/* KOM/2010/0545 lõplik - NLE 2010/0284 */ Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks ELi laevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudega





[pic] | EUROOPA KOMISJON | Brüssel 6.10.2010 KOM(2010) 545 lõplik 2010/0284 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks ELi laevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudega SELETUSKIRI 1. Ettepaneku taust | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Süvamere kalavarud moodustuvad väljaspool mandrilavade peamisi püügipiirkondi püütavatest kaladest. Kõnealused kalad elavad mandrilava nõlvadel või merealuste mägede piirkonnas. Need liigid kasvavad aeglaselt ja nende eluiga on pikk, mistõttu võib kalapüük neid kergesti ohtu seada. Nende liikide pikaealisust ja kasvu käsitlevad teaduslikult põhjendatud teadmised täienevad ajapikku. Arvatakse, et mõned liigid nagu sinine molva ja süsisaba kasvavad kiiremini ning nende eluiga on lühem kui muude liikide nagu atlandi karekala, süvamere haide ja kalju-tömppeakala oma, tänu millele ohustab kalapüük neid vähem. Kalapüügist tingitud ohustatus sõltub ka sellest, kas liike püütakse kohalikes kogumites, nagu see on atlandi karekala, sinise molva ja limapealaste puhul. Kui süvamerepüüki ei piirata, tekib (nagu kõikide looduslike kalavarude puhul) kalandusettevõtjate vahel võistlus vabade varude enda valdusse saamise pärast, ilma et piisavalt võetaks arvesse jätkusuutliku kasutamise määra. Selline oli seis mõne süvamereliigi puhul enne Euroopa Liidu määruse jõustumist 2003. aastal. Näiteks peetakse peaaegu ammendatuks loodepiirkonna vetes väärtusliku atlandi karekala liikide ning Biskaia lahes väärtusliku besuugo varusid. Seepärast on kalapüügi piiramine vajalik riiklik sekkumine, et vältida kalandusettevõtjate sissetuleku vähenemist, seada kalapüügi eesmärgiks suurem saak pika aja jooksul ning vähendada teatava kalavaru järsu vähenemise tagajärjel tekkivat mõju ökosüsteemile ja toiduahelale. Lisaks kõigele aitab see tagada tarbijate järjepideva varustamise väga väärtusliku valguga, kuigi see aspekt ei ole süvamereliikide puhul nii oluline, kuna sellised kalad moodustavad väga väikese osa ELis lossitud kalakogusest. Süvamereliikide puhul on avaliku sekkumise osa väga oluline, kuna aeglase kasvuga kalade varude taastumine pärast ammendumist võib kesta väga kaua või isegi nurjuda. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikes 3 on osutatud kalapüügivõimaluste kehtestamise vajadusele, millega nõukogu kohustatakse võtma vastavad meetmed. Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) esitab süvamere kalavarude bioloogilise seisundi kohta põhjaliku ülevaate iga kahe aasta järel. Viimane ülevaade esitati 2010. aasta juunis. Kalapüügivõimaluste kindlaksmääramise ettepaneku aluseks on 2010. aasta juulis ICESi tööle järgnenud täiendav ülevaade, mille esitas kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). Seega tugineb otsuste tegemise protsess usaldusväärsetele teadusnõuannetele, nagu on nõutud määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 2 lõike 2 punktis b. Teadusasutused on ühel meelel, et süvamereliikide püügi parim juhtimisvahend oleks püügikoormuse vähendamine. Vähendamise vajaduse tingib asjaolu, et süvamereliike püütakse kombineeritud kalapüügitingimustes, kalapüük ei ole selektiivne ning oluline osa püütud kaladest visatakse üle parda, kuna neil ei ole kas üldse või ei ole piisavat kaubanduslikku väärtust. Püügi piirnorme peetakse siiski kasulikuks täiendavaks meetmeks ning neid võib ühendada kõnealuste püügivõimaluste kasutamise eeskirjadega, kui selliste eeskirjade puudumise korral ei peaks olema võimalik püügikoguseid õigustada. Seepärast on komisjonil saanud tavaks esitada püügi reguleerimise määruse ettepanek vastavalt sellele, kuidas saavad teatavaks teadusuuringute tulemused. Lisaks vaatab komisjon 2010. aastal läbi süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad üldised juurdepääsunõuded (nõukogu määrus (EÜ) nr 2347/2002), eesmärgiga välja töötada püügikoormuse piirangud ja tehnilised meetmed, mis vastavad üksikutele püügivaldkondadele. Atlandi ookeani kirdeosas on praegu püügikoormus üldiselt piiratud kõikide püügiviiside jaoks (vt nõukogu määrus (EÜ) nr 53/2010 artikli 9 lõige 3). | Üldine taust Alates 2003. aastast on Euroopa Liit reguleerinud süvamereliikide püüki, määrates kindlaks lubatud kogupüügi (TAC) liigi ja piirkonna kohta ning Atlandi ookeani kirdeosas suurima lubatud püügikoormuse. Teatavate süvamereliikide lubatud kogupüük 2009. ja 2010. aastaks on sätestatud nõukogu 28. novembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1359/2008, millega kehtestatakse 2009. ja 2010. aastaks ühenduse kalalaevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudega[1]. Olemasolev süvamere kalavarusid käsitlev teave ei võimalda teadlastel täielikult hinnata varude olukorda – ei populatsiooni suurust ega kalastussuremust. Arengut takistab pidevalt mitu põhjust. Kõnealused liigid on sageli väga pikaealised ja aeglase kasvuga, mistõttu on võimatu liigitada kalavaru