[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 28.5.2010

KOM(2010) 260 lõplik

2010/0154 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust

(uuesti sõnastatud)

{SEK(2010 639}

SELETUSKIRI

1. SISSEJUHATUS

Eelarve on üks olulisemaid ELi poliitikavaldkondades tulemuste saavutamise vahendeid. 2011. aastal on plaanis eraldada Euroopa Liidu ja tema kodanike hüvanguks ELi poliitikavaldkondadele üle 130 miljardi euro. Praeguses majanduslikus kontekstis on veelgi olulisem, et eelarve abil tulemuste saavutamise mehhanismid toimiksid võimalikult tõhusalt ja hõlbustaksid ELi poliitika rakendamist, kindlustades samal ajal usaldusväärse ümberkäimise Euroopa maksumaksjate rahaga. Eelkõige on oluline, et need mehhanismid oleksid lihtsad ja läbipaistvad (eriti lõplike ELi vahenditest abisaajate jaoks), pakuksid võimalust saada finantsvõimendust ELi eelarve välistele vahenditele ja tugevdaksid samal ajal komisjoni vastutust eelarve täitmise eest vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 317 sätestatule.

Finantsmääruses[1] on sätestatud kõik Euroopa Liidu eelarve täitmist reguleerivad põhimõtted ja eeskirjad. See on oma laadilt horisontaalne, olles kohaldatav kõigi kulu- ja tuluvaldkondade suhtes. Finantsmäärus tuleb läbi vaadata iga kolme aasta järel või alati, kui see vajalikuks osutub, ning käesoleva ettepaneku näol ongi tegemist kõnealuse kolme aasta järel toimuva läbivaatamisega. Samuti kajastab see ka tegelikku vajadust vaadata eelarve raames tulemuste saavutamise mehhanismid praeguses majanduslikus kontekstis ja tulevasi poliitilisi väljakutseid[2] silmas pidades üle.

Käesolevat kolme aasta järel toimuvat läbivaatamist menetletakse esmakordselt seadusandliku tavamenetluse kohaselt, mis on ette nähtud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 322. See esitatakse uuesti sõnastatud tekstina vastavalt 28. novembri 2001. aasta institutsioonidevahelisele kokkuleppele õigusaktide uuesti sõnastamise tehnika süstemaatilise kasutamise kohta[3]. Selleks, et eelarvepädevatel institutsioonidel oleks võimalik saada üldine ülevaade kõigist kavandatavatest muudatustest, esitatakse finantsmääruse rakenduseeskirjad[4] komisjoni talituste töödokumendina finantsmäärusega ühes paketis. Rakenduseeskirjad, milles esitatakse finantsmäärust täiendavad üksikasjalikumad sätted, võetakse vastu komisjonile delegeeritud volituste alusel kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290.

Käesolev läbivaatamine ei hõlma Lissaboni lepingu jõustumisest tulenevaid muudatusi, välja arvatud muudatused, mis käsitlevad liikmesriikide sisekontrolli ja auditiga seonduvaid kohustusi ning sellest tulenevaid kohustusi eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega, mis on kaasatud käesolevasse läbivaatamisse. Komisjon on käsitlenud muid Lissaboni lepingust tulenevaid muudatusi nende väga spetsiifilise laadi tõttu kahes eraldi ad hoc ettepanekus, millest üks seondub Euroopa välisteenistuse loomisega[5] ja teine uute eelarvet käsitlevate eeskirjadega[6] (mitmeaastase finantsraamistiku kohta aluslepingusse lisatud sätted ja eelkõige uus iga-aastane eelarvemenetlus).

Käesolevas ettepanekus tuginetakse 19. oktoobri 2009. aasta avaliku konsultatsiooni[7] tulemustele. Konsultatsiooni käigus saadi kokku 235 panust erinevatelt Euroopa Liidu vahendeid rakendavatelt või saavatelt sidusrühmadelt alates kodanikest kuni avalik-õiguslike ja eraõiguslike ettevõtjateni ning regionaalsete ja riigi ametiasutusteni. Komisjon on oma ettepaneku vastuvõtmisel tuginenud kõnealuse konsultatsiooni tulemustele ning oma tegevtalituste kogemustele ja varasematest läbivaatamistest saadud õppetundidele.

2. AJAKAVA

Samaaegselt finantsmääruse üle peetavate läbirääkimistega on käimas ka ettevalmistused 2013. aastale järgnevateks programmideks ning läbivaatamist tuleks vaadelda laiemas kontekstis. Seepärast on oluline, et kõik asjaomased õigusloome protsessi osalised, eelkõige Euroopa Parlament ja nõukogu, lepiksid kokku käesoleva läbivaatamise ambitsioonikas ajakavas ja vajaduses tagada finantsmääruses sätestatud finantseeskirjade ja valdkondlike alusaktide sisu vaheline ühtsus. Selleks, et see oleks tulemuslik, peaksid nad seadma eesmärgiks jõuda paketi (finantsmäärus + rakenduseeskirjad) suhtes kokkuleppele selliselt, et see jõustuks 2011. aasta lõpuks, mis seadusandlikust tavamenetlusest endast tulenevaid piiranguid arvestades on väga ambitsioonikas ajakava.

3. KÄESOLEVA LÄBIVAATAMISE ALUS

Finantsmäärus peaks sisaldama üksnes aluspõhimõtteid (finantsmääruse II jaotis) ning eelarve ja finantsjuhtimise peamisi eeskirju, jättes üksikasjade täpsustamise rakenduseeskirjadele ja mittesiduvale õigusele, nagu asutusesisesed suunised. Kõnealuseid põhimõtteid tuleks järgida kõigis seadusandlikes aktides[8] ja kõigi institutsioonide poolt; need peaksid püsima stabiilsena ning nende suhtes tehtavaid erandeid tuleks hoida minimaalsena.

Mis puutub sisusse, siis säilitada tuleks finantsreformi põhielemendid, milleks eelkõige on finantsjuhtimises osalejate roll, tegevuskulude puhul volinike kolleegiumi poolt vastu võetava rahastamisotsuse tähtsus, kontrollide integreerimine tegevtalituste tasandil, siseauditi funktsioon, tegevuspõhine eelarvestamine ning raamatupidamispõhimõtete ja toetuste suhtes kohaldatavate põhieeskirjade moderniseerimine. Hangete suhtes kohaldatavad eeskirjad tuleks säilitada oma praegusel kujul kooskõlas riigihankedirektiividega.

Lisaks tuleks meeles pidada, et kaugeltki mitte kõikide eeskirjade kohaldamisel ette tulnud probleemide lahendamiseks ei ole tingimata vaja muuta finantsmäärust. Suurel enamikul juhtudest ei olnud avaliku konsultatsiooni käigus tõstatatud probleemide allikaks finantsmäärus ja need saaks lahendada eeskirjade tõlgendamise kaudu. Raskused tulenevad ka valdkondlikest määrustest, mille üksikasjalikkuse ja keerukuse tase suurendab märkimisväärselt vigade ja valesti tõlgendamise ohtu.

Mis puutub meetoditesse, siis iga neis tehtud sisulist muudatust on hinnatud selle põhjal, kas need aitavad kaasa järgmistele eesmärkidele:

- vähendavad abisaajate, töövõtjate ja eelarvet täitvate partnerite halduskoormust;

- hõlbustavad võimaluse korral eelarve assigneeringute finantsvõimendust;

- aitavad komisjonil täita aluslepingu artiklis 317 sätestatud kohustust täita eelarvet ja saavutada poliitikaeesmärgid, täiustades tulemuste saavutamise vahendeid ning lihtsustades eeskirju ja menetlusi;

- tagavad usaldusväärse finantsjuhtimise ning kaitsevad Euroopa Liidu finantshuve pettuse ja muu ebaseadusliku tegevuse eest[9].

4. REFORMI VAJADUS

Reform on vajalik selleks, et viia finantseeskirjad vastavusse uute eelarve täitmise nõuetega (kaasrahastamine koos teiste rahastajatega, konkreetsed rahastamisvahendid, avaliku ja erasektori partnerlused), ning juhtudel, kus aluspõhimõtted põhjustavad ebaproportsionaalse töökoormuse (eelmaksete intressid) või võivad alusetult takistada tõhusust (keeld täita eelarvet erasektori asutuste kaudu). Lihtsustada tuleks ka väikeste toetuste andmist ja lepingute sõlmimist väikesemahuliste hangete puhul.

Lisaks peaks Lissaboni lepingus sätestatud uus rakenduseeskirjade suhtes kohaldatav menetlus viima finantsmääruse ja rakenduseeskirjade vahelise uue liigenduseni, mis tähendab, et kogu finantseeskirjade pakett tuleks tervikuna läbi vaadata. Sellega seoses tuleks mõned rakenduseeskirjade sätted, millega praegu nähakse ette finantsmääruse sätetest tehtavad erandid või kõrvalekaldumised, kaasata finantsmäärusesse endasse, selliselt et rakenduseeskirjad piirduksid üksnes tehniliste üksikasjadega ja rakendamisviisidega[10].

Seda konteksti silmas pidades tugineb komisjon oma ettepanekus järgmistele eesmärkidele:

- suurendada eelarvepõhimõtete kohaldamisel võimaldatavat paindlikkust, mis peaks paremini vastama tegevusvajadustele ja leevendama Euroopa Liidu vahendite saajate jaoks liigset halduskoormust;

- ühtlustama suhteid eelarvet täitvate partneritega, kellele komisjon delegeerib programmide või programmitöö meetmete osade (projektide) haldamise, võttes eelkõige arvesse seda, mis liiki eelarvet täitva partneriga on tegemist (liikmesriigid, ametid, EIP, avaliku ja erasektori ettevõtjad jne), ja kaasnevaid finantsriske (proportsionaalsus);

- viia toetuste andmise kord tegelikel kuludel (sisenditel) põhinevalt haldamiselt üle tulemuspõhistele (väljunditel põhinevatele) skeemidele, et poliitikaeesmärke sihipärasemalt täita ning saavutada menetlus- ja dokumentidele esitatavate nõuete märkimisväärne lihtsustamine, millest abisaajatel peaks kasu olema, ning lihtsustada ühekordsete maksete kasutamist;

- tagada usaldusväärne finantsjuhtimine, jättes samal ajal eelarvevahendite käsutajatele olulise tegevusvabaduse, et nad saaksid kohandada oma vahendid oma tegevuspiirangute ja oma tegevuses esinevate finantsriskidega;

- moderniseerida riskijuhtimise süsteemi ja kontrollimeetmeid, et muuta need vigade tõenäosuse ja asjaomaste kuludega proportsionaalsemaks.

5. KOMISJONI KAVANDATUD MUUDATUSED

5.1. Erandid eelarvepõhimõtetest

Eelarve ühtsuse põhimõttega seoses tuleks lihtsustada eeskirju, milles käsitletakse eelmaksetest saadavaid intresse (finantsmääruse artiklid 5 ja 5a), sest need eeskirjad tekitavad ülemäärast halduskoormust mõlemale poolele ning arusaamatusi ettevõtjate ja partnerite jaoks (eriti praegu, mil intressimäärad on madalad). Kõnealuseid intresse kogutakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt ja need kujutavad endast Euroopa Liidu eelarve jaoks olulist tuluallikat (umbes 50 miljonit eurot aastas). Seepärast keskendutakse kavandatud muudatustes toetuse saajatele ning kaotatakse eelmaksetest saadavate intresside kogumise ja sissenõudmise kohustus, juhul kui delegeerimislepingus ei ole sätestatud teisiti. See võimaldab siseriiklikel asutustel nende hallatavate programmide puhul saadud intressid uuesti kasutusse võtta ja Euroopa Liidu asutustel nende teenitud intressid igal aastal jätkuvalt sisse nõuda. Muudatuse tulemusena kaotab Euroopa Liit piiratud osa oma mitmesugustest tuludest (umbes 15 miljonit eurot).

Kõikehõlmavuse põhimõttega seoses tehakse ettepanek jagada sihtotstarbeline tulu kaheks (finantsmääruse artikkel 18), et eristada 1) algselt eelarvepädevate institutsioonide eraldatud vahendeid, mis on samal eesmärgil uuesti kasutusse võetud ( sihtotstarbeline sisetulu ) ja mille suhtes kohaldatakse ka edaspidi praeguseid eeskirju (vahendeid võib järgmisesse aastasse üle kanda ainult ühe korra, kusjuures ülekantud vahendid tuleb kasutada ära enne uusi vahendeid), ning 2) tulu, mis on kogutud teatavas programmis või meetmes osalejatelt või mille nad on eraldanud ( sihtotstarbeline välistulu ehk EFTA või muude kolmandate riikide osalus Euroopa Liidu programmis, välistegevuse kaasrahastamine liikmesriikide ja teiste rahastajate poolt jms) ning mille ülekandmise suhtes kohaldatavad eeskirjad peaksid olema paindlikumad, et tagada rahastaja seatud eesmärgi saavutamine. Samuti on ette nähtud asjakohane kord aruandmiseks eelarvepädevatele institutsioonidele.

Eelarve sihtotstarbelisuse põhimõttega seoses tuleks muuta selgemaks assigneeringute ümberpaigutamist käsitlevad eeskirjad ja sätestada paindlikum menetlus teatavate ümberpaigutuste heakskiitmiseks, mille üle otsustab komisjon (finantsmääruse artiklid 21, 23 ja 26), et tagada parem eelarve täitmine, eelkõige mitme eelarvejaotise vahel jagunevate maksete assigneeringute, sihtotstarbeliste tulude ja haldusassigneeringute puhul. Selleks et selliste ümberpaigutuste tegemisel, mis nõuavad eelarvepädevate institutsioonide teavitamist, ei tekiks korduvaid viivitusi, tehakse samuti ettepanek lihtsustada neid ümberpaigutusi käsitlevaid eeskirju.

Seoses usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega , mis hõlmab ka proportsionaalsuse põhimõtet, tuleks finantsmäärusesse lisada aktsepteeritava riski mõiste (finantsmääruse artikkel 28b). Selle ettepaneku eesmärk, mis tehti viimase muutmise käigus ja mida toetab nüüdseks valminud kontrollikulude ja -tulude põhjalik analüüs, on määrata iga poliitikavaldkonna puhul kindlaks aktsepteeritava vigade esinemise riski tase, võttes arvesse kontrollikulusid, vea esinemise riski ja poliitikavaldkonnast saadavat kasu. See tähendab, et mõnes poliitikavaldkonnas määrataks aktsepteeritava riski tase, mis ületab olulisuse künnise (2 %), mida kontrollikoda kasutab poliitikavaldkondade üleselt järelduse tegemiseks raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Otsuse aktsepteeritava riski taseme kohta teeb seadusandja ning selle põhjal määratakse kulutõhus kontrollitase, mis võimaldab eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutaval asutusel (st Euroopa Parlamendil) asjakohasemalt hinnata komisjoni riskijuhtimise kvaliteeti.

