SISUKORD

Liikmesriikide vastused kontrollikoja 2010. aasta aruandele. 2

1. Aruandega hõlmatud valdkonnad. 2

2. Aruande ja 2009. aasta kinnitava avalduse järelduste ülesehitus. 2

2.1 Kontrollikoja 2010. aasta aruande ülesehitus. 2

2.2 2010. aasta kinnitava avalduse leiud poliitikavaldkondade rühmiti 3

3. Liikmesriikide täiustused jagatud halduses – Tulud, põllumajandus ja loodusvarad. 4

3.1 Tulud. 5

3.2 Põllumajandus ja loodusvarad. 5

4. Liikmesriikide täiustused jagatud halduses – Ühtekuuluvus, energeetika ja transport.. 6

4.1 Suuniste ja koolituse tõhustamine. 6

4.2 Lihtsustamine. 9

5. Kokkuvõte. 10

KOMISJONI ARUANNE

Liikmesriikide vastused kontrollikoja 2010. aasta aruandele

1. Aruandega hõlmatud valdkonnad

Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavas finantsmääruse artikli 143 sättes 6 on sätestatud, et niipea kui kontrollikoda on edastanud aastaaruande, saadab komisjon asjaomastele liikmesriikidele viivitamata kõnealuses aruandes sisalduva teabe, mis käsitleb selliste vahendite haldamist, mille eest viimased vastutavad kohaldatavate eeskirjade alusel. Liikmesriigid peavad vastama komisjonile kuuekümne päeva jooksul ja komisjon edastab vastuste kokkuvõtte enne järgmise aasta 28. veebruari kontrollikojale, Euroopa Parlamendile ja nõukogule[1].

Pärast kontrollikoja 2010. eelarveaasta aruande avaldamist 10. novembril 2011, teavitas komisjon nõuetekohaselt liikmesriike aruande üksikasjadest. See teave esitati kirja ja kolme küsimustikuna (mis olid kirja lisades), mis liikmesriikidel paluti täita: I lisa sisaldas küsimustikku aruande konkreetseid liikmesriike käsitlevate lõikude kohta, II lisa sisaldas küsimustikku iga konkreetsete liikmesriikide audititulemuste kohta ja III lisa sisaldas küsimustikku poliitikavaldkondade ja ühiselt hallatavate programmidega seotud üldiste tulemuste kohta.

Käesolevas aruandes analüüsitakse liikmesriikide vastuseid ja sellele on lisatud komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab liikmesriikide vastuseid I ja III lisale.

2. Aruande ja 2009. aasta kinnitava avalduse järelduste ülesehitus

2.1 Kontrollikoja 2010. aasta aruande ülesehitus

Kontrollikoda tegi oma 2010. aasta aruande ülesehituses täiendavaid muudatusi. Esiteks on muudetud poliitikavaldkondade rühmi ja vastavaid peatükke ning on lisatud uus, tulemuslikkuse probleeme käsitlev peatükk (8. peatükk), milles käsitletakse ELi vahendite kokkuhoiu, nende kasutamise tõhususe ja tulemuslikkuse olulisust.

Teiseks on kontrollikoda juhtinud täiendavalt tähelepanu soovitustele, andes üksikasjalikku teavet eelmiste soovituste järelmeetmete kohta igas poliitikavaldkonnas. Peale selle on kontrollikoda esitanud selgemalt iga poliitikavaldkondade rühma ja eelarve kui terviku kohta tehingute kontrollimise tulemused ja hinnanguline veamäär.

Veamäärade kohta on kontrollikoda esitanud oma 2010. aasta kinnitava avalduse auditimetoodikas kasutatud terminoloogia selge määratluse:

„Kõige tõenäolisem veamäär (most likely error rate, MLE) on valimis leitud ja protsentuaalselt väljendatud veamäärade kaalutud keskmine. Samuti määrab kontrollikoda standardsete statistiliste meetodite abil vahemiku, mille puhul ta on 95 % kindel, et sellesse jääb iga erihinnangu (ja kulutuste tervikuna) andmekogumi veamäär. See on vahemik alumise veapiiri (lower error limit, LEL) ja ülemise veapiiri (upper error limit, UEL) vahel.”[2]

Tabelis 1 on esitatud 2010. aasta kinnitava avalduse iga peatüki kõige tõenäolisem veamäär, alumine veapiir ja ülemine veapiir.

