Lisaks on komisjon teinud ettepaneku kaitsta tarbijaid paremini valede keskkonnalaste väidete ja toodete enneaegse vananemise eest, nähes ette paremad võimalused individuaalseks ja kollektiivseks õiguskaitseks ebaausate kaubandustavade rakendamise korral. See täiendab teavet, mis on esitatud läbivaadatud suunistes ebaausate kaubandustavade direktiivi kohaldamise ja rakendamise kohta.

Ostuotsuseid võib kallutada säästlikumate valikute poole ka teave toodete vastupidavuse ja parandatavuse kohta. Energiamärgistuse määruse rakendamisel saadud positiivsetele kogemustele tuginedes töötab komisjon välja toote parandatavuse hindamise süsteemi. Peale selle – et kaitsta tarbijaid defektiga toodete eest – pikendatakse kaupade müügilepingute teatavaid aspekte käsitleva ettepanekuga, mis on jõudnud seadusandliku protsessi lõppetappi, tõendamiskohustuse ümberpööramise aega, mis aitab tarbijatele kasutada oma seadusest tulenevaid õigusi.

Komisjoni välja töötatud toote keskkonnajalajälje ja organisatsiooni keskkonnajalajälje meetod võivad anda ettevõtjatele võimaluse esitada keskkonnalaseid väiteid, mis on usaldusväärsed, korratavad ja võrreldavad. Need meetodid võimaldavad kindlaks teha keskkonnaalased valupunktid, samuti toetada ettevõtjaid tarneahela keskkonnahoidlikumaks muutmisel ning kestlikumaks ja ringluspõhisemaks muutumisel. Lisaks saavad tarbijad teha teadlikke valikuid, mis põhinevad usaldusväärsel teabel.

Üleminekuks ringluspõhisemale majandusele on vaja kaasata kodanikud aktiivselt muutuvatesse tarbimismudelitesse. Seda silmas pidades selgitatakse lisatud töödokumendis, milles käsitletakse toodetega seotud poliitikameetmeid, strateegilist lähenemisviisi, millega suurendada ELi ökomärgise tõhusust, et pakkuda tarbijatele täpset keskkonnateavet, kooskõlas toimivuskontrolli soovitustega. Samuti hinnatakse selles üksikasjalikult keskkonnajalajälje katseetappi.

Üleminekul on keskse tähtsusega väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd). Oma ressursitõhususe ja tootmisprotsesside parandamisel saavad nad kasutada nõu, mida pakuvad Euroopa ettevõtlusvõrgustik ja Euroopa ressursitõhususe teadmuskeskus. Peale selle on komisjon loonud uuendusliku kõrgetasemelise tootmistehnoloogia jaoks spetsiaalse üleeuroopalise võrgustiku ning on töötamas välja teadmusbaasi murettekitavate ohtlike ainete asendamiseks. VKEd saavad kasu ka keskkonnatehnoloogia kontrollimise katseprogrammist, mis aitab tehnoloogia arendajatel tõestada uuendusliku tehnoloogia tulemuslikkuse alaseid väiteid ja saavutada usaldusväärsuse uutel turgudel.

Ringluspõhisus tähendab ka tööstusprotsesside kohandamist. Komisjon on lõiminud ringlusega seotud aspektid (energiatarbimine ja materjalide kasutamine, jäätmetekke vältimine, ringlussevõtt ja ohtlike kemikaalide vähendamine) parima võimaliku tehnika viitedokumentidesse (PVT-viitedokumendid), mis on koostatud tööstusheidete direktiivi alusel, muutes need aspektid niiviisi võrdlusstandarditeks, mida liikmesriikidel tuleb järgida tööstuskäitistele lubade andmisel. Lisaks kinnitasid keskkonnajuhtimis- ja keskkonnaauditeerimissüsteemi (EMAS) toimivuskontrolli tulemused selle potentsiaali parandada organisatsioonide keskkonnatoimet.

