[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 8.7.2008

KOM(2008) 453 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE,

mis käsitleb Euroopa Liidu kalalaevastike abistamist kõrgetest kütusehindadest tulenevate majanduslike tagajärgedega kohandumisel

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE,

mis käsitleb Euroopa Liidu kalalaevastike abistamist kõrgetest kütusehindadest tulenevate majanduslike tagajärgedega kohandumisel

1. Sissejuhatus

Euroopa Liit (EL) on äärmiselt huvitatud jätkusuutliku kalandussektori säilitamisest. Kalandussektor on mitmete rannikupiirkondade majanduselu kõige tähtsam osa. Euroopa kalandussektor aitab selgelt kaasa toiduga kindlustatusele ja rahva tervishoiule pakkudes ELi tarbijale laias valikus kohalikke kvaliteetseid tooteid.

ELi kalandussektor on pikka aega kannatanud liigsest püügivõimsusest tingitud väikese majandusliku tasuvuse ja kalavarude ülekasutamise all. Pärast 2002. aasta ühise kalanduspoliitika reformimist on tehtud mitmeid samme sellest nõiaringist väljumiseks. Siiski on liigne püügivõimsus ja ülemäärane püügimaht endiselt probleem paljude ELi laevastiku osade jaoks ning ohustab jätkuvalt sektori majanduslikku elujõulisust.

Alates 1993. aastast on ELi saagid järjekindlalt vähenenud – keskmiselt 2 % aastas – mille tulemusena on tulud pidevalt vähenenud (25 % võrreldes üheksakümnendate algusega). Eriti on viimastel aastatel vähenenud peaaegu kõik põhjalähedased kalavarud ning nende jätkusuutlikkus ei ole enam tagatud. Lisaks on turuhinnad püsinud samad või isegi langenud. Tulude vähenemise ja ülemääraste kapitaliinvesteeringute (hinnanguliselt ligikaudu 40 %) tingimustes on tegevuskulude muutustel märkimisväärne mõju, mis on mitu aastat avaldanud survet kõnealuse tootmisharu kasumimarginaalidele. Kapitali ebapiisav tasuvus on takistanud kalandussektori moderniseerimist ja nõrgendanud veelgi selle konkurentsivõimet.

Sellise struktuurse ebakindluse taustal on naftahindade järsk tõus maailmas andnud sektorile tugeva löögi. Rahvusvaheline Brenti toornaftahind on rohkem kui viiekordistunud – 20 USD-st barreli eest 2002. aastal üle 130 USD-ni barreli eest 2008. aasta juunis – ning hinnatõusu pidurdumise märke ei ole näha. Alates 2008. aasta jaanuarist on toornafta hind tõusnud 35 % (USD) ja 22 % (eurodes). Laevakütuse hind on ELis alates 2002. aastast tõusnud 240 % (osaliselt leevendas hinnatõusu euro tugevnemine dollari suhtes) ja on praegu mitmel juhul isegi kõrgem kui 0,7 eurot liitri kohta, kuigi kalalaevadel kasutatav laevakütus on juba aktsiisimaksust vaba.

Kütusehinna tõusust kõige rohkem mõjutatud kalalaevastiku osad on veetavaid püügivahendeid kasutavad laevad (nt traalerid), millel on tavaliselt suure võimsusega mootorid; mõnel juhul (nt Ühendkuningriigi ja Hollandi piimtraalerid) moodustab kütuse hind kuni 60 % lossimisväärtusest. Passiivpüünistega (nt mõrrad, nakkevõrgud, õngejadad) laevasid mõjutab hinnatõus oluliselt vähem, arvestades nende püügitoimingute eripära, kuid võib siiski jääda 5–20 % vahele. Viimaste hulka kuuluvad mitmed väikesemahulise rannapüügiga tegelevad laevastikud.

Põhimõtteliselt peaks kütusehinna tõus kajastuma kala hindades. Siiski on kala esmamüügi hind püsinud viimasel kümnendil muutumatuna ning kalurid ei ole suutnud oma suurenenud kulusid ahela järgmiste lülide kaudu korvata. Osaliselt on selle põhjuseks töötlejate ja turustajate tugeva ostujõu piirav mõju, sest maailmaturult on võimalik osta odavate impordihindadega kalatooteid, mille hulgas on suurtes kogustes ebaseadusliku, reguleerimata ja teatamata jäetud püügi kaudu saadud kalasaake.

Komisjoni viimases naftahindasid käsitlevas teatises[1] tõdetakse, et kalandussektor ei ole ainus, mis naftahinna tõusu tõttu kannatab, ning sama tõdeti ka viimasel Euroopa Ülemkogu kohtumisel. Komisjon märkis ka, et kõrged naftahinnad on enamasti struktuurne nähtus ning nende langemist ei ole tulevikus oodata. Euroopa Ülemkogu tõdes juuni kohtumise järeldustes, et kalandussektori olukord on siiski eriti keeruline. Eriliseks muudavad olukorra piirangud kahelt poolt – kalavarude ja turu poole pealt – mis vähendab sektori vastupanuvõimet majandussurvele. Samuti teeb olukorra keeruliseks asjaolu, et peaaegu kogu sektor koosneb väikestest ja keskmise suurusega ettevõtetest ning on olulises osas koondunud äärealadele, kus nii sissetulekud kui ka tööhõive sõltuvad suurel määral kalandusest.

