[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 8.7.2009

KOM(2009) 322 lõplik

2009/0098 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 377/2004 sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise kohta

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

- Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käesolev ettepanek sisaldab määruse (EÜ) nr 377/2004 (sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise kohta, edaspidi „määrus”)[1] muudatusi, mis on vajalikud nimetatud võrgustiku kui olulise vahendi tõhusa kasutamise tagamiseks rände ja välispiiride haldamisel. Ettepaneku eesmärk on praktilisi kogemusi silmas pidades kohandada määrust muudatustega, mis on pärast määruse vastuvõtmist ühenduse õiguses jõustunud.

- Üldine taust

Võttes arvesse Kreeka algatust ja Euroopa Parlamendi arvamust, võttis nõukogu 19. veebruaril 2004 vastu määruse (EÜ) nr 377/2004, millega sätestati kohustus kehtestada liikmesriikide sisserände kontaktametnike vahelise koostöö vormid, sellise koostöö eesmärgid, osutatud kontaktametnike ülesanded ja sobiv kvalifikatsioon ning nende kohustused vastuvõtjariigi ja lähetajaliikmesriigi ees. Määruses tähendab „sisserände kontaktametnik” liikmesriigi esindajat, kelle sisserändetalitus või muud pädevad asutused on määranud välismaale looma ja säilitama kontakte vastuvõtjariigi asutustega eesmärgiga aidata kaasa ebaseadusliku sisserände tõkestamisele ja selle vastu võitlemisele, ebaseaduslike sisserändajate tagasisaatmise hõlbustamisele ning seadusliku rände haldamisele. Selliste kontaktametnike hulka kuuluvad ka lennufirmade kontaktametnikud, dokumendinõustajad ja õiguskaitse kontaktametnikud, kui nad peavad täitma eespool nimetatud ülesandeid.

Sisserände kontaktametnikud nimetatakse tavaliselt liikmesriigi konsulaarasutustesse kolmandates riikides või teiste liikmesriikide asjakohastesse asutustesse, kuid neid võib nimetada ka asjaomaste kolmandate riikide pädevatesse asutustesse ja rahvusvahelistesse organisatsioonidesse mõistlikuks ajavahemikuks, mille määrab nimetav liikmesriik.

26. oktoobril 2004 võttis nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 2007/2004 Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri asutamise kohta[2]. Nimetatud määruse artikli 2 lõike 1 punkti c kohaselt teeb nimetatud agentuur FRONTEX riskianalüüse, mis peavad tuginema võimalikult paljudele allikatele, kuid allikaid uurivad ja andmeid esitavad peamiselt liikmesriikide pädevad asutused. Oma ülesande täitmiseks peab FRONTEX hõlbustama liikmesriikide ja kolmandate riikide koostööd. Samuti võib ta teha koostööd kolmandate riikide pädevate asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega nendega kokkulepitud töökorra raames. Selline koostöö võib muu hulgas hõlmata kogemuste vahetamist piirikontrolli küsimustes, piirivalvurite koolitamist, operatiivteabe vahetamist ja ühisoperatsioone. FRONTEXil ei ole alalist esindust üheski kolmandas riigis. Kuigi asjaomastesse kolmandatesse riikidesse nimetatud sisserände kontaktametnikud võiksid anda märkimisväärse panuse FRONTEXi eespool nimetatud ülesannete täitmisse, ei kasutata seda võimalust praegu kontaktametnike ja FRONTEXi ebapiisavate sidemete tõttu veel täielikult ära.