Allikas: Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – tabel 1.2 Kokkuvõte leidudest tehingute korrektsuse kohta, lk 18

2.2 2010. aasta kinnitava avalduse leiud poliitikavaldkondade rühmiti

2010. aasta kinnitava avalduse puhul leidis kontrollikoda, et raamatupidamisarvestus kajastas õiglaselt Euroopa Liidu finantsolukorda, tegevuse tulemusi ja rahavooge ning et selles ei esinenud olulisel määral vigu. Tulude (2. peatükk) puhul märkis kontrollikoda ka, et tehingutes ei ilmnenud olulisi vigu ja kontrollisüsteemid olid tõhusad. Olulisel määral vigu ei esinenud ka ühegi poliitikavaldkondade rühma kulukohustustes[3]. Kontrollikoda otsustas, et halduse poliitikavaldkonna ja muude kulude (7. peatükk) maksetes ei esinenud olulisi vigu ning et süsteemid tagasid tõhusalt maksete korrektsuse.

Teadusuuringute ja sisepoliitika (6. peatükk), samuti välisabi, arengukoostöö ja laienemise (5. peatükk) puhul kinnitas kontrollikoda, et kahes nimetatud poliitikavaldkonnas üldiselt olulisi vigu ei esinenud ja et kontrollisüsteemid olid maksete korrektsuse tagamisel osaliselt tõhusad. Siiski märkis kontrollikoda, et 6. peatükis esines olulisel määral vigu teadusuuringute raamprogrammide vahe- ja lõppmaksetes. Samuti esines olulisi vigu 5. peatüki vahe- ja lõppmaksetes[4].

Ühtekuuluvuse, energeetika ja transpordi (4. peatükk) ning põllumajanduse ja loodusvarade puhul (3. peatükk) olid maksed kontrollikoja hinnangul tervikuna oluliselt vigadest mõjutatud, ehkki põllumajanduse ja loodusvarade poliitikavaldkonna puhul ei esinenud ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga[5] hõlmatud põllumajandustootjate otsetoetuste puhul olulisi vigu. Mõlema poliitikavaldkonna kontrollisüsteemid olid osaliselt tõhusad[6].

Nagu näha kontrollikoja graafikul allpool, näitas eelarve kui terviku kõige tõenäolisem veamäär viimase viie aasta arengutrend järjekindlat vähenemist. Siiski ei ole 2010. aasta edusammud paljudes valdkondades kompenseerinud tagasihoidlikku kasvu ühtekuuluvuse valdkonnas, mistõttu on üldine eelarvekasv tervikuna vähene[7].

Allikas: Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – joonis 1.1 Kontrollikoja kõige tõenäolisema veamäära hinnangu muutumine auditeeritud maksete andmekogumi puhul (2006–2010)

3. Liikmesriikide täiustused jagatud halduses – Tulud, põllumajandus ja loodusvarad

Nagu sissejuhatuses öeldud, saatis komisjon igale liikmesriigile lisaks kirjale ka kolm lisa: I lisa sisaldas küsimustikku aruande konkreetseid liikmesriike käsitlevate lõikude kohta, II lisa sisaldas küsimustikku konkreetsete liikmesriikide audititulemuste kohta ja III lisa sisaldas küsimustikku ühisjuhtimisega seotud 2010. aasta kinnitava avalduse üldiste tulemuste kohta. Liikmesriikidel paluti I ja II lisa puhul edastada vajaduse korral vigade kõrvaldamiseks võetud meetmete üksikasjad ning meetmete ajakava, sisu ja oodatavad tulemused.