2006. aastal avaldas komisjon teatise, milles tunnistati kõnealuseid majanduslikke raskusi ning esitati mitmeid poliitilisi vahendeid, mis on probleemide lahendamiseks kättesaadavad ELi ja riiklikul tasandil. Sellest ajast peale on aga kütuse hinnad dramaatiliselt tõusnud ja olukord on veelgi halvenenud. Seepärast on praegu väga vaja ja võimalik varasemast otsustavamalt tegutseda, et vältida ELi kalandussektori tõsist kriisi ning edendada hädavajalikke ümberkorraldusi.

Sellest tulenevalt teeb komisjon ettepaneku võtta vastu erakorraliste meetmete pakett, et parandada praegust rasket majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ning panustada pikema aja jooksul süstemaatilise liigse püügivõimsuse vähendamisele. Kõnealused meetmed peavad hõlmama kogu ELi ning olema kooskõlastatud ELi tasandil, et vältida liikmesriikide või laevastike vahelise konkurentsi moonutamist.

2. Meetmepaketi aluspõhimõtted

ELi kalalaevastiku põhjalik kohandamine majandusliku ja keskkonnaalase jätkusuutlikkuse saavutamiseks

Kütusehindade tõusust põhjustatud kriis sunnib rohkem kui kunagi varem tegelema otsustavalt sektori struktuursete probleemide põhjustega. Seepärast on meetmepakett suunatud eelkõige liigse kalapüügivõimsuse vähendamisele ning samal ajal laevade töö tõhustamisele ja tootlikkuse suurendamisele, mis aitab muuta sektori konkurentsivõimelisemaks; laevastiku püügivõimsust või püügimahtu suurendavaid meetmeid ei ole ette nähtud. Selles käsitletakse ka kütusest sõltuvuse probleemi, mis on lahendatav laevade moderniseerimise ja kütusesäästlike püügitehnikate ja seadmete kasutuselevõtu teel. Mitmed kavandatud meetmed parandavad tervikuna kalalaevastiku energiatõhusust ja vähendavad heiteid. Lisaks soodustavad need eriti keskkonnakahjulikest (nt põhjatraalerid) püügitehnikatest loobumist. Lisaks keskendub meetmepakett kala esmamüügi väärtuse suurendamisele.

Sektori viivitamatu toetamine sotsiaalsete ja majanduslike raskuste leevendamiseks

Praegune olukord ei ole kalandussektori suurema osa jaoks jätkusuutlik. Sadamas seisvate kalalaevade arv suureneb, kuna praegustes tingimustes ei ole merele minek majanduslikult tasuv. Ajutist toetust vajavad eelkõige meeskonnaliikmed, kelle sissetulekud on viimastel kuudel vähenenud. Toetust vajavad ka laevaomanikud, kel on vaja aega, et alustada ümberkorraldusi, mis on ainus viis olukorra parandamiseks pikemas perspektiivis. Seepärast nähakse meetmepaketiga ette ajaliselt piiratud kiireloomulised meetmed, mis on peamiselt sotsiaalset laadi.

Suurema osa meetmete suunamine väga tõsiselt mõjutatud laevastiku osadele laevastike kohandamise kavade raames

On oluline, et EL ja liikmesriigid suunavad oma jõupingutused ja ressursid sinna, kus neid kõige rohkem vajatakse ning neile, kes on kõige haavatavamad. Seejärel tuleks kehtestada erimeetmed, mis käsitlevad eelkõige abisaajate kindlaksmääramist ja erandeid EKFi määruses sätestatud praegustest abi ülempiiridest. Kuigi kütusehindade tõus mõjutab kogu kalatööstust, vajavad kõige rohkem tõhustamist need sektorid, mida hinnatõus on kõige tõsisemalt mõjutanud. Seepärast on meetmepakett suunatud eelkõige nendele laevastike osadele, mille puhul moodustab kütuse hind suure osa kuludest (vähemalt 30 % kogu tootmiskuludest). Kõnealuseid laevastike osi toetatakse erineval moel, eeldusel et nad koostavad laiaulatusliku laevastiku kohandamise kava, mis näeb muu hulgas ette kalalaevastiku püügivõimsuse püsiva vähendamise (vähemalt 30 %) ning energiatõhususe märkimisväärse suurendamise.

ELi kooskõlastatud sekkumine Euroopa Kalandusfondi (EKF) ja vajaduse korral muude ELi fondide ja vahendite parema kasutamise kaudu

Tegemist on kogu ELi hõlmava eriolukorraga, mis nõuab kooskõlastatud lahendusi ELi tasandil. Arvestades et ELil on ühised kalavarud ja ühine kalaturg, peaksime vältima kooskõlastamata riiklike algatusi, mille tulemusena võivad probleemid kanduda mujale ja mõjutada sellega liikmesriikide võrdseid võimalusi. Seepärast rahastatakse meetmepaketti peamiselt Euroopa Kalandusfondist (EKF), mis on spetsiaalselt kõnealuse sektori abistamiseks loodud ühise kalanduspoliitika rahastamisvahend. Meetmepaketiga nähakse ette kehtivate EKFi eeskirjade ja töökorra erakorraline ja ajutine kohandamine, et muuta need praeguses olukorras paremini kasutatavateks. Sel viisil vabanevad vahendid koheseks kasutamiseks struktuurse sekkumise ja kaasnevate üleminekumeetmete rakendamisel, mida nõuab praegune majanduskriis.