eri vanuseklassidesse ning hinnata kalapüügi sellist mõju varudele, mis on tingitud loomuses kalade pikkuse või kalasaagi vanuselise struktuuri muutustest. Varude noorte kaladega täienemise sagedus ei ole teada. Varud on ulatuslikult sügavuti jaotunud, mida uurida on praktilistel põhjustel keeruline. Teadusuuringute andmed ei ole sageli kättesaadavad kõnealuste varude vähese kaubandusliku tähtsuse tõttu või ei hõlma need kogu levikuala. Püük keskendub üksnes osaliselt nendele liikidele ning mõnda liiki hakati püüdma alles hiljuti. Järelikult on teaduslike teadmiste areng aeglane. Kalanduse juhtimisel tuleb toetuda ettevaatusprintsiibile, võttes aluseks suundumused, mida võib jälgida arvukuse indeksite järgi. Püügivõimaluste kindlaksmääramine ja jaotamine on ainuüksi Euroopa Liidu pädevuses. Vee-elusressursside säästva kasutamise kohustused on sätestatud määruse (EÜ) nr 2371/2001 artiklis 2. Sellised püügivõimalused peaksid olema kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepetega, muu hulgas 1995. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kokkuleppega, mis käsitleb siirdekalade ja piirialade kalavarude kaitset ja majandamist [edaspidi: ÜRO 1995. aasta kalavarude kokkulepe]. Reguleeriv asutus peaks olema ettevaatlikum, kui olemasolev teave ei ole selge, usaldusväärne või piisav. ÜRO 1995. aasta kalavarude kokkuleppe artikli 6 lõike 2 kohaselt ei tohi piisava teadusinfo puudumist kasutada põhjusena, et kaitse- või majandamismeetmeid edasi lükata või jätta kasutusele võtmata. Käesoleva ettepanekuga ettenähtud lubatud kogupüügi kohandused vastavad teadusnõuannetele ning kajastavad juhtimispõhimõtteid, mis on sätestatud ÜRO 1995. aasta kalavarude kokkuleppes ja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise 2008. aasta rahvusvaheliste suunistes, mille hiljuti kinnitas ÜRO Peaassamblee (2009. aasta detsembrikuu resolutsioon 64/72). Kuna ka muud kalastavad riigid, eelkõige Norra, Island, Fääri saared ja Venemaa, kasutavad teatavat hulka süvamere kalavarusid, on oluline saavutada ühtlustatud majandamismeetmeid käsitlev kokkulepe kõnealuste kalastavate riikidega (või kui kalavarude levikuala on rahvusvahelistes vetes, siis Kirde-Atlandi kalanduskomisjonis (NEAFC)), ning kohaldada Euroopa Liidu laevade suhtes ühepoolseid meetmeid senikaua, kuni kõnealused kokkulepped on saavutatud, et vältida reguleerimata kalapüügist tulenevaid, eespool kirjeldatud negatiivseid tagajärgi. | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 1359/2008 ning neid kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2010. Kõnealused õigusnormid on seotud nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused),[2] milles on loetletud majanduslikult kõige olulisemad süvamereliigid, mille suhtes komisjon püüab kehtestada püügipiirangud (vt kõnealuse määruse I lisa). Süvamereliikide püügivõimaluste üle otsustatakse kaks korda aastas vastavalt põhjalikel ülevaadetel põhinevale kalavarude teadusliku hindamise rütmile. Siiski on tehtud erand seoses põhja-atlandi hõbekala varude ja sinise molva põhipüügiga – kõnealuste liikide püügi võimalused sõltuvad Norraga peetavate iga-aastaste läbirääkimiste tulemustest. Kõnealuste varude püügivõimalused määratakse seepärast kindlaks iga-aastaseid kalapüügivõimalusi käsitlevas määruses, mille nõukogu võtab vastu detsembris. 2010. aastal kohaldatakse kõnealuste varude suhtes nõukogu määrust (EÜ) nr 53/2010. | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele ning need on kooskõlas Euroopa Liidu säästva arengu poliitikaga. | 2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine | Konsulteerimine huvitatud isikutega | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Ettepanekus on arvesse võetud kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega (ACFA; sellesse kuuluvad kalandussektori, töötleva tööstuse ning kalandus- ja vesiviljelustoodete kaubanduse organisatsioonide, ning ka tarbijate huvide, keskkonna- ja arenguküsimustega tegelevate vabaühenduste esindajad) ning selliste piirkondlike nõuandekomisjonidega peetud konsultatsioonide tulemusi, kelle huvidega on seotud käesoleva ettepanekuga hõlmatud kalandustegevus. Nende konsultatsioonide pidamisel on olnud aluseks nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud komisjoni teatis (KOM(2006) 246 (lõplik)) ühenduse kalanduse juhtimist käsitlevate konsultatsioonide parandamise kohta, milles esitati nn ettepoole toomise põhimõtted, ja komisjoni teatis, mis käsitleb arutelu 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle (KOM(2010) 241 (lõplik)), milles komisjon selgitas oma vaateid ja kavatsusi seoses ettepanekutega 2011. aasta kalapüügivõimaluste kohta. | Vastuste kokkuvõte ja arvessevõtmine Piirkondlikud nõuandekomisjonid rõhutavad vajadust tagada, et majandustegevuse ootamatu katkemise vähendamiseks muudetakse iga-aastaseid kalapüügivõimalusi järk-järgult. Kõnealused komisjonid on mures teaduslike nõuannete ebamäärasuse pärast ning sooviksid, et teabebaas paraneks ning andmekogumise meetodeid ühtlustataks. Need komisjonid nõustuvad