Aruande käesolevas osas analüüsitakse liikmesriikide vastuseid I ja II lisale ning III lisa 1. küsimusele, milles käsitletakse põllumajanduse ja loodusvarade poliitikavaldkonda (3. peatükk).

Üldiselt saadi kõik liikmesriikide vastused määratud tähtajaks, ning ehkki vastuste kvaliteet kõikus liikmesriigiti oluliselt, oli see mõnel juhul väga kõrge. Kõnealusel aastal teatasid peaaegu kõik liikmesriigid oma vastustes juba tehtud või kavandatavatest parandusalgatustest ja kirjeldasid neid. Samuti kinnitasid nad oma pühendumust usaldusväärse finantsjuhtimise tagamisele[8]. Liikmesriigid tunnistavad oma vastutust ELi vahendite haldamise parandamisel ja tegid ettepanekuid eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse läbipaistvuse suurendamiseks, pakkudes välja vahetada mitmekülgset teavet parimate tavade kohta liikmesriikide tasandil[9].

3.1 Tulud

Oma vastustes kontrollikoja konkreetsetele leidudele tulude poliitikavaldkonnas (2. peatükk) märkisid liikmesriigid, et vajaduse korral on võetud parandusmeetmed. Näiteks tuvastas kontrollikoda teatavaid puudusi menetlustes ja süsteemides, mis mõjutavad kolme riigi – Itaalia, Madalmaade ja Ühendkuningriigi – B-kontode aruannete summasid[10]. Ühendkuningriik teatas, et tema ametiasutused nõustuvad kontrollikoja leidudega ning et iga konkreetse juhtumiga on tegeletud ja kontrollikoda sellest teavitatud. Peale selle teatasid Ühendkuningriigi ametiasutused, et nad on parandanud B-kontode bilanssi ja kehtestanud uued menetlused ja suunised, et vältida vigade kordumist[11].

Käibemaksupõhiste omavahendite kohta väidetakse kontrollikoja aruandes: „ikka veel on pikaajalisi reservatsioone, kuid nende arv väheneb”[12]. 31. detsembri 2010 seisuga oli kõigi liikmesriikide kohta 152 reservatsiooni võrreldes 167ga aasta varem.

Seitseteist liikmesriiki andsid erineva üksikasjalikkusega ülevaate nende ja komisjoni võetud meetmetest reservatsioonide tühistamiseks. Kaheksa neist liikmesriikidest[13] (Küpros, Soome, Austria, Tšehhi, Poola, Hispaania, Leedu ja Läti) märkis, et alates 2010. aastast võetud meetmete tulemusena on nende liikmesriigil tühistatud vähemalt üks reservatsioon. Taani, Malta, Poola, Leedu, Itaalia, Kreeka, Prantsusmaa ja Soome eeldasid täiendavate reservatsioonide tühistamist kas 2011. või 2012. aasta kontrollkäikude tulemusena.

3.2 Põllumajandus ja loodusvarad

Põllumajanduse ja loodusvarade poliitikavaldkonnas (3. peatükk) juhtis kontrollikoda tähelepanu puudustele põllumassiivide registris (LPIS)[14] – andmebaasis, milles salvestatakse liikmesriigi põllumajanduslik kogupindala (võrdlusmaatükid); seejuures võidakse kasutada ka ortofotosid[15]. Hispaanias (Castilla-La-Mancha ja Extremadura), Kreekas ja Rumeenias täheldas kontrollikoda juhtumeid, kus püsikarjamaad olid registreeritud LPISis 100 % abikõlblikuna hoolimata sellest, et need on üksnes osaliselt abikõlblikud.

