ET Euroopa Liidu Teataja C 277/42

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Läänemere piirkond: organiseeritud kodanikuühiskonna roll piirkondliku koostöö parandamisel ja piirkondliku strateegia määratlemisel”

(2009/C 277/08)

Raportöör: Marja-Liisa PELTOLA

10. juuli 2008 toimunud täiskogu istungjärgul otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses

„Läänemere piirkond: organiseeritud kodanikuühiskonna roll piirkondliku koostöö parandamisel ja piirkondliku strateegia määratlemisel”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav välissuhete sektsioon võttis arvamuse vastu 16. aprillil 2009. Raportöör oli Marja-Liisa Peltola.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 453. istungjärgul 13.–14. mail 2009. aastal (13. mail istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 171, vastu hääletas 6, erapooletuks jäi 7.

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Komitee arvates on Euroopa Liidu Läänemere strateegia neli eesmärki – muuta Läänemere piirkond 1) keskkonnasõbralikuks; 2) jõukaks; 3) kergesti juurdepääsetavaks ja atraktiivseks ning 4) turvaliseks piirkonnaks – olulised, hästi põhjendatud ja üksteist täiendavad.

1.2. Komitee rõhutab, et organiseeritud kodanikuühiskonna roll Läänemere strateegia elluviimisel on keskse tähtsusega. Komitee teeb komisjonile ettepaneku luua konsultatiivne Läänemere kodanikuühiskonna foorum (Baltic Sea Civil Society Forum), et tagada organiseeritud kodanikuühiskonna pühendumine Läänemere strateegiale.

1.3. Läänemere strateegia välissuhete aspekt tuleb siduda põhjamõõtme koostööga, mis võimaldab luua võrdväärse partnerluse Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahel.

1.4. Komitee arvates tuleks Euroopa Liidu Läänemere strateegia elluviimiseks luua eraldi eelarve, vastasel juhul võib strateegia jääda vaid poliitiliseks seisukohavõtuks ega täida sellele seatud eesmärke.

1.5. Majanduskasvu ja heaolu edendamine eeldab Euroopa Liidult institutsioonilisi meetmeid, eelkõige rahvusvahelise lepingulise aluse tugevdamist. See aitaks eri osapooltel – nii ettevõtetel kui ka eraisikutel – edendada senisest paremini majanduslikku integratsiooni ja majanduskasvu konkreetses piirkonnas. Komitee on seisukohal, et Läänemere piirkonna majanduse tugevnemine suurendab märkimisväärselt piirkonna atraktiivsust ja toetab Läänemere brändi väljakujunemist. Majanduskasv tooks kasu ka Euroopa Liidule üldisemalt, kuna see aitaks tõhustada siseturu toimimist ja majanduslikku integratsiooni.

1.6. Komitee on seisukohal, et Läänemere keskkonda on kõige edukamalt võimalik kaitsta Euroopa Liidu ja Läänemere rannikuriikide kokkulepitud HELCOMi Läänemere tegevuskava kohaselt.

1.7. Komitee arvates suureneb kodanike aktiivne tegevus edaspidi ka sellistes valdkondades, mida traditsiooniliselt on hallanud avalik sektor. Sellise valdkonna hea näide on Läänemere piirkonna keskkonnakaitse.

2. Sissejuhatus

2.1. Euroopa Liit koostab hetkel Läänemere strateegiat. 2006. aasta novembris tegi Euroopa Parlament ettepaneku koostada Euroopa Liidu Läänemere strateegia. Euroopa Ülemkogu tegi 2007. aasta detsembris komisjonile ülesandeks koostada strateegia 2009. aasta juuniks. Kõnealune strateegia moodustab olulisima raamistiku Läänemere piirkondliku koostöö parandamiseks järgnevatel aastatel. Komisjon koostab strateegiat regionaalpoliitika algatusena. Ettevalmistustöödes osaleb 19 komisjoni peadirektoraati.

2.2. Strateegiaga kavatsetakse täitaneli eesmärki: muuta Läänemere piirkond (1) 1) keskkonnasõbralikuks säästva arengu piirkonnaks (environmentally sustainable place); 2) jõukaks piirkonnaks (prosperous place); 3) kergesti juurdepääsetavaks ja atraktiivseks piirkonnaks (attractive and assessible place) ning 4) turvaliseks piirkonnaks (safe and secure place). Komitee on seisukohal, et sellised eesmärgid on Läänemere piirkonna jaoks olulised, hästi põhjendatud ja üksteist täiendavad. Ka selge Läänemere identiteedi loomine on põhjendatud. Paremat juhtimist käsitlevaid soovitusi esitades üritatakse Läänemere strateegia abil samuti lihtsustada menetlusi ja vähendada halduskoormust.

