, piduri- ja sidurivedelik; — vanaõli, õlifiltrid ja muud õlised jäätmed; — lahustid, nt tärpentin, vedeldi, atsetoon (ka küünelakieemaldid); — lahustipõhised pesuvedelikud; — värvid, liimid, lakid, puidukaitsevahendid; — tugevad happed (nt väävelhape); — gaasi sisaldavad ja sisaldanud surveanumad; — aerosoolpudelid; — leeliselised pesuvedelikud; — pestitsiidid ja desinfektsioonivahendid; — fotokemikaalid. Teatavaid ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid saab ära anda ainult jäätmejaama: elektri- ja elektroonikaromud (tasuta), immutatud puit (tasuta) ja asbesti sisaldavad jäätmed (2015. aastal hinnaga 10 eurot 100 liitri eest).

3. hea tava näide (13) Odenses (Taani) saab iga kodumajapidamine ohtlike jäätmete kogumiseks ja veoks punase 40-liitrise kasti, mille äraandmiseks on neli võimalust: — tellida tasuline kodust äravedu; — kortermajade juurest äravedu ohtlike kodumajapidamisjäätmete jaoks kohandatud veokiga; — viia ise ühte kahest ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumispunktist, kus on olemas ka teenindaja; — viia ise kindlatel nädalavahetustel tavalisse jäätmejaama. Odenses kogutakse aastas 300 tonni ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid, s.o umbes 1,6 kg inimese kohta. Suurima osa (66–75 %) kokkukogutavatest ohtlikest kodumajapidamisjäätmetest moodustavad värvid ja lakid. Ülejäänu on happed, pestitsiidid, aerosoolpudelid ja mitmesugused muud kemikaalid. Kuna vastuvõtjad on koolitatud töötajad, on kogutu väga kvaliteetne ja homogeenne. Ohtlike jäätmete kogumist rahastatakse peamiselt üldise jäätmemaksuga, mida tasuvad kõik omavalitsusüksuse kodumajapidamised. Kulu elaniku kohta on ligikaudu 3,3 eurot aastas (2014. aasta andmete põhjal).

4. hea tava näide (14) Pariisis (Prantsusmaa) kasutatakse peale jäätmejaamade ja tellimisel äraveo ka nn trimobiile (kolmerattalistele sõidukitele paigaldatud mobiilsed kogumispunktid). Sellised sõidukid saab muuta mobiilseks kogumispunktiks vähem kui tunniga. 2012. aastal oli kasutuses kuus mobiilset kogumispunkti, mida kasutati 30 eri kohas. Kogumiskordade sagedus oleneb kohalikest oludest ja jääb vahemikku üks kuni seitse korda kuus. Iga trimobiil on ühes kohas pool päeva. Kogutakse mitut liiki jäätmeid (sh ehitus- ja lammutusjäätmeid, elektri- ja elektroonikaseadmete romusid ja puitu). Nende mobiilsete kogumispunktidega kogutakse kokku palju jäätmeid – 65% sihtpiirkondade ohtlikest kodumajapidamisjäätmetest. 2017. aastal koguti 323 tonni ohtlikke jäätmeid (15). Teenust osutatakse ainult kodumajapidamistele ja see on tasuta. Süsteemi (nii mobiilsed kogumispunktid kui tavapärased jäätmejaamad) rahastab kohalik omavalitsus ja selleks kulub umbes 2 eurot elaniku kohta aastas. Elektri- ja elektroonikaseadmete romudega seotud laiendatud tootjavastutuse süsteem katab väikese osa kogu rahastusest. Pariisis on trimobiilidega jäätmete kogumise maksumus umbes 300 eurot/t, tavaliste jäätmejaamade puhul umbes 75 eurot/t (2014. aasta andmetel).

5. hea tava näide (16) Tallinnas kasutatakse ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumispunktidena ümberehitatud merekonteinereid, milles on riiulid, sahtlid ja sobivad mahutid. Konteinerid paigutatakse kõige käidavamatesse kohtadesse, et need oleks inimestele võimalikult lähedal. Sel moel kasvas ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumine 12 tonnilt (0,03 kg inimese kohta) 2000. aastal 158 tonnini (0,4 kg inimese kohta) 2013. aastal. Olenevalt suurusest (20–30 m3) maksis selline jäätmekogumiskonteiner 2005. aastal 3 700 – 4 500 eurot. Ühe kogumispunkti halduskulu ulatus 46 eurost kuus 2004. aastal 70 euroni kuus 2013. aastal.

2.1. Kodukeemia

Kodukeemiat kogutakse eraldi juba enamiku liikmesriikide omavalitsustes. Seda tehakse tavaliselt perioodilise äraveo ja jäätmejaamade kaudu, aga ka edasimüüjate vabatahtlike lisakogumissüsteemidega.

Ohtliku kodukeemia kogumist ja töötlemist rahastavad peamiselt omavalitsused. Kogumise ja käitlemise korraldamine ja rahastamine võib toimuda ka laiendatud tootjavastutuse süsteemi kaudu, nagu seda tehakse alates 2011. aastast Prantsusmaal. Seal hõlmavad mitu sellist valdkondlikku süsteemi kodukeemiat, mis on rühmitatud kogumajapidamistes tekkinud nn spetsiifiliste hajusjäätmete (déchets diffus spécifiques (17)) alla ja mille hulka kuuluvad pürotehnilised tooted, süsivesinikud, tulekustutid, liimid, lahustid ja tavaline kodukeemia. Pürotehnilisi seadmeid kogutakse laevavarustajate võrgustiku kaudu valdkondliku süsteemi Aper Pyro raames sõlmitud lepingu alusel.

6. hea tava näide Brüsselis (Belgia) võivad inimesed viia kodukeemiajäätmed Proxy Chimiku veoautosse, mis käib regulaarselt umbes sajas kohas ja ootab seal 45 minutit. Seda tehakse olenevalt kohast kas kord kuus või üle kuu. 2012. aastal koguti sellise mobiilse kogumispunkti abil ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid hinnanguliselt 0,4 kg inimese kohta. Enne vastuvõtmist jäätmeid kontrollitakse, et vältida saastumist ja ohtu tervisele ning tagada nende võimalikult hea taaskasutatavus (st vedelikud ja tahked jäätmed peavad olema eraldi ja originaalpakendis ning pakendil peab olema kirjas toote nimetus). Jäätmete vastuvõtmistingimuste kohaldamiseks saavad töötajad kemikaalialase baasväljaõppe. Teavitamine hõlmab selgeid juhiseid ning brošüüre, veebisaite ja mobiilirakendusi, kust saab vaadata jäätmeringi graafikut. Tänu avaliku sektori poolsele rahastusele on ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumine inimestele tasuta.

2.1.1. Kodumajapidamises kasutatavad puhastusvahendid ja isikliku hügieeni tooted

Ohtlike puhastusvahendite ja isikliku hügieeni toodete puhul (kosmeetikatooted, juuksevärvid, küünelakid, küünelakieemaldid jne) kasutatakse järgmisi jäätmenimistu koode:

20 01 13* – lahustid; 20 01 14* – happed; 20 01 29* – ohtlikke aineid sisaldavad pesuained.

Paljud kodumajapidamistes iga päev kasutatavad puhastusvahendid võivad kõrvaldamisel muutuda ohtlikeks jäätmeteks, sest need sisaldavad sageli lahusteid, happeid, aluseid, abrasiivaineid, pindaktiivseid aineid, valgendeid ja muid ohtlikke koostisosi. Muu hulgas võivad need olla tuleohtlikud või söövitavad.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Kodumajapidamistes kasutatavad puhastusvahendid ja isikliku hügieeni tooted tavaliselt põletatakse. Isikliku hügieeni toodete (nt kosmeetikatooted) taaskasutamine ei ole tavapärane, aga on sellealaseid vabaühenduste juhitavaid algatusi.

2.1.2. Värvid, lakid, trükivärvid ja liimid

Värvid on lahustite, pigmentide, mineraalide, vaikude, pindaktiivsete ainete ja muude lisandite segud. Pintslite ja anumate puhastamise tagajärjel jõuab väike osa toodetest kanalisatsiooni ja pinnavette. Lahustipõhistest värvidest eraldub nii kasutamise ajal kui ka olelusringi lõpus õhku lenduvaid orgaanilisi ühendeid.

Ohtlikke aineid sisaldavad värvijäätmed ja lahustid moodustavad ohtlikest kodumajapidamisjäätmetest märkimisväärse osa. Neile vastav jäätmenimistu kood on

20 01 27* – ohtlikke aineid sisaldavad värvid, trükivärvid, liimid ja vaigud.

