KOMISJONI ARUANNE 2013. AASTA ARUANNE EUROOPA KOMISJONI JA LIIKMESRIIKIDE PARLAMENTIDE SUHETE KOHTA /* COM/2014/0507 final */





1. Sissejuhatus 2013. aastal arenesid Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide parlamentide suhted jätkuvalt kahel suunal: ühelt poolt Lissaboni lepingul põhinev subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanism, mille raames hinnatakse komisjoni uute seadusandlike ettepanekute (mis ei kuulu ELi ainupädevusse) vastavust subsidiaarsuse põhimõttele, ning teiselt poolt komisjoni 2006. aastal algatatud poliitiline dialoog, mille eesmärk on parandada teabe ja arvamuste vahetust poliitikateemade kohta nii seoses seadusandlike ettepanekute kui ka muude algatustega. Lisaks toimus mitmeid kohtumisi ja arutelusid, mis peegeldab komisjoni ja liikmesriikide parlamentide laiema mõttevahetuse mitmekesisust. Komisjoni ja liikmesriikide parlamentide suhteid käsitlevas üheksandas aastaaruandes keskendutakse poliitilisele dialoogile. Konkreetseid aspekte seoses subsidiaarsuse kontrolli mehhanismiga, sealhulgas teine nn kollane kaardi menetlus, mille algatasid mitme liikmesriigi parlamendid komisjoni ettepaneku suhtes võtta vastu määrus Euroopa Prokuratuuri asutamise kohta,[1] käsitletakse samal ajal avaldatavas 2013. aasta aruandes subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta. Neid kahte aruannet võib pidada vastastikku täiendavaks. Teine nn kollane kaart oli selge märk liikmesriikide parlamentide valmisolekust teha komisjonile oma seisukoht konkreetse õigusakti kohta kuuldavaks. Üldisemalt võimaldas laiem poliitiline dialoog komisjoni ettepanekute ja algatuste üle liikmesriikide parlamentidel täita jätkuvalt konstruktiivset rolli ELi tasandi poliitika kujundamisel, eelkõige tugevneva majandus- ja rahaliidu ning Euroopa poolaasta soovituste rakendamise taustal. Nii nagu ka eelmistel aastatel, toimus poliitiline dialoog 2013. aastal peamiselt järgmistes vormides: i) üldised kahe- ja mitmepoolsed arutelud ja väitlused, mida peeti tihti parlamentidevahelistel kohtumistel (2. jagu); ii) liikmesriikide parlamentide kirjalike arvamuste ja komisjoni vastuste vahetamine (3. jagu) ja iii) kontaktid ja kohtumised kogu aasta jooksul (4. jagu). Aruande lõpetab lühike vaade komisjoni ja liikmesriikide parlamentide suhetele tulevikus (5. jagu). 2. Laiem taust: peamised kohtumised ja probleemid Jätkuvalt hapra majanduse taustal keskendusid liikmesriikide parlamendid 2012. aastal veelgi enam sellele, kuidas Euroopa peaks kriisile reageerima, kaasa arvatud strateegia „Euroopa 2020” ja mitmeaastane finantsraamistik 2014–2020. 2013. aastal keskendusid liikmesriikide parlamentide arvamused endiselt justiits- ja siseküsimustele, siseturule ja Euroopa rahaliiduga seotud küsimustele, kuid poliitilises programmis oli ka konkreetsemaid küsimusi, nagu näiteks tubakadirektiiv[2] ja finantstehingute maksu direktiiv[3]. Euroopa Liidu parlamentide Euroopa Liidu asjade komisjonide konverents (COSAC) oli jätkuvalt keskne foorum aruteludeks liikmesriikide parlamentidega. COSACi esimehed kohtusid 2013. aasta jaanuaris Dublinis. Sellel kohtumisel näitasid eesistujariigi Iirimaa prioriteetide teemalised arutelud, et majandus- ja rahaliidu tulevik ning sellega seotud demokraatliku legitiimsuse ja vastutuse küsimused jäävad poliitiliselt aktuaalseks pikemaks ajaks, kuna liikmesriikide parlamendid nõuavad nende üha kasvava rolli arvessevõtmist. COSACi 49. täiskogu toimus Dublinis ja oli suures osas pühendatud Euroopa kodanike aastale. Seetõttu keskenduti Euroopa tulevase integratsiooniga seotud küsimustele ja Euroopa noorte kodanike tulevikule. COSACi 50. täiskogul Vilniuses jätkati arutelu, mille teemaks oli demokraatlik legitiimsus ja vastutus ELis ja liikmesriikide parlamentide roll. Sellel täiskogul pidas COSACi asutaja, Prantsuse välisminister Laurent FABIUS COSACi loomisele pühendatud kõne. Oma kõnes rõhutas ta, et COSACi loomise põhjused ei ole kuskile kadunud, ning kutsus üles suuremale poliitika koordineerimisele ja koostöö tihendamisele riiklike institutsioonide esindajate vahel. Komisjoni asepresident ŠEFČOVIČ esines sõnavõtuga strateegia „Euroopa 2020” rakendamise kohta, märkides ära sellega seotud protsessid ja tõstes esile lahendamata