Struktureeritud ja turvalised sidevahendid, mida kasutavad kõnealuses valdkonnas töötavad sisserände kontaktametnikud ja mille abil peetakse teabevahetust teiste liikmesriikidega, on tõhustatud koostöö oluline osa. Nõukogu 16. märtsi 2005. aasta otsusega 2005/267/EÜ (millega luuakse liikmesriikide migratsiooniteenistustele turvaline veebipõhine teabe- ja koordineerimisvõrk, edaspidi „ICONet”),[3] mida on täiendatud komisjoni 15. detsembri 2005. aasta otsusega (millega kehtestatakse nimetatud nõukogu otsuse üksikasjalikud rakenduseeskirjad),[4] nähakse ette platvorm ebaseaduslike rändevoogude alase strateegilise, taktikalise ja operatiivteabe vahetamiseks. Sisserände kontaktametnike võrgustik on eraldiseisev osa võrgus ICONet, mis hõlmab sisserände ja lennufirmade kontaktametnike nimekirja (praegu ei ole kasutusel), sisserände kontaktametnike võrgustiku keskusi ja liikmesriikide üksusi ning piirkondlikku teavet, mis on omakorda jaotatud vastavalt geograafilistele piirkondadele, kus saab kogu asjakohase teabe (nt riikide aruanded, riskianalüüsid) teha sisserände kontaktametnikele kättesaadavaks.

Praktilised kogemused näitavad, et sisserände kontaktametnike võrgustikku kasutatakse selgelt liiga vähe. Komisjon teeb ettepaneku edendada selle turvalise ja hõlpsasti kättesaadava teavitusvõimaluse kasutamist, lisades selleks määruse vastavasse artiklisse viite võrgustikule.

Mitu liikmesriiki on mitteametlikult kokku leppinud juhtida sisserände kontaktametnike piirkondlikku võrgustikku Aafrikas ja korraldada selle raames kohtumisi. Kuna määruse praegune sõnastus ainult ergutab Euroopa Liidu Nõukogu eesistujaks olevat liikmesriiki (või eesistujariigi ülesannetes olevat liikmesriiki) algatama selliste kohtumiste korraldamist, teeb komisjon ettepaneku täpsustada, et ka liikmesriikidel, kes on kokku leppinud piirkondliku võrgustiku juhtimises, oleks võimalus selliseid kohtumisi korraldada.

Määruses on seoses aruandekohustustega sätestatud järgmine: „Euroopa Liidu Nõukogu eesistujaks olev liikmesriik või juhul, kui see liikmesriik ei ole riigis või piirkonnas esindatud, ase-eesistujana tegutsev liikmesriik koostab iga poolaasta lõpuks nõukogule ja komisjonile aruande, mis käsitleb sisserände kontaktametnike võrgustiku tegevust, kus tal on esindaja, ning ebaseadusliku sisserände olukorda vastuvõtjariigis. Sellised aruanded koostatakse vastavalt komisjoni kehtestatud näidisele ja vormile[5]. Need aruanded on oluline teabevorm iga eesistujariigi ametiaja lõpul hindamisaruande koostamiseks, mis esitatakse nõukogule ja mille koostab komisjon olukorra kohta igas kolmandas riigis, kuhu on lähetatud liikmesriikide sisserände kontaktametnikud.”

Alates määruse jõustumisest on eesistujariigid Ühendkuningriik, Austria, Soome, Saksamaa, Portugal ja Sloveenia esitanud kokku kuus sisserände kontaktametnike võrgustiku tegevust käsitlevat aruannet, milles keskenduti ainult valitud kolmandatele riikidele. Samas ei ole komisjon suutnud täita oma kohustust esitada nõukogule eesistujariigi aruande alusel ulatuslik hindamisaruanne. Arvestades, et praegu on liikmesriikide sisserände kontaktametnikud määratud rohkem kui 130 kolmandasse riiki, ei ole aruandekohustusi käsitlevad sätted praktikas kohaldatavad. Seepärast teeb komisjon ettepaneku kohandada asjaomaseid sätteid mõistlikul viisil.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta otsusega 574/2007/EÜ[6] loodi ajavahemikuks 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Välispiirifond, et aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamisele ning liikmesriikide solidaarsuse põhimõtte kohaldamisele. Fondi olemasolevaid vahendeid võib kasutada kolmandates riikides asuvate konsulaaresinduste ja muude teenistuste, sealhulgas sisserände kontaktametnike tegevuse tõhustamiseks. Nagu on sätestatud nimetatud otsuse artikli 4 lõike 4 punktis a, toetab Välispiirifond sisserände kontaktametnike võrgustiku tegutsemisvõime tugevdamist ja liikmesriikide koostöö edendamist sellise võrgustiku kaudu.

