Käesoleva aruandega teavitatakse Euroopa Parlamenti ja nõukogu komisjoni siseauditi talituse (IAS) tehtud tööst vastavalt finantsmääruse artikli 99 lõikes 5 nõutule. See põhineb aruandel, mille komisjoni siseaudiitor koostas kõnealuse määruse artikli 99 lõike 3 alusel ning milles käsitletakse IASi 2016. aastal valminud auditi- ja nõustamisaruandeid, mis on seotud komisjoni peadirektoraatide, talituste ja rakendusametitega . Kooskõlas oma õigusliku alusega sisaldab see kokkuvõtet teostatud siseauditite arvust ja liikidest, soovitustest ja nende soovituste põhjal võetud meetmetest.

IAS ei auditeeri liikmesriikide süsteeme, mille abil kontrollitakse komisjoni eraldatud rahalisi vahendeid. Selliseid auditeid, mis hõlmavad individuaalsete abisaajate tasandit, teevad liikmesriikide siseaudiitorid, riiklikud auditiasutused, konkreetsed komisjoni peadirektoraadid ja Euroopa Kontrollikoda. Küll aga auditeerib IAS meetmeid, mille on võtnud komisjoni talitused, et teha järelevalvet liikmesriikide organite üle ning auditeerida neid organeid ja muid ELi rahaliste vahendite väljamaksete eest vastutavaid organeid, nagu Ühinenud Rahvaste Organisatsioon. Vastavalt finantsmäärusele võib IAS neid ülesandeid täita kohapeal, sealhulgas liikmesriikides.

IASi ülesanne on pakkuda komisjonile sõltumatut ja objektiivset kindlust ning nõustamist, mille eesmärk on tuua lisaväärtust ja parandada komisjoni tegevust. IAS aitab komisjonil saavutada oma eesmärke, kasutades süstemaatilist, distsiplineeritud lähenemisviisi, et hinnata riskijuhtimise, kontrollimise ja juhtimisprotsesside tulemuslikkust ning anda soovitusi selle parandamiseks. Tema ülesannete hulka kuulub juhtimisprotsesside hindamine ja nende parandamise kohta asjakohaste soovituste andmine järgmiste eesmärkide täitmisel: asjakohase eetika ja väärtuste edendamine organisatsioonis, tulemusliku organisatsioonilise tulemusjuhtimise ja vastutuse tagamine ning riskide ja kontrolliga seotud teabe tulemuslik edastamine organisatsiooni asjaomastele üksustele. Sellega edendatakse komisjonis ja selle osakondades tõhusat ja tulemuslikku juhtimist. IASi sõltumatus on sätestatud finantsmääruses ja komisjoni vastu võetud ametijuhendis. IAS annab kõikidest oma audititest aru auditi järelevalvekomiteele. Auditi järelevalvekomitee abistab volinike kolleegiumi, tagades, et IASi ja Euroopa Kontrollikoja tööd võetakse komisjoni talitustes nõuetekohaselt arvesse ning et selle alusel rakendatakse asjakohaseid järelmeetmeid.

Auditeeritavad leidsid, et kokku on 1 412 ehk 77 % ajavahemikus 2012–2016 esitatud ja heakskiidu saanud soovitustest täidetud, mis tähendab, et kokku 413 soovituse (ehk 23 %) rakendamine on veel pooleli. Neist 413 soovitusest, mille rakendamine on veel pooleli, ei ole ühtki liigitatud kriitilise tähtsusega soovituseks ja 170 (29 % kriitilise tähtsusega soovituste ja väga oluliste heakskiidetud soovituste koguarvust) on liigitatud väga oluliseks.

413 rakendamisel olevast soovitusest 155 soovituse ehk heakskiidetud soovituste koguarvust 8,5 % soovituste rakendamine on hilinenud, kusjuures 18 väga olulise soovituse rakendamine on hilinenud palju (rohkem kui kuus kuud algsest tähtpäevast arvates). Kokkuvõttes moodustavad need vaid 0,99 % ajavahemiku 2012–2016 heakskiidetud soovituste koguarvust.

Nende ajavahemikus 2012–2016 esitatud soovituste koguarv, mille suhtes on tehtud järelaudit, on 1 314, samal ajal kui auditeeritavad on teatanud, et 1 412 soovitust on valmis läbivaatamiseks.

Neist soovitustest, mille suhtes võeti kõnealusel ajavahemikul järelmeetmeid, on IAS sulgenud 1 246 (95 %). See tähendab, et IASi hinnangul ei saanud keskmiselt 5 % soovitustest pidada veel tegelikult rakendatuks ning seetõttu neid pärast järelauditi lõpuleviimist ei suletud.