küll, et on vaja kaitsta ammendumise eest eelkõige ohustatud liikide varusid, ei toeta aga püügipiirangute vähendamist, mille tagajärjel võiks mitme liigiga püügipiirkonnas suureneda vette tagasiheidetavate kalade hulk. Pigem loodavad nad, et mitme liigiga püügipiirkondi reguleeritaks kompleksselt ja (lubataks sealhulgas enim ohustatud liikide kaaspüüki) ning nõustuvad, et eri kalapüügiviisidele püügikoormuse piirangute kehtestamine koos selliste tehniliste meetmetega nagu selektiivsuse parandamine võiks olla mõistlik lähenemisviis. Piirkondlikud nõuandekomisjonid rõhutavad, et alates 2003. aastal kehtestatud majandamismeetmete võtmisest on kalapüügisurve oluliselt vähenenud, ning toonitavad, et ka naaberriigid peavad vastu võtma sarnased juhtimismeetmed, et tagada kõigile ühesugused tingimused. Nõuandekomisjonide arvates on oluline, et tuleb tõhustada ohustatud süvamereelupaikade kaitsmist ning vältida kalapüüki piirkondades, kus noorkalu on kõige arvukamalt. Nad rõhutavad, et teatavad traditsioonilised kalapüügiviisid on osutunud säästvaks, kuna need on püsinud sajandeid. Osa nõuandekomisjone pooldab juhtimise kohaldamist teatavate kalavarude kohta saadud positiivsetele märkidele, eelkõige siis, kui kutselise kalapüügiga tegelevatel laevadel on kogutud teaduslikke andmeid. Ülejäänud nõuandekomisjonid pooldavad kalapüügivõimaluste järkjärgulist lõpetamist juhul, kui ei ole ette näha kalavarude hindamistulemuste saamist. Ettepanekus on arvesse võetud kalapüügivõimaluste järkjärgulise kohandamise ja iga-aastaste muudatuste piiramise põhimõtet. Kavandatud ei ole muudatusi, mis võrreldes käesoleva, 2010. aasta seisuga tähendaks püügivõimaluste suurenemist või vähenemist aastaga rohkem kui 15 %. Sellest eeskirjast tehakse ainuke erand süvamere haide puhul. Ametlikult ei erine lubatud kogupüük 2010. aastaks kehtestatud nullkogupüügist, kaaspüügi keelamise tagajärjel väheneb aga lubatud lossimine 100 %. Nagu on öeldud teatises haide kaitse ja haivarude majandamise Euroopa ühenduse tegevuskava kohta (KOM(2009) 40 (lõplik)), järgib komisjon haide kaitsmise poliitikat. Kaaspüügi keelamine võiks innustada kalureid tegema koostööd haide suure arvukusega püügipiirkondade kindlaksmääramisel ning parandama püügivahendite selektiivsust. Niipea kui need meetmed on võetud, võib anda load vältimatu kaaspüügi lossimiseks. Komisjon töötab välja uut raammäärust, mis käsitleb süvamere kalavarude püügi suhtes 2010. aastal kohaldatavat juurdepääsu, mille kohaselt tuleks keskpikas perspektiivis kehtestada püügikoormuse korraldamine kalapüügisektorite kaupa. Komisjon on teadlik kaaspüügi probleemist mitme liigiga püügipiirkonnas ning innustab liikmesriike ja kalapüügiettevõtjaid välja töötama kaaspüüki vähendavaid kalapüügiviise. Komisjon uurib rahaliste vahendite eraldamise võimalust projektidele, millega on ette nähtud süvamerekalapüügil kaaspüügi vähendamine 2011. aastal. Kui on kehtestatud eri püügiviiside vältimatu kaaspüügi normid eelkõige ohustatud liikide puhul, saab neid väljendada kaaspüügi püügivõimalustena. Mitmed lubatud kogupüügid hõlmavad ka kaaspüügikoguseid. Komisjon jätkab jõupingutusi suure mitmekesisusega elupaikade kaitsmiseks, et piirata neis kalapüüki, kas oma peamiste nõuandeorganite teaduslike nõuannete alusel või liikmesriikide abistamisega erikaitsealade loomisel. Komisjon jagab seisukohta, et käesolevas ettepanekus aluseks võetud ühepoolset lähenemisviisi on vaja kasutada naaberriikide veenmiseks, et nad püüdleksid süvamerekalanduse vastutustundliku majandamise poole, ning taotleb seda eesmärki iga-aastastes läbirääkimisvoorudes kahepoolsel tasandil ja Kirde-Atlandi kalanduskomisjonis. Tuleb märkida, et süvamereliikide kasutamine on vaid üks paljudest küsimustest, millele on vaja leida lahendus koos põhjapoolsete kalastavate riikidega. Komisjon on välja töötanud ja katsetab juhtimisraamistikku, mis ka lõplike teadusalaste nõuannete puudumisel kajastaks kalavarunäitajate suundumusi. Vastavalt 7. raamprogrammi raames rahastatud ulatusliku teadusprojekti DEEPFISHMAN edenemisele loodab komisjon kõnealust projekti süvamerekalapüügi tarvis edasi arendada. Komisjon on soodustanud koostööd kalurite ja teadusasutuste vahel, sealhulgas uuringute rahastamisega, et parandada vastastikust mõistmist ning kasutada teadusalasteks nõuanneteks kutselise kalapüügiga tegelevatelt ettevõtjatelt saadavat teavet. Uues raammääruses, mis käsitleb süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavat juurdepääsu, nõutakse haldusandmete kogumise tõhustamist. Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Asjaomased teadus-/erialavaldkonnad on kalandusbioloogia ja kalamajandus. Komisjon on konsulteerinud sõltumatu rahvusvahelise teadusliku asutusega ICES ja korraldanud STECFi täiskogu koosoleku. ICESi nõuanded põhinevad ICESi raames väljatöötatud nõuanderaamistikul, mida kasutatakse vastavalt nende klientide (sh ka komisjon) teabenõuetele. STECF annab oma nõuandeid vastavalt komisjonilt saadud ülesandele. Kõik STECFi aruanded on pärast komisjoni poolt ametlikku vastuvõtmist kättesaadavad STECFi veebisaidil. Kõik ICESi aruanded on kättesaadavad ICESi veebisaidil. Käesoleva eelnõuga hõlmatud kalavarude puhul ei ole piisavaid andmeid kõikide kalavarude jätkusuutlikkuse kohta. 