Aastasuse põhimõttega seoses finantsmääruse muutmiseks ettepanekuid ei tehta, välja arvatud seoses sihtotstarbelise välistulu ülekandmise eeskirjadega (finantsmääruse artikkel 10), et võtta arvesse sihtotstarbeliste tulude kavandatud jaotamist kahte ossa. Komisjon on siiski igati teadlik, et mõned tema eelarvet täitvad partnerid tunnevad muret mitmeaastaste programmide pärast (Euroopa Investeerimispank, ITER, Galileo, ühiste tehnoloogiaalgatuste hallatavad teadusprogrammid jms) ja taotlevad enne komisjoniga lepingu või kokkuleppe sõlmimist kinnitust, et Euroopa Liidu eelarvest võetakse seoses asjaomase projektiga kohustused teatavaks ajavahemikuks, mis võib mõnikord isegi ulatuda kaugemale olemasolevast mitmeaastasest finantsraamistikust. Tuleks märkida, et sellist kinnitust on juba praegu võimalik pakkuda kulukohustuste jagamisega mitme eelarveaasta peale, juhul kui alusaktis on finantsmääruse artikli 76 lõike 3 kohaselt määratud kindlaks iga-aastased summad kogu mitmeaastaseks finantsraamistikuks (nt struktuurifondid) või isegi pikemaks ajavahemikuks (nt ITER). Kuigi kirjeldatud finantsplaneering[11] on soovituslik, annab see asjakohast teavet igal aastal olulistele programmidele, nt ühistele tehnoloogiaalgatustele, ette nähtud summadest ja – mis veelgi tähtsam – tagab sellise ülevaate Euroopa Liidu rahastamiskavadest keskmise pikkusega ajavahemikul, mida mõned ELi eelarvet täitvad partnerid soovivad. Alusaktides sätestatud aastaste summade kindlust suurendab veelgi asjaolu, et kaasotsustamismenetlusest on nüüd saanud seadusandlik tavamenetlus ja selle kasutamine on seega laienenud.

Läbipaistvuse põhimõttega seoses muudatusettepanekuid ei tehta.

5.2. Eelarve täitmine

5.2.1. Eelarve täitmise viiside ühtlustamine ja nende arvu vähendamine viiest kaheni (finantsmääruse artikkel 53)

Eelarve täitmise viise käsitlevad sätted on 2001. aasta reformi üks põhielemente, mis reguleerivad eelarve täitmise ülesannete delegeerimist kolmandatele isikutele . Nende sätete eesmärk on tagada, et ükskõik milline eelarve täitmise viis ka ei valitaks, rakendatakse kulude kandmisel finantsmääruses sätestatu kohaselt komisjoni talitustelt oodatavaga samaväärset kontrolli ja läbipaistvuse taset.

Ometi on need sätted muutunud aastate jooksul sedavõrd keeruliseks, et nende aluseks olnud loogika on läinud kaduma. Seepärast on komisjon seadnud oma ettepanekus eesmärgiks näha ette järgneva selge eristamine :

- olukorrad, kus eelarvet täidetakse otseselt (komisjoni või rakendusametite poolt) (artikli 53 lõike 1 punkt 1);

- ja olukorrad, kus eelarvet täidetakse kaudselt , kas koostöös liikmesriikidega või muude üksuste või isikute kaudu (artikli 53 lõike 1 punkt 2).

Ettepanekuga kehtestatakse kõigile kaudse eelarve täitmise viisidele ühised nõuded, nähes ette erisätted kaudsele eelarve täitmisele koostöös liikmesriikidega (finantsmääruse artikkel 53a).

Eelkõige soovitakse ettepanekus leida sobiv tasakaal kahe eesmärgi vahel: ühelt poolt lihtsustada eelarvevahendite käsutaja ülesannet määrata kindlaks, milline on konkreetse meetme puhul asjakohane eelarve täitmise viis, ja teiselt poolt pakkuda eelarvevahendite käsutajale turvalisemat keskkonda. See tasakaal luuakse järgmiselt:

- talituste tegevusvajadusi arvesse võttes muudetakse eelkontrollid proportsionaalsemaks, olenevalt meetmega seotud konkreetsetest riskidest ja selle üldisest kontrollikeskkonnast, sealhulgas rakendamise järelevalveks ja toetamiseks võetud komisjoni meetmetest. Lisaks sellele tehakse ettepanek säteteks, mis täidavad selliste uute arendatavate rahastamisvahendite vajadusi nagu EIP vahendid ning avaliku ja erasektori partnerlused;

- tugevdatakse liikmesriikide ning kaudse eelarve täitmise raames volitatud üksuste ja asutuste vastutust; samuti ühtlustatakse komisjoni kontrolli- ja auditikohustusi kõigi eelarve täitmise viiside lõikes.

Samal ajal nähakse ettepanekuga ette sätted, millega tugevdatakse usaldusväärset finantsjuhtimist , et tagada komisjoni vastutus eelarve täitmise eest. Kõnealused sättes seonduvad järgnevaga:

- kontrolli- ja auditikohustused, mida liikmesriigid ja volitatud üksused peavad täitma, et Euroopa Liidu finantshuve piisaval tasemel kaitsta;

- halduslikud kinnitavad avaldused kõigi kaudse eelarve täitmise viiside puhul, mille suhtes ei kohaldata eelarvepädevate institutsioonide poolt eraldi eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlust, mis peaks tugevdama liikmesriikide ja volitatud üksuste vastutust ning pakkuma eelarvevahendite käsutajale suuremat kindlust, eelkõige tema aruandekohustuste täitmisel;

- komisjoni kontrolli- ja auditikohustused, sealhulgas majandusaasta aruande kontrollimise ja heakskiitmise menetlus ning võimalus maksed peatada või katkestada.

5.2.2. Liikmesriikide kontrolli- ja auditikohustused (finantsmääruse artikkel 53a)

Lisatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 317 põhinevad uues sätted, mis käsitlevad järgnevat: ühtlustatud haldusstruktuur liikmesriikides; kõnealuste struktuuride ühised haldus- ja kontrollikohustused; iga-aastane halduslik kinnitav avaldus koos selle suhtes esitatava sõltumatu auditiarvamusega, millega liikmesriigi akrediteeritud asutus võtab vastutuse talle delegeeritud Euroopa Liidu vahendite haldamise eest; ning komisjoni hallatavad finantskontrolli ja heakskiitmise, peatamis- ja parandusmehhanismid.

Kõnealused sätted peaksid olema kohaldatavad üksnes järgmise põlvkonna, st 2013. aastale järgnevate valdkondlike määruste suhtes (finantsmääruse artikkel 187).

5.2.3. Maksed ja usalduskontod (finantsmääruse artikli 61 lõige 4)

Finantsmääruse sätted käsitlevad üksnes pangakontosid, mis on avatud rahavoogude juhtimiseks raamatupidaja vastutusel. Lubada tuleks luua usalduskontod , mis on ette nähtud programmi rakendamiseks kaudse eelarve täitmise raames finantseerimisasutuste poolt. Usalduskontod avataks eelarvevahendite käsutaja vastutusel kokkuleppel peaarvepidajaga.

Lisaks on läbi vaadatud eelmakseid käsitlevad eeskirjad (finantsmääruse artikkel 81), et oleks võimalik teha üks eelmakse, mis tuleb tasaarvestada vastavalt meetme rakendamise käigule. See annaks ELi toetuste saajatele saadava summa osas suurema kindlustunde, sest komisjon kiidab kulude rahastamiskõlblikkuse heaks regulaarselt vahemaksete kaudu.

5.2.4. Tulutoimingud (finantsmääruse artiklid 73b ja 74)

Sissenõudmise eeskirju tuleks tugevdada, et muuta Euroopa Liidu finantshuvide kaitse tõhusamaks. Eelkõige peaksid liikmesriigid käsitlema sissenõudekorraldusi samadel alustel sellega, kuidas nad käsitlevad liikmesriigi enda nõudeid oma territooriumil.

Samuti tehakse ettepanek lihtsustada tuluprognooside tegemise korda kooskõlas eelarve vajadustega. Tuluprognooside registreerimist peaks nõudma, kui tulu oodatakse teatava tõenäosuse astmega ja kui seda saab mõistlikul viisil numbriliselt väljendada.

5.2.5. Hanked (finantsmääruse artiklid 88–107)

Hankesätteid muudetakse 2004. aasta hankedirektiivis[12] sätestatud piirides, et lihtsustada eeskirju (piirmäärade ja tagatiste kohta), võtta arvesse aluslepingust tulenevat Euroopa Investeerimispanga eristaatust ja määrata täpsemalt kindlaks teatavate sätete reguleerimisala , eelkõige seoses ekspertide valimisega. Lisaks tuleks luua pakkujate andmebaas, et võtta võimalike pakkujatega tõhusamalt ühendust lepingute puhul, mille väärtus jääb hankedirektiivis ette nähtud piirmääradest allapoole.

Kõrvalejätmise eeskirjade puhul lisatakse finantsmääruse artiklisse 93 erand, mis võimaldab üldise huvi nõuetest tulenevast kõrvalejätmise kohustusest kõrvale kalduda, eriti institutsiooni tegevuse järjepidevuse tagamiseks. Sätte eesmärk on viia finantsmääruse eeskirjad kooskõlla asjaomase direktiiviga. Finantsmääruse artiklisse 95 lisatakse säte, mis annab Euroopa Keskpangale ja Euroopa Investeerimispangale samadel tingimustel teiste ELi institutsioonidega juurdepääsu kõrvalejätmise juhtumeid käsitlevale keskandmekogule.

Samuti lisatakse finantsmääruse artikli 96 lõikesse 2 säte, mis loob kindla õigusliku aluse haldusalaste kõrvaldamisotsuste ja karistusmaksete avalikustamiseks kooskõlas andmekaitse nõuetega.

5.2.6. Toetused (finantsmääruse artiklid 108-120)

Toetusi käsitlevad eeskirjad lisati finantsmäärusesse ja selle rakenduseeskirjadesse esimest korda nende ümbersõnastamise käigus 2002. aastal. 2006. aastal tehtud muudatused olid piiratud ning on osutunud talituste ja abisaajate halduskoormuse kergendamise seisukohast ebapiisavaks.

Halduskoormus ei võimalda talitustel kasutada oma vahendeid poliitiliste eesmärkide saavutamiseks ja meetmete õigeaegseks elluviimiseks, samal ajal kui abisaajate jaoks väljendub see ülemäärase bürokraatiana. Sellel on kaks otsest põhjust: esiteks on hanke- ja toetuseeskirjad ja menetlused liiga sarnased, kuigi nende eesmärgid on erinevad (hankimine ja toetamine); teiseks keskendutakse toetuste kontrollimisel mitte projektide oodatavatele tulemustele (väljunditele), vaid tegelikele kuludele (tegelike kulude põhine toetuse andmine).

Seepärast tehakse ettepanek, et Euroopa Liit peaks liikuma tulemuspõhise süsteemi suunas, mis rajaneks kokkulepitud näitajatel ja eesmärkidel (väljundid ja tulemused), ning otsustavalt lihtsustama ühekordsete maksete, ühikuhindade standardiseeritud astmikul põhineva hüvitamise ja kindlasummaliste maksete korda, millel puudub ilmselgelt side tegelike rakenduskulude kontrollimisega (finantsmääruse artikkel 109). Uus lähenemisviis tuleks eelkõige sätestada rakenduseeskirjades ja hõlmaks kontrollimeetodeid (sealhulgas tulemusauditit), tagades ühtlasi toetuste suhtes kohaldatavate üldpõhimõtete täitmise. Nimetatud põhjustel tuleks ühekordsete maksete piirmäär (25 000 eurot) välja jätta ja jätta see volinike kolleegiumi otsustada, kui võetakse vastu konkreetne ühekordsete maksete raamistik.

Selleks et ühekordsete maksete kasutamine põhineks eelarvevahendite käsutaja riskianalüüsil ja et oleks tagatud abisaajate võrdne kohtlemine, peaks komisjon võtma vastu ühekordsete maksete kindlaksmääramise raamistiku (kooskõla rahastatavate eesmärkidega, piirsumma ning arvutamisalus ja -meetodid), välja arvatud väikese maksumusega toetuste puhul (kuni 50 000 eurot). Sel juhul on eelarvevahendite käsutajal võimalik programmi kestel määrata taotleja esitatud esialgse eelarve põhjal kindlaks ühekordsed maksed, ühikuhindade standardiseeritud astmik ja kindlasummalised maksed, võttes arvesse taotleja raamatupidamistavasid ja arvestades üksnes rahastamiskõlblikke kululiike, mida taotleja kohaldab sarnaste toimingute suhtes järjepidevalt (viisil, mis ei mõju kahjulikult Euroopa Liidu vahenditele).

Tegelike kulude põhine süsteem peaks jääma põhisüsteemiks, kuid see tuleks läbi vaadata (muuta selgemaks eri kululiigid, tegelikult kantud kulud, mitterahaline osalus, kasum) ja meetme võimalik kasum tuleks sisse nõuda proportsionaalselt (juhul kui EL rahastab 50 % kuludest, tuleks sisse nõuda ainult 50 % kasumist).

Kuna tegevustoetuste järkjärgulist vähendamist käsitlev säte (finantsmääruse artikli 113 lõige 2) on põhimõtteliselt õigustatud, tehakse ettepanek seda päriselt mitte kaotada, vaid vaadata selle kohaldamine pärast nelja aasta möödumist läbi.

Rakenduseeskirjades sätestatud toetuse andmise menetlused vaadatakse läbi, et jätta eelarvevahendite käsutajale korralduslikes küsimustes võimalikult suur valikuvabadus (otsuse või lepingu kasutamine, panga tagatised ning tegevusvõimet ja finantssuutlikkust hinnata võimaldavad dokumendid). Lisaks tuleks lihtsustada väikese maksumusega toetuste andmist, kaotades proportsionaalsuse põhimõttest lähtudes ülemäärased haldusnõuded ja tõstes praegust piirmäära (25 000 eurolt 50 000 eurole). See muudatus toetub 2006. aastal alguse saanud suundumusele.

Eeskirjad, mis võimaldavad anda erandkorras mitmeastmelisi toetusi , on osutunud liiga rangeks ja neid tuleks muuta vabamaks (finantsmääruse artikli 120 lõige 2), et abisaaja saaks toetust jagada kolmandate isikutega. See peaks parandama selliste programmide rakendamist, mis on suunatud laiale füüsiliste isikute ringile, kelleni jõudmiseks on vaja vahendajat (Erasmuse puhul ülikoolid ja välistegevusega seotud rahaülekandeprogrammide puhul valitsusvälised organisatsioonid). Komisjon teeb ettepaneku lihtsustada mitmeastmeliste toetuste andmist, kaotades mõned praegustest piirangutest või muutes need vähem rangeks juhul, kui vahendite ümberjagamine on meetme põhieesmärk ja esmane abisaaja esitab piisavad tagatised suumade sissenõudmiseks. Säilib põhimõte, mille kohaselt esmase abisaaja vabadus toetuse ümberjagamisel on piiratud.