Komisjon kutsub liikmesriike üles muutma oma EKFi rakenduskavasid eesmärgiga kohandada praegust rahaliste vahendite jaotust prioriteetsete telgede vahel nii, et järgmisel kahel aastal oleks võimalik suunata rohkem vahendeid I telje meetmete rakendamiseks. Komisjon teeb samuti ettepaneku kehtestada erandid EKFi määrusest, et suurendada rakenduskavade raames liikmesriikidele makstavaid eelmaksete summasid ning tõsta EKFi osaluse ülemmäära kõnealuse meetmepaketi raames finantseeritavate meetmete suhtes.

Kriisi ulatust ja vajalike meetmete hulka silmas pidades on aga vaja täiendavat rahastamist. Seepärast on komisjon valmis kaaluma võimalust pakkuda nende meetmete rahastamiseks täiendavaid ELi vahendeid vastavalt käesoleva teatise punktis 6 kirjeldatud põhimõtetele.

Lisaks võib hõlbustada riigiabi andmist, mis võib nõuda kehtivate eeskirjade kohandamist teataval määral, kuid siiski ulatuses, mis ei ohusta kõnealuse valdkonna õiguse aluspõhimõtteid. Meetmepaketi koostamisel jälgitakse hoolikalt, et oleks tagatud kooskõla WTO eeskirjadega ja sidusus käimasolevate kalandustoetusi käsitlevate läbirääkimistega.

3. Meetmepakett

Pakett koosneb peamiselt EKFi eeskirjade ajutistel eranditel põhinevatest meetmetest, et kiirendada ühenduse laevastiku kohandamist tekkinud olukorraga ning pakkuda üleminekuetapis ajutist abi majanduslike ja sotsiaalsete tagajärgede leevendamiseks. See võimaldab liikmesriikidel välja töötada laevastiku kohandamise kavad selliste laevastike jaoks, mis on kõige rohkem kütusest sõltuvad ning mille puhul on liigne püügivõimsus märkimisväärne probleem.

Meetmepakett esitatakse esialgu sellise nõukogu määruse ettepanekuna, millega sätestatakse ad hoc ajutine erikord, mis kaldub kõrvale EKFi määruse osadest sätetest ajavahemikul kuni 2010. aasta lõpuni.

4. Meetmed

On kavandatud viit peamist liiki meetmeid: erakorralised meetmed, ümberkorraldusmeetmed, horisontaalmeetmed, turumeetmed ja EKFi kasutamist hõlbustavad meetmed.

4.1. Erakorralised meetmed

4.1.1. Erakorraline abi kalandustegevuse ajutiseks katkestamiseks

Selleks et võimaldada liikmesriikidel ja kalandusettevõtetel välja töötada vajalikud ümberkorraldus- ja kohandamisalgatused, teeb komisjon ettepaneku anda liikmesriikidele erakorralist rahalist abi kalandustegevuse ajutiseks katkestamiseks maksimaalselt kolmeks kuuks (periood peab algama enne 30. novembrit 2008). Kõnealuse meetme abil võib rahastada meeskonna ja laevade ülalpidamisega seotud püsikulusid. Nimetatud meedet kohaldatakse ainult juhul, kui kasusaajad ettevõtted on võtnud selge kohustuse osaleda ümberkorraldustes, mille tulemusena väheneb püügivõimsus ja -maht näiteks laevastiku kohandamise kavade (vt allpool), püügimahu kohandamise kavade, riiklike tegevuse lõpetamise kavade, kalapüügikavade ja muude ümberkorraldus- ja moderniseerimismeetmete raames. Ümberkorraldused peavad algama kuue kuu jooksul alates punktis 3 nimetatud nõukogu määruse jõustumise päevast (vastasel korral tuleb abisumma tagasi maksta).

Kõnealuse meetme riikliku toetuse summa kokku on maksimaalselt 400 miljonit eurot ning seda makstakse liikmesriikidele proportsionaalselt EKFi riiklike eraldiste summadega. Kõnealust ajutist katkestamist ei võeta arvesse EKFi määruses sätestatud ülemmäärade (kestus ja eelarve) kindlaksmääramisel.

Kõnealust kalapüügitegevuse ajutist katkestamist tuleb ära kasutada majandusliku tasuvuse suurendamiseks, toetades kalavarude taastamist ja/või edendades paremaid turutingimusi. Selleks kutsutakse liikmesriike siduma kalapüügitegevuse ajutise katkestamise perioodi bioloogilise dünaamika, hooajalisuse ja turuaspektidega seotud kaalutlustega.

4.2. Ümberkorraldusmeetmed (laevastiku kohandamise kavad)

Laevastikud võivad saada toetust eritoetusmeetmete raames liikmesriikide poolt vastuvõetavate laevastiku kohandamise kavade väljatöötamiseks. Laevastiku kohandamise kavade rakendamise kohustuslikud nõuded on järgmised:

- kütus moodustab keskmiselt vähemalt 30 % laevastiku tootmiskuludest,

- on tagatud vähemalt 30 % laevastiku püügivõimsuse lõplik vähendamine. Meetmepaketiga kehtestatakse meetmed, mis tagavad vastavuse laevastike kohandamise kavade tingimuste ja tulemustega, sealhulgas 30 % püügivõimsuse vähendamise tingimuse täitmise. Väga erandlikel asjaoludel, ja üksnes nende liikmesriikide puhul, kelle laevastik koosneb vähem kui 100 laevast, võib seda määra vähendada juhul, kui 30 %-ne püügivõimsuse vähendamine ohustaks kõnealusest laevastikust sõltuva kalandustegevuse elujõulisust.