Liikmesriigid saatsid vastused kõigi kolme juhtumi kohta. Hispaania teatas, et neil on kinnitatud tegevuskava LPIS–GIS ajakohastamise parandamiseks, k.a karjamaade abikõlblikkuse koefitsiendi kindlakstegemise uus metoodika[16]. Kreeka teatas, et on võetud meetmed tagamaks, et üksnes püsikarjamaad oleksid abikõlblikud[17]. Rumeenia vastas kontrollikoja tähelepanekutele, et on lõpetanud LPIS kvaliteedi tegevuskava elluviimise. Lisaks teatas Rumeenia, et APIA (Põllumajandusmaksete ja sekkumiste amet) tagab nüüd, et mittepõllumajandusmaad ei satuks LPISi võrdlusmaatükkide hulka ja et üksikud tuvastatud juhtumid on fotode eksliku tõlgendamise tulemus. APIA väitel „nõutakse alusetult makstud summad tagasi kehtivat menetlust kasutades”[18].

Viies liikmesriigis (Bulgaaria, Madalmaad, Kreeka, Rumeenia ja Hispaania) leidis kontrollikoda konkreetseid puudusi LPIS andmebaaside ajakohastamisel[19]. Neli riiki viiest, keda kontrollikoda nimetas, teatas, et andmebaasi ajakohastamine on nende hooldusprogrammi lahutamatu osa, sh Kreeka ja Rumeenia teatasid korrapärastest iga-aastastest ajakohastamistest[20]. Vastuses küsimustiku III lisa küsimusele põllumajanduskulude haldus- ja kontrollisüsteemi täiustamiseks tehtavate algatuste kohta, eelkõige maaelu arendamise valdkonnas, juhtisid muud liikmesriigid tähelepanu asjaolule, et LPISi täiustamine on püsiv prioriteet. 22st küsimusele vastanud riigist 13 tõid näiteid LPISi täiustamiseks tehtud algatustest. Nende riikide hulgas olid Iirimaa, Itaalia, Ühendkuningriik, Portugal, Luksemburg ja Poola.

Peale LPISi täiustuste mitmes liikmesriigis, vastas enamik liikmesriike, et nad on teinud viimase aasta jooksul algatusi põllumajanduskulude haldus- ja kontrollisüsteemi täiustamiseks ja korraldatavate kontrollimiste tõhustamiseks, eelkõige maaelu arendamise valdkonnas. Need täiustused hõlmasid mitmes riigis erinevate IT-süsteemide väljatöötamist ja arendamist. Näiteks Sloveenia teatas, et tema aastate 2007–2013 maaelu arendamise programmi korraldusasutus algatas 2010. aastal dokumentide elektroonse esitamise katseprojekti „e-PRP” meetme 121 (põllumajandusettevõtete moderniseerimine) jaoks, mis on suunatud rakenduste kiirendamisele ja nende haldamise tõhustamisele. Nüüd teevad abitaotlejad vähem vigu taotluste koostamisel elektrooniliselt ja selle tulemusena kulutatakse vähem aega halduskontrollidele, mis omakorda vähendab makseasutuse töökoormust, tagades samal ajal tõhusa kontrolli[21]. IT-süsteemide täiustustest teatas ka Läti, nii näiteks loodi maaelu arendamise programmi infosüsteemis hinnakataloog, mis aitab võrrelda ja hinnata esitatud projektitaotluste hindu[22].

4. Liikmesriikide täiustused jagatud halduses – Ühtekuuluvus, energeetika ja transport

4.1 Suuniste ja koolituse tõhustamine

Küsimustiku III lisa koosnes peamiselt küsimustest ühtekuuluvuse, energeetika ja transpordi kohta (4. peatükk) ning aruande käesolevas allosas analüüsitakse üksikasjalikult liikmesriikide vastuseid neile küsimustele.