Eelarvevahendite käsutajale tuleks anda võimalus käsitada ühe abisaajana näiteks sellist eelarvet täitvate partnerite rühma, kes moodustavad konsortsiumina osa võrgust. Selleks et võtta arvesse aluslepingust tulenevat Euroopa Investeerimispanga eristaatust, muudetakse temale toetuse andmise menetlust finantsmääruse artikli 109 lõikes 6 samuti paindlikumaks.

Lisaks tehakse ettepanek , et juhul kui tegelike kulude põhise toetuse andmise raames teostatud järelauditi tulemusena tuvastatakse korduvaid vigu , siis võib nende leidude põhjal järeldada, et kõnealuseid vigu esineb laiemalt . Sellistel juhtudel peaks vastutaval eelarvevahendite käsutajal olema õigus kohaldada sama suurusega finantskorrektsioone ka asjaomase abisaaja auditeerimata projektide suhtes ja nõuda kõnealused summad sisse, kui abisaaja ei suuda tõendada, et viga ei mõjuta auditeerimata projekte.

5.2.7. Auhinnad (finantsmääruse uue VIa jaotise artikkel 120a)

Auhindu antakse konkursi tulemusena ja need kujutavad endast toetustest erinevat Euroopa Liidu abivahendit. Seepärast tehakse ettepanek luua auhindadega seotud sätete jaoks finantsmääruses eraldi jaotis. Euroopa Liidu auhindadel ei ole mingit seost eeldatavate kuludega.

5.2.8. Finantsvahendajate hallatavad rahastamisvahendid (finantsmääruse uue VIb jaotise artiklid 120b ja 120c

Rahastamisvahendeid peetakse üha asjakohasemaks Euroopa Liidu vahendite finantsvõimenduse viisiks, eriti seotuna muude allikatega (tagatisfondid, riskikapital, ühenduse toetust laenu või tagatisega kombineerivad segavahendid).

Kuna kõnealuseid rahastamisvahendeid, mida praegu rakendavad enamjaolt Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Investeerimisfond, ei saa käsitada teenuste ega toetustena, tehakse ettepanek näha ette uus rahalise toetuse liik . Rahastamisvahendite suhtes tuleks kohaldada erisätteid, mis võtaksid arvesse nende rakendamise eripära (käibefondid, pangandusvõrkude kaudu antavad mitmeastmelised toetused), kuid peaksid samal ajal kinni vastutuse (nt riski jagamine, kaasrahastamine ning kohustuste täitmata jätmise puhul määratavad karistused) ja usaldusväärse finantsjuhtimise (riski piiramine avalike vahendite kasutamisel) põhimõttest.

5.2.9. Kontrollikoja aruanded ja esialgsete leidude aruanne (artiklid 143 ja 144)

Kontrollikoja aastaaruande ja eriaruannetega seoses tehakse ettepanek terveks reaks muudatusteks, et võtta paremini arvesse praegust praktikat (ärakuulamismenetlus, iga institutsiooni vastuste avaldamine kontrollikoja tähelepanekutega kõrvuti või nende järel, liikmeriikide vastuste edastamine) või ühtlustada ajakava. Lisaks muudetakse uue sättega ametlikuks tava, mille kohaselt kontrollikoda saadab esialgsete leidude aruande volinikele, asutustele ja liikmesriikidele.

5.2.10. Euroopa Liidu usaldusfondid (finantsmääruse artikkel 164)

Tehakse ettepanek lubada komisjonil asutada ja hallata Euroopa Liidu välistegevuse usaldusfonde, mille kaudu rahastatakse hädaolukorra aegseid, hädaolukorra järgseid (nt Haiti) või temaatilisi meetmeid ning millesse koondatakse Euroopa Liidu eelarvelisi vahendeid ja teistelt rahastajatelt saadud vahendeid.

Sellise toetusvahendi peamine eesmärk on võimaldada Euroopa Liidul tegutseda arenguabi valdkonnas peamise osalejana ja muuta oma tegevust nähtavamaks.

5.2.11. Võimalus võtta laenu hoonete ostu rahastamiseks (finantsmääruse artikli 179 lõike 3 punkt b)

Komisjon teeb ettepaneku võimaldada institutsioonidel võtta laenu tööruumide omandamiseks. Laenu võiks lubada võtta ainult kõnealusel eesmärgil. Niimoodi suurendataks läbipaistvust ja kulutasuvust ning lihtsustataks oluliselt praegust süsteemi. Suurem kulutasuvus tuleneks sellest, et institutsioonidel on võimalik saada madalama intressimääraga laenu tänu Euroopa Liidu soodsale reitingule (AAA) finantsturul ning seetõttu saavad nad (eelkõige delegatsioonid, OIB ja OIL) välja kujundada pikaajalise kinnisvarapoliitika.

Tegelikkuses kajastuksid eelarves ainult laenu iga-aastased osamaksed (laenu tagasimaksed), aga hoonete ostmiseks võetud laenud ise eelarves ei kajastuks, kuna nendega ei rahastata mitte eelarvet, vaid varade omandamist. Seetõttu on kõnealune muudatus lisatud finantsmääruse artiklisse 179 ja mitte artiklisse 14. Rakenduseeskirjade artiklit 96, milles on kindlaks määratud esialgsete kulukohustustega kaetud halduskulud, muudetakse samuti, kuna iga-aastasi (või perioodilisi) osamakseid käsitatakse korduvate halduskuludena, mis on samaväärsed üürikuludega.

5.2.12. Avaliku ja erasektori partnerlust käsitlev paindlik lähenemisviis

Komisjoni ettepanekuga püütakse soodustada avaliku ja erasektori partnerluse laiemat kasutamist, eelkõige teadusuuringute valdkonnas, kus selle järele on suur nõudlus. Paindlik lähenemisviis peaks hõlmama eri liiki avaliku ja erasektori partnerlusi sõltuvalt nende struktuurist ja rahastatava meetme täpsest määratlusest (selgelt piiritletud projektid või teadus- ja arendustegevuse teemad). Seega tehakse ettepanek lisada kahele olemasolevale struktuurile ( finantsmääruse artikli 185 kohased Euroopa Liidu asutused, nagu seda on tehnoloogilised ühisalgatused, ning partnerite konsortsium, millel on eraõigusliku juriidilise isiku staatus või mis toimib lepingulise võrgustiku vormis ja mis saab finantsmääruse artiklis 108 osutatud toetust ) kaks uut struktuuri. Eelkõige nähakse ette:

- võimaldada eraõiguslikel asutustel rakendada avaliku ja erasektori partnerlust ning hallata sel eesmärgil kaudse eelarve täitmise raames ELi vahendeid (nt anda toetusi) ( finantsmääruse artikli 53 lõike 1 punkti 2 alapunkt g );

- võimaldada delegeeritud volituste alusel vastu võtta lihtsustatud näidisfinantseeskirjad, mida kohaldatakse selliste alusaktiga asutatud asutuste suhtes, kellele on usaldatud avaliku ja erasektori partnerluse rakendamine ( finantsmääruse artikkel 185a ). Sellised näidisfinantseeskirjad sisaldavad kohustuslikke üldpõhimõtteid, millega tagatakse Euroopa Liidu vahendite usaldusväärne finantsjuhtimine ja Euroopa Liidu finantshuvide asjakohane kaitse. Avaliku ja erasektori partnerlust rakendavatel asutustel või ühendustel võimaldatakse kohaldada kehtivate riiklike õigusaktide ja alusakti raames siiski ka oma eeskirju (raamatupidamisarvestuse, sise- ja välisauditi, hangete jm valdkondades).

Seega oleks võimalik valida rakendatavate meetmete eesmärgi ja iseloomuga kõige paremini kokkusobiv struktuur alates lepingulisest ja lõpetades institutsioonilise („inkorporeeritud”) struktuuriga, kusjuures viimane hõlmaks Euroopa Liidu asutusi (finantsmääruse artikkel 185), eraõiguslikke asutusi (finantsmääruse artikli 53 lõike 1 punkti 2 alapunkt g) ja segatüüpi asutusi (finantsmääruse artikkel 185a ja artikli 53 lõike 1 punkti 2 alapunkt e).

5.3. Lõppsätted (finantsmääruse artiklid 182–187)

Kehtiva sättega, mille kohaselt finantsmäärus vaadatakse läbi iga kolme aasta tagant, ei tagata finantseeskirjade piisavat õiguskindlust ja õiguslikku stabiilsust. Lisaks sellele on läbivaatamismehhanism äärmiselt jäik ning ei võta arvesse ELi eelarve mitmeaastast programmitsüklit ega valdkondlikke õigusakte. Seetõttu tehakse ettepanek, et edaspidi vaadatakse finantsmäärus läbi siis, kui selleks tekib vajadus, ning loobutakse konkreetsest ajakavast.

ê 1605/2002 (kohandatud)

ð uus

2010/0154 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve ð Euroopa Liidu üldeelarve ï suhtes kohaldatavat finantsmäärust

(uuesti sõnastatud)

SISUKORD |

I OSA | ÜLDSÄTTED ... |

I JAOTIS | KOHALDAMISALA √ REGULEERIMISALA ∏ ... |

II JAOTIS | EELARVEPÕHIMÕTTED ... |

1. peatükk | Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõtted ... |

2. peatükk | Aastasuse põhimõte ... |

3. peatükk | Tasakaalu põhimõte ... |

4. peatükk | Arvestusühiku põhimõte ... |

5. peatükk | Kõikehõlmavuse põhimõte ... |

6. peatükk | Sihtotstarbelisuse põhimõte ... |

7. peatükk | Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte ... |

8. peatükk | Läbipaistvuse põhimõte ... |

III JAOTIS | EELARVE KOOSTAMINE JA STRUKTUUR ... |

1. peatükk | Eelarve koostamine ... |

2. peatükk | Eelarve struktuur ja esitamine ... |

IV JAOTIS | EELARVE TÄITMINE ... |

1. peatükk | Üldsätted ... |

2. peatükk | Eelarve täitmise viisid ... |

3. peatükk | Finantsjuhtimises osalejad ... |

1. jagu | Ülesannete lahususe põhimõte ... |

2. jagu | Eelarvevahendite käsutaja ... |

3. jagu | Peaarvepidaja ... |

4. jagu | Avansikontode haldaja ... |

4. peatükk | Finantsjuhtimises osalejate vastutus ... |

1. jagu | Üldeeskirjad ... |

2. jagu | Volitatud ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes kohaldatavad sätted √ eeskirjad ∏ ... |

3. jagu | Peaarvepidajate ja avansikontode haldajate suhtes kohaldatavad sätted √ eeskirjad ∏ ... |

5. peatükk | Tulutoimingud ... |

1. jagu | Omavahendite kasutatavaks √ kättesaadavaks ∏ tegemine ... |

2. jagu | Saadaolevate summade eelarvestus ... |

3. jagu | Saadaolevate summade kindlaksmääramine ... |

4. jagu | Sissenõudmise kinnitamine ... |

5. jagu | Sissenõudmine ... |

6. peatükk | Kulutoimingud ... |

1. jagu | Kulukohustuste võtmine ... |

2. jagu | Kulude tõendamine ... |

3. jagu | Kulude kinnitamine ... |

4. jagu | Kulude maksmine ... |

5. jagu | Kulutoimingute tähtajad ... |

7. peatükk | Andmetöötlussüsteemid √ IT-süsteemid ∏ ... |

8. peatükk | Siseaudiitor ... |

V JAOTIS | HANKED ... |

1. peatükk | Üldsätted ... |

1. jagu | Kohaldamisala √ Reguleerimisala ∏ ja lepingute sõlmimise põhimõtted ... |

2. jagu | Avalikustamine ... |

3. jagu | Hankemenetlused ... |

4. jagu | Tagatised ja järelevalve ... |

2. peatükk | Ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ institutsioonide oma huvides sõlmitavate lepingute suhtes kohaldatavad sätted ... |

VI JAOTIS | TOETUSED ... |

1. peatükk | Toetuste ulatus ja vorm ... |

2. peatükk | Põhimõtted … |

3. peatükk | Toetuste andmise menetlus ... |

4. peatükk | Maksmine ja järelevalve ... |

5. peatükk | Rakendamine ... |

VII JAOTIS | MAJANDUSAASTA ARUANDE ESITAMINE JA RAAMATUPIDAMISARVESTUS ... |

1. peatükk | Majandusaasta aruande esitamine ... |

2. peatükk | Teave eelarve täitmise kohta ... |

3. peatükk | Raamatupidamisarvestus ... |

1. jagu | Üldsätted ... |

2. jagu | Üldine raamatupidamisarvestus ... |

3. jagu | Eelarve raamatupidamisarvestus ... |

4. peatükk | Vara inventarinimestikud ... |

VIII JAOTIS | VÄLISAUDIT JA EELARVE TÄITMISELE KINNITAMINE √ HEAKSKIIDU ANDMINE ∏ ... |

1. peatükk | Välisaudit ... |

2. peatükk | Eelarve täitmisele kinnitamine √ heakskiidu andmine ∏ ... |

TEINE OSA | ERISÄTTED ... |

I JAOTIS | EUROOPA PÕLLUMAJANDUSE TAGATISFOND ... |

II JAOTIS | STRUKTUURIFONDID, ÜHTEKUULUVUSFOND, EUROOPA KALANDUSFOND JA EUROOPA MAAELU ARENGU √ EUROOPA ∏ PÕLLUMAJANDUSFOND ... |

III JAOTIS | TEADUSUURINGUD... |

IV JAOTIS | VÄLISTEGEVUS ... |

1. peatükk | Üldsätted ... |

2. peatükk | Meetmete rakendamine ... |

3. peatükk | Hanked ... |

4. peatükk | Toetused ... |

5. peatükk | √ Majandusaasta aruande ∏ Aauditeerimine ... |

VJAOTIS | EUROOPA TALITUSED √ AMETID ∏ ... |

VI JAOTIS | HALDUSASSIGNEERINGUD ... |

VII JAOTIS | EKSPERDID ... |

KOLMAS OSA | ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED ... |

I JAOTIS | ÜLEMINEKUSÄTTED ... |

II JAOTIS | LÕPPSÄTTED …. |

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

Võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 322, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse kontrollikoja arvamust[13],

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu Euroopa Liidu Kohtule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele, Regioonide Komiteele, ombudsmanile ja andmekaitseametnikule,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu teabe huvides riikide parlamentidele,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu teabe huvides Euroopa Keskpangale ja Euroopa Investeerimispangale,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[14]

ning arvestades järgmist:

ò uus

(1) Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse kohta)[15] on mitu korda oluliselt muudetud. Kuna sellesse tuleb teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.

ê 1605/2002 põhjendus 1 (kohandatud)

(2) Pärast Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava 21. detsembri 1977. aasta finantsmääruse[16] vastuvõtmist on olukord märgatavalt muutunud, eelkõige eelarve raamistikuks oleva finantsperspektiivi, institutsioonide ülesehituse muutumise ja mitme laienemise tõttu on seda finantsmäärust mitu korda oluliselt muudetud. Selleks et võtta arvesse eelkõige seadusandluse ja halduse lihtsustamise nõudeid ja ühenduse rahaliste vahendite haldamise rangemaks muutumist, tuleks 21. detsembri 1977. aasta finantsmäärus selguse huvides uuesti sõnastada.

