Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 105 osutatud veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi muutmise taotluse avaldamine

(2020/C 196/09)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (1) artiklile 98 kahe kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

TOOTESPETSIFIKAADI MUUTMISE TAOTLUS

„RIBEIRO“

PDO-ES-A1123-AM03

Kohaldamise alguskuupäev: 17.8.2017

1. Muutmise suhtes kohaldatavad eeskirjad

Määruse (EL) nr 1308/2013 artikkel 105 – oluline muudatus

2. Muutmise kirjeldus ja põhjused

2.1. Viinamarjasaaduste uue kategooria lisamine (kvaliteetvahuveinid)

Kirjeldus ja põhjused

Lisatud on uus veinide kategooria: kvaliteetvahuveinid (määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osa 5. kategooria).

Selle muudatuse tõttu on vaja muuta tootespetsifikaadi punkti 2 ja koonddokumendi punkti 2.3. Lisaks mõjutab muudatus kaudselt tootespetsifikaadi punkte 3, 7 ja 8.b.2. Koonddokumendis mõjutab muudatus järgmisi punkte: 4 (veinide kirjeldus), 5.a (veinivalmistuse eritavad), 8 (seos) ja 9 (märgistamisega seotud lisasätted).

Kõnealused veinid peavad olema valmistatud traditsioonilisel meetodil, kasutades üksnes valgeid või punaseid põhiviinamarjasorte, st kohalikke sorte, mis annavad veinile iseloomulikuma karakteri.

Muudatus on tingitud nende veinide tootmise traditsioonist selles piirkonnas, samuti praegu toodetavate vahuveinide kõrgest kvaliteedist. Vahuveinide tootmine algas Ribeiros 1920. aastatel ning mitmed tootjad jätkasid traditsiooni kuni 20. sajandi lõpuni. Aja möödudes vähenes see tava oluliselt. Tootmine oli piiratud ja juhuslik ning toimus peamiselt haruldusena või kingituseks või tunnustuseks tähtsatele külastajatele. Viimastel aastatel on tootmine siiski elavnenud. See on tingitud varasematest positiivsetest kogemustest ja üha nõudlikumatest tarbijatest, kes on huvitatud uutest kogemustest ning on valmis maksma eksklusiivse ja suhteliselt kalli toote eest. Eelnevad kogemused on näidanud, et päritolunimetuse põhiviinamarjasortidest võib traditsioonilisel meetodil vahuveine tootes saada kvaliteetveine.

2.2. Veinide kirjelduse muutmine

Kirjeldus ja põhjused

Kategooria 1 (veinid) puhul on uues spetsifikaadis sätestatud tootmises kasutatavatel sortidel põhinevad erinevused. See tähendab, et nimetust „Castes“ kasutatakse valgete ja punaste veinide puhul, mis on valmistatud üksnes teatavatest viinamarjadest, mida peetakse põhisortideks. Kõik need sordid on pärismaised ja piirkonna looduslike tingimustega väga hästi kohanenud. Nendeks on: ‘Caiño tinto’, ‘Caiño bravo’, ‘Caiño longo’, ‘Ferrón’, ‘Sousón’, ‘Mencía’, ‘Brancellao’, ‘Treixadura’, ‘Torrontés’, ‘Godello’, ‘Lado’, ‘Caiño blanco’, ‘Loureira’ ja ‘Albariño’. Puidust vaatides laagerdunud punaseid ja valgeid veine tähistatakse turul nimetusega „Barrica“.

Seetõttu tuleb kirjeldust muuta nii analüütiliste kui ka organoleptiliste omaduste osas, et lisada omadused, mis eristavad eespool mainitud nimetustega tähistatud veine teistest veinidest.

Seega mõjutab muudatus peamiselt tootespetsifikaadi punkti 2 ja koonddokumendi punkti 2.4 (veini kirjeldus). Lisaks mõjutab muudatus kaudselt tootespetsifikaadi punkte 3, 7 ja 8.b.2 ning koonddokumendi punkte 5.a (veinivalmistuse eritavad) ja 9 (märgistamisega seotud lisasätted).

Muudatus on põhjendatud vajadusega anda tarbijatele teavet, et nad saaksid teha paremaid ostuvalikuid. Teave aitab neil identifitseerida iseloomulike omadustega veine kas seetõttu, et need on valmistatud piirkonnale kõige sobivamatest viinamarjasortidest, nagu Ribeiro nimetusega „Castes“ tähistatud veinide puhul, või seetõttu, et need on laagerdunud puidust vaatides, nagu Ribeiro nimetusega „Barrica“ tähistatud veinide puhul.

Lisaks on organoleptilisse kirjeldusse tehtud väike muudatus, mille eesmärk on vältida viitamist meeldivatele omadustele ja kasutada objektiivsemaid kirjeldusi. Sama kehtib ka nimetustega „Castes“ ja „Barrica“ märgistamata valgete ja punaste veinide ning nimetusega „Ribeiro Tostado“ märgistatud veinide analüütiliste väärtuste kohta. Minimaalset alkoholisisaldust (üldine ja tegelik) on suurendatud nii valge kui ka punase veini puhul. Valgete veinide maksimaalset üldhappesust on suurendatud, samas kui punaste veinide minimaalset üldhappesust on vähendatud. „Ribeiro Tostado“ puhul on suurendatud naturaalset alkoholi üldsisaldust ja suhkrute minimaalset üldsisaldust.

Seega mõjutavad eelmises lõigus osutatud muudatused peamiselt tootespetsifikaadi punkti 2 ja koonddokumendi punkti 4 (veini kirjeldus). Need on põhjendatud viimastel aastatel tehtud degusteerimiste ja analüüside käigus saadud andmetega.