2010. aasta teadusalastes nõuannetes korratakse suurel määral 2008. aastal või varem antud nõuandeid. Kuna nõuanderaamistiku eesmärk on suunatud suurima säästliku saagikuse tagamisele ning arvestades, et seda saagikust võimaldav süvamereliikide kasutusmäär ei ole teada, soovitavad teadlased üldiselt vähendada praegust kalapüügitaset seni, kuni ilmuvad kalavarude suurenemise märgid. Juhul kui kasutusmäärad ei näi olevat aastate jooksul avaldanud kalavarudele kahjulikku mõju, soovitab ICES hoida kalapüüki samal tasemel. Muudel juhtudel soovitab ICES, et kalapüük ei peaks suurenema või püügimäärasid tuleks taas vähendada kalapüügi laiendamisele eelnenud tasemele. ICES rõhutab vajadust kaitsta kudemiskogumeid järjestikuse ammendamise eest. Pärast seda, kui kalapüügivõimalused on alates 2003. aastast märkimisväärselt vähenenud, langevad käesolevas ettepanekus teiseks aastaks (2012) ettenähtud püügipiirangud suuresti kokku teadlaste poolt soovitatud ettevaatliku püügimääraga. Kui nõuanded on võrreldes 2008. aastaga samad, tugineb käesolev ettepanek 2009. ja 2010. aasta püügivõimalusi käsitlevatele eelmistele määrustele, milles oli ette nähtud kalapüügivõimaluste vähendamise jaotamine neli aastat kestvale ajavahemikule. Kui oluline osa soovitatud püügist langeb kolmandate riikide arvele, siis võeti seda arvesse ning nõuandeid kohaldati ELi kalandussektorite suhtes vastavalt nende arengule. Mõnedest andmejadadest nähtub, et kalandus on väga madalal püügitasemel juba stabiliseerunud või stabiliseerumas, ning tõepoolest on ka märke, et kalade arvukus on hakanud suurenema. Võttes arvesse ka eri süvamereliikide kasvunäitajaid käsitlevat hiljutist teavet, tundub olevat võimalik, et selliseid kalavarusid, mida pärast kalapüügivõimaluste järjestikuseid vähendamisi käsitatakse sihtliikidena, saaks tulevikus kasutada bioloogiliselt ja majanduslikult jätkusuutlikult. Kõnealuse kalastustegevusega seotud probleemid, eelkõige saagi vette tagasi laskmine / kaaspüük ja ohustatud mereelupaikade häirimine, vajavad lahendamist, et tagada ka kõnealuse tegevuse ökoloogiline jätkusuutlikkus. Seega peaks juhtimine olema tulevikus võimaluse korral keskendatud kalapüügi stabiilsuse säilitamisele ning tuleks välja töötada tehnilised meetmed ja kalapüügiviisid, mis aitaksid vähendada nii negatiivset mõju mere ohustatud ökosüsteemidele kui ka saagi vette tagasi laskmist. Arvesse on võetud ka paljude süvamere-püügipiirkondade liigilist mitmekesisust. Kehtivaid kvoote, mis on väikesed ja mõeldud vältimatu kaaspüügi katmiseks, säilitatakse selleks, et vältida saagi vette tagasi laskmise kohustuse tekkimist. Süvamere hai ja atlandi karekala puhul järgib komisjon nullkogupüügi poliitikat. Lubatud kogupüügi eeskirjades seni veel eristamata süvamere hai liikide püügikeelu aluseks on teadusteave, et selle sugukonna põhiliste kaubanduslike liikide varud on peaaegu ammendatud. Teadusalaste nõuannete kohaselt ei tohiks atlandi karekala püüda üheski lubatud kogupüügi eeskirjaga hõlmatud piirkonnas. Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 2270/2004 (millega kehtestatakse 2005. ja 2006. aastaks ühenduse kalalaevadele püügivõimalused teatavate süvamere kalavarude osas) kehtestati atlandi karekala kaitseala ICESi VI ja VII püügipiirkonnas ning seda kinnitati taas määruse (EÜ) nr 1359/2008; see kõnealuse liigi püügipiirang ei ole enam asjakohane, kuna atlandi karekala püük on nüüd keelatud kõikides piirkondades. Mõju hindamine Kalapüügivõimalused on vaja kehtestada vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3. Esitatud meetmete rakendamise korral Euroopa Liidu laevade kalapüügivõimalused üldiselt vähenevad. Selle osaline tulemus on vähenevad püügimahud, mida on oodata juhtudel, kui uued piiratud püügimahud on hiljutiste tegelike püügimahtudega võrreldes samad või väiksemad. Ettepanekus ei käsitleta üksnes otsuseid lähiajaks, vaid see on ka osa pikaajalisest lähenemisviisist, mille kohaselt kalapüüki vähendatakse järk-järgult pikemas perspektiivis jätkusuutliku tasemeni. Ettepanekus esitatud käsitlusviis toob kaasa lubatud kogupüügi vähenemise lähiajal, kuid ülepüügi tõttu vähenenud varude taastumise korral püügivõimalused stabiliseeruvad või suurenevad, olenevalt ennetuslikust nõuandest. Keskmises või pikas perspektiivis nähakse selle strateegia tulemusena ette väiksemat keskkonnamõju, kuna vähenevad püügikoormus, laevade arv ja/või keskmine püügikoormus laeva kohta; samas nähakse ette selliste liikide püsivat või kasvavat lossimismahtu, mille puhul on võimalik pidev püügitegevus. Alates 2003. aastast saavutatud süvamerepüügi koormuse ja laevade arvu vähenemisest ilmneb, et kõnealune tegutsemisviis on viidud ellu. Kalavarude esimeste positiivsete näitajate põhjal võib kinnitada, et ootused keskmiste või kaugtagajärjede suhtes peavad endiselt paika. | 3. Ettepaneku õiguslik külg | Käesolevas ettepanekus sätestatakse määrusega püügipiirangud, mida kohaldatakse ELi kalalaevastikule majanduslikult kõige olulisemate süvamereliikide suhtes ELi ja Atlandi ookeani kirdeosa rahvusvahelistes vetes, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärgid kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutliku mahu tagamiseks. Ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikel 3. Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seepärast ei kohaldata. Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu asjakohase määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõiget 3, on liikmesriikidel otsustusvabadus nende püügivõimaluste jaotamisel piirkondadele või ettevõtjatele. Seega on liikmesriikidel piisavalt suured võimalused neile eraldatud püügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikul. Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise määruse võtab nõukogu vastu iga kahe aasta järel ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. | 4. Mõju eelarvele | Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. | 5. Lisateave | Lihtsustamine | Püügikvootide haldamist ettepanekuga üldiselt ei lihtsustata ega tehta ka keerulisemaks. Kalju-tömppeakala lubatud kogupüügi piirkonna ümberkorraldamine peaks lihtsustama asjaomase kalapüügi juhtimist, kuna kavandatud uue lubatud kogupüügiga on hõlmatud põhikalapüügi kogu vahemik. | Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel | Ettepanek käsitleb kahte aastat hõlmavat määrust 2011. ja 2012. aasta kohta. Järgmise määruse ettevalmistamiseks vaadatakse majandamisvahendid ja kalapüügivõimaluste määrad uuesti läbi hiljemalt 2012. aasta jooksul. Läbivaatamisklauslit ei ole käesolevas määruses vaja. | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Euroopa Liidu toimimise lepingus on sätestatud, et ühise kalanduspoliitika valdkonda kuuluvate küsimuste üle otsustavad Euroopa parlament ja nõukogu ühiselt seadusandliku tavamenetluse kohaselt. ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikega 3 on ette nähtud erand seoses meetmetega „kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta”. Kõnealused meetmed peab nõukogu vastu võtma komisjoni ettepaneku põhjal, ilma Euroopa Parlamendi osaluseta. Seetõttu piirdutakse käesolevas ettepanekus kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise ning kõnealuste võimaluste kasutamisega funktsionaalselt seotud tingimustega. Püügipiirangute poolest on ettepanek kooskõlas nn varasema otsustamise põhimõttega, mis on esitatud komisjoni teatises ühenduse kalanduse juhtimist käsitlevate konsultatsioonide parandamise kohta (KOM(2006) 246 (lõplik)) ja komisjoni teatises 2011. aasta püügivõimalusi käsitlevate konsultatsioonide kohta (KOM(2010) 241 (lõplik)), milles esitati komisjoni vaated ja kavatsused seoses tema ettepanekutega püügivõimaluste kohta, kuni ei ole saadud teadusnõuandeid varude olukorra kohta 2011. aastal. Viimatinimetatud teatise kohaselt kuuluvad süvamereliikide kalavarud selliste nõuandekategooriate alla, mis on kehtestatud puudulike andmetega olukorra jaoks. Ettepanekus järgitakse kõnealuses teatises esitatud eeskirju. Eelkõige ebaselge nõuande puhul tuleks lubatud kogupüüki vähendada viimaste tegelike püüginumbrite suunas. Vastavad uued lubatud kogupüügi määrad on arvutatud liikmesriikide poolt komisjonile aastatel 2007–2009 esitatud püügiandmete alusel. Vastavalt ettepoole toomise põhimõttele on konsultatsioonid sidusrühmade (piirkondlikud nõuandekomisjonid ning kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomitee) ja liikmesriikidega toimunud 2010. aasta suvel. Lisaks on ettepanek kooskõlas komisjoni teatisega säästva lähenemisviisi rakendamise kohta ELi kalanduses maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kaudu (KOM(2006) 360 (lõplik)). Maksimaalse jätkusuutliku saagikuse käsitlust ei saa süvamere kalavarude suhtes otse kohaldada, kuna puuduvad piisavad andmed varude suuruse ja vanuselise struktuuri kohta. Sellises olukorras kalanduse juhtimisel on ettevaatusprintsiipi järgides aga võimalik arendada juhtimist maksimaalse jätkusuutliku saagikuse suunas, kuni kättesaadavaks saab rohkem teavet. Kalju-tömppeakala ja sinise molva lubatud kogupüügi piirkondade muutmine on kavandatud vastavalt teaduslikule soovitusele, mille kohaselt tuleb lubatud kogupüügi piirkonnad viia vastavusse hindamisüksustega nii, et juhtimisotsustes oleks lihtsam teaduslikke soovitusi kajastada. Ettepanekuga on ette nähtud atlandi karekala püügikeelu lõpetamine teatavates piirkondades, kus on kindlaks tehtud kõnealuse liigi kogumid. Arvestades asjaolu, et atlandi karekala kavandatud lubatud kogupüük on null, ei tohi atlandi karekala püüda üheski käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvas piirkonnas. | 2010/0284 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks ELi laevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudega EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[3], ning arvestades järgmist: (1) Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. (2) 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[4] kohaselt peab nõukogu kehtestama meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästva kalandustegevuse, võttes arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnika- ja majandusnõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid. (3) Nõukogu on kohustatud kehtestama iga kalavaru või kalavarurühma lubatud kogupüügi. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus, võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Kalapüügivõimaluste tõhusaks kasutamiseks tuleks kindlaks määrata teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. (4) Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal, arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise. Sellega seoses tuleb arvesse võtta arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega, eelkõige kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega (ACFA) ning asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega (RAC) peetud konsultatsioonide käigus. (5) Kalapüügivõimalused peaksid olema kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepete ja põhimõtetega, nagu 1995. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kokkulepe, mis käsitleb siirdekalade ja piirialade kalavarude kaitset ja majandamist, ning üksikasjalikud majandamispõhimõtted, mis on esitatud ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise 2008. aasta rahvusvaheliste suunistes, mille kohaselt peaks reguleeriv asutus olema ettevaatlikum eelkõige siis, kui teave on ebaselge, ebausaldusväärne või ebapiisav. Piisava teadusteabe puudumist ei tohi kasutada põhjusena kaitse- või majandamismeetmete edasilükkamiseks või võtmata jätmiseks. (6) Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) nõuandekomisjoni hiljutisest aruandest laialdaselt levinud ja siirdekalade varude kohta (9. köide, juuni 2010) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee ülevaatest (Teadusuuringute Ühiskeskuse teaduslikud ja tehnilised aruanded, 2011. aastat käsitleva teadusnõuande ülevaade, 2. osa, juuli 2010) ilmneb, et enimpüütavaid süvamereliike ei püüta säästvalt ning kõnealuste kalavarude jätkusuutlikkuse tagamiseks tuleks nende püügivõimalusi vähendada senikaua, kuni kalavarude suuruses ilmneb positiivne suundumus. Lisaks sellele on ICES soovitanud keelata atlandi karekala sihtpüügi. (7) Süvamere haide puhul käsitatakse põhilisi kaubanduslikke liike peaaegu ammendatuna, mistõttu sihtpüüki ei peaks toimuma. Senikaua, kuni vältimatu kaaspüügi kogust ei ole kehtestatud selliste meetmete nagu selektiivsusprojektid ja muude tehniliste meetmetega, ei tohiks kaaspüügi lossimist lubada. (8) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused)[5] artikli 2 punktis a määratletud ja kõnealuse määruse I lisas loetletud süvamereliikide kalapüügivõimaluste üle otsustatakse kaks korda aastas. Siiski on tehtud erand seoses põhja-atlandi hõbekala varude ja sinise molva põhipüügiga – kõnealuste liikide püügi võimalused sõltuvad Norraga peetavate iga-aastaste läbirääkimiste tulemustest. Võimalused kõnealuste kalade püügiks tuleks kehtestada iga-aastases määruses, millega määratakse kindlaks võimalused teatavate kalade ja kalarühmade püügiks, mida kohaldatakse ELi vetes ning ELi kalalaevade suhtes teatavates väljaspool ELi asuvates vetes. (9) Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel)[6] artikli 2 kohaselt on vaja märkida, milliste varude suhtes kohaldatakse nimetatud määruses kindlaksmääratud mitmesuguseid meetmeid, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Sisu Käesoleva määrusega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks Euroopa Liidu kalalaevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalaliikide varudega Euroopa Liidu vetes ja teatavates väljaspool ELi asuvates vetes, kus on vaja piirata püüki, ning teatavad püügivõimaluste kasutamisega funktsionaalselt seotud tingimused. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „Euroopa Liidu laev” – ELi liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev; b) „Euroopa Liidu veed” – liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, välja arvatud asutamislepingu II lisas osutatud territooriumidega külgnevad veed; c) „lubatud kogupüük” (TAC) – igast kalaliigist aastas püüda ja lossida lubatav kogus; d) „kvoot” – liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist; e) „rahvusvahelised veed” – veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla; f) ICESi (Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad – püügipiirkonnad vastavalt määrusele (EMÜ) nr 218/2009; g) CECAFi püügipiirkonnad (Kesk-Atlandi idaosa ehk FAO püügipiirkond 34) – püügipiirkonnad vastavalt määrusele (EÜ) nr 216/2009. Artikkel 3 Püügi piirnormid ja nende jaotamine Euroopa Liidu vetes ja teatavates väljaspool ELi asuvates vetes Euroopa Liidu laevade püütavate süvamere liikide püügipiirangud ja selliste püügipiirangute jaotus liikmesriikide vahel on sätestatud lisas. Artikkel 4 Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted Lisas sätestatud liikmesriikidevaheline püügivõimaluste jaotus ei piira: a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist; b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 või määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohaseid mahaarvamisi ja ümberjaotamisi. c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast täiendavate lossitavate koguste lubamist; d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste peatamist; e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, ja 107 kohast mahaarvamist. Artikkel 5 Seos määrusega (EÜ) nr 847/96 Määruse (EÜ) nr 847/96 kohaldamisel käsitletakse kõiki lisas sisalduvaid kvoote analüütiliste kvootidena. Artikkel 6 Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused Käesoleva määrusega kehtestatud püügivõimalustega hõlmatud varudest pärinevaid kalu võib jätta pardale või lossida üksnes juhul, kui need püüti sellise liikmesriigi laevaga, kelle kvoot ei ole ammendunud. Artikkel 7 Jõustumine Käeolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, […] Nõukogu nimel eesistuja […] LISA Viited püügipiirkondadele on viited ICES püügipiirkondadele, kui ei ole määratletud teisiti. 1. OSA Liikide ja liigirühmade määratlus 1. Käesoleva lisa 2. osas esitatud loetelus osutatakse kalavarudele liikide ladinakeelsete nimetuste tähestikulises järjekorras. Süvamere haid on esitatud kõnealuse loetelu alguses. Käesoleva määruse kohaldamiseks on allpool esitatud ka tavanimetuste ja ladinakeelsete nimetuste vastavustabel. Üldnimetus | Teaduslik nimetus | Süsisaba | Aphanopus carbo | Limapead | Beryx spp. | Kalju-tömppeakala | Coryphaenoides rupestris | Atlandi karekala | Hoplostethus atlanticus | Sinine molva | Molva dypterygia | Besuugo | Pagellus bogaraveo | Niituimlutsud | Phycis blennoides | 2. Käesolevas määruses tähendab „süvamere haid” järgmisi liike: Üldnimetus | Teaduslik nimetus | Islandi koerhailane Mantelhai | Apristuris spp. Chlamydoselachus anguineus | Kare ogahai | Centrophorus granulosus | Hall lühiogahai | Centrophorus squamosus | Portugali süvahai | Centroscymnus coelolepis | Pikk-koon-süvahai | Centroscymnus crepidater | Must koletishai | Centroscyllium fabricii | Pikk-koon-hai | Deania calceus | Šokolaad-ogahai | Dalatias licha | Suur tumehai | Etmopterus princeps | Harilik tumehai | Etmopterus spinax | Mustsuu-koerhai Hiir-saagrai Kammhai Puriuim-sigahai Lühikoon-hammashai | Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens | Atlandi polaarhai | Somniosus microcephalus | 2. OSA Püügipiirangutega piirkondades ELi laevadele kehtivad aastased kalapüügivõimalused liikide ja piirkondade kaupa (elusmassi tonnides) Liik: | Süvamere haid | Püügipiirkond: | V, VI, VII, VIII ja IX püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (DWS/56789-) | Aasta | 2011 | 2012 | Saksamaa | 0 | 0 | Eesti | 0 | 0 | Iirimaa | 0 | 0 | Hispaania | 0 | 0 | Prantsusmaa | 0 | 0 | Leedu | 0 | 0 | Poola | 0 | 0 | Portugal | 0 | 0 | Ühendkuningriik | 0 | 0 | EL | 0 | 0 | TAC | 0 | 0 | Liik: | Süvamere haid | Püügipiirkond: | X püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (DWS/10-) | Aasta | 2011 | 2012 | Portugal | 0 | 0 | EL | 0 | 0 | TAC | 0 | 0 | Liik: | Süvamere haid ning Deania histricosa ja Deania profondorum | Püügipiirkond: | XII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (DWS/12-) | Aasta | 2011 | 2012 | Iirimaa | 0 | 0 | Hispaania | 0 | 0 | Prantsusmaa | 0 | 0 | Ühendkuningriik | 0 | 0 | EL | 0 | 0 | TAC | 0 | 0 | Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | I, II, III ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/1234-) | Aasta | 2011 | 2012 | Saksamaa | 4 | 3 | Prantsusmaa | 4 | 3 | Ühendkuningriik | 4 | 3 | EL | 12 | 9 | TAC | 12 | 9 | Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | V, VI, VII ja XII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/56712-) | Aasta | 2011 | 2012 | Saksamaa | 25 | 23 | Eesti | 12 | 11 | Iirimaa | 62 | 57 | Hispaania | 123 | 114 | Prantsusmaa | 1 732 | 1 599 | Läti | 80 | 74 | Leedu | 1 | 1 | Poola | 1 | 1 | Ühendkuningriik | 123 | 114 | Muud1 | 6 | 6 | EL | 2 165 | 2 000 | TAC | 2 165 | 2 000 | 1 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. | Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | VIII, IX ja X püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/8910-) | Aasta | 2011 | 2012 | Hispaania | 11 | 11 | Prantsusmaa | 26 | 26 | Portugal | 3 311 | 3 311 | EL | 3 348 | 3 348 | TAC | 3 348 | 3 348 | Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | CECAFi 34.1.2 piirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/C3412-) | Aasta | 2011 | 2012 | Portugal | 3 643 | 3 643 | EL | 3 643 | 3 643 | TAC | 3 643 | 3 643 | Liik: | Limapead | Püügipiirkond: | III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ALF/3X14-) | Aasta | 2011 | 2012 | Iirimaa | 9 | 9 | Hispaania | 70 | 70 | Prantsusmaa | 19 | 19 | Portugal | 202 | 202 | Ühendkuningriik | 9 | 9 | EL | 309 | 309 | TAC | 309 | 309 | Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | I, II ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/124-) | Aasta | 2011 | 