ò uus

(3) Määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 sätestati eelarvepõhimõtted ja finantseeskirjad, mida tuleb järgida kõigis seadusandlikes aktides ja kõigi institutsioonide poolt. Kõnealuse määruse aluspõhimõtted, kontseptsioon ja struktuur, samuti eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aluspõhimõtted tuleks säilitada. Neist aluspõhimõtetest tehtavad erandid tuleks läbi vaadata ja neid kus vähegi võimalik lihtsustada, võttes arvesse seda, kas need on endiselt asjakohased ja annavad Euroopa Liidu aastaeelarve (edaspidi „eelarve“) jaoks lisaväärtust, samuti seda, millist koormust need sidusrühmade jaoks põhjustavad. Säilitada on vaja finantsreformi põhielemendid: finantsjuhtimises osalejate roll, kontrollide integreerimine tegevtalituste tasandil, siseaudiitorid, tegevuspõhine eelarvestamine, raamatupidamispõhimõtete ja -eeskirjade moderniseerimine ning toetuste aluspõhimõtted.

ê 1995/2006 põhjendus 4 (kohandatud)

(4) Arvesse tuleks võtta ajavahemikuks 2007–2013 vastu võetud alusõigusaktides sisalduvaid sätteid eelarve tulude ja kulude sätete rakendamise kohta, et tagada ühtsus nende aktide ja finantsmääruse √ käesoleva määruse ∏ vahel.

ò uus

(5) Praktilisi kogemusi arvestades tuleks finantsmäärusesse teha mõned muudatused, et kohandada seda eelarve täitmise muutuvate vajadustega, nagu kaasrahastamine koos teiste rahastajatega, et suurendada välisabi tõhusust ning hõlbustada teatavate rahastamisvahendite kasutamist, mis on näiteks kokku lepitud Euroopa Investeerimispangaga, ja eelarve täitmist avaliku ja erasektori partnerluste kaudu.

ê 1605/2002 põhjendus 2 (kohandatud)

ð uus

(6) Käesolev mMäärus √ (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 ∏ peaks piirdusma kõikide asutamislepinguga √ aluslepingutega ∏ hõlmatud √ kogu eelarvevaldkonda ∏ eelarveküsimusi käsitlevate üldpõhimõtete ja põhieeskirjade sätestamisega, samas √ samal ajal ∏ kui rakendussätted peaksid sisalduma määruses, mis käsitleb käesoleva määruse rakenduseeskirju √ sätestati komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad)[17] ∏ , et õigusnormide tähtsuse järjekord oleks selgem ja et finantsmäärus √ (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 ∏ oleks arusaadavam √ hõlpsamini loetav ∏ . Seetõttu tuleks komisjonile anda volitused vastu võtta rakenduseeskirjad. ð Euroopa Liidu toimimise lepinguga on võimalust delegeerida komisjonile rakendusmeetmete vastuvõtmise volitusi siiski piiratud seadusandlike aktide mitteolemuslike osade täiendamise või muutmisega. Seda arvestades peaks mõned määrusega (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 kehtestatud sätted inkorporeerima käesolevasse määrusesse. Komisjoni vastuvõetavad rakenduseeskirjad peaksid piirduma tehniliste üksikasjade ja rakendamise üksikasjadega. ï

ê 1605/2002 põhjendus 3

(7) Eelarve koostamisel ja täitmisel tuleks järgida nelja eelarveõiguse aluspõhimõtet (ühtsus, kõikehõlmavus, sihtotstarbelisus ja aastasus) ning eelarve õigsuse ja tasakaalu, arvestusühiku, usaldusväärse finantsjuhtimise ja läbipaistvuse põhimõtteid.

ê1605/2002 põhjendus 4

(8) Käesolev määrus peaks neid põhimõtteid kinnitama ja piirduma minimaalsete hädavajalike eranditega, sätestades eranditele ranged tingimused.

ê 1605/2002 põhjendus 5 (kohandatud)

ð uus

(9) Ühtsuse põhimõttega seoses tuleks käesolevas määruses sätestada, et see kehtib ka tegevuskulude √ talituskulude ∏ kohta, mis on seotud Euroopa Liidu lepingu nende sätete rakendamisega, mis käsitlevad ühist välis- ja julgeolekupoliitikat ning kriminaalasjades tehtavat politseikoostööd ja õigusalast koostööd, kui need kulutused tehakse kantakse eelarvest. Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõte tähendab, et kõik ühenduse ja Euroopa Lliidu kulud ja tulud kantakse eelarvesse, kui need laekuvad eelarvesse või tehakse eelarvest.

(10) ð Eelmaksetest saadud intresse käsitlevaid eeskirju tuleks lihtsustada, sest need tekitavad ülemäärast halduskoormust nii Euroopa Liidu vahendite saajatele kui ka komisjoni talitustele ja põhjustavad komisjoni talituste ning ettevõtjate ja partnerite vahel arusaamatusi. Selleks et eeskirju lihtsustada, eelkõige toetuse saajate jaoks, ja viia need kooskõlla usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, tuleks kaotada kohustus eelmaksetelt intresse koguda ja sisse nõuda. Intresside kogumise ja sissenõudmise kohustuse lisamine delegeerimislepingusse peaks siiski olema võimalik, et eelmakselt saadud intresse saaks uuesti kasutusse võtta programmide jaoks, mille haldamine on delegeeritud, või et need intressid saaks sisse nõuda. ï

ê 1605/2002 põhjendus 8 (kohandatud)

(11) Aastasuse põhimõttega seoses tuleks ka edaspidi eristada liigendatud ja liigendamata assigneeringuid. Iga institutsioon peaks ise otsustama kulukohustuste ja maksete assigneeringute ülekandmise. Täiendavad tähtajad peaksid piirduma üksnes hädavajalike juhtudega, nimelt Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi maksetega. Seoses aastasuse põhimõttega tuleks Ffunktsionaalsete vajaduste rahuldamiseks suurendada √ peaks säilima praegune ∏ paindlikkuste ja läbipaistvuste tase. Erandlikult tuleks lubada assigneeringute järgmisesse perioodi ülekandmist kulude puhul, mis lähevad põllumajandustootjate otsetoetusteks nõukogu 21. juuni √ 2005. aasta ∏ määrusega (EÜ) nr 1290/2005 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta)[18] asutatud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) raames.

ê 1995/2006 põhjendused 9 ja 10 (kohandatud)

(12) Uute pPõllumajanduse √ valdkonna ∏ määruste kohased liikmesriikide maksetaotlused on enamasti koondatud eelarveaasta n algusesse. Seetõttu tuleks suurendada EAGFi jooksvate halduskulude katmiseks (alates aasta n-1 √ aasta ∏ 15. novembrist) võetavate eelnevate (aasta n eelarves ettenähtud) kulukohustuste maksimumkünnist kolmele neljandikule vastavatest assigneeringutest viimase vastuvõetud põllumajanduseelarve puhul. Mis puudutab √ Sätted, milles käsitletakse ∏ √ halduskulude eelnevale kulukohustustega sidumisele seatud piirangut ∏, siis tuleks teksti muuta selliselt, et see peaksid viitaksma eelarvepädevate institutsioonide otsustatud assigneeringutele, jättes seega välja assigneeringute ümberpaigutamise.

(13) Veterinaarmeetmete rahastamisne EAGFi liigendamata assigneeringutest takistab põhjendamatult nende meetmete rakendamist, eelkõige järgmisse perioodi ülekandmise võimalustele seatud piirangute tõttu. Seetõttu tuleks selliste kulude puhul lubada liigendatud assigneeringute kasutamist, sest sel viisil saaks paremini arvesse võtta nende meetmete mitmeaastast iseloomu.

ò uus

(14) Sihtotstarbelise tulu ülekandmist käsitlevates eeskirjades tuleks võtta arvesse sihtotstarbelise välis- ja sisetulu erinevust. Selleks et pidada kinni rahastaja seatud eesmärgist, tuleks sihtotstarbeline välistulu automaatselt üle kanda ja enne kogu asjaomase programmi või meetmega seotud tegevuse lõpuleviimist ära kasutada. Kui sihtotstarbeline tulu on saadud programmi või meetme viimasel aastal, peaks saama seda kasutada ka jätkuprogrammi või -meetme esimesel aastal. Sihtotstarbelise sisetulu võib kanda üle ainult järgmisesse aastasse, kui kohaldatavast alusaktist ei tulene teisiti või kui ei ole tegu põhjendatud erandlike asjaoludega.

ê 1605/2002 põhjendus 9 (kohandatud)

(15) Tasakaalu põhimõte on põhiline eelarvereegel. Siinkohal tuleks rõhutada, et laenuvõtmine ei ole kooskõlas ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ omavahendite süsteemiga. Tasakaalu põhimõtet √ ei tohiks siiski tõlgendada nii, et see ∏ ei takistaks siiski Euroopa Lliidu üldeelarve raames tagatud laenutehingute sooritamist.

ê 1605/2002 põhjendus 10 (kohandatud)

(16) Euroopa Ühenduse asutamislepingu √ Euroopa Liidu toimimise lepingu ∏ artikli √ 320 ∏ 277 esimese lõigu ja Euratomi asutamislepingu artikli 181 esimese lõigu kohaselt tuleks kindlaks määrata arvestusühik, mida kasutatakse eelarve koostamisel, samuti eelarve täitmisel ja raamatupidamisarvestuses √ majandusaasta aruande esitamisel ∏ .

ê 1605/2002 põhjendus 6 (kohandatud)

ð uus

(17) Kõikehõlmavuse põhimõttega seoses tuleks kaotada √ on ∏ ositimaksete √ ettemaksete ∏ tagasimaksmise ja vahendite taaskasutamise √ uuesti kasutusse võtmise ∏ võimalus √ kaotatud ∏ ; √ ning ∏ mõnel juhul tuleks need võimalused asendadatud sihtotstarbeliste tuludega ja võimalusega võtta √ teha ∏ vabastatud assigneeringud uuesti kasutusele √ kättesaadavaks ∏. Need muudatused √ See ∏ ei mõjuta struktuurifondide suhtes kohaldatavaid erieeskirju.

(18) ð Sihtotstarbelise tulu suhtes kohaldatavat erandit tuleks muuta, et eristada ühelt poolt sihtotstarbelist sisetulu, mis tuleneb eelarvepädevate institutsioonide heakskiidetud assigneeringutest, ning teiselt poolt sihtotstarbelist välistulu, mis on kogutud rahastajatelt või eraldatud nende poolt teatava programmi või meetme jaoks. Välisrahastajatel peaks samuti olema jätkuvalt võimalik kaasrahastada välistegevust, eriti humanitaarabimeetmeid, isegi juhul, kui alusaktis ei ole seda selge sõnaga ette nähtud. Kinnisvara haldamise lihtsustamiseks peaks ka hoonete müügist ja sellega samastatud tehingutest saadav tulu kuuluma sihtotstarbelise sisetulu hulka. ï

ò uus

(19) Selleks et sihtotstarbeline tulu oleks eelarveprojektis kajastatud läbipaistvamalt, tuleks ette näha, et eelarveprojekti kantakse sellised sihtotstarbelise tulu summad, mille suurus on eelarveprojekti koostamise ajal kindel.

ê 1995/2006 põhjendus 12 (kohandatud)

(20) Praegu peab komisjon enne mis tahes annetuste, näiteks kingituste või annakute, millega kaasnevad kulutused, vastuvõtmist saama eelarvepädevatelt institutsioonidelt loa. Tarbetute ja tülikate menetluste vältimiseks peaks √ annetuste, kingituste ja annakute vastuvõtmiseks ∏ loa saamine olema kohustuslik vaid annetuste korral √ juhul ∏, mis √ kui annetused ∏ ületavad teatavaud väärtuse ning mis sisaldavad olulisi kulutusi.

ê 1605/2002 põhjendus 7 (kohandatud)

(21) Sihtotstarbelisuse põhimõttega seoses on institutsioonidel vaja teataval määral halduspaindlikkust assigneeringute ümberpaigutamiseks. Käesolev määrus peaks võimaldama esitada otstarbe järgi liigitatud rahastamis- ja haldusvahendid ühe tervikuna. Assigneeringute ümberpaigutamise korda tuleks samuti ühtlustada kõikide institutsioonide vahel nii, et personali- ja tegevusassigneeringute √ haldusassigneeringute ∏ ümberpaigutamise otsustab iga institutsioon ise. Tegevuskulusid käsitleva assigneeringute ümberpaigutamise osas võib komisjon teha ümberpaigutusi eelarve ühe ja sama jaotise peatükkide vahel kuni 10 % ulatuses eelarveaasta assigneeringutest, mis kajastuvad eelarvereal, kust ümberpaigutus tehakse. Eelarvepädevatel institutsioonidel tuleks lubada moodustada reserve üksnes kahel juhul: kui puudub põhiõigusakt √ alusakt ∏ või kui ei ole kindel, kas assigneeringud on piisavad.

ê 1995/2006 põhjendused 13 ja 14 (kohandatud)

ð uus

(22) Assigneeringute ümberpaigutamist reguleerivaid eeskirju tuleks teatavatesud punktides lihtsustada ja selgitada, sest praktikas on need osutunud tülikaks ja ebaselgeks. ð Eelarve täitmist on vaja parandada, eriti selliste maksete assigneeringute, sihtotstarbeliste tulude ja haldusassigneeringute puhul, mis jagunevad mitme jaotise vahel. Seepärast tuleks muuta teatavate ümberpaigutuste vastuvõtmiseks ette nähtud menetlust paindlikumaks. ï

(23) Tõhusust silmas pidades peaks komisjonil olema lubatud otsustada iseseisvalt ümberpaigutuste üle reservist, kui eelarve koostamise ajal puudub asjakohase meetme kohta põhiõigusakt √ alusakt ∏ , kuid see võetakse vastu sama aasta jooksul. ð Selleks et selliste ümberpaigutuste tegemisel, mis nõuavad eelarvepädevate institutsioonide teavitamist, ei tekiks korduvaid viivitusi, on samuti vaja lihtsustada nende ümberpaigutuste liigitust ja asjaomast menetlust. Säte, mis võimaldab komisjonil rahvusvaheliste humanitaarkatastroofide ja -kriiside korral otsustada kasutamata eelarveliste assigneeringute ümberpaigutamise üle, on osutunud asjakohaseks ja tõhusaks. Seda võimalust tuleks seepärast laiendada, nii et see hõlmaks ka pärast 1. detsembrit toimuvaid samalaadseid sündmusi. Nimetatud juhtudel peaks komisjon läbipaistvuse huvides oma otsusest viivitamata teavitama eelarvepädevaid institutsioone. Komisjonil peaks samuti olema võimalus teatavates piirides iseseisvalt otsustada hädaabireservist tehtavate ümberpaigutuste üle. ï

ê 1995/2006 põhjendus 15 (kohandatud)

(24) Komisjoni haldusalaste ümberpaigutuste eeskirjad tuleks viia vastavusse √ peaksid olema kooskõlas ∏ uue tegevuspõhise eelarvestamise struktuuriga. Seega tuleks ette näha sätted √ erandi tegemiseks ümberpaigutustest ∏ "teatamise korrast" erandi kehtestamiseks. Eelarveaasta viimaste kuude jooksul peaks komisjonil olema lubatud otsustada √ teatavates piirides ∏ iseseisvalt personalikuludega seonduvate assigneeringute ümberpaigutuste üle piires eelarveaasta assigneeringutest.