2.3. Muutused veinivalmistustavades (viljelustavad): istutustihedus

Kirjeldus ja põhjused

Tootespetsifikaadi punkti 3.a ja koonddokumendi punkti 5.a (viljelustavad) on muudetud.

Kehtestatud on minimaalne istutustihedus 3 000 viinapuud hektari kohta. Sellega asendatakse kehtiva tootespetsifikaadi säte, kus maksimaalseks istutustiheduseks oli 7 000 viinapuud hektari kohta.

Muutus on tingitud kõnealuse viinamarjakasvatuspiirkonna traditsioonist istutada viinapuud istandusse tihedalt. 1976. aasta eeskirjadega kehtestati eespool nimetatud ülemmäär 7 000 viinapuud hektari kohta, mida ei olnud varasemates, 1957. aasta eeskirjades. Muudatus tehti 1976. aastal, kuna peeti vajalikuks kehtestada ülemmäär, et parandada veini kvaliteeti ja ühtlasi hõlbustada mehhaniseerimist viinamarjaistandustes.

Nüüd teame, et kui veinitootmisvõimsust asjakohaselt jälgida, võib tihedus üle 7 000 viinapuu hektari kohta võimaldada kõrge kvaliteediga veinide tootmist. Uus spetsifikaat sisaldab märkimisväärset veinisaagi vähendamist hektari kohta, mis tähendab, et kõnealune muudatus ei kahjusta veini kvaliteeti.

2.4. Muutused veinivalmistustavades (viljelustavad): lõikamis- ja toestamissüsteemide üksikasjalikum reguleerimine

Kirjeldus ja põhjused

Tootespetsifikaadi punkti 3.a ja koonddokumendi punkti 5.a (viljelustavad) on muudetud.

Lubatud lõikamis- ja toestamissüsteeme on üksikasjalikumalt kirjeldatud. Eelkõige on ette nähtud nöörpuu, lehtrikujuline ja Guyot’ lõikus. Toestamine toimub pergolate või tokkidega. Praeguses sõnastuses öeldakse ainult seda, et „[lõikamine] toimub puitunud väätidel ja pikkadel võrsetel või jättes vajaliku arvu vääte ning toestamine toimub traatide või võrsetega“.

See muudatus on vajalik, kuna tootespetsifikaadi praegune sõnastus on väga ebamäärane ja ebatäpne ning võib seetõttu põhjustada väga erinevat liiki lõikamist. Eesmärk on hõlmata ainult need lõikamisviisid, mida tegelikult kasutatakse, mõningaid juba aastaid ja teised on hiljuti kasutusele võetud.

Nöörpuumeetodil lõikamine on hõlmatud hoolimata sellest, et see ei ole Ribeiro päritolunimetuse puhul traditsiooniline. See on lisatud mitmel põhjusel, sealhulgas järgmistel. Praktikas on seda lihtne teha. Viinamarjad saavad kasu võrsete ja lehtede jaotusest. Samuti võimaldab see jälgida saagikust ja toodetud viinamarjad on kvaliteetsed. Seepärast on otsustatud, et kõnealune lõikamissüsteem tuleks lisada päritolunimetuse puhul lubatute hulka.

Lehtrikujuline lõikus on Ribeiros kõige pikaajalisem ning seda kasutatakse mõnedes viinamarjaistandustes tänini. Selle lõikusviisi puhul jäetakse vajalik arv pikki võrseid ja mõni puitunud väät. Nooremate viinapuude puhul toestatakse vääte ja tüve tokkidega. Kui viinamarjaistandustes võeti esmakordselt kasutusele traatidega toestussüsteemid, hakati lisaks rakendama Guyot’ süsteemi. Uues spetsifikaadis on seda nüüd sõnaselgelt mainitud.

2.5. Muutused veinivalmistustavades: maksimaalne saagikus

Kirjeldus ja põhjused

Veini ja vahuveini puhul on ekstraheerimissaagist suurendatud praeguselt 70 liitrilt 100 kg viinamarjade kohta 74 liitrini või nimetustega „Ribeiro Castes“, „Ribeiro Barrica“ ja „Ribeiro Espumoso“ tähistatud veinide puhul 72 liitrini. Seevastu viinamarjade toodangut hektari kohta on vähendatud praeguselt 30 000 kilogrammilt hektari kohta 13 000 kilogrammini valgete veinide „Ribeiro Castes“, „Ribeiro Barrica“ ja „Ribeiro Espumoso“ tootmiseks kasutatavate viinamarjade puhul. Viinamarjade puhul, mida kasutatakse samade veinide punaste versioonide tootmiseks, on see nüüd 12 000 kilogrammi hektari kohta. Kõigi muude veinide puhul on viinamarjasaagiks kehtestatud 19 000 kilogrammi hektari kohta. „Ribeiro Tostado“ valmistamiseks kasutatavate viinamarjade saagikus jääb samaks: 12 000 kilogrammi hektari kohta.

Nende muudatuste tulemus on veinitoodangu märkimisväärne vähenemine hektari kohta, praeguselt 210 hektoliitrilt hektari kohta 140,60–86,40 hektoliitrini hektari kohta, olenevalt veini tüübist. „Ribeiro Tostado“ veinide puhul jääb ekstraheerimissaagis muutumatuks: 40 liitrit 100 kg saagi kohta.

Muudatused mõjutavad tootespetsifikaadi punkte 3.b, 5 ja 8.b.1 ning koonddokumendi punkte 5.a (veinivalmistuse eritavad) ja 5.b (maksimaalne saagikus).