probleemid, eriti seoses töötuse, innovatsiooni, kliima ja energiaga. Demokraatliku legitiimsuse ja liikmesriikide parlamentide rolli üle peeti kaks väitlust, juhtides tähelepanu ilmselgele lõhele ELi ja selle kodanike vahel ning rõhutades, kui oluline on, et liikmesriikide parlamendid kasutaksid sellega tegelemiseks nende käsutuses olevaid vahendeid. Kogu 2013. aasta jooksul oli parlamentidevaheliste arutelude ning komisjoni ja liikmesriikide parlamentide vahelise dialoogi põhiteemaks demokraatliku legitiimsuse küsimus üldiselt ja konkreetsemalt seoses Euroopa poolaastaga. See hõlmas mitteametlikke ja ametlikumaid algatusi eesmärgiga tugevdada parlamentaarset kontrolli ja parlamentidevahelist koostööd tugevama majandusliku juhtimise kontekstis, toimugu see siis parlamentidevahelise koostöö üldises kontekstis (sätestatud aluslepingute protokolli 1 artiklis 9) või majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu artikli 13 alusel, nagu on kokku lepitud Euroopa Ülemkogu kohtumisel 2012. aasta märtsis (vt ka 5. jagu). Demokraatliku legitiimsuse teemaline laiem arutelu suurendas kogu ELis teadlikkust ka sellest, et liikmesriikide makromajanduslik ja eelarvepoliitika peab olema tihedamalt koordineeritud, kui soovitakse, et majandus- ja rahaliit säilitaks oma toimivuse. Majandus- ja rahaliidu edasiarendamise korral tuleb tagada ka tugev demokraatlik kontroll, millesse on kaasatud liikmesriikide parlamendid ja Euroopa Parlament. Üks liikmesriikide parlamente kaasava uue majandusjuhtimisega seotud keskseid arenguid oli esimene Euroopa parlamentaarne nädal, millest võttis osa ligikaudu 100 liiget 26 liikmesriigi parlamendist ja mis korraldati 2013. aasta jaanuaris Euroopa Parlamendi algatusel. Istungjärgu korraldasid Euroopa Parlamendi eelarvekomitee, majandus- ja rahanduskomisjon ning tööhõivekomitee. Arutelude käigus keskenduti peamiselt institutsionaalsetele küsimustele, nagu näiteks demokraatlik legitiimsus, kuid need hõlmasid ka Euroopa poolaasta ja mitmeaastase finantsraamistikuga 2014–2020 seotud konkreetseid poliitikaküsimusi, nagu näiteks kasinuse ja majanduskasvu võrdlus, noorte tööhõive ja majandusliku kohandamise sotsiaalne mõju. Kuigi seekordse Euroopa parlamentaarse nädala eesmärk ei olnud konkreetsete järelduste tegemine, suurendas see konsensust seoses vajadusega tugevdada Euroopa poolaasta demokraatlikku legitiimsust liikmesriikide parlamentide suurema osaluse ja varajase protsessi kaasamise kaudu. Seda oleks võimalik saavutada asjaomaste valitsuste kaasamisega etappi, mis eelneb liikmesriikide reformikavade tutvustamisele. Iirimaa Houses of the Oireachtas spiiker tegi ettepaneku korraldada regulaarselt konkreetseid arutelusid Euroopa küsimustes („Euroopa päevad”), mis toimuksid samal päeval kõikides liikmesriikide parlamentides; seda ettepanekut kuulati huviga. Uus majanduse juhtimine, millega kaasatakse liikmesriikide parlamendid Euroopa poolaasta protsessi, leidis samuti konkreetse väljenduse teises majanduse juhtimise paketis[4]. Sellega on ette nähtud majanduslik dialoog euroala liikmesriikide vahel, mida toetavad komisjoni arvamused vastavate eelarvekavade kohta ja üldine hinnang eelarveseisundi ja väljavaadete kohta euroalal tervikuna. Selle osana esitasid euroala liikmesriigid oma eelarvekavad komisjonile esmakordselt 2013. aasta sügisel ja komisjon võttis arvamused kõnealuste kavade kohta vastu 15. novembril 2013. Nii anti liikmesriikide sidusrühmadele (kaasa arvatud liikmesriikide parlamentidele) liikmesriikide kavade kohta sõltumatu vaatenurk. 3. Liikmesriikide parlamentide kirjalikud arvamused Liikmesriikide parlamentidelt saabunud arvamuste koguarv on viimastel aastatel märkimisväärselt kasvanud, kuid tundub, et see on stabiliseerunud tasemel veidi üle 600 arvamuse aastas, millest ligikaudu 14 % olid põhjendatud arvamused (vt 1. lisa). Komisjon on muutnud oma sisemenetlusi ja vastab nüüd kõnealustele arvamustele tavaliselt enda kehtestatud kolmekuulise tähtaja jooksul. Poliitiline dialoog liikmesriikide parlamentidega on osutunud edukaks ja loonud selget lisaväärtust. Kui liikmesriikide parlamendid esitavad oma arvamused varases etapis, on võimalik kasutada neid varajase hoiatamise süsteemina, mis annab komisjonile ülevaate peamistest