Komisjon tagab asjakohaste kontrollimehhanismide olemasolu, et tagada liikmesriikide ja ettevõtete poolt meetmepaketi rakendamise raames võetud kohustuste täitmine. Kohustuste täitmatajätmise eest on ette nähtud karistus, s.t eespool nimetatud nõukogu määrusega ettenähtud tingimuste ja nõuete vastaselt antud abi tuleb tagasi maksta.

Eelkõige jälgib komisjon hoolega, et laevastiku kohandamise kava raames oleks täidetud püügivõimsuse lõpliku vähendamise kohustus. Selleks peavad utiliseerimisele kuuluvad kalalaevad alaliselt lõpetama kalandustegevuse kuue kuu jooksul alates laevastiku kohandamise kava vastuvõtmisest.

Järgmiste meetmete kohaldamine on lubatud üksnes laevastike kohandamise kavadega hõlmatud laevade ja/või kalurite puhul.

4.2.1. Ligipääsu hõlbustamine neile EKFi toetustele, mis on ette nähtud ümberkorraldatavate laevastike osade kalalaevade tegevuse alaliseks lõpetamiseks

Komisjon teeb ettepaneku teha erand EKFi eeskirjadest, selleks et kõrvaldada laevastike kohandamise kavadega hõlmatud laevastike tegevuse alaliseks lõpetamiseks hüvitise saamist takistavad piirangud, eeldusel et kõnealust hüvitist saavad laevad lõpetavad kalandustegevuse viivitamatult. Liikmesriikide ametiasutused peaksid tagama, et pärast laevastiku edukat ümberkorraldamist on olemas piisavad juhtimismehhanismid, et tagada tulevikus laevastiku püügivõimsuse ja kalavarude vaheline tasakaal.

4.2.2. Kalandustegevuse ajutiseks katkestamiseks antav täiendav abi

Komisjon teeb ettepaneku anda laevastiku kohandamise kavaga hõlmatud laevadele toetust tegevuse ajutiseks katkestamiseks täiendavateks kuudeks tingimusel, et see toimub enne 31. detsembrit 2009. Kõnealust ajutist katkestamist ei võeta arvesse EKFi määruses sätestatud ülemmäärade (kestus ja eelarve) kindlaksmääramisel. Toetus aitab rahastada meeskonna ja laeva ülalpidamisega seotud püsikulusid tööseisaku ajal.

Abi antakse järgmiste piirangutega:

- kolme kuu jooksul laevadele, mis lammutatakse vanametalliks või mille mootor vahetatakse välja; pärast 1. jaanuari 2010 võidakse abi anda veel kuni kolme täiendava kuu jooksul, kui ümberkorraldamine endiselt jätkub;

- kuue nädala jooksul kõikidele teistele laevastiku kohandamise kava raames ümberkorraldusmeetmeid rakendavatele laevadele.

Kõnealuse meetme riikliku toetuse summa kokku on maksimaalselt 400 miljonit eurot ning seda makstakse liikmesriikidele proportsionaalselt EKFi riiklike eraldiste summadega. Kõnealust ajutist katkestamist ei võeta arvesse EKFi määruses sätestatud ülemmäärade (kestus ja eelarve) kindlaksmääramisel.

4.2.3. Laevade moderniseerimiseks antava abi osatähtsuse suurendamine

Praegu on kohustuslik erasektori finantsosaluse määr laeva pardal tehtavate investeeringute rahastamisel 60 % ning püügivahendite ja mootori väljavahetamisel 80 %. Selleks et kalandusettevõtteid veelgi ergutada kasutama tõhusamaid laevu ja püügivahendeid, teeb komisjon ettepaneku vähendada laevade moderniseerimisega seotud meetmete kohustuslikku erasektori finantsosaluse määra, kui investeeringud on seotud energiasäästlike seadmete, mootori või püügivahendite kasutuselevõtuga. Lõpliku osalusmäära määravad liikmesriigid selliste objektiivsete kriteeriumide alusel, nagu laeva vanus, energiatõhususe paranemine ja laevastiku kohandamise kavaga ettenähtud püügivõimsuse vähendamise määr. Siiski ei tohiks minimaalne kohustuslik erasektori finantsosaluse määr olla väiksem kui 40 % investeeringukuludest.

Samuti tuleb toetada vähem kui viis aastat vanade laevade püügivahendite ja seadmete moderniseerimist tingimusel, et selle tulemusel väheneb oluliselt energiatarbimine.

4.2.4. Laevastiku osaliseks utiliseerimiseks abi andmine juhul, kui vana laev vahetatakse välja uue ja väiksema ning energiasäästlikuma laeva vastu

Komisjon teeb ettepaneku, et laevaomanik, kes lammutab vanametalliks ühe või mitu laeva ning asendab need uutega, mis on väiksemad ja tarbivad vähem kütust, võib saada lammutamishüvitist (s.t „osaline utiliseerimine”) vastavalt lammutatud laevade ja uue laeva püügivõimsuse vahele. Liikmesriikidel lubatakse osalise utiliseerimise raames asendada üksnes 25 % sellest kogupüügivõimsusest, mis on kõrvaldatud selle laevastiku kohandamise kava raames, mille suhtes kohaldatakse osalist utiliseerimist.

