ET Euroopa Liidu Teataja C 276/9

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2013/C 276/06

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„ACEITE DE LA COMUNITAT VALENCIANA”

EÜ nr: ES-PDO-0005-0720-23.09.2008

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Aceite de la Comunitat Valenciana”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Ekstraklassi külmpressitud oliiviõli, mida saadakse oliivipuu (Olea europea, L.) viljadest, mis kuuluvad üksnes järgmistesse Valencia autonoomse piirkonna kohalikesse sortidesse: „Farga”, „Serrana”, „Morrudas”, „Villalonga” ja „Blanqueta”. Sortide osakaal õlis on järgmine: „Serrana” 20–40 %; „Villalonga” 20–40 %; „Farga” 10–25 %; „Blanqueta” 10–25 % ja „Morrudas” 5–10 %.

Kaitstud päritolunimetusega „Aceite de la Comunitat Valenciana” hõlmatud ekstraklassi külmpressitud oliiviõlil on alljärgnevad omadused.

Ekstraklassi külmpressitud oliiviõli

— Happesus < 0,5°

— Peroksiidarv < 15 mEq O2/kg

— Ultraviolettkiirguse absorptsioon K270 < 0,15

— Ultraviolettkiirguse absorptsioon K232 < 2,50

— Vaha ≤ 250

— Delta K ≤ 0,01

— Oleiinhappe sisaldus vahemikus 70–82 % rasvhapete koguhulgast

— Linoolhappe sisaldus üle 8 % rasvhapete koguhulgast

— Palmitiinhappe sisaldus vahemikus 9,5–12 % rasvhapete koguhulgast

— Linoleenhappe sisaldus alla 1 % rasvhapete koguhulgast

— Palmitoleiinhappe sisaldus vahemikus 0,6–2,5 % rasvhapete koguhulgast

— Arahhiinhappe sisaldus alla 0,6 % rasvhapete koguhulgast

— Lignotseriinhappe sisaldus alla 0,2 % rasvhapete koguhulgast

— Veamediaan = 0

— Puuviljalisuse mediaan > 3 ja < 6

— Teravuse mediaan > 1 ja < 3

— Mõruduse mediaan > 1 ja < 3

— Puuviljalisuse mediaani ning mõruduse ja teravuse mediaani suhe peab andma tulemuseks väärtuse, mille alusel võib nimetatud õli iseloomustada tasakaalustatuna.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Oliivisortide kirjeldus

SERRANA

Küps vili on munakujuline, lillakasmusta värvuse ja poorse kestaga. Tegemist on keskmise saagikusega vastupidava sordiga, mis talub põuda ja miinuskraade, kuid on tundlik oliivikärbse ja kärntõve suhtes.

Sort valmib vara ja annab head õlisaaki, seda viljeldakse peamiselt Alto Palancia omavalitsusüksuses, Calderona ja Espadáni mäeahelikus asuvas looduspargis ning selle ümbruses, kuigi seda leidub teataval määral ka naaberaladel.

FARGA

Tegemist on väga vana sordiga, mis pärineb Castellóni provintsi põhjaosast. Vili on väikese kuni keskmise suurusega ning pikliku asümmeetrilise kujuga.

Viljad küpsevad vara, sordi saagikus on keskmine, kuid ebaühtlane. Õlisaak on märkimisväärne ja sorti viljeldakse Castellóni provintsi põhjaosas ja vähesemal määral ka naabruses asuvates Plana Alta ja Alcalaténi piirkondades.

BLANQUETA

Sort on pärit Muro de Alcoyst. Vili on ümar ja küpsena veinipunase kuni musta värvusega.

Vilju koristatakse vara, sordi õlisaagikus on keskmine.

VILLALONGA

Sort on pärit Valencia provintsi lõunaosast. Suured viljad on ümara kujuga, kuid annavad siiski head õlisaaki. Küps vili on musta värvusega.

Miinuskraadidele ja põuale tundlikku sorti leidub kogu Valencia provintsis, suuremas osas Alicante provintsis ning teataval määral Castellónis.

MORRUDA

Keskmise suurusega vili on lillakasmusta värvuse ja veidi asümmeetrilise kujuga. Sordi õlisisaldus on keskmine.