Juunis 2008 võttis komisjon vastu teatise ühise sisserändepoliitika kohta[7], millega kehtestati põhimõtted, meetmed ja vahendid, mis arvestavad Tamperes kohtunud Euroopa Ülemkogu vahe-eesmärke, Haagi programmi ja rände suhtes võetud ühist lähenemisviisi. Seda teatist silmas pidades võttis 15.–16. oktoobril 2008. aastal kokku tulnud Euroopa Ülemkogu vastu Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti,[8] milles rõhutati vajadust tihendada koostööd liikmesriikide ja komisjoni ning päritolu- ja transiitriikide vahel, et ohjata ebaseaduslikku sisserännet.

- Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Nõukogu määrus (EÜ) nr 377/2004, 19. veebruar 2004, sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise kohta;

nõukogu otsus 2005/267/EÜ, 16. märts 2005, millega luuakse liikmesriikide migratsiooniteenistustele turvaline veebipõhine teabe- ja koordineerimisvõrk[9];

komisjoni otsus, 15. detsember 2005, millega sätestatakse nõukogu otsuse 2005/267/EÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad[10];

Euroopa Komisjoni ja Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri vaheline vastastikuse mõistmise memorandum, milles käsitletakse liikmesriikide migratsiooniteenistustele loodud turvalise veebipõhise teabe- ja koordineerimisvõrgu väljatöötamist[11].

2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

- Konsulteerimine huvitatud isikutega

Esmalt konsulteeriti Soome eesistumise ajal nõukogu töörühmas CIREFI koostatud küsimustiku alusel kuni 2006. aasta lõpuni liikmesriikidega. Nende saadetud vastuseid arutati strateegilise sisserände-, piiride ja varjupaigakomitees märtsis 2007.

Liikmesriigid ei pidanud eelkõige määruse artiklis 6 sätestatud ulatuslikku aruandekohustust asjakohaseks ja rõhutasid lisaväärtust, mida annaks FRONTEXi senisest ulatuslikum kaasamine. Samuti soovisid nad kiirendada võrgu ICONet kasutuselevõttu ja parandada Aafrikas asuvate sisserände kontaktametnike koostööd. Viimati nimetatud ettepanekut arutati ekspertide kohtumisel kevadel 2007 ning sisserände- ja varjupaigakomitees oktoobris 2007.

Märtsis 2008 tutvustas komisjon küsimustikku, kus kirjeldati mitut võimalust muuta nõukogu määrust (EÜ) nr 377/2004. Saadud vastuseid arvesse võttes esitas komisjon oktoobris 2008 sisserände- ja varjupaigakomiteele mitteametliku töödokumendi, milles esitati konkreetsed ettepanekud määruse asjaomaste sätete muutmiseks. Komisjon tegi ettepaneku esitada esimeses etapis vajalikud muudatused seoses aruandekohustusega, FRONTEXi kaasamisega ja võrgu ICONet täiustamisega. Teises etapis, st 2010. aastaks kavandatud FRONTEXi määruse läbivaatamise raames kaalutaks ka vajadust ja võimalust luua sellise ELi sisserände kontaktametniku ametikoht, kelle ülesanne võiks olla kõigi liikmesriikide ja ELi asjaomaste asutuste huvide esindamine, ning kaalutaks võrgu ICONet haldamisega seotud vastutuse üleandmist komisjonilt FRONTEXile.

Liikmesriigid toetasid kirjeldatud ettepanekuid, sealhulgas kaheetapilist lähenemisviisi.