ê 1605/2002 põhjendus 11 (kohandatud)

(25) Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte tuleks määratleda säästlikkuse, tõhususe ja mõjususe põhimõtetest lähtuvalt ja nende põhimõtete täitmine tuleks kindlaks teha tulemusnäitajate abil, mis on kehtestatud iga meetme kohta ja mida saab mõõta tulemuste hindamist võimaldaval viisil. Institutsioonid peaksid teostama √ tegema ∏ eel- ja järelhindamist kooskõlas komisjoni ettenähtud suunistega √ antud juhiste kohaselt ∏.

ê 1995/2006 põhjendus 5 (kohandatud)

ð uus

(26) Tuleks √ samuti ∏ täpsustada, et usaldusväärne finantsjuhtimine nõuab tulemuslikku ja tõhusat sisekontrolli, ning määratleda tuleks √ määrata kindlaks ∏ sisekontrollisüsteemi põhijooned ja -eesmärgid.

(27) ð Proportsionaalsuse põhimõttega seoses tuleks ette näha aktsepteeritava vigade esinemise riski kasutamine eelarvevahendite käsutaja tehtava riskianalüüsi raames. Institutsioonidel peaks olema võimalik kalduda kõrvale üldisest 2 % olulisuse künnisest, mida kontrollikoda kasutab järelduste tegemiseks raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Lähtumine aktsepteeritava vigade esinemise riski ettenähtud tasemest võimaldab eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutaval asutusel asjakohasemalt hinnata komisjoni riskijuhtimise kvaliteeti. Seadusandja peaks seega määrama iga poliitikavaldkonna puhul kindlaks aktsepteeritava vigade esinemise riski taseme, võttes arvesse kontrollikulusid ja -tulusid. ï

ê 1605/2002 põhjendus 12 (kohandatud)

(28) Läbipaistvuse põhimõttega seoses tuleks parandada eelarve täitmist ja raamatupidamisarvestust käsitlevat teatamist. Samuti tuleks kehtestada range tähtaeg eelarve avaldamiseks, ilma et see takistaks komisjonil seda esialgselt levitada pärast seda, kui Euroopa Parlamendi president on kuulutanud eelarve lõplikult vastuvõetuks, ja enne seda, kui see avaldatakse Euroopa Ühenduste √ Liidu ∏ Teatajas . Lisaks sellele tuleks säilitada negatiivreservi võimalus.

ê 1995/2006 põhjendus 6 (kohandatud)

(29) Eelarvest tulenevate vahendite kasutamise läbipaistvuse tagamiseks on vajalik teha kättesaadavaks nendest vahenditest abisaajaid käsitlev teave sellises ulatuses, mis on vajalik õigustatud avalike ja erahuvide kaitseks, ning võttes arvesse Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi √ arvestusperioodi ∏ eripära.

ê 1605/2002 põhjendus 13 (kohandatud)

ð uus

(30) Eelarve koostamise ja esitusviisi osas tuleks praegused sätted ühtlustada ja neid lihtsustada, kõrvaldades sisulise tähenduseta eristuse lisaeelarve ja paranduseelarve vahel.

(31) ð Seoses eelarve koostamisega on oluline üheselt kindlaks määrata komisjoni koostatava eelarveprojekti struktuur ja esitusviis. Eelarveprojekti ette lisatava üldise sissejuhatuse sisu tuleks täpsemalt kirjeldada. Samuti on vajalik lisada säte, mis sisaldab järgnevate aastate finantsplaneeringut, ning säte, milles käsitletakse komisjoni võimalust esitada töödokumente eelarvetaotluste toetamiseks. ï

ê 1605/2002 põhjendus 14 (kohandatud)

(32) Komisjoni √ eelarvejagu ∏ osa eelarvest peaks kajastama assigneeringuid ja vahendeid otstarbe järgi (s.o tegevuspõhine eelarvestamine), et suurendada läbipaistvust eelarve √ täitmisel ∏ haldamisel lähtuvalt usaldusväärse finantsjuhtimise eesmärkidest ning eeskätt tõhususest ja mõjususest.

ê 1605/2002 põhjendus 15 (kohandatud)

(33) Institutsioonid peaksid saama olla koosseisuliste töökohtade haldamisel mõnevõrra paindlikumad √ võrreldes ∏ seoses eelarve raames lubatuga, eriti √ kuna ∏ kui tänapäeval pannakse haldamisel rõhku tulemustele, mitte vahenditele. Seda paindlikkust √ peaksid ∏ piiravad ka edaspidi √ piirama ∏ ühelt poolt teatava eelarveaasta √ eelarveassigneeringud ∏ eelarve assigneeringud ja teiselt poolt koosseisuliste kohtade üldarv; samuti ei √ tohiks selline ∏ kehti paindlikkus √ kehtida ∏ palgaastmete √ AD 16, AD 15 ja AD 14 ∏ A1, A2 ja A3 kohta.

ê 1995/2006 põhjendus 19 (kohandatud)

(34) Seoses eelarve täitmisega näivad vajalikud olevat mõned kohandused, et √ tuleks ∏ paremini kajastada ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) eripärasid. Õigusliku selguse huvides peaks √ selle, millises vormis võivad alusaktid ∏ EÜ asutamislepingu √ Euroopa Liidu toimimise lepingu ∏ ja Euroopa Liidu lepingu V ja VI jaotise alusel kohaldatavate põhiõigusaktide vormi √ esineda, ∏ määratlema rakenduseeskirjade asemel √ kindlaks ∏ finantsmääruses. Lisaks sellele peaks lisama √ kehtestama ∏ erisätted, et nõuetekohaselt kajastada seda, mis liiki ettevalmistavaid meetmeid võib ÜVJP raames rakendada.

ê 1605/2002 põhjendus 16 (kohandatud)

ð uus

(35) Eelarve täitmisega seoses tuleks selgitada mitmesuguseid võimalikke viise, kuidas eelarvet täita: komisjon teeb seda kas tsentraliseeritult või koostöös liikmesriikidega või detsentraliseeritult koos välisabi saavate kolmandate riikidega või ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega. Tsentraliseeritud haldamisega peaksid saama tegelda otse komisjoni talitused või ülesanded võib delegeerida kaudselt ühenduse õigusele või siseriiklikule õigusele alluvatele avalik-õiguslikele isikutele. Täitmisviisid peaksid tagama ühenduse vahendite kaitsmise korra järgimise, olenemata sellest, milline üksus vastutab täitmise eest osaliselt või täielikult, ja kindlustama selle, et lõppvastutus eelarve täitmise eest lasub asutamislepingu artikli 274 kohaselt komisjonil.

(36) ð Eelarve täitmise viiside suhtes kohaldatavad eeskirjad, mis eelkõige reguleerivad eelarve täitmise volituste delegeerimist kolmandatele isikutele, on muutunud aastate jooksul liiga keeruliseks ja neid peaks lihtsustama. Samal ajal peaks säilitama kolmandatele isikutele delegeerimise algse eesmärgi: tagada, et ükskõik millisel viisil eelarvet ka ei täidetaks, tuleks kulude kandmisel tagada komisjoni talitustelt oodatavaga samaväärne kontrolli ja läbipaistvuse tase. Seetõttu peaks selgelt eristama olukordi, kus eelarvet täidetakse otseselt komisjoni või tema rakendusametite poolt, olukordadest, kus eelarvet täidetakse kaudselt kolmandate isikute kaudu. See peaks võimaldama ühise korra kehtestamist kaudse eelarve täitmise suhtes koos võimalusega kohandada seda kooskõlas valdkondlike eeskirjadega, eelkõige juhul, kui eelarvet täidetakse kaudselt koostöös liikmesriikidega. Sellise ühise korraga peaks eeskätt ette nägema aluspõhimõtted, mida komisjon järgib, kui ta otsustab eelarvet täita kaudselt, ja aluspõhimõtted, mida järgivad isikud, kellele eelarve täitmine on delegeeritud. Komisjonil peaks olema võimalik kohaldada Euroopa Liidu eeskirju ja menetlusi või aktsepteerida volitatud üksuse eeskirjade ja menetluste kohaldamist, juhul kui viimane tagab Euroopa Liidu finantshuvide samaväärse kaitse. ï

ê 1605/2002 põhjendused 17 ja 18 (kohandatud)

ð uus

(37) Kuna komisjon vastutab eelarve täitmise eest, ei või ta delegeerida ühtki avaliku võimu teostamisega seotud ülesannet, millega kaasneb kaalutlusõiguse kasutamine. Käesolev määrus peaks seda põhimõtet kordama ja täpsustama delegeeritavate ülesannete ulatuse. Samuti tuleks sätestada, et muud eraõiguslikud organid peale nende, kes osutavad avalikke teenuseid kindlaksmääratud tingimustel, ei tohiks tegelda eelarve täitmisega, vaid üksnes osutama tehnilisi eriteenuseid või haldusteenuseid või täitma ettevalmistus- või abiülesandeid.

(38) Läbipaistvuse ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete täitmiseks peaks avalik-õiguslikel asutustel või avalikke teenuseid osutavatel asutustel, kellele on komisjoni nimel delegeeritud täitmisülesanded, olema läbipaistvad hankemenetlused, tõhus sisekontroll, raamatupidamisarvestuse süsteem, mis on nende oma tegevusest eraldi, ja nad peavad korraldama välisauditeid.

(39) ð Eelhindamise eeskirju, mida kohaldatakse muude üksuste kui liikmesriikide suhtes (viimaste puhul eelhindamist ei tehta), tuleks kohandada tagamaks, et kõik volitatud üksused ja isikud pakuksid Euroopa Liidule finantshuvide kaitset, mis oleks käesoleva määruse kohaselt nõutavaga samaväärsel tasemel. Osana komisjoni järelevalveülesannetest tuleks ette näha kontrolli- ja auditikohustused, sealhulgas majandusaasta aruande kontrollimise ja heakskiitmise menetlused kõigi eelarve täitmise viiside puhul. ï

ò uus

(40) Selleks et võtta arvesse tegevusvajadusi ja hõlbustada eelarve täitmist potentsiaalsete abisaajate või eelarvet täitvate partnerite poolt, peaksid nõuded jääma meetme asjaomaste riskide ja selle üldise kontrollikeskkonnaga proportsionaalseks. Selle hindamisel, milline on kolmanda isiku või üksuse suutlikkus kõnealuseid nõudeid täita, tuleks arvesse võtta ülesannete iseloomu ning meetmeid, mida komisjon võtab osana meetme rakendamise järelevalvest ja toetamisest. Lisaks peaks käesolev määrus võimaldama kasutada uusi rahastamisvahendeid, nagu rahastamisvahendid ning avaliku ja erasektori partnerlused, mille eesmärk on parandada eelarve rakendamise mõju ja poliitikavaldkondade raames tulemuste saavutamist.

ò uus

(41) Määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artikli 185 kohaselt Euroopa Liidu asutustena institutsionaliseeritud avaliku ja erasektori partnerlustega saadud kogemused näitavad, et vahendite valiku suurendamiseks tuleks lisada täiendavaid alternatiive, kaasates asutused, mille eeskirjad on paindlikumad ja erasektori partneritele Euroopa Liidu institutsioonide suhtes kohaldatavatest kättesaadavamad. Sellised alternatiivid peaksid toimima kaudse eelarve täitmise raames. Üheks alternatiiviks peaks olema asutus, mis on asutatud alusaktiga ja millel on oma finantseeskirjad, milles tuleks arvesse võtta põhimõtteid, mis on vajalikud Euroopa Liidu vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise tagamiseks. Need põhimõtted tuleks vastu võtta delegeeritud määrusega ja peaksid tuginema põhimõtetele, mida peavad järgima kolmandest isikutest üksused, kellele on delegeeritud eelarve täitmise ülesanded. Teiseks alternatiiviks peaks olema avaliku ja erasektori partnerluste rakendamine liikmesriigi eraõigusega reguleeritud asutuste poolt.

ò uus

(42) Põhilised kontrolli- ja auditeerimiskohustused, mida liikmesriigid peavad täitma, kui eelarvet täidetakse kaudselt koostöös liikmesriikidega, ning mis on praegu ette nähtud üksnes valdkondlikes määrustes, tuleks aluslepingu artikli 317 kohaselt kaasata käesolevasse määrusesse. Seetõttu on vaja lisada sätted, millega kehtestatakse sidus raamistik kõigile asjaomastele poliitikavaldkondadele, liikmesriigi tasandil ühtne haldusstruktuur, nende struktuuride ühised haldus- ja kontrollikohustused, iga-aastane halduslik kinnitav avaldus koos selle suhtes antava sõltumatu auditiarvamusega ning liikmesriikide iga-aastane avaldus, millega nad võtavad vastutuse neile delegeeritud Euroopa Liidu vahendite haldamise eest, ning komisjoni rakendatavad finantskontrolli ja heakskiitmise, maksete peatamise ja parandusmeetmete mehhanismid. Üksikasjalikud sätted peaksid jääma valdkondlikesse määrustesse.

ê 1605/2002 põhjendus 19 (kohandatud)

(43) Asutamislepingu √ Aluslepingu ∏ artikli 279 punkti c √ 322 ∏ kohaselt määratletakse √ peaks ∏ käesolevas määruses √ kindlaks määrama finantsjuhtimises osalejate, eelkõige ∏ eelarvevahendite käsutajate, peaarvepidajate ja siseaudiitori volitused ja ülesanded.

Eelarvevahendite käsutajad √ peaksid olema ∏ tehakse täielikult vastutavaksd kõikide tulu- ja kulutehoimingute eest, mis sooritatakse √ tehakse ∏ nende järelevalve all √ neile antud volituste piires ∏ , ja nad peavad √ peaksid ∏ oma tegevusest aru andma, sealhulgas vajaduse korral distsiplinaarmenetluse raames. Seetõttu tuleks nende vastutust suurendada, kõrvaldades tsentraliseeritud eelkontrollimised ja eeskätt kaotades tava, et finantskontrolör kiidab tulu- ja kulutehingud eelnevalt heaks ja peaarvepidaja teeb kindlaks, kas makse on õige.

Peaarvepidaja vastutab ka edaspidi √ peaks jääma vastutavaks ∏ maksete nõuetekohase √ tegemise ∏ sooritamise, tulude kogumise ja saadaolevate summade sissenõudmise eest. Ta haldab √ peaks haldama ∏ sularaha, hoolitseb √ pidama ∏ raamatupidamisarvestuste eest ja vastutabma institutsiooni raamatupidamisaruannete √ raamatupidamise aastaaruande ∏ koostamise eest.