Sellega, kui toodete ja teenuste kavandamisel lähtutakse ringluse põhimõttest, võidakse viia miinimumini ressursside kasutamine ning edendada materjalide hilisemat korduskasutamist, taaskasutamist ja ringlussevõttu. Ressursitõhusust käsitletakse juba mitmes ELi poliitikavahendis, mille hulka kuuluvad ökodisaini direktiivi ja energiamärgistuse määruse kõrval ka vabatahtlikud vahendid, nagu ELi ökomärgis või keskkonnahoidlike riigihangete kriteeriumid. Toodetega seotud poliitikameetmeid käsitlevas komisjoni talituste töödokumendis, mis on avaldatud koos käesoleva aruandega, uuritakse võimalusi, kuidas paremini esile tuua ELi tasandil olemas olevad erinevad tootepoliitika vahendid ja nende panus ringmajandusse. Selle raames kaalutakse energiamõjuga toodete puhul edukaks osutunud ökodisaini poliitika laiendamist energiamõjuta tooterühmadele ja ELi remondisektori täiendavat toetamist. Töödokumendis analüüsitakse ka võimalusi teistes sektorites, näiteks pakendi-, tekstiili- ja mööblisektoris. Käimas on töö selle nimel, et vaadata läbi olulised pakendamisnõuded eesmärgiga täiustada pakendite korduskasutamiseks ja kvaliteetseks ringlussevõtuks pakendite disaini.

-Komisjon on andnud Euroopa standardiorganisatsioonidele ülesande töötada välja horisontaalsed kriteeriumid, et mõõta toodete vastupidavust, korduskasutatavust, parandatavust, ringlussevõetavust ja kriitilise tähtsusega toorainete sisaldust. Neid kriteeriume tuleks kohaldada olemasolevates ja uutes standardites.

Toote olelusring saab alguse toote kavandamisest, mis on oluline ringluse tagamiseks. Rakendades ökodisaini tööplaani aastateks 2016–2019, on komisjon koos energiatõhususe eesmärkidega veelgi edendanud toodete ringluspõhist kavandamist.

Käesolevas aruandes tutvustatakse tegevuskava rakendamise põhitulemusi. Samuti kirjeldatakse selles eesseisvaid ülesandeid, mis tuleb täita, et kujundada meie majandust ja jätkata konkurentsieelise loomist, sillutades teed kliimaneutraalsele majandusele, kus loodusvaradele, mageveevarudele ja ökosüsteemidele avaldatav surve on viidud miinimumini. Aruanne on vastus nõukogu taotlusele esitada iga-aastane ajakohastatud kirjalik ülevaade tegevuskava rakendamisel tehtud edusammudest, mida on soovinud ka Euroopa Parlament. Täielik ülevaade tegevuskava rakendamise olukorrast on esitatud aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis.

Tegevuskavaga propageeriti esmakordselt süsteemse lähenemisviisi rakendamist kogu väärtusahelas. Komisjon on lõiminud sellega ringmajanduse põhimõtted plasti tootmisse ja tarbimisse, veemajandusse, toidusüsteemidesse ja konkreetsete jäätmevoogude käitlemisse. See oli võimalik tänu liikmesriikide, Euroopa Parlamendi, äriringkondade ja kodanike tugevale toetusele ja aktiivsele kaasalöömisele. Samuti on tegevuskava aidanud liikuda eesmärkide poole, mis on sätestatud kestliku arengu tegevuskavas aastani 2030.

Mõni liikmesriik on lisaks välja töötanud riiklikud ringmajanduse näitajad, täiendades niiviisi ELi raamistikus pakutavat ülevaadet. Ka Euroopa Parlament, nõukogu ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on rõhutanud muude näitajate rolli ringmajanduse hõlmamata elementide käsitlemisel, näiteks materjalivoogude hindamisel tööstussümbioosis ja looduskapitali üle arvestuse pidamisel.

ELi ringmajanduse seireraamistikus on näha, et üleminek on aidanud ELil hakata taas töökohti looma. 2016. aastal oli ringmajandusega seotud sektorites üle nelja miljoni töötaja, mis tähendab 2012. aastaga võrreldes 6 % suurust kasvu. Lähiaastail tuleb töökohti juurde luua, et rahuldada nõudlus, mille eeldatavasti tekitavad täielikult toimivad teiseste toorainete turud.

2015. aasta detsembris võttis komisjon vastu ringmajanduse loomise tegevuskava, et anda uut hoogu töökohtade loomisele ning majanduskasvu ja investeeringute edendamisele ning kujundada välja CO2-neutraalne, ressursitõhus ja konkurentsivõimeline majandus. Tegevuskava 54 meedet on nüüd ellu viidud või rakendamisel ja mõne puhul jätkub töö ka pärast 2019. aastat.

