ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.7.

Komitee väljendab aga tugevaid ja tõsiseid kahtlusi aspektide suhtes, mis on seotud eelkõige järgnevaga: a) teatavad „universaalteenuse“ osas tehtud uuendused, mille puhul on vastava korra väidetava ajakohastamise ettekäändel tegelikult tegu teenuste asendamise ja isegi mitme kohustuse kaotamisega selle kohaldamisalast, näiteks avalikud telefoniautomaadid, telefonikataloogid ning numbriinfoteenused, muutes nii väidetava soovitud tulemuse üleliigseks; b) „toimivale lairibalisele internetiühendusele juurdepääsu“ määratlus, kui see võib kaasa tuua meelevaldse nimekirja koostamise internetis kättesaadavatest teenustest ning mitte minimaalse kvaliteediga neutraalse ühenduse, mis võib tulevikus viia diskrimineerivate ja lõppkasutajaid kahjustavate tavadeni; c) viited sotsiaalabile ja -kindlustusele, see tähendab riigieelarvele ja maksustamisele, et aidata puuetega või „madala sissetuleku või sotsiaalsete erivajadustega lõppkasutajaid toetada eesmärgiga tagada toimiva internetiühenduse ja kõnesideteenuse taskukohasus vähemalt määratud asukohas“, vabastades nendest kohustustest teenusepakkujad ja andes neile võimaluse katta vaid kasumit andvaid sektoreid, millega omakorda kaitstakse nende huve ning piiratakse universaalteenuste ulatust ja kärbitakse tarbijate õigusi; lisaks tehakse riigikassale ülesandeks katta avaliku teenuse kulud ning eelnevalt sätestatud kulude jagamine on kaotatud; d) selge valik maksimaalse ühtlustamise meetodi kasuks lõppkasutajate õiguste osas, pakkudes vaid nõrka kaitsetaset, mistõttu lihtsustamissoovist ajendatuna õõnestatakse kasutajate õigusi. See on vastuolus seisukohaga, mida komitee on järjepidevalt toetanud; e) teatavate regulatiivsete kohustuste tühistamine või varem antud õiguste või tagatiste vähendamine ettekäändel, et need ei ole enam vajalikud või on hõlmatud juba üldise tarbijaõigusega. See on nii näiteks riikide reguleerivatele asutustele antud selliste pädevuste tühistamise puhul, mille kohaselt on neil õigus reguleerida otse märkimisväärse turujõuga ettevõtjate (operaatorite) jaemüügihindu või teatavaid sätteid, mis käsitlevad lepinguid, läbipaistvust, puuetega kasutajate jaoks võrdset juurdepääsu, numbriinfoteenuseid ja digitaaltelevisiooni seadmete koostalitlusvõimet; f) teatavate kasutajalepingutes ebaõiglaseks peetavate tavade ebapiisav reguleerimine, näiteks seoses maksimaalse lepingu kestuse ja lepingu lõpetamise õigusega, lepingute uuendamine pakettide puhul, puuduvad karistused, mis tagaksid lõppkasutaja jaoks teenuseosutaja vahetamise protsessi tõhususe, säilib lõppkasutaja hüvitamiskohustus „selliste subsideeritud seadmete pro rata temporis väärtuse eest, mis olid lepinguga seotud selle sõlmimisel, ning pro rata temporis põhimõttel hüvitamist muude soodustuste eest, mis olid sellisena esitatud lepingu sõlmimisel“; g) viimaks asjaolu, et see ettepanek ei vasta nõukogu soovile luua „elektrooniliste sideteenuste kasutajate õiguste Euroopa juhend“, mille eesmärk on „kehtestada ELi tasandil lihtne ja kasutajasõbralik vahend, millesse on koondatud kõik IKT (info- ja kommunikatsioonitehnoloogia) valdkonna elektrooniliste sideteenuste kasutajate õigused ja tarbijakaitse“.
3.16