Siseaudiitor täidab √ peaks täitma ∏ oma kohustusi √ ülesandeid ∏ kooskõlas rahvusvaheliste auditeerimisstandarditega. Tema ülesanne on √ peaks olema ∏ kindlaks teha, kas eelarvevahendite käsutajate sisseseatud haldus- ja järelevalvesüsteemid √ kontrollisüsteemid ∏ toimivad nõuetekohaselt.

Siseaudiitor ei osale finantstehingutes ja tema ülesanne ei ole kontrollida neid tehinguid enne eelarvevahendite käsutajate otsuseid; edaspidi lasub vastutus eelkontrollimise eest täielikult eelarvevahendite käsutajatel.

ò uus

(44) Volitatud eelarvevahendite käsutajaga seoses tuleks täpsustada mõnesid sätteid, mis seonduvad eelkõige sisekontrollimenetlustega, mille ta kehtestab eelnevalt ja järgnevalt, ning tema aruandekohustustega. Seda silmas pidades tuleks ajakohastada tema iga-aastase tegevusaruande sisu kooskõlas tavaga, mille kohaselt see peaks sisaldama nõutavat finants- ja haldusteavet, mis toetab tema kinnitavat avaldust oma ülesannete täitmise kohta.

ê 1995/2006 põhjendus 24

ð uus

(45) ð Selgitada tuleks komisjoni peaarvepidaja kohustusi, eelkõige tuleks täpsustada, et tema on ainus isik, kellel on õigus kehtestada raamatupidamiseeskirjad ja ühtlustatud kontoplaan, samal ajal kui kõigi teiste institutsioonide peaarvepidajad kehtestavad oma institutsioonis kohaldatava raamatupidamisarvestuse korra. ï Selgitama peaks peaarvepidaja kohustust tõendada majandusaasta aruanne finantsteabe alusel, mille eelarvevahendite käsutajad on talle esitanud. Sel eesmärgil tuleks peaarvepidajatele anda õigus kontrollida volitatud eelarvevahendite käsutajalt saadud teavet ja vajaduse korral teha reservatsioone.

ò uus

(46) Selleks et hõlbustada teatavate programmide ja meetmete rakendamist, mis on delegeeritud finantseerimisasutustele, tuleks käesolevasse määrusesse lisada usalduskontode avamise võimalus. Sellised pangakontod tuleks avada komisjoni nimel ja eest finantseerimisasutuste arvepidamises. Kõnealune finantseerimisasutus peaks neid haldama peaarvepidaja vastutusel ja neid peaks olema võimalik avada ka muudes vääringutes peale euro.

ê 1605/2002 põhjendus 20 (kohandatud)

(47) Eelarvevahendite käsutajate, peaarvepidajate ja avansikontode haldajate vastutus ei √ tohiks ∏ erineda muude ametnike ja töötajate omast ning nende suhtes √ tuleks ∏ võidakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade ja ühenduste muude teenistujate teenistustingimuste alusel rakendada kehtivaid distsiplinaarmeetmeid ja rahalisei sanktsioone √ hüvitamise meetmeid ∏ . Arvestades peaarvepidajate ja avansikontode haldajate ülesannete erilisust, tuleks √ siiski ∏ alles jätta teatavad erisätted, milles määratakse kindlaks nende väära asjaajamise √ ametialaste käitumisreeglite rikkumise ∏ juhud; neil ei ole enam erihüvitisi ega erikindlustust. Lisaks tuleks selgitada eelarvevahendite käsutaja vastutust. Selleks et ametisse nimetav asutus saaks kasutada vajalikke asjatundjaid juhtumite puhul, mis ei hõlma pettust, √ peaks ∏ moodustab iga institutsioon √ moodustama ∏ finantsrikkumiste uurimise toimkonna, kes √ peaks tegema ∏ teeb kindlaks, kas on toimunud rikkumine, mille alusel võib ametniku või muu teenistuja suhtes rakendada distsiplinaarmeedet või rahalist vastutust, ja kes teatab süsteemides tuvastatud ebakohtadest √ probleemidest ∏ eelarvevahendite käsutajale ja siseaudiitorile. Pettusejuhtumite osas tuleks käesolevas määruses tugineda √ aga osutada ∏ kehtivatele sätetele, mis käsitlevad Euroopa ühenduste √ Liidu ∏ finantshuvide kaitset ja võitlust Euroopa ühenduste √ Liidu ∏ ametnikke või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikke hõlmava korruptsiooni vastu.

ê 1995/2006 põhjendus 23 (kohandatud)

(48) Tuleks võimaldada √ moodustada ∏ mitme institutsiooni ühisne finantsrikkumiste uurimise toimkondna moodustamine.

ò uus

(49) Seoses tulutoimingutega on vaja ühtlustada saadaolevate summade eelarvestuse suhtes kohaldatavaid eeskirju, et võtta arvesse eelarve vajadusi. Eelarvestuse registreerimist peaks nõudma, kui tulu oodatakse teatava tõenäosuse astmega ja kui seda saab piisavalt ligilähedaselt numbriliselt väljendada. Lihtsustamine tuleks saavutada erisätete lisamise teel saadaolevate summade eelarvestuse kohandamise või tühistamise korra kohta.

ê 1995/2006 põhjendus 26 (kohandatud)

ð uus

(50) √ Kindlaks ∏ Kehtestama peaks √ määrama ∏ nõuete kehtivuse aegumistähtaja. Erinevalt paljudest liikmesriikidest ei kohaldata ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ puhul aegumistähtaegu, mille korral finantsnõuded teatud aja möödudes aeguvad. Samuti ei ole ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ jaoks kehtestatud aegumistähtaegu kolmandate isikute vastu pööratud nõuete sissenõudmisel. Sellise aegumistähtaja kehtestamine on vastavuses usaldusväärse finantsjuhtimisega.

(51) ð Sissenõudmise eeskirju tuleks muuta selgemaks ja rangemaks. Eelkõige on vaja selgitada, et kindlaksmääratud saadaoleva summa tühistamine ei tähenda, et Euroopa Liit loobuks oma kindlaksmääratud nõudest. Lisaks sellele peaksid liikmesriigid Euroopa Liidu finantshuvide kaitse tugevdamiseks käsitlema sissenõutavaid Euroopa Liidu vahendeid samamoodi, nagu käsitletakse nende territooriumil avalik-õiguslike äriühingute nõudeid. ï

(52) Võttes arvesse komisjoni teatist ajutiselt sissenõutud trahvide haldamise kohta[19], tuleks trahve, rahalisi karistusi ja sanktsioone ning neist tulenevat võimalikku tulu kajastada eelarvetuluna sellele eelarveaastale järgneval aastal, mil on ammendunud kõik õiguskaitsevahendid, mida saab nende määramise otsuste vastu rakendada. Erandina sellest reeglist tuleks teatav osa, mille ülemmääraks on 2 % eelarvesse kantud trahvide või rahaliste karistuste kogusummast, kinni pidada, kandes selle kõnealuse teatisega loodud fondi.

ê 1605/2002 põhjendus 21 (kohandatud)

(53) Tuleks määratleda eelarveliste √ kulukohustuste ∏ ja √ kulude kandmiseks ∏ juriidiliste kulukohustuste võtmise mõisted ja √ määrata kindlaks ∏ nende kohaldamise tingimused. Selleks et piirata mittekasutatavate √ seisvate ∏ kulukohustuste mahtu, tuleks piirata tähtaega, mille jooksul võib üldiste eelarveliste kulukohustuste raames võtta individuaalseid juriidilisi kohustusi. Lisaks sellele tuleb √ tuleks ∏ ette näha nende individuaalsete kulukohustuste tühistamine √ vabastamine ∏ , mille alusel ei ole kolme aasta jooksul tehtud ühtegi makset.

ò uus

(54) Seoses maksetega tuleks kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega lisada selgitus maksete erinevate liikide kohta. Lisaks peaks vastutav eelarvevahendite käsutaja eelmakseid korrapäraselt tasaarvestama kooskõlas komisjoni peaarvepidaja kehtestatud raamatupidamiseeskirjadega. Sel eesmärgil tuleks lepingutesse, toetuse andmise otsustesse, toetuslepingutesse ja kolmandate isikutega sõlmitud delegeerimislepingutesse lisada asjakohased sätted.

ê 1605/2002 põhjendus 22 (kohandatud)

(55) Käesolevas määruses tuleks määratleda √ kindlaks ∏ nende maksete liigid, mida eelarvevahendite käsutajad võivad teha. Selliste maksete tegemisel tuleks peamiselt arvesse võtta meetme mõjusust √ tõhusust ∏ ja selle tulemusi. Tuleks loobuda üsna ebamääraste ettemakse ja ositimakse mõiste kasutamisest; Mmaksed tuleks teha eel-, vahe- ja lõppmaksetena, kui kogu summat ei maksta ühe korraga.

ê 1605/2002 põhjendus 23 (kohandatud)

(56) Käesolevas määruses tuleks sätestada, et Kkulude tõendamine, kinnitamine ja maksmine peavad √ peaksid ∏ toimuma √ rakenduseeskirjades sätestatud ∏ tähtaja jooksul, mis kehtestatakse rakenduseeskirjadega, ja et selle tähtaja mittejärgimisel on maksesaajatel √ peaks kreeditoridel olema ∏ õigus saada eelarvest makstavat viivist.

ò uus

(57) Institutsioonidel peaks olema õigus anda eelnev nõusolek, et ametlikult aktsepteerida dokumentide elektroonilist edastamist. Lisaks sellele tuleks kooskõlas komisjoni otsustega elektrooniliste ja digiteeritud dokumentide kohta kulukohustuste suhtes kohaldatavaid kontrolle käsitlevaid finantssätteid ajakohastada ja neis tuleks selgesõnaliselt tunnustada elektrooniliste maksekorralduste vormide ja arvete õiguslikku jõudu juriidiliste kohustuste võtmisel.

ê 1995/2006 põhjendus 25 (kohandatud)

(58) Selgitama peaks komisjoni siseaudiitori ja Euroopa Liidu poolt loodud asutuste vahelist suhet. Nendel asutustel peaksid olema oma siseauditi üksused √ funktsioon ∏ , mis allubvad asutuste juhatustele, samal ajal kui komisjoni siseaudiitor annab komisjoni menetlustest ja süsteemidest aru √ volinike ∏ kolleegiumile. Komisjoni siseaudiitoril peaks olema vajalik √ tuleks ∏ kinnitada ainult seda, et asutuste siseauditi ülesanded √ funktsioonid ∏ on vastavuses rahvusvaheliste standarditega, ja sel eesmärgil peaks tal olema võimalik viia läbi siseauditi kvaliteedi hindamine.

ê 1995/2006 põhjendus 27 (kohandatud)

(59) Finantsmääruses √ Käesolevas määruses ∏ tuleks kajastada raamlepingute tähtsust avalike hangete haldamisel. Sellega peaks ergutama institutsioonidevaheliste hankemenetluste kasutamist ning nägema ette võimaluse, et institutsioon ja liikmesriigi tellija √ hankija ∏ saaksid kasutada ühiseid hankemenetlusi.

ê 1605/2002 põhjendus 24 (kohandatud)

(60) Seoses lepingutega, mis ühenduste institutsioonid sõlmivad oma huvides, tuleks ette näha, et kohaldatakse eeskirju, mis sisalduvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivides, millega kooskõlastatakse riiklike ehitus-, tarne- ja teenuslepingute sõlmimise korda; kolmandate isikute huvides sõlmitud lepingud peaksid samuti olema kooskõlas nende direktiivide põhimõtetega.

ê 1995/2006 põhjendus 28 (kohandatud)

(61) √ Seoses avalikke hankeid reguleerivate eeskirjadega ∏ Peaks tegema tuleks teha teatavad tehnilised kohandused, et tagada finantsmääruse √ käesoleva määruse ∏ terminoloogia kooskõla terminoloogiaga, mida on kasutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta)[20]. Selle direktiivi alusel liikmesriikidele avatud √ antud ∏ võimaluste määratleda √ määrata kindlaks ∏ konkreetsed menetlused, mida kasutatakse salajaseks kuulutatud lepingute puhul, kui nende täitmisega peavad kaasnema julgeolekualased erimeetmed või kui see on vajalik liikmesriikide kaitseks, peaksid tegema kättesaadavaks √ saama kasutada ∏ ka ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ institutsioonidele.

ê 1605/2002 põhjendus 25 (kohandatud)

(62) Rikkumiste vältimiseks, pettuste ja korruptsiooni vastu võitlemiseks ning usaldusväärse ja tõhusa haldamise edendamiseks tuleks lepingu sõlmimisest kõrvale jätta taotlejad ja pakkujad, kes on süüdi nimetatud tegudes või kellel on vastuolulised huvid √ olukorras, kus neil on huvide konflikt ∏ .

ê 1995/2006 põhjendus 29 (kohandatud)

ð uus

(63) Kooskõlas direktiiviga 2004/18/EÜ on vaja hankemenetlusest väljajätmise eeskirju selgemaks muuta. Lisaks sellele peaks finantsmääruses Õõiguskindluse ja proportsionaalsuse tagamiseks peaks käesolevas määruses täpsustama maksimaalset väljajätmise √ hankemenetlusest kõrvalejätmise ∏ perioodi. √ Lisaks tuleks ∏ Pidades silmas direktiivi 2004/18/EÜ, tuleks √ silmas pidades ∏ teha menetlusest väljajätmise √ kõrvalejätmise ∏ eeskirjadest erand varude ostu puhul erakordselt soodsatel tingimustel kas tarnijalt, kes on oma äritegevust lõpetamas, või pankrotihalduritelt või likvideerijatelt võlausaldajaga sõlmitud kokkuleppe või siseriikliku õiguse kohase muu samalaadse menetluse alusel.