Vastupidav sort on väikese saagikusega, seda leidub ühtlaselt kõikjal Valencia autonoomses piirkonnas. Sort ei ole laialt levinud, kuid on teatavates piirkondades suure tähtsusega.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Oliivid kasvatatakse ja neid töödeldakse punktis 4 osutatud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana” pakendamine võib toimuda geograafilisest piirkonnast olenemata mis tahes ettevõttes.

Õli pakendatakse anumatesse, mis tagavad toote hea säilivuse ja võivad olla valmistatud toiduainete pakendamiseks ettenähtud polüetüleenist, klaasist, plakeeritud metallist või need võivad olla keraamilised. Eelistatud on pakendid, mis kaitsevad toodet kõige tõhusamalt valguse, soojuse jms eest.

Pakendid on kuni 5-liitrised, lubatud on ka 100 ml, 250 ml, 500 ml, 750 ml, 1 l, 2 l, 2,5 l, 3 l ja 5 l mahutavad pakendid.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Käesolevas spetsifikaadis kirjeldatud oliiviõli siltidel ja märgistel peavad olema esitatud sõnad „Denominación de Origen Protegida” (kaitstud päritolunimetus) ja „Aceite de la Comunitat Valenciana”.

Samuti peab tootel olema vastavustähis, st lisamärgis, mille paigaldab pakendamisettevõtja viisil, mis ei võimalda märgise uuesti kasutamist ja millega tagatakse toote jälgitavus. Nimetatud lisamärgistel on esitatud sõnad „Denominación de Origen Protegida Aceite de la Comunitat Valenciana” ja toote logo.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana” valmistamiseks kasutatavate oliivide tootmispiirkond koosneb Valencia autonoomse piirkonna 65 omavalitsusüksusest: Albocàsser, Tirig, La Salzadella, Sant Mateu, Les Coves de Vinromà, Figueroles, Les Useres, San Juan de Moró, Serra Engarzeran, Torre Endomenech, Vall d’Alba, Vilafamés, Ayódar, Fanzara, Almedijar, Altura, Azuébar, Chóvar, Geldo, Navajas, Segorbe, Soneja, Castellnovo, Teresa, Vall d’Almonacid, Viver, Alcudia de Veo, Alfondeguilla, Artana, Tales, Gátova, Casinos, Alcublas, Gestalgar, Sot de Chera, Villar del Arzobispo, Requena, Utiel, Venta del Moro, Ayora, Cortes de Pallas, Anna, Bicorp, Bolbaite, Chella, Enguera, Millares, Navarrés, Font de la Figuera, Moixent, Vallada, Albaida, Beniatjar, Ontinyent, Alfafara, Alqueria d'Aznar, Cocentaina, Millena, Muro d'Alcoi, Alcoi, Biar, Cañada de Biar, Sax, Villena, Banyeres de Mariola ja Onil.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Määratletud piirkonnas valitseb vahemereline kliima, mida iseloomustavad pehmed talved, vähesed sademed (sadu esineb peamiselt sügisel ja kevadel) ja suur suvine põud. Piirkonna kliima ühtsusele aitab kaasa Vahemere, Pürenee poolsaare ja Atlandi ookeani mõju. Eriti ühetaolised on kliimatingimused peamistel viljelusperioodidel, st õitsemise, oliivide valmimise lõppetapi ja õlisisalduse kujunemise ajal. Kliimat iseloomustavad alljärgnevad tegurid.

— Oliivide tootmispiirkonna aasta keskmine temperatuur jääb vahemikku 12–16 °C, kusjuures suvised ja talvised temperatuurid erinevad suurel määral (vastavalt keskmiselt 6–10 °C ja 22–26 °C). Sellised temperatuurid on soodsad oliivipuu fenoloogilisele arengule.

— Aasta keskmine sademete hulk jääb vahemikku 500–600 mm, esineda võib teatavaid kõikumisi; väga kuivadel aastatel on sademeid 200–300 mm ja kõige rohkem võib sadada 700–800 mm.

