Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu allkirjastamise kohta võitlemiseks pettuste ja muu nende finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Läbirääkimiste taust

Komisjon viis 14. detsembril 2000 nõukogult saadud loa alusel läbi läbirääkimised Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu üle võitlemiseks pettuse ja muu nende finantshuve kahjustava tegevuse vastu.

Komisjon pidas täielikult kinni nõukogu otsusele lisatud läbirääkimisdirektiividest, võttes eriti arvesse kehtivat ühenduse õigustikku ja selle edaspidist arendamist koostöö vallas.

Eelmainitu kajastub konkreetselt lepingu artiklites 7 ja 25, kus on sätestatud, et selles sisalduvad sätted ei mõjuta lepinguosaliste vaheliste kahe- ja mitmepoolsete lepingute soodsamaid sätteid.

Samale otsusele jõuti ka Euroopa Liidu-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumisel, kus lepiti kokku, et ,mõlemad lepinguosalised teevad pettuste vastast koosööd käsitleva lepingu osas üksteisega täiel määral koostööd ja pakuvad täieulatuslikku haldusabi pettuste ja muu ebaseadusliku tegevuse, sealhulgas kaupade ja teenustega kauplemisest tulenevate õigusrikkumiste alal, mis on seotud tollieeskirjade ja kaudsete maksudega. Rahapesu vastast koostööd parandatakse märkimisväärselt, eriti suurte pettusjuhtumite ja salakaubaveo osas."

Halduskoostööd tehakse vastavalt tolliasutuste vastastikust abi ja koostööd käsitleva konventsiooni nõuetele (EÜT C 24, 23.1.1998, lk 2) (Napoli II konventsioon). Sunnimeetmeid (läbiotsimine ja arestimine) hõlmava õigusalase koostöö suhtes kohaldatakse topeltkaristatavuse põhimõtet, nagu on sätestatud lepingu artiklis 31, mis vastab Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni (SIC) artiklile 51 (EÜT L 239, 22.9.2000). Kui topeltkaristatavuse põhimõte jäetakse tulevikus läbiotsimise ja arestimisega seotud õigusabitaotluste puhul Schengeni lepingust välja, kohaldatakse käesoleva lepinguga hõlmatud valdkondades täielikult uusi Schengeni eeskirju. Vastavalt eelviidatud tippkohtumise otsustele tehakse Šveitsile Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi vahelises lepingus, mis käsitleb viimase ühinemist Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, läbiotsimist ja arestimist käsitlevate õigusabipalvetega seotud edasise õigustiku heakskiitmisel erand üksnes otseste maksude alal.

Rahapesu alastes küsimustes tehakse koostööd vastavalt direktiivi 91/308/EMÜ (rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise kohta) (EÜT L 166, 28.6.1991, lk 77) reguleerimisalale, nagu seda on viimati muudetud direktiiviga 2001/97/EÜ (EÜT L 344, 28.12.2001, lk 76), mille artiklis 1 viidatakse suure pettuse mõistele, mis on määratletud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni artiklis 2 (pettus, mis on karistatav vabadusekaotusega, millele võib järgneda väljaandmine).

Lepingu sätted

I jaotis. Üldsätted

- Artiklid 1 ja 2-"Sisu" ja "kohaldamisala"

Kõnealustes artiklites määratletakse ühenduste finantshuvide ja liikmesriikide teatavate finantshuvide kaitseks mõeldud haldusabi ja õigusalast koostööd hõlmava lepingu sisu ja kohaldamisala.

Mõisted "pettus ja muu ebaseaduslik tegevus" laienevad lepingus kõigile maksu- (käibemaks ja aktsiisimaksud) ja tollieeskirjarikkumistele (sealhulgas salakaubavedu), korruptsioonile, altkäemaksule ning lepingus hõlmatud tegevuste tulemusena saadud tulu rahapesule vastavalt artikli 2 lõikele 3. Kohaldamisalasse kuulub ka selline rahapesu, mille puhul põhiline õigusrikkumine on karistatav üle kuue kuu pikkuse vabaduskaotusega, sealhulgas eriti maksupettus ja organiseeritud salakaubavedu (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

