Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta [millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ning nõukogu määrus nr XXX/2011 integreeritud merenduspoliitika kohta] /* KOM/2011/0804 lõplik - 2011/0380 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Komisjoni 29. juuni ettepanekus mitmeaastase finantsraamistiku kohta aastateks 2014–2020 on sätestatud ühise kalanduspoliitika (ÜKP) ja integreeritud merenduspoliitika (IMP) eelarveraamistik ja põhisuunad. Lisaks sellele võttis komisjon 13. juulil 2011 vastu paketi, millega kehtestatakse uus ühise kalanduspoliitika õigusraamistik. Integreeritud merenduspoliitikat (IMP) rahastati aastatel 2008–2010 mitme katseprojekti ja ettevalmistava meetme kaudu. Komisjon tegi ettepaneku uue rahastamisvahendi loomiseks perioodiks 2012–2013. Uue mitmeaastase finantsraamistiku käivitamisega muutub vajalikuks vastu võtta integreeritud merenduspoliitika pikaajaline rahastamisvahend. 6. oktoobril 2011. aastal võttis komisjon vastu ühissätete määruse ettepaneku, millega kehtestatakse ühiselt juhitavatele fondidele ühised eeskirjad, mille põhieesmärk on lihtsustada poliitika eesmärkide saavutamist. Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja tulevane Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (ÜSRi fondid) püüdlevad üksteist täiendavate poliitiliste eesmärkide poole ja neil on sama eelarve täitmise viis. Ühissätete määrusega sätestatakse nendele fondidele arvukalt ühiseid eeskirju. Nimetatud sätted käsitlevad selliseid üldpõhimõtteid nagu partnerlus, mitmetasandiline juhtimine, sooline võrdõiguslikkus, jätkusuutlikkus ja vastavus kohaldatavale ELi ja siseriiklikule õigusele. Ettepanek hõlmab ka strateegilise planeerimise ja programmitöö ühiseid elemente, muu hulgas ka Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidest tuletatud valdkondlike eesmärkide loendit, sätteid ühise strateegilise raamistiku kohta liidu tasandil ning iga liikmesriigiga sõlmitavaid partnerluslepinguid käsitlevaid punkte. Sellega kehtestatakse makromajandusliku tingimuslikkuse sätted ja ühine lähenemisviis ühise strateegiaraamistiku fondide tulemuskesksusele. Seega hõlmab see eeltingimusi ja tulemuslikkuse hindamist, kuid ka järelevalve, aruandluse ja hindamise korda. Samuti kehtestatakse ühissätted, milles käsitletakse toetuskõlbulikkuse eeskirju, ning erikord määratakse kindlaks rahastamisvahenditele ja kohalikel vajadustel põhinevatele arengusuundadele. Mõned juhtimis- ja kontrollimeetmed on ka kõikidel ÜSRi fondidel ühised. Käesoleva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) määrust käsitleva ettepaneku eesmärk on saavutada reformitud ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika eesmärgid. See põhineb järgmistel, rahastamise osas uuesti määratletud eesmärkidel: (1) jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise kalanduse ja vesiviljeluse edendamine; (2) liidu integreeritud merenduspoliitika arendamise ja rakendamise soodustamine lisaks ühtekuuluvuspoliitikale ning ühisele kalanduspoliitikale; (3) kalanduspiirkondade tasakaalustatud ja kaasava territoriaalse arengu edendamine (kaasa arvatud vesiviljelus ja sisevetekalandus); (4) ÜKP rakendamise soodustamine. Maailma Kaubandusorganisatsiooni kalandustoetuste jagamise korra läbirääkimised on pooleli. Kuna läbirääkimised on alles esialgses etapis, ei ole võimalik nende tulemust ette näha. Kui läbirääkimiste tulemusena tekib ELile uusi kohustusi, tuleks tagada EMKFi kkäsitleva ettepaneku vastavus. Selleks võib olla vajalik läbi viia asjakohaste EMKFi meetmete kokkusobivuse analüüs. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Kalanduse Arendusrahastu järelhindamise, Euroopa Kalandusfondi vahehindamise ja ühise kalanduspoliitika reformi mõjuhinnangute tulemustele põhinedes hinnatakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi mõjuhinnangus kolme alternatiivset stsenaariumit: i) „EKF+”, mis on praeguse Euroopa Kalandusfondi (EKF) jätk ilma enamiku laevastike otsetoetusteta ja samuti toetusteta, mis on suunatud ühise kalanduspoliitika reformi eesmärkidele; ii) „EKF+ integratsioon”, mille puhul teised ühise kalanduspoliitika rahastamisvahendid on integreeritud EKF järelfondi, kuid säilitavad praegu kasutusel oleva eelarve täitmise viisi; ning iii) „EKF+ lähenemine”, mille puhul on uude ühte fondi integreeritud ka toetus integreeritud merenduspoliitikale ja kõik instrumendid on võimalikult suures ulatuses toodud eelarve täitmise alla, mida tehakse koostöös liikmesriikidega. Nimetatud kolm poliitikastsenaariumi ühtlustati ühise kalanduspoliitika reformi eelistatava stsenaariumiga ning neid hinnati sama alusstsenaariumi alusel. Samuti võeti arvesse 2009. aasta aprillis rohelise raamatu vastuvõtmisega algatatud konsultatsioonide tulemusi. Järgnevalt on kokku võetud nende konsultatsioonide tulemus: – paljud toetused eeldavad kalanduse avaliku rahastamise jätkamist, kuigi paar liikmesriiki ja enamik valitsusväliseid organisatsioone on seisukohal, et see säilitab elujõuetuid struktuure, soodustab liigset püügivõimsust ja hoiab alal tööstuse sõltuvust toetustest; – ollakse üksmeelel selles, et mis tahes tulevane toetus peaks täiendama ühise kalanduspoliitika reformi rakendamist ja leevendama tööstuse kohandamiskulusid; – ELi rahastamine peaks keskenduma teadusele ja innovatsioonile, suurendades merekaitset ning toetades kaluriorganisatsioone ja kohalikku arengut; – seost integreeritud merenduspoliitikaga peetakse oluliseks: merenduspoliitika ei saa enam isoleeritult tegutseda ning ühise kalanduspoliitika sidusus integreeritud merenduspoliitikaga vajab tugevdamist; – tarvis on rohkem tingimuslikkust ELi rahastamise ja ühise kalanduspoliitika eesmärkide vahel; eeskirjadele/eesmärkidele vastamine peaks olema seotud vahendite kättesaadavusega; – rühm liikmesriike toetab tungivalt valdkondlikumat lähenemisviisi vahendite jaotamisele (mis oleks seotud kalandussektori suuruse, mitte majandusliku arengu tasemega, nagu praegu), samal ajal kui Euroopa Parlament on sellele vastu; – valitseb üldine üksmeel väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade tähtsuses, kuna need pakuvad rannikuäärsetele kogukondadele jätkuvalt märkimisväärsel arvul töökohti; mõned liikmesriigid soovivad nendele laevastikele rahastamise eelisõigust, samas kui teised erikohtlemist ei poolda; – enamik tööstusest ja liikmesriikidest on seisukohal, et ühisteenuseid (näiteks kontrolli ja andmekogumist) tuleks jätkuvalt ELi rahastamise raames toetada. Lisaks avalikele konsultatsioonidele korraldati umbes 200 kohtumist sidusrühmadega. Kohtumised, millel arutati ühise kalanduspoliitika reformi ja rahastamist, toimusid ka 2010. ja 2011. aastal. Need olid: (i) tulevasele Euroopa Kalandusfondile pühendatud seminar, kus osalesid sidusrühmad tööstusest, ametühingutest, Euroopa Parlamendist ja liikmesriikidest ning mis toimus 13. aprillil 2010 Brüsselis, (ii) kaks kohtumist liikmesriikidega toimusid Gandis (12.–14. septembril 2010) ja Noordwijkis (9.–11. märtsil 2011), (iii) konverents, millel käsitleti kalanduspiirkondade kohaliku arengu tulevikku, toimus Brüsselis 12.–13. aprillil 2011. Viimasena on integreeritud lähenemise kehtivust merendusasjadele ja vajadust integreeritud merenduspoliitika rahastamise järele kinnitanud komisjon, nõukogu ja Euroopa Parlament. Mõjuhinnangu tulemusena jõuti järeldusele, et „EKF+ lähenemine” annab paremaid tulemusi kui kaks teist võimalust seoses analüüsiks valitud kolme mõjunäitajaga: kalapüügi mõju vähendamine keskkonnale, innovatsioonilõhe sulgemine kalapüügi ja vesiviljeluse valdkonnas ning kalapüügist sõltuvates kogukondades loodavate töökohtade arv. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Tehakse ettepanek ühendada enamik praegustest ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika rahastamisvahenditest ühte fondi, välja arvatud säästva kalapüügi kokkulepped ja kohustuslikud maksed piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele. Euroopa Merendus- ja Kalandusfond põhineb neljal tugisambal: · arukas, keskkonnasõbralik kalandus (eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega), et edendada üleminekut jätkusuutlikule kalapüügile, mis on valivam, ei tooda tagasiheidet, kahjustab vähem mereökosüsteeme ja toetab sellega mereökosüsteemide säästvat majandamist, ning tagada toetus, mis keskendub innovatsioonile ja lisandväärtuse loomisele, muutes kalandussektori majanduslikult elujõuliseks ning välistele löökidele ja kolmandate riikide konkurentsile vastupanuvõimeliseks; · arukas, keskkonnasõbralik vesiviljelus (eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega), et saavutada majanduslikult elujõuline, konkurentsivõimeline ja keskkonnasäästlik vesiviljelus, mis on võimeline toime tulema globaalse konkurentsiga ning varustama ELi tarbijaid tervislike ja kõrge toiteväärtusega toodetega; · jätkusuutlik ja kaasav territoriaalne areng (eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega), et pöörata tõusule paljude kalapüügist sõltuvate rannikuäärsete ja sisemaa kogukondade allakäik, lisades rohkem väärtust kalapüügile ja kalapüügiga seotud tegevustele ning mitmekesistades neid teiste meremajanduse sektorite kaudu; · integreeritud merenduspoliitika (otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine), et toetada neid valdkondadevahelisi prioriteete, mis toodavad kokkuhoidu ja kasvu, kuid mida liikmesriigid iseseisvalt edasi ei vii – näiteks merealased teadmised, mereala ruumiline planeerimine, rannikualade integreeritud majandamine ja integreeritud mereseire, merekeskkonna, eriti selle bioloogilise mitmekesisuse kaitse ning kohanemine kliimamuutuste kahjustavate mõjudega rannikualadel. Lisaks nendele neljale sambale hõlmab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond kaasnevaid meetmeid: andmekogumine ja teaduslik nõuanne, kontroll, juhtimine, kalandusturud (kaasa arvatud äärepoolseimad piirkonnad), vabatahtlikud maksed piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele ning tehniline abi. Ettepanek vastab subsidiaarsuse põhimõttele. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi üldeesmärk on toetada ühise kalanduspoliitika eesmärke – selle poliitika osas on ELil ainupädevus –, ning edendada ELi integreeritud merenduspoliitikat. Omaette tegutsedes ei ole liikmesriigid positsioonil, mis võimaldaks täita neid eesmärke, mida on paremini võimalik saavutada ELi tasandil asjaomastele prioriteetidele suunatud mitmeaastase rahastamise kaudu. 4. Saadud õppetunnid ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi uued tunnused Panus Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamisse Euroopa Merendus- ja Kalandusfond annab panuse Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisse kolme juhtalgatuse kaudu: i) ressursitõhus Euroopa, ii) innovatiivne liit ja iii) uute oskuste ja töökohtade tegevuskava. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi põhipanus juhtalgatusse „Ressursitõhus Euroopa” on jätkusuutlikule kalapüügile ülemineku toetamine, tuginedes maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele, tagasiheite kõrvaldamisele ja kalapüügi mõju vähendamisele merekeskkonnale, kõrge keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse edendamisele ning merenduspoliitikate paremale koordineerimisele, mis viib ressursside säästvama kasutamiseni. Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava raames on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteet suurendada tööhõivet, territoriaalset ühtekuuluvust ja sotsiaalset kaasatust kalapüügist sõltuvates kogukondades. Kohaliku majanduse mitmekesistamine, eriti teiste meremajandussektorite kaudu, loob rannikualadel uusi töökohti ja kasvuvõimalusi. Euroopa Majandus- ja Kalandusfond annab panuse ka juhtalgatusele „Innovatiivne liit”, toetades toodete ja tootmise uuendamist kõikidel kalapüügi- ja vesiviljelussektorite tootmistasanditel, turustus- ja tarnimisahelates, suurendades kalandus- ja vesiviljelustoodete lisandväärtust, toetades ökoinnovatsiooni ning uute, uuenduslike, horisontaalsete poliitikavahendite edasist väljatöötamist, nagu merealased teadmised, mereala ruumiline planeerimine ja integreeritud mereseire. Tugevdatud sotsiaalne mõõde Euroopa Merendus- ja Kalandusfond edendab sotsiaalset sidusust ja töökohtade loomist kalapüügist sõltuvates kogukondades, suurendades kalapüügi lisandväärtust ja mitmekesistades võimalusi teistes merendussektorites. Tugevdatakse kogukondlikku lähenemist kalanduspiirkondade säästva arengu tagamiseks. Samuti tunnistab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond esimest korda rolli, mida sageli mängivad abikaasad – peamiselt naised – kalapüügiga tegelevas pereäris, jäädes paljudel juhtudel seadusliku tunnustuseta. Nad saavad muu hulgas abi Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi koolitustoetustest, eriti ettevõtluse ja ärijuhtimisega seotud oskuste omandamisel. Samuti edendab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond inimkapitali ja soodustab mitmekesistamist, võimaldades kohalikel kogukondadel omandada oskusi, mis on vajalikud uute tegevuste alustamiseks teistes merendussektorites. See lähenemisviis põhineb ka looduslikul ja kultuuripärandil, muutes need kohaliku arengu olulisteks väärtusteks. Pidades silmas väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade tähtsust rannikuäärsetele kogukondadele, teeb Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ettepaneku kohaldada neile kõrgemat toetuse osatähtsuse määra ning võtab kasutusele erimeetmed, mis kehtivad vaid nendele laevastikele. Nimetatud meetmed hõlmavad erialast nõustamist seoses ettevõtlus- ja turustusstrateegiatega, ettevõtte käivitamist väljaspool kalandussektorit ja eritoetust innovatsiooni eest. Viimane on eriti oluline, arvestades, et enamik nendest kalandusettevõtetest on mikroettevõtted, millel on rahastamisele piiratud juurdepääs. Prioriteet omistatakse kollektiivsele lähenemisviisile, muu hulgas tootjaorganisatsioonide kaudu, mis tuginevad sotsiaalsel kapitalil ja võimaldavad saavutada investeeringute kriitilise massi. Neid kollektiivseid lähenemisviise toetab ka kõrgem toetuse osatähtsuse määr. Keskkonnasäästlikkus Olemasolevaid meetmeid on tõhustatud ja need on läbi vaadatud, et luua tugev seos keskkonnasäästlikkusega. Ühise kalanduspoliitika põhiprobleem on jätkuvalt liigne püügivõimsus, mis on üks ülepüügi põhitegureid. Liigse püügivõimsuse kaotamine riigiabi (näiteks kalalaevade lammutamine) kaudu on osutunud ebaefektiivseks; hoolimata alates 1994. aastast kulutatud 1,7 miljardist eurost ei ole tegelik püügivõimsus enamikus ELi laevastikes vähenenud. Seetõttu ei toeta Euroopa Merendus- ja Kalandusfond enam lammutamist ning kasutab seeläbi kokku hoitud finantsressursse jätkusuutliku kalapüügi tõhusamate abivormide toetamiseks. EMKF toetab üleminekut maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele ning aitab kaasa tagasiheitekeelu järkjärgulisele kasutuselevõtule integreeritud lähenemisviisi kaudu, mis hõlmab toetust selektiivsemate vahendite ja kalapüügitehnikate kasutamisele, investeerimist pardal olevasse varustusse ning sadama sisseseadesse, mis on vajalik soovimatu saagi kasutamiseks, turustamise meetmeteks ja töötlemiseks. Sama eesmärgiga on oluliselt suurendatud eraldiste jaotust andmekogumisele ja teaduslikele nõuannetele (et suurendada nende kalavarude arvu, mille kohta on kättesaadavad teaduslikud nõuanded) ning kulutuste kontrollile (et tagada parem vastavus). Samuti keskendutakse kõrge keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse arendamisele ja sellise vesiviljeluse toetamisele, millel on ökosüsteemidele positiivne mõju. Maailma püügipiirkonnad esindavad umbes 1,2 % globaalsest kütusetarbimisest. Püügisektoris ja vähemal määral ka vesiviljeluses on tarvis suurendada ressursitõhusust ja vähendada heitkoguseid, et aidata kaasa Euroopa 2020. aasta strateegia kliimamuutusega seonduva põhieesmärgi saavutamisele. Seega toetab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond mõningaid kliimamuutuste leevendamise meetmeid. Tähelepanu uuenduslike, elujõuliste ja konkurentsivõimeliste kalavarude ja vesiviljeluse tagamisele Nii kalanduses kui ka vesiviljeluses on raske uuendusi ellu viia. Tarnimine, turustamine ja müük on hetkel korraldatud nii, et kalandus- ja vesiviljelusettevõtted on väga harva kaasatud oma toodete müümisse ja turustamisse. 1. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi tegevusse on kaasatud uued tugevalt innovatsioonile keskenduvad meetmed, et edendada uute või täiustatud toodete, protsesside, juhtimis- ja korraldussüsteemide arendamist kogu väärtusahela ulatuses, et aidata kalandus- ja vesiviljelussektoril anda oma toodetele lisandväärtust, vähendada oma tegevuste keskkonnamõju ja alandada tootmiskulusid. Innovatsioonile aidatakse kaasa ka meetmete abil, mis stimuleerivad koostööd teadlaste ja kalurite vahel. Toetus kohalikel vajadustel põhinevale arengule levitab samuti kohalikul tasandil innovatsiooni, võttes arvesse, et niisugune innovatsioon piiritletakse sageli kohalikus kontekstis ning see võib olla tehnoloogiline või mittetehnoloogiline, põhineda uutel või traditsioonilistel tavadel. 2. Samuti võtab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond esimest korda eesmärgiks edendada uusi suure kasvupotentsiaaliga vesiviljelusvorme, nagu avamere vesiviljelus ja toiduks mittekasutatav vesiviljelus, ning aidata kaasa ettevõtete loomisele. Uued tunnused hõlmavad ka toetust mitmeotstarbelisele vesiviljelusele, mis võimaldab mitmekesistada vesiviljelusettevõtete sissetulekut näiteks õngitsemise, otsemüügi, ökoturismi või vesiviljelusega seotud hariduslike tegevuste kaudu. Samuti tehakse ettepanek toetada nõuandeteenuste kasutamist vesiviljelusettevõtete poolt, ning meetmeid, mis suurendavad vesiviljeluse piirkondade potentsiaali (muu hulgas mereala ruumilise planeerimise ja infrastruktuuride parandamise kaudu). Soodustatakse täiendavust ja sünergiat teadustöö ja innovatsiooni programmide vahel, mis on ette nähtud uue ettevalmistatava teadusuuringute raamprogrammi (Horisont 2020) raames. Uus hoog integreeritud merenduspoliitika (IMP) arengule Integreeritud merenduspoliitika käivitati 2007. aastal, et hõlbustada merenduskoordinatsiooni eri riikide ja sektorite vahel (meretransport, tööstus, rannikuäärsed alad, avamereenergia, kalandus või merekeskkond). Varem killustatud poliitikavaldkondade omavahelise koordineerimise tulemus on kulude vähenemine ja suurenenud tootlikkus. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi integreeritud merenduspoliitikale suunatud rahastamine keskendub sektoritevaheliste poliitikavahendite väljatöötamisele: need on algatused, mis toovad kasu eri sektoritele, kuid mida ei ole võimalik ellu viia eraldiseisvate poliitikavaldkondade raames. Mereala ruumiline planeerimine sätestab stabiilse õigusraamistiku merealade, ressursside ja ökosüsteemiteenuste jätkusuutlikuks haldamiseks. On leidnud tõestust, et see kiirendab investeeringuid merealadesse ning vähendab ettevõtete õigus- ja halduskulusid. Integreeritud mereseire võimaldab avaliku sektori osalejatel andmeid jagada, et tõhusalt toime tulla merel reaalajas toimuvate sündmustega. See hoiab ära ressursimahukate mereseiretegevuste kulukad kordamised. Integreeritud seire tähendab kulutasuvaid sünergiaid, mis aitavad avalikku raha paremini kasutada. Algatuse „Merealased teadmised 2020” eesmärk on koondada Euroopa killustunud merealased teadmised kokku tasuta ja avalikult kättesaadavaks ressursiks. Merestrateegia raamdirektiiv, mis on integreeritud merenduspoliitika keskkondlik tugisammas, määrab täiendavalt kindlaks merekeskkonnale mõju avaldava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piirid. Merendusasjade integreeritud haldamine tähendab avaliku raha paremat kulutamist ja arvukate merd mõjutavate meetmete mõju maksimeerimist. Selles osas toetab rahastamine ka integreeritud merendusjuhtimist merepiirkonna tasandil. Koordineerimine merepiirkonna tasandil tagab vahendite kulutamise järjepideva poliitikaraamistiku raames, mis ühendab eri rahastamisallikad. Integreeritud merenduspoliitika kaasamine Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi toetab ka merenduseesmärkide kaasamist teistesse vahenditesse, võimaldades merenduspoliitikal anda suuremat panust Euroopa 2020. aasta strateegiasse. Halduskoormuse lihtsustamine ja vähendamine Viie ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika rahastamisvahendi integreerimine ühte fondi toob kaasatud ja ühtlustatud eeskirjade ja menetluste kujul kaasa olulise lihtsustumise. Lisaks sellele hallatakse andmete kogumist, kontrolli- ja turumeetmeid, kaasa arvatud äärepoolseimatele piirkondadele mõeldud hüvitised, koos endiste Euroopa Kalandusfondi meetmetega eelarve koostöös liikmesriikidega täitmise raames. See tähendab, et neli komplekti finantsotsuseid, aruandlus-, järelevalve- ja hindamismenetlused asendatakse ühega. Peale selle näitab Euroopa Kalandusfondi vahehindamine, et peamine halduskoormus tulenes haldus- ja kontrollsüsteemi loomisest. Ühissätete määruse ettepanek näeb ette haldus- ja kontrollsüsteemi, mis sarnaneb ühise strateegiaraamistiku fondidele ja rajaneb ühistel põhimõtetel. Kehtestatakse riiklik akrediteerimissüsteem, et rõhutada liikmesriikide kohustust tagada kindel finantsjuhtimine. Korraldusi, mis toetavad komisjoni kinnitust kulutuste seaduslikkuse kohta, on ühtlustatud ning kehtestatud on uued ühised elemendid, nagu vahendite haldaja kinnitus ning iga-aastane raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine. See lähenemisviis vähendab märkimisväärselt aega, mida on tarvis haldus- ja kontrollsüsteemide loomiseks, ning kiirendab nende rakendamist. Eriti annab rakendamismehhanismi ühtlustamine maaelu arengu fondi rakendamismehhanismiga liikmesriikidele võimaluse kasutada Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava haldamiseks samu juhtorganeid. See vähendab halduskulusid veelgi tänu ühtlustatud lähenemisviisile haldusele ja kontrollile, muu hulgas aruandlusele, hindamisele ja järelevalvele. Üldeeskirjad rahastamisvahendite kasutamise kohta tagavad selgema raamistiku ja teevad selgeks, et rahastamisvahendeid on võimalik kasutada igat tüüpi investeeringute ja toetusesaajate tarbeks. See võimaldab tuua Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi panuse juba olemasolevate finantsinstitutsioonideni, kus on ELi fondide jaoks juba välja töötatud koostöölepingud , vältides nõnda halduskoormust ja kahekordset arvestust ning muutes uue finantskorralduse atraktiivsemaks alternatiiviks toetuste kaudu kaasfinantseerimisele. Integreeritud lähenemisviis kohalikel vajadustel põhinevatele arengusuundadele (praegune 4. telg) hõlbustab ühise strateegiaraamistiku fondidest rahastatavaid ühisettevõtteid, võimaldades kohalike arengustrateegiate ühist hindamist ja heakskiitmist, halduskulude rahastamist vaid ühest allikast ning vältides nende kulude kohta aruandluse esitamist eri organitele. Ühiste näitajate kasutamine hõlbustab liikmesriikide aruandlust, suunates selle tähelepanu mõõdetavatele andmetele edusammude kohta ja vähendades kirjeldavaid elemente. Euroopa Merendus- ja Kalandusfond muudab selgemaks ka ühisele kalanduspoliitikale vastavuse eeskirjad, eriti andmekogumisraamistiku, kontrolli ning ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitleva määruse osas, andes seeläbi liikmesriikidele ja toetusesaajatele suurema õiguskindluse. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendamise täiendavaks lihtsustamiseks ühtlustatakse toetuskõlbulikkuse eeskirjad teiste ELi fondidega. See muudab projektidega ümberkäimise lihtsamaks nii toetusesaajatele kui ka riigi ametiasutustele ning hõlbustab integreeritud projektide rakendamist. Lihtsustatud kuluvõimaluste laialdasem kasutamine on lubatud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eelarve täitmise raames koostöös liikmesriikidega (standardkulud, ühekordsed maksed ja toetuste kindlasummaline rahastamine), vähendades seeläbi kontrollikulutusi ja veamäära. Strateegiline lähenemisviis Ühine strateegiaraamistik ja partnerluslepingud hõlmavad ühissätete määruse raames viit ühiselt juhtivat fondi. See raamistik võimaldab neid fonde omavahel liidu tasandil paremini strateegiliselt sobitada. Ühine strateegiaraamistik rakendatakse partnerluslepingu raames, mis koordineerib riiklikul tasandil ühise strateegiaraamistiku fonde. Praegu toimub Euroopa Kalandusfondi koordineerimine teiste ELi rahastamise harudega fondidevaheliste kasutusvaldkondade piiritlemise põhimõttel, mis toob poliitika esindatuses kaasa nii kattumisi kui ka lünki. Seetõttu on tarvis paremat koordineerimismehhanismi ning need probleemid peaks lahendama uus rakendamismehhanism, mis tugevdab strateegilist lähenemisviisi. Ühine strateegiaraamistik ja partnerluslepingud hakkavad asendama käesoleva Euroopa Kalandusfondi strateegilist lähenemisviisi (riiklikke strateegilisi kavasid), millel on olulised piirangud ja mis nõudis Euroopa Kalandusfondi vahenditest piiratud rahastamist saanud liikmesriikidelt ebaproportsionaalseid jõupingutusi. Strateegiline kavandamine Euroopa Merendus- ja Kalandusfond keskendub ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika pikaajalistele strateegilistele eesmärkidele, kaasa arvatud jätkusuutlikule ja konkurentsivõimelisele kalandusele ja vesiviljelusele, järjepidevale poliitikaraamistikule integreeritud merenduspoliitika edasiarendamiseks ning kalanduspiirkondade tasakaalustatud ja kaasavale territoriaalarengule. Kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga on need 2014.