- Mõju hindamine

Mõju hindamist ei tehtud, sest käesoleva ettepanekuga tehakse kehtivasse õigusakti ainult väikesed ja peamiselt tehnilised muudatused, millega ei kaasne tuvastatav majanduslik, sotsiaalne ega keskkonnamõju. Lisaks on ELi parema õigusloome poliitika eesmärk muu hulgas lihtsustada ja parandada kehtivaid õigusakte kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Käesolev ettepanek vastab nimetatud eesmärkidele, sest on kooskõlas muudatustega, mis on jõustunud ühenduse õiguses pärast määruse vastuvõtmist, ning selles on arvestatud määruse rakendamisel saadud praktilisi kogemusi.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

- Kavandatud meetmete kokkuvõte

Käesolevate muudatustega luuakse FRONTEXi ja sisserände kontaktametnike võrgustiku vahel sidemed ning kehtestatakse õiguslik alus nimetatud osaliste koostööle, edendatakse võrgu ICONet kasutamist teabe ja praktiliste kogemuste korrapäraseks vahetamiseks, rõhutatakse võimalust kasutada sisserände kontaktametnike võrgustiku loomiseks ja sujuvaks toimimiseks ühenduse ettenähtud vahendeid ning ratsionaliseeritakse aruandesüsteemi, mis on seotud loodud sisserände kontaktametnike võrgustiku tegevusega, et selle kaudu tagada Euroopa Parlamendi kui kaasseadusandja[12] nõuetekohane teavitamine kõnealuse poliitika valdkonnas.

- Õiguslik alus

Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 63 lõike 3 punkt b ja artikkel 66, sest ettepanekuga muudetakse nõukogu 19. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 377/2004 sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise kohta, mille aluseks on nimetatud artiklid, ning täpsustatakse nimetatud võrgustiku toimimist.

- Subsidiaarsuse põhimõte

EÜ asutamislepingu artikli 63 lõike 3 punkti b kohaselt on ühendusel õigus võtta meetmeid, mis on seotud ebaseadusliku sisserände ja ebaseadusliku riigis elamisega, sealhulgas ebaseaduslikult riigis elavate isikute repatrieerimisega. Artikli 66 kohaselt peab nõukogu vastavalt artiklis 67 osutatud menetlusele võtma meetmed, et tagada liikmesriikide asjaomaste valitsusasutuste, samuti selliste asutuste ja komisjoni vaheline koostöö. Ühenduse seniseid sätteid sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise ja toimimise kohta tuleb kohandada, et võtta arvesse nii muudatusi ühenduse õiguses kui ka kõnealuses valdkonnas saadud praktilisi kogemusi.

Seepärast ei suuda liikmesriigid üksi ettepaneku eesmärke piisavalt saavutada.

- Proportsionaalsuse põhimõte

EÜ asutamislepingu artiklis 5 on sätestatud, et ükski ühenduse meede ei tohi minna kaugemale sellest, mis on vajalik kõnealuse lepingu eesmärkide saavutamiseks. Kõnealuse ühenduse meetme jaoks valitud vorm peab võimaldama ettepanekuga saavutada soovitud eesmärke ja meetme võimalikult tõhusat rakendamist. Käesolevate määruse muudatustega arendatakse edasi Schengeni acquis ’d, sest nendega reguleeritakse võitlust ebaseadusliku sisserände organiseerimise vastu, ning tagatakse liikmesriikide asjaomaste valitsusasutuste, samuti selliste asutuste ja komisjoni vaheline koostöö. Seepärast on ettepanek kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.

- Õigusakti valik

Kavandatud õigusakt: määrus.

Muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest käesoleva ettepanekuga muudetakse määrust.

4. MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.

5. TÄIENDAV TEAVE

- Aluslepingutele lisatud mitmete protokollide ja kolmandate riikidega sõlmitud assotsiatsioonilepingute mõju

Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on EÜ asutamislepingu IV jaotis, mistõttu kohaldatakse Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Taani seisukohta käsitlevates protokollides ning Schengeni protokollis sätestatud muutuvat geomeetriat. Käesolev ettepanek põhineb Schengeni acquis ’l. Seepärast tuleb arvesse võtta järgmist, mitmete protokollidega seotud mõju:

Ühendkuningriik ja Iirimaa

Ühendkuningriik osaleb käesolevas määruses ELi lepingule ja EÜ asutamislepingule lisatud Schengeni acquis ’ Euroopa Liitu integreerimist käsitleva protokolli artikli 5 ning nõukogu 29. mai 2000. aasta otsuse 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ’ sätetes) artikli 8 lõike 2 kohaselt.