Artikli 2 lõike 1 punkti a esimeses taandes viidatakse ,kaupadega kauplemisele", olenemata sellest, kas need läbivad teise lepinguosalise territooriumi (väljumine, sisenemine või transiit). Nii kaupade kui teenustega kauplemisega seotud maksukuriteod kuuluvad lepingu kohaldamisalasse. Artikli 2 lõike punkti a taandes viidatud mõiste "kauplemine" tähendus ei sõltu sellest, kas kaubad läbivad teise lepinguosalise territooriumi või teenused on sellega seotud (väljumine, sisenemine või transiit) - (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

Artikli 2 lõikes 2 sätestatakse, et koostööst ei tohi keelduda üksnes põhjusel, et juriidilised kvalifikatsioonid ei ole taotluse saanud lepinguosalise ja taotluse esitanud lepinguosalise seadusandluses ühesugused. Järelikult ei sõltu lepingu kohaldamine põhimõtteliselt topeltkriminaalsuse põhimõttest, mis kehtib ainult lepingu artiklite 31 ja 32 raames - (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

- Artikkel 3- "Vähemtähtsad juhtumid"

Kõnealuse artikli eesmärk on vältida, et vähetähtsates küsimustes esitataks ülemääraselt abitaotlusi.

Sisus järgib artikkel Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikli 50 lõiget 4 (EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19). Sellele vaatamata ei kohaldata Šveitsi suhtes õigusalase koostöö osas enam Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikli 50 lõiget 4 ega kõnealuse lepingu artiklit 3 seoses Euroopa Liidu liikmesriikide vahel kriminaalasjades vastastikuse õigusabi andmise konventsiooni 16. oktoobri 2001. aasta protokolli jõustumisega, kuna Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikkel 50 asendatakse protokolli artikliga 8. Nimetatud protokoll jõustub Šveitsi jaoks hiljemalt kuupäeval, mil see jõustub viieteistkümnendas liikmesriigis, mis on sel ajal Euroopa Liidu liige, kui nõukogu võtab vastu kõnealuse protokolli kehtestava akti.

- Artikkel 4- "Avalik kord"

Kõnealuses artiklis sätestatakse asjakohased avaliku korra põhjendused, mida võib esitada vastavalt koostöölepingule, eriti Euroopa Nõukogu Euroopa konventsiooni (vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades) artikli 2 lõikele b (Strasbourg 20.4.1959).

Kõnealuse artikli tähenduses ei ole pangasaladus piisav põhjus vastastikusest abist keeldumiseks.

- Artikkel 5-"Teabe ja tõendite edastamine"

Kõnealuses artiklis võimaldatakse vahetada lepingus ette nähtud abi raames Šveitsist saadud teavet ja tõendeid liikmesriikide vahel ja komisjoniga ning vastupidi.

Artikli 5 lõikes 1 viidatakse konfidentsiaalsusnõudele, millega ametnikud on seotud. Artikli 5 lõikes 2 käsitletakse sellise teabe ja tõendite hilisemat edastamist, mis on jõudnud taotluse esitanud lepinguosaliseni taotluse saanud ametiasutuse osutatud abi tulemusena. Artikli 5 lõikes 3 tagatakse teabe hilisema edastamise efektiivsus.

- Artikkel 6-"Konfidentsiaalsus"

Kõnealuses artiklis viidatakse konfidentsiaalsusnõuetele, mida taotluse saanud lepinguosaline peab järgima abitaotluste töötlemisel.

II jaotis: Finantshuvide kaitseks antava haldusabiga seotud sätted

- Artikkel 7- "Seosed muude lepingutega"- Pettustevastase lepinguga ei tühistata Šveitsiga allkirjastatud protokolli vastastikuse abi kohta tolliküsimustes (EÜT L 169, 27.6.1997, lk 81), vaid selle kohaldamist võib jätkata, eriti pettustevastase lepingu kohaldamisalast välja jäävates tolliküsimustes.

- Artiklid 8 ja 9- "Kohaldamisala" ja "Volitused"- Kõnealused lepingu eelnõu artiklid vastavad tolliasutuste vastastikust abi ja koostööd käsitleva konventsiooni (edaspidi "Napoli II konventsioon") artiklitele 1 - 3 ja 8 (EÜT C 24, 23.1.1998, lk 2).