–2020. aasta ulatuslikud eesmärgid sõnastatud järgmises kuues liidu Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi käsitlevas prioriteedis: – tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamine; – uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise kalanduse edendamine; – uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise vesiviljeluse edendamine; – säästva ja ressursitõhusa kalanduse edendamine; – säästva ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine; – ühise kalanduspoliitika rakendamise soodustamine. Need prioriteedid moodustavad finantsplaneerimise aluse, hõlmates iga punktiga seoses sihtindikaatorite määratlust. Tingimuslikkus Ühissätete määrus kehtestab uued tingimuslikkuse sätted selle tagamiseks, et liidu rahastamine annaks liikmesriikidele olulise stiimuli Euroopa 2020. aasta eesmärkide ja sihtide elluviimiseks. Tingimuslikkus esineb nii eeltingimuste kujul, mis peavad olema rakendatud enne vahendite välja maksmist, kui ka järeltingimustena, mis muudavad Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi 5 % eraldise sõltuvaks tingimuste täitmisest. Järeltingimuslikkus põhineb Euroopa 2020. aasta strateegia tootlikkus- ja tulemuslikkussihtidega seotud vahe-eesmärkide saavutamisel, mis on kindlaks määratud partnerluslepingu programmides. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline toetus muudetakse tingimuslikuks liikmesriikide ja ettevõtjate vastavusest ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele, eriti kontrollikohustustele, ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitlevale määrusele ning andmekogumiskohustustele. Lisaks sellele kehtib eeltingimuslikkus vesiviljelusele, nõudes liikmesriikidelt mitmeaastaseid riiklike strateegilisi kavasid, mis põhinevad liidu strateegiasuunistel. Nagu ühise kalanduspoliitika määrusega on ette nähtud, on nende liidu strateegiasuunistel põhinevate kavade eesmärk hõlbustada vesiviljeluse jätkusuutlikku arengut seoses talitluspidevuse, vetele ja muudele aladele juurdepääsu tagamise ning litsentsimisega seotud halduskoormuse kergendamisega. Need tingimuslikkused soodustavad vastavust ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ning suurendavad kogu poliitika sidusust. Järelevalve ja hindamine Euroopa Kalandusfondi vahehindamises jõuti järeldusele, et olemasolevad indikaatorid keskenduvad toodangule ning neid indikaatoreid on liiga palju. Lisaks sellele puudub neil ühine lähenemisviis ja ühine määratlus mõõdetavatele ühikutele. Seetõttu teeb Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ettepaneku luua ühine strateegiline seire- ja hindamisraamistik (CMEF), milles määratakse koostöös liikmesriikidega kindlaks ühised väljund-, tulemus- ja mõjuindikaatorid ning võetakse need rakendusaktiga vastu. Need indikaatorid on seotud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteetidega, võimaldades liidu tasandil andmete ühendamist ja muu hulgas tulemusreservi eraldamiseks vajaliku poliitika rakendamise edusammude, kasumlikkuse ja tõhususe hindamist. Eelhindamist kasutatakse baas-, vahe- ja sihtindikaatorväärtuste määramiseks, mis toetavad partnerluslepingute ja rakenduskavade elluviimist. Kahes eriaruandes (2017. ja 2019. a) vaadeldakse eesmärkide täitmise seisu ja järgmiseks programmitöö perioodiks saadud õppetunde. 4. MÕJU EELARVELE Mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekus kehtestatakse, et märkimisväärne osa ELi eelarvest peaks olema jätkuvalt pühendatud kalandusele ja merenduspoliitikatele. Praeguste hindade juures on 2014.–2020. aasta rahastamispaketiks kehtestatud 7,535 miljardit eurot ning see hõlmab ka säästva kalapüügi kokkuleppeid ja kohustuslikke makseid piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele, mida rahastatakse eraldi. Praeguste hindade juures ulatub Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eelarve 6 567 miljoni euroni. Üksikasjad Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi ettepaneku mõju kohta eelarvele on välja toodud ettepanekuga kaasas olevas finantsselgituses. 2011/0380 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta [millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ning nõukogu määrus nr XXX/2011 integreeritud merenduspoliitika kohta] EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 42, artikli 43 lõiget 2, artikli 91 lõiget 1, artikli 100 lõiget 2, artikli 173 lõiget 3, artiklit 175, artiklit 188, artikli 192 lõiget 1, artikli 194 lõiget 2 ja artikli 195 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[1], võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[2], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele ühise kalanduspoliitika reformi kohta (edaspidi „ÜKP teatis”) on sätestatud ühise kalanduspoliitika (edaspidi „ÜKP”) võimalikud probleemid, eesmärgid ja suunad pärast 2013. aastat. Võttes arvesse arutelu kõnealuse teatise üle, tuleks ühist kalanduspoliitikat reformida jõustumisega alates 1. jaanuarist 2014. Reform peaks hõlmama ühise kalanduspoliitika kõiki põhiosasid, kaasa arvatud finantsaspekte. Selle reformi eesmärkide täitmiseks on asjakohane tunnistada kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta,[3] määrus (EÜ) nr 861/2006, millega kehtestatakse ühenduse finantsmeetmed ühise kalanduspoliitika rakendamiseks ja mereõiguse valdkonnas,[4] määruse (EÜ) nr 1290/2005 tagatisfondi sätted, milles käsitletakse kalandus- ja vesiviljelustooteid,[5] määrus (EÜ) nr 791/2007, millega kehtestatakse Assooride, Madeira, Kanaari saarte ning Prantsuse departemangude Guajaana ja Réunioni teatavate kalandussaaduste turustamisel nende piirkondade kaugusest tulenevate lisakulude hüvituskava,[6] ning asendada need uue Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) määrusega. Mõistes, et kõik Euroopa ookeanide ja meredega seotud küsimused on omavahel seotud, peaks uus määrus toetama ka [Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses, millega kehtestatakse integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm] käsitletava integreeritud merenduspoliitika (IMP) edasist arengut. (2) Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendusala peaks hõlmama ühise kalanduspoliitika toetamist, mis hõlmab mere bioloogiliste ressursside, magevee bioloogiliste ressursside ja vesiviljeluse säilitamist, haldamist ja kasutamist, samuti kalandus- ja vesiviljelustoodete töötlemist ning turustamist, kui nimetatud tegevused toimuvad liikmesriikide territooriumil või liidu vetes, kaasa arvatud kalalaevadel, mis sõidavad kolmandate riikide lipu all ja on kolmandates riikides registreeritud, või liidu kalalaevadel või lipuriigi esmavastutust piiramata liikmesriikide kodanike poolt, pidades silmas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni artikli 117 sätteid. (3) Ühise kalanduspoliitika edu sõltub tõhusast kontroll-, inspekteerimis- ja jõustamissüsteemist, samuti usaldusväärsetest ja terviklikest andmetest, seda nii teaduslikeks nõuanneteks kui ka rakendus- ja kontrolleesmärkidel; mistõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond seda poliitikat toetama. (4) Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendusala peaks hõlmama toetust integreeritud merenduspoliitikale, mis laieneb ookeanide, merede, rannikuäärsete alade ja merendussektoritega seotud ning mitmesuguseid asjaomaseid ELi poliitikavaldkondi – nimelt ühist kalanduspoliitikat, transporti, tööstust, territoriaalset ühtekuuluvust, keskkonda, energiat ja turismi – täiendavate koordineeritud operatsioonide ja otsuselangetamise väljatöötamisele ning rakendamisele. Läänemerd, Põhjamerd, Keldi merd, Biskaia lahte ja Ibeeria rannikut, Vahe- ja Musta mere merepiirkondi hõlmavate mitmesuguste sektoripoliitikate sidusus ja integratsioon tuleks tagada nende juhtimise kaudu. (5) Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010. aasta järeldustega, millega võeti vastu Euroopa 2020. aasta strateegia, peaksid liit ja liikmesriigid viima ellu arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu, edendades samal ajal liidu harmoonilist arengut. Ressursid tuleks eelkõige suunata Euroopa 2020. aasta eesmärkide ja sihtide saavutamisse ning tõhusust tuleks parandada suurema tulemustele keskendumise kaudu. Integreeritud merenduspoliitika kaasamine uude Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi aitab kaasa ka suurte poliitikaeesmärkide saavutamisele, mis sätestati komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”[7] (Euroopa 2020. aasta strateegia) ning on vastavuses üldeesmärkidega suurendada Euroopa Liidu toimimise lepingus sätestatud majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust. (6) Tagamaks, et Euroopa Merendus- ja Kalandusfond aitab kaasa ühise kalanduspoliitika, integreeritud merenduspoliitika ja Euroopa 2020 strateegia eesmärkide saavutamisse, on tarvis keskenduda piiratud arvule põhiprioriteetidele, mis on seotud innovatsioonil ja teadmistel põhineva kalanduse ja vesiviljeluse soodustamise, jätkusuutliku ning ressursitõhusa kalanduse ja vesiviljeluse edendamise ning tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamisega, päästes valla rannikualade ja sisevete kalanduse kasvu- ja tööhõivepotentsiaali ning edendades kalandustegevuse mitmekesistamist teiste meremajanduse sektorite kaudu. (7) Liit peaks fondi kõikides rakendamisetappides võtma eesmärgiks kaotada ebavõrdsus ja edendada soolist võrdõiguslikkust, samuti võidelda diskrimineerimisega soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel. (8) Ühise kalanduspoliitika üldeesmärk on tagada, et kalandus- ja vesiviljelustegevus aitab saavutada pikaajalisi jätkusuutlikke keskkonnatingimusi, mis on vajalikud majanduslikuks ja sotsiaalseks arenguks. Lisaks peaks see toetama tootlikkuse kasvu, kalandussektoris tegutsejate rahuldavat elatustaset, stabiilseid turgusid, tagama ressursside kättesaadavuse ning tarnete jõudmise tarbijani mõistliku hinna eest. (9) Kõige olulisem on integreerida keskkonnaküsimused paremini ühisesse kalanduspoliitikasse, mis peaks teenima liidu keskkonnapoliitika ja Euroopa 2020. aasta strateegia huve. Ühise kalanduspoliitika eesmärk on kasutada mere bioloogilisi elusressursse viisil, mis taastaks ja hoiaks kalavarusid sellisel tasemel, mis tagaks hiljemalt 2015. aastaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. Ühise kalanduspoliitika puhul rakendatakse kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist lähenemisviisi. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond andma panuse merekeskkonna kaitsesse, mis sätestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivis 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv)[8]. (10) Kuna liikmesriikidel ei ole võimalik käesoleva määruse eesmärke piisaval määral saavutada, võttes arvesse rakenduskavade raames rahastatavate toimingute ulatust ja mõjusid ning struktuuriprobleeme, millega puututi kokku kalandus- ja merendussektorite loomisel – nagu ka liikmesriikide piiratud finantsvahendeid –, ning seda on asjakohastele prioriteetidele keskenduva mitmeaastase rahalise toetuse tagamisega seetõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas kõnealuse lepingu artikli 5 lõikes 4 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe määrus kaugemale sellest, mis on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks. (11) Ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika kulude rahastamine üheainsa fondi, Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi, kaudu peaks käsitlema lihtsustamisvajaduse probleemi ning tugevdama mõlema poliitikavaldkonna integreerimist. Koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise laiendamine ühisele turukorraldusele, mis hõlmab hüvitist äärepoolseimatele piirkondadele, kontrolli ja andmekogumistegevusi, peaks aitama lisaks kaasa lihtsustamisele, vähendama halduskoormust nii komisjoni kui ka liikmesriikide jaoks ning saavutama suurema ühtsuse ja antava toetuse tõhususe. (12) Liidu eelarvest tuleks ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika kulusid rahastada ühe fondi, Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi, kaudu – seda kas otseselt või liikmesriikide ja liidu koostöö raames. Eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega ei tohiks kohalduda vaid kalanduse, vesiviljeluse ja kohalikel vajadustel põhineva arengu toetamise meetmetele, vaid ka ühisele turukorraldusele ja äärepoolseimatele piirkondadele makstavale hüvitisele, kontrollile ning andmekogumistegevusele. Otsest eelarve täitmist tuleks kohaldada teaduslikele nõuannetele, piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele tehtavatele vabatahtlikele maksetele, nõuandekomisjonidele ja integreeritud merenduspoliitika rakendamise toimingutele. Täpsustada tuleks, mis tüüpi meetmeid võib Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist rahastada. (13) Tarvis on eristada kontrolli- ja täitemeetmete kategooriaid, mida ühise juhtimise raamistikus kaasrahastatakse, ning kategooriaid, mis jäävad otsese juhtimise raamistikku. Väga oluline on piirata vahendeid, mis eelarve täitmise raames koostöös liikmesriikidega kontrollile eraldatakse. (14) [Ühise kalanduspoliitika määruse] (edaspidi „ÜKP määrus”) artiklite 50 ja 51 kohaselt peaks liidu rahalise toetuse saamine sõltuma sellest, kas liikmesriigid ja ettevõtjad järgivad ühist kalanduspoliitikat. Selle tingimuslikkuse eesmärk on peegeldada liidu kohustust tagada avalikes huvides mere bioloogiliste ressursside säilitamine ühise kalanduspoliitika raames, nagu sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 3. (15) Ühise kalanduspliitika eesmärkide saavutamist õõnestataks, kui Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline toetus eraldataks ettevõtjatele, kes eelnevalt ei vastanud nõuetele, mis on seotud avaliku huviga säilitada mere bioloogilised ressursid. Seega peaksid olema vastuvõetavad vaid ettevõtjad, kes teatava ajavahemiku jooksul enne toetusetaotluse esitamist ei olnud seotud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade ELi nimekirja kantud laevade töö, juhtimise ega omamisega, nagu see on sätestatud nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1005/2008 (millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999)[9] artikli 40 lõikes 3, ning kes ei ole toime pannud tõsist rikkumist määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli kohaselt või 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006)[10] artikli 90 lõike 1 kohaselt, ning kes ei ole jätnud täitmata mõnd teist ühise kalanduspoliitika eeskirja, seades sellega suurde ohtu asjaomaste kalavarude säästva arengu ning kujutades endast olulist ohtu mere bioloogiliste elusressursside jätkusuutliku kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid. (16) Lisaks sellele peaksid toetusesaajad ka pärast toetusetaotluse esitamist, kogu tegevuse rakendamisperioodi jooksul ja teatavate tegevuste puhul eelnevalt määratud perioodi jooksul pärast viimase makse saamist jätkuvalt vastama nõuetele, mis on seotud mere bioloogiliste ressursside säilitamise avaliku huviga. Toetusi, mis on eraldatud toetusesaajatele või mille on saanud toetusesaajad, kes ei pea lugu nõuetest, mis on seotud mere bioloogiliste ressursside säilitamise avaliku huviga, võidakse seostada eeskirjade rikkumisga ning need võivad seeläbi seada ohtu ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamise. (17) Toetuskõlblikkuskriteeriumide mittetäitmise tagajärjed peaksid kohalduma juhul, kui toetusesaajad rikuvad ühise kalanduspoliitika eeskirju. Toetuskõlbmatute kulude suuruse kindlakstegemiseks tuleks arvesse võtta toetusesaaja ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumise raskust, majanduslikku kasu, mis tuleneb ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumisest, või Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi panuse tähtsust toetusesaaja majandustegevusele. (18) Ühise kalanduspliitika eesmärkide saavutamist õõnestaks ka see, kui Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline toetus makstaks välja liikmesriikidele, kes ei täida oma ühise kalanduspoliitika eeskirjadega ette nähtud kohustusi, näiteks andmete kogumine ja kontrollikohustuse rakendamine. Lisaks sellele valitseb nende kohustuste täitmata jätmise korral oht, et liikmesriigid ei suuda tuvastada kõlbmatuid toetusesaajaid ega sobimatuid tegevusi. (19) Ettevaatusabinõudena, et ennetada nõuetele mittevastavate maksete tegemist ning ergutada liikmesriike ühise kalanduspoliitika eeskirjadele vastama või toetusesaaja vastavust nõudma, tuleks kasutada nii maksete edasilükkamist kui ka peatamist, mis on mõlemad oma ulatuselt ajaliselt piiratud. Proportsionaalsuse põhimõttest kinnipidamiseks peaksid määravate või pöördumatute tagajärgedega finantskorrektsioonid kohalduma vaid kulutustele, mis on otseselt seotud tegevustega, mille käigus on aset leidnud ühisele kalanduspoliitikale mittevastavuse juhtumid. (20) Selleks et parandada koordineeritust ja ühtlustada nende fondide rakendamist, mis annavad toetust ühtekuuluvuspoliitika raames, nimelt Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja Ühtekuuluvusfond, maaelu arengu fondid, nimelt Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD), ja merendus- ja kalandussektori fondid, nimelt Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF), on [määruses (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted][11] kehtestatud kõikidele neile fondidele (ÜSRi fondid) ühissätted (ÜSRi fondid). Lisaks käesolevale määrusele hõlmab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika iseärasuste tõttu erisätteid. (21) Tulevase Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi suurust arvestades ning proportsionaalsuspõhimõtte valguses on [ühissätete] määruses tehtud erand seoses strateegilise kavandamisega seotud sätetega, seega peaks nüüdsest peale sidusrühmade konsultatsioon toimuma vähemalt kaks korda programmitöö perioodi jooksul, kuid selle korraldamine kord aastas ei ole kohustuslik, kuna see asetaks nii komisjonile kui ka liikmesriikidele liigse halduskoorma. (22) Liidu tegevus peaks täiendama liikmesriikide tegevust või otsima võimalusi sellele tegevusele enda panuse andmiseks. Märkimisväärse lisandväärtuse tagamiseks tuleks komisjoni ja liikmesriikide vahelist partnerlust tugevdada, korraldades eri tüüpi partnerite osalust, arvestades täielikult liikmesriikide institutsioonilist pädevust. Erilist tähelepanu tuleks pöörata naiste ja vähemusrühmade piisavale esindatusele. See partnerlus hõlmab piirkondlikke, kohalikke ja teisi avaliku sektori asutusi, samuti teisi asjaomaseid organeid, kaasa arvatud neid, mis vastutavad keskkonna ning võrdõiguslikkuse edendamise eest meeste ja naiste, majandus- ja sotsiaalpartnerite ja muude pädevate asutuste vahel. Asjaomased partnerid peaksid olema kaasatud partnerluslepingute koostamisse, samuti kavandamistegevuse ettevalmistamisse, rakendamisse, järelevalvesse ja hindamisse. (23) Proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt võivad komisjoni ja liikmesriikide rakendatavad meetmed erineda olenevalt rakenduskavale eraldatud riiklike kulutuste kogusummast. Niisugune varieerumine peaks kehtima eriti hindamiseks, kontrolliks ning rakenduskavade rakendamise aruandluseks kasutatavatele vahenditele. (24) Komisjon peaks koostama iga-aastase olemasolevate kulukohustuste assigneeringute jaotuse liikmesriikide kaupa, kasutades objektiivseid ja läbipaistvaid kriteeriume; need kriteeriumid peaksid hõlmama varasemaid kulujaotisi nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 kohaselt ja varasemat tarbimist nõukogu määruse nr 861/2006 alusel. (25) Ühise kalanduspoliitika kontekstis on ülioluline teatavate eeltingimuste täitmine, eriti sel puhul, mis seondub mitmeaastaste vesiviljelust käsitlevate riiklike strateegiakavade esitamisega ja tõendatud haldussuutlikkusega, et täita kalanduse haldamise andmenõudeid ning kehtestada liidu kontrolli-, inspekteerimis- ja jõustamissüsteemi rakendamine. (26) Lihtsustamise eesmärki silmas pidades peaks kõikide Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi tegevuste, mis kuuluvad koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise alla, kaasa arvatud kontroll ja andmekogumine, aluseks olema üksainus rakenduskava liikmesriigi kohta olenevalt selle riiklikust struktuurist. Programmitöö hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020. Iga liikmesriik peaks koostama üheainsa rakenduskava. Igas programmis tuleks kindlaks määrata strateegia selliste sihtide saavutamiseks, mis seonduvad Euroopa Merendus- ja Kalandusfond liidu prioriteetidega, ning meetmete valik. Kavandamine peaks olema vastavuses liidu prioriteetidega, kuid samal ajal peavad need olema kohandatud kohaliku kontekstiga ning täiendama teisi liidu poliitikavaldkondi, eriti maaelu arengu poliitikat ja ühtekuuluvuspoliitikat. (27) Selleks et aidata kaasa Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendamise lihtsustamise eesmärgi saavutamisele ning vähendada kontrollikulutusi ja veamäära, peaksid liikmesriigid haarama võimalikult suurel määral kinni [määruses, millega kehtestatakse ühissätted] pakutavast võimalusest kasutada ühekordseid makseid ja teisi lihtsustatud toetusvorme. (28) Ühises kalanduspoliitikas sätestatud kontrollikohustuse jõustamise eesmärgil peaksid liikmesriigid kooskõlas liidu prioriteetidega, mille komisjon on selles poliitikavaldkonnas vastu võtnud, koostama kontrolli käsitleva rakenduskava osa. Rakenduskava kohandamiseks arenevate kontrolli- ja jõustamisvajadustega võib rakenduskavade kontrolliosasid regulaarselt läbi vaadata, arvestades muudatusi liidu ühise kalanduspoliitika kontrolli- ja jõustamispoliitika prioriteetides. Muudatused peab heaks kiitma komisjon. (29) Paindlikkuse säilitamiseks tegevuste kavandamisel kontrollivaldkonnas tuleks kontrolli käsitleva rakenduskava osa läbivaatamisel kohaldada lihtsustatud menetlust. (30) Liikmesriigid peaksid kooskõlas liidu mitmeaastase programmiga koostama andmekogumist käsitleva rakenduskava osa. Andmekogumistegevuse konkreetsete vajadustega kohanemiseks peaks liikmesriigid koostama üksikasjaliku iga-aastane tööplaani, mida tuleks komisjoni juhiste kohaselt kord aastas kohandada ning mis peaks saama komisjoni heakskiidu. (31) Kalandustegevuse konkurentsivõime ja majandusarengu suurendamiseks on väga oluline ergutada innovatsiooni ja ettevõtlust. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama uuenduslikke tegevusi ja ettevõtluse arendamist. (32) Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline, et suurendada kalandus- ja merendustegevuste konkurentsivõimet ja majandusarengut. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama elukestvat õpet, koostööd teadlaste ja kalurite vahel, mis ergutab teadmiste levitamist, ning nõuandeteenuseid, mis aitavad parandada ettevõtjate üldist tulemuslikkust ja konkurentsivõimet. (33) Tunnustades rolli, mida mängivad väikesemahulises rannapüügis füüsilisest isikust ettevõtjatest kalurite abikaasad, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama nende ametialast arengut parandavat väljaõpet ja suhtlusvõrgustike loomist, andes neile vahendid, et täita paremini oma traditsioonilisi abistavaid ülesandeid. (34) Olles teadlik väikesemahulise rannapüügiga tegelevate kalurite nõrgast esindatusest sotsiaalses dialoogis, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama organisatsioone, mis seda dialoogi sobivatel foorumitel edendavad. (35) Olles teadlik võimalustest, mida mitmekesistamine väikesemahulise rannapüügiga tegelevatele kaluritele pakub, ning nende üliolulisest rollist rannikualade kogukondades, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond mitmekesistamisele kaasa aitama, hõlmates ettevõtete käivitamist ja investeeringuid nende laevade moderniseerimiseks ning pakkudes lisaks asjakohast väljaõpet, et omandada kutseoskused asjakohases valdkonnas, mis ei kuulu kalandustegevuste hulka. (36) Pardal tervise ja ohutusvajaduste täitmise tagamiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama investeeringuid, mis hõlmavad ohutust ja hügieeni pardal. (37) [ÜKP määruse] artiklis 27 sätestatud ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamise tulemusena ja liikmesriikide toetamiseks nende uute süsteemide rakendamisel peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond andma toetust, pidades silmas võimekuse loomist ning parimate tavade vahetamist. (38) Ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamine peaks muutma sektori konkurentsivõimelisemaks. Sellest tulenevalt võib tekkida vajadus uuteks karjäärivõimalusteks väljaspool kalandustegevust. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama mitmekesistamist ja töökohtade loomist, toetades ennekõike alustavaid ettevõtteid ja laevade kasutuselevõttu merendustegevusteks, mis ei hõlma väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade püügitegevust. Viimati nimetatud tegevus näib olevat sobiv, kuna väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavatele laevadele ei kehti ülekantavate püügikontsessioonide süsteemid. (39) Ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada kalavarude jätkusuutlik kasutamine. On leitud, et liigne püügivõimsus on peamine ülepüügi põhjustaja. Seetõttu on ülitähtis kohandada liidu kalalaevastik olemasolevatele ressurssidele vastavaks. Liigse püügivõimsuse kõrvaldamine riigiabi kaudu, näiteks ajutine või püsiv tegevuse lõpetamine ja lammutamiskavad, on osutunud ebaefektiivseks. Seetõttu toetab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ülekantavate püügikontsessioonide loomist ja haldamist, mille eesmärk on vähendada liigset püügivõimsust ning suurendada asjaomaste tegevuste majandusarengut ja asjaomaste ettevõtjate kasumlikkust. (40) Kuna liigne püügivõimsus on üks peamisi ülepüügi põhjustajaid, on tarvis rakendada meetmeid, et kohandada liidu kalalaevastik vastavaks olemasolevatele vahenditele; selles kontekstis peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama ühise kalanduspoliitika liigset püügivõimsust vähendava haldusvahendina kehtestatud ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamist, parandamist ja haldamist. (41) Ülioluline on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaasata keskkonnaprobleemid ja toetada ühise kalanduspoliitika kaitsemeetmete rakendamist, võttes siiski arvesse tingimuste erinevust ühenduse vetes. Sellel eesmärgil on hädavajalik luua kaitsemeetmete piirkonnakeskne käsitlus. (42) Samamoodi peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama kalapüügi mõju vähendamist merekeskkonnale, eriti ökoinnovatsiooni edendamise, selektiivsemate vahendite ja varustuse ning meetmete kaudu, mille eesmärk on kaitsta ja taastada merekeskkonna bioloogilist mitmekesisust, ökosüsteeme ning nende pakutavaid teenuseid kooskõlas ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiaga 2020. aastani. (43) Kooskõlas ühise kalanduspoliitika kohaldatud tagasiheitekeeluga peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama samasuguseid investeeringuid, mille eesmärk on kasutada püütud soovimatut kala võimalikult hästi ning tõsta püütud kala vähekasutatavate osade hinda. Arvestades ressursinappust, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond püütud kala väärtuse maksimeerimiseks toetama ka sarnaseid investeeringuid, mille eesmärk on lisada püütavale kalale kaubanduslikku väärtust. (44) Olles teadlik kalasadamate, lossimiskohtade ja varjualuste tähtsusest, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama asjaomaseid investeeringuid, eriti energiatõhususe, keskkonnakaitse ja lossitud kalandustoodete kvaliteedi suurendamiseks ning ohutuse ja töötingimuste parandamiseks. (45) Liidu jaoks on elutähtis jätkusuutliku tasakaalu saavutamine mageveeressursside ja nende kasutamise vahel; seega, võttes vääriliselt arvesse keskkonnamõju ja tagades samal ajal nende sektorite jätkuva majandusliku elujõulisuse, peaksid vajalikud sätted toetama sisevetekalandust. (46) Kooskõlas komisjoni vastu võetud Euroopa vesiviljeluse säästva arengu strateegia,[12] ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja Euroopa 2020. aasta strateegiaga peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama keskkondlikult, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutliku vesiviljelusmajanduse arendamist. (47) Vesiviljelus toetab majanduskasvu ning töökohtade loomist ranniku- ja maapiirkondades. Seetõttu on ülioluline, et Euroopa Merendus- ja Kalandusfond oleks kättesaadav vesiviljelusettevõtetele, eriti VKEdele, ning aitaks kaasa uute vesiviljelusettevõtjate toomisele sellesse ettevõtlusvaldkonda. Vesiviljelustegevuse konkurentsivõime ja majandusarengu suurendamiseks on väga oluline ergutada innovatsiooni ja ettevõtlust. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama uuenduslikke tegevusi ja ettevõtluse arendamist, pöörates erilist tähelepanu toiduks mittekasutatavale ja avamere vesiviljelusele. (48) Uut liiki sissetulekud kombineerituna vesiviljelustegevustega on juba tõestanud oma lisandväärtust ettevõtluse arendamises. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama neid vesiviljelusest väljapoole jäävaid lisategevusi, nagu õngitsemisturism, hariduslikud või keskkonnategevused. (49) Teine oluline vesiviljelusettevõtete sissetuleku suurendamise viis on toodetele lisandväärtuse andmine, töödeldes ja turustades oma tooteid ise, ning uute heade turustamisväljavaadetega liikide kasutuselevõtt ja seega toodete mitmekesistamine. (50) Olles teadlik vajadusest selgitada välja kõige sobivamad vesiviljeluse arendamise valdkonnad, võttes arvesse vetele ja muudele aladele juurdepääsu, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama riigi ametiasutusi strateegiliste valikute tegemisel riiklikul tasandil. (51) Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline, et suurendada vesiviljelustegevuste konkurentsivõimet ja majandusarengut. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama elukestvat väljaõpet ja võrgustiku loomist, mis ergutab teadmiste levitamist, ning nõuandeteenuseid, mis aitavad parandada ettevõtjate üldist tulemuslikkust ja konkurentsivõimet. (52) Keskkonda säästva vesiviljeluse edendamiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama keskkonnateadlikke vesiviljelustegevusi, vesiviljelusettevõtete ümberkujundamist keskkonnajuhtimisele sobivaks, auditeerimissüsteemide kasutamist ning üleminekut orgaanilisele vesiviljelusele. Samamoodi peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama vesiviljelust, mis osutab erilisi keskkonnateenuseid. (53) Olles teadlik tarbijakaitse tähtsusest, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond tagama põllumajandustootjatele piisava toetuse, et ennetada ning leevendada ohtu rahva- ja loomatervisele, mida võib tekitada vesiviljeluse kasvatustegevus. (54) Tunnistades vesiviljelustegevuste investeerimisriski, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond panustama talitluspidevusse, hõlmates kalavarude kindlustuse kättesaadavust ja tagades seega tootjatele sissetuleku juhuks, kui ilmnevad tavatud tootmisega seotud kaod, eriti looduskatastroofide, ebasoodsate ilmastikutingimuste, järskude veekvaliteedi muutuste, haiguste või kahjurite ning tootmisrajatiste hävinemise tõttu. (55) Arvestades, et kohalikel vajadustel põhinev lähenemisviis kohalikule arengule on mitme aasta jooksul tõestanud oma kasulikkust kalanduste ja maapiirkondade arendamise edendamisel, võttes täielikult arvesse mitme sektori vajadusi sisemise arengu järele, tuleks tulevikus selle toetamist jätkata ja tugevdada. (56) Kalanduspiirkondades peaks kohalikel vajadustel põhinev kohalik areng aitama kaasa uuenduslikele meetoditele, mis looksid majanduskasvu ja töökohti, eriti kalandustoodetele väärtuse lisamise ja kohaliku majanduse mitmekesistamise kaudu uute majandustegevuste, kaasa arvatud tegevuste suunas, mida pakuvad nn sinine kasv ja laialdasemad merendussektorid. (57) Kalanduspiirkondade jätkusuutlik areng peaks andma panuse EL 2020. aasta eesmärkidele, milleks on edendada sotsiaalset kaasatust ja vaesuse vähendamist, soodustama kohalikul tasandil innovatsiooni ning aitama kaasa territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgi saavutamisele, mis on Lissaboni lepingu prioriteet. (58) Kohalikel vajadustel põhinevat kohalikku arengut tuleks rakendada avaliku-, era- ja kodanikuühiskonna sektori esindajatest koosneva ning kohalikku ühiskonda õigesti peegeldavate kohalike partnerluste altpoolt tulevate algatuste kaudu; need kohalikud pooled sobivad kõige paremini integreeritud mitmesektoriliste kohaliku arengu strateegiate koostamiseks ja rakendamiseks, et täita kohalike kalanduspiirkondade vajadusi: kohalike tegevusrühmade esindatuse tagamiseks on oluline, et ühelgi huvirühmal ei oleks otsuseid tegevates organites üle 49 % hääleõigusest. (59) Selle lähenemisviisi oluline tunnus on partnerlustevaheline võrkude loomine. Koostöö nende kohalike partnerluste vahel on oluline arengu soodustamise vahend, mille Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks kättesaadavaks tegema. (60) Kalanduspiirkondade toetamist EMKFi kaudu tuleks koordineerida teiste liidu fondide ellu viidavate kohalike arengute toetamisega, mis peaks hõlmama kõiki kohalike arengustrateegiate ettevalmistamise ja rakendamise aspekte ning kohalike tegevusrühmade tegevust, nagu ka kohaliku piirkonna oskuste arendamise ja kohaliku partnerluse töös hoidmise kulusid. (61) Kalanduse ja vesiviljeluse elujõulisuse tagamiseks konkurentsiturul on oluline kehtestada sätted, mis toetaksid [määruse (EL) nr kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta][13] rakendamist, nagu ka ettevõtjate turustamis- ja töötlemistegevust, mille eesmärk on maksimeerida kalandus- ja vesiviljelustoodete väärtust. Erilist tähelepanu tuleks pöörata nende tegevuste edendamisele, mis integreerivad tarneahelasse tootmis-, töötlemis- ja turustamistegevusi. Uue tagasiheitekeelu poliitikaga kohanemiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama ka soovimatu saagi töötlemist. (62) Prioriteetsus tuleks omistada tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide ühendustele, andes neile toetust. Ladustusabi ning tootmis- ja turustamiskavade toetus tuleks järk-järgult kaotada, kuna seda tüüpi toetuse olulisus on kaotanud huvitavuse liidu vastavatele toodetele mõeldud turu areneva struktuuri ja tugevate tootjaorganisatsioonide kasvava tähtsuse valguses. (63) Tunnistades kasvavat konkurentsi, millega väikesemahulise rannapüügiga tegelevad kalurid silmitsi seisavad, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama väikesemahulise rannapüügiga tegelevate kalurite ettevõtlusalgatusi, mis lisavad nende püütavale kalale väärtust, eriti püütavate kalade töötlemise või otseturustamise kaudu. (64) Euroopa Liidu äärepoolseimate piirkondade kalandussektoril on raskusi, eelkõige teatavate kalandustoodete turustamisega kaasnevate lisakulude tõttu, mis on tingitud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349 osutatud ebasoodsatest eritingimustest. (65) Selleks et säilitada Euroopa Liidu äärepoolseimatest piirkondadest pärinevate kalandustoodete konkurentsivõimet võrreldes Euroopa Liidu muude piirkondade sarnaste toodetega, kehtestas Euroopa Liit alates 1992. aastast meetmed selliste lisakulude hüvitamiseks kalandussektoris. Ajavahemikul 2007–2013 kohaldatavad meetmed on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 791/2007[14]. Alates 1. jaanuarist 2014. on tarvis jätkata meetmeid teatavate kalandustoodete turustamisel tekkivate lisakulude hüvitamiseks. (66) Arvestades erinevaid turustamistingimusi asjaomastes äärepoolseimates piirkondades, samuti saagikuse ja varude ning turunõudluse kõikumisi, peaks asjaomastele liikmesriikidele jääma võimalus määrata neile ettenähtud kogueraldise raames hüvituskõlblikud kalandustooted, maksimaalsed hüvitatavad kogused ja hüvitissummad. (67) Liikmesriikidel peaks olema õigus diferentseerida neile ettenähtud kogueraldise raames asjaomaste kalandustoodete loetelu ja kogused ning hüvitissumma. Samuti peaks neil olema õigus hüvituskavasid kohandada, kui seda nõuavad muutuvad tingimused. (68) Liikmesriigid peaksid määrama hüvitissumma tasemel, mis võimaldab teha äärepoolseimate piirkondade ebasoodsatest eritingimustest ja eelkõige Euroopa mandriossa toodete veoga seotud kuludest tulenevate lisakulude asjakohast tasaarvestust. Ülemääraste hüvitiste vältimiseks peaks summa olema proportsionaalne hüvitatavate lisakulude suurusega ega tohiks mingil juhul ületada 100 % Euroopa mandriossa vedamise ja muudest seonduvatest kuludest. Seepärast tuleks võtta arvesse ka muid lisakulude suurust mõjutavaid riikliku sekkumise viise. (69) Kõige olulisem on, et liikmesriigid ja ettevõtjad oleksid varustatud viisil, mis võimaldaks kõrgetasemelisi kontrolle ning seega tagada ühise kalanduspoliitika eeskirjadele vastavuse, tagades samal ajal vee-elusressursside säästva kasutamise; EMKF peaks seega toetama liikmesriike ja ettevõtjaid nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 kohaselt. Eeskirju järgiva kalanduskultuuri loomise teel peaks see toetus andma panuse säästvasse arengusse. (70) Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust liidu kontrollsüsteemi rakendamisega seotud kulude katteks tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel jätkata. (71) Kooskõlas liidu kontrolli- ja jõustamispoliitika eesmärkidega näib olevat asjaomane minimaalse aja pühendamine kalanduste kontrolliks patrull-laevade, lennukite ja helikopterite abil, mis peaks olema täpselt sätestatud, et luua alus EMKFi raames antavale toetusele. (72) Arvestades liikmesriikidevahelise kontrollikoostöö tähtsust, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond seda eesmärki toetama. (73) Kehtestada tuleks toetussätted, et koguda, hallata ja kasutada mitmeaastases liidu programmis kasutatavaid kalandusandmeid, eriti riiklike programmide toetamiseks ning andmete haldamiseks ja kasutamiseks teaduslikuks analüüsiks ja ühise kalanduspoliitika rakendamiseks. Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust kalandusandmete kogumise, haldamise ja kasutamisega seotud kulude katteks tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel jätkata. (74) Samuti on tarvis toetada liikmesriikidevahelist koostööd ning asjakohasuse korral ka koostööd kolmandate riikidega andmete kogumisel sama merebasseini ulatuses ning ka koostööd asjaomaste rahvusvaheliste teadusorganitega. (75) Integreeritud merenduspoliitika eesmärk on toetada merede ja ookeanide säästvat kasutamist ning töötada välja koordineeritud, sidus ja läbipaistev otsuselangetamisprotsess poliitikavaldkondade kohta, mis mõjutavad ookeane, meresid, saari, rannikualasid ja äärepoolseimaid piirkondi ning merendussektoreid komisjoni teatise „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika”[15] kohaselt. (76) Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika rakendamiseks ja edasiseks arendamiseks on tarvis pikaajalist rahastamist, mida on kajastatud ka nõukogu, Euroopa Parlamendi ning Regioonide Komitee avaldustes[16]. (77) Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks integreeritud merendusjuhtimise edendamist toetama kõikidel tasanditel, eriti heade tavade vahetuse ja merebasseinide strateegiate edasise arendamise ning rakendamise kaudu. Nende strateegiate eesmärk on luua integreeritud raamistik, mis tegeleks Euroopa merebasseinide levinuimate probleemidega ning tugevdaks sidusrühmadevahelist koostööd, et maksimeerida liidu rahastamisvahendite ja fondide kasutamist ning aidata kaasa liidu majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. (78) Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks toetama ka vahendite edasiarendamist, et tekitada sünergiat algatuste vahel, mida on rakendatud eri sektorites ja mis mõjutavad meresid, ookeane ja rannikuid. See kehtib ka integreeritud mereseire kohta, mille eesmärk on parandada teadlikkust olukorrast merel suurendatud ja turvalise sektoritevahelise teabevahetuse kaudu. Siiski ei tohiks Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu rahastada tegevusi, mis on seotud mereseirega, mida käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu V jaotises. (79) Nende sektorite juhitavate teatavate teabesüsteemide vastastikune seos võib vajada sidusalt ja kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetega oma rahastamismehhanismide mobiliseerimist. Mereala ruumiline planeerimine ja rannikualade integreeritud haldamine on merepiirkondade ning rannikualade säästva arengu jaoks väga olulised ning mõlemad aitavad kaasa ökosüsteemipõhise majandamise eesmärkidele ja maa-mere ühenduste loomisele. Need vahendid on olulised ka meie rannikualade, merede ja ookeanide eri kasutusviiside haldamiseks, et tagada nende säästev majandusareng ning stimuleerida piiriüleseid investeeringuid, samal ajal kui merestrateegia raamdirektiivi rakendamisega määratakse täiendavalt kindlaks merekeskkonnale mõju avaldava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piirid. Lisaks sellele on tarvis parandada teadmisi meremaailma kohta ning stimuleerida innovatsiooni, aidates kaasa ookeanide ja merede seisundit käsitlevate andmete kogumisele, tasuta jagamisele, korduvkasutamisele ja levitamisele. (80) EMKF peaks toetama ka säästvat majanduskasvu, tööhõivet, innovatsiooni ja konkurentsivõimet merendussektorites ja rannikupiirkondades. Eriti oluline on välja selgitada reguleerivad tõkked ja oskuste puudujäägid, mis takistavad kasvu tärkavates ja tulevastes merendussektorites, nagu ka tegevused, mis on suunatud tehnoloogilisse innovatsiooni tehtavate investeeringute soodustamisele, mis on vajalikud merendusliku ja mereäärse rakendusega ettevõtluspotentsiaali suurendamiseks. (81) Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks olema täiendav ja sidus olemasolevate ning tulevaste rahastamisvahenditega, mille liit ja liikmesriigid riiklikul ja riiklikust tasandist allpool tasandil avaldavad, et edendada ookeanide, merede ja rannikualade kaitset ning säästvat kasutamist, aidata soodustada tõhusamat koostööd liikmesriikide ja nende ranniku-, saare- ja äärepoolseimate piirkondade vahel ning võtta arvesse prioriseerimist ning riiklike ja kohalike projektide edenemist. Fond on kooskõlas teiste liidu poliitikatega, mis võivad hõlmata merelist mõõdet, eriti Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja teadusuuringute ja energiapoliitika programmiga Horisont 2020. (82) Ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks ülemaailmsel tasandil mängib liit aktiivset rolli töös rahvusvaheliste organisatsioonidega. Seetõttu on väga oluline, et liit annaks panuse niisuguste organisatsioonide töösse, mis aitavad tagada kalandusvarude säilitamist ning säästvat kasutamist avamerel ja kolmandate riikide vetes. Rahvusvahelistele organisatsioonidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel jätkata. (83) Ühise kalanduspoliitika sisemise juhtimise parandamiseks ja nõuandekomisjonide tõhusa töö tagamiseks on vajalik, et nõuandekomisjonidele tagataks piisav ning pidev rahastamine, et neil oleks võimalik täita tõhusalt oma nõuandvat rolli ühise kalanduspoliitika raames. Ühe fondi loogika kohaselt tuleks määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel piirkondlikele nõuandekomisjonidele makstav toetus asendada EMKFi raames makstava toetusega nõuandekomiteedele. (84) Tehnilise abina peaks EMKF tagama ettevalmistava, haldusliku ja tehnilise toe olemasolu ning teabemeetodeid, võrkude loomist, hindamisi, auditeid, uuringuid ja teabevahetust hõlmava abi, et soodustada rakenduskava rakendamist ning edendada lihtsa ja läbipaistva rakendamise saavutamiseks uuenduslikke lähenemisviise ja tavasid. Tehniline abi peaks hõlmama ka Euroopa kohalike kalanduse tegevusrühmade võrgustiku loomist, mille eesmärk on suurendada suutlikkust, jagada teavet, vahetada kogemusi ja toetada koostööd kohalike partnerluste vahel. (85) Käesoleva määruse alusel rahastatava tegevuse puhul – nii otsese eelarve täitmisel kui ka eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega – on vajalik tagada liidu finantshuvide kaitse, kohaldades nõuetekohaselt huvide kaitset käsitlevaid õigusakte, ning samuti tagada, et liikmesriigid ja komisjon korraldavad asjakohaseid kontrolle. (86) [Määrus (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] ja selle alusel vastu võetud riiklikud õigusnormid peaksid vastama käesoleva määruse sätetele, mis kuuluvad koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise alla. Eelkõige kehtestatakse [määrusega (EL) nr […] millega kehtestatakse ühissätted][17] liidu ja liikmesriikide ühiselt juhitud fondidega seonduvad sätted, mis põhinevad usaldusväärse finantsjuhtimise, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtetel, aga ka akrediteeritud asutuste ülesannetega seonduvad sätted, eelarveprintsiibid ning sätted, mida tuleks käesoleva määruse raames järgida. (87) Võttes aga arvesse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi spetsiifikat, eriti selle suurust, rahastatavate tegevuste tüüpe, tugevat seost ühise kalanduspoliitikaga ja teisi asjaomaseid tegureid, tuleks käesolevas määruses teatavaid koostöös liikmesriikidega eelarve täitmisega seotud ühissätteid muuta, need tühistada või uute sätetega asendada. Kui [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] sätted seda nõuavad, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond neid ühissätteid täiendama ja toetama. (88) Mere bioloogiliste ressursside säilitamise ja kalavarude kaitsmise tähtsusest teadlik olles ning ühise kalanduspoliitika reformi rohelise raamatu[18] järelduste vaimus tuleks EMKFi toetusest ilma jätta need ettevõtjad, kes ei täida ühise kalanduspoliitika eeskirju ja seavad eelkõige ohtu asjaomaste varude jätkusuutlikkuse ning tekitavad seega suure ohu mere bioloogiliste elusressursside säästvale kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, ning ettevõtjad, kes on seotud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Liidu rahastamist ei tohiks üheski etapis, alates tegevuse valikust kuni selle rakendamiseni, kasutada ÜKP määruse eesmärkides sätestatud mere bioloogiliste ressursside säilitamise avaliku huvi õõnestamiseks. (89) Liikmesriigid peaksid rakendama piiravaid meetmeid, et tagada haldus- ja kontrollsüsteemide korralik töötamine. Sel eesmärgil peaks igaks rakenduskavaks olema määratud korraldusasutus, makseasutus ja sertifitseerimisasutus ja nende kohustused. Need kohustused peaksid olema peamiselt seotud usaldusväärse rahastamise tagamise, hindamise korraldamise, kulutuste tõendamise, auditeerimise ja liidu õigusaktidele vastavusega. Tuleks ette näha komisjoni ja asjaomaste riiklike asutuste korrapärased kokkusaamised toetuse andmise jälgimiseks. Eriti halduse ja kontrolli puhul on liikmesriikide jaoks vaja kehtestada kord, mille alusel liikmesriigid kinnitavad süsteemide olemasolu ja nõuetekohast toimimist. (90) Euroopa Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad rikkumiste ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning vajaduse korral karistusi. (91) Pärast eeskirjade eiramist liikmesriikide poolt tagasi nõutavad summad peaksid jääma asjaomase liikmesriigi rakenduskavadele kättesaadavaks. Juhuks kui summasid ei hüvitata täielikult, tuleks luua liikmesriikide finantsvastutuse süsteem ning komisjonil peab olema õigus rakendada liidu eelarvehuvide kaitse abinõusid, nõudes asjaomaselt liikmesriigilt sisse eeskirjade eiramise tulemusena kaotatud summad, mida ei ole mõistliku tähtaja jooksul tagasi makstud. (92) Tõhusa partnerluse ja liidu toetuse edendamise huvides tuleks neist võimalikult ulatuslikult teavitada ning need avalikustada. Selle ja võetud meetmete komisjonile teatamise peavad tagama toetuse andmise korraldamise eest vastutavad asutused. (93) Kulukohustuste ja maksete eeskirju ning korda tuleks lihtsustada, nii et oleks tagatud pidev rahavoog. Eelmakse 4 % ulatuses EMKFi panusest peaks aitama rakenduskava rakendamist kiirendada. (94) Liidu vahendite usaldusväärse juhtimise tagamiseks tuleb kulutuste prognoosimine ja tegemine paremini korraldada. Selleks peavad liikmesriigid komisjonile korrapäraselt esitama liidu vahendite kasutamise prognoosi ning iga rahastamisega viivitamisega peaks kaasnema ettemakse tagasimaksmine ning automaatne kohustustest vabastamine. (95) [Ühise kalanduspoliitika määruse] artiklites 50 ja 51 sätestatud ühise kalanduspoliitika erivajadustega tegelemiseks ja ÜKP eeskirjadele vastavusele kaasaaitamiseks tuleks kehtestada lisasätted maksete peatamise eeskirjadele [määrus (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted]. Kui liikmesriik või ettevõtja ei ole täitnud oma ühise kalanduspoliitika kohustusi või kui komisjonil on tõendeid selle eeskirjade eiramise kohta, peab komisjonil olema ettevaatusabinõuna õigus maksed katkestada. (96) Lisaks maksete katkestamise võimalusele ja selleks, et vältida ilmset riski maksta välja toetuskõlbmatuid kulusid, peaks komisjonil olema õigus peatada maksed, mis on seotud ühise kalanduspoliitika eeskirjade eiramisega [ÜKP määruse] artiklites 50 ja 51 sätestatu kohaselt. (97) Akrediteeritud makseasutuste ja liidu eelarve vahelise finantssuhte kehtestamiseks peaks komisjon nende asutuste raamatupidamisarvestust igal aastal kontrollima ja selle