/* KOM/2010/0470 lõplik - NLE 2010/0247 */ Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks





[pic] | EUROOPA KOMISJON | Brüssel 14.9.2010 KOM(2010) 470 lõplik 2010/0247 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks SELETUSKIRI ETTEPANEKU TAUST 110 - Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Kooskõlas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) soovitakse ühise kalanduspoliitikaga tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Tähtis vahend nende eesmärkide saavutamiseks on iga-aastane lubatud kogupüüki (TAC), kvoote ja püügikoormuse piiranguid hõlmav kalapüügivõimaluste kinnitamine. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kindlaks määrata liikmesriikide 2011. aasta kalapüügivõimalused seoses majanduslikult kõige tähtsamate Läänemere kalavarudega. - Üldine taust Komisjoni teatises, mis käsitleb arutelu 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle (KOM(2010) 241 (lõplik)), kirjeldatakse ettepaneku tausta. Iga-aastast lubatud kogupüüki ja kvoote käsitlevate otsuste lihtsustamiseks ja selgitamiseks määrati kalapüügivõimalused Läänemeres alates 2006. aastast kindlaks järgmise eraldi määrusega: nõukogu 22. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 52/2006, millega määratakse 2006. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse Läänemere suhtes. Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) edastasid teadusnõuanded Läänemere 2011. aasta püügivõimaluste kohta vastavalt 2010. aasta mais ja juunis. Käesolevas ettepanekus on kaks osa, mis on olulised Läänemere kalanduspiirkondade haldamisel 2011. aastal: neist esimeses sätestatakse lubatud kogupüük ja kvoodid ning teises sätestatakse püügikoormuse piirangud. - Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Kalapüügivõimalusi ja nende eraldamist liikmesriikidele reguleeritakse kord aastas. Viimati on vastu võetud nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1226/2009, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning lisatingimused 2010. aastaks. Läänemere kalavarude majandamise seisukohast on samuti oluline nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1434/98 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 88/98. Nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1098/2007, millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava ning muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 779/97, on esitatud kõnealuste tursavarude taastamiseks kohaldatavad kontrolli- ja seiremeetmed. Lisaks on selles määruses sätestatud lääne- ja idaosa tursavarude lubatud kogupüükide kehtestamise eeskirjad ning asjaomased püügikoormuse piirangud. - Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja eeskirjadega ning liidu säästva arengu poliitikaga. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE - Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega on konsulteeritud Teadusorganisatsioonid, kellega konsulteeriti, on Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). Euroopa Liit taotleb igal aastal ICESilt ning STECFilt teadusnõuandeid tähtsate kalavarude kohta. Saadud nõuanded hõlmavad kogu Läänemere kalavaru, mille kohta esitatakse lubatud kogupüük, välja arvatud atlandi merilest ja heeringas 31. alarajoonis, mille kohta käesoleval aastal nõuandeid ei esitatud, kuna olemasolev teave on ebapiisav kalavarude muutumise hindamiseks. - Konsulteerimine huvitatud isikutega Läänemere piirkondliku nõuandekomisjoni (BSRAC) põhjalähedaste, lõheliste ja pelaagiliste kalavarude ühistöörühma koosolekul peeti juunis 2010 konsultatsioone komisjoni teatise alusel, mis käsitleb arutelu 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle. ICES ja STECF esitasid ettepaneku teadusliku põhjenduse. Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat tutvustas 2011. aasta lubatud kogupüügi ja kvootide määramisel poliitilise avalduse alusel rakendatavaid eeskirju. Koosoleku käigus esitatud esialgseid seisukohti ning hiljem kirjalikult esitatud soovitusi kõikide asjaomaste kalavarude kohta kaaluti ja võeti ettepanekus nii palju kui võimalik arvesse, minemata vastuollu olemasoleva poliitikaga või põhjustamata ohustatud varude olukorra halvenemist. Läänemere piirkondlik nõuandekomisjon toetab tursavarude mitmeaastase kava kohaldamist lubatud kogupüügi määramisel, kuid ei ole nõus kava kohaldamisest tuleneva püügikoormuse järkjärgulise kohandamisega. Lisaks ei ole nõuandekomisjon nõus lubatud kogupüügi kohandamisega pikaajalise säästva taseme suunas, kui kalavaru seisukord on nõuandekomisjoni arvamuse kohaselt stabiilne ja teadusnõuanded ei ole kõnealuse kvoodi vähendamise õigustamiseks piisavad. - Mõju hindamine Kavandatud meetmete rakendamise korral vähenevad ELi laevade kalapüügivõimalused Läänemerel kõikide asjaomaste kalavarude puhul ligikaudu 17 %. Mitme heeringavaru ja kilu puhul tuleneb vähendamine sellest, et kalastussuremus