Üldiselt leiab IAS, et olukord auditite raames esitatud soovituste rakendamisel on rahuldav ja võrreldav eelmistel aruandeperioodidel valitsenud olukorraga. See on märk sellest, et komisjoni talitused on väga oluliste soovituste rakendamisel hoolsad, maandades sel viisil kindlakstehtud riske. Ehkki ühtki korduvat lahendamata küsimust ega probleemset talitust ei ole, tuleb sellegipoolest tähelepanu pöörata sellistele väga oluliseks liigitatud konkreetsetele soovitustele, mille rakendamine on palju hilinenud (rohkem kui kuus kuud). Auditi järelevalvekomiteele on saadetud spetsiaalselt koostatud aruanne, mille kokkuvõtte leiab käesolevale aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendist.

4.Audititöö kokkuvõte

4.1.Järeldused tulemusauditite kohta

Vastusena komisjoni liikumisele tulemuspõhise töökultuuri suunas ja suuremale keskendumisele kulutõhususele jätkas IAS 2016. aastal oma 2016.–2018. aasta strateegilise auditikava raames tulemusauditite ja olulisi tulemusaspekte sisaldavate auditite (kõikehõlmavad auditid) tegemist.

IAS on kooskõlas oma metoodika ja parima tavaga käsitlenud tulemuslikkust kaudselt, st hinnanud, kas ja kuidas on juhtkond sisse seadnud kontrollisüsteemid, mille eesmärk on mõõta selle tegevuse tulemuslikkust (tõhusust ja mõjusust) ja tagada sellega seoses kindlus. Selle lähenemisviisiga kavatseb IAS kanda hoolt eeskätt selle eest, et peadirektoraadid ja talitused on kasutusele võtnud piisavad tulemusraamistikud ja tulemuste mõõtmise vahendid, põhinäitajad ja järelevalvesüsteemid. Seda osaliselt põhjusel, et mitmes õiguslikus aluses on sätestatud eesmärgid, mis on ulatuslikumad sellest, mida komisjon suudab üksi saavutada. See tähendab, et SMART-eesmärgid ja -näitajad tuleb kõigepealt kehtestada komisjoni tasandil, et võimalikult hästi eristada komisjoni konkreetne panus panusest, mille annavad muud olulised osalejad, kes aitavad rakendada ja saavutada ELi rahastamisvahendite eesmärke (liikmesriigid, piirkonnad, kolmandad riigid, rahvusvahelised organisatsioonid jne).

Järgmistes punktides kirjeldatakse IASi järeldusi tema 2016. aastal tehtud auditite erinevate tulemuslikkusega seotud aspektide kohta.

4.1.1.Komisjoni peadirektoraatide, talituste ja rakendusametite tulemuslikkus: horisontaalsed protsessid

4.1.1.1. Tulemusjuhtimine

Peadirektoraadid ja talitused seisavad silmitsi kasvava survega rahalistele vahenditele ja inimressurssidele, samal ajal peavad nad tõendama, et on võimelised täitma oma eesmärke ja saavutama kulutõhususe. Poliitilises kontekstis, kus pannakse suurt rõhku tulemustele, on tähtis, et peadirektoraadid määratleksid, haldaksid ja jälgiksid asjakohaselt konkreetseid eesmärke, mis on nende kontrolli all ning mida on võimalik saavutada nende jõudude ja tegevusega, ning annaksid nende kohta aru. Mitmes IASi auditis keskenduti tulemusjuhtimisele ja tulemuste mõõtmisele ning nende auditite tegemisel ilmnes, et peadirektoraatide tulemusjuhtimis- ja tulemuste mõõtmise mehhanismide küpsuse suurendamiseks tuleb endiselt teha märkimisväärseid täiustusi. See kinnitab möödunud aasta järeldust, milles rõhutati vajadust võtta nii asutuste kui ka peadirektoraatide tasandil edasisi meetmeid, et parandada eesmärkide ja näitajate kvaliteeti. 2016. aastal tõi ka Euroopa Kontrollikoda oma aastaaruandes ja eriaruannetes välja tulemusjuhtimise ja tulemuste mõõtmise puhul esinevad puudused. IAS on esitanud selles valdkonnas soovitusi juba palju aastaid. Aastate jooksul on tehtud olulisi edusamme, näiteks tänu mitmele asutuse tasandil käivitatud uuele algatusele. IAS leiab aga jätkuvalt olulisi nõrkusi ja suuri riske, mis viitab sellele, et jõupingutustest hoolimata võtab tõhusa tulemuspõhise töökultuuri ja mõtteviisi väljakujundamine ning tõhusa ja tulemusliku tulemusjuhtimise rakendamine kogu organisatsioonis aega.