7. hea tava näide RePaint on kogu Ühendkuningriiki hõlmav värvide taaskasutuse võrgustik (mida toetab suur värvide edasimüüja, et suurendada asjatundlikkust, nähtavust ja rahastust), mis kogub kokku värvijäägid, töötleb need uuteks värvideks ja jagab siis tasuta või väga odavalt üksikisikutele, kogukondadele ja heategevusorganisatsioonidele. Saastumise vältimiseks järgitakse rangeid vastuvõtukriteeriume (nt värv peab olema originaalanumas). RePaintil on üle 74 vastuvõtupunkti, milleks on jäätmejaamad ja vabatahtlike hallatavad kogumiskohad, ning igal aastal jagatakse laiali üle 300 000 liitri töödeldud värvi. Mahtudest ja asukohast olenevalt maksab ühe vastuvõtupunkti pidamine aastas peaaegu 10 000 eurot.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. ELis on kõige levinum vanade värvide põletamine, aga neid ka taaskasutatakse ja võetakse uuesti ringlusse. Vastavalt prügilaid käsitleva direktiivi 1999/31/EÜ (18) artikli 5 lõikele 3, millega keelatakse vedeljäätmete ja tuleohtlike jäätmete prügilasse ladestamine, ei tohi lahusteid sisaldavaid värve (20 01 27*) prügilasse ladestada.

2.1.3. Majapidamises ja aias kasutatavad pestitsiidid

Pestitsiidid on taimekaitsevahendite ja biotsiidide toimeained. Kuigi kodumajapidamises kasutatavad pestitsiidid on tehtud spetsiaalselt mittekutsealaseks/koduseks kasutuseks, sisaldavad need toimeaineid, mis on toksilised ka taimedele ja loomadele, mille tõrjeks need ei ole mõeldud (herbitsiidid taimedele, insektitsiidid putukatele ja fungitsiidid seentele). Mõni pestitsiid võib olla püsiv, bioakumuleeruv, allaneelamisel mürgine ning ärritada silmi ja nahka. Et need tooted kõrvaldamisel tervist ega keskkonda ei ohustaks, peavad tarbijad rangelt järgima nende kõrvaldamise juhiseid. Nende jäätmete kõige levinum kogumisviis liikmesriikides on jäätmejaamad.

Kodumajapidamistes tekkinud pestitsiidijäätmetele vastav jäätmenimistu kood on

20 01 19* – pestitsiidid.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Kodumajapidamistes tekkinud aiapestitsiidide ja -kemikaalide jäätmed tavaliselt ringlussevõtmiseks ei sobi. Jäätmekäitlussüsteemides keskendutakse peamiselt nende kasutamise vähendamisele ja korrektsele kõrvaldamisele olelusringi lõpus. Enamikul juhtudel hävitatakse pestitsiidijäätmed kõrgel temperatuuril põletamisega.

2.1.4. Fotokemikaalid

See ohtlike jäätmete kategooria on pärast digifotograafia kasutuselevõttu vähenenud, aga mõnes kodumajapidamises ilmutatakse endiselt fotofilme ja paberfotosid, milleks kasutatakse suures koguses ohtlikke kemikaale. Filmide ja fotode ilmutamisest tekkinud vedelad jäätmed sisaldavad hüdrokiniini, naatriumsulfitit, hõbedat, elavhõbe(II)kloriidi, kaadmiumi, ferrotsüaniidi, happeid ja formaldehüüdi. Neid on ilmutite, pleegitite ja kinnitite jäätmetes. Neile vastav jäätmenimistu kood on

20 01 17* – fotokemikaalid.

Saksamaal ja Taanis on fotokaupluste omanikele pandud kohustus võtta neid jäätmeid kodumajapidamistelt vastu tasuta. Samuti vastutavad kauplused nende jäätmete kõrvaldamise eest.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Fotokemikaalijäätmed võetakse tavaliselt ringlusse, mida rahaliselt motiveerib hõbeda eraldamine. Üldiselt kasutatakse hõbeda kättesaamiseks elektrolüüsi, mis on aga kapitalimahukas.

2.1.5. Pakendid

Ohtlikke aineid ja segusid (nagu neid, mis on loetletud eelmistes jaotistes) sisaldavaid pakendijäätmeid käsitatakse ohtlike jäätmetena ning neid kas võetakse vastu jäätmejaamades või kogutakse ohtlike kodumajapidamisjäätmete perioodilise äraveoga. Jäätmenimistus on nende kood

15 01 10* – ohtlikke aineid sisaldavad või nendega saastatud pakendid.

Lisasuuniseid ohtlike ainete ja segude anumate liigitamise kohta ning selle kohta, millal neid võib pidada tühjaks, saab komisjoni teatisest jäätmete liigitamise tehnilise juhendi kohta (19). Kodumajapidamistes tekkinud tühje pakendeid kogutakse tavaliselt eraldi kogumissüsteemidega või segaolmejäätmetena.

2.2. Kodumajapidamiste tervishoiujäätmed

2.2.1. Ravimid

Kodumajapidamistes leidub mitmesuguseid ravimeid, nagu valuvaigistid, antibiootikumid, hormoonasendusravimid, suukaudsed keemiaravimid ja antidepressandid, ning mõne hinnangu kohaselt muutub märkimisväärne osa neist jäätmeteks (20). Direktiivi 2001/83/EÜ (21) (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta) artikli 127b kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et kasutamata või aegunud ravimite jaoks on olemas sobivad kogumissüsteemid. Liikmesriigid täidavad nimetatud nõuet sellega, et kohustavad apteeke või jäätmejaamasid ravimijäätmeid vastu võtma (22). ELis kasutatakse kogumiskohtadena ka õendus- ja vanadekodusid. Kogumine toimub kas ühepäevaste üritustena, pidevalt või perioodiliselt.

Asjaomased jäätmenimistu koodid on

20 01 31* – tsütotoksilised ja tsütostaatilised ravimid; 20 01 32 – ravimid, mida ei ole nimetatud koodinumbriga 20 01 31*.

Ravimijäätmete liigiti kogumine on tähtis olenemata sellest, kas konkreetsed tooted on liigitatud ohtlikeks või tavajäätmeteks, sest need võivad jõuda kodudest keskkonda. Näiteks asulareoveepuhastitest väljuv heitvesi sisaldab nii eritunud ravimeid kui ka valamusse ja tualetipotti visatud ravimeid (23). Reoveepuhastid on loodud peamiselt väljaheidete ja muude tavapäraste orgaaniliste ainete, mitte ravimite eemaldamiseks. Seetõttu leidub pinnavees üha enam ravimeid ja nende jääke (24) (25).

Kogumise rahastamiseks on näiteks Prantsusmaa (26) ja Hispaania (27) kehtestanud aegunud ravimite laiendatud tootjavastutuse süsteemi.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Kogutud aegunud ravimid tavaliselt põletatakse kõrgel temperatuuril.

8. hea tava näide Prantsusmaal toimib ravimite jaoks mõeldud laiendatud tootjavastutuse süsteem organisatsiooni Cyclamed kaudu. See koordineerib ravimite eraldi kogumist. Cyclamed korraldab patsientidele teabekampaaniaid ja teeb koostööd ravimite tarneahela kõigi osalistega. Süsteemis osaleb üle 21 000 apteegi, 200 edasimüüja ja 190 labori. Cyclamed suudab kasutamata ravimitest kokku koguda 62 %. Aastas kogutakse 10 500 tonni ehk 162 g inimese kohta. Kogumissüsteemi kogukulud on umbes 10 miljonit eurot ja selle katavad tootjad (0,0032 eurot ravimikarbi pealt, käibemaksuta). Umbes pool kuludest on seotud jäätmete kõrvaldamisega (250 eurot/t), sh põletamine (120 eurot/t), ladustamine ja vedamine (28). Apteekidele antavate kogumiskastide hankimise osakaal kogukuludest on 25 %, kommunikatsiooni osakaal 10 % ja üldjuhtimise osakaal 5 %. Ülejäänud vahendeid kasutatakse uuringute (sh teadusuuringute) ja muu jaoks.

2.2.2. Teravad ja muud potentsiaalselt nakkusohtlikud jäätmed

Nakkusohtlikud jäätmed on need, mis sisaldavad elujõulisi mikroorganisme või nende toksiine, mida teatakse kindlasti või tõenäoliselt põhjustavat inimeste või muude elusorganismide haigestumist (jäätmete raamdirektiivi III lisa). Seda liiki jäätmed tekivad tavaliselt haiglates, laborites ja nendega seotud tervishoiuasutustes. Ent need jäätmed võivad tekkida ka enese ravimisel ja kontrollimisel kodus, ilma tervishoiutöötajate osaluseta. Sellised jäätmed on muu hulgas kasutatud süstlanõelad, mida patsiendid kasutavad konkreetsete haiguste ravimiseks (nt diabeet), ja nakkushaiguste koduse diagnoosimise seadmed. Teavet nakkusetekitajate ja tervishoiujäätmete eri liikide kohta on avaldanud Maailma Terviseorganisatsioon (29). Selliste jäätmete kogumist ja käitlemist käsitlevaid riiklikke õigusnorme kohaldatakse tavaliselt tervishoiuasutuses (haiglates, laborites ja loomakliinikutes) tekkivate jäätmete suhtes, kuid mitte kodus tekkivate tervishoiujäätmete suhtes, mille jaoks ei ole üldiselt ka muud kui ravimite jaoks mõeldud liigiti kogumise süsteemi (vt eespool).

