1Sissejuhatus

COVID-19 kriis on selgelt esile toonud ohud ja probleemid, mida desinformatsioon ühiskonnale tekitab. „Infodeemia“ – pandeemia kohta vale, ebatäpse või eksitava teabe kiire levik – on põhjustanud suurt ohtu inimeste tervisele, tervishoiusüsteemidele, tõhusale kriisiohjamisele, majandusele ja sotsiaalsele ühtekuuluvusele. Pandeemia on suurendanud ka digitaaltehnoloogia rolli meie elus, seades selle üha kesksemale kohale töös, õppimises, suhtluses, materiaalsete vajaduste rahuldamises ja ühiskonnaelus osalemises. Seda olulisem on tagada, et interneti ökosüsteem oleks turvaline, ning oleme näinud, et seni tehtud märkimisväärsetele jõupingutustele vaatamata on vaja desinformatsiooni leviku vastu kiiresti jõulisemaid samme astuda.

Desinformatsiooni vastu võitlemisel on ELi lähenemisviisi aluseks algusest peale olnud väljendusvabaduse ning muude ELi põhiõiguste hartaga tagatud õiguste ja vabaduste kaitse. Selle asemel et desinformatsiooni kriminaliseerida või keelustada, on ELi strateegia eesmärk muuta internetikeskkond ja selle osalised kooskõlas nende õiguste ja vabadustega läbipaistvamaks ja vastutustundlikumaks, teha sisu modereerimine läbipaistvamaks, võimestada kodanikke ja edendada avatud demokraatlikku arutelu. Selleks on EL püüdnud kaasata kõik asjaomased sidusrühmad, sealhulgas riigiasutused, ettevõtted, meedia, teadlased ja kodanikuühiskonna.

ELi jõupingutuste keskmes on olnud desinformatsiooni käsitlev isereguleeriv tegevusjuhend. Alates 2018. aasta oktoobrist kehtiva tegevusjuhendi allakirjutanute hulka kuuluvad ELis tegutsevad peamised digiplatvormid ning muu hulgas ka Euroopa reklaamisektorit esindavad suuremad kutseorganisatsioonid. Komisjon leiab, et tegevusjuhend on oluline saavutus ja esimene omataoline dokument. See on uuenduslik vahend, mis aitab suurendada digiplatvormide läbipaistvust ja vastutust ning annab struktuurse raamistiku platvormide desinformatsiooni käsitlevate põhimõtete jälgimiseks ja täiustamiseks.

Siiski on komisjoni 2020. aasta hinnangus tegevusjuhendile nimetatud ka märkimisväärseid puudusi. Need hõlmavad tegevusjuhendi ebajärjekindlat ja mittetäielikku kohaldamist eri platvormidel ja liikmesriikides, juhendi isereguleerivast olemusest tulenevaid piiranguid ning lünki tegevusjuhendist tulenevate kohustuste kohaldamisalas. Hindamisel juhiti tähelepanu ka sellele, et puudub asjakohane järelevalvemehhanism, sealhulgas põhilised tulemusnäitajad, puuduvad kohustused juurdepääsu andmiseks platvormide andmetele desinformatsiooni uurimise eesmärgil ning sidusrühmade, eelkõige reklaamisektori sidusrühmade osalus on piiratud. Seetõttu teatas komisjon Euroopa demokraatia tegevuskavas, et koostab suunised tegevusjuhendi tugevdamiseks osana terviklikest meetmetest, millega võideldakse internetis leviva desinformatsiooni vastu, ning esitab eraldi õigusaktid poliitilise reklaami läbipaistvuse kohta.

Desinformatsioonivastase võitluse tõhustamiseks on komisjoni esildatud digiteenuste õigusaktis sätestatud tegevusjuhenditel põhinev kaasreguleerimise raamistik desinformatsiooniga seotud süsteemsete riskidega tegelemiseks. Lisaks kehtestatakse sellega ulatuslikud läbipaistvusmeetmed sisu modereerimise ja reklaami kohta ning tehakse ettepanek kehtestada väga suurtele digiplatvormidele siduvad ja jõustatavad õiguslikud kohustused hinnata ja käsitleda süsteemseid riske, mis ohustavad põhiõigusi või tulenevad tahtlikust manipuleerimisest nende teenustega.

Käesolevad suunised põhinevad komisjoni senistel kogemustel tegevusjuhendi järelevalve ja hindamise valdkonnas ning komisjoni aruandel 2019. aasta valimiste kohta. Samuti on need osa komisjoni vastusest Euroopa Ülemkogu 2020. aasta detsembri järeldustele. Suuniste jaoks sisendi kogumiseks korraldas komisjon paljusid sidusrühmi hõlmavaid arutelusid ja liikmesriikide seminari.

Käesolevates suunistes esitatakse komisjoni seisukohad selle kohta, kuidas platvormid ja muud sidusrühmad peaksid tõhustama meetmeid, et kõrvaldada tegevusjuhendis esinevad lüngad ja puudused ning luua läbipaistvam, ohutum ja usaldusväärsem internetikeskkond. Üks valdkond, kus tegevusjuhendiga ei ole saavutatud piisavat edu, on desinformatsiooni demonetiseerimine, sest internetireklaamid stimuleerivad jätkuvalt desinformatsiooni levitamist. Digiplatvormid ja kõik teised internetireklaami ökosüsteemi osalised peaksid seega võtma vastutuse ja tegema desinformatsiooni rahastamise vältimiseks koostööd. Lisaks peaks läbivaadatud tegevusjuhend suurendama kohustust piirata manipuleerivat käitumist, tugevdada kasutajate võimestamise vahendeid, suurendada poliitilise reklaami läbipaistvust ning suurendada teadlaste ja faktikontrollijate mõjuvõimu. Suunistes on sätestatud ka tugevdatud tegevusjuhendi järelevalve parema ja tugeva raamistiku alused. Tugevdatud tegevusjuhendi eesmärk peaks olema ka osaluse suurendamine, kaasates uusi allakirjutanuid muu hulgas ELis tegutsevate digiplatvormide ja muude turuosaliste hulgast.