Pinnas on peamiselt lubjakivine, kuigi mõnes kohas esineb ka liivakivi, merglit ja kipskivi. Mesosoikumi aegkonnast pärit põhjakiht on moodustunud peamiselt juura- ja kriidiajastu lubjakivist, mille hulgas on ka teataval määral merglit ja liivakivi. Viljelemispinnas on moodustunud uuematest settekivimitest ja koosneb peamiselt Vahemere punasest pinnasetüübist (Terra Rossa) tekkinud tertsiaar- ja kvaternaariajastu ainest. Mullastik on hea tekstuuri ja struktuuriga, laseb vett hästi läbi ja on oliivikasvatuseks eriti sobiv.

Geograafilise piirkonna pinnamood on astmeline, ulatudes Pürenee ja Andaluusia kõrgustikke ääristavatelt mägedelt orgude kaudu idasse rannikuni. Oliivikasvatusega tegeldakse alal, mis asub 300–600 meetri kõrgusel merepinnast, kuna rannikult lääne poole on levinud eelkõige tsitrusviljade intensiivviljeluseks kasutatavad kunstlikult niisutatud puuviljaaiad, mis on toonud kaasa oliivipuude kasvatamiseks nõutavate keskkonnatingimuste väga ühtlase jaotumise määratletud geograafilises piirkonnas. Pürenee poolsaare idaosa põllumajandusmaastikul kasvavad valdavalt kuivust armastavad oliivi-, mandli- ja jaanileivapuud.

Inimtegurid

Oliivipuid esines Valencia autonoomses piirkonnas juba roomlaste ajal rohkem kui kaks tuhat aastat tagasi. Nende viljelemisest on jälgi Maestrazgo de Castellóni piirkonnas Rooma keisririigi pealinnast Cádizisse viiva Via Augusta ääres. Tänapäeval võib nimetatud piirkonnas näha arvukalt üle tuhande aasta vanuseid oliivipuid. Nende olemasolu on lihtne tõestada tänu Maestrazgo ühistute algatusele, mille raames pakutakse turistidele mitmeid radu, millel saab teavet oliiviõli tuhandeaastasest ajaloost.

Esile tuleks tõsta ka botaanik Cavanillesi panust teoses „Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia” (1795–1797). Tema tähelepanekud põllumajanduse ning täpsemalt oliivipuude viljelemise ja oliiviõli tootmise kohta on väga huvipakkuvad ning hõlmavad kogu Valencia tootmispiirkonda. Oliiviõli nimetusele ja oliivipuude viljelemisele osutatakse korduvalt.

Oliivipuude viljelemine on kõikides tootmisega tegelevates omavalitsusüksustes sügavalt juurdunud majandustegevus, mis tuleneb peamiselt nimetatud viljelemise püsivusest. Selle ümber on välja kujunenud agrotööstus- ja majandussüsteem, mis on soodustanud maapiirkondade ühiskondlikku ja majanduslikku arengut, võimaldades samas keskkonnahoidlikku viljelemist piirkondades, mille kliima- ja pinnasetingimused ei ole muud liiki tootmiseks sobivad.

Määratletud geograafilises piirkonnas on põllumajanduslike maatükkide jaotuvus eripärane, hõlmates väga väikseid kasvatusi, järskudel nõlvadel asuvaid keerulise juurdepääsuga maatükke ja kiviaedadega ümbritsetud astangulisi põlde, mille puhul suur kõrbestumise ja metsatulekahjude oht, suhteliselt viljatu, vähe orgaanilist ainet sisaldav ja halvasti vett läbi laskev muld on tegurid, mille tõttu on oliivipuudel määratletud geograafilises piirkonnas ökosüsteemi säilimise seisukohast oluline keskkonnamõju.

Seepärast on määratletud geograafilise piirkonna viljelusmaa kasutamine sobiv väiketaludele, kus ei rakendata kunstlikul niisutamisel põhinevat põllumajandusmudelit; oliiviõli toodetakse peamiselt ühistute raames ja suur osa toodangust läheb oma tarbeks. Suur osa põllumajandustootjate viljelusalasest oskusteabest on pärandatud isalt pojale.