vastuväidetest komisjoni ettepanekute sisu kohta. Komisjonil on seejärel võimalik pidada läbirääkimisi nõukogu ja Euroopa Parlamendiga, olles teadlik liimesriikide parlamentide väljendatud seisukohtadest. Komisjon peab väga tähtsaks poliitilist dialoogi ja kutsub liikmesriikide parlamente eelkõige üles vastama avalikele konsultatsioonidele, rohelistele raamatutele ja teatistele õigusloome-eelses etapis. Alates 2013. aasta detsembrist on liikmesriikide parlamente eraldi teavitatud kõikidest komisjoni avalikest konsultatsioonidest. Osalus poliitilises dialoogis ja käsitletud teemad Järgmised näitajad kajastavad ainult liikmesriikide parlamentide tegevust seoses nende osalemisega poliitilises dialoogis selle otseses tähenduses, s.t kirjalike arvamuste esitamist komisjonile. Nagu käesolevas aruandes ja eelkõige 4. jaos on märgitud, ei saa liikmesriigi parlamendi tegelemist ELi küsimustega mõõta üksnes poliitilise dialoogi raames esitatud kirjalike seisukohtade alusel, kuna liikmesriikide parlamentidel on tõenäoliselt teisigi kontrolliülesandeid. Lisaks ei esita liikmesriikide parlamendid märkusi kõikide ettepanekute või muude komisjoni dokumentide kohta, vaid teevad vastavalt oma prioriteetidele valiku. Liikmesriikide parlamentidelt saadi 2013. aastal kokku 621[5] arvamust, mis oli 2012. aastaga võrreldes ligikaudu 6 % vähem (663). 2012. aastal oli 2011. aastaga võrreldes kasv väike ja 2011. aastal võrreldes 2010. aastaga äärmiselt suur (2012. aastal 7 %, 2011. aastal aga 60 %). Välja võib tuua järgmised üldsuundumused: · osana kirjalikust poliitilisest dialoogist saatsid 16 parlamendikoda 2013. aastal 2012. aastaga võrreldes rohkem arvamusi, 18 koda 2012. aastaga võrreldes vähem ja 2 saatsid sama palju arvamusi kui 2012. aastal; · poliitilise dialoogi alane aktiivsus jaguneb liikmesriikide parlamendikodade vahel ebavõrdselt (peaaegu 80 % arvamuste koguarvust tuli kümnelt kõige aktiivsemalt kojalt); · liikmesriikide parlamendid keskenduvad komisjoniga peetava poliitilise dialoogi raames seadusandlusega seotud dokumentidele ja ainult piiratud osa nendelt saadud arvamustest on seotud muude algatustega. 2013. aastal esitati kokku 621 arvamust, millest 144 arvamust (23 %) hõlmasid 15 komisjoni ettepanekut, mis pälvisid liikmesriikide parlamentidelt kõige rohkem kommentaare. Nagu ka 2012. aastal, esitati suurema osa komisjoni dokumentide kohta, mida liikmesriikide parlamendid kommenteerisid, üks kuni kolm arvamust. See näitab seda, et liikmesriikide parlamente huvitavate teemade ring on lai. Komisjoni ettepanekud ja algatused, mis ajendasid liikmesriikide parlamente kõige enam arvamusi esitama, olid Euroopa Prokuratuuri asutamine[6] (20 arvamust), tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamine[7] (17 arvamust), mereala ruumilise planeerimise ja rannikualade integreeritud haldamise raamistiku kehtestamine[8] (14 arvamust), sadamateenuste valdkonnas turulepääsu ja sadamate finantsläbipaistvuse raamistiku loomine[9] (10 arvamust) ja Euroopa Liidu õiguskaitsekoostöö ja -koolituse amet (Europol) ning otsuste 2009/371/JSK ja 2005/681/JSK kehtetuks tunnistamine[10] (10 arvamust); üksikasjad vt 2. lisa. Sarnaselt 2012. aastale olid liikmesriikide parlamentidelt kokku kõige rohkem arvamusi saanud ettepanekute hulgas ka need, mille kohta esitati kõige rohkem põhjendatud arvamusi subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi raames. 2013. aastal, nagu ka 2012. aastal, olid üle poole poliitilise dialoogi raames esitatud arvamustest (323 arvamust 2013. aastal esitatud 596 arvamusest) seotud kuue poliitikavaldkonnaga. Need valdkonnad olid õigusküsimused, siseturg ja teenused, liikuvus ja transport, siseküsimused, tervise- ja tarbijakaitse- ja siseküsimused (üksikasjad vt 3. lisa). 2012. aastal keskendus liikmesriikide parlamentide poliitiline dialoog komisjoniga seadusandlikele ettepanekutele ja ainult väike osa nendelt saadud arvamustest on seotud muude algatustega. 2013. aastal see suundumus jätkus. 