See ettepanek lisab vanametalliks lammutamisega seotud strateegiatesse paindlikkust. Siiski tuleb ettepaneku koostamisel hoolikalt jälgida, et see toetaks laevastiku ümberkorraldamist, aga ka kalavarude kaitsega seotud üldisemaid eesmärke. Uue laeva püügivõimsus peab olema väiksem kui kõrvaldatud püügivõimsus – suhe pärast asendamist ei tohiks laeva kohta olla suurem kui 2:5. Lisaks peaks meede olema lubatud üksnes juhul, kui suur osa laevastiku kohandamise kavaga hõlmatud laevadest kuuluvad ühtlase koosseisuga laevastikku.

4.3. Horisontaalmeetmed (väljaspool laevastiku kohandamise kavasid)

4.3.1. EKFi abi osatähtsuse suurendamine kütusesäästlike seadmete hankimiseks

Komisjon teeb ettepaneku kohaldada erasektori kohustusliku finantsosaluse madalamat määra (40 %) investeeringute puhul seadmetesse, mille kasutuselevõtt aitab kütusetarbimist märkimisväärselt vähendada.

4.3.2. Energiaauditite ja ümberkorralduskavade koostamisega seotud eksperdihinnangud

Komisjon teeb ettepaneku kohandada EKFi ühistegevuse eeskirju, et liikmesriigid saaksid osutada finantsabi laevaomanikele eksperdihinnangu hankimiseks seoses energiaauditite ning ümberkorraldus- ja moderniseerimiskavade koostamisega.

4.3.3. EKFi sotsiaal-majanduslike meetmete raames abikõlblike kasusaajate ringi laiendamine

Praegu antakse varajase töölt lahkumise ja ennetähtaegse pensionilejäämisega seotud abi EKFi vahenditest üksnes kaluritele. Komisjon teeb ettepaneku võimaldada kõnealust abi ka teistele kalandussektoriga seotud ametikohtadel töötajatele (oksjonimüük, sadamateenused, jne), et leevendada kalandustegevuse vähenemisest põhjustatud sulgemistest ja ühinemistest tulenevat rasket olukorda.

4.3.4. Laevade, mootorite, seadmete ja püügivahendite tehniliste uuendustega seotud teadusuuringute edendamine, et vähendada energiatarbimist ja suurendada katseprojektide abikõlblikkust

Kalandussektori energiatõhusust käsitlevad teadusuuringud on pikemas perspektiivis olulise tähtsusega ning seepärast tuleks selle valdkonna tehniliste uuenduste rahastamiseks teha kättesaadavaks rohkem vahendeid. Seepärast teeb komisjon ettepaneku muuta EKFi abikõlblikkust käsitlevaid eeskirju, et võimaldada liikmesriikidel edendada neid katseprojekte, mis käsitlevad energiatarbimise vähendamisele suunatud tehnilisi uuendusi.

Kogu ELi hõlmavad uurimisprojektid on praegu töös ning pakuvad pärast valmimist küllaldaselt uusi teadmisi.[2] Komisjon jätkab võimaluste uurimist, kuidas innustada selles valdkonnas täiendavate uurimisprogrammide ja uuringute läbiviimist koostöös teiste tööstusharudega.

Sektor võiks samuti kutsuda riiklike uuringute rahastajaid kaaluma teadusuuringute korraldamise võimalust kõnealuses valdkonnas selliste võrgustike kaudu nagu ERA-NET[3] Seda silmas pidades teeb komisjon oma kavandatavas teatises „Mere- ja merendusuuringute strateegia Euroopa jaoks” ( "A Marine and Maritime Research Strategy for Europe") ettepaneku strateegilisema lähenemise vastuvõtmiseks, mis läheks kaugemale kui praegune ERA-NET võrgustiku mereuuringute alase tegevuse kooskõlastamine.

4.4. Turumeetmed

Komisjon soovitab liikmesriikidel pakkuda sidusrühmadele võimalusi ja rahalisi vahendeid sellise tegevuse edendamiseks, mis on suunatud eelkõige kalatoodete esmamüügi väärtuse tõstmisele. Selleks kasutatakse nii EKFi pakutavaid võimalusi, mis on seni suures osas kasutamata, kui ka nõukogu määruses (EÜ) nr 104/2000 sätestatud turu ühise korralduse raames pakutavaid võimalusi. Komisjon teeb ettepaneku edendada algatusi, mis on suunatud järgmiste eesmärkide saavutamisele:

- parandada kalurite turupositsiooni, ühendades jõud suuremate tootjaorganisatsioonide või kohalike turustusühingute sees,

- parandada ELi tootmise kavandamist ja selle kohandamist nõudlusega,

- edendada kvaliteedialgatusi, nt märgistamine, sildistamine ning parem käitlemine ja töötlemine,

- parandada tarbijate teavitamist (tervis, toitumine, vastutustundlik kalapüük, jne),

- töötada välja väärtusahela ja hindade analüüsimiseks vajalikud vahendid:, turu auditeerimine/hindamine, hinnajälgimise süsteemi kehtestamine, mis peab olema seotud komisjoni käimasoleva tegevusega toiduainete hindade jälgimise osas,

- tugevdada kontrolli, et tagada märgistamist käsitlevate sätete täitmine ja võidelda ebaseadusliku, reguleerimata ja teatamata jäetud kalapüügiga.