Iirimaa osaleb käesolevas määruses ELi lepingule ja EÜ asutamislepingule lisatud Schengeni acquis ’ Euroopa Liitu integreerimist käsitleva protokolli artikli 5 ning nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsuse 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ’ sätetes) artikli 6 lõike 2 kohaselt.

Taani

ELi lepingule ja EÜ asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli kohaselt ei osale Taani nõukogus EÜ asutamislepingu IV jaotise kohaste meetmete võtmisel, välja arvatud „meetmed, mis määravad kindlaks kolmandad riigid, kelle kodanikel peab olema viisa liikmesriikide välispiiride ületamiseks, või ühtse viisavormiga seotud meetmed”.

Käesolev ettepanek põhineb Schengeni acquis ’l ning nimetatud protokolli artikli 5 kohaselt otsustab Taani kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on teinud Euroopa Ühenduse asutamislepingu IV jaotise sätete alusel otsuse Schengeni acquis ’l põhineva ettepaneku või algatuse kohta, kas ta rakendab seda otsust oma siseriiklikus õiguses.

Island ja Norra

Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev ettepanek endast Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis ’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises)[13] tähenduses.

Šveits

Šveitsi puhul kujutab käesolev ettepanek endast Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[14] tähenduses.

Liechtenstein

Liechtensteini puhul kujutab käesolev ettepanek endast Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[15] tähenduses.

- Ettepaneku üksikasjalik selgitus

Artikkel 1

Esimese lõigu ja teise lõigu punktiga a edendatakse liikmesriikide migratsiooniteenistustele loodud turvalise veebipõhise teabe- ja koordineerimisvõrgu (ICONet) kasutamist, et selle abil saaks vahetada teavet sisserände kontaktametnike määramiste kohta ning et sisserände kontaktametnikud saaksid selle kaudu omakorda vahetada teavet ja praktilisi kogemusi.

Teise lõigu punktiga b tagatakse FRONTEXi ja sisserände kontaktametnike võrgustiku senisest tihedam koostöö.

Teise lõigu punktiga c lubatakse igal liikmesriigil, kes ei ole eesistuja ega ase-eesistuja, algatada sisserände kontaktametnike kohtumise korraldamine.

Kolmanda lõiguga lihtsustatakse määruse kohast aruandekohustust. Samuti nähakse sellega ette asjaomaste Euroopa institutsioonide korrapärane teavitamine sisserände kontaktametnike võrgustiku tegevusest Euroopa Liidule erilist huvi pakkuvates konkreetsetes piirkondades ja/või riikides ning ebaseadusliku sisserände olukorrast osutatud piirkondades ja/või riikides.

2009/0098 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

[kuupäev],

millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 377/2004 sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 lõike 3 punkti b ja artiklit 66,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[16],

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras

ning arvestades järgmist:

1. Nõukogu 19. veebruari 2004. aasta määruses (EÜ) nr 377/2004 sisserände kontaktametnike võrgustiku loomise kohta[17] on sätestatud kohustus kehtestada liikmesriikide sisserände kontaktametnike vahelise koostöö vormid, sellise koostöö eesmärgid, osutatud kontaktametnike ülesanded ja sobiv kvalifikatsioon ning nende kohustused vastuvõtjariigi ja lähetajaliikmesriigi ees.

2. Nõukogu otsusega 2005/267/EÜ[18] on liikmesriikide migratsiooniteenistustele loodud turvaline veebipõhine teabe- ja koordineerimisvõrk (ICONet) teabe vahetamiseks ebaseadusliku rände, ebaseadusliku riiki sisenemise ja sisserände ning ebaseaduslikult riigis elavate isikute tagasisaatmise kohta. Teabevahetus hõlmab sisserände kontaktametnike võrgustikku.

3. Määrusega (EÜ) nr 2007/2004[19] asutati Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur (FRONTEX). FRONTEXi ülesanne on koostada nii üldisi kui ka erivajadustele kohandatud riskianalüüse, mis esitatakse nõukogule ja komisjonile.

