Nimetatud muudatus viidi sisse, et täpsustada 20. märtsi 2005. aasta aruande staatust, mis on stabiilsuse ja kasvu pakti lahutamatu osa võrdväärselt Euroopa Ülemkogu Amsterdami kohtumise resolutsiooniga stabiilsuse ja kasvu pakti kohta.

Eelarvestatistika kvaliteedi, usaldatavuse ja õigeaegsuse küsimused ei kuulu määruse (EÜ) nr 1466/97 reguleerimisalasse. Asjakohased määratlused ja ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse ajakava on esitatud määruses (EÜ) nr 3605/93. Määrust (EÜ) nr 3605/93 on praegu muutmisel, seda eelkõige ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud kvaliteedi ja järelevalve tugevdamise küsimuste osas.

Käesolevat põhjendust muudeti, et asetada suuremat rõhku liikmesriikide uuendatud kohustusele järgida stabiilsuse ja kasvu pakti sätteid ning et rõhutada stabiilsuse ja kasvu paktist tulenevat liikmesriikide vastutust.

“Tarkade nõukogu” loomise ettepanek on täielikult kooskõlas 20. märtsi 2005. aasta nõukogu aruandega, mis kutsub liikmesriike üles riiklikul tasandil tugevdama sõltumatute eelarveasutuste rolli, kuid selle vabatahtlik iseloom on sobilikum poliitilise deklaratsiooniga kui määrusega.

Lõpetuseks täpsustab muudetud artikkel 2A eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärkide läbivaatamise menetlust (“suure struktuurireformi rakendamisel ning igal juhul iga nelja aasta järel”). Sellega määratletakse keskpika perioodi eesmärgid struktuurinäitajatena, mis kajastavad liikmesriikide struktuurilisi iseärasusi (eelkõige kasvupotentsiaal, praegune võlatase, bilansivälised kohustused), ning mille areng on suhteliselt aeglane: seega on põhjendatav ka nende läbivaatamise nelja-aastane tsükkel.

Muudetud artiklis 2A nähakse ette, et eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk on määratletud tsükliliselt korrigeeritud suuruses, arvestamata ühekordsete meetmete tulemit ja muid ajutisi meetmeid.

Muudetud artiklis 2A nähakse ette, et eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgid võivad riigiti erineda, kuid et nad on seotud (euroala riikide ja vahetuskursimehhanismiga ühinenud riikide suhtes kohaldatava) määratletud vahemikuga, milleks on kuni -1 % SKTst ning tasakaal või ülejääk.

Kuna artikkel 2A on “määratluslik”, on menetluselement viidud [asutamislepingu artikli 99 lõikes 2 osutatud menetluse raames] üle artiklitesse 3 ja 5.

“Iga liikmesriigi tarvis kehtestatakse tasakaalulähedase või ülejäägis eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk asutamislepingu artikli 99 lõikes 2 osutatud korras. Need keskpika perioodi eelarve eesmärgid vaadatakse läbi vähemalt kord aastas ning kui läbi viiakse olulisi struktuuri- ja eelarvereforme ja vajaduse korral eesmärke muudetakse. Iga liikmesriik võib moodustada majandusnõukogu ekspertidest, kes annaksid nõu peamiste makromajanduslike prognooside tegemisel. Riigipõhised keskpika perioodi eelarve-eesmärgid kehtestatakse sellised, et liikmesriigid saavad hakkama tavaliste tsükliliste kõikumistega, hoides valitsemissektori eelarvepuudujäägi alla kontrollväärtuse 3 % SKTst, et need tagavad kiire liikumise eelarve jätkusuutlikkuse suunas ning jätavad seeläbi eelarves liikumisruumi, eelkõige riiklike investeeringute osas.”