Komitee võtab teadmiseks, et ettepaneku artiklis 10 sätestatakse, et EL peab saama ühtsete katsemetoodikate väljatöötamise eest vastutava asutuse, st ECACi täisliikmeks. Komitee märgib, et ELi ECACi liikmeks saamine eeldaks ECACi põhikirja muutmist, kuna täisliikmetena aktsepteeritakse praegu üksnes riike. Kuna liikmesus oleks läbirääkimiste tulemus, siis soovitab komitee muuta sätet nii, et ELi tuleks volitada alustama läbirääkimisi, et saada ECACi täisliikmeks.
Eduroam on suurim ja edukaim ülemaailmne tasuta WiFi rändlussüsteem, mis on välja töötatud ELis üliõpilastele ja õppejõududele. See annab miljonitele üliõpilastele ja õppejõududele vaba juurdepääsu WiFile. Komiteel on heameel märkida, et see süsteem võiks olla eeskujuks riigiasutuste toetusskeemi algatusele, millega on kavas pakkuda kõigile eurooplastele tasuta WiFi-ühendust avalikes kohtades, avaliku sektori asutustes, raamatukogudes ja haiglates, samuti vabalt ligipääsetavates paikades vabas õhus. See algatus peaks pakkuma kõigile võimaluse kasutada tasuta internetiühendust, millel on ühesugune digitaalne identiteet kogu ELis. Eelkõige soovitab komitee järgida e-identimist ja e-tehingute jaoks vajalikke usaldusteenuseid siseturul käsitlevat määrust, milles pakutakse andmekaitse ning avaliku julgeoleku tagatisi teenuse kuritarvitamise (nt terrorism) vastu.
5.9

Komitee kordab komisjonile esitatud üleskutset võtta arvesse demograafilist aspekti. Paljud vanemad inimesed on tõepoolest veel digitaalselt kirjaoskamatud. Seepärast soovitab komitee, et Wifi4EU hõlmaks ühtse, mitmekeelse ja kasutajasõbraliku sisenemisportaali loomist. Lisaks sellele soovitab komitee, et kohalikud omavalitsused, kes saavad rahalisi toetusi, pakuksid koolitusi eelkõige vanematele inimestele, et edendada interneti levikut, tagada algatuse edu, võidelda sotsiaalse tõrjutuse vastu ja kindlustada ühtekuuluvustunnet kohalikes kogukondades.
3.14.

Komitee väljendab heameelt Euroopa Komisjoni algatuste üle, millega ergutatakse digitaalvaldkonna ettevõtjaid. 2014. aastal loodud digitaalvaldkonna ettevõtluse Euroopa poliitiline foorum on avaldanud oma selles valdkonnas tehtud töö tulemused. Komitee on veendunud, et VKEdel võib olla uute innovatsioonimudelite edendamisel oluline roll. VKEdele suunatud virtuaalsete innovatsioonikeskuste loomiseks ja arendamiseks ette nähtud rahastamislahenduste leidmine ja kasutamine on üks võimalus toetada Euroopa innovatiivseid idufirmasid, kes saaksid võimaluse kasutada avaliku sektori vahendeid teenuste ja rakenduste arendamiseks, mis on võimalus, mida ei tohiks tähelepanuta jätta.
4.3.3

Komitee mure tuleneb peamiselt järgmisest: (1) ettepanek jätta intellektuaalomand varategurist välja. Intellektuaalomand on majandustegur, mida on kasumiarvestuse jaoks lihtne ümber tõsta. Komitee tunnistab, et intellektuaalomandit on keeruline hinnata, mistõttu ei ole see komisjoni ettepaneku osa. Komitee kutsub liikmesriike üles kaaluma, kuidas oleks kõige parem seda olulist teemat käsitleda. See on eriti asjakohane, arvestades, et intellektuaalomand on niivõrd oluline majandusliku väärtuse loomise hoogustaja ja määrab järjest enam ära suuna, mille poole nüüdisaegne majandus liigub. Lahendus on vastuolus ka sellega, et komisjon paneb jätkuvalt rõhku digitaalsele ühtsele turule; (2) ettepanek lisada sihtkohajärgse käibe tegur. Komitee on mures selle pärast, et kavandatud käibeteguri kasutamine viib selleni, et paljud väiksemad eksportivad liikmesriigid kaotavad maksustatavat tulu suurematele tarbivatele liikmesriikidele. Selle majanduslik ja sotsiaalne mõju on teadmata ning käibeteguri mõju tuleks kvantifitseerida ning vajaduse korral tuleks see ümber mõelda; (3) kogu ELi hõlmava äriühingu tulumaksu arvutamise ja konsolideerimise süsteemi kehtestamine oleks ELi ärikeskkonna jaoks suur muutus ja sellel on potentsiaali ühtset turgu hoogustada. Seepärast tuleks seda hoolikalt analüüsida ja koostada riigi tasandi mõjuhinnangud. Üks oluline kõigi suurte rahvusvaheliste ettevõtete jaoks kehtiv eeskirjade kogum on rahvusvahelised finants- ja raamatupidamisstandardid. Nendest äriplaneerimise protsessis kõrvalekaldumine tooks ettevõtetele kaasa lisakoormust, mitte ei võimaldaks säästu. Kuna komisjon on CCCTB jaotusvalemi arendanud vaid selleks konkreetseks eesmärgiks, on see esmapilgul vastuolus mõne rahvusvahelise raamatupidamisstandardiga; (4) kuna eeskätt maksustamise valdkonnas on terminite kasutamise selgus ja sidusus väga oluline, siis soovitab komitee käsitleda direktiivis kõiki põhielemente ja eriti mõisteid.
12.10.