2.3. Euroopa Liidu Läänemere strateegia komisjon on koostanud strateegia sisu ja perspektiivid avatud avaliku arutelu ning sidusrühmade ulatusliku konsulteerimise alusel. Lisaks aruteluüritustele koguti arvamusi ja seisukohti avaliku internetikonsultatsiooni käigus (2). Komitee toetab Euroopa Komisjoni lähenemisviisi.

2.4. Euroopa Ülemkogule esitatakse Läänemere strateegia tutvumiseks 19. juunil 2009. Strateegia rakenduskava peab olema väga konkreetne dokument, milles on määratletud vastutavad osapooled ja ajakava ning millesse on vajadusel võimalik lisada täiendavaid meetmeid. Strateegiat viiakse ellu Euroopa Liidu Rootsi eesistumise ajast alates ning tööd jätkatakse teiste Läänemere rannikul asuvate liikmesriikide eesistumise ajal, kõigepealt Poola eesistumise ajal 2011. aastal ning hiljem Taani ja Leedu eesistumise ajal vastavalt 2012. ja 2013. aastal.

2.5. Euroopa Liidu Läänemere strateegia välissuhete aspekt seotakse koostööga põhjamõõtmes (3). Põhjamõõde on vahend, mille abil Euroopa Liit ja Venemaa koos Norra ja Islandiga rakendavad poliitikat kokkulepitud koostöövaldkondades Põhja-Euroopas. Põhjamõõtme koostöö võimaldab luua võrdväärse partnerluse Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahel. Komitee toetab kindlalt kõigi Läänemere-äärsete riikide kaasamist Läänemere koostöösse. Seepärast on äärmiselt oluline, et Venemaa osaleks Läänemere koostöös ja pühenduks sellele algusest alates. Lisaks julgustab komitee Läänemere riike, Norrat ja Islandit jätkama koostööd, millel on lähedased ajaloolised, majanduslikud ja kultuurilised juured.

2.6. Läänemere strateegia elluviimiseks ei ole kavandatud uusi rahastamisvahendeid. Kasutatavad rahastamiskanalid on Euroopa Liidu struktuurifondid (Läänemere piirkonnale on ajavahemikuks 2007–2013 ette nähtud ligikaudu 55 miljardit eurot), iga Läänemere riigi riiklikud rahastamisallikad ning rahvusvaheliste finantsasutuste (EIB, NIB, EBRD jne) pakutavad rahastamisvormid. Komitee on seisukohal, et tõhustada tuleb Euroopa Liidu eri rahastamiskanalite kasutamist Läänemere strateegias kirjeldatud eesmärkidel.

2.7. Komitee arvates tuleb strateegia elluviimiseks luua eraldi eelarve; vastasel juhul jääb strateegia vaid poliitiliseks seisukohavõtuks ega täida sellele seatud eesmärke. Komitee käsitleb rahastamise teemat põhjalikumalt mõnes tulevases arvamuses.

3. Organiseeritud kodanikuühiskonna roll Läänemere strateegia elluviimisel

3.1. Komitee tunneb heameelt selle üle, et komisjon on Läänemere strateegia ettevalmistamisse aktiivselt kaasanud kodanikuühiskonna organisatsioonid. Ka Läänemere strateegia rakenduskava elluviimine eeldab kodanikuühiskonna aktiivset osalemist. Komitee rõhutab, et ilma organiseeritud kodanikuühiskonna tõelise pühendumiseta Läänemere strateegiale ei ole võimalik ei selle meetmeid ellu viia ega eesmärke saavutada.

3.2. Praegu jääb Läänemere piirkonna rohkearvuliste eri osalejate (nt kodanikeühendused, tarbijad, ettevõtlusorganisatsioonid ja keskkonnakaitse edendajad) oluline töö tihti soovituste tasemele ning jõuab muude osapoolte teadvusse puudulikult. Ka praktiline teostus jääb puudulikuks.

3.3. Riiklike osalejate kõrval on Läänemere küsimustes tegevad piirkonnad, linnad ning organiseeritud kodanikuühiskonna esindajad. Komitee arvates on vaja selgitada eri osapoolte rolle, suurendada nendevahelist koostööd ning arendada koostöövorme. Selgitamist vajavad ka eri rahastamisprogrammide algatuste ja projektide segapuntrad, koordineerides programme tõhusamalt ja võttes süstemaatiliselt arvesse Läänemere strateegia prioriteete.

3.4. Komitee tunneb muret Läänemere strateegia ja selle rakenduskava praktilise elluviimise ja järelevalve pärast. Komitee teeb komisjonile ettepaneku luua konsultatiivne Läänemere kodanikuühiskonna foorum (Baltic Sea Civil Society Forum), mille eesmärk on eelkõige:

— tagada organiseeritud kodanikuühiskonna pühendumine Läänemere strateegiale;

— edastada organiseeritud kodanikuühiskonna seisukohti ja soovitusi päevakajalistes küsimustes asjaomastele Läänemere strateegia ametiasutustele;

— edendada organiseeritud kodanikuühiskonna osapoolte pühendumist Läänemere strateegiaga seotud riikides;

— edendada organiseeritud kodanikuühiskonna osalemist Läänemere strateegia elluviimises riiklikul, piirkondlikul ja Euroopa Liidu tasandil;

— tugevdada ja julgustada avalikku arutelu ning suurendada teadlikkust Läänemere strateegia meetmetest, edusammudest ning saavutatavatest eesmärkidest Euroopa Liidus ja Läänemere strateegiaga seotud riikides;

— kasutada kõikvõimalikke vahendeid, nt külaskäigud, seminarid ja parimate tavade levitamine, et edendada piirkondlikult organiseeritud kodanikuühiskonna võrgustike loomist nii Euroopa Liidus sees kui ka sellest väljaspool.