Selleks et kasutada ringluspõhiste toodete ja teenuste turgude elavdamisel ära avaliku sektori asutuste potentsiaal, on komisjon vastu võtnud uued ja läbivaadatud ELi keskkonnahoidlike riigihangete kriteeriumid, mis hõlmavad ringmajandusega seotud aspekte, ning on edendanud nende kasutuselevõttu juhenddokumentide ja koolituste kaudu. Komisjon näitab oma hangetega eeskuju. Brüsselis asuvate komisjoni talituste kõigist lepingutest, mille väärtus ületas 60 000 eurot, sisaldas keskkonnahoidlike riigihangete kriteeriumeid 93 % .

2.3Jäätmete muutmine ressursiks

Ringmajanduse väga oluline element on usaldusväärsed ja tõhusad jäätmekäitlussüsteemid. Et ajakohastada liidu jäätmekäitlussüsteeme ja tugevdada Euroopa mudelit kui üht maailma tõhusaimat, hakati 2018. aasta juulis kohaldama jäätmeid käsitlevat läbivaadatud õigusraamistikku. See hõlmab järgmist: -uued ambitsioonikad, kuid siiski realistlikud ringlussevõtu määrad; -määratluste ja arvutusmeetodite lihtsustamine ja ühtlustamine ning ringlussevõetud materjalide ja kõrvalsaaduste selgem õiguslik seisund; -tõhustatud eeskirjad ja uued kohustused seoses jäätmete liigiti kogumisega (biojäätmed, tekstiilid ja kodumajapidamistes tekkivad ohtlikud jäätmed, ehitus- ja lammutusjäätmed); -laiendatud tootjavastutuse miinimumnõuded; -tõhusamad jäätmetekke vältimise ja jäätmekäitlusmeetmed, sealhulgas mereprügi, toidujäätmete ja kriitilise tähtsusega tooraineid sisaldavate toodete jaoks.

Komisjon toetab liikmesriike jäätmeid käsitlevate õigusaktide rakendamisel ja on võtnud nendega selles küsimuses ühendust, et suurendada ringmajanduse võimaluste nähtavust ja mõistmist liikmesriikides, kellel on kõige suuremaid raskusi ringlussevõtu eesmärkide saavutamisel. Volinike juhtimisel liikmesriikidesse tehtavate sihtotstarbeliste külaskäikude raames jagavad eri liikmesriikide eksperdid kogemusi ja nõu selle kohta, kuidas saavutada kõige paremini jäätmepoliitika eesmärgid.

Komisjon on selgitanud erinevate jäätmetest energia tootmise meetodite suhet ja asjakohasust, et vältida väärtuslike ressursside tarbetut kadu prügilasse ladestamise ja põletamise teel. Peale selle on liikmesriike julgustatud välja selgitama energia- ja materjalitõhusad taaskasutamistehnoloogiad, et kasutada paremini majanduslikke vahendeid ja parandada kavandamist, vältimaks jäätmepõletustehaste ülevõimsust.

Ringluspõhisema majanduse saavutamiseks on ülioluline keskkonnahoidlik jäätmekäitlus ELis ja väljaspool ELi. Jäätmekäitlejad ja tolliametnikud on kasu saanud ELi tolliseadustiku selgemaks muutmisest, mis võimaldab neil teha hõlpsamini kindlaks jäätmevood. Elektrooniliste andmete tõhusam vahetamine on aidanud paremini jõustada jäätmesaadetiste määrust. Ja lõpetuseks, kavandatavad kohustused koguda ELi sadamaid külastavatelt laevadelt jäätmeid liigiti on hõlbustanud paremat jäätmekäitlust.

2.4Taaskasutusse võetud materjalide ahelate sulgemine

Uue väetisetoodete määrusega (praegu õigusloomeprotsessi viimases etapis) kehtestatakse ühtlustatud eeskirjad orgaaniliste väetiste jaoks, mis on toodetud teisesest toorainest, nagu põllumajanduslikud kõrvalsaadused ja taaskasutusse võetud biojäätmed. Uus määrus: -vähendab kestlikumate ja ringluspõhisemate toodete jaoks oluliselt märkimisväärseid turule sisenemise tõkkeid; -sisaldab kõikide väetiste, sealhulgas varem kasutamata toorainest väetiste jaoks uusi ohtlike ainete piirnorme, millega vähendatakse riski, et materjalitsükkel sisaldab teatud mürgiseid elemente ohtlikus koguses; -sisaldab jäätmeksoleku lakkamise kriteeriumeid, millega aidatakse kaasa kemikaale, tooteid ja jäätmeid käsitlevate õigusaktide vahelise seose tõrgeteta toimimisele ning tagatakse investoritele suurem õiguskindlus.