4.4.1. Turu ühise korralduse raames võetavad meetmed

Tootmissektor peab leidma viisi, kuidas edukalt ja tõhusalt kohandada ja korraldada pakkumist, et täita turu ja eelkõige jaekaubandussektori vajadusi. Ainus viis kindlustada majanduslikult tasuvad hinnad on pakkuda turule seda, mida seal vajatakse – nii koguste, kvaliteedi kui ka varustamise sageduse osas. Ülemäärased lossimised nendel kalandusaasta perioodidel, mil turg on vaikne, võivad olla kahjulikud ärijuhtimise ja majandusliku tasuvuse seisukohalt.

Turu tõhusaks reguleerimiseks on tootjaorganisatsioonide käsutuses rakenduskavad. Kõnealused rakenduskavad on nõudluse ja pakkumise tasakaalustamise strateegiad, milles tootjaorganisatsioonid peavad ette kavandama oma liikmete tarneid ja uurima võimalusi, kuidas parandada püügi majanduslikku tasuvust. Praeguses olukorras soovitab komisjon, et tootjaorganisatsioonid suunaksid mõned oma meetmed ümber ning võtaksid oma liikmete ja turu suhtes vastu uue seisukoha. Tootjaorganisatsioonidel soovitatakse saagi esmamüügi väärtuse võimalikult kõrge taseme saavutamiseks käivitada konkreetsed algatused, nagu toodete ümbersuunamine erinevatele turuväljunditele, toodete kvaliteedi parandamine, vabatahtliku märgistamise algatamine või teiste müügiedendustegevuste läbiviimine, samuti tootmise keskendamine perioodile, mil hinnad on kõrgemad.

Värskelt turustatavate toodete puhul on tootmissektoril vaja luua vahendid kvaliteedi parandamiseks ja seeläbi väärtuse tõstmiseks. Kvaliteedi parandamise kavad on mehhanism, mis on kavandatud selleks, et ajendada tootjaorganisatsioone parandama toodete kvaliteeti igas tootmise ja turustamise etapis. Siiani on neid väga vähe rakendatud vaatamata EKFi pakutavale rahalisele toetusele. Seepärast kutsub komisjon liikmesriike üles toetama tootjaorganisatsioone nende püüdlustes seoses kvaliteedi parandamise kavade ettevalmistamise ja rakendamisega.

Teine asjaolu, mida ühenduse tootjad peavad kindlasti arvestama, on muutused tarbimis- ja turustusmudelites. Enamik tooteid turustatakse tänapäeval läbi suurte müügikettide, kes ostavad tavaliselt kaupa koguses, mis vastab prognoositavale nõudlusele. Lossimistega seotud ebamäärasus ja esimese etapi turustussektori killustatus on põhjused, miks suured müügiketid võivad hoiduda ühenduse toodete ostmisest. Tootmisharudevaheliste organisatsioonide asutamine võib aidata siin olukorda parandada. Kõnealused organisatsioonid koondavad tootmis-, turustus- ja töötlemissektori esindajaid selleks, et võtta kogu majandusharule kasulikke meetmeid. Enamik kõnealuseid meetmeid on abikõlblikud EKFi vahenditest rahastamiseks. Siiski ei ole praeguse ajani kõnealuseid organisatsioone eriti loodud. Seepärast innustab komisjon liikmesriike edendama tootmisharudevaheliste organisatsioonide asutamist, et tugevdada turuahela eri lülide vahelist koostööd.

4.4.2. Hinnajälgimise süsteem

Komisjon võtab vajalikud meetmed kala- ja akvakultuuritoodete hinna jälgimise süsteemi kehtestamiseks läbi kogu turustusahela; see peab olema seotud komisjoni käimasoleva tegevusega toiduainete hindade jälgimise osas. Sellest tulenevalt töötatakse välja analüüsi- ja otsuste tegemise vahendid, mille eesmärk on suurendada hinna kujunemisega seotud teadmisi ja mõista paremini, kuidas esmamüük toodab lisandväärtust. Viimased uuringud on näidanud, et hinna ja lisandväärtuse ülekandemehhanismid on vastavalt tooterühmadele ja turuahelale erinevad. Hinnajälgimise süsteem hõlmab akvakultuuri- ja kalatooteid, mis on püütud, ümberlaaditud, lossitud või imporditud.

Kõnealuse analüütilise vahendi eesmärk ei ole hinda vahetult mõjutada, vaid parandada hinnamuutuste prognoosimist. Samuti eeldatakse, et turumehhanismide parem tundmine võimaldab tootjatel varustamist kohandada, et saada toodete eest paremat hinda.

Komisjon viib läbi uuringu kala-ja akvakultuuritoodete varustamise ja turustamise kohta ELis, mis keskendub spetsiaalselt hinnamehhanismidele. Sellega nähakse ette ka metodoloogiline abi hinnajälgimise süsteemi kehtestamiseks. Esimesi konsolideeritud tulemusi ja soovitusi tutvustatakse ja arutatakse sidusrühmadega 2009. aasta alguses.

Hinnaanalüüsi erinevaid elemente on juba käsitletud ühises turukorralduses, mis võidakse 2009. aastasse kavandatud ühise turukorralduse läbivaatamise käigus üle vaadata.

4.4.3. Sidusrühmade algatusprojektid

Komisjon uurib võimalust muuta teist kalandussektori rahastamisvahendit, et rahastada projektikonkursside kaudu otse sidusrühmade organisatsioonide algatusi turujärelevalve, märgistamise, jms valdkonnas.

4.5. EKFi vahendite kasutamist hõlbustavad meetmed

4.5.1. Rakenduskavade muutmine

Liikmesriikidel soovitatakse tungivalt kasutada EKFi vahendeid nii suures ulatuses kui võimalik, muutes selleks vajaduse korral rakenduskavasid eesmärgiga suurendada võimalikult palju kütusekriisist põhjustatud olukorra leevendamisele suunatud algatuste rahalist toetamist. Selleks peavad liikmesriigid kaaluma oma rakenduskavade piires suure osa vahendite ülekandmist teistest EKFi telgedest I telje (ühenduse kalalaevastiku kohandamine) vahendite suurendamiseks.

EKFi vahenditest kõnealustele algatustele eraldatava toetuse suurendamine võib mõnel juhul nõuda üksnes vahendite ümberjagamist I telje meetmete vahel, mida võivad liikmesriigid iseseisvalt otsustada. Enamikel juhtudel nõuab see rakenduskava muutmist. Komisjon võtab kohustuse kõik kõnealused muudatused nii kiiresti kui võimalik läbi vaadata ja heaks kiita, et neid oleks võimalik kiiresti rakendada.

Rakenduskavade muutmine on vajalik eeltingimus, mis võimaldab liikmesriikidele ligipääsu täiendavatele rahastamisvõimalustele, mida ühendus võib hilisemas etapis pakkuda.

4.5.2. EKFi vahendite kasutamise lihtsustamine

Komisjon teeb ettepaneku tõsta EKFi kaasrahastamise määra kuni 95 %-ni kogu riiklikust rahastamisest selliste toimingute suhtes, mida tehakse kavandatava ad hoc meetme raames, et lihtsustada nende liikmesriikide olukorda, kel võib olla raskusi I telje meetmete rakendamiseks vajalike riiklike kaasrahastamisvahendite kiire koondamisega.

Lisaks teeb komisjon ettepaneku kahekordistada nende liikmesriikide puhul, kes seda vajavad, EKFi eelmaksete summasid, mida komisjon maksab pärast rakenduskavade vastuvõtmist, 7 %-lt 14 %-le kogu summast, mida makstakse EKFi vahenditest rakenduskava elluviimiseks. See suurendab märkimisväärselt liikmesriikidele kohe kättesaadavate vahendite hulka, et rahastada kiirelt erakorralisi meetmeid ajal, mil tehakse vajalikke ümberpaigutusi eelarves.

4.5.3. Tagasiulatuvus

Kalandustegevuse ajutise katkestamise meede, mis on rakendatud 1. juuni 2008. aasta seisuga, on EKFi vahenditest rahastamiseks abikõlblik.

5. Muud meetmed

5.1. Vähese tähtsusega abi

Praegu on vähese tähtsusega abi eeskirjade alusel antava abisumma ülempiir 30 000 eurot ning kõnealuseid eeskirju kohaldatakse ettevõtte tasandil, mis tekitab suuri erinevusi toetustes, mida makstakse kaluritele vähese tähtsusega abi eeskirjade alusel rahastatava liikmesriikide korra kohaselt. Täiendava majandusanalüüsi alusel kaalub komisjon kalandussektoris kõnealuse korra muutmist nii, et vähese tähtsusega abi summas 30 000 eurot makstakse ettevõtte asemel laeva kohta, kuid kogu abisumma ei tohi ületada 100 000 eurot ettevõtte kohta. Komisjon teeb vajaliku majandusanalüüsi lähemas tulevikus.

5.2. Sotsiaalkindlustusmaksete vähendamine

Võttes arvesse tööhõive tagamise olulisust, teeb komisjon kalandus- ja akvakultuurisektori riigiabi kontrollimise suuniste muutmise kaudu võimalikuks tasuda liikmesriikidel osa kalurite sotsiaalkindlustusmaksetest.

Kõnealust meedet kohaldatakse üksnes sotsiaalmaksete puhul, mida maksavad kalurid (mitte sotsiaalmaksete puhul, mida maksavad kalurite tööandjast ettevõtted), eeldusel et tööandja ei ole kõnealuste töötajate tavalist palka sellega seoses vähendanud. Meede hõlmab ka füüsilisest isikust ettevõtjatest väikesemahulise rannapüügiga tegelevaid kalureid, kes töötavad omaenda laeval.

Meede on otseselt kasulik nii töölepingu alusel kui ka füüsilisest isikust ettevõtjana töötavatele kaluritele, kuna nad on endiselt kindlustatud, kuid maksavad samal ajal vähem sotsiaalmaksu. Meedet on võimalik rakendada maksimaalselt kaks aastat.

6. Täiendavad rahastamisvahendid

On oluline, et kõnealust meetmepaketti kohaldatakse viisil, mis ei ohustaks võrdseid võimalusi ühenduses. ELi kalurite vahelises konkurentsis ei tohiks esile kerkida moonutusi tulenevalt liikmesriikide erinevast suutlikkusest koondada riiklikke või ühenduse vahendeid. Samuti ei tohiks neid liikmesriike diskrimineerida, kes juba tegelevad laevastiku ümberkorraldamisega. Parim viis seda tagada on kasutada ELi laevastike struktuurse kohandamise põhilise rahastamisvahendina EKFi vahendeid. Seepärast on EKF kõnealuse meetmepaketi peamine rahastamisallikas. Siiski on mitmeid olulisi probleeme, mida ei ole võimalik lahendada üksnes praegusel kujul eksisteeriva EKFi abil:

- Mitmed liikmesriigid saavad EKFi vahenditest väga väikeseid summasid. Selle põhjuseks on asjaolu, et EKFi vahendite jaotamise põhimõtted ei ole otseselt seotud laevastiku suurusega, vaid põhinevad pigem struktuurifondide kasutamist reguleerivatel üldisematel kriteeriumidel. Meetmepaketi rakendamine üksnes EKFi vahendite abil võib tekitada lubamatuid moonutusi kõnealuste liikmesriikide kahjuks.