Eraldi kogutud nakkusohtlike olmejäätmete jaoks jäätmenimistus sobivat koodi pole. Kui kasutada otsuse 2000/532/EÜ lisas esitatud metoodikat, võiks praegu sellistele kodumajapidamistes tekkivatele jäätmetele sobida järgmised jäätmenimistu koodid:

20 03 01 – segaolmejäätmed; 20 03 99 – nimistus mujal nimetamata olmejäätmed.

9. hea tava näide Prantsusmaa on kehtestanud teatavate potentsiaalselt nakkusohtlike meditsiinitoodete (teravad instrumendid, testimiskomplektid ja vanad meditsiiniseadmed) jaoks laiendatud tootjavastutuse süsteemi. Selle kohustuse täitmiseks tootjate nimel on loodud organisatsioon DASTRI. DASTRI jagab spetsiaalseid mahuteid – nn süstlakarpe –, mis tuleb tagastada organisatsiooniga koostööd tegevatesse apteekidesse. Kuue aastaga on patsientidele laiali jagatud 12 miljonit teravate jäätmete mahutit ning 2018. aastal koguti kokku ja käideldi ohutult 83 % sellistest jäätmetest. 2020. aasta märtsis väljakuulutatud COVID-19 pandeemia tõttu on mõnes liikmesriigis või nende piirkonnas loodud eraldi kogumissüsteem COVID-19-ga nakatunud patsientide majapidamistest pärinevate segajäätmete jaoks (30). Ent üldiselt kogutakse selliseid jäätmeid koos sortimata olmejäätmetega ja eraldi kogumismeetmeid nende jaoks ei ole (vt Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse suunised (31) ja komisjoni talituste suunised (32)). Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Nakkusohtlikud jäätmed tavaliselt põletatakse ja seda teevad selliste jäätmete vastuvõtmise loaga jäätmekäitlejad. Alternatiivina võib nakkusohtlikke jäätmeid auruga steriliseerida või keemiliselt töödelda. Maailma Terviseorganisatsioon avaldas 2019. aastal tervishoiujäätmete käitlemise tehnoloogia põhjaliku ülevaate (33).

2.3. Ehitus- ja lammutusjäätmed

2.3.1. Asbestijäätmed

Mõiste „asbest“ hõlmab serpentiini ja amfibooli rühma kuuluvaid looduslikke mineraalseid silikaatkiude. Asbest on kiulise struktuuriga ohtlik mineraal, mille sissehingamisel on ränk, potentsiaalselt eluohtlik pikaajaline (sh vähki tekitav) tervisemõju. Varem kasutati seda laialdaselt soojustamiseks ja muuks otstarbeks, kuna see on tule- ja kuumakindel.

Asbest on liigitatud 1. kategooria kantserogeeniks (34) ning jäätmete raamdirektiivi III lisa kohaselt on sellist ainet üle 0,1 % sisaldavad jäätmed ohtlikud. Kodumajapidamistes kas lammutamise, renoveerimise või teatavate vanade seadmete äraviskamise tulemusena tekkinud asbesti sisaldavate jäätmete jaoks on jäätmenimistus mitu koodi:

16 02 12* – vaba asbesti sisaldavad kasutuselt kõrvaldatud seadmed; 16 02 15* – kasutuselt kõrvaldatud seadmetelt eemaldatud ohtlikud osad; 17 06 01* – asbesti sisaldavad isolatsioonimaterjalid; 17 06 05* – asbesti sisaldavad ehitusmaterjalid.

Kuigi asbesti tootmine on ELis REACH-määruse (35) XVII lisa 6. kandes sätestatud piirangu tõttu keelatud, on seda siiski paljudes pika kasutusajaga materjalides ja toodetes (nt ehitiste betoonis, katusekattematerjalides, soojustuses, torudes jne). Eri riikides toovad (seotud, mitte pudedaid) asbestijäätmeid jäätmejaamadesse ka ise remonti tegevad inimesed. Tuleb märkida, et kõigis liikmesriikides on vastavalt direktiivile 2009/148/EÜ (36) kehtestatud õigusaktid, millega rangelt reguleeritakse töötajate kaitset asbestiga kokkupuutest tulenevate riskide eest tööl. Asbesti sisaldavate materjalidega seotud tööd tohib teha ainult väljaõppinud spetsialist, mitte ise oma kodu remontiv inimene.

10. hea tava näide Londonis (Ühendkuningriik) on võimalik tellida pakendatud asbesti äravedu. Inimesed saavad aastas tellida 15 m3 (seitsme ehitusprahikotitäie) asbesti tasuta äraviimise. Et kulutõhusus oleks optimaalne, tellitakse seda teenust konkursi korras valitud erasektori töövõtjatelt.

11. hea tava näide Flandria piirkond (Belgia) püüab saada 2040. aastaks n-ö asbestiohutuks. Ühe poliitikameetme kohaselt saavad kodumajapidamised tuua enda tehtud remondi tulemusena tekkinud mittepudeda (seotud) asbesti jäätmejaama või tellida selle äraveo registreeritud kottides, mille saab enne omavalitsuselt osta. Kui kodumajapidamised toovad sellise asbesti jäätmejaama, on see tasuta, kui kogus ei ületa aastas 200 kg, 1 m3 või 10 katuseplaati elaniku kohta. Tänu kaasrahastamisele on teenuse hind kodanikele vaid 30 eurot kott (see mahutab umbes 20 eterniitplaati). Tulemustest on näha, et jäätmejaama toodud asbestikogused püsivad samad, isegi kui on võimalik tellida asbesti kodust äraviimine, seega ei ole hakatud jäätmejaama viimise asemel tellima kodust äravedu. See näitab, et kodu juurest pealevõtmine kiirendab asbestijäätmete kõrvaldamist majadest. Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Kuigi on ka alternatiivseid käitlusviise, (37) on asbestijäätmete prügilasse ladestamine endiselt parim võimalik moodus. Enne ladestamist võib võtta täiendavaid stabiliseerimismeetmeid, et vähendada kiudude lendumise riski.

2.3.2. Töödeldud puit

Puidujäätmed tekivad kodumajapidamistes kandvate ja mittekandvate osade renoveerimise ja remondi käigus (nt akna- ja ukseraamid, vaheseinad ja katuseosad, varikatuse puit, aiapiirded ja muu välitingimustes kasutatav puit). Selleks et kaitsta puitu lagunemise eest, immutatakse seda konservantidega. Mõne populaarse konservandi (nt kroomitud vaskarsenaat, kreosoot ja pentaklorofenool) kasutamine on praeguseks rangelt piiratud või keelatud, aga nendega töödeldud puidu kõrvaldamine on endiselt vajalik (38) , (39). Neile kodumajapidamisjäätmetele vastav jäätmenimistu kood on

20 01 37* – ohtlikke aineid sisaldav puit.

Tavaliselt võivad kodumajapidamised viia töödeldud puidu jäätmejaama.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Kroomitud vaskarsenaadi ja muude konservantidega töödeldud puidu eelistatud käitlusmeetod on põletamine, mille puhul kasutatakse uusimat õhusaaste ohjet, sest suitsugaasis olev arseen on lenduv.

2.3.3. Kivisöetõrv ja tõrvatud tooted

Kivisöetõrva kasutati enne bituumeni tulekut tavaliselt teedeehituses sideainena. Ka puidust raudteeliiprite konservandina kasutati aastakümneid kivisöetõrva kreosoodi. Tänapäeval on kreosoodi kasutamine puidu töötlemiseks väga piiratud ja reguleeritud määruse (EÜ) nr 1907/2006 (REACH) (40) XVII lisa 31. kande alusel.

Kivisöetõrva sisaldavad jäätmed liigitatakse ohtlikuks, sest need sisaldavad märkimisväärses koguses polütsüklilisi aromaatseid süsivesinikke (PAHid), mis on kantserogeenid. Kivisöetõrva sisaldavaid asfaldijäätmeid käsitatakse ohtlikena, kui neis on tõrva üle 0,1 %. Termin „kivisöetõrv“ hõlmab mitut kivisöest saadud kompleksainet, mis on CLP-määruse VI lisas liigitatud 1A kategooria kantserogeenideks (41) ning mis jäätmete raamdirektiivi III lisa kohaselt teevad jäätmetest ohtlikud jäätmed, kui nende sisaldus on 0,1 % või enam. Kasutatud raudteeliipreid taaskasutati aedades müüride või maapinna toestamiseks ning nende kohta kehtib eespool puidujäätmeid käsitlenud jaotis. Kivisöetõrva on ka sellistes toodetes nagu tõrvatud lauad või katusepapp, mida kasutati näiteks aiamajade katuste tegemisel. Osa neist võib remondi või väljavahetamise tulemusena põhjustada märkimisväärse koguse ohtlikke jäätmeid.