Üks ringmajanduse tegevuskava eesmärke on edendada teisese tooraine kasutamist. Selleks on vaja mõista peamisi probleeme, millega seisavad silmitsi turuosalised, ning see peaks tuginema tugevale ja tõhusale ühtsele turule. 2017. aastal kasutusele võetud toorainete alases teabesüsteemis tehakse kindlaks strateegilise tähtsusega tööstussektorite teadmiste vajadused, keskendudes asjakohaste materjalide ringlussevõtu seirele ja andmete kättesaadavusele peamistes sektorites.

Teatisega, milles keskendutakse kemikaale, tooteid ja jäätmeid käsitlevate õigusaktide vahelisele seosele, algatati laiaulatuslik arutelu selle üle, kuidas kõrvaldada neli peamist tõket, mis takistavad teisese tooraine ohutut kasutuselevõttu. Konsultatsiooni tulemuste esialgne analüüs kinnitab, et sidusrühmade seas valitseb üldine üksmeel, et kindlaks tehtud probleemid on olulised. Sellest on näha, et toetatakse tugevalt ainete jälgitavuse ja teabevoogude parandamist; muude meetmete paremat jõustamist ja kasutamist, et tagada ELi ja ELi-välistele turuosalistele võrdsed tingimused; jäätmeksoleku lakkamise kriteeriumide paremat ühtsustamist ja vastastikust tunnustamist ning ringmajanduse aspektide tugevdamist sellistes vahendites nagu ökodisaini direktiiv. Peale selle on alustatud kõnealuse seose eri aspekte käsitleva kolme uuringuga, mis annavad 2019. aastal ja 2020. aasta alguses olulist lisateavet.

Selleks et täiustada demonteerimis- ja saastest puhastamise meetodeid, mis hõlbustavad jäätmete taaskasutamist, on oluline juurdepääs teabele, mis käsitleb ohtlike ainete esinemist ja koostist jäätmevoos. Euroopa Kemikaaliamet on loomas andmebaasi, et koguda teavet ja parandada teadmisi murettekitavate ainete kohta toodetes ja toodetes, millest on saanud jäätmed. Peale selle kogutakse ja jagatakse ELi platvormil I4R (teave ringlussevõtjatele) teavet ettevalmistuste kohta, mis tuleb teha esmakordselt liidu turule lastud uute seadmete korduskasutamiseks ja käitlemiseks.

Teavet jäätmete koostise kohta võib kasutada ka selleks, et võimaldada kriitilise tähtsusega toorainete tõhusat taaskasutamist. Komisjoni aruandes kriitilise tähtsusega toorainete ja ringmajanduse kohta on kindlaks määratud põhimeetmed, mis on vajalikud selle võimaliku kasu ärakasutamiseks: põhikomponentide eraldamine toote olelusringi lõpus, kaevandusjäätmeid käsitlevate andmete parem haldamine ja rahastamisvahendite kaasamine. Samas on aruandes ära näidatud ka see, et on veel palju arenguruumi, et parandada ringlussevõttu ja tagada, et kriitilise tähtsusega toorained jääksid Euroopasse.

Et aidata suurendada usaldust teisese tooraine vastu, on komisjon koos Euroopa standardiorganisatsioonidega algatanud standardimisprotsessi ja alustanud esimese sammuna seonduva standardimistegevuse põhjalikku analüüsimist. Standardiorganisatsioonid uurivad lisaks võimalikke standardeid akujäätmetest, elektroonikaromudest ja muudest olelusringi lõppu jõudnud keerulistest toodetest pärit teisese tooraine materjalitõhusa ja kvaliteetse ringlussevõtu jaoks.

Tegevuskavaga püütakse ka elavdada korduskasutatava vee turgu, et lahendada kõikjal ELis veenappuse probleemi. Komisjon tegi ettepaneku võtta vastu spetsiaalne õigusakt, milles sätestatakse põllumajandusmaa niisutamiseks korduskasutatavale veele esitatavad miinimumnõuded. Peale selle lõimitakse vee korduskasutamisega seotud tavad veekasutuse planeerimisse ja veemajandusse või PVT-viitedokumentide läbivaatamisel asjakohastesse viitdokumentidesse.