Ekstraheerimissaagise suurendamine on tingitud asjaolust, et tootmises kasutatav kaasaegne tehnoloogia võimaldab suuremat ekstraheerimissaagist, ilma et kahjustataks veini kvaliteeti.

Kehtivas tootespetsifikaadis märgitud viinamarjasaagis hektari kohta on 30 000 kg. See on 1976. aastal heakskiidetud päritolunimetust käsitlevates eeskirjades esitatud saagis. Suur saagis tuleneb erinevast ajastust ja erinevast lähenemisviisist viinamarjakasvatusele, mida enam ei kohaldata. Tänapäeval on kvaliteet suurem probleem kui kvantiteet. Saagise märkimisväärse vähendamise eesmärk on saavutada tooraine ja seega ka päritolunimetusega hõlmatud veinide kõrgem kvaliteet.

2.6. Muutused veinivalmistustavades: veinivalmistuse eritavade määratlemine vahuveinide ning nimetustega „Ribeiro Castes“, „Ribeiro Barrica“ ja „Ribeiro Tostado“ tähistatud veinide puhul

Kirjeldus ja põhjused

Spetsifikaadi punkte 3.b, 3.c ja 3.d ning koonddokumendi punkti 5.a (veinivalmistuse eritavad) on muudetud.

Kasutusele on võetud uus veinitoodete kategooria – Ribeiro vahuvein – ning 1. kategoorias on määratletud uued veinitüübid: „Ribeiro Castes“ ja „Ribeiro Barrica“. Seepärast on vaja määratleda nende tootmise eritingimused. Lisaks on täpsustatud, et „Ribeiro Tostado“ veinid peavad olema valged või punased ning valmistatud eranditult põhisortidest.

„Ribeiro Castes“ veinid peavad olema valmistatud eranditult põhisortidest. „Ribeiro Barrica“ veinid on punased või valged veinid, mida on tootmisprotsessi mis tahes etapis hoitud vaatides, mille maksimaalne maht on 600 liitrit, ja mis on samuti valmistatud eranditult põhiviinamarjasortidest.

Lisaks sellele peavad vahuveinid olema valmistatud traditsioonilisel meetodil üksnes põhiviinamarjasortidest ja brut- või brut nature-tüüpi.

Need muudatused tulenevad vajadusest kehtestada konkreetsed objektiivsed tingimused nendele veinidele, mida märgistatakse turul erinevalt. Kõigi nende veinide põhiline ja ühine omadus on see, et need on valmistatud üksnes viinamarjadest, mis on liigitatud põhisortideks. Kõiki selliseid sorte kasvatatakse piirkonnas traditsiooniliselt. Nendest saab veine, mis kõige paremini väljendavad Ribeiro veinide ainulaadseid omadusi.

2.7. Muutused veinivalmistustavades: viinamarjavirde minimaalse suhkrusisalduse suurendamine kategooria „Tostados“ puhul

Kirjeldus ja põhjused

Spetsifikaadi punkti 3.d ning koonddokumendi punkti 5.a (veinivalmistuse eritavad) on muudetud.

Viimaste aastate kogemused ja „Ribeiro Tostado“ tootmise tulemused näitavad, et oleks kasulik suurendada kuivatatud viinamarjadest saadud viinamarjavirde minimaalset suhkrusisaldust, tõstes praegust määra 300 grammi liitri kohta 350-le.

2.8. Sortide liigitamine põhisortideks ja kõrvalsortideks

Kirjeldus ja põhjused

Spetsifikaadi punkti 6 ja koonddokumendi punkti 7 on muudetud.

See on üks tootespetsifikaadi muutmise peamine uuendus. Sellega luuakse kaks eraldi kategooriat viinamarjasortide jaoks, mida võib kasutada „Ribeiro“ päritolunimetusega veinide valmistamiseks: põhisordid ja kõrvalsordid. Eristamine põhineb peamiselt kvaliteedil, mida sordid annavad kõnealuse päritolunimetusega veinidele. Kvaliteedi hindamisel lähtutakse kahest peamisest kriteeriumist. Ühest küljest on olemas puhttehniline kvaliteet ja teisest küljest võimalik erilisus, mida konkreetsed viinamarjasordid tootele annavad. Põhisordid on omamaised sordid ja need on alati Galicia autonoomse piirkonna koostatud sortide liigituses soovitatud sordid. Liigitus on järgmine:

— Põhisordid. Punane: ‘Caíño tinto’, ‘Caíño bravo’, ‘Caíño longo’, ‘Ferrón’, ‘Sousón’, ‘Mencía’ ja ‘Brancellao’ Valge: ‘Treixadura’, ‘Torrontés’, ‘Godello’, ‘Lado’, ‘Caíño blanco’, ‘Loureira’ ja ‘Albariño’

— Kõrvalsordid. Punane: ‘Garnacha tintorera’ ja ‘Tempranillo’ Valge: ‘Palomino’ ja ‘Albillo’ Märgistust „Castes“ ja „Barrica“ kandvad veinid peavad olema valmistatud eranditult põhisortidest, nagu ka kvaliteetvahuveinid ja naturaalsed magusad veinid („Tostado“).

2.9. Sortide lisamine ja väljajätmine

Kirjeldus ja põhjused

Spetsifikaadi punkti 6 ja koonddokumendi punkti 7 on muudetud.

Tehakse ettepanek lisada põhisortidena valged sordid Lado ja Caíño blanco ning jätta välja valge sort Macabeo.