Kõnealuse lepingu alusel osutatav haldusabi vastab Napoli II konventsiooni nõuetele niivõrd, kui see on asjakohane. Nimetatud nõuete hulka kuulub teabe kasutamist lepingu eesmärgil (vt lepingu artiklit 19) (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused). Pettustevastasel lepingul on laiem kohaldamisala kui üksnes tolliküsimusi käsitleval konventsioonil. Lepingu sätteid kohaldatakse volituste piires, mis on siseriikliku õigusega antud igale asjaomasele ametiasutusele siseriiklike menetluste raames ning ei muuda ega laienda nimetatud volitusi.

- Artikkel 10- "Proportsionaalsus". Kõnealuses artiklis käsitletakse haldusabi piires küsimusi, mis on sätestatud juba artiklis 3.

- Artikkel 11- "Keskasutused"

Kõnealune lepingu eelnõu artikkel on kooskõlas Napoli II konventsiooni artikliga 5 ja selles käsitletakse läbirääkimisvolituste nõuet määrata riiklikul tasandil selgelt kindlaks asjaomased ametiasutused.

Iga lepinguosaline määrab oma keskasutused, kellel on volitused haldusabitaotluste töötlemiseks.

- Artikkel 12- "Teabetaotlus"-, Artikkel 13- "Järelevalvetaotlus"- ning Artikli 14-"Teavitamine ja edastamine posti teel" lõiked 1 ja 2.

Kõnealused eelnõu artiklid on kooskõlas Napoli II konventsiooni artiklite 10, 11 ja 13 sisuga.

- Artikli 14 lõikes 3 püütakse tagada, et abi ja töövõtulepinguid määrav institutsioon võiks Šveitsis asuvate abi saajate ja ühenduste töövõtjatega otse ühendust võtta ning need reageerida dokumendi- ja teabetaotlustele, mis kõnealune institutsioon suunab neile seoses nimetatud abi ja lepingutega. Kui rahvusvahelistes lepingutes ei looda selleks alust, satub selline teabe edastamine tõenäoliselt vastuollu teatavate Šveitsi eeskirjadega, mis käsitlevad ärisaladuse rikkumist ja majandusspionaazi.

- Artikkel 15- "Uurimistaotlus"- ja Artikkel 16- "Taotluse esitanud lepinguosalise volitatud personali kohalviibimine"

Kõnealused artiklid on kooskõlas Napoli II konventsiooni artikli 12 sisuga. Kõigi taotluse saanud lepinguosalise õigussüsteemiga lubatud uurimisvahendite kasutamine, millele viidatakse artikli 15 lõikes 2, hõlmab isikute küsitlemist, ruumide ja transpordivahendite läbiotsimist, dokumentide koopiaid, teabetaotlusi ning esemete, dokumentide ja väärisesemete arestimist.

Artikliga 16 sätestatakse volitatud personali võimalus viibida abitaotluste täidesaatmise juures ja tutvuda dokumentidega, esitada küsimusi ja teha ettepanekuid uurimismeetmete kohta, et tõhustada vastastikust abi ja vajaduse korral pääseda juurde samadele ruumidele, dokumentidele ja teabele kui taotluse saanud asutuse personal (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

- Artikkel 17- "Koostöökohustus"

Kõnealune artikkel täiendab lepingu artikleid 15 ja 16 ning käsitleb liikmesriikide ettevõtjate sarnaseid kohustusi uurimiste osas, mida viivad läbi nende ametiasutused.

- Artikkel 18 - "Abitaotluse vorm ja sisu"

Kõnealune artikkel on kooskõlas Napoli II konventsiooni artikli 9 sisuga.

- Artikkel 19- "Teabe kasutamine"

Kõnealune artikkel sarnaneb Šveitsiga allkirjastatud tolliküsimusi käsitleva vastastikuse abi protokolliga (EÜT L 169, 27.6.1997, lk 81) ning selles käsitletakse erikohustuse reeglit. Teabe kasutamine piirdub artiklis 2 määratletud lepinguosaliste finantshuvide kaitsega (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

- Artikkel 20- "Omaalgatuslik abistamine"

Kõnealune säte on laiem kui Napoli II konventsioonis sisalduvad sarnased sätted.