2.5Süsteemne lähenemisviis: Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses

ELi strateegia plasti kohta ringmajanduses on esimene ELi-ülene poliitikaraamistik, milles lähtutakse materjalipõhisest olelusringist, et lõimida ringluspõhine kavandamine, kasutamine, korduskasutamine ja ringlussevõtt plasti väärtusahelatesse. Strateegia innustab võtma meetmeid. Selles on sätestatud selge visioon ja ELi tasandi kvantifitseeritud eesmärgid, nii et muu hulgas peaks 2030. aastaks kõik ELi turule lastavad plastpakendid olema korduskasutatavad või ringlussevõetavad.

Strateegias on kindlaks määratud ka põhimeetmed, mis võimaldavad kaasata mitmeid sidusrühmi ja teha väärtusahelas koostööd. Näiteks komisjoni üleskutse sidusrühmadele võtta vabatahtlikke kohustusi andis sektoris tugeva ajendi edendada ringlussevõetud plasti kasutamist toodetes. Ent nagu on kindlaks tehtud lisatud dokumendis, kus neid kohustusi hinnatakse, on siiski vaja teha rohkem jõupingutusi, et saavutada strateegias sätestatud eesmärgid, nimelt tagada, et 2025. aastaks leiaks uutes toodetes kasutust 10 miljonit tonni ringlussevõetud plasti. Ehkki ringlussevõetud plasti tarnijate võetud kohustused (kui need täidetakse ootuste kohaselt) vastavad sellele eesmärgile, on nõudlus ringlussevõetud plasti järele – lähtudes asjaomase sektori võetud kohustustest – 2025. aastaks ligikaudu 6,2 miljonit tonni aastas. Hiljuti loodud ringlussevõetud plasti liit aitab ettevõtjatel astuda järgmiseid samme selle mittevastavuse kaotamiseks ning saavutada eespool nimetatud eesmärgi kooskõlas strateegia eesmärgiga parandada Euroopas plasti ringlussevõtu majanduslikku külge ja kvaliteeti.

Peamised vahe-eesmärgid plasti kvaliteetsema ringlussevõtu saavutamiseks olid juba püstitatud. Nende hulka kuulus uus eesmärk võtta 2030. aastaks ringlusse 55 % plastpakenditest, liigiti kogumise kohustus ja laiendatud tootjavastutuse süsteemide täiustamine. Viimati nimetatud süsteemid, kus tootjate makstavad tasud eristatakse keskkonnahoidlikkuse alusel, peaksid hõlbustama ringlussevõetavusest lähtuvat toodete kavandamist. Lisatäiustusi toob pakendite oluliste nõuete läbivaatamine, mis on kavandatud 2020. aasta lõppu.

Strateegia tekitab sünergia majandus- ja keskkonnaeesmärkide vahel. Tõendid mikroplastireostusega kaasnevate võimalike tervise- ja keskkonnariskide kohta õigustavad mikroplasti tahtliku lisamise piiramist ning teadmiste kogumist juhuslikult eralduva mikroplasti mõõtmise ja märgistamise kohta. Komisjon on võtnud endale ka kohustuse töötada välja plasti biolagunevuse raamistik, kandmaks hoolt selle eest, et selliste plasttoodete väljatöötamist ja kasutamist üksnes soodustatakse, kui see on kasulik keskkonnale ja ei lähe vastuollu jäätmekäitlussüsteemidega ega sea ohtu toiduohutust. Sellega seoses võetavad meetmed hõlmavad teabe andmist selle kohta, kuidas käsitleda neid tooteid olelusringi lõpus (nt kodus kompostitavate plastkandekottide märgistamine). Täiendavat poliitikavaldkondade sünergiat, eelkõige koos teadusuuringute vajadustega, on uuritud ka hiljuti avaldatud aruandes, milles käsitletakse plasti ringmajandust.

Strateegia kannustab tegema muudatusi väljaspool Euroopa piire. ELi juhtpositsioon kahe- ja mitmepoolsetes foorumites, mis on saavutatud head eeskuju näitavate sammudega, eriti ühekordselt kasutatavate plasttoodete valdkonnas, on olnud väga oluline, et säilitada rahvusvahelisel tasandil hoog plastitegevuskava elluviimisel, millest annavad märku sellised algatused nagu ÜRO Keskkonnaprogrammi üleilmne plasti platvorm ja peagi Baseli konventsiooni raames loodav rahvusvaheline plastijäätmete alane partnerlus. Samal ajal toetab EL arengumaid nende püüdlustes vähendada plastireostust.