Geograafilise piirkonna kliima-, pinnase-, keskkonna- ja antropoloogiliste tingimuste ning piirkonna oliivipuude fenoloogilise arengu põhjal võib väita, et määratletud geograafiline piirkond on oliivipuude viljelemise seisukohalt ühetaoline tervik. Selle alusel on kindlaks tehtud kogu määratletud geograafilise piirkonna oliivikasvatuse ühtsus.

5.2. Toote eripära

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana” eripära seisneb peamiselt selle sordilises koostises. Sordid „Farga”, „Serrana”, „Morrudas”, „Villalonga” ja „Blanqueta” on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Nendest saadakse õli, millel on ainulaadsed omadused, seda nii rasvhapete sisalduse kui ka organoleptiliste tunnuste poolest.

Määratletud geograafilises piirkonnas toodetakse väga tasakaalustatud rasvhapete sisaldusega õli, milles kerkib esile suhteliselt suur oleiin-, linool- ja linoleenhappe hulk. Seepärast on oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana” küllastumata ja küllastunud rasvhapete suhe väga kõrge.

Organoleptiliselt on nimetatud oliiviõli üks laiema spektri ja mitmekesisema aroomiga õlisid. Puuviljalisuse tase on üle 5 ja sisaldab roheliste oliivide, mandli, roheliste lehtede, tsitrusviljade, banaani ja rohu noote. Teravuse ja mõruduse tase jääb vahemikku 1–3. Nagu eespool osutatud, annab puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse suhe tulemuseks tasakaalustatud õli.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Peamised tegurid, millest tulenevad oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana” ainulaadsed omadused ja mis näitavad toote kvaliteedi ja geograafilise asukoha seost, on alljärgnevad.

Sordid „Farga”, „Serrana”, „Morrudas”, „Villalonga” ja „Blanqueta” on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Need esindavad nimetatud geograafilises piirkonnas Pürenee poolsaare idaosale iseloomulikku sortide traditsioonilisust, rikkalikkust ja mitmekesisust. Nimetatud sordid on kohalike tingimustega hästi kohandunud, kuna kohalikud põllumajandustootjad on need juba ammu välja valinud ja neid paljundanud.

Sordiprofiilist ja pinnamoest tulenevalt on määratletud geograafilises piirkonnas väga pikk saagikoristusperiood (oktoobrist veebruarini). Kuna oliivipuid viljeldakse väiketaludes, on ka saagid piiratud. Põllumajandustootja teeb viljeluskava ja otsustab saagikoristuse alguse igal oma viljeldaval maatükil vastavalt sellele, kuidas tema väike saak valmib. See hõlbustab saagikoristuse täpsemat kavandamist. Sellega tagatakse koristatud ühtlaselt küpsete oliivipartiide pidev edasitoimetamine, ilma et tekiks vajadus neid vahepeal säilitada, mis kindlustab organoleptiliste ja füüsikalis-keemiliste omaduste poolest eripärase oliiviõli tootmiseks vajaliku tooraine kvaliteedi.

Oliiviistandike orograafiline asend 300–600 m kõrgusel toob kaasa päevase ja öise temperatuuri vahelduvuse, mis soodustab oliivide puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse tasemete kujunemist viljas. Väheviljakas ja rohkesti aktiivset lupja sisaldav pinnas, kus oliivipuud enamasti kasvavad, on teine tegur, mis määrab kindlaks oliivide erilised organoleptilised omadused.

Tootmispiirkonna erilised kliimatingimused väljenduvad nii õhutemperatuuris kui ka sademete hulgas. Sügisene ja kevadine sademete kontsentratsioon aitab tublisti kaasa oliivipuude viljelemisele ja toodetava õli kvaliteedile, kuna see mahendab suurel määral õlide aroomibuketti ja organoleptilisi omadusi. Kevadised sademed soodustavad puude võrsumist, mis omakorda mõjutab järgmiste aastate saaki. Vahemere lähedusest tulenevad aastaringselt mahedad õhutemperatuurid rikastavad samuti aroomibuketti, mis annab oliiviõlile „Aceite de la Comunitat Valenciana” ainulaadsed omadused.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (3) artikli 5 lõige 7)

http://www.agricultura.gva.es/pc_aceitecomunitatvalenciana

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealust märkust 2.