- Artiklid 21 - 23 -"Koostöö erivormid"

Kõnealused artiklid on kooskõlas mõnede Napoli II konventsiooni IV jaotises hõlmatud meetmete sisuga. Need on koostatud sellisel viisil, et nende kohaldamine jääks lepinguosaliste ametiasutuste otsustada.

- Artikkel 24- "Nõuete sissenõudmine"

Kõnealuses artiklis on järgitud 15. märtsi 1976. aasta direktiivi (vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel) artiklite 6, 7, 10, 13 ja 15 põhisisu (EÜT 19.3.1976 L73, lk 18).

III jaotis: Finantshuvide kaitseks kriminaalasjades osutatava vastastikuse õigusabiga seotud sätted

- Artikkel 25- "Seosed muude lepingutega"

Kõnealune artikkel põhineb samal rahvusvaheliste lepingute vastastikuse täiendavuse põhimõttel kui Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikkel 48 ja Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva 29. mai 2000. aasta konventsiooni artikkel 1 (EÜT C 197, 12.7.2000, lk 1).

Lepingu jõustumisel hõlmab lepinguosaliste vaheliste mitmepoolsete lepingute mõiste vastavalt artikli 25 lõikele 2 eelkõige Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelist lepingut Šveitsi Konföderatsiooni osalemise kohta Schengeni acquis' rakendamisel, kohaldamisel ja edasiarendamisel.

- Artikkel 26- "Menetlused, mille puhul osutatakse abi"

Kõnealune artikkel on kooskõlas Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikliga 49 ja Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva 29. mai 2000. aasta konventsiooni artikliga 3.

Nimetatud artiklis keskendutakse menetlustele, mille puhul osutatakse õigusabi (sealhulgas seoses küsimuste ja õigusrikkumistega, mille eest võib vastutusele võtta juriidilisi isikuid). Lõige 2 on säilitatud eesmärgiga laiendada kuritegelikul teel saadud tulu väljaselgitamist, kinnipidamist ja konfiskeerimist käsitlevas konventsioonis (Strasbourg 8.11.1990) sätestatud meetmeid pettustevastases lepingus hõlmatud õigusrikkumistele.

- Artikkel 27- "Taotluste edastamine"

Kõnealuse artikli lähenemisviis on taotluste edastamise osas paindlik, lubades neid edastada nii keskasutuste kaudu kui otse täidesaatvale ametiasutusele. See on eriti sobilik Šveitsi puhul, kus keskasutuste kaudu edastamine võib kahe jurisdiktsiooni taseme (föderaalne ja kantoni) olemasolu tõttu olla teatavatel juhtudel kasulik.

Taotluste otsene edastamine on kooskõlas Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva 29. mai 2000. aasta konventsiooni artikliga 6 ning väldib asjatuid viivitusi. Artikli 27 lõikes 5 on sätestatud vajalikud meetmed pädevate keskasutuste kindlaksmääramiseks.

- Artikkel 28- "Postiga saatmine"

Kõnealune artikkel on kooskõlas Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikliga 52 ja Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva 29. mai 2000. aasta konventsiooni artikliga 5.

- Artikkel 29- "Ajutised meetmed"

Kõnealune artikkel vastab Euroopa Nõukogu kriminaalasjades vastastikust õigusabi käsitleva Euroopa konventsiooni (Strasbourg 20.4.1959) 8. novembri 2001. aasta teise lisaprotokolli artiklile 24. Lõige 2 vastab kuritegelikul teel saadud tulu väljaselgitamist, kinnipidamist ja konfiskeerimist käsitleva konventsiooni artiklile 11 (Strasbourg 8.11.1990).

- Artikkel 30- ,Taotluse esitanud lepinguosalise asutuse kohalviibimine"

Kõnealune artikkel on kooskõlas Euroopa Nõukogu Euroopa konventsiooni (vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades) artikliga 4 (Strasbourg 20.4.1959) ja Euroopa konventsiooni (vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades) teise lisaprotokolli artikliga 2 (Strasbourg 8.11.2001). Seda on samuti mõjutanud Napoli II konventsiooni artikli 12 lõige 2. Kõnealuse artikli eesmärgiks on hõlbustada õigusabi taotluste täitmist, et vältida täiendavaid taotlusi, mis võiksid viivitada koostöö tõhusust.