Ühine seire- ja hindamisraamistik on üks põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi põhivahendeid ühise põllumajanduspoliitika tulemuste mõõtmisel. Eesmärkide püstitamise, kasutatavate näitajate ja andmete kogumise puhul tehti kindlaks olulised puudused, mis võivad vähendada põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi suutlikkust jälgida ja hinnata aastateks 2014–2020 kehtestatud ühise põllumajanduspoliitika tulemusi ja neist aru anda.

Siseturu, tööstuse, ettevõtluse ja VKEde peadirektoraat on rakendanud oma peamiste sekkumisvaldkondade jälgimiseks ja tegevuse tulemuslikkuse suunamiseks erinevaid tulemusjuhtimise vahendeid, kuid tulemusjuhtimise raamistikku tuleb veelgi täiustada, et oleks näha, kuidas peadirektoraadi lühiajalised meetmed aitavad tulemuslikult kaasa peadirektoraadi strateegiliste eesmärkide ja sellest tulenevalt kõrgetasemeliste komisjoni prioriteetide saavutamisele. Eelkõige puudub üldise strateegilise visiooni kirjeldus ning piisav tulemusi käsitlev teave ei ole alati kättesaadav või esitatakse see pidevalt erinevates strateegilise planeerimise ja programmide koostamise dokumentides.

Liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi puhul on sarnaseid puudusi täheldatud peadirektoraadi tulemusjuhtimisraamistikus. Peadirektoraadil puudub üldine strateegiline visioon, kus oleks kirjeldatud, kuidas peadirektoraat korraldab oma sekkumisi ning kuidas lühiajalised meetmed toovad kaasa keskpikad ja pikaajalised tulemused ja keskpika ja pikaajalise mõju ning aitavad saavutada peadirektoraadi strateegilisi eesmärke. Peale selle ei ole keskset lähenemist pikaajalisemate poliitikasaavutuste jälgimisele ja neist aru andmisele ning peadirektoraadi erieesmärgid ei ole piisavalt konkreetsed ja asjakohased. Euroopa ühendamise rahastu programmiaruannete koostamiseks ei olnud kehtestatud ametlikku protsessi ning puudusid asutusesisesed suunised, mille toel määrata kindlaks täidetavad ülesanded, iga üksuse vastutus ja roll, ajakava ja töökorraldus, näitajad koos teabeallikaga, näitajate arvutamise meetod ja vastutav üksus.

Rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraat on välja töötanud hulga tulemusjuhtimise vahendeid, mis võimaldavad tal suunata tegevuse tulemuslikkust nii peakorteris kui ka ELi delegatsioonides. Peadirektoraadi tulemusjuhtimissüsteemi, mida kasutatakse eesmärkide kavandamiseks, nende täitmise jälgimiseks ja nende saavutamisest aru andmiseks, tuleb süsteemi tulemuslikkuse suurendamiseks siiski oluliselt täiustada. Edusamme juhtimiskavas kindlaks määratud eesmärkide ja sihtide saavutamisel ei jälgita süstemaatiliselt ning eesmärkide ja sihtide saavutamist ei jälgi ka enamik valimisse kuulunud ELi delegatsioone. Lisaks puuduvad kesksed suunised tegevusdokumentides kindlaks määratud eesmärkide ja sihtide jälgimise kohta ning ühe ja sama tegevusdokumendiga hõlmatud projektide tulemusi ole piisavalt koondatud, et oleks võimalik saada teavet üldeesmärkide saavutamise kohta. Mis puudutab aruandlust, siis erinevatest strateegilist planeerimist ja programmide koostamist käsitlevatest aruannetest saadav teave rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi tulemuslikkuse kohta on piiratud ja selles ei anta tegelikku hinnangut selle kohta, kas eesmärgid on saavutatud või mitte. Programmide tasandil ei anta igal aastal aru selliste eesmärkide saavutamisest, mis on kindlaks määratud programmdokumentides, milles koondatakse projektide tasandil mõõdetud tulemused. Siseaudiitor avaldas peadirektoraadile tunnustust jõupingutuste eest, mida peadirektoraat oli teinud selleks, et veelgi täiendada oma tulemusjuhtimise vahendeid tulemustele suunatud aruandlusalgatustega.

Hariduse, noorte, spordi ja kultuuri peadirektoraadis tehtud auditi käigus jõuti positiivse järelduseni. Audit näitas, et direktoraadi poliitikaalase tegevuse ja rahastamisprogrammide mitmekesisusest hoolimata on võimalik rakendada tõhusat tulemusjuhtimisraamistikku.

4.1.1.2. Riskijuhtimine