heaks kiitma. Raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsus peaks hõlmama raamatupidamisarvestuse täielikkust, täpsust ja tõepärasust, kuid mitte kulude vastavust liidu õigusaktidele. (98) Rakenduskava üle tuleks teostada järelevalvet ning seda hinnata, et parandada selle kvaliteeti ja demonstreerida selle saavutusi. Komisjon peaks kehtestama ühise järelevalve- ja hindamisraamistiku, millega muu hulgas tagatakse asjakohase teabe (sh liikmesriikidelt pärinev teave) õigeaegne kättesaadavus. Siinkohal tuleks kindlaks määrata näitajate loetelu ning komisjon peaks poliitika eesmärkidega seoses hindama ÜPP poliitika mõju. (99) Vastutust programmi järelevalve eest peaksid jagama korraldusasutus ja selleks eesmärgiks loodud järelevalvekomisjon. Selles osas tuleks vastavaid kohustusi täpsustada. Programmi järelevalve peaks hõlmama komisjonile saadetava iga-aastase rakendamise aruande koostamist. (100) Rahastamisvõimalusi ja projekti toetusesaajaid käsitleva teabe kättesaadavuse ja läbipaistvuse suurendamise eesmärgil tuleks igas liikmesriigis kättesaadavaks teha üks veebisait või veebiportaal, milles jagatakse teavet rakenduskava kohta ning tuuakse muu hulgas ära kõikide rakenduskavade raames toetatud ettevõtjate loend. See teave peaks laiemale avalikkusele ja ennekõike liidu maksumaksjatele andma mõistliku, mõõdetava ja konkreetse arusaama sellest, kuidas liidu rahastamist Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi raames kasutatakse. Lisaks sellele eesmärgile peaks asjaomaste andmete avaldamine täiendavalt tutvustama liidu rahastamise taotlemise võimalust. Siiski, austades täielikult andmekaitset käsitlevat põhiõigust ning tegutsedes kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega Schecke liidetud kohtuasjades,[19] ei tohi nõuda eraisikute nimede avaldamist. (101) Teatavate käesoleva määruse vähemoluliste punktide täiendamiseks või muutmiseks tuleks õigusaktide vastuvõtmise õigus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt suunata komisjonile, pidades silmas käitumisjuhendit ühise kalanduspoliitika eeskirjade eiramise juhtude tuvastamisel, mis võib viia taotluse vastuvõetamatuks tunnistamiseni, ning taotluse esitamise aega, et tagada proportsionaalne eeltingimuslikkus, tuvastada samateemalised toetuskõlblikud investeeringud, et vältida investeeringuid, mis viiksid laeva püügivõimsuse suurenemiseni, puhastulu arvutamise meetodiga ökoinnovatsiooni korral, toetuskõlblike tegevuste ning merekaitsealade kaitse ja taastamisega seotud kulude välja selgitamist, avamere- ja toiduks mittekasutatava vesiviljeluse investeeringute toetuskõlblike kulude väljaselgitamist, kohalike arengustrateegiate tegevuskava sisu välja selgitamist, toetuskõlblike kulude välja selgitamist ettevalmistava toetuse raames kohalikele arengustrateegiatele, toetuskõlblike kulude määratlemisega jooksvatest kuludest ja kohalikele arengustrateegiatele suunatud oskuste arendamise kulude välja selgitamisega, makseasutuste kohustustega, sertifitseerimisasutuste ülesannete kindlaks määramist, piisava kontrolljälje menetluse selgitamist, liikmesriikide kohustuste selgitamist ausetult makstud summade välja nõudmise korral, maksete peatamiseni viivate ÜKP eeskirjade eiramisjuhtude kindlaks määramist, kriteeriumide ja metodoloogia loomist, mida rakendada ühekordsetele maksetele või laiendavatele rahalistele korrektuuridele ja ÜKP eeskirjade eiramise asjaomastele juhtudele, mis võivad viia finantskorrektsioonide kohaldamiseni, ning järelevalve ja hindamise süsteemi sisu ja ehitust. (102) Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (103) Komisjonil peab olema õigus rakendusakti kaudu vastu võtta otsuseid eraldiste aastase jaotise kohta; otsuseid, millega kiidetakse heaks rakendustavad ja nende muudatused, otsuseid liidu prioriteetsuse kohta kontrolli- ja jõustamispoliitikas; otsuseid, millega kiidetakse heaks andmekogumise aastased tööplaanid; otsuseid, mis tõendavad ÜKP eeskirjade eiramist, mis võib viia maksete edasilükkamiseni; otsuseid ÜKP eeskirjade täitmatajätmise kohta, mis võib viia maksete peatamiseni; otsuseid maksete peatamise ja selle tühistamise kohta; otsuseid finantskorrektsioonide ja raamatupidamisarvestuse kontrollimise kohta. (104) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses rakenduskava formaadi, rakenduskava vastuvõtmise menetlustega, iga-aastase andmekogumise tööplaani vastuvõtmise menetlustega, I lisas esitatud toetuseosatähtsuse protsendipunktide konkreetse rakendamisega, vahemakse kuludeklaratsiooni saatmise ajavahemikuga, makseasutuste halduse ja kontrollikohustust sätestavate eeskirjadega, sertifitseerimisasutuse konkreetsete ülesannetega, tõhusa haldus- ja kontrollieeskirjadega, peatatavate maksete kindlaksmääramise eeskirjadega, maksete edasilükkamise või peatamise menetlustega, komisjoni tehtavate täiendavate kohapealsete kontrollide menetlusega, rakendamise aastaaruannete formaadiga, punktidega, mis kaasatakse eel- ja järelhindamistesse ning avalikustamismeetmete tehniliste elementide väljatöötamisega tuleks arutada komisjoniga. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[20]. (105) Komisjoni poolt artikli 24, artikli 98, artikli 120 ja artikli 143 rakendusaktidega vastuvõetavate sätete menetluslikkuse valguses peaks nõuandemenetlus rakenduma viimaste vastuvõtmisel. (106) Selleks et hõlbustada määruses (EÜ) nr 1198/2006 sätestatud süsteemilt sujuvat üleminekut käesoleva määrusega kehtestatud süsteemile, tuleks anda komisjonile õigus võtta aluslepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte seoses üleminekusätete kehtestamisega. (107) Käesoleva määrusega sätestatud uus toetuskava asendab määruses (EÜ) nr 1198/2006, määruses (EÜ) nr 861/2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses, millega kehtestatakse integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm, määruses (EÜ) nr 1290/2005 (tagatisfond), määruses (EÜ) nr 791/2007 ja määruse 1224/2009 artiklis 103 sätestatud toetuskavasid. Seetõttu tuleks nimetatud määrused ja säte alates 1. jaanuarist 2014 kehtetuks tunnistada, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I JAOTIS EESMÄRGID I PEATÜKK Reguleerimisala ja mõisted Artikkel 1 Reguleerimisese Määruses määratletakse liidu finantsmeetmed järgmise rakendamiseks: a) ühine kalanduspoliitika (ÜKP), b) mereõigusega seotud asjakohased meetmed, c) kalanduspiirkondade ja sisevete kalapüügi jätkusuutlik areng d) ja integreeritud merenduspoliitika (IMP). Artikkel 2 Geograafiline reguleerimisala Määrust kohaldatakse liidu territooriumil toimuva tegevuse suhtes, kui määruses ei ole selgesõnaliselt teisiti sätestatud. Artikkel 3 Mõisted 1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, kasutatakse käesolevas määruses mõisteid, millele on osutatud [ühise kalanduspoliitika määruse][21] artiklis 5, [määruse kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta] artiklis 5 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 4 ning määruse nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted][22] artiklis 2. 2. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: · „ühine teabejagamiskeskkond (CISE)” − detsentraliseeritud ülesehitusega süsteemide võrgustik, mis on loodud eri sektorite kasutajate vahel teabe vahetamiseks eesmärgiga suurendada teadlikkust merel toimuvast tegevusest; · „sektoriülene tegevus” − Euroopa Liidu toimimise lepingus viidatud algatused, mis on eri sektoritele ja sektoripoliitikatele vastastikku kasulikud ning mida ei ole võimalik täiel määral saavutada vastavate poliitikavaldkonna meetmete abil; · „elektrooniline registreerimis- ja aruandlussüsteem (ERS)” − nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklites 15, 24 ja 63 viidatud süsteem andmete elektrooniliseks registreerimiseks ja aruandluseks; · „Euroopa merevaatlus- ja andmevõrk” − võrk, millega integreeritakse riigisisesed merevaatlus- ja andmekavad ühtseks ning juurdepääsetavaks Euroopa ressursiks; · „kalanduspiirkond” − mere- või jõekaldaga piirkond (sh tiigid või jõesuue), kus märkimisväärne osa tööhõivest on seotud kalanduse või vesiviljelusega ja mille on liikmesriik sellisena määratlenud; · „kalur” − liikmesriigi tunnustatud isik, kes tegeleb kutselise kalapüügiga kalalaeva pardal, või liikmesriigi tunnustatud isik, kes ilma laeva kasutamata tegeleb mereorganismide kutselise püügiga; · „integreeritud merenduspoliitika (IMP)” − liidu poliitika, mille eesmärk on soodustada koordineeritud ja ühtset otsustamist, et maksimeerida jätkusuutlikku arengut, majanduskasvu ja sotsiaalset ühtekuuluvust liikmesriikides, ning eelkõige liidu rannikualadel, saartel ja äärepoolseimates piirkondades ning ka merendussektorites ühtse merenduspoliitika ja asjakohase rahvusvahelise koostöö kaudu; · „integreeritud mereseire” − ELi algatus, mille eesmärk on sektori- ja piiriülese teabevahetuse ning koostöö kaudu suurendada Euroopa merede seire tõhususust ja mõjusust; · „eeskirjade eiramine” − nõukogu määruse 2988/95 artikli 1 lõikes 2 määratletud eeskirjade eiramine; · „kalapüük sisevetel” − üksnes sisevetes tegutsevate laevade või muude jääpüügiks mõeldud seadmetega püük ärieesmärgil; · „rannikualade integreeritud majandamine” − strateegiad ja meetmed, mis on kindlaks määratud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2002. aasta soovituses (2002/413/EÜ) Euroopa rannikualade integreeritud majandamise strateegia elluviimiseks[23]; · „merenduse integreeritud juhtimine” − ookeane, meresid ja rannikupiirkondi mõjutavate ELi kõigi sektoripoliitikate koordineeritud juhtimine; · „merepiirkonnad” − nõukogu otsuse 2004/585/EÜ I lisas sätestatud geograafilised alad ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide kehtestatud alad; · „mereala ruumiline planeerimine” − protsess, milles riigiasutused analüüsivad ja reguleerivad inimtegevuse ruumilist ning ajalist jaotumist merepiirkondades, et saavutada ökoloogilised, majanduslikud ja sotsiaalsed eesmärgid; · „meede” − tegevuste kogum; · „riiklikud kulud” − mis tahes panus tegevuse rahastamisse liikmesriikide eelarvest või piirkondlike või kohalike ametiasutuste või Euroopa Liidu eelarvest ja mis tahes sarnased kulud. Riiklikuks toetuseks loetakse igasugust toimingute rahastamiseks mõeldud panust, mis on pärit Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta)[24] kohaselt tegutseva avalik-õigusliku asutuse või ühest või mitmest piirkondlikust või kohalikust ametiasutusest või avalik-õiguslikust asutusest koosneva ühenduse eelarvest; · „mere vesikonna strateegia” − teatava geograafilise alaga seotud struktureeritud koostööraamistik, mille on välja töötanud Euroopa institutsioonid, liikmesriigid, nende piirkonnad ja vajaduse korral vesikonda jagavad kolmandad riigid; strateegias arvestatakse mere vesikonna geograafilist, klimaatilist, majanduslikku ja poliitilist eripära; · „väikesemahuline rannapüük” − kalapüük kalalaevadega, mille üldpikkus on alla 12 meetri, mis ei kasuta veetavaid püüniseid ja mis on loetletud komisjoni 30. detsembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 26/2004 ühenduse kalalaevastiku registri kohta[25]; · „sisevetel tegutsevad kalalaevad” − laevad, mis tegelevad sisevetel kutselise kalapüügiga ja mis ei ole kantud liidu kalalaevastiku registrisse. II JAOTIS ÜLDRAAMISTIK I PEATÜKK Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi loomine ja eesmärgid Artikkel 4 Loomine Käesolevaga luuakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF). Artikkel 5 Eesmärgid EMKF aitab kaasa järgmiste eesmärkide saavutamisele: (a) jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise kalanduse ja vesiviljeluse edendamine; (b) liidu integreeritud merenduspoliitika arendamise ja rakendamise soodustamine ühtekuuluvuspoliitikat ning ühist kalanduspoliitikat täiendaval viisil; (c) kalanduspiirkondade tasakaalustatud ja kaasava territoriaalse arengu edendamine; (d) ÜKP rakendamise soodustamine. Artikkel 6 Liidu prioriteedid EMKFi eesmärkide saavutamine aitab kaasa Euroopa 2020. aasta jätkusuutliku, aruka ja kaasava kasvu saavutamisele. Seda püütakse saavutatakse järgmise kuue liidu prioriteedi abil, mis tuginevad ühise strateegilise raamistiku (CSF) asjaomastele temaatilistele eesmärkidele. 1) Tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamine järgmiste eesmärkide kaudu: (a) majanduskasvu, sotsiaalse kaasatuse, töökohtade loomise edendamine ning tööjõu liikuvuse toetamine ranniku- ja siseveekogukondades, mis sõltuvad kalapüügist ja vesiviljelusest; (b) kalandustegevuse mitmekesistamine merendusmajanduse muude sektorite kaudu ja merendusmajanduse kasv, sealhulgas kliimamuutuse mõjude vähendamine. 