3.5. Komitee on valmis alustama Läänemere kodanikuühiskonna foorumi volitusi, koosseisu ja tegevust puudutavat ettevalmistustööd. Komitee võib juhtida foorumi tegevust, toetudes olemasolevatele sidemetele piirkondlikult organiseeritud kodanikuühiskonna osalejatega ning oma kogemustele sarnastes valdkondades. Komiteel on suurepäraseid kogemusi ja tegevusmudeleid muu hulgas organiseeritud kodanikuühiskonna kaasamisel Vahemere piirkonna koostöösse (4) ja Musta mere piirkonna võrgustikukoostöösse (5).

4. Läänemere piirkond jõukaks majanduspiirkonnaks

4.1. Euroopa Liidu siseturu tõhus elluviimine toob Läänemere piirkonna majanduskasvu seisukohalt märkimisväärset kasu. Euroopa Liit, liikmesriigid ja rahvusvahelised organisatsioonid loovad institutsioonilisi struktuure, mis moodustavad aluse majandussuhetele ja võimaldavad Läänemere majanduspiirkonnal areneda. Ent on selge, et majanduse osapooled, nii ettevõtted kui ka eraisikud, on need, kes vastutavad majandusliku integratsiooni eest. Seega sõltub just neist, kui edukas on Läänemere piirkonna majanduslik integratsioon ja majandusareng. Komitee on seisukohal, et Läänemere piirkonna majanduse tugevnemine suurendab märkimisväärselt piirkonna atraktiivsust ja toetab Läänemere brändi väljakujunemist. Läänemere piirkonna majanduse tugevnemisest saaks kasu ka Euroopa Liit üldisemalt.

Järgnevalt on esitatud Läänemere majanduspiirkonna turgude ühinemist ja majanduskasvu edendavad põhimeetmed.

Rahvusvahelise lepingulise aluse tugevdamine

4.2.1.1. Läänemere piirkonna majanduslike võimaluste kasutamine eeldab ennekõike rahvusvahelise lepingulise aluse märkimisväärset laiendamist ning Euroopa integratsiooni süvendamist. Kuigi Venemaa liikmestaatus WTOs ning Euroopa Liidu ja Venemaa uus koostöökokkulepe (New EU/Russia Agreement) ei puuduta ainuüksi Läänemere piirkonda, oleks neist Läänemere piirkonnale tõusev tulu otsustava tähtsusega kogu piirkonna majanduskasvu kiirendaja ja arengu edendajana. Läänemeri on Venemaa ja Aasia toodete olulisim loomulik eksporditee Euroopasse.

4.2.1.2. Komitee tunneb muret sellepärast, et Venemaa ei ole allkirjastanud Euroopa Liidu Läänemere piirkonna programmi (INTERREG IVB 2007–2013), mille eesmärk on luua piirkonnast atraktiivne investeerimis- ning töö- ja elupaik.

4.2.1.3. Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide pädevusvaldkonnas on mitmeid lepinguid, mis võiksid avaldada tugevat positiivset mõju Läänemere piirkonnale. Näiteks kõigis üheksas Läänemere piirkonna riigis tegutsev ettevõte kasutab praegu kuni kaheksat eri valuutat. Vaid Soome ja Saksamaa kuuluvad euroalasse. Väga oluline on majandus- ja rahaliidu laienemine Taani, Rootsi, Soome, Eestisse, Lätti, Leetu ja Poola. Eelkõige Taani ja Rootsi algatused majandus- ja rahaliiduga ühinemiseks lisaksid mõjukust ja usaldusväärsust Läänemere majanduspiirkonna potentsiaali täielikuks ärakasutamiseks.

Siseturu toimimise edendamine

4.2.2.1. Senisest paremini tuleb tagada siseturu toimimine Läänemere piirkonnas. Kasvava spetsialiseerumise tingimustes tegutseb järjest rohkem ettevõtteid tegevusvaldkondade põhjal moodustatud rahvusvahelistes võrgustikes. Ettevõtetel on klientide, allhankijate ja koostööpartnerite vahendusel sidemed turgude ja tootjatega kogu Läänemere piirkonnas. Piiriüleste kaubandustehingute arvu suurenemisel on esmatähtis luua Läänemere piirkonnale võimalikult ühtne turupiirkond, kus kaupade ja teenuste müük, riigihanked ja investeeringud kulgevad ilma suuremate takistusteta ning kus on tagatud kapitali- ja tööturu sujuv toimimine.

4.2.2.2. Euroopa Liidu uue Lissaboni lepingu jõustumine 2010. aastal oleks eriti oluline Läänemere piirkonnas asuvate ELi liikmesriikide jaoks. Lepinguga tugevdatakse Euroopa Liidu pädevust majanduse seisukohalt olulistes valdkondades, nagu tolliliit, konkurentsieeskirjad ja kaubanduspoliitika.

4.2.2.3. Ka Euroopa Liidu õigusaktide võimalikult ühtne rakendamine on väga oluline. Näiteks majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia keskne osa on teenuste direktiiv, mis peab Euroopa Liidu liikmesriikides jõustuma 28. detsembriks 2009. Eurochambersi (6) 2009. aasta veebruari aruande (7) kohaselt on Läänemere piirkonna ELi liikmesriikide vahel märkimisväärseid erinevusi muu hulgas teenuste direktiivi rakendamise osas seoses nii ajakava kui ka sisuga. Läänemere piirkonna ELi liikmesriikidel oleks praeguses olukorras suurepärane koostöövõimalus, et luua teenuste pakkujatele ühesugune tsentraliseeritud asjaajamissüsteem. Kõnealune tsentraalne asjaajamissüsteem peab selgitama teenuste pakkumisega seotud lubade andmise menetlusi ning lihtsustama formaalsusi ja tarbijakaitset puudutava teabe saamist ning teenusepakkuja liikumist ELi ühest liikmesriigist teise.

4.2.2.4. Teenuste direktiivi kohaldamisalast jäävad välja mitmed Läänemere piirkonna jaoks olulised sektorid, nagu osa transporditeenuseid, tööjõurendiettevõtete teenused, finantsteenused ja tervishoiuteenused. Kõnealused teenused vajavad samuti toimivat siseturgu, eelkõige kui tahetakse, et ettevõtted tegutsevad aktiivsete teenusepakkujatena.

4.2.2.5. Mitmed kaubandustõkked raskendavad jätkuvalt ettevõtete tõhusat toimimist Läänemere piirkonnas. Euroopa Liidul ja teistel osalejatel on Läänemere piirkonnas veel palju tööd õigusriigi põhimõtete tugevdamise ja eelkõige korruptsiooni väljajuurimise osas.

4.2.2.6. Komitee arvates on 1. jaanuaril 2009 käivitatud katseprojekt tollivormistuse andmete elektrooniliseks edastamiseks suurepärane näide Euroopa Liidu ja Venemaa kaubavahetuse lihtsustamisest. Algul osalevad projektis Venemaa ja kaheksa Euroopa Liidu riiki, millest kolm on Läänemere riigid (Läti, Rootsi ja Soome). 2009. aasta jooksul liitub veel kolm Läänemere riiki (Leedu, Eesti ja Poola). Tollivormistuse andmete elektrooniline edastamine tähistab esimest sammu Euroopa Liidu ja Venemaa vaheliste tollimenetluste ajakohastamises. Vajalik on täiendav ühtlustamine, et muuta tollivormistus sujuvamaks. Nii püütakse ära hoida sellealaseid kriminaalkuritegusid. Ühtlustamine parandab logistikat ja vähendab ettevõtete asjaomaseid kulusid.

Infrastruktuur

4.2.3.1. Infrastruktuur vajab riigipiire ületavaid transpordiahelaid nii mere-, jõe-, maa- kui ka õhuliikluses. Sujuvate liiniühenduste tekkeks on vajalik konkurents ja ühine planeerimine. Ka kvaliteedile tuleb senisest enam tähelepanu pöörata. Soodsate ja tõhusate transpordiahelate arendamiseks ja nende toimimist ohustavate kitsaskohtade eemaldamiseks on vajalik koostöö Euroopa Liidu riikide vahel ja eriti Venemaaga. Praktiliselt võiks see toimuda Läänemere kiirtee kontseptsiooni, Euroopa üleseid transpordivõrgustikke käsitlevat poliitikat (8) ning koostatavat põhjamõõtme transpordi- ja logistikapartnerlust kasutades. Analüüs peaks hõlmama Euroopa Liidu naaberriike ja üleeuroopalisi transpordimagistraale. See on keskne eeldus kaupade, teenuste ja tööjõu liikuvuse parandamisvõimaluste edendamiseks.

Majanduskasvu edendamine

4.2.4.1. Mitmes uurimuses tõdetakse, et majanduskasvu ja õigussüsteemi toimimise vahel on positiivne vastastikune seos (9). Ebapiisav omandiõiguste kaitse, korruptsioon ja ebakindlus lepingutest kinnipidamise ja kohtute sõltumatuse osas ning seaduste ebajärjekindel rakendamine ja tõlgendamine koos viivad majanduskasvu aeglustumiseni. Investeeringuriskid kasvavad ja investeerimisvalmidus väheneb. Läänemere piirkonna riigid võiksid kokku leppida ühistes meetmetes selles valdkonnas esinevate puuduste kõrvaldamiseks. Läänemere strateegia looks sellistele meetmetele suurepärase aluse.

4.2.4.2. Läänemere piirkonna üheksa riiki on paljuski väga erinevad. Läänemere piirkonna riigid ja nende majandussuhted on viimase 20 aasta jooksul märkimisväärselt muutunud. Rahvamajanduste arengutase ja tootmisstruktuur on erinev. Senisest tõhusamini tuleks kasutada mitmekülgsuse ning pakkumise ja nõudluse erinevuste poolt loodavaid uusi ärivõimalusi. Piirkonnas valitsevaid põhisuundumusi, nagu Euroopa integratsioon, Venemaa muutuv rahvusvaheline positsioon ja ülemaailmsed muutused energia-, hüvede ja teenuste turul, tuleks kasutada kaubanduslikult ja majanduslikult jätkusuutlikul viisil. See tähendab, et kodanikuühiskonna osapooltel peavad olema head lähtetingimused ja stiimulid aktiivseks tegutsemiseks.

4.2.4.3. Komitee rõhutab, et majanduskasv ja tõhus tootmine ei pea tingimata olema vastuolus keskkonnaaspektidega. Pigem oleks oluline rõhutada positiivseid võimalusi, mida pakub puhta keskkonna ning kasvava ja mitmekesistuva majanduse koostoime.

Teadus- ja uuenduskoostöö

4.2.5.1. Läänemere piirkonnas on klastripõhiselt käivitatud mitmeid huvitavaid rahvusvahelisi innovatsiooniprojekte. Näiteks organisatsioonil Nordisk Innovations Center (NICE) on käigus üle 100 eri projekti ja piiriülese võrgustiku, mis on jaotatud erinevatesse temaatilistesse rühmadesse: loovad sektorid, keskkonnatehnoloogia, mikro- ja nanotehnoloogia, uuenduslik ehitus, funktsionaalsed toiduained ja toiduohutus.

4.2.5.2. Komitee toonitab nn viienda vabaduse tähtsust ning paneb suurt rõhku koostööle nii teadlaste, üliõpilaste ja õpetajate kui ka ettevõtete ja avaliku sektori vahel. Tuleks panustada teadlaste vahetusse eri teadusasutuste ja ülikoolide vahel. Näiteks klastrite töötingimuste väljaarendamisel tuleb eemaldada riiklikud tõkked teadustegevuse rahastamiselt, luues Läänemere maade ühise süsteemi, mille abil oleks võimalik ühendada riiklikest allikatest teadusse suunatavaid rahastamisvahendeid. Kõik Läänemere piirkonna ELi liikmesriigid peaksid uuendatud Lissaboni strateegia kohaselt üritama suurendada teadus- ja arendustegevuse rahastamise osakaalu kolme protsendini sisemajanduse kogutoodangust.

4.2.5.3. Läänemere piirkonna kaheksa ELi liikmesriigi teadusringkonnad on aktiivselt osalenud BONUS ERA-NETi projektides. 2008. aastal kiitis komisjon Euroopa Liidu teadusuuringute 7. raamprogrammi raames heaks ühise Läänemere teadusprogrammi (BONUS+), mida rahastavad ühiselt Euroopa Liit ja rannikuriikide riiklikud teadusrahastud. Komitee tervitab väga Läänemere uut alalist teadusprogrammi BONUS+. Komitee loodab, et teadusprogrammi tulemused mõjutavad senisest tõhusamalt Läänemere kaitset ja piirkonna säästvat arengut.

Tööjõu liikuvus

4.2.6.1. Kuigi Euroopa Liidu laienemisest piirkonnas on möödunud viis aastat, ei ole tööjõu vaba liikumist veel saavutatud. Kõik Läänemere piirkonna ELi liikmesriigid on siiski 30. märtsist 2008 liitunud isikute vaba liikumist lihtsustava Schengeni lepinguga. Komitee arvates peaks tööjõu liikuvuse üleminekuperiood lõppema. Töö ja oskuste liikuvus ühest riigist teise, nn ajude ringlus, toob kasu kõigile. Kvalifitseeritud tööjõu kättesaadavuse tagamine eeldab tööpõhise sisserändepoliitika kiiret edendamist kogu Läänemere piirkonnas. See on vajalik hoolimata tõsiasjast, et majanduskasvu aeglustumise perioodil tööjõu pakkumine piirkonnas mõneks ajaks kasvab. Samuti tuleb jätkuvalt edendada töökohtade ja töötajate sobivust. Konkurentsimoonutuste vältimiseks ja töötajate põhiõiguste tagamiseks tuleb ühtlustada töökultuure ja minimaalseid töötingimusi. Tööturule suunatud väljaõppe eesmärk peab olema ühtne väljaõppestruktuur ja ametinimetuste loetelu. Palju on kogu Läänemere piirkonnas tööd tööstiimulite (work incentives) edendamise ja ühest piirkonnast või riigist teise ümberasumise lihtsustamise vallas.