Nende muudatuste selgitus on esitatud allpool.

— Lado (lisatud) Lado on sort, mida soovitab Galicia autonoomne piirkond kooskõlas Hispaania õigusaktidega. Tegemist on omamaise sordiga geograafilises piirkonnas, mis hõlmab päritolunimetust „Ribeiro“. Kõnealuse sordi kasutamine on kahtlemata kasvamas ja selles paikkonnas valdavam kui üheski teises tootmispiirkonnas. See sobib hästi kohalike põllumajandus- ja kliimatingimustega ning piirkonna traditsiooniliste viljelussüsteemidega. Sort annab piirkonna veinidele kvaliteedi ja eripära, mistõttu on oluline selle kasutamine heaks kiita.

— Caíño blanco (lisatud) Seda sorti soovitab samuti Galicia autonoomne piirkond kooskõlas Hispaania õigusaktidega. Sorti on Ribeiro piirkonda mitme aastakümne jooksul järk-järgult sisse toodud, peamiselt aladelt, mis külgnevad päritolunimetuse „Rías Baixas“ piirkonnaga, kus see on juba eeskirjadesse lisatud. Algselt oli sordi mõju, nagu ka viinamarjakasvatajate ja tootjate nõudlus selle järele piiratud. Seepärast ei peetud vajalikuks lisada sorti päritolunimetust käsitlevatesse eeskirjadesse. Sort kohandus aga hästi kohalike põllumajandus- ja kliimatingimustega ning piirkonna traditsiooniliste viljelussüsteemidega. Sordi positiivne mõju nende veinide kvaliteedile, milles seda kasutatakse, põhjustas sektoris järk-järgult nõudluse selle eeskirjadesse lisamise järele, et päritolunimetusega „Ribeiro“ kaitstud veine oleks võimalik selle sordiga valmistada.

— Macabeo (välja jäetud) Seda sorti on päritolunimetuse „Ribeiro“ eeskirjades kasutatud alates esimesest versioonist 1957. aastal. Siiski on nüüdseks selge, et sort ei ole piirkonnale iseloomulik ei tootmise ega ka kvaliteedi ja omaduste lisamise poolest päritolunimetusega kaitstud veinidele. Seetõttu teeme ettepaneku jätta see sort päritolunimetusega „Ribeiro’“ kaitstud veinide tootmisest välja.

2.10. Uued meetmed kontrollide parandamiseks

Kirjeldus ja põhjused

Tootespetsifikaadi punkti 8.b.3 on muudetud. See ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

Registreeritud rajatised peavad olema sõltumatud ega tohi vahetult külgneda registreerimata rajatistega, vaid olema nendega ühenduses üksnes avalike teede kaudu. Lisaks tuleb iga kuu deklareerida kõik veinitarned ja -saadetised.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Ribeiro

2. Geograafilise tähise tüüp

Kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Kvaliteetvahuvein

15. Kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein

4. Veini(de) kirjeldus

„Ribeiro Castes“ ja „Ribeiro“ (valge)

Veini välimus

Läbipaistev, helekollase kuni kuldse varjundiga ja rohelise kuni kuldse tooniga, sõltuvalt vanusest ja tootmismeetodist.

Veini aroomiomadused

Puhtad ja julged aroomid, millel on mõned järgmised tunnused: küpsed ja värsked puuviljad, lilled, mesi, maitsetaimed, taimed ja palsamid. Kategooria „Castes“ veinid on komplekssemad ja keskmiselt intensiivsed.

Iseloomulikud maitsed

Värske ja tasakaalustatud, veatu ja püsiva järelmaitsega. Kategooria „Castes“ veinid evivad rohkem struktuuri, kangust, maitset, ekstraheeritust ja järelmaitset.

* Kui piiranguid ei ole kehtestatud, tuleb järgida kohaldatavaid ELi õigusakte.

* „Castes blancos“ minimaalne tegelik alkoholisisaldus: 11 mahuprotsenti

* Veinide puhul, mida on laagerdatud puidust vaatides kauem kui kolm kuud ja mis on kuni üks aasta vanad, on maksimaalne lenduvate hapete sisaldus 0,85 grammi liitri kohta (14,17 milliekvivalenti liitri kohta (meq/l)). Kui kõnealuseid veine laagerdatakse üle aasta, on kogused 0,9 grammi liitri kohta (15 meq/l) pluss 0,06 grammi liitri kohta (1 meq/l) iga alkoholisisalduse kraadi kohta, mis ületab 11 mahuprotsenti. Mingil juhul ei tohi ületada kehtivates õigusaktides sätestatud piirmäärasid.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 9,5 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 200

„Ribeiro Castes“ ja „Ribeiro“ (punane)

Veini välimus

Läbipaistev, keskmise värvustugevusega, värvus varieerub lillast kuni kirsipunaseni ja toonid on lilla kuni terrakota, sõltuvalt vanusest ja tootmismeetodist.

Veini aroomiomadused

Puhtad ja julged aroomid, millel on mõned järgmised tunnused: küpsed ja värsked punased ja tumedad puuviljad, lilled, maitsetaimed, piimatooted, taimed ja palsamid. Kategooria „Castes“ veinid on komplekssemad ja keskmiselt intensiivsed.

Iseloomulikud maitsed

Värske, tasakaalustatud, keskmiselt kõrge tanniinilise struktuuriga ja veatu, kestev järelmaitse. Kategooria „Castes“ veinid evivad rohkem tanniinilist peenust, kangust, maitset, ekstraheeritust ja järelmaitset.

* Kui piiranguid ei ole kehtestatud, tuleb järgida kohaldatavaid ELi õigusakte.