15 komisjoni dokumendist, mille kohta liikmesriikide parlamendid esitasid enim arvamusi (s.t kuus või rohkem), olid ainult kaks muud kui seadusandlusega seotud dokumendid[11]. Samas aga sarnaselt 2012. aastaga käsitlesid Rootsi Riksdag’i saadetud 15 poliitilisest arvamusest kõik peale ühe seadusandlusega mitteseotud dokumente. See esinduskogu saatis ka kõige suurema arvu põhjendatud arvamusi. Poliitilise dialoogi põhiteemad 2013. aastal said liikmesriikide parlamentide erilise tähelepanu osaliseks muu hulgas järgmised seadusandlikud ettepanekud (üksikasjalikuma teabe saamiseks vt 2. lisa). Kuna need ettepanekud olid ka kõige rohkem arvamusi saanud ettepanekute hulgas, tuleks viidata ka paralleelsele 2013. aasta aruandele subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta, kus neid kirjeldatakse üksikasjalikumalt. · Ettepanek: nõukogu määrus Euroopa Prokuratuuri asutamise kohta[12] Praegu puudub liidul tegelikult õigus sekkuda ELi rahaliste vahendite kuritegeliku väärkasutamise juhtumitesse. Liidu eelarvet kahjustavate kuritegude lahendamise, uurimise ja nende eest tulemusliku süüdistuse esitamise näitajad on liikmesriigiti väga erinevad (vahemikus 19–90 %). Euroopa Prokuratuur lahendaks kohtusüsteemide riiklikust olemusest tuleneva süüdistuste esitamise killustatuse ja samuti selle, et ELi vahenditega seotud pettustega võitlemine ei ole liikmesriikide jaoks alati esikohal. Lissaboni lepingus (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 86)[13] on sätestatud konkreetne õiguslik alus Euroopa Prokuratuuri asutamiseks. Komisjon sai 2013. aastal selle ettepaneku kohta 20 arvamust, millest 13 olid põhjendatud arvamused[14]. Kuna kõnealuste põhjendatud arvamustega seotud häälte arv ületas 14 hääle künnise, mida kohaldatakse justiits- ja siseküsimustega seotud ettepanekutele, algatati nn kollase kaardi menetlus. · Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (tubakatoodete direktiiv)[15] Läbivaadatud tubakatoodete direktiivi ettepanekus esitati uued ja rangemad eeskirjad selle kohta, kuidas tubakatooteid võib ELis toota ja müügiks pakkuda. Täpsemalt soovitati selles keelata eristavate maitse- või lõhnaainetega sigarettide, isevalmistatavate sigarettide tubaka ja suitsuvabade tubakatoodete kasutamine ning muuta kohustuslikuks suurte pilthoiatuste kasutamine sigarettidel ja isevalmistatavate sigarettide tubakal. Lisaks tehti selles ettepanek reguleerida piiriülene internetimüük ja sätestati tehnilised elemendid ebaseadusliku kaubanduse tõkestamiseks. Ettepanekus esitati ka selliste toodetega seotud meetmed, mis olid siiani reguleerimata, nagu näiteks e-sigaretid ja taimsed suitsetatavad tooted. Ettepanekuga[16] vastati Euroopa Parlamendi ja nõukogu üleskutsetele ja see peegeldab komisjoni enda 2005. aasta ja 2007. aasta aruandeid tubakatoodete direktiivi kohaldamise kohta (direktiiv 2001/37/EÜ). Komisjon sai selle ettepaneku kohta 17 arvamust, millest seitse olid põhjendatud arvamused, milles seati kahtluse alla ettepaneku vastavus subsidiaarsuse põhimõttele. Kuigi liikmesriikide parlamendid näitasid selle ettepaneku vastu suurt huvi, jäi nn kollase kaardi menetluse algatamiseks vajalik standardne künnis (19 häält) saavutamata. · Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse mereala ruumilise planeerimise ja rannikualade integreeritud haldamise raamistik[17] Ranniku- ja merealade kooskõlastamata kasutamise tulemuseks on konkurents mereruumi ja rannikualade pärast ning mere- ja rannikuressursside ebatõhus kasutamine. Merealale juurdepääsu saamisega seotud jätkuv ebakindlus ja prognoosimatus on muutnud ettevõtluskeskkonna investorite jaoks ebasoodsaks. Kiiresti kasvab nõudlus mereruumi kasutamise järele uutel eesmärkidel, nagu taastuvenergia rajatiste ja vesiviljelusrajatiste jaoks. See on viinud selleni, et ELil on vaja tagada meremajanduse ühtne planeerimine. Liikmesriikide vaheline kooskõlastamine ei ole praegu piisav ja olemasolevate süsteemide praegune ebaühtlus takistab tõhusat piiriülest planeerimist. Komisjon sai selle ettepaneku kohta 14 arvamust, millest üheksa olid põhjendatud arvamused, milles seati kahtluse alla ettepaneku vastavus subsidiaarsuse põhimõttele. 