(64) ð Hankemenetlusest kõrvalejätmise eeskirju tuleks samuti täiustada, et tugevdada Euroopa Liidu finantshuvide kaitset. Käesolevasse määrusesse tuleks vastavalt direktiivile 2004/18/EÜ lisada säte rahapesu kohta. Lisaks taotlejatele või pakkujatele, kes on res judicata jõudu omava kohtuotsusega süüdi mõistetud ametialaste käitumisreeglitega seotud süüteos või pettuses, korruptsioonis, kriminaalses ühenduses osalemises, rahapesus või samalaadses kuriteos, mis kahjustab Euroopa Liidu finantshuve, tuleks hankemenetlusest kõrvale jätta samas olukorras olevad isikud, kellel on volitused kõnealuseid taotlejaid ja pakkujaid esindada, teha nende eest otsuseid ja neid kontrollida. Proportsionaalsuse huvides ei tohiks siiski kohaldada kõrvalejätmist nende taotlejate ja pakkujate suhtes, kes suudavad tõendada, et nad on võtnud asjakohaseid meetmeid neid esindavate isikute vastu, kes on sellises olukorras. Institutsiooni tegevuse järjepidevuse tagamiseks tuleks sätestada, et kõrvalejätmise kohustusest, mis tuleneb pankrotist või samalaadsest olukorrast, ametialaste käitumisreeglite raskest rikkumisest või sotsiaalkindlustusmaksete tasumisega seotud kohustuste täitmata jätmisest, võib teha erandi, kui läbirääkimistega menetluse puhul saab tehnilistel, kunstilistel või ainuõiguse kaitsmisega seotud põhjustel lepingu sõlmida ainult teatava ettevõtjaga. ï

ê 1995/2006 põhjendus 30 (kohandatud)

(65) Finantsmääruses peaks riigihankemenetluses Hankemenetluses osalevateled taotlejateled või pakkujateled tegema √ peaksid olema ∏ vastava nõudmise korral kohustuslikuks √ kohustatud ∏ tõendamda, kes on pakkumuise esitanud juriidilise isiku omanikud või juhtkonna liikmed, kes juriidilist isikut kontrollib ja kes on tema esindusõiguslikud isikud või et √ selle juriidilise isiku ∏ omanikud või nende alltöövõtjad ei ole üheski finantsmääruse artiklis 93 osutatud olukorras, mis põhjustaks hankemenetluses osalemisest kõrvalejätmise. Pakkujatelt ei tohiks nõuda selle tõendamist, et nad ei ole üheski menetlusest väljajätmist √ kõrvalejätmist ∏ põhjustavas olukorras, kui nad osalevad väga väikese maksumusega riigihankelepingute √ lepingute ∏ sõlmimiseks √ korraldatud ∏ hankemenetluses.

ê 1995/2006 põhjendus 31 (kohandatud)

ð uus

(66) Hankemenetluste tõhususe suurendamiseks peaksid menetlusest väljajätmise √ kõrvalejätmist ∏ tingivates olukordades olevaidte taotlejaidte või pakkujaidte √ käsitlevad ∏ andmekogud olema institutsioonide, täitevasutuste √ rakendusametite ∏ ja finantsmääruses √ käesolevas määruses ∏ osutatud asutuste jaoks ühised.

(67) ð Kuigi Euroopa Keskpangal (EKP) ja Euroopa Investeerimispangal (EIP) on Euroopa Liidu raames eristaatus, mõjutab nende omavahendite kasutamine Euroopa Liidu finantshuve. Seepärast peaks neil olema juurdepääs Euroopa Liidu finantshuvide kaitseks loodud kõrvalejätmise juhtumeid käsitlevas keskandmekogus sisalduvale teabele, mida nad peaksid oma vastutusel võtma arvesse lepingute sõlmimisel vastavalt oma hankelepingute sõlmimise korrale. Euroopa Keskpank ja Euroopa Investeerimispank peaksid samuti edastama komisjonile teabe pakkujate kohta, kes on lõpliku kohtuotsusega mõistetud süüdi pettuses või samalaadses kuriteos, mis kahjustab Euroopa Liidu finantshuve. ï

ê 1605/2002 põhjendused 26 ja 27 (kohandatud)

(68) Läbipaistvuse huvides tuleks taotlejatele ja pakkujatele asjakohasel viisil teatada sellest, kellega leping sõlmiti.

(69) Eelarvevahendite käsutajate vastutuse suurendamise raames tuleks kaotada praeguse hangete ja lepingute nõuandekomitee sooritatav eelkontrollimine.

ê 1995/2006 põhjendused 32 ja 33 (kohandatud)

(70) Edutute pakkujate huvide arvesse võtmiseks on asjakohane ette näha, et direktiiviga 2004/18/EÜ hõlmatud lepingut ei saa sõlmida enne mõistlikku ooteaega.

(71) Peaks selgitama √ Käesolevast määrusest tulenevat ∏ institutsioonide kohustust peatada hankemenetlus või leping pettuse või rikkumise korral finantsmääruse alusel √ peaks selgitama ∏, et √ tõhustada ∏ muuta käesoleva määruse √ muude ∏ asjakomhanste sätete paremini toimivaks √ kohaldamist ∏.

ò uus

(72) Haldus- ja rahaliste karistuste kohaldamist käsitlevate otsuste avaldamiseks tuleks luua kindel õiguslik alus kooskõlas andmekaitse nõuetega. Andmekaitse ja õiguskindluse huvides ei tohiks selliste otsuste avaldamine aga olla kohustuslik.

ê 1605/2002 põhjendus 28 (kohandatud)

ð uus

(73) Tuleks sisse seada raamistik ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ toetuste andmiseks ja nende kasutamise järele valvamiseks, sealhulgas erisätted läbipaistvuse, võrdse kohtlemise, kaasfinantseerimise √ kaasrahastamise ∏, ð kasumi taotlemist keelavate järk-järgult vähendatavate tegevustoetuste andmise, ï tagasiulatuvate toetuste mitteandmise ja järelevalve põhimõtete rakendamiseks.

ê 1605/2002 põhjendus 29 (kohandatud)

(74) Kumuleerumise vältimiseks ei tohiks olla võimalik anda kaks korda toetust sama meetme rahastamiseks või sama aasta tegevuskuludeks.

ê 1605/2002 põhjendus 30 (kohandatud)

(75) Samamoodi riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate eeskirjadega tuleks institutsioonidele pettuste ja korruptsiooni vastu võitlemiseks asjakohaste vahendite andmiseks sätestada alused teatavate isikute kõrvalejätmiseks toetuste andmisest.

ê 1605/2002 põhjendus 31 (kohandatud)

(76) Institutsiooni ja abisaaja õiguste ja kohustuste selguse ja järgimise tagamiseks tuleks toetuse andmisel sõlmida kirjalik leping.

ê 1995/2006 põhjendused 34, 35 ja 36 (kohandatud)

(77) √ Lihtsuse huvides peaksid siiski ∏ Toetusi käsitlevaid eeskirju oleks vaja lihtsustada. Nnõuded kontrollimistele ja tagatistele peaksid olema paremini vastavuses kaasnevate finantsriskidega. Toetuste määratlust tuleks selgemaks muuta, eelkõige seoses rahastamisega, mis seondub laenudega seotud toimingute või kapitaliosalustega ning kalandusturgudega seotud kuludega. Toetuste haldamise √ usaldusväärsuse tagamiseks ∏ parandamiseks ja menetluste lihtsustamiseks peaks toetusi olema võimalik anda kas institutsiooni otsusega või abisaajaga sõlmitud kirjaliku lepinguga.

(78) Selguse ja läbipaistvuse huvides tuleks lubada kindlasummaliste ja ühekordsete maksete kasutamist traditsioonilisema meetodi kõrval, mille korral hüvitatakse tegelikult kantud kulud.

(79) Õigusliku selguse huvides tuleks rakenduseeskirjades praegu ette nähtud erandid kasumi taotlemist keelavatest eeskirjadest lisada finantsmäärusesse √ käesolevasse määrusesse ∏ . Lisaks tuleks täpsustada, et teatavate meetmete jaoks antaksegi toetust just selleks, et aidata tugevdada finantssuutlikkust või tuua kasumit.

ê 1525/2007 põhjendused 1, 4 ja 5 (kohandatud)

(80) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 2004/2003 Euroopa tasandi erakondi reguleerivate määruste ja erakondade rahastamise eeskirjade kohta[21] nähakse muu hulgas ette eeskirjad Euroopa tasandi erakondade rahastamiseks Euroopa Liidu eelarvest. Euroopa tasandi erakondade rahastamist reguleerivaid Kõnealuseid eeskirju tuleks kohandada, et võtta paremini arvesse erakondade tegevuse eri tingimusi ja eelkõige muutuvaid poliitilisi väljakutseid ja prioriteete, mis avaldavad eelarvele mõju, mida erakonnad ei saa iga-aastase eelarve ja tööplaani koostamisel ette näha. Seetõttu tuleks luua piiratud võimalus kanda osa vahenditest üle järgmise aasta esimesse kvartalisse.

(81) Et parandada erakondade pikaajalise finantsplaneerimise võimet, võtta arvesse aastast aastasse muutuvaid rahastamisvajadusi ning stimuleerida erakondi mitte sõltuma üksnes avaliku sektori rahastamisest, tuleks Euroopa tasandi erakondadel lubada väljastpoolt Euroopa Liidu eelarvet pärinevatest omavahenditest piiratud rahalise reservi moodustamist. Eespool nimetatud erand kasumi taotlemiste √ keelavatest ∏ eeskirjadest peaks olema erandlik ning mitte looma pretsedenti.

ê 1995/2006 põhjendused 37, 38, 41 (kohandatud)

(82) Eeskirjad, mille kohaselt peab toetusi andma pakkumiskutsete √ toetustaotluste esitamise kutsete ∏ alusel, on tõestanud oma kasulikkust. Ometi on kogemused näidanud, et teatavatel juhtudel ei jäta meetme iseloom abisaajate suhtes valikuvõimalust ning seega tuleks need juhud vabastada √ ei tohiks nendel juhtudel nõuda ∏ nimetatud eeskirja täitmisest.

(83) Eeskirja, mille kohaselt ühe meetme kohta ei tohi ühele ja samale abisaajale anda rohkem kui ühe toetuse, tuleks kohandada. Mõned põhiõigusaktid √ alusaktid ∏ lubavad ühendusepoolset erinevatest allikatest pärinevatid rahastamist √ Euroopa Liidu ∏ √ vahendeid ∏ kombineerida ja selliste juhtude arv võib tulevikus kasvada, et tagada kulutasuvus. Siiski tuleks finantsmääruses käesolevas määruses täpsustada, et samasid kulusid ei saa Euroopa Liidu eelarvest kunagi rahastada kaks korda.

(84) Kaotama peaks Tteatavad piirangud abisaajate abikõlblikkusele √ ei tohiks mõnedel tingimustel kehtida ∏, et võimaldada toetusi füüsilistele isikutele ja teatavat tüüpi ühendustele √ üksustele ∏, mis ei ole juriidilised isikud. Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega võib √ peaks ∏ eelarvevahendite käsutajal väga madala √ väikese ∏ maksumusega toetuste korral √ olema võimalik ∏ mitte nõuda taotlejatelt selle tõendamist, et nad ei ole üheski finantsmääruse asjakohasest sättest √ käesolevast määrusest ∏ tulenevas menetlusest väljajätmist √ kõrvalejätmist ∏ põhjustavas olukorras.

(85) Abisaajate kohaldatavate hankestandardite √ hankenõuete ∏ osas on praegune finantsmääruses käesolevas määruses sätestatud eeskiri √ praegu ∏ ebaselge ja vajab lihtsustamist. Peale selle tuleks selgesõnaliselt sätestada juhud, mille korral meetme rakendamiseks on vajalik rahalise toetuse andmine kolmandatele isikutele.

ò uus

(86) Pidades silmas praktilisi kogemusi, tuleks selgitada ühekordsete maksete, ühikuhindade standardiseeritud astmikul põhineva hüvitamise ja kindlasummaliste maksete korda ning kaotada selgelt selle seotus tegelike kulude järelkontrolliga. Seoses sellise uue lähenemisviisiga tuleks kohandada kontrollimeetmeid, sätestades võimaluse nõuda tegevusauditit ja järeldada, et leiud, mis on tehtud sama abisaaja samalaadsete projektide kohta, milles on tuvastatud korduvaid vigu, laienevad ka auditeerimata projektidele. Lisaks tuleks laiendada abisaaja võimalust jagada teatavatel tingimustel toetust kolmandate isikutega, et hõlbustada selliste programmide nõuetekohast rakendamist, mis on suunatud suurele arvule füüsilistele isikutele, kelleni jõudmiseks on vaja vahendajat. Toetuse ümberjagamist tuleks lubada tingimusel, et algne abisaaja esitab piisavad tagatised ning et toetuslepingusse lisatakse asjakohased klauslid tema kaalutlusõiguse piiramiseks edasiste abisaajate valimisel ning nendele jagatava toetuse summa.

ò uus

(87) Kuna auhinnad kujutavad endast uut rahalise toetuse liiki, ei tuleks nende andmist reguleerida toetuste andmise korraga, vaid erisätetega, mis ei loo sidet eeldatavate kuludega. Auhindu tuleks anda tööprogrammi raames ning juhul kui toetuse saaja või töövõtja määratud auhind ületab teatavat piirmäära, peaks komisjon selle andmise tingimused ja kriteeriumid eelnevalt kinnitama.

ò uus

(88) Euroopa Liidu vahendite mõju mitmekordistamisel on üha olulisem koht rahastamisvahenditel, kui neid kasutatakse koos muude allikatega või finantsvõimendusena. Kuna nimetatud rahastamisvahendeid ei saa käsitada teenuste ega toetustena, tuleks ette näha uus asjaomane rahalise toetuse liik.

ê 1605/2002 põhjendus 32 (kohandatud)

(89) Raamatupidamisarvestuse ja √ majandusaasta aruande esitamise ∏ raamatupidamisaruandluse osas tuleks sätestada, et raamatupidaminesarvestus koosneb üldisest raamatupidamisarvestusest ja eelarve raamatupidamisarvestusest, ja lisada, et üldine raamatupidamisarvestus on tekkepõhine, samals √ ajal ∏ kui eelarve raamatupidamisarvestuse eesmärk on pidada arvestust eelarve täitumise √ tulemuse ∏ üle ja koostada eelarve täitmise aruanneded.

ê 1995/2006 põhjendus 44 (kohandatud)

ð uus

(54) Seoses raamatupidamisarvestuste ja –aruandluse √ majandusaasta aruannet käsitlevate ∏ eeskirjadega ð tuleks majandusaasta aruande esitamist lihtsustada, sätestades, et Euroopa Liidu majandusaasta aruanne koosneb ainult konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandest ja eelarve raamatupidamisarvestuse koondaruandest. Samuti tuleks Euroopa Keskpanga sõltumatu eristaatuse arvessevõtmiseks selgitada, et konsolideerimismenetlus hõlmab üksnes Euroopa Liidu eelarvest rahastatavaid institutsioone. Samuti ï peaks finantsmääruses olema toodud võimalus, mille kohaselt komisjoni peaarvepidajal √ olema võimalus teha ∏ saaks rahvusvaheliste standardite kohaselt teha kindlaks, millised muud asutused lisaks neile, kes saavad ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ toetusi, kuuluvad konsolideerimise alla, mõistes samas, et √ majandusaasta aruannete ∏ aruandluse konsolideeriminesega ei √ kaasne ∏ sisalda mis tahes vahendite √ ülekandmist end ise ∏ ümberpaigutamist isefinantseerivatelt asutustelt Euroopa Liidu üldeelarvesse ega √ ja see ei ∏ mõjuta nende tegevuslikku ega finantssõltumatust ega √ nende majandusaasta aruande suhtes kohaldatavat ∏ eelarve täitmisele √ heakskiidu andmise ∏ aruande kinnitamismenetlust nende aruande osas.