4. Sisserände kontaktametnikud peavad koguma teavet ebaseadusliku sisserände kohta, mida kasutatakse operatiivtasandil või strateegilisel tasandil või mõlemal. Selline teave võib märkimisväärselt aidata kaasa FRONTEXi riskianalüüsiga seotud tegevusele ning selleks tuleks arendada sisserände kontaktametnike võrgustiku ja FRONTEXi koostööd.

5. Kõik liikmesriigid peaksid saama algatada vajaduse korral konkreetsesse kolmandasse riiki või piirkonda nimetatud sisserände kontaktametnike kohtumisi, et tõhustada nende koostööd.

6. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta otsusega 574/2007/EÜ[20] loodi ajavahemikuks 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Välispiirifond, et aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamisele ning liikmesriikide solidaarsuse põhimõtte kohaldamisele. Fondi olemasolevaid vahendeid võib kasutada kolmandates riikides asuvate konsulaaresinduste ja muude teenistuste tegevuse tõhustamiseks ning sisserände kontaktametnike võrgustiku tegutsemisvõime tugevdamiseks, et osutatud võrgustike kaudu edendada liikmesriikide koostööd.

7. Nõukogu, Euroopa Parlamenti ja komisjoni tuleks korrapäraselt teavitada sisserände kontaktametnike võrgustiku tegevusest Euroopa Liidule erilist huvi pakkuvates konkreetsetes piirkondades ja/või riikides ning ebaseadusliku sisserände olukorrast osutatud piirkondades ja/või riikides. Euroopa Liidule erilist huvi pakkuvate konkreetsete piirkondade ja/või riikide valik peaks tuginema objektiivsetele rännet iseloomustavatele näitajatele, nagu ebaseadusliku rände statistika ja FRONTEXi koostatud riskianalüüsid, ning olema kooskõlas ELi üldise välissuhete poliitikaga.

8. Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 377/2004 vastavalt muuta.

9. Kuna kavandatud meetme eesmärke, nimelt sisserände kontaktametnike võrgustiku loomist ja toimimist käsitlevate ühenduse seniste sätete kohandamist eesmärgiga arvestada nii muudatusi ühenduse õiguses kui ka kõnealuses valdkonnas saadud praktilisi kogemusi, ei ole võimalik piisaval määral saavutada liikmesriikide tasandil, vaid need on paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

10. Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse põhimõtteid, mida tunnustatakse Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõikes 2 ning mis on kajastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.

11. Ühendkuningriik osaleb käesolevas määruses Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Schengeni acquis ’ Euroopa Liitu integreerimist käsitleva protokolli artikli 5 ning nõukogu 29. mai 2000. aasta otsuse 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ’ sätetes)[21] artikli 8 lõike 2 kohaselt.

12. Iirimaa osaleb käesolevas määruses Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Schengeni acquis ’ Euroopa Liitu integreerimist käsitleva protokolli artikli 5 ning nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsuse 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ’ sätetes)[22] artikli 6 lõike 2 kohaselt.

13. Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev määrus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu kolmanda osa IV jaotise alusel Schengeni acquis ’l, peaks Taani kõnealuse protokolli artikli 5 kohaselt kuue kuu jooksul pärast käesoleva määruse vastuvõtmist otsustama, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.

14. Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis ’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises)[23] tähenduses, mis kuuluvad nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu otsuse 1999/437/EÜ[24] artikli 1 punktides A ja E osutatud valdkondadesse.

15. Šveitsi puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[25] tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A ja E osutatud valdkondadesse, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ[26] artikliga 3.

16. Liechtensteini puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[27] tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A ja E osutatud valdkondadesse, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/261/EÜ artikliga 3,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1 Muutmine

Määrust (EÜ) nr 377/2004 muudetakse järgmiselt:

17. artikli 3 lõike 1 teine lause jäetakse välja ja lisatakse lõige 3 järgmises sõnastuses:

„3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud teave tehakse kättesaadavaks nõukogu otsusega 2005/267/EÜ[28] liikmesriikide migratsiooniteenistustele loodud turvalise veebipõhise teabe- ja koordineerimisvõrgu (edaspidi „ICONet”) selles rubriigis, mis hõlmab sisserände kontaktametnike võrgustikku. Komisjon esitab kõnealuse teabe ka nõukogule.”;