ületab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse taseme ehk ennetusliku taseme, ning varude väiksemast juurdekasvust. Kõige suuremat majanduslikku mõju avaldab kilu lubatud kogupüügi vähendamine, mis tuleneb sellest, et kalavaru püüti üle ennetusliku taseme. Tursa lubatud kogupüüki Läänemere lääne- ja idaosas on mitmeaastase kava kohaselt suurendatud. Ettepanek ei kajasta mitte ainult lühiajalisi probleeme, vaid on ka osa pikaajalisest strateegiast, mille puhul kalapüüki vähendatakse pikemas perspektiivis järk-järgult säästva tasemeni. Ettepaneku strateegia järgimine viib seega keskmises või pikas perspektiivis väiksema püügikoormuseni, kuid pikas perspektiivis stabiilsete või suurenevate kvootideni. Seega oodatakse strateegia pikaajalise tulemusena väiksemat keskkonnamõju vähenenud püügikoormuse tulemusena, püügisektori vähenemist, kuna väheneb laevade arv ja/või keskmine püügikoormus laeva kohta, ning püsivat või kasvavat lossimismahtu. Pikas perspektiivis suureneb kalapüügitegevuse stabiilsus. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG - Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanekus sätestatakse püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud, mida kohaldatakse ELi püügipiirkondades ja rahvusvahelistes püügipiirkondades, kus tegutsevad ELi kalalaevad, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärk tagada kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik maht. - Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3. - Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. - Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu asjakohase määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõiget 3, on liikmesriikidel otsustusvabadus nende püügivõimaluste jaotamisel piirkondadele või ettevõtjatele. Seega on liikmesriikidel piisavalt suured võimalused neile eraldatud püügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikul. Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. - Vahendi valik Kavandatavad vahend(id): määrus. Tegemist on ettepanekuga kalavarude majandamiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel ja kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 20. MÕJU EELARVELE Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. TÄIENDAV TEAVE - Lihtsustamine Ettepanekuga nähakse ette (ELi või riikide) avalik-õiguslike asutuste halduskorra lihtsustamine, eelkõige püügikoormuse arvestuse nõuete osas. - Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel Ettepanek käsitleb iga-aastast määrust 2011. aasta kohta ega sisalda seetõttu läbivaatamisklauslit. - Üksikasjalik selgitus Ettepanekuga määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks. Esitatud arvud kajastavad teadusnõuandeid, konsulteerimist Läänemere piirkondliku nõuandekomisjoniga ning lubatud kogupüügi ja kvootide kehtestamise raamistikku, mis on esitatud komisjoni teatises, mis käsitleb arutelu 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle. Komisjoni eesmärk on tagada kalavarude säästev kasutamine vastavalt liidu poliitikale ja rahvusvahelistele kohustustele ning säilitada samas püügivõimaluste stabiilsus, mistõttu lubatud kogupüügi iga-aastased muudatused on võimaluse piires limiteeritud, võttes arvesse konkreetse kalavaru seisukorda. Lubatud kogupüük ja liikmesriikidele eraldatud kvoodid on esitatud I lisas ja püügikoormuse piirangud on esitatud II lisas. Tursavarude puhul kajastab kavandatud lubatud kogupüük ja püügikoormuse piirangud Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastase kava järkjärgulist strateegiat. Kõnealuse kava peaeesmärk on kalastussuremuse järkjärguline vähendamine pikas perspektiivis säästva tasemeni, mis tagab varude taastamise ning suure ja stabiilse saagi. Läänemere lõhevarude puhul on merevetes ja siseveekogudes vaja täiendavaid korraldusmeetmeid, et vajaduse korral võimaldada varude tõhusat taastamist. Lõhevarude majandamiskava väljatöötamine on käsil. 2010/0247 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: 1. Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmeid kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. 2. Määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[1] kohaselt peab nõukogu vastu võtma meetmed, mis tagavad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästva kalandustegevuse, võttes aluseks kättesaadavad teadusnõuanded ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruande. 3. Nõukogu on kohustatud kehtestama iga kalavaru või kalavarurühma lubatud kogupüügi. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Selleks et kalapüügivõimalused oleksid optimaalsed ning et neid kohaldataks tõhusalt, tuleks kindlaks määrata teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud ja nende jaoks olulised tingimused. 4. Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal ning arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise. Seetõttu on vaja võtta arvesse sidusrühmadega toimunud konsultatsiooni käigus ning eelkõige kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee ja asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonide koosolekutel esitatud arvamusi. 5. Kalavarudele, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kalapüügivõimalused kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tulenevalt tuleks kehtestada Läänemere tursavarude püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud kooskõlas nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1098/2007 (millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava)[2] sätestatud meetmetega. 6. Käesolevas määruses kehtestatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks),[3] eelkõige selle artiklitele 33 ja 34, mis käsitlevad püügi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. 7. Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel)[4] artikli 2 kohaselt tuleb kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse kõnealuses artiklis osutatud eri meetmeid. 8. ELi kaluritele elatusvahendite tagamiseks on tähtis avada kõnealused püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2011, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK Reguleerimisala ja mõisted Artikkel 1 Sisu Käesoleva määrusega määratakse 2011. aastaks kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused. Artikkel 2 Reguleerimisala Käesolevat määrust kohaldatakse ELi laevade suhtes, mis püüavad kala Läänemerel. Artikkel 3 Mõisted Lisaks määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 sätestatud mõistetele kasutatakse käesolevas määruses järgmisi mõisteid: (a) Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) püügipiirkonnad on määruse (EÜ) nr 2187/2005 I lisas täpsustatud geograafilised piirkonnad; (b) „Läänemeri” – ICESi alarajoonid 22–32; (c) „ELi laev” – liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev; (d) „lubatud kogupüük (TAC)” – igast kalavarust aastas lubatav püük; (e) „kvoot” – liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist; (f) „sadamast äraoleku päev” – mis tahes 24 tunni pikkune katkematu ajavahemik või osa sellest, mille kestel laev ei ole sadamas. II PEATÜKKKalapüügivõimalused Artikkel 4 Püügipiirangud ja nende jaotamine Püügipiirangud, nende jaotamine liikmesriikide vahel ning määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 2 kohased lisatingimused on esitatud I lisas. Artikkel 5 Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted 1. I lisas sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et see ei piira: a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist; b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohast ümberjaotamist; c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast lubatud lisakoguste lossimist; d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist; e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 37, 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi. 2. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki. Artikkel 6 Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud püügi piirnormid, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult juhul, kui: a) saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud; või b) saak moodustab osa liidule kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ning kõnealune liidu kvoot ei ole ammendatud. Artikkel 7 Püügikoormuse piirangud 1. Püügikoormuse piirangud on esitatud II lisas. 2. Kõnealuseid piiranguid kohaldatakse ICESi alarajoonide 27 ja 28.2 suhtes seni, kuni komisjon ei ole otsustanud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 29 lõikega 2 need alarajoonid kõnealuse määruse artikli 8 lõike 1 punktis b, lõigetes 3, 4 ja 5 ning artiklis 13 sätestatud piirangute kohaldamisalast välja jätta. 3. Lõikes 1 osutatud piiranguid ei kohaldata ICESi alarajooni 28.1 suhtes seni, kuni komisjon ei ole otsustanud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 29 lõikega 4, et määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punktis b, lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud piiranguid kohaldatakse kõnealuse alarajooni suhtes. III PEATÜKK LÕPPSÄTTED Artikkel 8 Andmete edastamine Kui liikmesriigid saadavad komisjonile püütud koguste lossimisandmeid määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode. Artikkel 9 Jõustumine Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja I LISA ELi kalalaevade püügi piirnormid püügipiirangutega piirkondades kalaliikide ja piirkondade kaupa Järgmistes tabelites sätestatakse kalavarude kaupa lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid (eluskaalu tonnides, kui ei ole sätestatud teisiti) ning kvootide haldamisega seotud tingimused ühest aastast teise ülekandmisel. Viited püügipiirkondadele on viited ICESi püügipiirkondadele, kui ei ole sätestatud teisiti. Igas piirkonnas osutatakse kalavarudele liigi ladinakeelse nimetuse tähestikulises järjekorras. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmist ladinakeelsete nimetuste ja tavanimetuste vastavustabelit. Teaduslik nimi | Kolmetäheline kood | Tavanimetus | Clupea harengus | HER | Heeringas | Gadus morhua | COD | Tursk | Platichthys flesus | FLE | Lest | Pleuronectes platessa | PLE | Atlandi merilest | Psetta maxima | TUR | Harilik kammeljas | Salmo salar | SAL | Lõhe | Sprattus sprattus | SPR | Kilu | Liik | Heeringas | Püügipiirkond: | Alarajoonid 30–31 | Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. | Soome | 74 607 | (1) | Analüütiline TAC | Rootsi | 16 393 | (2) | EL | 91 000 | (3) | TAC | 91 000 | (1) Alarajoonis 31 võib püüda kuni 2 460 t (2) Alarajoonis 31 võib püüda kuni 540 t (3) Alarajoonis 31 võib püüda kuni 3 000 t | Liik | Heeringas | Püügipiirkond: | Alarajoonid 22–24 | Clupea harengus | HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. | Taani | 2 227 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 8 763 | Soome | 1 | Poola | 2 067 | Rootsi | 2 826 | EL | 15 884 | TAC | 15 884 | Liik | Heeringas | Püügipiirkond: | Alarajoonide 25–27, 28.2, 29 ja 32 ELi veed | Clupea harengus | HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.; HER/3D29.; HER/3D32. | Taani | 2 016 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 535 | Eesti | 10 295 | Soome | 20 097 | Läti | 2 541 | Leedu | 2 675 | Poola | 22 831 | Rootsi | 30 650 | EL | 91 640 | TAC | Ei kohaldata | Liik | Heeringas | Püügipiirkond: | Alarajoon 28.1 | Clupea harengus | HER/03D.RG | Eesti | 15 082 | Analüütiline TAC | Läti | 17 578 | EL | 32 660 | TAC | 32 660 | Liigid | Tursk | Püügipiirkond: | Alarajoonide 25–32 ELi veed | Gadus morhua | COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. | Taani | 13 544 | Analüütiline TAC | Saksamaa | 5 388 | Eesti | 1 320 | Soome | 1 036 | Läti | 5 036 | Leedu | 3 318 | Poola | 15 595 | Rootsi | 13 721 | EL | 58 957 | TAC | Ei kohaldata | Liik | Tursk | Püügipiirkond: | Alarajoonide 22–24 ELi veed | Gadus morhua | COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. | Taani | 8 206 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 4 012 | Eesti | 182 | Soome | 161 | Läti | 679 | Leedu | 440 | Poola | 2 196 | Rootsi | 2 924 | EL | 18 800 | TAC | 18 800 | Liik | Atlandi merilest | Püügipiirkond: | Alarajoonide 22-32 ELi veed | Pleuronectes platessa | PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. | Taani | 2 179 | Ennetuslik TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 242 | Poola | 456 | Rootsi | 164 | EL | 3 041 | TAC | 3 041 | Liik | Lõhe | Püügipiirkond: | Alarajoonide 22–31 ELi veed | Salmo salar | SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. | Taani | 51 829 | (1) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 5 767 | (1) | Eesti | 5 267 | (1) | Soome | 64 627 | (1) | Läti | 32 965 | (1) | Leedu | 3 875 | (1) | Poola | 15 723 | (1) | Rootsi | 70 056 | (1) | EL | 250 109 | (1) | TAC | Ei kohaldata | __________ | (1) Väljendatakse isendite arvuna. | Liik | lõhe | Püügipiirkond: | Alarajooni 32 ELi veed | Salmo salar | SAL/3D32. | Eesti | 1 581 | (1) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Soome | 13 838 | (1) | EL | 15 419 | (1) | TAC | Ei kohaldata | _________ | (1) Väljendatakse isendite arvuna. | Liik | Kilu | Püügipiirkond: | Alarajoonide 22–32 ELi veed | Sprattus sprattus | SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. | Taani | 26 236 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 16 621 | Eesti | 30 466 | Soome | 13 734 | Läti | 36 796 | Leedu | 13 310 | Poola | 78 087 | Rootsi | 50 719 | EL | 265 969 | TAC | Ei kohaldata | II LISA Püügikoormuse piirangud 1. Liikmesriigid tagavad, et nende lipu all sõitvatel laevadel, kes kalastavad traalide, põhjanootade või muude samalaadsete püügivahenditega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, seisevvõrkude, nakkevõrkude või abaratega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, põhjapüügivahendite ja õngejadadega, v.a triivõngejadade, ridvata õngede ja taglasõngejadadega, lubatakse kalastada kuni: a) 163 sadamast äraoleku päeva jooksul alarajoonides 22–24, välja arvatud ajavahemikul 1.–30. aprill, mil kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punkti a, ning b) 160 sadamast äraoleku päeva jooksul alarajoonides 25–28, välja arvatud ajavahemikul 1. juuli – 31. august, mil kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punkti b. 2. Aasta jooksul sadamast äraoleku päevade maksimumarv, mil laev võib viibida kahes punkti 1 alapunktides a ja b määratletud piirkonnas, kalastades punktis 1 osutatud püügivahenditega, ei või olla suurem kui ühele neist kahest piirkonnast eraldatud päevade maksimumarv. [1] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. [2] ELT L 248, 22.9.2007, lk 1. [3] ELT L 343, 22.12.2009, lk 1. [4] EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3.