Komitee toob välja asjaolu, et aruanne sisaldab paljudelt osalejatelt kogutud rohket teavet, kuid väljendab kahetsust, et see läbipaistvus nii hindade kui ka kulude osas ei ulatu kodumajapidamisteni. Taastuvate energiaallikate puhul võivad võrgukulud moodustada hinnast kuni 50 % (strateegilise analüüsi keskuse aruanne, 2012, Prantsusmaa). Nõuetekohased statistilised andmed, mille kogumist nõutakse komisjoni määruse ettepanekus (vt jooneaulune märkus lk 1), on vajalikud tarbijate valikute ja otsuste tegemiseks. Need peaksid hõlmama keskkonnakahjude kulu ja olema hõlpsasti kättesaadavad kõigile, kelle jaoks neid meetmeid võetakse ja kes tahavad mõista, miks ja kuidas energia nendeni jõuab ning kuidas nad selle eest tasuvad.
4.9

Sellistel tasakaalustavatel kontseptsioonidel on kaks lisaeelist. Kuna need muudavad taastuvatest energiaallikatest toodetud elektri futuuriturgudel kaubeldavaks, on need praegu ainus võimalus, mis lubab, et investeeringuid taastuvenergia rajatistesse saab turul refinantseerida. Teiseks on need orienteeritud kohalikule tasandile, kasutades ära asjaolu, et taastuvenergia on saadaval peaaegu igal pool (vt punkt 3.2), ja seeläbi suurendavad taastuvenergia kohapealset lisaväärtust.
4.3.4

Komitee väljendab heameelt komisjoni järelduse üle, et EL on 2020. aasta energiatõhususe ja kasvuhoonegaaside heite eesmärkide saavutamisel graafikus. Mis puudutab poliitikavahendeid, mille eesmärk on hõlbustada üleminekut vähese CO2-heitega majandusele, siis on toetuste (sh ka roheliste sertifikaatide) ebaõige kasutamise, heitkogustega kauplemise süsteemide ja maksude tulemuseks olnud ebatõhus tegevus ja kaugeltki mitte optimaalsed tulemused, kuna on puudunud turusignaalid vähese CO2-heitega energiasse investeerimise julgustamiseks.
2.2

Neid geostrateegilisi asjaolusid ja julgeolekualaseid arengusuundumusi arvestades peab Euroopa tugevdama oma julgeoleku- ja kaitsevõimet. Väga oluline on selge arusaama olemasolu liidu ühistest strateegilistest eesmärkidest; seni see puudub ja see tuleb kiiremas korras välja töötada. See on eeltingimus, et teha kindlaks vajalik ühine ja riiklik suutlikkus, mis peab tuginema Euroopa kaitse jätkusuutlikule tehnoloogilisele ja tööstusbaasile.
2.6.

Kuid haavatavate tarbijate kaitsmiseks on samuti vaja, et direktiiviga ei nõutaks tarbimise individuaalset mõõtmist riikides, kus on seaduses sätestatud, et eluaseme omanik katab üürniku energiakulud, eelkõige seepärast, et need üüriseadused motiveerivad omanikke tegema energiatõhusust suurendavaid remonditöid. Samuti tuleks rõhutada, et mõnes liikmesriigis on kehtivaid ELi õigusakte järgides alles hiljuti paigaldatud palju individuaalseid arvesteid, mille kasulik tööiga on palju pikem kui komisjoni kehtestatud tähtaeg aastal 2027, mil need tuleb välja vahetada kaugloetavate arvestite vastu. Nende arvestite väljavahetamist võivad ELi tarbijad pidada ebavajalikuks lisakuluks ning seepärast tuleks seda vältida.
6.3.