Tegevusjuhendi tugevdamine annab sidusrühmadele võimaluse töötada varakult välja asjakohased meetmed seoses kavandatava digiteenuste õigusakti vastuvõtmisega. Käesolevate suuniste üks olulisi eesmärke on täiendada praegust tegevusjuhendit selliselt, et see vastaks digiteenuste õigusakti artikli 35 sätetele tegevusjuhendite kohta. Tugevdatud tegevusjuhendi järgimine on eriti kasulik väga suurtele platvormidele, kelle suhtes hakatakse kavandatava digiteenuste õigusakti alusel peagi kohaldama uusi kohustusi eelkõige seoses riskihindamise, riskide maandamise, kasutajate võimestamise ja reklaamivaldkonna läbipaistvusega. Väiksematele platvormidele ja muudele sidusrühmadele on sellest samuti abi, sest tugevdatud tegevusjuhendi kohaste kohustuste võtmine võimaldab neil osa saada parimatest tavadest ja kaitsta end võimaliku mainekahju eest, mida võib põhjustada nende süsteemide väärkasutamine desinformatsiooni levitamiseks.

Ilma et see piiraks kaasseadusandjate lõplikku kokkulepet digiteenuste õigusakti või poliitilise reklaami läbipaistvust käsitleva komisjoni seadusandliku algatuse kohta, aitab tugevdatud tegevusjuhend digiplatvormidel täiustada oma eeskirju ja leevendada ohtu, mida nende teenused desinformatsiooni tõttu demokraatiale avaldavad.

Tegevusjuhendi tugevdamine ei ole üksnes ajutine samm. Käesolevate suuniste sihiks on teha tegevusjuhendist tugev, stabiilne ja paindlik vahend, mis muudaks digiplatvormid olemuselt läbipaistvamaks ja vastutustundlikumaks.

2COVID-19 seire – tulemused ja õppetunnid

Lisaks tegevusjuhendi hindamisel saadud õppetundidele on uusi andmeid kogutud seireprogrammi raames, mis loodi pärast ühisteatise „Võitlus COVID-19 kohta levitatava väärinfoga“ vastu võtmist ja mille käigus tegevusjuhendile alla kirjutanud digiplatvormid on igal kuul teatanud meetmetest, mida nad on võtnud ELis COVID-19ga seotud desinformatsiooni vastu võitlemiseks.

Seireprogramm ei ole mitte ainult andnud põhjalikku ülevaadet COVID-19ga seotud desinformatsiooni vastu võitlemise meetmetest, tuginedes tegevusjuhendi alusel võetud kohustustele, vaid selle raames on tegevusjuhend ka proovile pandud.

Platvormide aruanded näitavad, et tegevusjuhendi alusel võetud kohustusi on eri valdkondades ellu viidud tulemuslike meetmetega, nagu autoriteetsete allikate nähtavuse suurendamine platvormide teenustes; uute vahendite ja teenuste väljatöötamine ja kasutuselevõtt, et hõlbustada juurdepääsu usaldusväärsele teabele; meetmed, millega käsitletakse väära või eksitavat teavet sisaldavat sisu, mis võib põhjustada füüsilist kahju või vähendada tervishoiupoliitika tõhusust; ning sellise reklaami otsene keelustamine, mis kasutab ära kriisi või levitab COVID-19 kohta käivat desinformatsiooni.

Üldiselt on programm näidanud, et tegevusjuhend on paindlik ja struktuurne raamistik, mida allakirjutanud saavad kasutada ja mille alusel nad saavad võtta otsustavaid meetmeid, et võidelda desinformatsiooni vastu kriisiolukordades, ning mis täiendab kohaldatavast õigusraamistikust tulenevaid kohustusi. Tegevusjuhend osutus kasulikuks ka nende meetmete jälgimisel eriolukorras, suunates tähelepanu kriisi arenedes vastavalt vajadusele ümber (nt keskendudes COVID-19 vaktsiinidega seotud desinformatsioonile).

Samal ajal on COVID-19 programm esile toonud mitmeid puudusi tegevusjuhendi praeguses järelevalveraamistikus.

·Aruandluse kvaliteet. Aruandluse järjepidevuses, kvaliteedis ja üksikasjalikkuses on suuri erinevusi. Piisavalt üksikasjalike andmete puudumise tõttu, eelkõige liikmesriikide tasandil, ei selgunud esitatud teabest sageli, kas teatatud meetmeid rakendati kõigis liikmesriikides ja kõigis ELi keeltes. Lisaks takistab ühtse kokkulepitud aruandlusvormi puudumine tõhusamat järelevalvet ja platvormide võrdlemist.

·Põhilised tulemusnäitajad. Kuigi aruandluse kvaliteet ja üksikasjalikkus on aja jooksul paranenud, ei ole esitatud andmed siiski alati piisavad ega piisavalt üksikasjalikud, et mõõta kohustuste täitmise ulatust ja võetud meetmete mõju.