ET Euroopa Liidu Teataja C 133/8

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Jätkusuutlikku majanduskasvu soodustavad ärimudelid, vähese CO2-heitega majandus ja tööstuse muutused” (omaalgatuslik arvamus)

2013/C 133/02

Raportöör: Joost van IERSEL

Kaasraportöör: Enrico GIBELLIERI

12. juulil 2012 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Jätkusuutlikku majanduskasvu soodustavad ärimudelid, vähese CO2-heitega majandus ja tööstuse muutused”

(omaalgatuslik arvamus).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööstuse muutuste nõuandekomisjon (CCMI) võttis arvamuse vastu 22. jaanuaril 2013.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 487. istungjärgul 13.–14. veebruaril 2013 (13. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 57, vastu hääletas 4, erapooletuks jäi 3 liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Paljudes Euroopa tööstusharudes valitsevad rasked ajad. Sellele vaatamata valmistub järjest enam Euroopa ja maailma ettevõtteid rinda pistma paljude maailmas valitsevate katsumustega, mis hõlmavad demograafilise arengu, kliimamuutuste ja eelkõige vähese CO2-heitega jätkusuutlike eesmärkide mõju.

1.2 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovib rõhutada muutunud hoiakuid, mis sillutavad teed uutele või kohandatud ärimudelitele. Jätkusuutlikkus on strateegiline küsimus Maailma Säästva Arengu Ärinõukogus (World Business Council for Sustainable Development, WBCSD), ettevõtete riigi tasandi algatustes ja vähese CO2-heitega valdkondlike tegevuskavade ettevalmistamisel ELi tasandil. Muutused ettevõtete prioriteetides ja struktuuris ning rahvusvahelistes väärtusahelates sünnitavad uusi ärimudeleid.

1.3 Üks oluline element on ettevõtete juhtide proaktiivne pühendumine, mis mõjutab ka suhteid tootmisahelas eelnevate ja järgnevate ettevõtetega. Vastav pühendumine ja innovatsioon leiab aset kõigil tasanditel ja seda toetavad interaktiivne dialoog töönõukogudega ja eriprogrammid ettevõtetes, samuti valdkondlik sotsiaaldialoog riigi ja Euroopa tasandil.

1.4 Üleminekul vähese CO2-heitega majandusele tuleb tagada ajakohased oskused ja kvaliteetsete töökohtade kättesaadavus, et vältida võimaluse piires järjepidevuse puudumist või ajutist tööpuudust. Lisaks ettevõtete konkreetsetele vajadustele kohandatud meetmetele tuleb luua ELi, riiklikud ja piirkondlikud programmid.

1.5 Uued väljavaated ja uus dünaamika suurendavad ettevõtete ja väärtusahelate vastupanuvõimet, tagades investeeringud ja tööhõive. Vähese CO2-heitega majandus vajab pidevat, üksikasjalikku kooskõlastamist avaliku ja erasektori osapoolte vahel, kaasa arvatud rahastamisküsimustes. Riiklik poliitika peaks ära kasutama erasektori seisukohad ja tavad ning kasutama sihipäraseid, ettevõttepõhiseid lähenemisviise, mis on sageli valitsuse tavadest ees.

1.6 Kasvualgatuse toetamiseks kutsub komitee Euroopa Liitu ja liikmesriike üles kaaluma praegu kasutamata või isegi täiesti uute rahaliste vahendite kasutamist kiireloomuliste meetmete rahastamisallikana. Komisjon peaks edendama teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooni seeläbi, et seab tulevases programmis „Horisont 2020” esmatähtsale kohale vähese CO2-heitega seotud algatused, mida ei tohi mingil juhul kärpida. Samuti peaks komisjon julgustama toimivate avaliku ja erasektori partnerluste loomist tihedas koostöös Euroopa tehnoloogiaplatvormide ja tööstussektoritega, mis hõlmavad kogu innovatsiooniahelat.

1.7 Järjepidevus on oluline. Komitee rõhutab selgelt määratletud, sidusa ja pikaajalise ELi raamistiku vajadust, mida arutatakse kõigi sidusrühmadega, samuti ülereguleerimise vältimise, teadus-, arendus- ja uuendustegevuse ning energia- ja kliimapoliitika tugeva seotuse ning tõhusa energia infrastruktuuri ja ladustamismahu vajadust. Kaaluda tuleb häid tavasid ja tõhusaid, ühiselt kokkulepitud süsteeme. Selline ELi raamistik soodustab samuti avalikkuse ja otseselt seotud inimeste heakskiitu.

1.8 Euroopa Liidu osakaal maailma kasvuhoonegaaside heitest on umbes 10 %. See protsent langeb ajavahemikul 2040–2050 ligikaudu 5 %ni. Ei ole kahtlust, et Euroopa Liit asub juhtivale kohale ülemaailmsetes läbirääkimistes siduva ülemaailmse kliimamuutuste kokkuleppe saavutamise üle. Ent komitee rõhutab moonutuste vältimise olulisust. Kuni ülemaailmsel tasandil puuduvad võrdsed tingimused kasvuhoonegaaside vähendamiseks ja CO2 hindade osas, tuleb Euroopa Liidu ja ülejäänud maailma vahel valitseva tasakaalustamatuse vastu võidelda ülemaailmsetele sektoritele suunatud Euroopa meetmetega.