* „Castes tintos“ minimaalne tegelik alkoholisisaldus: 11 mahuprotsenti

* Veinide puhul, mida on laagerdatud puidust vaatides kauem kui kolm kuud ja mis on kuni üks aasta vanad, on maksimaalne lenduvate hapete sisaldus 0,85 grammi liitri kohta (14,17 milliekvivalenti liitri kohta (meq/l)). Kui kõnealuseid veine laagerdatakse üle aasta, on kogused 0,9 grammi liitri kohta (15 meq/l) pluss 0,06 grammi liitri kohta (1 meq/l) iga alkoholisisalduse kraadi kohta, mis ületab 11 mahuprotsenti. Mingil juhul ei tohi ületada kehtivates õigusaktides sätestatud piirmäärasid.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 9,5 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 150

„Ribeiro Barrica“ (valge)

Veini välimus

Läbipaistev, helekollase kuni kuldse varjundiga ja rohelise kuni kuldse tooniga, sõltuvalt vanusest ja tootmismeetodist.

Veini aroomiomadused

Aromaatselt kompleksne, puhta, julge lõhnaga, tasakaalus puitja aromaatse komponendiga, keskmise intensiivsusega ning mõne järgmise tunnusega: küpsed puuviljad, värsked puuviljad, kuivatatud puuviljad, lilled, mesi, keedised, maitsetaimed, taimed, palsamid, vürtsid, rösti- ja küpsetusaroomid.

Iseloomulikud maitsed

Värske, tasakaalustatud ja intensiivne, maitseküllane ja ekstraktiga, hea struktuuri ja mahuga, veatu, pika järelmaitsega.

* Kui piiranguid ei ole kehtestatud, tuleb järgida kohaldatavaid ELi õigusakte.

* Veinide puhul, mida on laagerdatud puidust vaatides kauem kui kolm kuud ja mis on kuni üks aasta vanad, on maksimaalne lenduvate hapete sisaldus 0,85 grammi liitri kohta (14,17 milliekvivalenti liitri kohta (meq/l)). Kui kõnealuseid veine laagerdatakse üle aasta, on kogused 0,9 grammi liitri kohta (15 meq/l) pluss 0,06 grammi liitri kohta (1 meq/l) iga alkoholisisalduse kraadi kohta, mis ületab 11 mahuprotsenti. Mingil juhul ei tohi ületada kehtivates õigusaktides sätestatud piirmäärasid.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 200

„Ribeiro Barrica“ (punane)

Veini välimus

Läbipaistev, keskmise värvustugevusega, värvus varieerub lillast kuni kirsipunaseni ja toonid on lilla kuni terrakota, sõltuvalt vanusest ja tootmismeetodist.

Veini aroomiomadused

Aromaatselt kompleksne, puhta, julge lõhnaga, tasakaalus puitja aromaatse komponendiga, keskmise intensiivsusega ning mõne järgmise tunnusega: küpsed ja värsked punased ja tumedad puuviljad, kuivatatud puuviljad, lilled, keedised, maitsetaimed, taimed, piimatooted, palsamid, vürtsid, rösti- ja küpsetusaroomid.

Iseloomulikud maitsed

Värske, tasakaalustatud ja intensiivne, maitseküllane ja ekstraktiga, hea struktuuri ja mahuga, veatu, pika järelmaitsega.

* Kui piiranguid ei ole kehtestatud, tuleb järgida kohaldatavaid ELi õigusakte.

* Veinide puhul, mida on laagerdatud puidust vaatides kauem kui kolm kuud ja mis on kuni üks aasta vanad, on maksimaalne lenduvate hapete sisaldus 0,85 grammi liitri kohta (14,17 milliekvivalenti liitri kohta (meq/l)). Kui kõnealuseid veine laagerdatakse üle aasta, on kogused 0,9 grammi liitri kohta (15 meq/l) pluss 0,06 grammi liitri kohta (1 meq/l) iga alkoholisisalduse kraadi kohta, mis ületab 11 mahuprotsenti. Mingil juhul ei tohi ületada kehtivates õigusaktides sätestatud piirmäärasid.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 150

„Ribeiro Espumoso“ (valge ja roosa)

Veini välimus

Läbipaistev, peente, püsivate mullidega, helekollase kuni kuldse värvusega (valged vahuveinid) ja vaarikaroosa kuni oranžikasroosa värvusega (roosad vahuveinid). Varjundid varieeruvad rohelisest kuldse toonini (valged vahuveinid) ja violetsest oranži toonini (roosad vahuveinid), sõltuvalt vanusest ja tootmismeetodist.

Veini aroomiomadused

Aromaatselt kompleksne, puhta, julge lõhnaga, keskmise kuni suure intensiivsusega ning mõne järgmise tunnusega: küpsed puuviljad, värsked puuviljad, kuivatatud puuviljad, pärm, riivsai, küpsetised, lilled, mesi, keedised, maitsetaimed, taimed, palsamid, vürtsid ja röstiaroomid.

Iseloomulikud maitsed

Värske, tasakaalustatud ja intensiivne, maitseküllane ja ekstraktiga, keskmise struktuuri ja mahuga; mullid on peened, püsivad, meeldivad, pehmed ja kreemjad, veatu järelmaitse on keskmine kuni pikk.

* Kui piiranguid ei ole kehtestatud, tuleb järgida kohaldatavaid ELi õigusakte.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 10 Minimaalne üldhappesus 5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 16,7 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 185

„Ribeiro Tostado“ (valge ja punane)

Veini välimus

Läbipaistev, värvus merevaigukollasest kuni mahagonini ja toonid kuldsest kastanpruunini. Punastes veinides võivad tekkida kergemad punased toonid sõltuvalt nende vanusest ja tootmismeetodist.