Kontrollikoja märkis oma aruandes, et ühtekuuluvuse, energeetika ja transpordi poliitikavaldkonnas oleksid liikmesriigid võinud tuvastada ja parandada (enne kulude komisjonile sertifitseerimist) vähemalt osa vigadest, sest vigadest on mõjutatud 58 % tehingutest[23]. Liikmesriikidel paluti III lisas seda leidu kommenteerida. Peaaegu kõik liikmesriigid esitasid oma märkused ja 63 % neist vastas, et kõige tõhusam viis vigu vältida on abisaajatele juhiste andmise tõhustamine. Muud täiustused hõlmasid dokumentide tugevdatud kontrolli ja kohapealsete kontrollimiste tihendamist. Veel tegid liikmesriigid ettepaneku lihtsustada ja muuta selgemaks eeskirjad ja määrused nii riiklikul kui ka ELi tasandil (vt punkt 4.1 Lihtsustamisest liikmesriikide lihtsustamisettepanekute täiendavaks analüüsiks). Alltoodud tabelis on esitatud andmed liikmesriikide valikute kohta. Mõned liikmesriigid valisid ühe võimaluse, kuid enamik valis võimaluste a (tõhustada juhiste andmist abisaajatele, et vältida vigade tegemist) ja b (tugevdada abisaajate esitatud taotlusi käsitlevate dokumentide kontrolli) kombinatsiooni.

II kvartal – Ühtekuuluvus, energeetika ja transport

Ühtekuuluvusfondi käsitlevas peatükis (punkt 4.25) esitab kontrollikoda seisukoha, et tehingutest, milles esines vigu, olid 58 % sellised, mille puhul liikmesriigi ametiasutustel oli piisavalt teavet vähemalt mõne vea parandamiseks (enne kulutuste komisjonile tõendamist). Mida saaks Teie arvates olukorra parandamiseks teha? || Liikmesriikide arv || Liikmesriikide %

a) tõhustada juhiste andmist abisaajatele, et vältida vigade tegemist || 18 || 67 %

b) tugevdada abisaajate esitatud taotlusi käsitlevate dokumentide kontrolli || 15 || 56 %

c) tihendada meetmete kohapealset tõendamiseelset kontrolli || 11 || 41 %

d) muud ettepanekud || 7 || 26 %

Ühtekuuluvuse valdkonnas leidis kontrollikoda, et peatüki hinnangulisest veamäärast moodustasid 35 % ja 33 % vastavalt täiesti abikõlbmatud projektid ja abikõlbmatud kulud. Peale selle täheldas kontrollikoda, et tõsiselt on rikutud ELi ja riiklikke riigihangete eeskirju ning et need vead moodustasid 22 % hinnangulisest veamäärast[24].

Liikmesriigid tunnistasid koolituskavad parimaks viisiks nende probleemide lahendamisel. Täiesti abikõlbmatute projektide kohta kinnitas 78 % liikmesriikidest, et on vaja rohkem koolitust riiklike/piirkondlike korraldus- ja vahendusasutuste personalile ning 56 % neist rõhutas vajadust uurida koolitusvajadust.

Iirimaa juhtis oma vastuses tähelepanu probleemi olulisusele, kinnitades, et neid koolituskavu saaks kõige tõhusamalt ära kasutada tagades, et need on: „suunatud/kohandatud finantsjuhtimise ja juhtimishierarhia erinevatele tasanditele ning neile järgneksid korrapäraselt värskenduskursused[25]”. Saksamaa rõhutas koolituse probleemsust, väites, et „kõigi valdkondade, kus rikkumised on võimalikud, katmine koolituse ja suunistega võib olla märkimisväärselt raske[26]”.

Samamoodi rõhutas enamik liikmesriike (78 %), et abikõlbmatute kulude puhul on lahenduseks suunised ja koolitus abisaajate tasandil. Riigihangete puhul valis veelgi enam liikmesriike (81 %) olukorra parandamise tõhusaimaks vahendiks riiklike/piirkondlike korraldus- ja vahendusasutuste personali koolituse.

Nii Läti kui ka Prantsusmaa kinnitasid, et neil on käimas algatused juba antava koolituse täiendamiseks.

Läti teatas oma vastuses, et: „ELi vahendite haldamisega tegelevad institutsioonid teevad koostööd riigihangete ameti ja riigikassaga, et korraldada regulaarseid koolitusi abisaajaile riigihangete teemadel. Alates 2012. aastast viib hanke-eelseid kontrollimisi läbi peale riigihangete ameti ka vastutav institutsioon / koostööinstitutsioon, mis vähendab/väldib rikkumisi riigihangete valdkonnas[27]”.