4.2.6.2. Läänemere piirkonna töötajate võrgustik (The Baltic Sea Labour Network, BSLN) käivitas hiljuti kolmeaastase koostööprojekti, milles osaleb kümneid osapooli piirkonna eri riikidest. Projekti eesmärk on luua Läänemere piirkonnast piiriülese tööjõupoliitika Euroopa mudel ning atraktiivne paik töötamiseks, elamiseks ja investeerimiseks. Läänemere Ametiühingute Võrgustik (Baltic Sea Trade Union Network, BASTUN) on üks Läänemere piirkonna töötajate võrgustiku projekti elluviimise oluline partner (10).

5. Läänemere piirkond keskkonnasõbralikuks säästva arengu piirkonnaks

5.1. Eesmärk on muuta Läänemere piirkond ökoloogiliselt säästvaks piirkonnaks. Läänemeri on suhteliselt väike ja madal riimveekogu, mis on ökoloogilises mõttes erakordselt haavatav.

5.2. Läänemere olukord on eriti muret tekitavalt halvenenud viimase kahekümne aasta jooksul, kuna heidete vool Läänemerre on püsinud talumatult kõrgel tasemel. Läänemere eutrofeerumine ja suur keskkonnamürkide sisaldus on tõsiasjad. Koormuse tõttu kasvab jätkuvalt Läänemere toitainesisaldus ning vetikate ja muu taimestiku hulk. Vetikate levikut reguleerib otseselt nende põhiliste toitainete, lämmastiku ja fosfori hulk.

5.3. Läänemere valgalal elab üle 85 miljoni inimese, kes on järjest teadlikumad Läänemere muret tekitavast olukorrast. Läänemere kaitse muudab siiski problemaatiliseks see, et eri arenguetappides rannikuriike on üheksa ja valgalal asuvaid maid üle kümne, muu hulgas Valgevene ja Ukraina. See on muutnud eri osapoolte tegevuse koordineerimise keeruliseks. Komitee on veendunud, et Läänemere muret tekitava olukorra tõttu on tõhusad ja kiired piiriülesed meetmed vältimatud (11).

5.4. Komitee arvates on olulisimate koormusallikatega tegelemine kiireim ja kulutõhusam viis kogu Läänemere olukorra parandamiseks. Näiteks Soome lahe individuaalselt suurim reostaja on Peterburg, mille reoveest ei eemaldata endiselt piisavalt toitaineid. On tehtud siiski märkimisväärseid edusamme. 2007. aastal käivitus Peterburi suurimas reoveepuhastis reovee fosfori keemiline sadestamine, mis vähendab märkimisväärselt Soome lahe fosforikoormust ja sinivetikate õitsemist. Kõigis Läänemere rannikuriikides tuleks tõhusamalt tegeleda ka eelkõige põllumajandusest pärinevate lenduvate heidetega. Lenduvate heidete vähendamisega võib märkimisväärselt parandada rannikuvete olukorda.

5.5. Komitee arvates on olulisim vahend Läänemere eutrofeerumise peatamiseks HELCOMi Läänemere tegevuskava (HELCOM Baltic Sea Action Plan), (12) mille allkirjastasid kõik Läänemere rannikuriigid ja Euroopa Komisjon 2007. aastal.

6. Energia ja mereturvalisus

6.1. Komitee on koostanud ELi energiapoliitika välismõõtme kohta eraldi arvamuse, (13) milles tõdetakse, et Läänemere strateegiaski sisalduvad energiaküsimused on ELi jaoks äärmiselt olulised. Piirkonna energiakoostöö hõlmab peaasjalikult energiat tarbivaid ja energia transiitriike. Keskne joon on ühendus Venemaaga. Piirkonna seisukohalt peaks eriline eesmärk olema see, et Euroopa Liit ja Venemaa jõuavad üksmeelele ja vastastikkuse põhimõttele tugineva uue kokkuleppeni (New EU/Russia Agreement), mis hõlmab muu hulgas energiaküsimusi. Venemaa peaks nõustuma gaasitransiidiga Venemaa võrgus ja lubama Euroopa ettevõtetel investeerida Venemaa energiavõrkude ja -allikate arendamisse.