2012 | Taani | 2 | 1 | Saksamaa | 2 | 1 | Prantsusmaa | 9 | 10 | Ühendkuningriik | 2 | 1 | EL | 15 | 13 | TAC | 15 | 13 | Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | III püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/03-) | Aasta | 2011 | 2012 | Taani | 804 | 804 | Saksamaa | 5 | 5 | Rootsi | 41 | 41 | EL | 850 | 850 | TAC | 850 | 850 | Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | Vb, VI, VII, XIIb püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/5BX12B-) | Aasta | 2011 | 2012 | Saksamaa | 19 | 16 | Eesti | 41 | 36 | Iirimaa | 189 | 163 | Hispaania | 3 038 | 2 621 | Prantsusmaa | 2 380 | 2 055 | Läti | 51 | 44 | Leedu | 59 | 51 | Poola | 1 020 | 880 | Ühendkuningriik | 149 | 129 | Muud1 | 5 | 5 | EL | 6 951 | 6 000 | TAC | 6 951 | 6 000 | 1 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. | Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | VIII, IX, X, XIIa, XIIc ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/8-14-) | Aasta | 2011 | 2012 | Saksamaa | 15 | 13 | Hispaania | 184 | 159 | Prantsusmaa | 94 | 81 | EL | 293 | 253 | TAC | 293 | 253 | Liik: | Atlandi karekala Hoplostethus atlanticus | Püügipiirkond: | VI püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ORY/06-) | Aasta | 2011 | 2012 | Iirimaa | 0 | 0 | Hispaania | 0 | 0 | Prantsusmaa | 0 | 0 | Ühendkuningriik | 0 | 0 | EL | 0 | 0 | TAC | 0 | 0 | Liik: | Atlandi karekala Hoplostethus atlanticus | Püügipiirkond: | VII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ORY/07-) | Aasta | 2011 | 2012 | Iirimaa | 0 | 0 | Hispaania | 0 | 0 | Prantsusmaa | 0 | 0 | Ühendkuningriik | 0 | 0 | Muud | 0 | 0 | EL | 0 | 0 | TAC | 0 | 0 | Liik: | Atlandi karekala Hoplostethus atlanticus | Püügipiirkond: | I, II, III, IV, V, VIII, IX, X, XII ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ORY/1CX14C) | Aasta | 2011 | 2012 | Iirimaa | 0 | 0 | Hispaania | 0 | 0 | Prantsusmaa | 0 | 0 | Portugal | 0 | 0 | Ühendkuningriik | 0 | 0 | EL | 0 | 0 | TAC | 0 | 0 | Liik: | Sinine molva Molva dypterygia | Püügipiirkond: | II ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BLI/24-) | Aasta | 2011 | 2012 | Taani | 4 | 4 | Saksamaa | 4 | 4 | Iirimaa | 4 | 4 | Prantsusmaa | 25 | 25 | Ühendkuningriik | 15 | 15 | Muud1 | 4 | 4 | EL | 56 | 56 | TAC | 56 | 56 | 1 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. | Liik: | Sinine molva Molva dypterygia | Püügipiirkond: | III püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BLI/03-) | Aasta | 2011 | 2012 | Taani | 4 | 3 | Saksamaa | 2 | 2 | Rootsi | 4 | 3 | EL | 10 | 8 | TAC | 10 | 8 | Liik: | Besuugo Pagellus bogaraveo | Püügipiirkond: | VI, VII ja VIII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (SBR/678-) | Aasta | 20111 | 20122 | Iirimaa | 6 | 6 | Hispaania | 172 | 172 | Prantsusmaa | 9 | 9 | Ühendkuningriik | 22 | 22 | Muud2 | 6 | 6 | EL | 215 | 215 | TAC | 215 | 215 | 1 Tuleb pidada kinni lossitavast alammõõdust 35 cm (kogupikkus). 15 % lossitava kala alammõõt võib olla 30 cm (kogupikkus). 2 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. | Liik: | Besuugo Pagellus bogaraveo | Püügipiirkond: | IX püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (SBR/09) | Aasta | 20111 | 20121 | Hispaania | 614 | 614 | Portugal | 166 | 166 | EL | 780 | 780 | TAC | 780 | 780 | 1 Tuleb pidada kinni lossitavast alammõõdust 35 cm (kogupikkus). 15 % lossitava kala alammõõt võib olla 30 cm (kogupikkus). | Liik: | Besuugo Pagellus bogaraveo | Püügipiirkond: | X püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (SBR/10-) | Aasta | 2011 | 2012 | Hispaania | 10 | 10 | Portugal | 1 116 | 1 116 | Ühendkuningriik | 10 | 10 | EL | 1 136 | 1 136 | TAC | 1 136 | 1 136 | Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | I, II, III ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/1234-) | Aasta | 2011 | 2012 | Saksamaa | 8 | 6 | Prantsusmaa | 8 | 6 | Ühendkuningriik | 11 | 11 | EL | 27 | 23 | TAC | 27 | 23 | Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | V, VI ja VII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/567-) | Aasta | 2011 | 2012 | Saksamaa | 10 | 10 | Iirimaa | 260 | 260 | Hispaania | 588 | 588 | Prantsusmaa | 356 | 356 | Ühendkuningriik | 814 | 814 | EL | 2 028 | 2 028 | TAC | 2 028 | 2 028 | Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | VIII ja IX püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/89-) | Aasta | 2011 | 2012 | Hispaania | 242 | 242 | Prantsusmaa | 15 | 15 | Portugal | 10 | 10 | EL | 267 | 267 | TAC | 267 | 267 | Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | X ja XII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/1012-) | Aasta | 2011 | 2012 | Prantsusmaa | 7 | 6 | Portugal | 32 | 28 | Ühendkuningriik | 7 | 6 | EL | 46 | 40 | TAC | 46 | 40 | [1] ELT L 352, 31.12.2008, lk 1. [2] EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6. [3] ELT C […], […], lk […]. [4] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. [5] EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6. [6] EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3.