2) Uuendusliku konkurentsivõimelise ja teadmispõhise kalanduse soodustamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja teadmiste ülekande tõhustamisele; (b) kalanduse, eriti väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine ning ohutuse ja töötingimuste parandamine; (c) uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine; (d) kalandustoodete turu parem korraldus. 3) Uuenduslike konkurentsivõimelise ja teadmispõhise vesiviljeluse soodustamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja teadmiste ülekande tõhustamisele; (b) vesiviljelusettevõtete, eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtete konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine; (c) uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine; (d) vesiviljelustoodete turu parem korraldus. 4) Jätkusuutliku ja ressursitõhusa kalanduse edendamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) kalanduse mõju vähendamine merekeskkonnale; (b) merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi ning nende osutatavate teenuste kaitse ja taastamine. 5) Jätkusuutliku ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) vesiviljelusega seotud ökosüsteemide arvukuse suurendamine ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine; (b) kõrge keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse ning loomatervise ja loomade heaolu ning julgeoleku ja rahvatervise edendamine. 6) ÜKP rakendamise soodustamine järgmise abil: (a) teaduslike teadmistega varustamine ja andmete kogumine; (b) kontrolli ja rakendamise toetamine, institutsioonilise suutlikkuse tõstmine ja tõhus avalik haldus. II PEATÜKK Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine Artikkel 7 Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine 1. V jaotisega hõlmatud meetmeid ja artikli 92 kohast tehnilist abi rahastatakse EMKFi poolt kooskõlas liikmesriikide ning liidu koostöös toimuva eelarve täitmise põhimõttega ja [ELi määruses nr […], millega kehtestatakse ühissätted][26] sätestatud ühiste eeskirjadega. 2. VI jaotisega hõlmatud meetmeid, v.a artikli 92 kohane tehniline abi, rahastatakse EMKFi poolt kooskõlas eelarve otsese täitmise põhimõttega. III PEATÜKK Toetuse üldpõhimõtted eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega Artikkel 8 Riigiabi 1. Piiramata käesoleva artikli lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse liikmesriikide kalandus- ja vesiviljelusettevõtetele antava toetuse suhtes asutamislepingu artikleid 107, 108 ja 109. 2. Asutamislepingu artikleid 107, 108 ja 109 ei kohaldata siiski liikmesriikide maksete suhtes, mida tehakse asutamislepingu artikli 42 kohaldamisalas vastavalt käesolevale määrusele ja sellega kooskõlas. 3. Riigisiseseid norme, mille alusel kehtestatakse riiklik rahastamine, mis lähevad kaugemale käesoleva määruse rahalisi toetusi käsitlevatest sätetest, mis on sätestatud lõikes 2, käsitatakse lõike 1 alusel tervikuna. Artikkel 9 Partnerlus Erandina [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 5 lõikest 4 konsulteerib komisjon EMKFi toetuse rakendamise teemal programmitöö perioodi ajal vähemalt kaks korda liidu partnereid esindavate organisatsioonidega. Artikkel 10 Koordineerimine Lisaks [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 4 esitatud põhimõtetele tagavad komisjon ja liikmesriigid koordineerimise ning vastastikuse täiendavuse nende toetuste vahel, mida antakse EMKFi poolt, liidu muudest poliitikavaldkondadest ja rahastamisvahenditest, sealhulgas määrus (EÜ) nr [millega kehtestatakse keskkonna ja kliimamuutuse meetme raamprogramm (raamprogramm LIFE)],[27] ning liidu välistegevuse raames. Koordineerimine EMKFist ja raamprogrammist LIFE antava toetuse vahel saavutatakse eelkõige selliste tegevuste rahastamise edendamisega, mis täiendavad raamprogrammi LIFE alusel rahastatavaid integreeritud projekte ning raamprogrammis LIFE end tõestanud lahenduste, meetodite ja käsitusviiside kasutamise edendamisega. Artikkel 11 Eeltingimused EMKFi suhtes kohaldatakse käesoleva määruse III lisas viidatud eeltingimusi. IV PEATÜKK Taotluste vastuvõetavus ja toetuskõlbmatud tegevused Artikkel 12 Taotluste vastuvõetavus 1. Kindlaksmääratud ajaperioodi jooksul ei võeta vastu toetustaotlusi, mille on esitanud järgmised ettevõtjad: (a) ettevõtjad, kes on määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 42 või määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90 lõike 1 kohaselt pannud toime tõsise rikkumise; (b) ettevõtjad, kes on seotud selliste laevade käitamise, haldamise või omamisega, mis on kantud määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 40 lõikes 3 sätestatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade liidu nimekirja; (c) ettevõtjad, kes on muul viisil tegutsenud vastuolus ÜKP eeskirjadega, mis ohustab oluliselt asjaomaste kalavarude jätkusuutlikkust. 2. Kindlaksmääratud ajaperioodi jooksul ei võeta vastu taotlusi, mille on esitanud ettevõtjad, kes on eiranud EKFi või EMKFi eeskirju. 3. Komisjon on volitatud kooskõlas artikliga 150 vastu võtma delegeeritud akte järgmises: (a) lõigetes 1 ja 2 viidatud ajaperioodi kindlaksmääramine; kõnealune periood on proportsionaalne rikkumise või mittevastavuse raskuse või kordumisega; (b) lõikes 1 viidatud perioodi algus- või lõpukuupäevad; (c) lõike 1 punktis c viidatud muude mittevastavuse juhtumite kindlaksmääramine, mis seavad suurde ohtu asjaomaste varude jätkusuutlikkuse. 4. Liikmesriigid nõuavad, et EMKFile taotluse esitavad ettevõtjad esitaksid korraldusasutusele allkirjastatud avalduse, milles kinnitavad, et nad järgivad lõikes 1 loetletud kriteeriumeid ega ole rikkunud lõikes 2 osutatud EKFi või EMKFi eeskirju. Liikmesriigid kontrollivad enne tegevusele heakskiidu andmist avalduse tõele vastavust. 5. Komisjon on volitatud kooskõlas delegeerimist käsitleva artikliga 150 võtma vastu delegeeritud akte süsteemi loomiseks, et vahetada liikmesriikide vahel teavet mittevastavuste kohta. Artikkel 13 Toetuskõlbmatud tegevused Järgmised tegevused ei ole EMKFi toetuse kõlblikud: (a) tegevus, millega suurendatakse laeva püügivõimsust; (b) uute kalalaevade ehitus, kalalaevade tegevuse lõpetamine või nende sissevedu; (c) püügitegevuse ajutine katkestamine; (d) eksperimentaalpüük; (e) ettevõtte omandi üleminek; (f) otsene taasasustamine, välja arvatud juhul, kui see on liidu õigusaktis selge sõnaga ettenähtud looduskaitsemeetmena või kui tegemist on eksperimentaalse taasasustamisega. III JAOTIS FINANTSRAAMISTIK Artikkel 14 Mõju eelarvele 1. V jaotise kohaselt EMKFile eraldatavat liidu eelarvet täidetakse [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 4 kohase eelarve koostöös täitmise raamistikus. 2. Komisjon täidab V jaotise kohaselt EMKFile eraldatavat liidu eelarvet otse kooskõlas [uue finantsmääruse] artikli 55 lõike 1 punktiga a. 3. Komisjon tühistab kogu või osa otsese eelarve täitmise kohasest eelarvest kooskõlas [uue finantsmääruse] ja käesoleva määruse artikliga 147. 4. Kohaldatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet kooskõlas [uue finantsmääruse] artiklitega 27 ja 50. Artikkel 15 Eelarvevahendid eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega 1. Perioodil 2014−2020 ulatuvad EMKFi käsutuses olevad vahendid kulukohustuste jaoks eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega 5 520 000 000 euroni jooksevhindades kooskõlas II lisas sätestatud iga-aastase jaotusega. 2. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse 4 535 000 000 eurot kalanduse, vesiviljeluse ja V jaotise I, II ja III peatükkide kohaste kalanduspiirkondade jätkusuutlikuks arenguks. 3. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse 477 000 000 eurot artiklis 78 viidatud kontrolli- ja rakendamismeetmetele. 4. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse 358 000 000 eurot artiklis 79 viidatud andmekogumismeetmetele. 5. V jaotise V peatüki kohaselt äärepoolseimate piirkondade hüvitiseks eraldatud vahendid ei suurene aasta lõikes: – 4 300 000 eurot Madeirale ja Assooridele; – 5 800 000 eurot Kanaari saartele; – 4 900 000 eurot Prantsuse Guajaanale ja Réunionile. 6. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse perioodil 2014–2018 (k.a) 45 000 000 eurot artiklis 72 viidatud säilitusabile. Artikkel 16 Eelarvevahendid otsesel eelarve täitmisel EMKFi 1 047 000 000 euro suurune summa eraldatakse kooskõlas VI jaotise I ja II peatükiga otsese eelarve täitmise kohastele meetmetele. See summa sisaldab tehnilist abi artikli 91 kohaselt Artikkel 17 Finantsjaotus eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega 1. Artikli 15 lõigetes 2−6 viidatud liikmesriikide kulukohustusteks saadaolevad vahendid perioodiks 2014−2020, mis on sätestatud II lisa tabelis, määratakse kindlaks järgmiste objektiivsete kriteeriumide alusel: (a) V jaotise puhul: i) tööhõive tase kalanduses ja vesiviljeluses, ii) tootmise tase kalanduses ja vesiviljeluses, iii) väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade osakaal kalalaevastikus; (b) artiklite 78 ja 79 puhul: i) asjaomase liikmesriigi kontrolliülesannete ulatus, mis on ligilähedane riikliku kalalaevastiku suurusele, lossimiste hulgale ja kolmandatest riikidest pärit impordi väärtusele; ii) liikmesriigi käsutuses olevad kontrollivahendid võrrelduna kontrolliülesannete ulatusega, kusjuures käsutuses olevad vahendid on ligikaudselt võrdsed merel tehtavate kontrollide ja lossimiste uurimiste arvuga; iii) asjaomase liikmesriigi andmekogumisega seotud ülesannete ulatus, mida ühtlustatakse riikliku laevastiku suuruse, lossimiste arvu, teaduslike mereseiretegvuste hulga ning nende uuringute arvuga, milles liikmesriik osaleb; ning iv) olemasolevad andmekogumisressursid võrreldes liikmesriigi andmekogumisega seotud ülesannete ulatusega, ühtlustades kättesaadavaid vahendeid merel tegutsevate vaatlejate arvu ning andmekogumise riikliku proovivõtu programmi rakendamiseks vajaliku inimressursi ja tehniliste vahendite hulgaga. (c) Kõigi meetmete puhul võetakse arvesse ajaloolist jaotust nõukogu määruse (EÜ) nr 1998/2006 kohaselt ja ajaloolist tarbimist nõukogu määruse (EÜ) nr 861/2006. 2. Komisjon võtab rakendusakti kujul vastu otsuse, milles sätestatakse iga-aastane üldvahendite jaotus liikmesriikide lõikes. IV JAOTIS KAVANDAMINE I PEATÜKK Rahastatavate meetmete kavandamine eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega Artikkel 18 Rakenduskavade ettevalmistamine 1. Kõik liikmesriigid koostavad ühe rakenduskava, et rakendada EMKFi kaasrahastatavaid liidu prioriteete. 2. Liikmesriigid kehtestavad rakenduskavad tihedas koostöös [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 5 viidatud partneritega. Ettevalmistavate dokumentide teemal partneritega konsulteerimine korraldatakse sellisel viisil, et partneritel oleks võimalik nendega tutvuda. 3. Artikli 20 lõikes 1 punktis n viidatud rakenduskava käsitleva jao osas võtab komisjon hiljemalt 31. maiks 2013 rakendusakti kujul vastu liidu rakendamis- ja kontrollipoliitika prioriteedid. 4. Artikli 20 lõike 1 punktis o viidatud rakenduskava jagu, mis hõlmab 2014. aastaks mitmeaastast rakenduskava, millele on viidatud [ühise kalanduspoliitika regulatsiooni] artikli 37 lõikes 5, antakse üle hiljemalt 31. oktoobriks 2013. Artikkel 19 Rakenduskava juhtpõhimõtted Liikmesriigid arvestavad rakenduskava ettevalmistamisel järgmisi juhtpõhimõtteid: (a) lisatud on meetmekombinatsioonid seoses liidu iga prioriteediga, lähtudes oogiliselt eelhindamisest ning tugevate ja nõrkade külgede, võimaluste ja ohtude analüüsist (edaspidi „SWOT”); (b) asjakohane innovatsiooni ja kliimamuutuse mõjude vähendamise käsitusviis, mille kohandus lisatakse kavasse; (c) ette on nähtud asjakohased meetmed kava rakendamise lihtsustamiseks ja hõlbustamiseks; (d) vajaduse korral käesoleva määruse artikli 6 lõigetes 3 ja 5 viidatud liidu EMKFiga seotud prioriteetides sisalduvate meetmete kooskõla vesiviljeluse mitmeaastase riikliku strateegiakavaga, millele on viidatud [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklis 43. Artikkel 20 Rakenduskava sisu 1. Lisaks [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 24 viidatud koostisosadele peab rakenduskava sisaldama: (a) [määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 48 viidatud eelhinnangut; (b) olukorra SWOT-analüüsi ja programmiga hõlmatud geograafilise alal lahendamist vajavate vajaduste ki