Komitee ei nõustu väitega, et „energiatõhusus on üks parimaid viise kõrvaldada kütteostuvõimetuse peamised põhjused“. Kütteostuvõimetuse mõiste tuli käibele siis, kui energiahinnad hakkasid märkimisväärselt tõusma. See tähendab, et kõrged hinnad on selle konkreetse vaesuse liigi peamine põhjus ja need peaksid olema haavatavate isikute aitamiseks võetavate kõigi meetmete peamine sihtmärk. Muidugi aitab ka tõhususe parandamine, kuid see on vältimatult seotud märkimisväärsete investeeringutega, mis ei pruugi eeskätt haavatavatele tarbijatele jõukohased olla (vt TEN/518).
4.9.

Mis puudutab haldusmenetlusi ja lubasid, märgib komitee, et artiklites 15 ja 16 esitatud kaalutlused on põhimõtteliselt õiged, kuid väljapakutud tekstiga on palju probleeme. Näiteks on artikli 15 lõike 1 punktis d kasutatud mõiste „detsentraliseeritud seadmed“ liiga ebaselge ja vajab määratlemist. Lisaks ei täida liikmesriigid pidevalt eesmärki kohelda kodanike energiakogukondi võrdselt suurte turuosalistega. Sageli on see tingitud riigiabi eeskirjade tõlgendustest. Neid võrdseid tingimusi ei saavutata enne, kui väikeste projektide, omatarbeks toodetud energia tarbimise ja tootva tarbimise eeskirjad muudetakse selgemaks. Euroopa Komisjon peab selles küsimuses kiiresti tegutsema. Kolmandaks puudutavad artiklites 15 ja 16 esitatud ettepanekud ainult tootmist. Selleks et turuosalised, nagu kodanike energiakogukonnad, saaksid turule täieliku juurdepääsu ja eelkõige selleks, et neil oleks võimalik teha vastastikuseid tehinguid, on neil elektri salvestamiseks, sellega kauplemiseks ja omatarbeks toodetud elektri tarbimiseks vaja lihtsustatud menetlusi.
4.6.

Seepärast kordab komitee veel kord oma seisukohta, et juhtimisprotsess nii, nagu see on sätestatud kõnealuses määruses, ei ole suuteline täitma riiklikult kindlaksmääratud panuseid ilma kodanikuühiskonna kaasamise ja toetuseta kogu Euroopas. Selleks, et võita kodanike usaldus ja tagada nende osalus, peaks selline dialoog olema sõltumatu valitsusest ning riiklike energia- ja kliimakavade protsessist. See peaks võimaldama keskenduda tarbijate teavitamisele, aitama energiatarnijatel kaasata ja suurendada usaldust ning pakkuda kanalit erinevate rühmade paljude mureküsimuste jaoks energiajulgeoleku, taskukohasuse ja kestlikkuse valdkonnas. Komitee on väljendanud oma valmisolekut osaleda protsessis, mida ta on nimetanud Euroopa energiadialoogiks, korraldades organiseeritud riiklike konsultatsioonide mõningaid aspekte ja osaledes neis. Sellise dialoogi ulatus peab siiski tuginema suurematele vahenditele ja laiaulatuslikule riiklikule pühendumusele. Kokkuvõtvalt oleks vaja astuda järgmised sammud. — Rajatakse mehhanism sõltumatute ja erapooletute rahastamisvahendite kogumiseks, eeskätt kogu energiatootmis- ja -tarneahela sidusrühmadelt, täiendades neid ELi ja liikmesriikide valitsuste asjakohase toetusega. Üldjoontes on Euroopa energiadialoog väga kulutõhus viis kaasata kõik tarbijad energiaalasesse muutusesse ning tunnistada ja innustada tootvate tarbijate panust. — Paralleelselt juhistega riiklike kavade struktuuri kohta töötatakse Euroopa energiadialoogi raames komisjoni ja kõigi peamiste sidusrühmadega konsulteerides välja suunised riiklike energiadialoogide alustamiseks. — Luuakse täielikult sõltumatu Euroopa energiadialoogi koordineeriv struktuur, et innustada tegevust ja rakendamist igas liikmesriigis. Kõnealune struktuur peaks muu hulgas aitama komisjoni riiklike kavade sisu ja ambitsioonikuse vajalikul läbivaatamisel ning edendama ka kavade rakendamist. Sellega toonitatakse panust, mille sidusrühmad saavad anda poliitika kujundamisse, ja täidetakse määruses sisalduv tulemusliku konsulteerimise nõue. — Korraldatakse riiklike kavade arutelusid ja piirkondlikke arutelusid naaberriikide Euroopa energiadialoogi rühmadega. Seejärel toimuvad ELi tasandi arutelud energiadialoogi kõigi rühmade vahel. Neil aruteludel, mis toimuvad sõltumatu koordineeriva struktuuri kaudu, peaks olema ELi institutsioonidele nõu andev roll ja need peaksid suurendama ELi ja liikmesriikide poliitikameetmete kulutõhusust.
4.1.