18. artiklit 4 muudetakse järgmiselt:

a) lõike 1 teine taane asendatakse järgmisega:

„- vahetama teavet ja praktilisi kogemusi, eriti kohtumistel ja ICONeti kaudu”;

b) lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Komisjoni ja määrusega (EÜ) nr 2007/2004 asutatud FRONTEXi esindajatel on õigus osaleda sisserände kontaktametnike võrgustiku raames korraldatud kohtumistel, kuigi juhul, kui operatiivkaalutlused seda nõuavad, võib kohtumisi pidada ka nimetatud esindajate puudumise korral. Samuti võib vajaduse korral kohtumistele kutsuda muid organeid ja asutusi.”;

c) lõikele 3 lisatakse järgmine lause:

„Kohtumise võib korraldada ka mõne muu liikmesriigi algatusel.”;

19. artikkel 6 asendatakse järgmisega:

„1. Euroopa Liidu Nõukogu eesistujaks olev liikmesriik või juhul, kui see liikmesriik ei ole riigis või piirkonnas esindatud, ase-eesistujana tegutsev liikmesriik koostab iga poolaasta lõpuks nõukogule, Euroopa Parlamendile ja komisjonile aruande, mis käsitleb sisserände kontaktametnike võrgustiku tegevust Euroopa Liidule erilist huvi pakkuvates konkreetsetes piirkondades ja/või riikides ning ebaseadusliku sisserände olukorda osutatud piirkondades ja/või riikides. Euroopa Liidule erilist huvi pakkuvate konkreetsete piirkondade ja/või riikide valik tugineb pärast konsultatsioone liikmesriikide ja komisjoniga objektiivsetele rännet iseloomustavatele näitajatele, nagu ebaseadusliku rände statistika ja FRONTEXi koostatud riskianalüüs, ning on kooskõlas ELi üldise välissuhete poliitikaga.

2. Sellised aruanded koostatakse vastavalt komisjoni otsusega 2005/687/EÜ[29] kehtestatud vormile ja neis märgitakse asjaomased valikukriteeriumid.

3. Komisjon esitab nimetatud aruannete alusel nõukogule ja Euroopa Parlamendile igal aastal faktilise kokkuvõtte sisserände kontaktametnike võrgustiku arengust.”.

Artikkel 2 Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, […]

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[…] […]

[1] ELT L 64, 2.3.2004, lk 1.

[2] ELT L 349, 25.11.2004, lk 1.

[3] ELT L 83, 1.4.2005, lk 48.

[4] K(2005) 5159 (lõplik).

[5] Komisjoni 29. septembri 2005. aasta otsus (ELT L 264, 8.10.2005, lk 8).

[6] ELT L 144, 6.6.2007, lk 22.

[7] KOM(2008) 359 (lõplik).

[8] Nõukogu dokument nr 13440/08.

[9] ELT L 83, 1.4.2005, lk 48.

[10] K(2005) 5159 (lõplik).

[11] K(2007) 374.

[12] Nõukogu otsus, 22. detsember 2004, mis näeb ette Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 251 osutatud menetluse kohaldamist kõnealuse asutamislepingu kolmanda osa IV jaotisega hõlmatud teatud valdkondade suhtes (ELT L 396, 31.12.2004, lk 45).

[13] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.

[14] ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.

[15] ELT […], […], lk […].

[16] ELT C […], […], lk […].

[17] ELT L 64, 2.3.2004, lk 1.

[18] ELT L 83, 1.4.2005, lk 48.

[19] ELT L 349, 25.11.2004, lk 1.

[20] ELT L 144, 6.6.2007, lk 22.

[21] EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.

[22] EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20.

[23] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.

[24] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.

[25] ELT L 53, 27.2.2008, lk 1.

[26] ELT L 53, 27.2.2008, lk 1.

[27] ELT L 83, 26.3.2008, lk 3.

[28] ELT L 83, 1.4.2005, lk 48)

[29] ELT L 264, 8.10.2005, lk 8.