Veini aroomiomadused

Aromaatselt kompleksne, puhta, julge lõhnaga, keskmise kuni suure intensiivsusega ning mõne järgmise tunnusega: küpsed puuviljad, kuivatatud puuviljad, suhkrustatud puuviljad, kuivatatud puuviljad, mesi, maitsetaimed, vürtsid, palsamid, rösti- ja küpsetusaroomid ning lehtpuit.

Iseloomulikud maitsed

Magus ja tasakaalustatud, tagasihoidliku värskusega, intensiivne, suure mahu ja õlise tundega, ekstraktiga, väga maitseküllane, veatu ja kauakestev järelmaitse, mis on väga intensiivne ja pikk.

* Kui piiranguid ei ole kehtestatud, tuleb järgida kohaldatavaid ELi õigusakte.

* Maksimaalne väävlisisaldus: 200 mg/l punaste ja 250 mg/l valgete puhul.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13 Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 35 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

Veinivalmistuse eritavad

— Valged ja punased Ekstraheerimissaagis ei tohi ületada 72 liitrit veini 100 kg viinamarjade kohta, kui tegemist on põhiviinamarjasortidest valmistatud veiniga: „Ribeiro Castes“, „Ribeiro Barrica“ ja „Ribeiro Espumoso“. Muude veinide puhul on see arv 74 liitrit veini 100 kg viinamarjade kohta. „Ribeiro Castes“ veinid peavad olema valmistatud eranditult põhisortidest. „Ribeiro Barrica“ veinid on punased või valged veinid, mida on tootmisprotsessi mis tahes etapis hoitud vaatides, mille maksimaalne maht on 600 liitrit, ja mis on samuti valmistatud eranditult põhiviinamarjasortidest.

— Vahuvein Lisaks sellele peavad vahuveinid olema valmistatud traditsioonilisel meetodil üksnes põhiviinamarjasortidest ja brut- või brut nature-tüüpi.

— „Tostado“ Valmistatud üksnes punastest või valgetest põhisortidest. Viinamarjade loomulik kuivatamine kaetud aladel, kus on asjakohased tingimused, mis võimaldavad nõuetekohast kuivatamist loomuliku ventilatsiooni abil. Kuivatamisaeg on vähemalt kolm kuud. Viinamarjavirre peab sisaldama vähemalt 350 grammi suhkruid liitri kohta. Maksimaalne saagikus on 40 liitrit veini 100 kg kuivatatud viinamarjade kohta. Veini laagerdatakse tamme- või kirsipuuvaatides nii, et puiduga kokkupuute aeg ei oleks kokku lühem kui kuus kuud. See hõlmab vajaduse korral ümberpööramist käärimisprotsessi ajal. Pudelis laagerdamine peab kestma vähemalt kolm kuud.

Viljelustavad

Uutes istandustest peab istutustihedus olema vähemalt 3 000 viinapuud hektari kohta.

Iga-aastasel lõikamisel kasutatakse Guyot’, nöörpuu- või gobelet-meetodit või võrsete lõikamist.

Toestamine toimub pergolate või tokkidega.

b. Maksimaalne saagikus

Valged põhisordid „Castes“, „Barrica“ ja „Espumoso“ veinide puhul

13 000 kg viinamarju hektari kohta

Valged põhisordid „Castes“, „Barrica“ ja „Espumoso“ veinide puhul

93,6 hektoliitrit hektari kohta

Valged põhisordid „Tostado“ veinide puhul

13 000 kg viinamarju hektari kohta

Valged põhisordid „Tostado“ veinide puhul

52 hektoliitrit hektari kohta

Punased põhisordid „Tostado“ veinide puhul

12 000 kg viinamarju hektari kohta

Punased põhisordid „Tostado“ veinide puhul

48 hektoliitrit hektari kohta

Valged ja punased põhisordid veinide puhul, mida ei ole eespool nimetatud

19 000 kg viinamarju hektari kohta

Valged ja punased põhisordid veinide puhul, mida ei ole eespool nimetatud

140,6 hektoliitrit hektari kohta

Kõrvalsordid

19 000 kg viinamarju hektari kohta

Kõrvalsordid

140,6 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Ribeiro päritolunimetusega veinide tootmispiirkond hõlmab maa-alasid, mis asuvad järgmistes omavalitsusüksustes ja paikkondades: Ribadavia, Arnoia, Castrelo de Miño, Carballeda de Avia, Leiro, Cenlle, Beade, Punxíni ja Cortegada omavalitsusüksused; Banga, Cabanelase ja O Baróni vallad, O Carballiño omavalitsusüksus; Pazos de Arenteiro, Albarellose, Laxase, Cameixa ja Moldesi vallad Boborási omavalitsusüksuses; Santa Cruz de Arrabaldo ja Untesi paikkonnad Ourense omavalitsusüksuses; Puga, A Eirexa de Puga, O Olivari paikkonnad, Feá y Celeiróni küla ja Alongose vald Toéni omavalitsusüksuses ning A Touza küla San Amaro omavalitsusüksuses.

Kõik need omavalitsusüksused asuvad Galicia autonoomse piirkonna Ourense provintsis.