Komitee nõustub, et andmete säilitamise kestus tuleks seada 5 aastale, nagu see on riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteemi käsitlevas määruses.
3.2.

Uued õigusnormid sisaldavad aluspõhimõtteid tagamaks, et maksejõuetuse ja restruktureerimise raamistikud oleksid järjepidevad ja tõhusad kogu ELis: — majandusraskustes olevatel ettevõtetel, eriti VKEdel on juurdepääs hoiatussüsteemile, et tuvastada äritegevuse halvenemine ja tagada restruktureerimine varajases etapis; — ennetavad ja paindlikud restruktureerimise raamistikud peavad lihtsustama kohtumenetluse keerukust, lühendama tähtaegu ja vähendama kulutusi; — võlgnikule antav ajapikendus kuni neli kuud enne täitemeetmete rakendamist, et hõlbustada läbirääkimisi tõhusa restruktureerimise eesmärgil; — restruktureerimiskavade peatamise võimaluse puudumine võlausaldajate ja eriarvamusel väikeaktsionäride puhul, kuid nende õigustatud huvide täielik kaitsmine; — uute rahastamiste ja vaherahastamiste kaitsmine, et võimaldada tõhusat restruktureerimist; — tööõiguse täielik kaitsmine ennetava restruktureerimise ajal vastavalt ELi kehtivatele töötajaid käsitlevatele õigusaktidele; — pankrotihaldurite ja kohtunike järjepidev koolitamine ja spetsialiseerumine ELis; — uue infotehnoloogia täielik rakendamine, et täita, teatada ja suhelda interneti teel, et tagada maksejõuetusmenetluse, restruktureerimise ja uue võimaluse andmise tõhusus ja kiirus.
4.2.4.1.

Laeva- ja mereturismi tööstus on väga keerukas ning hõlmab väga erinevaid suhteid paljude eri sidusrühmade vahel. Mitmesugused majandustegevused, mis koos selle valdkonna moodustavad, on äärmiselt erinevad. Statistiline teave liikmesriikide laeva- ja mereturismi kohta ei ole alati hõlpsasti kättesaadav ning andmete kogumise viis võib riigiti erineda. Selle tulemusena võivad andmed olla ebaühtlased ning neis esitatud näitajad ei pruugi anda olukorrast täpset ülevaadet. Kuna sektor on Euroopa majanduse jaoks oluline, on järjepidevad ja täpsed andmed väga vajalikud. See aitab ka kõigil sektori osalistel täpselt mõista ja kontrollida laevanduse dünaamikat ja seda, kuidas see mõjutab ELi majandustulemusi. Selleks võib sektorile anda vajaliku vahendi turismi satelliitkontode (20) meetod. Selle süsteemi kaudu saadavaid majandusandmeid on võimalik kombineerida muude oluliste andmete kogumisega, mis koos võivad moodustada nn jätkusuutliku näitajate mehhanismi. Osa liikmesriike on selle vahendiga juba tuttavad ning see lihtsustab protsessi.
4.4.