4. Kontaktid ja külaskäigud Lisaks kirjalikele arvamustele ja neile vastamisele toimus liikmesriikide parlamentide ja komisjoni vahel poliitiline dialoog ka vähem ametlikul viisil kohtumiste ja kontaktide vormis nii poliitilisel kui ka haldustasandil. See hõlmas alljärgnevat. Enamik liikmesriikide parlamente kohtuvad komisjoni liikmetega korrapäraselt Brüsselis või vastavates liikmesriikides. Institutsioonidevaheliste suhete volinik Maroš ŠEFČOVIČ külastas 2013. aastal liikmesriigi parlamente kaheksal korral (Saksamaa Bundestag, Prantsusmaa Sénat, Horvaatia Hrvatski sabor, Iirimaa Houses of the Oireachtas; Leedu Seimas ja Slovaki Národná Rada). Samal aastal võttis ta komisjoni peakorteris Brüsselis vastu hulgaliselt külalisi/delegatsioone liikmesriikide parlamentidest (Tšehhi Senát, Taani Folketing, Prantsusmaa Sénat, Iirimaa Houses of the Oireachtas, Itaalia Senato della Repubblica, Malta Kamra tad-Deputati, Poola Sejm ja Rumeenia Camera Deputaților). Lisaks aruteludele konkreetsete seadusandlike ettepanekute ja poliitiliste algatuste üle käsitleti nendel kohtumistel komisjoni ja liikmesriikide parlamentide koostöö küsimusi ning areneva majanduse juhtimise ja demokraatliku legitiimsusega seotud küsimusi. Komisjon oli poliitilisel tasandil esindatud ka enamikul 2013. aastal peetud parlamentidevahelistel kohtumistel. President BARROSO (koos president VAN ROMPUY ja president SCHULZiga), asepresidendid REHN ja ŠEFČOVIČ ja volinikud LEWANDOWSKI ja ANDOR osalesid 2013. aasta jaanuaris esimesel Euroopa parlamentaarsel nädalal. Asepresident ŠEFČOVIČ osales COSACi täiskogu kohtumisel 2013. aasta oktoobris Vilniuses ja COSACi esimeeste kohtumisel 2013. aasta jaanuaris Dublinis. Asepresident REHN võttis osa Soome Eduskunta eelarvekomisjoni arutelust, et tutvustada ja arutada komisjoni hinnangut Soome 2014. aasta eelarvekavale. Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni asepresident paruness Ashton osales ühise välis- ja julgeolekupoliitika ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika parlamentidevahelise konverentsi kahel kohtumisel, mille eesmärk on ergutada parlamentidevahelist koostööd selles valdkonnas. Esimene kohtumine toimus 2013. aasta aprillis Dublinis ja teine 2013. aasta septembris Vilniuses. Volinik ŠEMETA büroo liikmed ja eelarve peadirektoraadi töötajad kohtusid 2012. aasta eelarve täitmise teemal Brüsselis Taani Folketing’i avaliku sektori arvepidamissüsteemi komisjoni delegatsiooniga ja Haagis Madalmaade parlamendiga. Pärast Horvaatia ühinemist ELiga 1. juulil 2013 tutvustas volinik MIMICA komisjoni 2014. aasta tegevuskava Horvaatia parlamendile (Hrvatski sabor). Komisjoni ametnikud võtsid osa ka liikmesriikide parlamendikomisjonide koosolekutest, kui seda taotleti, ning komisjoni erinevad talitused (eelkõige kliimameetmete, majandus- ja rahandusküsimuste, energeetika, keskkonna, siseasjade, õigusküsimuste, merendus- ja kalandusasjade, siseturu ja teenuste, OLAFi, regionaal- ja linnapoliitika, tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadid) osalesid korrapärastel kohtumistel liikmesriikide parlamentide Brüsselis asuvate alaliste esindajatega, et arutada mitmesuguseid kavandatavaid algatusi või pooleliolevaid teemasid. Sarnaselt 2012. aastale kohtusid 2013. aastal liikmesriikide parlamentide alalised esindajad ka asepresident ŠEFČOVIČiga ning president BARROSO, asepresident ŠEFČOVIČi ja komisjoni muude liikmete büroode töötajatega. 5. Järeldused ja väljavaated Komisjoni ja liikmesriikide parlamentide kirjalik poliitiline dialoog oli tihe ka 2013. aastal, mil liikmesriikide parlamendid esitasid kokku ligikaudu 600 arvamust. Kui pea kõik esinduskogud esitasid vähemalt ühe seisukoha, siis kümne kõige aktiivsema esinduskogu arvele langes ligikaudu 80 % kõikidest saadud arvamustest. Kõige rohkem arvamusi saanud komisjoni dokumendid olid ka need, mille kohta liikmesriikide parlamendid esitasid suurima arvu põhjendatud arvamusi. Lisaks kirjalikule dialoogile jätkas komisjon aktiivselt ühenduse pidamist ja kohtumisi liikmesriikide parlamentidega Brüsselis ja liikmesriikides nii poliitilisel kui ka ametlikul tasandil. 2014. aasta alguses kinnitasid liikmesriikide parlamendid ja Euroopa Parlament oma kavatsust osaleda rohkem ELi tasandi meetmetes, näiteks seoses Euroopa poolaastaga. Demokraatlik legitiimsus jääb veel mõneks ajaks ELi institutsioonide ja liikmesriikide parlamentide vahelise arutelu põhiteemaks. 2014. aasta jaanuaris toimunud COSACi täiskogu kohtumisel olid liikmesriikide parlamentide roll ning demokraatlik legitiimsus ja vastutus taas korduvad teemad. Madalmaade Tweede Kamer ja Taani Folketing esitasid uusi konkreetseid ideid ja ettepanekuid liikmesriikide parlamentide rolli ja õiguste kohta. 