Läänemere hapra ja juba tugevalt saastatud ökosüsteemi tõttu peab kavandatav Nord Stream Balticu gaasitoruprojekt täitma rangeid keskkonna- ja turvalisusnõudeid. Näiteks pärast Teist Maailmasõda uputati Läänemerre laskemoona, relvi ja keemiarelvi ning teave nende täpse asukoha ja seisundi kohta puudub. EMSK toetab Euroopa Parlamendi 8. juuli 2008. aasta resolutsiooni (14) ja soovitab tungivalt, et Nord Stream Balticu projekti osapooled analüüsiksid põhjalikult alternatiivseid võimalusi gaasitoru rajamiseks eelkõige maismaale. Sõltumata Nord Stream Balticu gaasitoru tulevikust peab ka Venemaa tingimusteta järgima ELi gaasiturgude õiguslikku raamistikku, sealhulgas juurdepääsu võimaldamist kolmandatele osapooltele.

6.2.1. Mereturvalisus on Läänemere rannikuriikide eriline mureallikas. Keskkonna seisukohalt on oluline väljakutse Läänemerel transporditud nafta kogus, mis on viimase 15 aasta jooksul seitsmekordistunud. 2007. aastal transporditi Läänemerel 145 miljonit tonni naftat; 2015. aastaks ennustatakse vastava näitaja suurenemist 240 miljonit tonnini. Läänemere rannikuriikide koostöö tulemusena andis Rahvusvaheline Mereorganisatsioon Läänemerele eriti tundliku mereala staatuse. Võimalikku naftaõnnetust ennetatakse laevade topeltpõhjade ja -keredega, mis muutuvad kohustuslikuks alates aastast 2010.. Komitee kutsub Läänemere piirkonna riike siiski üles välja töötama ühiseid järelevalve- ja teabevahetussüsteeme mereturvalisuse suurendamiseks.

6.2.2. Laevade toitainete heiteid saab vähendada reovett käsitlevate nõuete muutmisega MARPOLi konventsiooni IV lisas. Direktiivi 2000/59/EÜ eesmärk on suurendada laevade pilsi- ja reovee vastuvõttu sadamates. Samuti tuleks jätkuvalt innustada reoveeheidete vabatahtlikku vähendamist näiteks sadamate vastuvõtukohtade ja -mahtude suurendamisega. Lisaks tuleb Läänemere sadamates tagada piisavalt kiired ja paindlikud töötingimused ka suurtele lõbusõidulaevadele (15).

6.3. Kuigi laevade heited ei mõjuta märkimisväärselt Läänemere eutrofeerumist, on nende vähendamine lenduvate heidetega võrreldes lihtsam ja seega oluline.

7. Põllumajanduslike heidete vähendamine

7.1. HELCOMi Läänemere tegevuskava seab selged vähendamiseesmärgid toitainete koormusele igas Läänemere piirkonna riigis. Kõnealuste eesmärkide saavutamine eeldab Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika teatud elementide arendamist selliselt, et võetakse arvesse ka Läänemere piirkonna põllumajandusliku tootmise ja keskkonna erilisi tingimusi (16).

Selles kontekstis on konstruktiivne, et komisjon on oma tegevuskava eelnõus suurel määral arvesse võtnud Läänemeremaade põllumajandustootjate organisatsioonide ettepanekuid jätkusuutlikkuse, keskkonna ja põllumajanduse kohta. Sealjuures on keskendutud muu hulgas eelkõige keskkonnatehnoloogia, nõustamistegevuse ja sõnnikukäitluse valdkonna ning pestitsiide, sööta ja toiduaineid käsitlevate ELi eeskirjade rakendamise ja haldamisega seotud meetmetele.

Siin on eriti oluline liikmesriikide osalejate ja kodanikeühenduste, nagu põllumajandustootjate, keskkonnaorganisatsioonide ja tarbijate koostöö. Otsustava tähtsusega on parimate tavade määratlemine, kohaldamine ja levitamine piirkonna riikide vahel. Selliseid tavasid, mida eri osalejad võiksid süstemaatiliselt kohaldada, tuleks uuel programmiperioodil koguda näiteks maapiirkonna arenguprogrammidest. Samuti tuleks otsida võimalusi väetiste ja energia kasutamise tõhustamiseks (17).

8. Fosfori- ja lämmastikuheidete vähendamine reovee käitlemise tõhustamise abil

8.1. Komitee leiab, et Euroopa Liidu linnade reovee käitlemist puudutava direktiivi (18) täielik rakendamine on olulisim samm fosfori- ja lämmastikuheidete vähendamise suunas. Teine oluline samm on fosfori tõhusam eemaldamine HELCOMi soovituse 28E/5 kohaldamisega. Läänemere muret tekitavat olukorda silmas pidades on Euroopa Liidu praegune ajanõue 2015. aastaks siiski liiga pikk. Vaja on ambitsioonikamaid eesmärke. Komitee peab oluliseks tehniliste ja keemiliste puhastusprotsesside tõhustamist. Nende abil on võimalik saavutada kiireid tulemusi mõistlike kuludega.