- Mõnes liikmesriigis on suurem osa EKFi vahenditest suunatud äärealadele kooskõlas ELi struktuurifondide üldise loogikaga. Selle tulemusena ei ole EKFi vahendeid võimalik piisavalt koondada äärealadelt väljaspool asuvate laevastike ümberkorraldamiseks.

- Mõned liikmesriigid saavad EKFi vahenditest rohkem toetust, kuid see ei ole ikkagi piisav, et rakendada kõiki meetmeid, mida on vaja kriisist mõjutatud laevastike ulatuslikuks ümberkorraldamiseks.

- Mitmed liikmesriigid on oma EKFi rakenduskavades ette näinud märkimisväärsed ümberkorralduskavad, kuid ajaliselt kestavad need sama kaua kui rakenduskava elluviimise periood (2007–2013). Praeguse kriisi leevendamiseks peavad liikmesriigid ümberkorralduskavade ajalist kestust lühendama, mis suurendab märkimisväärselt nende lühiajalisi ja keskpika perioodi finantsvajadusi.

- Kriisi ulatus nõuab enneolematuid jõupingutusi ümberkorralduste tegemiseks. Seepärast on meetmepaketi rakendamisse kaasatud suurel määral riiklikku finantsabi. Üksnes nende laevastiku osade kalandustegevuse alaliseks lõpetamiseks ja ajutiseks katkestamiseks vajalik rahasumma, mis on kriisi all enim kannatanud, on hinnanguliselt üle 1,6 miljardi euro. Koos täiendava abiga, mida on vaja investeeringuteks energiatarbimise vähendamisse, turu- ja sotsiaalmajanduslike meetmete rakendamisse, ühistegevusse ja katseprojektidesse, mis kõik on osa ajutisest erimeetmest, et edendada majanduskriisist mõjutatud kalalaevastike ümberkorraldamist, on kogu vajaminev rahasumma hinnanguliselt 2 miljardit eurot. Olemasolevad EKFi I telje rakenduskavad kõnealuste meetmete rahastamiseks katavad vajaminevast rahasummast hinnanguliselt 600 miljonit eurot, täiendavalt vajaminevad 250 miljonit eurot saadakse riikliku kaasrahastamise abil. Komisjoni hinnangul on EKFi rakenduskavade muutmise kaudu võimalik saada 550 miljonit eurot.. Sellele lisaks on hinnanguliselt veel vaja 600 miljonit eurot. Osa sellest rahast võidakse saada mittesihtotstarbelistest varudest finantsraamistiku 2009. ja 2010. aasta ülemmäärasid käsitleva rubriigi 2 kohaselt, millest suurem osa tuleb 2009. aasta varudest. See ei tohi piirata ÜPP tegelike kulutuste rahastamist. Ülejäänud summa sõltub ÜPP 2009. aasta kulutuste tasemest, mis on tõenäoliselt allpool vastavaid vaheülemmäärasid ning selle eraldamise tingimuseks on kulude täielik analüüs ja põhjendatus.

Enne kui täiendavaid vahendeid muretsetakse, tagab komisjon, et liikmesriigid on teinud eespool nimetatud olulised vahendid kättesaadavaks rakenduskavade muutmise ja riiklike rahastamisvahendite kaudu. Meetmepaketi rakendamiseks uurib komisjon võimalust ad hoc rahastamisvahendi loomiseks. Kõnealuse vahendi ajaline kestus oleks piiratud ning see vastaks EKFi vahenditest rahastatavate kütusekriisi meetmete kestusele. Liikmesriikidele eraldatakse kõnealusest ad hoc rahastamisvahendist toetust erikriteeriumide alusel.

Kõnealuse täiendava toetuse saamiseks peaksid liikmesriigid eelnevalt olema suunanud olulise osa EKFist saadud vahenditest kriisi leevendamiseks vajalike meetmete rahastamiseks, jagades ümber rakenduskavade rahalisi vahendeid I telje kasuks, või olema koostanud ambitsioonika laevastiku kohandamise kava, mis hõlmab märkimisväärset osa riiklikust laevastikust.

7. Ajastamine

Nõukogu määrusega ettenähtud meetmed tuleb rakendada enne 31. detsembrit 2010.

[1] Silmitsi kõrgemate naftahindadega, KOM(2008) 384, Brüssel, 13.6.2008.

[2] Euroopa Komisjoni uuring „ Energy Saving in Fisheries ” FISH/2006/17, Euroopa Komisjoni kalandussektori energiatõhususe veebisait (avatakse kavakohaselt 2008. aasta septembris), Euroopa Komisjoni kuuenda teadusprogrammi projektid „ HOP – Macro-economic impact of High Oil Price in Europe” ja „ Superior life-time operation economy of ship propellers ”; www.hop-project.eu, http://canal.etsin.upm.es/superprop/

[3] ERA-NETi eesmärk on edendada riiklike ja piirkondlike teadusuuringute kooskõlastamist ja koostööd.