1.9 Arvesse tuleb võtta uusimaid arengusuundi. Komitee on huvitatud CO2-heite vähendamise eesmärkide ajakohastatud hindamisest, sest muret valmistab tööstustegevuse kandumine kolmandatesse riikidesse, eelkõige Ameerika Ühendriikidesse, tänu sealsele pragmaatilisele ja tulevikku vaatavale energiapoliitikale. Sellel on tuntav kahjulik mõju Euroopa investeeringutele ja töökohtadele.

1.10 Avatud õpiühiskond vajab paindlikke osalusvorme, eeskirju ja kohustusi. Arendada tuleb uut, asjassepuutuvate rühmade osalusel põhinevat innovatsioonikultuuri. Selle eesmärk peab olema põhimõttelise üksmeele saavutamine ühiskonnas. Oluline on põhjalikult mõista väljakutseid ja tunnistada asjaolu, et maailma ees seisvate keerukate probleemidega tullakse toime üksnes tööstuse, teaduse, ühiskonna ja poliitika koostoimes. Kaasata tuleb kõik osapooled – ettevõtted ja nende töötajad, valitsusvälised organisatsioonid, sotsiaalpartnerid, tarnijad ja kliendid ning tarbijad. Tagada tuleks läbipaistvus.

1.11 Komitee rõhutab, et käesolevas arvamuses esitatud lähenemisviisid tuleb kaasata tulevasse tööstuspoliitikasse ja teistesse olulistesse poliitikameetmetesse. Kliimapoliitika ja konkurentsivõimega seoses peaks EL tegema tihedat koostööd tööstusega, leidmaks lahendusi, mis arvestavad asjaomaste poliitikameetmete tehnilise teostatavuse ja majandusliku tasuvusega.

2. Sissejuhatus

2.1 Tehnoloogia ja innovatsioon, globaliseerunud finantsturud ja kaubandus, tellimustooted, dünaamilised väärtusahelad ja ringlussevõtt on tänapäeva majanduses otsustavad tegurid.

2.2 Samal ajal esitavad lisaväljakutseid maailma rahvaarvu kasv, palgavahed ning toorainete, vee ja toiduga seotud probleemid. Kliimamuutused, säästev areng ja energia – tõhususe, vähese CO2-heitega seotud nõuete, taastuvenergia, energiaallikatele juurdepääsu osas – on rahvusvahelisel tasandil väga tähtsal kohal. Uutele eesmärkidele tuleb läheneda Euroopa ebakindlas, väikese majanduskasvuga keskkonnas.

2.3 Rahvusvahelised ettevõtted ja nende töötajad, samuti eelnevad ja järgnevad väärtusahelad on järjest enam silmitsi praegusest olukorrast tuleneva keerukusega. Euroopa väärtusahelad on endiselt maailma juhtivate seas. Nende positsiooni tuleb kaitsta.

2.4 Käesolevas arvamuses arutatakse majandussektorite ja ettevõtete hoiakutes ja suhtumistes praegu valitsevaid suundumusi, mis sillutavad teed uutele ärimudelitele. Meie ees seisvate tohutute väljakutsetega tullakse edukalt toime üksnes avaliku ja erasektori lähenemisviisidega, mis hõlmavad ühiselt kokku lepitud analüüse, üksikasjalikku kooskõlastamist ja algatusi majanduskasvu ja jätkusuutlike töökohtade loomiseks. Avaliku ja erasektori sidusrühmad peavad edasiliikumiseks tegutsema partneritena.

2.5 Valdavalt ollakse üksmeelel selles, et aastakümnete jooksul toimunud CO2-heite kasv on põhjustanud märkimisväärset kasvuhooneefekti, sealhulgas keskmise temperatuuri tõus, märgatavad muutused ilmastikuoludes ning teised prognoosimatud mõjud, nagu merevee taseme tõus ja muutused ökoloogias ja ökosüsteemides, mis omakorda mõjutavad (negatiivselt) põllumajandust, tuues kaasa toiduainehindade ebaproportsionaalse tõusu, nälja ja vaesuse suurenemise.

2.6 Kliimamuutustega seotud probleemid teravnevad (1). Ükskõik kui keeruline see võib tunduda, näitab üldine kogemus, et CO2-poliitika ja vähese CO2-heitega tegevuskavade ülemaailmne käsitlemine on väga soovitav.

2.7 Samal ajal võtavad paljud ettevõtted stabiilse pikaajalise raamistiku puudumisele vaatamata meetmeid, et töötada välja jätkusuutlikke äristrateegiaid neile tootmisahelas eelnevate ja järgnevate ettevõtetega, ning selleks, et pakkuda rohkem jätkusuutlikke, vähese CO2-heitega tooteid ja teenuseid. Toimuvad ka ümberkorraldamisest, optimeerimisest ja ümberkujundamisest tulenevad suured muutused. Ülemaailmsete lahenduste leidmiseks on oluline keskenduda vähese CO2-heitega tehnoloogiale ja innovatsioonile.

2.8 Väärtusahelatel on ka edaspidi Euroopa jaoks suur sotsiaalmajanduslik väärtus. Jätkusuutlik tootmine saab rajaneda üksnes konkurentsivõimel, innovatsioonil, uutel oskustel ning kvaliteetsel tööhõivel. Seetõttu on veelgi vajalikumad peamised progressi võimaldavad tehnoloogiad, nagu biotehnoloogia, nanotehnoloogia ja uued materjalid, sest kiiresti vähenevad kommunikatsiooni- ja koordinatsioonikulud lihtsustavad eri tegevuste geograafilist hajutamist väärtusahelates. Kuigi see ei ole lineaarne protsess, on see sageli seotud töömahukate ja digitaalsete tegevuste ümberpaigutamisega.

2.9 Järjest enamates ettevõtetes on juurdumas seisukoht, et 1990. aastatel kuulsaks saanud väljend „People, Planet, Profit” (Inimesed, planeet, kasum), mida nüüd taas esile tõstetakse, tuleks võtta juhtmõtteks, hoolimata sageli keerukatest dilemmadest ja vastuolulistest valikutest. See peaks kaasa tooma ettevõttepõhise sotsiaalse, keskkonnaalase ja majandusliku reaktsiooni praegustele ülemaailmsetele veendumustele, arengutele ja näitajatele.

2.10 Sihipärane ettevõttepõhine lähenemisviis, mida kasutatakse paljudes riikides, tugevdab Euroopas asuvate ettevõtete positsiooni. Seda võib pidada strateegiliseks tulevikulähenemiseks, millega on seotud tegevjuhid ja nõukogud, töötajad, tarnijad ja kliendid, ametiühingud ja teised sotsiaalpartnerid ning sidusrühmad.

3. Analüütilised märkused

3.1 Läänemaailma senine valitsev seisund asendatakse polütsentrismiga, millel on mitu raskuskeset. Rahvusvahelised ettevõtted on paljudel juhtudel eri raskuskeskmete ühenduslüliks. Maailmamajanduse olukord on pidevalt surve all, mis tuleneb erinevatest (moonutavatest) poliitilistest ja majanduslikest impulssidest.

3.2 Konteksti mõjutavad ka eesmärgid kliimamuutuste ja energia valdkonnas. ÜRO, OECD ja Euroopa Liit, samuti erasektor, koostavad analüüse ja määratlevad nendele uutele probleemidele reageerimiseks soovitavad meetmed. Komisjoni ja nõukogu ülesanne on juhtida tegevuskava koostamist, määrates kindlaks mängureeglid ja luues tingimused investeeringuteks ja innovatsiooniks.

3.3 Teadlikkust „jätkusuutlikkusest” parandavad Dow Jones’i 1999. aasta jätkusuutlikkuse indeks ja globaalse aruandluse algatus (Global Reporting Initiative), samuti nagu suur hulk muid osalejaid, sealhulgas juhtivad ettevõtted ja nende töötajad, sotsiaalpartnerid ja igat liiki valitsusvälised organisatsioonid. Genfis asuv Maailma Säästva Arengu Ärinõukogu on aktiivne ärivõrgustik, mis määratleb ärimaailma seisukohad kliimamuutuste üle peetavates ülemaailmsetes läbirääkimistes. Samuti on ärinõukogul juhtpositsioon uute ärimeetodite väljatöötamisel ja ettevõtete mitmetahuliste projektide koondamisel. Tema suuremad algatused olid 2010. aastal elluviidud „Vision 2050” (Visioon 2050), millele järgnes 2012. aastal „Changing Pace” (Muutuv tempo), kus selgitatakse reguleerimise rolli hea ärikäitumise edendamisel (2).

3.4 Algatuse „Changing Pace” kohaselt peavad valitsused tegema selge valiku prioriteetide vahel ja kehtestama eeskirjad, kus on määratletud need prioriteedid majanduskasvu- ja ostujõualaste eesmärkide osas, ning määrama kindlaks, kuidas saavutada parimaid tulemusi. Ettevõtte põhieesmärk on „pakkuda pidevalt täiustatud kaupu ja teenuseid järjest enamatele inimestele taskukohaste hindadega jätkusuutmatute mõjudeta ja viisil, mis loob töökohti ja majanduslikku väärtust”. (3)

3.5 Algatuses „Changing Pace” määratletakse keskpika tähtajaga ja pikaajalised ülemaailmsed megatrendid, riigi poliitika ja eesmärgid ning esitatakse siis poliitikavalikud ettevõtluse perspektiivist. Peatükis „People's values” (Inimeste väärtused) käsitletakse selgesõnaliselt vastutustundlikke kodanikke ja tarbijaid.

3.6 Eksisteerib selge lõhe üldiselt aktsepteeritud analüüside ja valitsuste tegelikult saavutatud eesmärkide vahel. Näib, et praegune kriis koormab liigselt Euroopa majandust: paljud ettevõtted peavad kohandama oma tootmisvõimsust nõudluse vähenemisele läänemaailmas ja nähtavasti ka Hiinas ja Indias.

3.7 Euroopa Liit on asunud juhtpositsioonile kliimamuutuste vastu võitlemisel ja energiatõhususe suurendamisel, võttes vastu Kyoto protokolli ja rakendades asjaomaseid õigusnorme. Samal ajal ei ole teised maailma suurosalejad veel võtnud vastu samaväärseid põhimõtteid, rääkimata siduvatest õigusaktidest. Selline tasakaalustamata ja mitterahuldav olukord jätkub vaatamata viimastele ÜRO konverentsidele. Euroopa Liidu tööstuse jaoks suurendab selguse puudumine ebakindlust ja rahutust asjaomaste ettevõtete töötajate hulgas. Hästi kooskõlastatud ja tasakaalustatud lähenemisviis ning avaliku ja erasektori osalejate koostöö on möödapääsmatu.

3.8 Ettevõtted tegelevad praegu ratsionaliseerimisega. Kuigi tehnoloogia, innovatsioon ja tugevad väärtusahelad tagavad head tulemused, kaasnevad nendega kahjulikud mõjud ettevõtetele ja tööhõivele. Tööpuudus kogu Euroopas on enneolematult kõrge ja noorte tööpuudus valmistab muret pea kõikjal. Viivitamatult on vaja uusi väljavaateid.

3.9 Euroopa tööturu kriis mõjutab ambitsioonika kliimamuutuste poliitika väljavaateid. Ulatuslik koondamine tööstuses ja noorte vähene või puuduv juurdepääs tööturule kahjustab teadmiste ja kogemuste siiret, mis on vähese CO2-heitega majandusele üleminekul vältimatud.

3.10 Teisest küljest loob laialdane teadlikkus kliimamuutustest ja muudest probleemidest uusi võimalusi. Euroopa ettevõtted võtavad selle tegevuskava järk-järgult üle oma strateegiatesse ja püüavad saavutada konkurentsieeliseid. Sarnast arengut võib märgata ka Ameerika Ühendriikide, Jaapani ja isegi tärkava turumajandusega riikide, nt Hiina juhtpositsioonil olevates ettevõtetes. Paljud Euroopa ettevõtted – tippjuhtidest lihttöötajateni – on veendunud, et sellised kohandamised kannavad vilja, luues olukorra, millest võidavad kõik osalejad. Kõige huvitavamad tulemused on saavutatud nn hällist hällini protsesside ja ringmajanduse arendamise abil, kasutades nappe ressursse ja materjale.

3.11 Kokkuvõttes nõuab komitee analüüside, seisukohtade ja eesmärkide seadmise tõhusat kooskõlastamist avaliku ja erasektori sidusrühmade vahel. See on oluline paljudel tasanditel – ülemaailmsel, Euroopa, riiklikul ja piirkondlikul tasandil – tagamaks, et Euroopa majandus püsib konkurentsivõimelisena, kindlustades samal ajal jätkusuutlikkuse ja sotsiaalse innovatsiooni. Lahendus seisneb tehnoloogias ja innovatsiooni edendamises, samuti ajakohaste pädevuste, oskuste ja juhtimise tagamises.

4. Ettevõtlusalgatused ja -tavad

4.1 Ettevõtted võtavad üha enam üle jätkusuutlikkuse eesmärke ettevõtluskultuuri, ettevõtja sotsiaalse vastutuse poliitika ja riskijuhtimise protsesside osana. Täpselt nagu globaalsel tasandil, kus mitmed juhtival positsioonil ettevõtted toetavad algatuse „Changing pace” põhimõtteid (4), tehakse Euroopas sarnaseid algatusi valdkondlikul ja ettevõtte tasandil.

4.2 Eri sektorites ja ettevõtetes areneb see suundumus eri kiirusega. Ümbersõnastatud eesmärke soodustava uue hoiaku juurutamine võtab aega ja selleks tuleb teha suuri jõupingutusi eriti aeglase majanduskasvu perioodil. Laiemad ühiskondlikud suundumused, nagu neid on väljendanud valitsusvälised organisatsioonid ja kriitilised tarbijad, edendavad samuti uusi lähenemisviise ja meetodeid.

4.3 See areng nähtub komisjoni ja ekspertide uuringutest. Eelmisel aastal järeldati ühes aruandes, et „üldiselt on ELi tööstuse keskkonnatoime viimase kahekümne aasta jooksul arenenud märkimisväärselt majanduskasvu keskkonnamõjust lahtisidumise suunas, kus olulist rolli mängib tööstuse suurem jätkusuutlikkus ja ressursitõhusus” (5).

4.4 Ettevõtete tulevast vastupanuvõimet silmas pidades pühenduvad tegevdirektorid ja nõukogud sageli sellistele protsessidele, võttes endale otsese vastutuse, mis tagab parema ettevõttesisese struktuuri ja keskendumise. Maailma Säästva Arengu Ärinõukogu võrgustikus on isiklik pühendumine levinud tava. Seda eeskuju järgivad eri riikides tegutsevad ettevõtted. Seos ettevõtluse ja jätkusuutlikkuse vahel muutub nähtavamaks ja ilmsemaks.

4.5 Euroopa ettevõtetes tehakse arvukalt algatusi, et siduda keskkonnaalased eesmärgid majandusliku vastupanuvõimega. See Põhja-Euroopast alguse saanud protsess hoogustub ja levib järk-järgult üle kogu mandri. Üksikettevõtete eesmärke väljendatakse ettevõtte eesmärkide ja ülesannete kirjelduses, projektides, koostöös teadlaste, valitsusväliste organisatsioonide, sotsiaalpartnerite ja teistega. Riiklikud organisatsioonid on näiteks: — ettevõtlusvõrgustik Unternehmensnetzwerk: der Ulmer Initiativkreis Nachhaltige Wirtschaftsentwicklung Saksamaal, mis asutati 1992. aastal; — Entreprises pour l’Environnement Prantsusmaal, mis on Maailma Säästva Arengu Ärinõukogu partner Prantsusmaal ja koosneb 40 suurettevõttest; teine, liikumise Mouvement des Entreprises de France (MEDEF) raames elluviidav algatus hõlmab 250 ettevõtet, kes oma kohustustes juhinduvad Rio+20 tippkohtumise eesmärkidest; — Briti ettevõtete rühmitus tegutseb samas vaimus osana Wales’i printsi projektist Accounting for sustainability community; — 2012. aastal asutatud Dutch Sustainable Growth Coalition hõlmab seitset juhtivat ettevõtet eri majandussektoritest tööandjaühenduse VNO-NCW raames. Koalitsioon töötab välja eesmärke, tavasid ja meetodeid, et saavutada pikaajaline jätkusuutlik majanduskasv, hõlmates nii eelneva kui ka järgneva väärtusahela; — UK Sustainable Investment and Finance Association käivitas hiljuti algatuse, milles kutsutakse ettevõtteid ja vara omanikke üles tegema pikaajalisi investeeringuid. Banking Environment Initiative Forum 2012 – jätkusuutlike investeeringute valdkonnas tegutsevate ülemaailmsete pankade ja korporatsioonide esimene aastakonverents – toimus Londonis 2012. aasta novembris.

4.6 Endiselt valitsevad suured erinevused lähenemisviisides, mis on seotud majandusarengu taseme ja sellega, millises ulatuses on riikide majandused ning teadus- ja arendustegevus seotud arengutega riigi ja Euroopa kontekstist väljaspool. Lähitulevikus tegutsevad Euroopa ettevõtted siiski samas ülemaailmses raamistikus, mis nõuab sarnast suhtumist ja reaktsiooni. Juhtimine ning ka haridus ja koolitus peavad selleks reaalsuseks valmis olema.

4.7 Märgata võib teatavaid sarnaseid põhijooni: — rahvusvahelised poliitilised läbirääkimised annavad endiselt vähe käegakatsutavaid tulemusi erinevate poliitiliste seisukohtade, tavade ja sotsiaalmajandusliku surve tõttu. Seevastu kinnitab eriti läänemaailma äriringkondades kanda uus suhtumine; — hiljutine suundumus ettevõtete juhtkonna pühendumisele ja juhtkonna kaasamisele toob kaasa ulatuslikuma keskendumise juhtimisele. Jätkusuutlikud lahendused on muutumas üha prioriteetsemaks ettevõttesisestes aruteludes ja menetlustes. See tähistab uut etappi, mis hõlmab kohandusi ärimudelites, koolituses ja karjääriplaneerimise valdkonnas ning ettevõtete töötajate hoiakutes; — toimumas on nihe pikaajalisemate lähenemisviiside suunas, ilma et loobutaks tõhusatest lühiajalistest strateegiatest; — tarnijad ja kliendid on sageli nende protsesside osaks; — lisaks traditsioonilistele sidusrühmadele, nagu töötajad ja sotsiaalpartnerid, muutuvad sagedasemaks arutelud valitsusväliste organisatsioonidega ning olulisemaks teguriks saavad kliendid; — suuremat tähelepanu pööratakse kutseõppele ja elukestvale õppele ning õppimisele üli- ja ärikoolides. Uued väljavaated tõmbavad ligi uusi töötajaid, lihtsustades muu hulgas juurdepääsu tööturule; — neid suundumusi tuleb vaadelda jätkusuutlikkuse ja Euroopa konkurentsivõime jaoks seatud avalike eesmärkide valguses.

5. Jätkusuutlikud vähese CO2-heite strateegiad

5.1 Vähese CO2-heite strateegiad mängivad keskset rolli jätkusuutliku majanduskasvu edendamisel. Need on seotud ELi tööstuspoliitikaga.

5.2 Euroopa tööstus peab praegu vastama laialdasele ja komplekssele poliitiliste eesmärkide ja vahendite kombinatsioonile Euroopa, riigi ja isegi kohalikul tasandil, keskendudes CO2-heite vähendamisele, taastuvenergiale ja energiatõhususele. Eesmärgid ja vahendid on mõnikord mitmeti mõistetavad, kattuvad ja piisavalt kooskõlastamata. Selleks et olla tulemuslik ja kulutõhus, vajab tööstus lihtsamat, prognoositavamat ja integreeritumat poliitikat.

5.3 Üleminek jätkusuutlikule vähese CO2-heitega majandusele on edenenud eeskätt tänu jõupingutustele vähendada nafta- ja energiahinna tõusust tingitud kulusid, mis tekkisid enne keskkonnakaitsekultuuri tekkimist, mis on ajendatud kasvuhoonegaaside heitkoguste põhjustatud kliimamuutuste (tegelikest või oodatavatest) tagajärgedest.

5.4 Komitee arvates peab ühtne ja sidus ELi raamistik, mille eesmärk on kindlam, konkurentsivõimelisem ja vähese CO2-heitega energiavarustus ja mida liikmesriikides ühtselt rakendatakse, tuginema neljale põhisambale: — sidus energia- ja kliimapoliitika sektorite jaoks, mis on hõlmatud heitkogustega kauplemise süsteemiga, mis põhineb teaduslikult tõestatud tulemustel; — nende sektorite potentsiaali kasutamine, mis ei ole hõlmatud heitkogustega kauplemise süsteemiga; — tugevam seotus ühelt poolt teadus- ja arendustegevuse ja innovatsiooni ning teiselt poolt energia- ja kliimapoliitika vahel; — energiainfrastruktuur ja eeskirjad, mis võimaldavad energia tõhusat transportimist ja energiavõrkude arukat kasutamist koos ajakohase ladustamismahu ja nõudluse paindliku kontrollimisega.

5.5 Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteem on ELi keskne poliitikavahend kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärkide saavutamiseks ühtlustatud ja kulutõhusal viisil. Seda tuleks rakendada turupõhiselt. Komitee märgib, et veel ootavad lahendamist kolm olulist küsimust: — heitkogustega kauplemise süsteem peab tagama ettevõtetele pikaajalise investeerimisstabiilsuse, kuid praegu see nii ei ole; — Euroopas tuleb vältida kulukat ja kahjustavat ülereguleerimist ning soodustada hoolikat kooskõlastamist avaliku ja erasektori osalejate vahel, ja — heitkogustega kauplemise süsteemis tuleb arvesse võtta erinevusi ettevõtete ja sektorite konkurentsivõimes. See küsimus muutub veelgi olulisemaks, kui kehtestatakse auahnemad eesmärgid ja kui selgub, et teised maailmatasandi osalejad ei soovi või ei suuda töötada välja või rakendada jätkusuutlikke vähese CO2-heite eesmärke. Vältida tuleb ELi isoleeritud lähenemisviise, mis kahjustavad investeeringuid ja tööhõivet globaalsetes sektorites.

5.6 Lisaks sellele ollakse valdavalt nõus, et vaja on märkimisväärseid esmaseid investeeringuid riiklikesse infrastruktuuridesse, nt Euroopa energiavõrku. Avaliku sektori osalejate pühendumine esialgsete investeeringute pakkumisele ja usalduse suurendamisele erainvestorite seas on ülioluline. Seda tuleb arutada nõukogus ja see peab olema osa ELi majanduskasvu algatusest.

5.7 Samuti peaks see olema vastukaaluks märgatavale suundumusele viia Euroopa teatud tööstustegevus maailma teistesse piirkondadesse, vaatamata asjaolule, et strateegias „Euroopa 2020” ja selle rakendamisel võetakse arvesse süsinikdioksiidi lekke ohtu.

5.8 Kõik ettepanekud ELi heitkogustega kauplemise süsteemi struktuurseks parandamiseks peaksid käsitlema punktides 5.4 ja 5.5 nimetatud probleeme. Praegune arutelu heitkogustega kauplemise süsteemi kohandamise üle ei ole piisavalt keskendunud nende probleemide lahendamisele ega heitkogustega kauplemise süsteemi ülesehituse muutmisele. Alates 2020. aastast peaks kohandatud suundumuste tulemuseks olema stabiilne CO2 hind, mille alusel peaksid turuosalised saama kavandada pikaajalisi investeeringuotsuseid vähese CO2-heitega lahendustesse. Heitkoguste kauplemise süsteemi ülesehituse parandamine väldiks vajadust lühiajalise poliitilise sekkumise järele.

5.9 Ülesehituse parandamist on vaja ka selleks, et suurendada avalikkuse ja töötajate heakskiitu. Samal ajal kui eeldatakse, et mõned „traditsioonilised” töökohad kaovad kiiresti, ei ole uued, keskkonnahoidlikud, vähese CO2-heitega töökohad veel korralikult paigas. Üleminekut vähese CO2-heitega majandusele peetakse liiga järskude muutuste tõttu sageli ohuks traditsioonilistele tootmisvaldkondadele. Eri tasandite sotsiaaldialoogi on vaja selleks, et edendada läbipaistvust ja inimeste heakskiitu ning ka selleks, et käivitada koolitus- ja ümberõppeprogramme kõigile töötajatele, et viia nende oskused kooskõlla tööturu muutuvate nõudmistega.

5.10 Kõige suurem on vajadus uue teadus- ja arendustegevuse ning innovatsioonipoliitika järele, mis on keskendunud väärtusloomele keerukates (rahvusvahelistes) väärtusahelates, mille eesmärk on liikuda vähese CO2-heitega majanduse suunas. Praegust tehnoloogiale suunatust tuleb laiendada. Kliimamuutused, strateegiliste ressursside üha suurem nappus ja sellest tulenev hinnatõus tingivad mõtteviisi muutumise energia- ja tooraine sektoris. Arvesse tuleb võtta ka tärkava turumajandusega ja arenguriikide järelejõudmisprotsesse, sealhulgas tehnoloogiasiiret. Ressursinõudlus suureneb, samas kui energiasüsteemide ümberkujundamine ja ressursitõhususe suurendamine on riskantne ja väga kulukas. Edu sõltub samuti erinevatest, üksteisega tihedalt põimunud tööstus- ja pädevusvaldkondadest. Kõik need tegurid vajavad Euroopa Liidus kiiresti sidusat tehnoloogilist rada (6), mida toetavad järjepidevad poliitilised otsused.

5.11 Terviklikud lähenemisviisid lähevad tootmisetapist kaugemale ja nende eesmärk on parandada keskkonnategevuse tulemuslikkust olelusringi igas etapis, st kavandamise, toorainete, kooste, jaotuse ja kõrvaldamise osas. Terviklikku tootepoliitikat tuleb arutada avaliku ja erasektori osalejate vahel. See peab olema täpselt määratletud, et vältida ülereguleerimist. Kasutada olevateks vahenditeks on vajaduse korral kokkulepped tootjate ja valitsuste või ELi vahel ökomärgiste, energiamärgistuste, ökodisaini, teatud ainete keelu ja ökoloogilise jalajälje märgiste kohta. Märgiste tõhususe tagamiseks peavad need hõlmama tarbijate adekvaatset ja usaldusväärset teavitamist, sh ebaausate kaubandustavade direktiivi tähenduses, mida tuleb nõuetekohaselt rakendada.

5.12 Märkimisväärsed kulutused alus- ja rakendusliku teadus- ja arendustegevuse tarbeks on samuti vajalik põhitingimus kindla, ülemaailmselt konkurentsivõimelise, mõistliku hinnaga ja tõhusa energiavarustuse saavutamiseks Euroopas, mille tagavad tõhus energiainfrastruktuur ja vastavad eeskirjad (7).

5.13 Valdkondlikke piire ületav süsteemide innovatsioon ja terviklikud väärtusloomeahelad mõjutavad ettevõtteid, kuna fossiilkütustel põhinevates maailma energiasüsteemid tuleb pikas perspektiivis dekarboniseerida ja tooraine nappus muudab vajalikuks ressursse säästva majanduse. Sammhaaval kinnitab jätkusuutlikkus kanda kõigil turgudel. Selline areng hägustab traditsioonilisi sektoritevahelisi piire ja annab tõuke uuteks väärtusloomeahelateks.

5.14 Praegune arutelu innustab samuti käivitama ettevõtetes järjest enam alt üles suunatud algatusi. Suurettevõtted ja samuti VKEd töötavad välja vähese CO2-heitega äristrateegiaid ja -mudeleid kogu väärtusahela jaoks. Tulevase energiavajaduse etteaimamine annab ka konkurentsieelise. See eeldab vastavaid õigusakte. Uuenduslike ideede ettevõttesisene genereerimine ning tootmise ja organisatsiooni innovatsiooniprotsessid on paljudes ettevõtetes muutunud tavapraktikaks tippjuhtidest kuni lihttöötajateni välja.

5.15 Näiteks võib tuua järgmist.

5.15.1 Võttes arvesse, et hoonestatud keskkond moodustab märkimisväärse osa energia lõpptarbimisest, on fossiilsete energiaallikate tarbimist võimalik oluliselt vähendada kulutõhusal viisil, parandades olemasolevate ja uute hoonete energiatõhusust muu hulgas soojustuse ja paremate küttetehnoloogiate abil. Teisteks näideteks on ettevõtete ja omavalitsusüksuste projektid transpordi infrastruktuuri loomiseks ja kohalikul tasandil toodetud säästva energia transportimiseks. Neid aspekte ja nende spetsiifilist konteksti käsitleb Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee eraldi arvamuses (8).

5.15.2 Eurocoali ühendus teeb ettepaneku kolmeetapilise puhta söe strateegia kohta, milles kajastuvad 2050. aasta energia tegevuskava järeldused ja mis hõlmab järgmist: tipptasemel tehnoloogia kasutuselevõtt söepõhises elektritootmises ja seega heitkoguste vähendamine; uue põlvkonna ülitõhusate ja paindlike tehnoloogiate väljatöötamine ning CO2 kogumise ja säilitamise ning transpordi demonstreerimine ja kasutamine koos süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamisega teiste kütuste ja sektorite puhul. Puhta söe tehnoloogiate EList väljapoole eksportimise võimalustes on arenguruumi.

5.15.3 Metsapõhised tööstusharud, mis rajanevad taastuvatel toorainetel ja kasutavad loomupäraselt taastuvenergiat, on väga proaktiivsed. Edu tagamiseks on oluline valdkondlik poliitikapakett, sealhulgas teadus- ja arendustegevus, et tuua turule teedrajavad tehnoloogiad ja uued tooted. Tuleb leida õige tasakaal toorainete ja nende energiakasutuse vahel. Poliitika peab olema kooskõlas ülemaailmsete arengute, teiste poliitikavaldkondade ja tööstuse investeerimistsüklitega.

5.15.4 Teoksil on valdkonnaülesed algatused. Avaliku ja erasektori partnerlused, olgu siinkohal nimetatud vaid kaks – jätkusuutlik töötlev tööstus ressursi- ja energiatõhususe abil (Sustainable Process Industry through Resource and Energy Efficiency, SPIRE) ja energiamaterjalide tööstusliku uuringu algatus (Energy Materials Industrial Research Initiative, EMIRI) – tuleks seada esikohale ja tagada neile piisav rahastamine programmi „Horisont 2020” raames.

5.16 Praegusel hetkel töötavad mitmed teisedki sektorid ELi tasandil välja pikaajalisi vähese CO2-heite tegevuskavasid.

5.17 Euroopa üleminek biomajandusele on samuti osa lahendusest ja kujutab endast olulist sammu vähese CO2-heitega majanduse arendamise suunas. Ettevõtted tulevad välja uute biotoorainel põhinevate toodete ja lahendustega, mis vastavad suurenevatele ootustele ja nõudmistele.

6. Euroopa Liit, valitsused, sidusrühmad

6.1 Eelkirjeldatud protsessidega tuleb tõhusalt siduda ja neisse integreerida tehnoloogilised, majanduslikud ja sotsiaalsed võrgustikud ning tingimused. Need hõlmavad sihipäraseid teadusuuringute ja investeerimisprogramme ettevõtetes ning kaalutletud dialoogi – nii valdkondlikul kui ka ettevõtte tasandil – ELi ja riiklike ametiasutuste ja erinevate sidusrühmadega.

6.2 Kasvualgatuse toetamiseks peaksid Euroopa Liit ja liikmesriigid kaaluma praegu kasutamata või isegi täiesti uute rahaliste vahendite kasutamist kiireloomuliste meetmete rahastamisallikana. Seitsmenda ja kaheksanda raamprogrammiga tuleks edendada teedrajavaid ja innovatiivseid projekte. EIP peaks samuti mängima toetavat osa. Lisaks soovitab komitee arutada siinkohal võimaliku vahendina maksusoodustusi.

6.3 Enamalt jaolt tööstuspõhised ELi tehnoloogiaplatvormid ühendavad ettevõtteid, uurimisasutusi ja teadlasi, samuti avaliku sektori seisukohti tulevaste arengute kohta (9). Neil on otsustav roll maailmas toimuvate suundumuste ja ootuste analüüsimisel ning eesmärkide ja tähtaegade ühisel seadmisel.

6.4 Turueesmärkide seadmine tähendab arutelusid ja katsetamist tarnijate ja klientide ning sidusrühmadega, nagu sotsiaalpartnerid, valitsusvälised organisatsioonid, piirkondlikud ametiasutused ja tarbijad. Euroopa Liit ja valitsused vastutavad õigusaktide ja reguleerimise eest, kuid see ei tohiks kunagi olla ühepoolne, vaid sellega peaksid kaasnema teostatavad tegevuskavad ja pidevad protsessid ning planeerimine juhtivates ettevõtetes (10). Selleks peab avaliku ja erasektori vahel toimuma pidevanalüüside vahetamine ja üksteise seisukohtade proovilepanek.

6.5 Sageli keskendub poliitiline arutelu eeskätt ELi (või valitsuste) ülalt alla suunatud algatustele, mis on seotud kliimamuutuste, demograafilise arengu, tervise, toidu, veega jne, ilma et võetaks arvesse ettevõtluse hetkeolukorda. Komitee kutsub üles kaasama erasektori tehtud samateemalisi analüüse ja lahendusi. Peamiste probleemide käsitlemiseks on eriti vajalikud just erainvesteeringud, mida toetab kvaliteetne tööjõud.

6.6 Ajakohastamisprotsessidesse tuleb kaasata ettevõtete sotsiaalsed eesmärgid ja töötajate pühendumise säilitamise vajadus. Euroopa Liit ja liikmesriigid peaksid valdkondlike ja valdkonnaüleste sotsiaaldialoogi komiteede kaudu edendama ja rakendama meetmeid, et toetada vähese CO2-heitega majandusele ülemineku juhtimist ühiskondlikult vastuvõetaval viisil. Peale töötajatele vajalike oskuste rõhutamise tuleb arvesse võtta ka kvantitatiivseid aspekte ja ajakavasid (11).

6.7 Ajakohastatud õppekavad, haridus- ja koolitusprogrammid ning väljaõpe võiksid peegeldada valitsuste/ametiasutuste, ettevõtete, personali ja töötajate esindajate jagatud pühendumine ületada enneolematult kõrge töötuse tase.

6.8 Oluline, et mitte öelda otsustav aspekt on võrdsed võimalused ülemaailmsel tasandil, näiteks ülemaailmsete standardite ja sertifikaatide, läbipaistvate õigusaktide, sümmeetrilise turulepääsu, intellektuaalomandi kaitse ja tarbijakaitse sarnase taseme kaudu. Samuti tuleks austada töötajate põhiõigusi. Nimetatud aspektid peaksid olema Euroopa kaubanduspoliitika lahutamatu osa (12).

6.9 Komitee on seisukohal, et kõik osalejad peaksid tähelepanu pöörama sellele, kuidas ettevõtted ja ettevõtterühmad kehtestavad ise nõudeid ja menetlusi, kuna soovitud eesmärkide õigeaegne saavutamine võib osutuda väga koormavaks.

Brüssel, 13. veebruar 2013 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Vt ÜRO valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) aruanded

http://www.ipcc.ch/publications_and_data/publications_and_data_reports.shtml

(2) Changing Pace, Public policy options to scale and accelerate business action towards Vision 2050, 2012. http://www.wbcsd.org/changingpace.aspx

(3) Vt joonealune märkus 2.

(4) Vt joonealused märkused 1,2 ja 3. Maailma Säästva Arengu Ärinõukogus (WBCSD) on 200 liiget, kellest ligikaudu 100 on Euroopa ettevõtted.

(5) Vt komisjoni brošüür „Sustainable Industry: Going for Growth & Resource Efficiency”, juuli 2011. Vt samuti „Study on the Competitiveness of European Companies and Resource Efficiency”, juuli 2011 ja „Study on the Competitiveness of the EU eco-industry”, september 2009.

(6) Ennekõike kaheksas raamprogramm.

(7) Vt eespool punkt 5.4 neljas taane.

(8) CCMI/106 arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „ELi ehitussektori ja selle ettevõtete jätkusuutliku konkurentsivõime strateegia” ”.

(9) Vt muu hulgas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa tehnoloogiaplatvormid ja tööstuse muutused,”ELT C 299/12, 4.10.2012, lk 12.

(10) Vt muu hulgas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „„Tööstuse muutused, millega arendada jätkusuutlikke energiamahukaid tööstusharusid, mis täidaksid Euroopa 2020. aasta strateegias määratletud ressursitõhususe eesmärki”, ELT C 43, 15.2.2012, lk 1; arvamus teemal „„Keskkonnasõbralike töökohtade edendamine ELi kliima- ja energiapaketi jaoks”, ELT C 44, 11.2.2011, lk 110; arvamus teemal ”Energiatõhususe kava 2011”, ELT C 318, 29.10.2011, lk 155.

(11) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus komisjoni juhtalgatuse teemal „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava: Euroopa panus täieliku tööhõive saavutamisse,” COM(2010) 682 final, ELT C 318, 29.10.2011, lk 142.

(12) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa tööstuspoliitika välismõõde – kas ELi kaubanduspoliitikas võetakse asjakohaselt arvesse Euroopa tööstuse huve?”, ELT C 218, 23.7.2011, lk 25.