8.2. Hea näide organiseeritud kodanikuühiskonna tegevusest Läänemere keskkonna kaitsmisel on John Nurmineni fond. Fondi puhta Läänemere projekti peaeesmärk on vähendada Läänemere eutrofeerumist ning suurendada mere olukorraga seotud keskkonnateadlikkust (19). Pearõhk on tegevusel, mille mõju Läänemere keskkonna- ja kasutusväärtusele on kiireim ja kulutõhusaim. Korjanduse tulust rahastatakse muu hulgas fosfori keemilise eemaldamise parandamist Läänemerre jõudvast olmereoveest. Fond osaleb aktiivselt keskkonnakaitses. Fondi eelis peitub muu hulgas tema paindlikkuses ja selles, et tegu on kasumit mittetaotleva ja bürokraatlikest piirangutest vaba ühinguga.

8.3. Komitee arvates võib kodanikuaktiivsusest sündinud algatustel olla märkimisväärne roll ka sellistes valdkondades, mida traditsiooniliselt haldab avalik sektor. Erasektori kogemused, teadmised ja lähenemisviisid täiendavad selgelt avaliku sektori tegevust.

Brüssel, 13. mai 2009 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Läänemere piirkonna all peetakse käesolevas arvamuses silmas Läänemere piirkonna rannikuriike, milleks on Soome, Rootsi, Taani, Saksamaa, Poola, Eesti, Leedu ja Venemaa. Kõik eelnimetatud riigid, v.a Venemaa, on Euroopa Liidu liikmesriigid.

(2) Esimene taoline aruteluüritus toimus Stockholmis 30. septembril 2008 ning teine korraldatakse Rostockis 5.–6. veebruaril 2009. Lisaks on korraldatud ümarlauakohtumisi Kaunases 18.–19. septembril 2008, Gdanskis 13. novembril 2008, Kopenhaagenis 1.–2. detsembril 2008 ja Helsingis 9. detsembril 2008. Internetikonsultatsioonid toimusid ajavahemikul 3.11.–31.12.2008.

(3) ELT C 309, 16.12.2006, lk 91.

(4) Komitee moodustas majandus- ja sotsiaalnõukogude ja samalaadsete institutsioonide võrgustiku Euromedi piirkonnas 1995. aastal talle Barcelona deklaratsiooniga antud volituste alusel.

(5) ELT C 27, 3.2.2009, lk 144.

(6) The Association of European Chambers of Commerce and Industry (Euroopa Kaubandus- ja Tööstuskodade Liit).

(7) Teenuste direktiivi rakendamist käsitleva uuringu 4. väljaanne; www.eurochambers.eu.

(8) http://ec.europa.eu/transport/infrastructure/consultations/2009_04_30_ten_t_green_paper_en.htm

(9) Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Transition report 2005: Business in transition and World Bank (2008), Macroeconomics and Growth Research Program/Investment Climate and the Microeconomics of Growth/Institutions and Governance Vt ka http://www.enterprisesurveys.org/ ärikliima tingimuste kohta eri riikides.

(10) Nende hulka kuuluvad töötajate keskorganisatsioonid, töötajate katusorganisatsioonid, Läänemere maade nõukogu, tööandjate keskorganisatsioonid ja Saksa sotsiaal- ja hariduspoliitika instituut.

(11) http://www.wwf.fi/wwf/www/uploads/pdf/balticseascorecard2008.pdf

(12) www.helcom.fi

(13) ELT C 182, 4.8.2009, lk 8.

(14) Euroopa Parlamendi 8. juuli 2008. aasta resolutsioon Läänemerre kavandatud Venemaad ja Saksamaad ühendava gaasijuhtme keskkonnamõju kohta (Petitsioonid 0614/2007 ja 0952/2007) (2007/2118(INI)).

(15) Samuti tuleks täielikult rakendada Helcomi soovitust 28E10 (Application of the no-special-fee system to ship-generated wastes and marine litter caught in fishing nets in the Baltic Sea area).

(16) Tuleb tagada ELi veepoliitika raamdirektiivi integreeritud vesikonna majandamiskavade tõhus rakendamine. Veekaitset põllumajanduses on võimalik edendada, seades esikohale keskkonna seisukohalt tundlikud piirkonnad.

(17) Läänemerele avalduva põllumajandusliku koormuse vähendamiseks on vajalikud uuendused nii põllumajanduspoliitika kavandamises kui ka meetmete rakendamises. Üks võimalik uute tavade näide võiks olla vabatahtlikud konkureerivad pakkumised põllumajanduse keskkonnasüsteemis. Taust: konkureeriv pakkumine on vabatahtlik meede, mille puhul on tegevus keskendunud nendele põllupindadele, kus oht toitainete vabanemiseks on kõige suurem ja kaitsemeetmete kulutõhususe suhe parim. Neile pakkumistele tuginedes toetavad ametiasutused talunikke praeguste kindlasummaliste toetuste asemel vastavalt sellele, milline on iga programmile väljapakutud põllupinda käsitlevate meetmete keskkonnakasu.

(18) Nõukogu direktiiv nr 91/271/EMÜ asulareovee puhastamise kohta.

(19) http://www.johnnurmisensaatio.fi/?lang=en