ò uus

(55) Komisjoni peaarvepidaja ülesannete ja vastutuse selgeks eristamiseks nende institutsioonide ja asutuste eelarvevahendite käsutajate ülesannetest ja vastutusest, kelle majandusaasta aruanded konsolideeritakse, tuleks sätestada, et iga institutsioon ja asutus peaks koostama eelarveaasta eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruande ning saatma selle järgneva eelarveaasta 31. märtsiks eelarvepädevatele institutsioonidele ja kontrollikojale.

ê 1605/2002 põhjendus 33 (kohandatud)

(90) Põhimõtted, mis on üldise raamatupidamisarvestuse ja raamatupidamisaruannete √ raamatupidamise aastaaruande ∏ esitamise aluseks, tuleks määratleda √ kindlaks, osutades ∏ lähtuvalt rahvusvaheliselt tunnustatud raamatupidamispõhimõtetestle ja √ 25. juuli 1978. aasta neljandale nõukogu direktiivile, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb ∏ teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid käsitlevatest Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiividest, √ [22] ∏ niivõrd kui need on avalikue teenuistuse puhul asjakohased.

ê 1605/2002 põhjendus 34 (kohandatud)

(91) Sätteid, mis käsitlevad teabe esitamist eelarve täitmise kohta, tuleks kohandada √ selliselt ∏ nii, et see teave hõlmaks √ ka järgnevasse eelarveaastasse ∏ ülekantud, uuesti kasutatavaks √ kättesaadavaks ∏ tehtud ja taaskasutatud √ uuesti kasutusse võetud ∏ assigneeringute kasutamist ja mitmesuguseid ühenduse √ Euroopa Liidu ∏ õigusele alluvaid asutusi, et parandada igakuiste √ andmete ∏ arvnäitajate ja kolm korda aastas eelarvepädevatele institutsioonidele saadetava eelarve täitmist käsitleva aruande esitamist.

ê 1605/2002 põhjendus 35 (kohandatud)

(92) Institutsioonide kasutatavad raamatupidamisarvestusmeetodid tuleks ühtlustada, kusjuures sel alal √ selles valdkonnas ∏ peaks √ algatuste tegemise õigus olema ∏ komisjoni peaarvepidajal olema õigus teha algatusi.

ê 1605/2002 põhjendus 36 (kohandatud)

(93) Tuleks sätestada, et arvutipõhiste finantsjuhtimissüsteemide kasutamine ei tohi mingil viisil piirata kontrollikoja õigust tutvuda tõendavate dokumentidega.

ò uus

(94) Euroopa Liidu raamatupidamiseeskirju ja -põhimõtteid on vaja ajakohastada, et tagada nende ühtsus rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamisstandardite eeskirjadega.

ò uus

(95) Esialgset ja lõplikku majandusaasta aruannet käsitlevaid sätteid peaks ajakohastama eelkõige selleks, et näha ette, milline aruandlusteave tuleb esitada koos komisjoni peaarvepidajale konsolideerimiseks saadetava majandusaasta aruandega. Osutama peaks ka kirjalikule kinnitusele, mille eelarvest rahastatavad institutsioonid ja asutused lisavad oma kontrollikojale edastatavale lõplikule majandusaasta aruandele, ja samuti kirjalikule kinnitusele, mis lisatakse edastatavale lõplikule Euroopa Liidu konsolideeritud majandusaasta aruandele. Lisaks tuleks sätestada kontrollikojale lühem tähtaeg tähelepanekute tegemiseks teiste institutsioonide kui komisjoni ja eelarvest rahastatavate asutuste esialgse majandusaasta aruande kohta, et nad saaksid oma lõpliku majandusaasta aruande koostamisel kontrollikoja märkusi arvesse võtta.

ê 1605/2002 põhjendus 37 (kohandatud)

(96) Olgugi et komisjon vastutab täielikult eelarve täitmise eest, tähendab välisauditi ja eelarve täitmisele kinnitamise √ heakskiidu andmise ∏ puhul nende vahendite suur maht, mille √ korral eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega ∏ haldamises liikmesriigid osalevad, et nad osalevad ka kontrollikoja auditites √ auditeerimismenetlustes ∏ ja eelarvepädevate institutsioonide √ eelarve täitmisele heakskiidu andmise ∏ kinnitamismenetluses.

ê 1605/2002 põhjendus 38 (kohandatud)

(97) √ Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse ajakava peaks looma majandusaasta aruande esitamise ∏ Raamatupidamisaruandluseks ja eelarve täitmisele √ heakskiidu andmise menetluse jaoks ∏ kinnitamiseks parimated tingimusted loomiseks tuleks muuta kinnitamismenetluse ajakava.

ê 1605/2002 põhjendus 39 (kohandatud)

(98) Euroopa Parlamendi taotluse korral peaks komisjon talle esitama EÜ asutamislepingu √ aluslepingu ∏ artikli 276 √ 319 ∏ kohaselt kogu teabe, mida on vaja asjakomhast eelarveaastat käsitleva eelarve täitmisele kinnitamise √ heakskiidu andmise ∏ menetluse tõrgeteta rakendamiseks.

ê 1605/2002 põhjendus 40 (kohandatud)

(99) Teatavate √ Euroopa Liidu ∏ ühenduse tegevuspõhimõtete kohta tuleks kehtestada erisätted;. sSellised sätted peaksid olema kooskõlas käesoleva määruse aluspõhimõtetega.

ê 1605/2002 põhjendus 41 (kohandatud)

(100) Tundub olevat vajalik näha ette võimalus võtta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi assigneeringute ja haldusassigneeringute suhtes eelnevaid kulukohustusi alates asjakohasele eelarveaastale eelnevast 15. novembrist.

ê 1995/2006 põhjendused 45 ja 46 (kohandatud)

ð uus

(101) Pidades silmas EAGFi loomist, millega kavatsetakse asendada Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfond (EAGGF) seoses turumeetmete rahastamisega alates 1. jaanuarist 2007, vajab finantsmääruse terminoloogia kohandamist. Selgitust on vaja ka selle kohta, et esialgseid kulukohustusi saab võtta tavapärase kahekuulise tähtaja möödumisel pärast liikmesriikide kulude eelarvestuse saamist, kui oodatakse assigneeringute ümberpaigutamise otsust. Ümberpaigutusi käsitlevaid finantsmääruse sätteid tuleks selgitada.

(102) Terminoloogiat tuleks kohandada nii, et viidatakse ainult struktuurifondidele, Ühtekuuluvusfondile, Euroopa Kalandusfondile, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondile ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala fondidele, mille puhul eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega. Viited ühinemiseelsetele struktuurimeetmetele (ISPA) ja põllumajandusmeetmetele (SAPARD) peaks välja jätma, sest nendega kaasneb ð kaudne ï eelarve täitmine kolmandate riikide poolt ð ja nende puhul ei täideta eelarvet koostöös liikmesriikidega. ï Vabastatud assigneeringute √ uuesti kättesaadavaks ∏ taaskasutatavaks tegemisel peaks kooskõlas uute struktuurimeetmeid reguleerivate √ uute alusaktidega, ∏ põhiõigusaktidega √ mis hõlmavad ∏ perioodiks 2007–2013, mis hõlmavad √ ning mis sisaldavad ∏ vääramatut jõudu √ käsitlevat sätet ∏, säilitama √ käesolevas ∏ finantsmääruses √ asjaomase ∏ sätte ainult juhtudeks, mil komisjon on teinud ilmse vea.

ê 1605/2002 põhjendus 42 (kohandatud)

ð uus

(103) ð Seoses käesolevas määruses sisalduvate erisätetega, mis käsitlevad struktuurifonde, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Kalandusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala fonde, mille puhul eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega, ï Struktuurifondide osas tuleks säilitada ettemaksete tagasimaksmise ja assigneeringute uuesti √ kättesaadavaks ∏ kasutatavaks tegemise võimalus, mis on sätestatud komisjoni deklaratsioonis, mis on lisatud nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta[23], viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1447/2001[24]. ð Lisaks sellele tuleks erandina ülekandmise eeskirjadest lubada kuni programmi lõpetamiseni üle kanda eelarveaasta lõpus kättesaadavaid kulukohustuste assigneeringuid, mis tulenevad ettemaksete tagasimaksmisest, ning neid kasutada, kui muud kulukohustuste assigneeringud ei ole enam kättesaadavad. ï

ê 1995/2006 põhjendused 47 ja 48 (kohandatud)

(61) √ Säilitada ∏ Finantsmäärusesse tuleks lisada säte, mis käsitleb Euroopa Söe- ja Teraseühenduse likvideerimisest saadavat sihtotstarbelist tulu ja vastavate assigneeringute √ uuesti kättesaadavaks ∏ taaskasutatavaks tegemist.

(62) Osaliselt või täielikult rakendamata jäetud projektide √ jaoks ette nähtud ∏ sse kirjendatud vabanenud assigneeringuid peaks saama teha √ uuesti kättesaadavaks. ∏ taaskasutatavaks. See peaks olema siiski võimalik ainult rangete tingimuste alusel ja ainult teadusuuringute valdkonnas, sest teadusuuringute √ valdkonna ∏ projektid on seotud kõrgema finantsriskitasemega kui teiste poliitikavaldkondade √ projektid. ∏ omad.

ê 1605/2002 põhjendus 43 (kohandatud)

ð uus

(104) Teadusuuringute √ valdkonnas ∏ vallas √ peaks ∏ tuleks eelarve esitusviisi √ vastama ∏ ühtlustada sätetelega, mis käsitlevad tegevuspõhist eelarvestamist., samas säilitades Teadusuuringute Ühiskeskuse (TÜK) praegunse halduspaindlikkuse √ tuleks säilitada. ∏

(105) ð Lisaks sellele on tarvis selgitada Teadusuuringute Ühiskeskuse hanke- ja toetuse andmise menetlustes osalemise tingimusi, kui keskus osaleb meetmetes, mida rahastatakse täielikult või osaliselt üldeelarvest ja mitte keskuse jaoks konkreetsetele eelarveridadele kantud teadusuuringute vahenditest. Kui Teadusuuringute Ühiskeskus osaleb hanke- ja toetuse andmise menetlustes kolmanda isikuna, ei tohiks tema suhtes kohaldada sätteid, milles käsitletakse kõrvalejätmise kriteeriume, haldus- ja rahalisi karistusi, majandus- ja finantssuutlikkuse nõudeid ning tagatise esitamise nõuet. Lisaks tuleks arvesse võtta tehnilisi või teadusteenuseid, mida Teadusuuringute Ühiskeskus osutab teistele institutsioonidele või komisjoni talitustele halduskokkulepete alusel ja mille suhtes ei kohaldata avaliku hanke eeskirju. Selliste teenuste tõhusa osutamise tagamiseks tuleks teenustega seotud tegevusest saadavat tulu käsitada erandkorras sihtotstarbelise välistuluna. ï

ê 1605/2002 põhjendus 44 (kohandatud)

(106) Välistegevuse osas tuleks lubada välisabi haldamist detsentraliseerida, tingimusel et komisjon teab, et finantsjuhtimise usaldusväärsus on tagatud, ja et abi saav riik vastutab talle makstud vahendite eest komisjoni ees.

ê 1605/2002 põhjendus 45 (kohandatud)

(107) Rahastamiskokkulepped või lepingud, mis on sõlmitud abi saava riigi või riikliku, ühenduse või rahvusvahelise avalik-õigusliku asutuse või eraõiguslike füüsiliste või juriidiliste isikutega, peavad sisaldama üldisi hankepõhimõtteid, mis on sätestatud käesoleva määruse esimese osa V jaotises ja teise osa IV jaotises seoses välistegevusega.

ò uus

(108) Välistegevuse rakendamist käsitlevates konkreetsetes sätetes on vaja võtta arvesse eelarve täitmise eri viiside puhul kavandatud muudatusi ja lihtsustusi.

ò uus

(109) Euroopa Liidu rolli tugevdamiseks välistegevuse ja arengu valdkonnas, samuti Euroopa Liidu tegevuse nähtavuse ja tõhususe suurendamiseks tuleks komisjonil lubada asutada ja hallata Euroopa usaldusfonde, millest rahastataks hädaolukorra aegseid, hädaolukorra järgseid või temaatilisi meetmeid. Ehkki usaldusfondide vahendeid ei integreerita Euroopa Liidu eelarvesse, tuleks neid Euroopa Liidu vahendite turvalisuse ja läbipaistvuse tagamiseks hallata käesolevas määruses sätestatud finantseeskirjade alusel. Selleks peaks komisjon olema eesistujaks nõukogus, mis tuleks luua iga usaldusfondi juurde, et tagada rahastajate esindatus ja teha otsuseid vahendite kasutamise üle. Lisaks peaks komisjoni peaarvepidaja olema ühtlasi ka iga usaldusfondi peaarvepidaja.

ò uus

(110) Toetus- või muud lepingud üksustega, kellele on eelarve kaudse täitmise raames delegeeritud välismeetmete rakendamine, sõlmitakse pärast delegeerimislepingule allakirjutamist komisjoniga kuni kolme aasta jooksul. Kõnealusest ajavahemikust kinnipidamisest loobutakse vaid konkreetsete erandlike ja väliste asjaolude korral. Kõnealust ajavahemikku ei kohaldata siiski struktuurifondide menetluste alusel rakendatavate mitmeaastaste programmide suhtes. Selliste programmide puhul tuleks kulukohustuste assigneeringute vabastamise üksikasjalikud eeskirjad sätestada valdkondlikes eeskirjades.

ò uus

(111) Välistegevuse valdkonna hankeid käsitlevate sätetega tuleks lubada kolmandate riikide kodanikel hankemenetlustes osaleda, kui rakendamine toimub alusaktita ja kui ilmnevad nõuetekohaselt põhjendatud erandlikud asjaolud.

ê 1605/2002 põhjendus 46 (kohandatud)

(112) Tuleks ette näha eraldi √ jaotis ∏ jagu, mis sisaldab üldsätteid Euroopa √ ametite ∏ talituste haldamise kohta.

ê 1995/2006 põhjendus 50 (kohandatud)

(113) Haldamise lihtsustamiseks peaks tegema institutsioonidele √ olema ∏ võimalikuks delegeerida eelarvevahendite käsutaja volitused edasi institutsioonidevaheliste Euroopa √ ametite ∏ talituste juhatajatele nende √ asjaomastesse eelarvejagudesse kantud ∏ vastavatesse eelarveosadesse kirjendatud assigneeringute haldamiseks. Muutmata sealjuures nende sisu, peaks finantsmääruse asjakohased artiklid pisut ümber struktureerima, et √ Selleks tuleks ∏ selgitada √ , kuidas ametite ∏ talituste juhatajadtele √ saavad ∏ delegeeritud eelarvevahendite käsutaja volitusite edasi delegeerida.mist ametite juhatajate poolt.

ê 1605/2002 põhjendus 47 (kohandatud)

(114) √ Oleks asjakohane säilitada ∏ Samuti tuleks ette näha eraldi √ jaotis ∏ jagu, mis sisaldab haldusassigneeringute suhtes kohaldatavaid erieesk