Samal ajal sooviks komitee juhtida komisjoni tähelepanu tõsiasjale, et mõnikord muutuvad määrused nii kiiresti, et see tekitab segadust, muutes nõuete järgimise asutuste või üksikisikute jaoks väga raskeks või isegi võimatuks. Vaja on asjakohast ajastust kohandamismenetluste ja -vormide jaoks ning komisjon peaks seetõttu võimaldama aja möödumist enne uute muudatuste kehtestamist.
3.4.3.

See kehtib eelkõige VKE toetuskoefitsiendi kinnitamise ja edasise laiendamise kohta. Komitee kutsub üles põhjalikult uurima, kas asjaomast koefitsienti ei oleks võimalik laiaulatuslikumalt kasutada nii, et see tuleks nii palju kui võimalik kasuks laenudele ja VKEdele. Samamoodi palub komitee komisjonil teha spetsiaalseid jõupingutusi selleks, et tugevdada nende liikmesriikide majandust, keda majanduskriis on kõige enam nõrgestanud.
2.9.

Võttes arvesse komitee arvamusi „Saarte spetsiifilised probleemid“ ja „Nutikad saared“ (6) ning strateegia „Euroopa 2020“ vahehindamise (7) järel on selge, et saarte osas ei toiminud ühtekuuluvuspoliitika vahendid ootuspäraselt. On ilmne, et need tuleb uuesti läbi mõelda.
3.3.

Küll aga torkas komiteele silma asjaolu, et komisjon märgib, et konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine „ei ole asjakohane“. Sellel ettepanekul on küll märkimisväärne, lausa positiivne, mõju (näiteks eelnevalt punktis 3.1 nimetatud aspektid), ent konsulteerimine ei tule kunagi kahjuks, isegi kui see toimub vaid kindluse huvides.
2.3.

Komitee on juba varem tõdenud, et abi osutamise kiirus on oluline element, et tagada selle tõhusus ja mõjusus. Konkreetsemalt on komitee väljendanud oma seisukohta ELSFi menetlustega kaasneva bürokraatia osas (5) ning samuti abi eraldamiseks ette nähtud liigse ooteaja osas (6).
2.7.

Uus aspekt on see, et lahendamaks too big to fail (pankrotti minemiseks liiga suur) probleemi on nüüdseks sõlmitud kokkulepped täiendavate nõuete kehtestamise osas globaalsetele süsteemselt olulistele ettevõtjatele. Eelnevalt mainitud meetmete paketti kuuluv teine ettepanek on mõeldud just selleks, et lisada olemasolevasse omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõuete süsteemi nõue, mida tuntakse kogu kahjumikatmisvõimena.
3.7

Strateegia rakendamine peab olulisel määral toimuma komisjoni, liikmesriikide, kohalike omavalitsuste ja tööstuse koostöös. Komisjon kavatseb kasutada 2016. aasta oktoobris loodud platvormi C-Roads, millega praegu on ühinenud 12 ELi liikmesriiki, eesmärgiga koordineerida C-ITS-teenuste elluviimist, testimist ja valideerimist, et tagada koostalitlusvõime ja töötada välja süsteemitestid. Komisjon toetab arendustööd, võttes kasutusele vastavushindamise menetluse. Komitee on nõus, et koordineerimine on eduka rakendamisprotsessi jaoks hädavajalik, kuid peab kahetsusväärseks, et kõik liikmesriigid ei ole platvormiga C-Roads liitunud, mis näib oluliselt takistavat platvormi toimimist tõhusa koordineerimisfoorumina (hetkel kaheksa põhiliikmesriiki ja neli assotsieerunud riiki). Seepärast teeb komitee ettepaneku, et komisjon avaldaks liikmesriikidele kiiresti poliitilist survet, et tagada kõigi liikmesriikide osalemine platvormis.
3.1

Kui määrusesse (EL) nr 421/2014 ei tehta ühtegi muudatust, siis viib tekst oma praegusel kujul ELi lennunduse heitkogustega kauplemise süsteemi tagasi selle algsele ulatusele ja katab seega kõiki rahvusvahelisi lende Euroopa Majanduspiirkonna lennujaamadesse ja neist välja. See tähendaks, et õhusõidukite käitajad peaksid tagastama 30. aprilliks 2018 saastekvoote kogu heite eest, mis on seotud kolmandatesse riikidesse suunduvate ja sealt saabuvate lendudega (13). Nagu on eespool mainitud, (14) peatati määruse (EL) nr 421/2014 rakendamine seniks, kuni on hinnatud Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni 2016. aasta assamblee tulemusi. Komisjon on oma hinnangus seisukohal, (15) et Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni resolutsioon üleilmse turupõhise meetme põhimõtete kohta on kooskõlas ELi soovitud eesmärkide ja poliitikaga. Seepärast tuleb muuta määruse (EL) nr 421/2014 teksti, et vältida taas ELi õigusakti rakendamist, vaatamata ELi üksmeelele üleilmse turupõhise meetme küsimuses. Komisjoni ettepanek põhineb järgmistel kaalutlustel.
3.7