Prantsusmaa tegi ettepaneku, et alates 2012. aasta esimesest trimestrist korraldaks koolituskavu konkreetsetel teemadel (näiteks abikõlblikkus ja kulud) Prantsusmaa Siseministeerium. Need koolituskavad on mõeldud nii riiklike kui ka piirkondlike korraldusasutuste personalile[28].

Ühtekuuluvust käsitlevas peatükis juhtis kontrollikoda tähelepanu mitmele liikmesriikide auditeerimisasutustes avastatud puudusele[29].

Liikmesriigid eelistasid selgelt kahte parandusmeedet: 1) üksikasjalike kontrollnimekirjade kasutamine, mis hõlmaksid kõiki kulude korrektsusega seotud riske ja 2) komisjonipoolsed täpsemad juhised kontrollimiste ulatuse ja mahu ning leidudest teatamise kohta. Tavapärase valimi koostamise metoodika kasutamist ja auditeerimisasutuste töötajate koolituse ümberkujundamist soovis ainult 7 % liikmesriikidest.

Peale küsimustikus (III lisa) soovitatud meetmete esitasid liikmesriigid ka mõned täiendavad märkused sel teemal. Mõned liikmesriigid väljendasid muret auditeerimisasutuste toimimise üle. Näiteks juhtis Saksamaa oma vastuses tähelepanu auditeerimisasutustele esitatavatele „karmidele nõuetele”, kuid väitis samal ajal, et mõni asi jäi ebaselgeks, näiteks valimite võtmine väiksematest üldkogumitest. Saksamaa ametiasutused järeldasid, et:

„komisjon peaks tegema eelkõige koostööd (auditeerimisasutustega) ja võtma üksikasjalikumalt arvesse auditeerimisasutuste praktilisi kogemusi ja nende konteksti[30]”.

Leedu ametiasutused juhtisid tähelepanu personaliküsimusele kui nende auditeerimisasutuste probleemsele valdkonnale ja teatasid, et vaja on „tõsta auditeerimisasutuse kvalifikatsioonitaset ja võtta sobivaid meetmeid alama astme personali voolavuse vähendamiseks[31]”.

Prantsusmaa aga kinnitas, et puudused nende auditeerimisasutustes probleeme ei tekita[32].

4.2 Lihtsustamine

Märkimisväärne arv liikmesriike on juba teinud käesoleval programmitöö perioodil 2007–2013 algatusi ELi programmide rakendamise lihtsustamiseks. Eesti ja Portugal on tunnistanud lihtsustamise tähtsust seoses Euroopa Sotsiaalfondiga. Eesti teatas, et „Eestis on kasutusele võetud 12 erinevat määra standardiseeritud ühikuhindade alusel kulude hüvitamiseks ESFist”[33]. Portugal juhtis ka tähelepanu, et „käesoleval programmitöö perioodil Portugalis kasutusele võetud Euroopa Sotsiaalfondi infosüsteem oli oluline lihtsustamisvahend[34]”.

Enamik riike (20) kinnitas, et suurim lihtsustamispotentsiaal on pigem ELi kui riiklikes eeskirjades. Sellegipoolest nõustus märkimisväärne arv (11) liikmesriike, et lihtsustamisvõimalusi on ka riiklikes eeskirjades. Nagu oli näha nende vastustest ja alltoodud jooniselt, kasutaks enamik liikmesriike vähemalt minimaalseltki kindlaid määrasid ja ühekordseid makseid.