Nimetatud muudatus täpsustab eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgi kehtestamise menetlust. Liikmesriigid esitavad endi stabiilsusprogrammides enda keskpika perioodi eesmärgid, mis on kehtestatud vastavalt artikli 2A põhimõtetele. Nõukogu vaatab seejärel läbi, kas keskpika perioodi eesmärgid on kehtestatud asjakohasel tasemel ning juhul kui nõukogu jõuab järeldusele, et keskpika perioodi eesmärgid pole kehtestatud asjakohasel tasemel, võib ta paluda liikmesriigil muuta oma stabiilsusprogrammi (vt artikkel 5).

Lisatakse punkt e, mille alusel peavad stabiilsusprogrammid esitama järgmist teavet: “kui see on asjakohane, põhjused, miks kaldutakse kõrvale eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast”.

Mitmepoolse fiskaaljärelevalve tõhusaks ja tulemuslikuks rakendamiseks on vaja tagada, et stabiilsusprogramme esitatakse ja hinnatakse iga-aastaselt.

Lisaks täpsustatakse muudatuses, et mitmesambalised pensionireformid, mis viivad sisse täielikult fondidel põhineva teise samba, mis on väljaspool valitsussektori kontrolli kuid saab sealt sotsiaalmakseid, kuuluvad samadel tingimustel struktuurireformide hulka, mille puhul on lubatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgist või eesmärgi saavutamise kohandamiskavast kõrvalekaldumine.

Teiseks on täpsustatud, et struktuurireformide rakendamise tulemusena eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgist või eesmärgi saavutamise kohandamiskavast kõrvalekaldumine on seotud tingimustega, et säilib eelarvepuudujäägi kontrollväärtuse vajalik kindlusvaru, ning et eelarveseisund saavutab loodetavad keskpika perioodi eesmärgid programmi tähtaja jooksul.

Esiteks on täpsustatud, et selle hindamiseks, kas liikmesriigid teostavad endi keskpika perioodi eesmärkide täitmiseks piisavat eelarve kohandamist, on kohandamispingutuse arvestuslikuks künniseks seatud 0,5 % SKTst.

“Komisjoni ja asutamislepingu artikliga 114 loodud komitee hinnangute põhjal kontrollib nõukogu artikli 99 kohase mitmepoolse järelevalve raames, kas programmis sisalduv kohandamiskava on piisavalt ambitsioonikas, kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud ja kas võetud ja/või ettepandud meetmed on piisavad, teostamaks eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava. Selle eesmärgi saavutamiseks viib komisjon liikmesriikides läbi finantsauditeid.”

Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut võib tõlgendada kui viidet sellele, et nõukogu tehtud kohandamiskava tugevdamise nõude täitmine sõltub majanduslikult heade aegade olemasolust. See pole kindlasti nii. Käesolevas artiklis ettenähtud eelarve-eesmärkide läbivaatamise menetluses nähakse ette, et liikmesriikidelt võib nõuda keskpika perioodi eesmärgi või eesmärgi saavutamise kohandamiskava olulist tugevdamist, kui see on valitsevate asjaolude tõttu võimalik ning mitte üksnes majanduslikult headel aegadel. Seega on poliitika aluspõhimõtteks võimaluse korral kohandamiskava tugevdada ning majanduslikult headel aegadel asetleidev kohandamiskava tugevdamine on sellele allutatud.

Nõukogu aruande “Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise tõhustamine” osas 3.5 sätestatakse, et rohkem peaks keskenduma riigivõlale ja riigi rahanduse järjepidevusele. Nõukogu jõudis järeldusele, et võlgade jälgimise raamistikku tuleb tugevdada ning kehtivatesse määrustesse ei ole vaja sellekohaseid muudatusi teha.

Lisatakse punkt e, mille alusel peavad lähenemisprogrammid esitama järgmist teavet: “kui see on asjakohane, põhjused, miks kaldutakse kõrvale eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast”.

Artikli 9 lõikes 1 on esialgsele komisjoni ettepanekule lisatud kolm elementi.