2014. aasta aprillis võttis Euroopa Parlamendi põhiseaduskomisjon vastu Carlo CASINI (EPP/IT) raporti liikmesriikide parlamentide kohta. Raportis soovitatakse muu hulgas liikmesriikide parlamentidel astuda samme, et „parandada suurema ühtsuse saavutamiseks juhtimis- ja kontrollimehhanisme”. Selles tõstetakse esile ka varajase hoiatamise mehhanismi ühena vahenditest, millega tagada tõhus koostöö Euroopa institutsioonide ja riikide institutsioonide vahel, ning tuntakse heameelt asjaolu üle, et seda mehhanismi kasutatakse ka kanalina, mille kaudu saab pidada konsultatsioone ja koostöödialoogi eri institutsioonide vahel ELi mitmetasandilise süsteemi raames. 2014. aasta jaanuaris toimunud teine Euroopa parlamentaarne nädal näitas veelkord, et Euroopa Parlamendil ja liikmesriikide parlamentidel on ühised huvid. Programmi parlamentidevahelise konverentsi sektsioon pidas neli täiskogu arutelu makromajandusliku tasakaalustamatuse, majandusliku kohandamisprogrammide demokraatliku legitiimsuse, majanduskasvu ja töökohtade loomise edendamise ja eelarvejärelevalve tugevdamise üle majandus- ja rahaliidus. 1. lisa Komisjoni saadud arvamuste arv 2013. aastal liikmesriikide parlamentide/esinduskogude kaupa (poliitiline dialoog ja subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanism) Liikmesriik || Esinduskogu || Arvamuste koguarv[18] || Põhjendatud arvamuste arv (protokoll nr 2)[19] Portugal || Assembleia da República || 192 || 1 Tšehhi Vabariik || Senát || 64 || 2 Saksamaa || Bundesrat || 40 || 3 Prantsusmaa || Assemblée nationale || 40[20] || 1 Rumeenia || Camera Deputaților || 38 || 2 Itaalia || Senato della Republica || 36 || 2 Rumeenia || Senatul || 26 || 3 Rootsi || Riksdag || 24 || 9 Ühendkuningriik || House of Lords || 18 || 3 Hispaania || Congreso de los Diputados ja Senado (mõlemad kojad) || 17[21] || 5[22] Iirimaa || Houses of the Oireachtas (mõlemad kojad) || 12[23] || 3[24] Madalmaad || Eerste Kamer || 10 || 3 Austria || Bundesrat || 9 || 6 Tšehhi Vabariik || Poslanecká sněmovna || 8 || 2 Prantsusmaa || Sénat || 8 || 4 Poola || Senat || 8 || 2 Malta || Kamra tad-Deputati || 7 || 5 Madalmaad || Tweede Kamer || 7 || 5 Itaalia || Camera dei Deputati || 6 || 0 Leedu || Seimas || 6 || 6 Poola || Sejm || 6 || 2 Luksemburg || Chambre des Députés || 5 || 2 Sloveenia || Državni zbor || 5 || 1 Ühendkuningriik || House of Commons || 5 || 5 Taani || Folketing || 4 || 1 Kreeka || Vouli ton Ellinon || 4 || 3 Belgia || Chambre des Représentants || 3 || 1 Austria || Nationalrat || 2 || 0 Eesti || Riigikogu || 2 || 1 Soome || Eduskunta || 2 || 1 Ungari || Országgyűlés || 2 || 1 Belgia || Sénat || 1 || 1 Bulgaaria || Narodno Sabranie || 1 || 0 Küpros || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Läti || Saeima || 1 || 1 Slovakkia || Národná Rada || 1 || 0 Horvaatia (alates 1.7.2013) || Hrvatski sabor || 0 || 0 Saksamaa || Bundestag || 0 || 0 Sloveenia || Državni svet || 0 || 0 KOKKU || 621 || 88 2. lisa Komisjoni dokumendid, mille kohta komisjon sai 2013. aastal enim arvamusi[25] (poliitiline dialoog ja subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanism) || Komisjoni dokument || Pealkiri || Arvamuste koguarv[26] || Põhjendatud arvamuste arv (protokoll nr 2) [27] 1 || COM(2013) 534 || Ettepanek: määrus Euroopa Prokuratuuri asutamise kohta || 20[28] || 13[29] 2 || COM(2012) 788 || Ettepanek: direktiiv tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta || 17 || 7 3 || COM(2013) 133 || Ettepanek: direktiiv, millega kehtestatakse mereala ruumilise planeerimise ja rannikualade integreeritud haldamise raamistik || 14[30] || 9[31] 4 || COM(2013) 173[32] || Ettepanek: määrus, mis käsitleb Euroopa Liidu õiguskaitsekoostöö ja -koolituse ametit (Europol) ning millega tunnistatakse kehtetuks otsused 2009/371/JSK ja 2005/681/JSK || 10[33] || 3[34] 5 || COM(2013) 296 || Ettepanek: määrus, millega luuakse sadamateenuste valdkonnas turulepääsu ja sadamate finantsläbipaistvuse raamistik || 10[35] || 7[36] 6 || COM(2013) 28[37] || Ettepanek: määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb raudtee-reisijateveoteenuste siseturu avamist || 9 || 6 7 || COM(2013) 147 || Ettepanek: määrus kiire elektroonilise side võrkude kasutuselevõtukulude vähendamise meetmete kohta || 9 || 2 8 || COM(2012) 614[38] || Ettepanek: direktiiv, milles käsitletakse soolise tasakaalu parandamist börsil noteeritud äriühingute tegevjuhtkonda mittekuuluvate juhtorgani liikmete seas ja sellega seotud meetmeid || 8 || 5 9 || COM(2013) 627 || Ettepanek: määrus, millega nähakse ette sätted, mis käsitlevad Euroopa elektroonilise side ühtset turgu ja ühendatud Euroopani jõudmiseks vajalikke meetmeid, ning millega muudetakse direktiive 2002/20/EÜ, 2002/21/EÜ ja 2002/22/EÜ ning määrusi (EÜ) nr 1211/2009 ja (EL) nr 531/2012 || 8 || 4 10 || COM(2013) 71 || Ettepanek: direktiiv, millega rakendatakse tõhustatud koostööd finantstehingute maksu valdkonnas || 8 || 1 11 || COM(2012) 777 || Teatis „Tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu loomise tegevuskava – üleeuroopalise arutelu avamine” || 6 || 0 12 || COM(2013) 166[39] || Teatis „Tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu suunas. Oluliste majanduspoliitika reformikavade eelkoordineerimine” || 6 || 0 13 || COM(2013) 228 || Ettepanek: määrus, millega edendatakse kodanike ja ettevõtjate vaba liikumist, lihtsustades teatavate avalike dokumentide vastuvõtmist Euroopa Liidus, ja millega muudetakse määrust (EL) nr 1024/2012 || 6 || 1 14 || COM(2013) 48[40] || Ettepanek: direktiiv meetmete kohta, millega tagada võrgu- ja infoturbe ühtlaselt kõrge tase kogu Euroopa Liidus || 6 || 1 15 || COM(2013) 535 || Ettepanek: määrus Euroopa Liidu Kriminaalõigusalase Koostöö Ameti (Eurojust) kohta || 6 || 1 3. lisa Komisjoni saadud arvamuste arv 2013. aastal komisjoni juhtivate talituste kaupa (poliitiline dialoog ja subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanism) Komisjoni juhtiv talitus || Arvamuste koguarv[41] Siseturu ja teenuste peadirektoraat || 68 Õigusküsimuste peadirektoraat || 67 Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat || 61 Siseküsimuste peadirektoraat || 52 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat || 43 Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat || 38 Peasekretariaat || 32 Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat || 25 Kliimameetmete peadirektoraat || 24 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat || 24 Keskkonna peadirektoraat || 23 Maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat || 21 Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat || 18 Energeetika peadirektoraat || 18 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat || 16 Eurostat || 12 Regionaalpoliitika peadirektoraat || 11 Teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat || 11 Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat || 8 Konkurentsi peadirektoraat || 8 Hariduse ja kultuuri peadirektoraat || 7 Laienemise peadirektoraat || 7 Kaubanduse peadirektoraat || 7 Arengu ja koostöö peadirektoraat (EuropeAid) || 5 Eelarve peadirektoraat || 4 Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) || 4 Euroopa välisteenistus || 3 Teabevahetuse peadirektoraat || 1 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat || 1 Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat || 1 Õigustalitus || 1 KOKKU || 621 [1] COM(2013) 534. [2] COM(2012) 788. [3] COM(2013) 71. [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel. [5] Kaasa arvatud 88 subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi raames saadud põhjendatud arvamust. [6] COM(2013) 534. [7] COM(2012) 788. [8] COM(2013) 133. [9] COM(2013) 296. [10] COM(2013) 173. [11] Komisjoni teatis „Tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu loomise tegevuskava – üleeuroopalise arutelu avamine” (COM(2012) 777) ning komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu suunas / oluliste majanduspoliitika reformikavade eelkoordineerimine” (COM(2013)166). [12] COM(2013) 534. [13] ELi aluslepingute alusel ei osale Euroopa Prokuratuuris Taani ning Ühendkuningriik ning Iirimaa on otsustanud mitte osaleda. [14] 2014. aastal esitati veel arvamusi. [15] COM(2012) 788. [16] Direktiiv võeti vastu 2014. aasta aprillis ja jõustus 2014. aasta mais direktiivina 2014/40/EL. [17] COM(2013) 133. [18] Nii liikmesriikide parlamentidelt saadud arvamused kui ka põhjendatud arvamused. [19] Et arvamust loetaks protokolli nr 2 mõiste kohaselt põhjendatud arvamuseks, tuleb selles selgelt märkida subsidiaarsuse põhimõtte rikkumine ja see tuleb saata komisjonile kaheksa nädala jooksul alates ettepaneku saatmisest liikmesriikide parlamentidele. [20] Nendest 25-le ei soovinud Assemblée nationale vastust saada. [21] Võeti arvesse 17 arvamusena kahelt kojalt. [22] Võeti arvesse viie põhjendatud arvamusena kahelt kojalt. [23] Võeti arvesse 12 arvamusena kahelt kojalt. [24] Võeti arvesse kolme põhjendatud arvamusena kahelt kojalt. [25] Tabelis on reastatud kõik komisjoni dokumendid, mille kohta saadi liikmesriikide parlamentidelt vähemalt kuus arvamust. [26] Nii liikmesriikide parlamentidelt saadud arvamused kui ka põhjendatud arvamused. [27] Et arvamust loetaks protokolli nr 2 mõiste kohaselt põhjendatud arvamuseks, tuleb selles selgelt märkida subsidiaarsuse põhimõtte rikkumine ja see tuleb saata komisjonile kaheksa nädala jooksul alates ettepaneku saatmisest liikmesriikide parlamentidele. [28] Nendest ühe esitasid Iirimaa Houses of the Oireachtas kaks koda ühiselt – võeti arvesse ühe arvamusena kahelt kojalt. [29] Nendest ühe esitasid Iirimaa Houses of the Oireachtas kaks koda ühiselt – võeti arvesse ühe arvamusena kahelt kojalt. Protokollis nr 2 on sätestatud, et kui seadusandliku akti eelnõu on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 76 alusel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala kohta ja põhjendatud arvamused esindavad vähemalt neljandikku liikmesriikide parlamentide häälte üldarvust – kummaltki kojalt kaks häält või kahekojalise parlamentaarse süsteemi korral üks hääl – on nn kollase kaardi künnis saavutatud, s.t eelnõu tuleb läbi vaadata. Pärast Horvaatia ühinemist 1. juulil 2013 on künnis 14 häält 56 häälest. COM(2013) 534 kohta esitatud 13 põhjendatud arvamust esindavad 18 häält, seega on saavutatud nn kollase kaardi künnis.. [30] Nendest ühe esitasid Iirimaa Houses of the Oireachtas kaks koda ühiselt – võeti arvesse ühe arvamusena kahelt kojalt. [31] Nendest ühe esitasid Iirimaa Houses of the Oireachtas kaks koda ühiselt – võeti arvesse ühe põhjendatud arvamusena kahelt kojalt. [32] Üks selle komisjoni dokumendi kohta Itaalia Camera dei Deputati’lt saadud arvamustest puudutas samal ajal ka dokumenti COM(2013) 172. [33] Nendest ühe esitasid Hispaania kaks koda ühiselt – võeti arvesse ühe arvamusena kahelt kojalt. [34] Nendest ühe esitasid Hispaania kaks koda ühiselt – võeti arvesse ühe põhjendatud arvamusena kahelt kojalt. [35] Nendest ühe esitasid Hispaania kaks koda ühiselt — võeti arvesse ühe arvamusena kahelt kojalt. [36] Nendest ühe esitasid Hispaania kaks koda ühiselt — võeti arvesse ühe põhjendatud arvamusena kahelt kojalt. [37] Üks selle komisjoni dokumendi kohta Tšehhi Senát’ilt saadud arvamustest puudutas samal ajal ka dokumente COM(2013) 25, COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 ja COM(2013) 31. Üks selle komisjoni dokumendi kohta Portugali Assembleia da República’lt saadud arvamustest puudutas samal ajal ka dokumente COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 ja COM(2013) 31. Kolm selle komisjoni dokumendi kohta Madalmaade Eerste Kamer’ilt, Madalmaade Tweede Kamer’ilt ja Luksemburgi Chambre des Députés’lt saadud põhjendatud arvamustest puudutasid samal ajal ka dokumenti COM(2013) 29. Üks selle komisjoni dokumendi kohta Rootsi Riksdag’ilt saadud põhjendatud arvamustest puudutas samal ajal ka dokumente COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 ja COM(2013) 31. [38] Kaks selle komisjoni dokumendi kohta Tšehhi Poslanecká sněmovna’lt ja Ühendkuningriigi House of Lords’ilt saadud põhjendatud arvamustest puudutasid samal ajal ka dokumenti COM(2012) 615. [39] Neli selle komisjoni dokumendi kohta Tšehhi Senát’ilt, Tšehhi Poslanecká sněmovna’lt, Itaalia Camera dei Deputati’lt ja Portugali Assembleia da República’lt saadud arvamustest puudutasid samal ajal ka dokumenti COM(2013) 165. [40] Kaks selle komisjoni dokumendi kohta Tšehhi Poslanecká sněmovna’lt ja Tšehhi Senát’ilt saadud arvamustest puudutasid samal ajal ka dokumenti JOIN(2013) 1. [41] Nii liikmesriikide parlamentidelt saadud arvamused kui ka põhjendatud arvamused.