7. Veiniviinamarjade põhisordid

‘FERRÓN’

‘ALBARIÑO’

‘MENCÍA’

‘BRANCELLAO’

‘CAÍÑO BLANCO’

‘CAÍÑO BRAVO’

‘TREIXADURA’

‘CAÍÑO TINTO’

‘SOUSÓN’

‘TORRONTÉS’

‘GODELLO’

‘LADO’

‘LOUREIRA’ – ‘LOUREIRO BLANCO’

‘CAÍÑO LONGO’

8. Seos(t)e kirjeldus

Vein

Piirkond asub Galicia klimaatilise ülemineku alal, millele on iseloomulik ümbritsevate mägede pakutav vari ja Atlandi ookeani lähedus. Kliima on mõõdukas ja vahemereline ning Atlandi ookeani mõju tasakaalustab piirkonna lääneosas asuv mäeahelik. Mäed kaitsevad piirkonda tormide eest, mis suunduvad merelt sisemaale. Eripäraks on päevaste ja öiste temperatuuride suur erinevus, vähene sademete hulk pärast tolmeldamist, harimata maad, peamiselt graniidist, kuhu mahub vähe põlde, ja järsk mägine maastik.

Piirkond on viinamarjakasvatuseks sobivuse piiril. Viljad ei valmi kergesti, vaid saavutavad vajaliku alkohoolse küpsuse samal ajal kui fenoolse küpsuse. Sel viisil säilib veini tasakaalustatud värskus, mis tuleneb looduslikust happesusest, kus viinhape domineerib õunhappe üle. Piirkonna kergelt kontinentaalne olemus koos valitsevate õhuvooludega tingib päevase ja öise temperatuuri märkimisväärse erinevuse. See soodustab aeglast küpsemist, mis suurendab loomulikku värskust ja aroomi.

Piirkonna künkalist maastikku ära kasutades rajasid tootjad viinamarjaistandused kõige soodsamalt paiknevatele nõlvadele. Sageli ehitasid nad terrasse, et hõlbustada viinapuude kasvatamist ja anda mullale suurem sügavus, mille tulemuseks on maastik, kus inimese sekkumine on väga ilmne. Sel viisil tagasid tootjad, et taimed saavad piisavalt päikesevalgust ja toodavad seega suhkruid, mis on vajalikud sobiva alkoholisisaldusega veini tootmiseks. Nagu eespool öeldud, on piirkond viinamarjakasvatuseks sobivuse piiril.

Teine nende veinide ja piirkonna vahelise seose oluline aspekt puudutab kasutatavaid viinamarjasorte. Enamik neist on piirkonnas traditsiooniliselt kasvatatavad sordid, mida leidub harva teistes viinamarjakasvatuspiirkondades. Tuntuim valge sort on ‘Treixadura’, mis on selles geograafilises piirkonnas kõige tüüpilisem ja laialdaselt kasvatatav sort. Kõnealused sordid on keskkonnaga täielikult kohanenud ja neid kasvatatakse tootjate poolt aja jooksul tehtud valikute tõttu. Piirkonna tingimustes võimaldavad need sordid, eelkõige ‘Treixadura’, toota väga aromaatseid ja puuviljalisi veine, millel on lillelised nüansid. Alkoholisisaldus kompenseerib happesuse, mille tulemuseks on värsked ja tasakaalustatud veinid.

Kvaliteetvahuvein

Ribeiro päritolunimetusega kvaliteetvahuveinide valmistamisel kasutatakse traditsioonilist meetodit. Vahuveinide omadused on tihedalt seotud konkreetsete keskkonnatingimuste ja kasutatavate viinamarjasortidega.

Kõnealust keskkonda iseloomustab mõõdukas vahemereline kliima, millel on Atlandi ookeani mõju. Päevased ja öised temperatuurid on väga erinevad ning pärast tolmeldamist on sademeid vähe. Põlde mahub tegema vähe ja neid ümbritseb mägine maastik. Piirkonna viinamarjakasvatus on arenenud piiravates tingimustes ja viinamarjad ei küpse kergesti. Viinamarjakasvatajad kasutavad ära piirkonna künkalist pinnast, paigutades viinamarjaistandused päikesepaistelisematele nõlvadele. Öiste ja päevaste temperatuuride erinevus soodustab viljade aeglast küpsemist, mis omakorda suurendab vahuveinide loomulikku värskust ja aroomi.

Kõik kasutatavad viinamarjasordid on pärismaised ja kohandunud piirkonna konkreetsete keskkonnatingimustega. Sordid on piirkonna tootjate poolt aastate jooksul valitud. Nende seas on olulisim sort ‘Treixadura’, mida kasvatatakse kõige rohkem. Siiski sobivad vahuveinide valmistamiseks väga hästi ka sordid ‘Loureiro’ ja ‘Albariño’. Piirkonna mullastiku- ja kliimatingimused võimaldavad neid sorte koristada varakult, kui on saavutatud suhkru ja happesuse õige tasakaal. Viinamarjad korjatakse, kui nende suhkrusisaldus on mõõdukas ja happesus sobiv. See võimaldab toota tasakaalustatud baasveine, mis ei ole liiga alkohoolsed, kuid on väga aromaatsed. Teistes lähedal asuvates viinamarjakasvatuspiirkondades põhjustaks varasem saagikoristus, et vähendada baasveini alkoholisisaldust, happesuse suurenemise, mida siin ei juhtu. Peamine põhjus oleks liigne õunhape, mis vähendaks toodetava veini kvaliteeti.

Need sordid kujutavad endast väärtuslikku geneetilist pärandit. See annab ainulaadse kvaliteedi kõnealusest piirkonnast pärit eri liiki veinidele, eelkõige väga aromaatsetele ja puuviljalistele vahuveinidele.

Kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein („Tostado“)

„Tostado del Ribeiro“ on kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein. Selle erilised omadused tulenevad tootmisel kasutatavast toorainest, looduslikest keskkonnatingimustest ja erilisest tootmismeetodist, mis põhineb kohalike tootjate teadmistel.

Tooraineks on piirkonnale omased viinamarjasordid, mis on kohandunud konkreetsete keskkonnatingimustega. Nende sortide hulgas on olulisim ‘Treixadura’, mis on kõige levinum ja iseloomulikum.

Keskkonda iseloomustab mõõdukas vahemereline kliima, millel on Atlandi ookeani mõju. Päevased ja öised temperatuurid on väga erinevad ning pärast tolmeldamist on sademeid vähe. Põlde mahub harimata maale tegema vähe ja neid ümbritseb mägine maastik. Viinapuid kasvatatakse kõige päikesepaistelisematel nõlvadel, et viinamarjad saaksid korralikult valmida.

Piirkond on viinamarjakasvatuseks sobivuse piiril, kus viinamarjad ei valmi kergelt. Küpsemine on võimalik ainult seetõttu, et kasutatavad viinamarjasordid on kohandunud ja neid kasvatatakse hoolikalt valitud maatükkidel. See muudab veini väga eriliseks. Tegemist on magusa veiniga, mis on pärit piirkonnast, kus looduslikud keskkonnatingimused selle tootmist tavaliselt ei võimalda.

Tootmine on võimalik tänu tootmistehnikatele, mille kohalikud tootjad on aja jooksul välja arendanud. Pärast viinamarjade korjamist panevad tootjad kobarad järelküpsema kaetud aladele, kus on loomulik ventilatsioon. Sort ‘Treixadura’ sobib kuivatamiseks eriti hästi, kuna selle kest on paksem ja vastupidavam kui teistel sortidel. See võimaldab tal paremini toime tulla loomuliku kuivamisega.

Lisaks on selles piirkonnas kuivem sügis, kui võiks eeldada, arvestades lähedust Atlandi ookeanile. Kuiv sügis on tingitud piirkonda läänes ümbritsevatest mägedest, mis moodustavad kaitsebarjääri. Need tingimused aitavad kaasa kuivatamisele. Viinamarjad ei ole liiga kõrge õhuniiskuse käes, mis aeglustaks loomulikku dehüdratsiooniprotsessi ja suurendaks krüptogaamiliste haiguste riski. Sügistemperatuurid on enamasti mõõdukad, mis samuti aitab kaasa kuivatamisprotsessile. Kaugemal sisemaal asuvate piirkondade eeliseks on madalam õhuniiskus. Selle puuduseks on aga asjaolu, et madal temperatuur muudab loomuliku kuivatamise raskemaks.

Kuivatamisprotsessi tulemuseks on magus ja tasakaalustatud vein, mille üldsuhkrusisaldus on üle 120 grammi liitri kohta ja mis on piirkonna viinamarjakasvatusele väga iseloomulik. Veini hind on kõrge, selle tootmine on kulukas ja sellel on suurepärane maine.

9. Olulised lisatingimused

Õigusraamistik:

riigisisestes õigusaktides.

Lisatingimuse liik:

pakendamine määratletud geograafilises piirkonnas

Tingimuse kirjeldus

Veinide transportimine ja villimine väljaspool tootmispiirkonda kujutab endast ohtu veini kvaliteedile, see võib väljenduda happesuse vähenemises, temperatuurimuutustes jm. Mida kaugemale veini transporditakse, seda suurem on risk. Päritolupiirkonnas villimine võimaldab säilitada toote eripära ja omadused. See koos päritolunimetuse „Ribeiro“ veinitootjate aastate jooksul omandatud kogemuste ja põhjalike teadmistega veinide eriliste omaduste kohta tingib vajaduse villida vein päritolupiirkonnas. Selle tulemusena säilivad nende veinide kõik füüsikalised, keemilised ja organoleptilised omadused.

Õigusraamistik:

riigisisestes õigusaktides.

Lisatingimuse liik:

Märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Pudelisse villitud veini etiketil peab olema päritolunimetus ja logo.

Kaitstud päritolunimetusega „Ribeiro“ veinide puhul, mis on toodetud põhisortidest, on märgistusel, pakendil ja reklaammaterjalides lubatud kasutada järgmisi mõisteid: „Castes“, „Barrica“, „Espumoso“ ja „Tostado“.

Veinide puhul, mis ei ole liigitatud kategooriasse „Castes“, „Barrica“, „Espumoso“ või „Tostado“, ei ole lubatud märgistusel kasutada sõnu „caste“ ja „autóctonas“ ega ühegi põhisordi nime. Samuti ei ole lubatud kasutada muid termineid, mis võiksid tarbijat veini omaduste osas eksitada, eelkõige termineid, mis võivad põhjustada segiajamist kategooriatega „Ribeiro Castes“, „Ribeiro Barrica“, „Ribeiro Espumoso“ ja „Ribeiro Tostado“.

Saagikoristusaasta peab olema märgitud kategooriate „Castes“ ja „Barrica“ veinide etikettidele.

Pakendil peab olema nummerdatud kvaliteedipitser või ees- ja tagaetikett, mille on välja andnud reguleeriv asutus. Need peavad olema pakendile kinnitatud vastava veinitootja juures.

Link tootespetsifikaadile

https://mediorural.xunta.gal/fileadmin/arquivos/alimentacion/produtos_calidade/2019/DOP_RIBEIRO_Pliego_Condiciones_octubre_2019_definitivo-C.pdf

(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.