Mõni liikmesriik kirjeldas oma vastuses probleeme lihtsustamisel. Näiteks teatas Iirimaa, et:

„Igasuguse lihtsustamine põhiosa juhtide ja abisaajate jaoks on paindlikkuse lubamine kus võimalik. Seepärast peaksid kõik komisjoni eeskirjade lihtsustamise ettepanekud olema valikulised ja mitte kohustuslikud. Kuid liikmesriigi tasandil on vaja tasakaalu, sest paindlikum lähenemine konkreetsetele tehingutele võib olla abisaajate jaoks lihtsustamine, kuid võimalik, et juhtide jaoks mitte, sest see võib nõuda suuremaid personalihalduskulutusi kui üldiste riiklike eeskirjade kehtestamine.[35]”

5. Kokkuvõte

Kontrollikoja 2010. aasta aruande tulemused näitavad, et üldine kõigi ELi kulude kõige tõenäolisem veamäär on vähem kui 4 %. Tulemused on eriti positiivsed neis poliitikavaldkondades, mida haldab otseselt komisjon. Sellised poliitikavaldkonnad nagu teadusuuringud ja muud sisepoliitika valdkonnad, välisabi, arengukoostöö ja laienemine, samuti haldus- ja muud kulud näitavad pidevat paranemist.

Põllumajanduse ja loodusvarade poliitikavaldkonnas jäi olukord suhteliselt stabiilseks – veamäär püsis kaheprotsendilise olulisuse künnise lähedal. Ühtekuuluvuse, energeetika ja transpordi poliitikavaldkonnas on oluline rõhutada, et veamäär oli ikka allpool aastate 2006–2008 kinnitavates avaldustes kajastatud määrasid. See näitab, et poliitikavaldkonna juhtimis- ja kontrollisüsteemid, ehkki nad on ikka veel osaliselt tõhusad, töötavad käesoleval programmitöö perioodil tõhusamalt kui eelmisel.

Liikmesriikide vastused aruandele näitavad, et ELi vahendite haldamine täiustub pidevalt. Liikmesriigid kirjeldasid mitut tehtud algatust ja kinnitasid oma pühendumust parandusi jätkata. Lihtsustamine ja koolitus kõigil tasanditel on jätkuvalt olulised prioriteedid. Lisaks esitasid mõned liikmesriigid täiendavaid ettepanekuid ELi vahendite tõhusa haldamise tagamiseks ja eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse läbipaistvuse suurendamiseks.

[1] ELT L 390, 30.12.2006 – Finantsmääruse artikli 143 lõige 6.

[2] Lisa 1.1, 2 osa punkt 13.

[3] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 1,11, lk 17.

[4] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punktid 149 ja 6.48, lk 183.

[5] Ühtne haldus- ja kontrollisüsteem (IACS)

[6] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 1,13, lk 17.

[7] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punktid 1.15–1.16, lk 19.

[8] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, B osa, lk 89.

[9] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, B osa, lk 90.

[10] Komisjoni talituste töödokument, lk 6.

[11] Komisjoni talituste töödokument, lk 6–7.

[12] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 2.22, lk 49.

[13] Komisjoni talituste töödokument, lk 11-21.

[14] Komisjon märgib, et enamik kontrollikoja leitud kvantifitseeritavaid vigu olid rahalises mõttes suhteliselt väikesed ja need vead olid peamiselt seotud väikeste erinevustega, mis ilmnesid maatükkide ülemõõtmisel kontrollikoja poolt (Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 3.19, lk 78).

[15] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 3.31, lk 83.

[16] Komisjoni talituste töödokument, lk 31.

[17] Komisjoni talituste töödokument, lk 31-32.

[18] Komisjoni talituste töödokument, lk 29.

[19] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 3,32, lk 84.

[20] Komisjoni talituste töödokument, lk 31-32.

[21] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 83–84.

[22] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 71-72.

[23] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 4.25, lk 109.

[24] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punktid 4.20, 4.29 ja 4.26, lk 107–109.

[25] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 70-71.

[26] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 65-66.

[27] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 71-72.

[28] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 65.

[29] Euroopa Kontrollikoja 2010. aasta aruanne – punkt 4.38, lk 115.

[30] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 65-66.

[31] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 76-77.

[32] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 65.

[33] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 64.

[34] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 79-81.

[35] Komisjoni talituste töödokumendi III lisa, lk 70-71.