Artikliga 16 sätestatakse volitatud personali võimalus viibida abitaotluste täidesaatmise juures ja tutvuda dokumentidega, esitada küsimusi ja teha ettepanekuid uurimismeetmete kohta, et tõhustada vastastikust abi ja vajaduse korral pääseda juurde samadele ruumidele, dokumentidele ja teabele kui taotluse saanud asutuse personal (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

Kõnealune säte ei kohusta siiski taotluse saanud asutust kutsuma taotluse esitanud asutust aitama kaasa meetmete täitmisele vastavalt esitatud õigusabitaotlusele.

- Artikkel 31- "Läbiotsimine ja arestimine"

Tagatakse õigusalane koostöö, k.a läbiotsimisel ja arestimisel, sh kaudse maksustamise ja salakaubaveo korral (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

Artikli 31 lõike 1 punkt a kattub SIC artikli 51 punkti a sõnastusega.

Artikli 31 lõige 2 on vastavuses nõukogu direktiivi 91/308/EMÜ (rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise kohta) ühenduse rahapesu vastaste eeskirjadega, nagu neid on viimasena muudetud direktiiviga 2001/97/EÜ (EÜT L 344, 28.12.1, lk 76) ja Euroopa Ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni teise protokolliga (EÜT C 222, 19.7.97, lk 12). Läbiotsimiseks ja arestimiseks esitatud õigusabitaotlus, mis on seotud rahapesualase õigusrikkumisega, tuleb täita tingimusel, et põhilise õigusrikkumise eest ettenähtud karistus on taotluse esitanud ja taotluse saanud osalise seaduste kohaselt karistatav vähemalt kuue kuu pikkuse vabadusekaotusega. Seega on maksupettused ja professionaalne salakaubavedu hõlmatud (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

- Artikkel 32- "Päringud pangandus- ja finantsalase teabe kohta"

Päringuid pangakontode, pangatoimingute ja pangatoimingute jälgimise kohta menetletakse kooskõlas Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsiooni 16. oktoobri 2001. aasta protokolli eeskirjadega (EÜT C 326, 21.11.2001, lk 1), sh tehes vajaduse korral uurimistoiminguid uuritava isiku teadmata (vt protokolli artikleid 1-4) (EL-Šveitsi 19. mai 2004. aasta tippkohtumise otsused).

- Artikkel 33- "Kontrollitud tarned"

Kõnealuse artikli aluseks on võetud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitlev 29. mai 2000. aasta konventsiooni artikkel 12.

- Artikkel 34- "Üleandmine konfiskeerimiseks või tagastamiseks"

Kõnealune artikkel on kooskõlas Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitlev 29. mai 2000. aasta konventsiooni artikliga 8.

- Artikkel 35 - "Vastastikuse abi kiirendamine"

Kõnealune artikkel kajastab nõukogu 14. detsembril 2000 vastuvõetud läbirääkimisdirektiive liiga pikkade koostöömenenetluste vältimise kohta. See artikkel on täielikult kooskõlas 29. mai 2000. aasta konventsiooni (Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades) artikli 4 lõigetega 2, 3 ja 4.

Õigusabi taotluse täitmisel artikli 35 lõike 1 alusel on samuti hõlmatud teabe ja tõendite edastamine taotluse saatnud lepinguosalise asutusele.

- Artikkel 36- "Tõendite kasutamine"

Kõnealust artiklit tuleb tõlgendada arvestades täielikult ühenduse õigustikus sisalduvaid andmekaitse eeskirju, ning eelkõige kooskõlas 29. mai 2000. aasta konventsiooni (Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades) artikliga 23.