Neile vastavad jäätmenimistu koodid on

17 03 01* – kivisöetõrva sisaldavad bituumenitaolised segud; 17 03 03* – kivisöetõrv ja -tõrvasaadused; 20 01 37* – ohtlikke aineid sisaldav puit (vt punkt 3.3.2).

Tavaliselt võivad kodumajapidamised viia sellised jäätmed jäätmejaama.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Riigi õigusaktidest ja taristust olenevalt need jäätmed kas põletatakse või ladestatakse prügilasse (kuigi viimane on jäätmehierarhia kohaselt vähem soovitatav).

2.4. Autohooldusjäätmed

2.4.1. Õlifiltrid ja saastunud imavad materjalid

Õlifiltritest võivad saada kodumajapidamisjäätmed, kui autoomanikud vahetavad oma sõiduki õli ise. Selle käigus võib tekkida ka teisi õliseid jäätmeid, nagu õlised kaltsud ja kindad. Hinnangute kohaselt visatakse ainuüksi Ühendkuningriigis selliste kasutatud filtritega igal aastal ära 1 100 tonni (42) vanaõli, sageli segaolmejäätmete seas. Neile vastavad jäätmenimistu koodid on

15 02 02* – ohtlike ainetega saastatud absorbendid, filtermaterjalid (sh nimistus mujal nimetamata õlifiltrid), puhastuskaltsud ja kaitseriietus; 16 01 07* – õlifiltrid.

Neid jäätmeid võib viia volitatud ettevõtetesse, mis tekitavad selliseid jäätmeid oma äritegevuse käigus, nagu autoremonditöökojad ja varuosade poed (võib olla tasuline), või jäätmejaama, kus kasutatakse kogumiseks spetsiaalseid mahuteid, et vältida lekkeid ja lihtsustada järgnevat vedu.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Kasutatud õlifiltrid on ringlussevõetavad, sest need on tehtud terasest. Neisse jäänud õli saab kätte vastavate pressidega.

2.4.2. Autotooted, poleerained ja antifriisid

Paljud autode jaoks (sh nende puhastamiseks ja hooldamiseks) kasutatavad ained ja segud on inimesele ja keskkonnale ohtlikud. Näiteks on antifriisi peamine koostisosa etüleenglükool, mis on toksiline. Antifriisi, nagu ka teisi autodes vajalikke vedelikke (nt pidurivedelikud ja määrdeõli), on vaja regulaarselt vahetada. Asjaomased jäätmenimistu koodid on

16 01 13* – pidurivedelikud; 16 01 14* – ohtlikke aineid sisaldavad antifriisid; 20 01 26* – õli ja rasv, mida ei ole nimetatud koodinumbriga 20 01 25.

Vanaõli vale käitlemine tähendab selle valamist kanalisatsiooni või pinnasesse, lõkkes või õlilambis põletamist ning koos kasutatud filtriga segaolmejäätmete konteinerisse viskamist. Need jäätmed võiks hoopis viia volitatud ettevõtetesse, mis tekitavad selliseid jäätmeid oma äritegevuse käigus (nt autoremonditöökojad, varuosade poed ja tanklad).

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Kasutatud antifriisi algsed omadused saab taastada ja selle ringlusse võtta. Sellist antifriisi saab kasutada mootori jahutusvedelikuna või eraldada sellest etüleenglükooli ja taaskasutada seda plastitööstuses. Mootoriõli saab töödelda ja teha sellest baasõli või kasutada seda kütusena. Ent palju õli läheb kaotsi, peamiselt sellepärast, et see kasutamise ajal ära põleb.

2.5. Elavhõbedat sisaldavad jäätmed (v.a elektri- ja elektroonikaseadmete romud)

Elavhõbe on inimestele ja loomadele sisse hingatuna või alla neelatuna väga toksiline. Samuti on see mürgine veeorganismidele. Elavhõbedat sisaldavad kodumajapidamisjäätmed hõlmavad vanu elavhõbedat sisaldavaid patareisid ja elavhõbetermomeetreid. Jäätmenimistus on nende koodid järgmised:

20 01 21* – luminestsentslambid ja muud elavhõbedat sisaldavad jäätmed; 20 01 33* – koodinumbriga 16 06 01, 16 06 02 või 16 06 03 nimetatud patareid ja akud ning sortimata patarei- ja akukogumid, mille hulgas on selliseid patareisid või akusid.

Mõõtevahendites kasutati ELi 27 liikmesriigis 2007. aastal hinnanguliselt kokku 7–17 tonni elavhõbedat, peamiselt vererõhuaparaatides, kodustes baromeetrites, kraadiklaasides ning labori- ja tööstuslikes termomeetrites. Määruse (EÜ) nr 1907/2006 (43) (REACH, XVII lisa kanne 18a) kohaselt on elavhõbedat sisaldavate mõõtevahendite turulelaskmine praeguseks keelatud ning elavhõbeda kasutamine üldsusele müüdavates seadmetes (nt kraadiklaasid ja baromeetrid) lõppes 2009. aastal (44).

Enamik liikmesriike kogub neid seadmeid koos muude ohtlike jäätmetega ja eraldab need pärast ringlussevõtu jaoks. Ent märgatav osa kodumajapidamistes kasutatavates kraadiklaasides ja muudes mõõteseadmetes sisalduvast elavhõbedast kõrvaldatakse endiselt sobimatul viisil – segaolmejäätmetena.

Liigiti kogumine hõlbustab järgnevat käitlust. Elavhõbedat sisaldavad jäätmed tuleb ringlusse võtta või neid töödelda ettevõttes, millel on ohtlike jäätmete käitlemise luba. Elavhõbeda muust materjalist eraldamise seadmed on olemas näiteks Saksamaal, Prantsusmaal, Austrias ja Rootsis. Elavhõbedaga kauplemine on rangelt reguleeritud ja kontrollitud elavhõbedat käsitleva määruse (EL) 2017/852 (45) alusel. Enne elavhõbedat sisaldavate jäätmete alalist ladustamist maa-alustes hoidlates (nt soolakaevandused) või selleks otstarbeks loodud prügilates neid üldjuhul töödeldakse ja stabiliseeritakse.

3. MIS TAGAB OHTLIKE KODUMAJAPIDAMISJÄÄTMETE LIIGITI KOGUMISE EDUKUSE

Liigiti kogumise korraldamise viise on analüüsitud mitmes uuringus (46). Edukad liigiti kogumise süsteemid järgivad integreeritud lähenemisviisi, mis hõlmab järgmist nelja elementi: majanduslikud stiimulid, selged eeskirjad õigusliku täitmise tagamise kohta, kohandatud liigiti kogumise taristu ning regulaarne suhtlus sihtrühmadega (jäätmeid tekitavate kodumajapidamistega). On täheldatud, et need neli elementi on kõigi liigiti kogumise (sh ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumise) süsteemide ühised tunnused.

Liikmesriikide parimate tavade analüüsiga on komisjon teinud kindlaks järgmised tegurid, mis aitavad oluliselt kaasa liigiti kogumise (eriti ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumise) süsteemide edukusele ehk suurendavad kogutud jäätmete kogust.

3.1. Majanduslikud stiimulid

Järgmisi vahendeid peetakse üldiselt Euroopas liigiti kogumist (sh inimeste poolt jäätmete liigiti kogumist nende tekkekohas) soodustavateks.

Laiendatud tootjavastutus paneb jäätmekäitlusega seotud rahalise ja/või praktilise vastutuse omavalitsuste asemel kaupade tootjatele. Laiendatud tootjavastutus aitab kaasa paremale sortimisele ja ringlussevõtule, tagades sobiva taristu ja vajaliku teavituse ning kattes kogumisteenuse, jäätmehierarhia kohase edasise käitlemise ja teadlikkuse suurendamise netokulud. Laiendatud tootjavastutus on osutunud kasulikuks paljude jäätmeliikide (nt pakendid, elektroonika, patareid ja sõidukid) ringlusse võtmisel.

2018. aastal läbi vaadatud jäätmete raamdirektiivi artiklites 8 ja 8a on sätestatud üldpõhimõtted, mida tuleb laiendatud tootjavastutuse süsteemide rakendamisel järgida. Oluline aspekt on tootjate makstavate tasude eristamine kestlikkuskriteeriumide alusel, võttes arvesse nt nende toodete vastupidavust, parandatavust, korduskasutatavust, ringlussevõetavust ja ohtlike ainete sisaldust. Kodumajapidamistes kasutatavate ohtlike toodete puhul võiks selline keskkonnahoidlikkust arvestav tasude eristamine soodustada toodete disaini täiustamist selliselt, et need oleks vähem ohtlikud (kvalitatiivne ennetus), et vältida veelgi enam jäätmeteket (kvantitatiivne) ning suurendada toote ringlussevõetavust ja korduskasutatavust.

Jäätmete kogusest olenevate tasude süsteemi (Pay-As-You-Throw, PAYT) kohaselt peavad kodumajapidamised segaolmejäätmete kõrvaldamise eest maksma. Selleks kasutatakse tavaliselt etikettidega jäätmekotte, mis tuleb enne välja osta, või tänaval asuvaid prügikonteinereid, mis avanevad vaid siis, kui kasutaja end kaardiga identifitseerib. On väga oluline, et segaolmejäätmed oleksid suhteliselt kallid ning ringlussevõetavad ja muud sorditud jäätmed saaks ära anda tasuta või väga väikese tasu eest. See annab selge stiimuli sortida jäätmeid nende tekkekohas.

Rahalise stiimuli tugevuse tõttu on PAYT-süsteem olnud tulemuslik tekkekohas liigiti kogumise soodustaja.

12. hea tava näide Flandria (Belgia) on oma PAYT-süsteemiga jäätmete tekkekohas liigiti kogumises kindel liider (47). Kodumajapidamiste makstava kohaliku jäätmemaksu muutuv osa sortimisest alles jäänud segaolmejäätmete eest peab jääma vahemikku 0,1–0,3 eurot/kg või 0,75–2,25 eurot 60-liitrise koti eest. PAYT-süsteemis kasutatakse tavaliselt registreeritud kotte või vöötkoodiga konteinereid. Kortermajade juures ja tiheasutusaladel saab kasutada (maa-aluseid) avalikke konteinereid, mis avanevad automaatselt pärast maksmist või isikutuvastamist. Prügila- ja põletamismaksud ja -tasud ei mõjuta kodanikke otse, aga motiveerivad omavalitsusi ja jäätmekäitlejaid tõhustama jäätmete sortimist, kogumist ja ringlussevõtmist nende territooriumil. Need maksud ja tasud aitavad arvesse võtta kõrvaldamise väliskulusid (süsinikdioksiidi- ja metaaniheide, õhu ja põhjavee saastumine) ja ringlussevõtust saadavat välistulu (energiasääst ning uute ressursside kaevandamisega seotud keskkonna- ja tervisemõju vähenemine) (48). Tagatisraha- ehk pandisüsteemis maksab tarbija toodet (nt pudelijooki) ostes pandiraha, mille ta saab tagasi, kui pakendi tagastab (49). Sellist süsteemi kasutatakse tavaliselt joogipakendite puhul, aga ka teiste tagastatavate toodete (nt välistingimustes toiduvalmistamiseks mõeldud propaaniballoonide) puhul. Rahalise stiimuli tõttu suurendab pandisüsteem ringlussevõtu määra peaaegu kohe 90 %-st suuremaks. Eeltoodud vahenditest kolme esimest (st laiendatud tootjavastutust, jäätmete kogusest olenevate tasude süsteemi ning prügilasse ladestamise ja põletamise makse) peetakse olulisimateks majandushoobadeks, millega stimuleerida jäätmehierarhia kohaldamist (jäätmete raamdirektiivi IVa lisa). Hea tava nõuanne — Kodumajapidamistele nende ohtlike jäätmete äraandmiseks ohutute ja odavate või tasuta võimaluste pakkumine suurendab kogumismäära. — Kui panna võimaluse korral vastutus ohtlike kodumajapidamisjäätmete käitlemise eest laiendatud tootjavastutuse kaudu tootjatele, on tagatud kogumistaristu jätkusuutlik rahastamine ning mõjusa keskkonnahoidlikkust arvestava tasude eristamisega saab motiveerida tootjaid muutma ka toodete disaini selliselt, et väheneksid kasutuselt kõrvaldatavate toodete käitlemise kulud.

3.2. Kohandatud liigiti kogumise võimalused

Eri jäätmeliikide kogumiseks on palju erinevaid võimalusi.

1) Kodu juurest äravedu ehk kohtkogumine (liigiti või koos) sobib eriti hästi tiheda asustusega linnapiirkondadesse, kus ei ole vaja vedada kauge maa taha. Seda kasutatakse tavaliselt eri liiki jäätmete, nagu kuivade ringlussevõetavate ja biojäätmete (sageli toimuvaks) kogumiseks, aga harva ohtlike kodumajapidamisjäätmete puhul (eeldatavasti sellepärast, et neid on vähe, need on väga erinevat liiki ja ohtlike jäätmete tänava äärde jätmisega kaasnevad suuremad riskid).

2) Perioodilist äravedu kasutatakse näiteks haljasjäätmete, ohtlike kodumajapidamisjäätmete ja suurjäätmete puhul. Perioodilise äraveo korraldamisega pakuvad omavalitsused kodumajapidamistele teenust, aga teevad seda harva (nt korra kuus). Pealevõtmise kohad võivad olla paindlikud (nt veokid võivad võtta ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid peale kõige käidavamatest kohtadest) või oleneda tellimustest (nt pakendatud seotud asbesti äravedu kodu juurest). Perioodilist äravedu korraldavad või hõlbustavad enamasti omavalitsused, aga vahel tellitakse teenust erasektori jäätmekäitlejatelt. Omavalitsused võivad piirata nende korraldatud teenuse kaudu kogutavate jäätmete kogust kodumajapidamise kohta (nt kuni 2 m3 suurjäätmeid aastas) ja kehtestada isikutuvastusnõuded, veendumaks, et ära viiakse ainult kodumajapidamiste jäätmed, mitte äri- või muust tegevusest tulenevad jäätmed.

3) Tänavakonteinerid või nn toomissüsteemid (bring systems). Omavalitsused, laiendatud tootjavastutusega seotud kohustusi täitvad organisatsioonid või teised jäätmekäitlejad paigaldavad tänavakonteinerid või toomissüsteemid, et koguda eri liiki jäätmeid: sortimisest üle jäänud jäätmed, teatavad ohtlikud kodumajapidamisjäätmed, köögijäätmed, paber ja papp, plast, metall, klaaspakendid ning tekstiil. Kui panna avalikesse käidavatesse kohtadesse prügikastid või -konteinerid, saavad kodumajapidamised oma jäätmeid sinna viia igal ajal ning kodu juurest äraviimisega võrreldes on ka logistika optimaalsem.

4) Tagastuspunktid – laiendatud tootjavastutusega seotud kohustusi täitvad organisatsioonid pakuvad eri jäätmevoogude jaoks kauplustesse tagastamise võimalusi: joogipakendid, elektri- ja elektroonikaseadmete romud, patareid ning ohtlikud kodumajapidamisjäätmed. Tagastuspunktid on tarbijatele mugavad ja tagavad kodu juurest äraviimisega võrreldes optimaalsema logistika.

5) Jäätmejaamad on kohad, kuhu kasutajad saavad viia peaaegu kõik taaskasutamiseks või kõrvaldamiseks mõeldud jäätmed, ning sealsed töötajad saavad abistada ja jälgida toodavate jäätmete kvaliteeti. Kuna jäätmejaam keskendub kodumajapidamisjäätmete kogumisele, tuleks kutsetegevuse tulemusena tekkinud jäätmed viia mujale. Selleks võib näiteks nõuda isiku tuvastamist ID-kaardi abil või keelata suurte koguste toomise. 13. hea tava näide Madalmaades on soovitatav üks jäätmejaam 60 000 elaniku kohta (50). Flandrias (Belgia) võib iga omavalitsus valida, kas järgitakse rahvaarvul või vahemaal põhinevat normi. Esimesel juhul peab olema üks jäätmejaam igas vähemalt 10 000 inimesega omavalitsuses ja iga 30 000 elaniku kohta üks jäätmejaam lisaks (51). Teisel juhul on omavalitsustel ühised jäätmejaamad, kuhu saavad jäätmeid tuua kõigi süsteemiga liitunud omavalitsuste inimesed ja 90 % elanike jaoks peaks jäätmejaam asuma 5 km raadiuses. Linnad otsustavad tavaliselt vahemaanormi kasuks, mistõttu on seal suure rahvastikutiheduse tõttu jäätmejaamade arv elanike arvu kohta väiksem. Tuleb märkida, et kuigi eri piirkondade parimate tavade analüüsist nähtub, et üht kõigile sobivat jäätmete liigiti kogumise süsteemi ei ole olemas, on siiski mõned ühised elemendid, mis eri kombinatsioonides moodustavad liigiti kogumise süsteemi musternäite. Neist elementidest ongi käesolevates suunises juttu. Nende elementide timmimise ja kombineerimise paindlikkus võimaldab süsteemi kohalikest oludest olenevalt optimeerida (nt võttes arvesse rahvastikutihedust, eluasemetüüpe, kliimat, ladustamisruumi piiranguid, kogumist ajaloolistes vanalinnades jne). Hea tava nõuanne — Kui kasutada korraga mitut erinevat liigiti kogumise süsteemi, on kogumine üldjuhul tõhusam, sest võetakse arvesse eri jäätmevooge ja elanikkonna eelistusi. — Kõige levinumad kogumiskohad paljude erinevate ohtlike kodumajapidamisjäätmete jaoks on jäätmejaamad. Selliste jäätmete võimalikult suurte kogumismahtude saavutamiseks peavad jäätmejaamad olema mugavad kasutada: kaua avatud, hästi ligipääsetavas kohas ja tiheda võrgustikuna. — Perioodiline äravedu, tellimisel äravedu ja mobiilsed kogumispunktid on tavapärastele jäätmejaamadele oluline täiendus, sest siis saavad kodumajapidamised anda jäätmeid ära kodule lähemal. Samuti on need kasulikud väga tihedalt asustatud aladel, kus on vähe ruumi. Tõhusaks ja kulutasuvaks lahenduseks võivad osutuda ka uuenduslikud kogumisvõimalused (nt Pariisis kasutatavad trimobiilid ja Tallinnas kasutatavad kohandatud merekonteinerid). — Kodu juurest äravedu tagab üldjuhul kõige kõrgema kogumismäära, eriti tiheasustusaladel. Aga ka selle kulud on suuremad kui teistel kogumisviisidel. — Poodides, apteekides ja teistes kutsetegevusega tegelevates kohtades olevad kogumispunktid ja tagasivõtukohustus võivad aidata kogumisvõrku täiustada, et jäätmete nõuetekohane kõrvaldamine oleks lihtsam ega tekiks kiusatust neid segaolmejäätmete sekka visata või kanalisatsiooni lasta. — Teatavate ohtlike kodumajapidamisjäätmete (nt asbesti) puhul saavad kohalikud omavalitsused terviseriske ja ebaseaduslikku kõrvaldamist minimeerida, pakkudes konkreetse jäätmevoo jaoks sobivaid teenuseid (nt standardpakendisse pandud seotud asbesti äravedu kodu juurest). — Jäätmejaamade personali asjakohane koolitamine (eriti jäätmete vastuvõtmise kriteeriumide valdkonnas) parandab sortimist ja sellest tulenevalt ka taaskasutusse võetava materjali kvaliteeti. — Kui luua süsteem, millega teha kindlaks, kui palju ohtlikke kodumajapidamisjäätmeid eraldi kogutakse, milline on nende kvaliteet ja kui palju see aastas elaniku kohta maksab, saab hästi jälgida kogumissüsteemi tulemuslikkust, seada eesmärke ja hinnata aja jooksul toimunud muutusi.

3.3. Teadlikkuse suurendamine ja kommunikatsioon

Kommunikatsioon on kodumajapidamiste teavitamisel ja nende motiveerimisel jäätmeid sortima kriitilise tähtsusega. Seda on vaja, et tutvustada inimestele sortimisviise ja koguda süsteemile toetust, aga üldjuhul üksnes sellest kogukonna sortimisharjumuste muutmiseks ei piisa. Edukuse tagamiseks tuleb kommunikatsioonile lisaks kasutada majanduslikke stiimuleid ja tagada nõuete täitmine.

14. hea tava näide Ljubljana (Sloveenia) paistab silma selle poolest, et seal kogutakse kokku 73 % ringlussevõtmiseks sobivatest jäätmetest. See saavutatakse biojäätmete ja ringlussevõetavate jäätmete kodumajapidamiste juurest kogumise süsteemiga, mida toetavad lisaks jäätmejaamad. Kuivi ringlussevõetavaid jäätmeid viiakse ära sagedamini kui sortimisest üle jäänud jäätmeid, et motiveerida inimesi sortima jäätmeid nende tekkekohas. Sotsiaalmeedia ja sõnumite kasutamisel äraveokuupäevadest teavitamiseks vastavalt iga kodaniku profiilile on olnud oluline roll sellise suure kogumismäära saavutamisel. Ka avalik-õiguslik jäätmekäitlusettevõte Snaga kasutab sotsiaalmeediat (internet, sõnumid, Facebook ja Twitter), et muuta äraveoteenused klientide jaoks mugavamaks. Kesklinna paigaldatud maa-alused konteinerid teevad kogumise lihtsaks sealjuures miljööd visuaalselt risustamata.

Mõjusa kommunikatsiooni väljatöötamisel tuleks arvesse võtta alljärgnevat. Kodumajapidamised võivad saada teavet jäätmete sortimise kohta paljudest eri allikatest: laiendatud tootjavastutuse organisatsioonidelt, kohalikelt omavalitsustelt ning riigi ja piirkonna valitsuselt. Sellise teavitamise mõju suurendamiseks ja sünergia tekitamiseks on soovitatav:

— kooskõlastada selle ulatus ja sisu;

— korraldada teabekampaaniaid eri kanalites (televisioonis, raadios, sotsiaalmeedias, veebisaitidel, ajalehtedes jm) samal ajal;

— kohandada sõnum ja keel igale sihtrühmale eraldi sobivaks ning pöörata eritähelepanu haavatavate kodumajapidamisteni jõudmisele, sest neile on teave sageli halvasti kättesaadav;

— määrata kindlaks näitajad, mille alusel teadlikkust perioodiliselt mõõta. Nii saab kampaaniaid hinnata ja täiustada ning määrata kindlaks järgmised teavitamisprioriteedid;

— panna jäätmekottidele ja kogumiskohtadesse selged juhised, et vähendada sobimatute jäätmete kogust.

15. hea tava näide 8. näites oli juttu laiendatud tootjavastutuse organisatsioonist Cyclamed, (52) mis koordineerib ja rahastab Prantsusmaal aegunud (või kasutamata) ravimite kokkukogumist. Cyclamedi kommunikatsioonistrateegia eesmärk on tagada, et tarbijad sordivad kasutamata ravimeid ja tagastavad need apteekidesse ning panevad pakendid ja pakendi infolehed paberikonteinerisse. 2018. aastal oli kogumismäär 62 %. Kommunikatsioon on suunatud tarbijatele, aga hõlmab ka apteeke, edasimüüjaid ja omavalitsusi. 2018. aastal hõlmas kommunikatsioon alljärgnevat. — Lühifilm (alla 80 sekundi), mida saab vaadata veebis ja apteekides elektroonilistel tabloodel. Film selgitas sortimist lihtsalt ja naljakalt. — Reklaamfilmid (12 sekundit) televisiooni, sotsiaalmeedia ja elektrooniliste reklaamtabloode jaoks (nt apteekides), et teadlikkust hoida. — Plakatid, reklaamlehed ja infograafikud veebilehtedel, apteekides ja omavalitsusasutustes. Esitatakse visuaalsed sortimisjuhised ja olulisimad arvnäitajad, et tarbijaid motiveerida. — Ribareklaamid, mis sisaldavad olulisimat infot ja mida apteegid või muud asjaosalised saavad lihtsalt kasutada oma veebisaitidel. — Koomiks, kus on ka mõned täidetavad „mängud“. — Kleebised, millel on olulisimad sortimisalased sõnumid (alla 15 sõna) ning mis on mõeldud apteekidesse ja edasimüüjate kaubikutele. — Veebisait, kus on eraldi lehed sihtrühmadele ja partneritele: tarbijatele, apteekidele, edasimüüjatele ja omavalitsustele. Veebisait on interaktiivne: kasutatakse asukohatuvastust, et leida lähimad aegunud ravimeid vastu võtvad apteegid, samuti mälumänge ja lugusid inimeste kogemustest. — Sotsiaalmeedia: blogi, Facebook ja Twitter. Mõju hindamiseks mõõdetakse jälgijate arvu. — Mobiilirakendus, millel on alati ajakohane ravimite otsimootor ning teavitused, mida saab kasutaja vajadustele ja sortimisjuhistele vastavaks kohandada. — Uudiskiri apteekidele kogumissüsteemi uudiste ja paljude muude artiklitega asjakohasuse ja katvuse suurendamiseks. Mõju mõõtmiseks korraldab väline ettevõte apteekides küsitlusi. — Reklaam: Prantsuse apteekrite ajakirjas otsitakse nn kogumissaadikuid. — Regulaarsed kohtumised sektori liitudega, et hoida teadlikkust, saada teenuse täiustamiseks vajalikku tagasisidet ja tagada kõigi tarneahela partnerite veendunud osalus. — Muud kampaaniad – asjaomaste pädevate asutuste ja teiste laiendatud tootjavastutuse organisatsioonide korraldatud kampaaniate ja ürituste toetamine, et rõhutada kõigi jäätmeliikide eraldi kogumise tähtsust. — Kohandatud teave omavalitsustele ja kohalolu omavalitsuste korraldatud üritustel.

Hea tava nõuanne

— Kõik ohtlike kodumajapidamisjäätmete käitlemises osalejad (nt kohalikud omavalitsused, jäätmekäitlejad ja tootjate nimel laiendatud tootjavastutuse kohustusi täitvad organisatsioonid) peaksid esitama selged, põhimõtteühtsed ja põhjalikud juhised selliste jäätmete tekke vältimise, liigitamise, sortimise ja kõrvaldamise kohta (sh ohtlike toodete parema märgistamise abil). Teave peaks olema lihtne, et mitte tekitada segadust tarbijates, kes puutuvad kokku suure hulga erinevate ohtlike kodumajapidamisjäätmetega.

— Jäätmejaamade ja ohtlike kodumajapidamisjäätmete muude kogumiskohtade aadressidest ja lahtiolekuaegadest tuleb teada anda mitme kanali (sh sotsiaalmeedia) kaudu, et see info jõuaks kõigi elanikkonnarühmadeni.

— Kohalike sidusrühmade (nt kohalike ühenduste) ja sotsiaalsete rühmade kaasamine ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumisse suurendab teadlikkust ja kodanike kaasatust.

— Toetada tuleks eriti lastele mõeldud haridusprogramme, sest lapsed on head õigete jäätmekäitlustavade saadikud. Kui õpetada lastele ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogumist ja selle tähtsust (kursustel, kohapealsete külastustega jms), motiveerib see kaudselt ka nende vanemaid ja suuremaid õdesid-vendi jäätmeid sortima.

— Kui teavitada inimesi ohtlike kodumajapidamisjäätmete valest kõrvaldamisest tingitud kahjust rahvatervisele ja keskkonnale, võib see ärgitada neid jäätmeid paremini sortima ja kõrvaldama.

3.4. Nõuete täitmise tagamine

Vale kogumine ja sortimine vähendavad taaskasutamiseks kokku kogutud jäätmete kvaliteeti. Kui ohtlikud kodumajapidamisjäätmed kogutakse kokku segaolmejäätmete või muude tavajäätmete hulgas, vähendab see nende kvaliteetse ringlussevõtu potentsiaali. Kuigi teavitamisega tehakse kodumajapidamistele selgeks, kuidas jäätmeid sortida, on teataval määral vaja ka stiimuleid või kontrolli ja nõuete täitmise tagamist. Pädevad asutused võivad teha järgmisi praktilisi kontrolle.

— Läbipaistvate jäätmekottide vaatlus: kui neis on asjaomase kogumissüsteemi jaoks sobimatuid materjale, tuleb kotid vastavalt märgistada ja jätta ära viimata.

— Kaalukontroll: konkreetsele jäätmeliigile mitteomane kaal võib anda alust kontrollimisele (nt kui alumiiniumi, plastpakendite või biojäätmete konteiner on ebatavaliselt raske, võib seal olla sobimatuid materjale, näiteks mulda).

— Trahvid: valesti sorditud jäätmeid sisaldavate kottide või konteinerite äraviimisest keeldumise kõrval on korrektse sortimise edendamise tagamiseks tulemuslikud haldustrahvid. Need aitavad kaasa ka sellele, et äraviimata kotid ei jääks avalikku ruumi laokile. Trahve tuleks siiski kasutada majanduslikele stiimulitele, veenmisele ja teavitamisele lisaks, mitte nende asemel.

Jäätmete kontrollimatu ja ebaseadusliku mahapanekuga (ulaladestamine) eiratakse korrektse jäätmekogumise ja jäätmetekke vältimise stiimuleid ning põhjustatakse suuri ebameeldivusi ning kahju keskkonnale ja rahvatervisele. Nõuete täitmise tagamise ning jäätmete kontrollimatu ja ebaseadusliku mahapaneku ärahoidmise strateegia rakendamine on eduka jäätmekäitluse nurgakivi. Ohtlike kodumajapidamisjäätmete korrektset käitlemist soodustavate tõhusamate stiimulitega saab jäätmete ulaladestamist vähendada, mis muudab ülejäänud täitemeetmed tulemuslikumaks.

Riigi või piirkonna valitsused võivad tulemuslikkust veelgi parandada, kui võrdlevad omavalitsusi ja edendavad nõuete täitmise tagamise heade tavade jagamist. Võrrelda tuleb sarnaste tunnustega omavalitsusi või piirkondi. Näiteks Flandria (Belgia) on jaganud oma omavalitsused 16sse rühma, millel on erinevad liigiti kogumise eesmärgid (53). Rühmitamise aluseks on muu hulgas elanikkonna vanus, ränne, turism ja linnastumisaste. Omavalitsuste jäätmekäitlussüsteemide tulemuslikkuse võrdlemise metoodikat võib leida kirjandusest (54).

16. hea tava näide Luksemburgi Suurhertsogiriigis peavad 21. märtsi 2012. aasta jäätmekäitlusseaduse kohaselt kortermajadel olema jäätmete liigiti kogumise võimalused. Lõimitud jäätmekogumissüsteemis SuperDrecksKëscht® pakutakse majahalduritele tasuta nõuandeteenuseid, mis toetavad nõude kohalikku täitmist: käiakse kohapeal, et analüüsida hetkeolukorda, antakse soovitusi sortimistaristu kohta ja aidatakse elanikke teavitada. Selline juriidiline kohustus, mida toetab ka lõimitud lähenemisviis, on aidanud saavutada suure kogumismäära (55). Hea tava nõuanne — Kui sätestada juriidiline kohustus luua kortermajade juurde jäätmete sortimise taristu, paneb see majahaldureid ja omanikke tegutsema. Sellise kohustuse ühendamine praktiliste tugiteenustega (kohapealne külastus, teavitusmallid) on osutunud tõhusaks vahendiks, millega edendada ohtlike kodumajapidamisjäätmete sortimist kortermajades ja vältida nende sobimatut kõrvaldamist. — Kui kontrollida segaolmejäätmete kottides leiduvate valesti sorditud ohtlike kodumajapidamisjäätmete kogust ja liike, saavad jäätmekäitlejad välja selgitada prioriteedid, millele nõuete täitmise tagamisel ja teavitamisel kõige rohkem tähelepanu pöörata. — Kui uurida ulaladestatud jäätmeid, võib vahel selgitada välja süüdlase ja võtta selle nõuete täitmise tagamisel aluseks. Trahvide kehtestamine ja trahviriski tajumine sunnivad käitumist muutma.

4. VIITED

ACR+ (2019), Deposit-refund systems in Europe

Adamcová, D. et al.,„Household Solid Waste Composition Focusing on Hazardous Waste“, Pol. J. Environ. Stud., kd 25, nr 2, (2016), lk 487–493, http://www.pjoes.com/Household-Solid-Waste-Composition-Focusing-on-Hazardous-Waste,61011,0,2.html

Adème (2017), Les filières à responsabilité élargie du producteur, https://www.conibi.fr/uploads/pdf/comm/FILIERES-REP-EDITION2017.pdf https://www.ademe.fr/sites/default/files/assets/documents/responsabilite_elargie_du_producteur_rep_memo2017_010401.pdf

Amsterdam (2015), Afvalketen in Beeld

Andreasi Bassi, S., Christensen, T.H., Damgaard, A. (2017), „Environmental performance of household waste management in Europe – an example of 7 countries“, Waste Management, kd 69, 545–557, https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0956053X17305342

aus der Beek, T. et al. (2016), „Pharmaceuticals in the environment. Global occurrences and perspectives” – Environmental Toxicology and Chemistry, kd 35/4, lk 823–835, http://dx.doi.org/10.1002/etc.3339

Bio Intelligence (2012), Use of economic instruments and waste management performances

Cyclamed (2019), Rapport annuel 2018

D’emweltverwaltung (2018), Plan national de gestion des déchets et ressources

Dijkgraaf, E., Vollebergh, H. (2004), „Burn or bury? A social cost comparison of final waste disposal methods“, Ecological economics, kd 5, lk 233–247

Dubois, M. (2013), „Disparity in European taxation of combustible waste“, Waste Management nr 7, lk 1575–1576

Euroopa Komisjon (2002a), Study on hazardous household waste (HHW) with a main emphasis on hazardous household chemicals (HHC)

Euroopa Komisjon (2002b), Costs for municipal waste management in the EU

EEA (2015), Prevention of hazardous waste in Europe

EEA (2019), Paving the way for a circular economy: insights on status and potential, https://www.eea.europa.eu/publications/circular-economy-in-europe-insights

Eurostat (2008), Municipal solid waste composition EU 27

Giegrich J., Mampel U., Franke B., Müller F., Knappe F. (1993), Eintrag organischer und anorganischer Schadstoffe in den Abfall über Produkte (Orgaaniliste ja anorgaaniliste saasteainete sattumine jäätmetesse toodete kaudu), Ifeu-Institut für Energie- und Umweltforschung Heidelberg GmbH. F+E-Vorhaben nr 10310602 Berliini keskkonnaametiga (Umweltbundesamt Berlin) sõlmitud lepingu alusel, Heidelberg, detsember 1993

Lavigne, C., De Jaeger, S., Rogge, N. (2019), „Identifying the most relevant peers for benchmarking waste management performance: A conditional directional distance Benefit-of-the-Doubt approach“, Waste Management, kd 89, lk 418-429

Letcher, T. M., & Vallero, D. A. (toim.) (2019), Waste: A handbook for management, Academic Press

Nainggolan, D. et al. (2019), „Consumers in a Circular Economy: Economic Analysis of Household Waste. Sorting Behaviour“, Ecological Economics, kd 166, 106402

OECD (2012), Sustainable materials management, Making better use of resources, https://www.oecd.org/env/waste/smm-makingbetteruseofresources.htm

OVAM (2010), Uitvoeringsplan milieuverantwoord beheer van huishoudelijke afvalstoffen

OVAM (2018), Huishoudelijk Afval en gelijkaardig bedrijfsafval

OVAM (2019), Planaanpassing Uitvoeringsplan huishoudelijk afval en gelijkaardig bedrijfsafval goedgekeurd door de Vlaamse Regering op 17 mei 2019

START project (2008), Management Strategies for Pharmaceuticals in Drinking Water, http://www.start-project.de. Tsitaat: https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC2866706/pdf/ehp-118-a210.pdf

UNEP (2016), Guidelines for Framework legislation for Integrated Waste Management, https://stg-wedocs.unep.org/handle/20.500.11822/22098

Besluit van de Vlaamse Regering tot vaststelling van het Vlaams reglement betreffende het duurzaam beheer van materiaalkringlopen en afvalstoffen (Vlarema) bijlage 5.1.4, https://navigator.emis.vito.be/mijn-navigator?woId=44718 – https://www.ovam.be/sites/default/files/atoms/files/Minimum-%20en%20maximumtarieven%202019%20voor%20huisvuil%20en%20grofvuil.pdf

World Bank (2018), What a waste 2.0

WRAP (2014). Waste Regulations Route Map. http://www.wrap.org.uk/sites/files/wrap/Route%20Map%20Revised%20Dec%2014.pdf

(1) ELT L 312, 22.11.2008, lk 3.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/851, millega muudetakse direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid (ELT L 150, 14.6.2018, lk 109), põhjendus 41.

(3) Eri jäätmevoogude koostise kohta vt nt Andreasi et al. (2017).

(4) Adamcová, D. et al. (2016).

(5) Euroopa Keskkonnaamet (2015) ja D’emwelverwaltung (2018).

(6) Komisjoni 3. mai 2000. aasta otsus 2000/532/EÜ, millega asendatakse otsus 94/3/EÜ (millega kehtestatakse jäätmeid käsitleva nõukogu direktiivi 75/442/EMÜ artikli 1 punkti a kohaselt jäätmete nimistu) ja nõukogu otsus 94/904/EÜ (millega kehtestatakse ohtlikke jäätmeid käsitleva nõukogu direktiivi 91/689/EMÜ artikli 1 lõike 4 kohaselt ohtlike jäätmete nimistu) (EÜT L 226, 6.9.2000, lk 3).

(7) Komisjoni teatis jäätmete liigitamise tehnilise juhendi kohta (ELT C 124, 9.4.2018, lk 1).

(8) http://ec.europa.eu/environment/waste/studies/pdf/household_report.pdf

(9) Letcher ja Vallero (2019).

(10) https://ec.europa.eu/environment/waste/studies/pdf/household_report.pdf

(11) https://ec.europa.eu/environment/waste/studies/pdf/20180227_Haz_Waste_Final_RepV5_clear.pdf

(12) D’emweltverwaltung (2018).

(13) https://www.acrplus.org/images/project/R4R/Good_Practices/GP_Odense_hazardous-waste-collection.pdf

(14) https://www.acrplus.org/images/project/R4R/Good_Practices/GP_ORDIF_mobile-civic amenity site.pdf

(15) https://cdn.paris.fr/paris/2020/06/10/4beadd723295ce69dcd7acbcbe0a582f.pdf

(16) https://www.acrplus.org/images/project/R4R/Good_Practices/GP_Tallinn_hazardous-waste-collection.pdf

(17) https://www.ecologique-solidaire.gouv.fr/dechets-diffus-specifiques-menagers

(18) Nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiiv 1999/31/EÜ prügilate kohta (EÜT L 182, 16.7.1999, lk 1).

(19) Komisjoni teatis jäätmete liigitamise tehnilise juhendi kohta (ELT C 124, 9.4.2018, lk 1).

(20) Saksamaa Föderaalse Keskkonnameti (Umweltbundesamt) hinnangul jääb müüdud kogustest umbes 30 % kasutamata ja visatakse ära.

(21) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiv 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67).

(22) Health care without harm (HCWH) Europe on loonud andmebaasi, millega tahetakse anda ülevaade kohalike, piirkondlike ja riiklike vabaühenduste, Euroopa projektide ning ELi liikmesriikide riiklike ja piirkondlike asutuste praegustest ja varasematest algatustest, mis on seotud keskkonda jõudvate ravimite ja ravimijäätmetega: http://saferpharma.org/pie-initiatives-database/?_sft_area_of_interest=unused-expired-pharmaceutical-disposal-practices

(23) OECD 2019, https://www.oecd.org/chemicalsafety/pharmaceutical-residues-in-freshwater-c936f42d-en.htm

(24) https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/29890607 ja https://doi.org/10.1016/j.scitotenv.2012.04.028

(25) aus der Beek, T. et al. (2016).

(26) Ademe (2017).

(27) https://www.sigre.es/

(28) https://www.cyclamed.org/wp-content/uploads/2019/09/CYCLAMED_INFOGRAPHIE_2018-3-1024x1024.jpg

(29) Maailma Terviseorganisatsioon, 2014. Safe management of wastes from health-care activities (tervishoiuga seoses tekkinud jäätmete ohutu käitlemine), https://www.who.int/water_sanitation_health/publications/wastemanag/en/

(30) Ülevaade liikmesriigiti/piirkonniti on esitatud ACR+-i COVID-19 veebilehel https://www.acrplus.org/en/municipal-waste-management-covid-19

(31) https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/infection-prevention-control-household-management-covid-19

(32) Waste management in the context of the coronavirus crisis (aprill 2020), https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/waste_management_guidance_dg-env.pdf

(33) https://www.who.int/water_sanitation_health/publications/technologies-for-the-treatment-of-infectious-and-sharp-waste/en/

(34) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1272/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1907/2006 (ELT L 353, 31.12.2008, lk 1).

(35) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaalide Agentuur ning muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93, komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).

(36) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/148/EÜ töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl (ELT L 330, 16.12.2009, lk 28).

(37) State of the art: asbestos – possible treatment methods in Flanders: constraints and opportunities (2016) (Tehnika tase: asbest – võimalikke käitlusmeetodeid Flandrias: piirangud ja võimalused), https://www.ovam.be/sites/default/files/atoms/files/State%20of%20the%20art%20asbestos%20waste%20treatement.pdf

(38) https://www.researchgate.net/publication/279340427_Regulations_in_the_European_Union_with_Emphasis_on_Germany_Sweden_and_Slovenia

(39) Saksamaa Keskkonnaameti tehtud põhjaliku uuringu (Giegrich et al., 1993) tulemusena jõuti järeldusele, et prügilate nõrgvee kantserogeensus on tingitud peamiselt arseenist.

(40) Vt joonealune märkus 35.

(41) Nt kõrgetemperatuurne kivisöetõrvapigi [EC: 266-028-2].

(42) http://ec.europa.eu/environment/waste/studies/pdf/household_report.pdf

(43) Vt joonealune märkus 35.

(44) http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/study_report2008.pdf

(45) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2017. aasta määrus (EL) 2017/852 elavhõbeda kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1102/2008 (ELT L 137, 24.5.2017, lk 1).

(46) Vt muu hulgas OECD (2012), WRAP (2014), UNEP (2016) ja Euroopa Keskkonnaamet (2019).

(47) Besluit van de Vlaamse Regering tot vaststelling van het Vlaams reglement betreffende het duurzaam beheer van materiaalkringlopen en afvalstoffen (Vlarema) bijlage 5.1.4.

(48) Keskkonnahoidlikku maksustamist käsitletakse põhjalikult veebisaidil https://ex-tax.com/

(49) Vt võrgustiku ACR+ ülevaadet Euroopas kasutusel olevatest pandisüsteemidest (2019).

(50) Amsterdam (2015).

(51) OVAM (2010).

(52) Cyclamed (2019).

(53) OVAM (2019).

(54) Lavigne et al. (2019).

(55) Luksemburgi Keskkonnaamet (2015).