Kriitikaks annab põhjust tõsiasi, et komisjon ei ole pakkunud võimalust jagada seitsmetunnine koolituspäev osadeks, vaid see peab direktiivi ettepaneku kohaselt endiselt toimuma ühe terve plokina. See on tõeline probleem sõidukijuhtide ja veoettevõtjate jaoks. Töö ja õppe ühildamiseks, õpitulemuste parandamiseks ja e-õppe võimaluse loomiseks on vaja suuremat paindlikkust. Jätkuõppe eesmärkide saavutamiseks on kõige olulisem õppe kogumaht 35 tunni ulatuses, mitte aga üksikute õppepäevade pikkus. See oleks ka kooskõlas õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi põhimõtetele vastavate eesmärkidega.
5.2.1

Komisjoni põhiargument, põhjendamaks diiselmootorite heitgaaside väljajätmist direktiivi I ja III lisast, on see, et raske on leida õiguslikku määratlust uute ja vanade mootorite eristamiseks. Komitee arvates ei ole direktiivi eesmärk määrata kindlaks mootorite tehnilised standardid, vaid kehtestada diiselmootorite heitgaaside õiguslik määratlus kantserogeense protsessina, tuginedes teaduslikele andmetele ja Rahvusvahelise Vähiuurimiskeskuse hinnangule. Töötajad võivad tööl kokku puutuda mitmete eri kokkupuutestandarditele vastavate mootorite heitgaasidega. Kokkupuute iseloomustamisel on oluline osa ka muudel teguritel, nagu põlemistemperatuurid ning mootorite hooldus ja puhastamine. Tuleks määrata piirnorm, mis võtab arvesse elementaarse süsiniku kontsentratsiooni õhus. Komitee on seisukohal, et arvesse tuleks võtta töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee järgmist teavet: „Ehkki toksikoloogiliste andmete põhjal sobiks läviväärtus (näiteks 0,02 mg/m3 või madalam, mis vastab väärtusele 0,015 mg/m3 elementaarset süsinikku), lähtub epidemioloogilistest andmetest, et oluline vähirisk tekib juba nendel ja ka madalamatel kokkupuutetasemetel. Seetõttu ei saa olemasolevate andmete ja analüüside põhjal kehtestada piirnormi, mis kaitseks töötajaid piisavalt. Nii toksikoloogilisi kui ka inimeste kohta käivaid epidemioloogilisi andmeid kogutakse ja hinnatakse aga edasi.“ (10)
4.3.5

On ebaselge, milline oleks Euroopa teenuste e-kaardi ettepaneku mõju olemasolevatele valdkondlikele sotsiaalsetele ID-kaartidele, mille algatavad riiklikud ametiasutused või sotsiaalpartnerid, ja kuidas need toimiksid koos IMI süsteemi kavandatud laiendamisega. Lisaks on tõendeid, sealhulgas Euroopa Kontrollikoja eriaruanne, et praegusel IMI süsteemil on käsitlemist vajavaid puudusi, näiteks seonduva töökoormuse ja taotlustele antavate vastuste ebaselguse tõttu (5). Seepärast leiab komitee, et IMI süsteemi tuleks uuesti hinnata ning see ei ole praegu veel valmis tagama liikmesriikide optimaalset koostööd. IMI süsteemi tuleks parandada eesmärgiga hõlbustada tõhusamat kontrolli riigis, kus majandustegevus toimub, ja suurendada täiendavust olemasolevate süsteemidega ning võttes arvesse reaalajas andmevahetuse võimalusi (otsejuurdepääs andmepankadele) lisaks manuaalsele andmevahetusele, mis on võimalik praeguses IMI süsteemis.