- Artikkel 37- "Omaalgatuslik tõendite üleandmine"

Kõnealuse artikli aluseks on 29. mai 2000. aasta konventsiooni (Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades) artikkel 7. Täiendav viide tõendite omaalgatusliku üleandmisele lepingu projektis ei eelda ühtki olulist muudatust võrreldes olemasolevate eeskirjadega, kuna tõestusväärsus määratakse selle riigi kriminaalmenetlusõigusega, kus algatatakse asja menetlus.

- Artikkel 38-"Taotluse saanud osapoole menetlused"

Kõnealune artikkel on õigustatud Šveitsi kohtualase praktikaga, mille kohaselt võidakse välisriigile, kes esitab Šveitsis kriminaalasja menetluses tsiviilhagi, keelata tsiviilpoolena toimikule juurdepääs juhul, kui Šveitsi võimuesindajad tegelevad samaaegselt selle riigi õigusasutuse sama asja kohta esitatud õigusabitaotlusega (Abacha, halduskohtu 5. juuni 2001. aasta kohtuotsus). Kõnealuse sätte eesmärgiks on tagada kõikide õiguste laienemine ühendusele või liikmesriigile kui osapooltele, juhul kui nad peaksid esitama Šveitsis tsiviilhagi kriminaalmenetluses.

IV jaotis: Lõppsätted

- Artikkel 39-"Ühiskomitee"

Kõnealuse artikliga asutatakse lepingute haldamiseks, vaidluste lahendamiseks (Artikkel 40) ja lepingu muutmisettepanekute tegemiseks (Artikkel 42) ühiskomitee.

- Artikkel 40 - Vaidluste lahendamine

- Artikkel 41- "Vastastikuse põhimõte"

Kõnealune artikkel sätestab, et ei võeta ühtki ühepoolset meedet enne eelnevat ühiskomiteega konsulteerimist.

- Artikkel 42-"Muudatusettepanekute tegemine"

- Artikkel 43 -"Territoriaalne kohaldamisala"

Kõnealune artikkel on kooskõlas selle valdkonna tavasätetega. Siiski edastab komisjon Šveitsile näiteloendi piirkondadest, kus lepingut kohaldatakse.

- Artikkel 44- "Jõustumine"

Juhul kui tehakse avaldus artikli 44 lõike 3 alusel, on selge, et ainult ühendus võib teha avaldusi ühenduse pädevusse kuuluvates küsimustes, ning mistahes avaldused ei käsitle suhteid liikmesriikide vahel, vaid ainult suhted Šveitsiga.

- Artikkel 45-"Denonsseerimine"

Kõnealune artikkel hõlmab võimalusi lepingu denonsseerimiseks.

- Artikkel 46-"Kohaldamisperiood"

Kõnealune artikkel sisaldab klauslit, mille alusel võib lepingut kohaldada esitatud taotluste korral ebaseaduslike tegevuste kohta, mis on pandud toime 6 kuud pärast lepingu allkirjastamist.

- Artikkel 47- "Lepingu laienemine uutele ELi liikmesriikidele"

Kõnealuse artiki eesmärgiks on käesoleva lepingu laienemise lihtsustamine uutele liikmesriikidele.

- Artikkel 48- "Autentsed tekstid".

Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu allkirjastamise kohta võitlemiseks pettuste ja muu nende finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 280 koos artikli 300 lõike 2 esimese lõigu esimese lausega,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut [1]

[1] ELT C [...] [...], lk [...]

ning arvestades järgmist:

(1) Pärast 14. detsembril 2004 nõukogult volituste saamist, pidas komisjon ühenduse ja tema liikmesriikide nimel läbirääkimisi Šveitsi Konföderatsiooniga koostöölepingu suhtes võitlemiseks pettuste ja muu ühenduse ja tema liikmesriikide finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu, sh käibemaksu ja aktsiisimaksu suhtes.

(2) Tingimusel, et kokkulepe sõlmitakse hilisemal kuupäeval, on soovitav allkirjastada leping, mis algatati 25. juunil 2004,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Ainus artikkel

Tingimusel, et kokkulepe sõlmitakse hilisemal kuupäeval, antakse käesolevaga nõukogu eesistujale õigus määrata isik, kes on volitatud Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide nimel kirjutama alla ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule võitlemiseks pettuste ja muu nende finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu, ning samuti kaasasolevale lõppaktile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja