IASi määruses on tunnistatud, et kvaliteetne finantsaruandlus sõltub asjakohasest ja rangest jõustamiskorrast. Läbipaistvusdirektiivi kohaselt vastutavad raamatupidamisstandardite jõustamise eest liikmesriigid, kusjuures Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ESMA) koordineerib nende tegevust, et edendada järelevalve ühtsust ja tagada IFRSi järjepidev kohaldamine ELis.

Kogutud tõendid osutavad, et IFRSi kohaselt koostatud finantsaruannete kvaliteet on hea, mis näitab, et standardid on kvaliteetsed. Sellest hoolimata on kritiseeritud nende keerukust. Tulemused osutavad, et keerukust ei ole võimalik suures osas vältida, kuna see tuleneb aluseks oleva majandustegevuse keerukusest. Kuigi standardid ei ole sektoripõhised, on neid peetud piisavalt paindlikuks, et sobituda enamiku ärimudelitega, kuid on olnud teatavaid probleeme seoses nende sobivusega pikaajalistele investoritele ja avalikustatava teabe mahuga.

Komisjon leidis, et IASi määrus on suurendanud finantsaruannete läbipaistvust, parandades aruandluse kvaliteeti ja teabe avalikustamist ning suurendades aruandluse väärtuspõhisust, mis muudab turuootused, sealhulgas analüütikute prognoosid täpsemaks. Samuti aitas see edendada finantsaruannete võrreldavust sektorite ja riikide lõikes, kuigi mõned erinevused on jäänud.

IASi määruse eesmärk oli ühtlustada börsil noteeritud äriühingute finantsaruandlust, tagades nende finantsaruannete kõrgetasemelise läbipaistvuse ja võrreldavuse, et edendada ELi kapitaliturgude ja siseturu tõhusat toimimist. Määruses peeti oluliseks, et IFRS on muutumas ülemaailmseks standardiks, ja seega oleks ELi äriühingutel võrdsed tingimused rahaliste vahendite kaasamisel maailma kapitaliturgudel.

Hindamisel ei ole arvesse võetud auditeerimist. Üldiselt ollakse seisukohal, et usaldusväärsete finantsaruannete tagamiseks on vaja kvaliteetset auditit. Vaatlusalusel perioodil on EL edendanud kohustuslikku auditit käsitlevat õigusraamistikku, mis hõlmab audiitorite ja audiitorühingute sõltumatut järelevalvet.

Määruse kohaselt on alates 2005. aastast koostatud ELi börsil noteeritud äriühingute konsolideeritud finantsaruandeid vastavalt IFRSile. Liikmesriigid võivad laiendada IFRSi kohaldamist individuaalsetele aruandeaasta finantsaruannetele ja börsil noteerimata äriühingutele. Ka läbipaistvusdirektiivis on sätestatud, et kõik emitendid (sealhulgas ELi-välised), kelle väärtpaberid on noteeritud ELis asuval või tegutseval reguleeritud turul, peavad kasutama IFRSi.

Kümme aastat pärast määruse (EÜ) nr 1606/2002 („IASi määrus”) vastuvõtmist ja pärast selle toimimise algset läbivaatamist 2008. aastal, otsustas komisjon õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames hinnata, kas määruse eesmärgid on täidetud. Samal ajal on määrusega (EL) nr 258/2014 ette nähtud, et komisjon esitab aruande nii hindamise tulemuste kohta, mis vajaduse korral hõlmab muudatusettepanekuid, kui ka asjaomaste asutuste juhtimiskorra kohta.

Kogutud tõendid osutavad, et on olemas nõuetekohased mehhanismid, et tagada IFRSi asjakohane jõustamine, ja et ESMA-l on oluline roll jõustamise järjepidevuse ja ühtsuse edendamisel kogu ELis. Sellest hoolimata on mõned tõendid selle kohta, et liikmesriikide vahel püsivad teatavad erinevused. Hiljuti avaldas ESMA uued jõustamissuunised, mis võivad parandada olukorda selles valdkonnas, kuid praegu on liiga vara hinnata nende mõju.

Standardite ühtne rakendamine võib sõltuda sellest, kuidas neid tõlgendatakse. Praktikas esitab ESMA erinevustega seotud küsimused arutamiseks rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite tõlgendamise komiteele. Komisjon tervitab kahe asutuse tõhusat koostööd.

ELi kapitaliturgude ja siseturu tõhus toimimine

Komisjon on leidnud tõendeid kapitalituru toimimise paranemise kohta: suurem likviidsus, madalamad kapitalikulud, rohkem piiriüleseid tehinguid, lihtsam juurdepääs kapitalile ELi ja ülemaailmsel tasandil, parem investorite kaitse ja investorite usalduse püsimine. Nagu eespool märgitud, ei saa IFRSi mõju vaadelda eraldi muudest kapitaliturge mõjutavatest muutustest.

Selle üle, mil määral (kui üldse) võis IFRSi kasutamine finantskriisi võimendada, on palju vaieldud ja tõendid selle kohta on erinevad. Tähelepanu keskmes on kaks raamatupidamise aspekti. Esiteks jooksevhindade (õiglane väärtus) kasutamine finantsinstrumentide väärtuse hindamisel. Kui turud on liiga optimistlikud või pessimistlikud, võib see moonutada finantsinstrumentide väärtust. Seevastu selliseid instrumente nagu pangalaenud kajastatakse kulupõhiselt ja pidevalt tuleb hinnata, kas kliendid maksavad tasumisele kuuluva summa tagasi. Finantskriisi ajal kritiseeriti laenude väärtuse languse suhtes kohaldatavat standardit, kuna selle kohaselt tehti eraldisi liiga hilja ja liiga vähe. Muu kriitika käsitles asjaolu, et mõned pangad jätsid teabe avalikustamata. Pärast põhjalikku nõuetekohast menetlust avaldas IASB 2014. aastal uue finantsinstrumente käsitleva standardi (IFRS 9), mida praegu vastuvõtmise eesmärgil hinnatakse. Üldiselt tuli finantskriisi tagajärjel ilmsiks, et standarditel võib olla oluline mõju majandusele (s3.2).

Ülemaailmsed standardid

IASi määrusega nähti ette, et IFRS muutub ülemaailmseks standardiks, mis tooks kasu ELi äriühingutele. Sidusrühmad uskusid, et ELi otsus võtta vastu IFRS edendab oluliselt IFRSi usaldusväärsust ja vastuvõetavust ülemaailmsel tasandil. Praeguseks on IFRSi vastu võtnud üle saja riigi ja seda toetavad sellised rahvusvahelised organisatsioonid nagu G20, finantsstabiilsuse nõukogu, Maailmapank, Rahvusvaheline Valuutafond ja Baseli pangajärelevalve komitee.

Ameerika Ühendriigid ei luba kodumaistel äriühingutel IFRSi kasutada, mis on oluline piirang IFRSi ülemaailmsel kohaldamisel. „Samaväärsuse” kokkulepe, mille kohaselt USA väärtpaberi- ja börsikomisjon aktsepteerib välismaiste äriühingute finantsaruandeid, mis on koostatud IFRSi kohaselt, on oluline hüve ligikaudu 90 suurele ELi emitendile, kes on noteeritud USA börsil.

IASB ja USA standardite kehtestaja (FASB) käivitasid 2002. aastal vastavate standardite lähendamise programmi. Finantskriis näitas, kui oluline on see töö, mida aktiivselt toetasid G20 ja finantsstabiilsuse nõukogu. Mõnes valdkonnas ei suutnud nõukogud siiski ühisele seisukohale jõuda.

3.1.2.Tõhusus

Üldiselt osutasid hindamise tulemused, et IASi määruse rakendamisest saadav kasu kaalub üles selle kulud.

Sellest hoolimata ei saa raamatupidamisstandardite kohaldamisel kasutada tavapärast kulude-tulude analüüsi, kuna tulu ei ole rahaliselt mõõdetav. Kulude kohta on vähe andmeid ning kulude ja kasu jaotus on ebaühtlane, kusjuures kulusid kannavad peamiselt IFRSi alusel finantsaruandeid koostavad äriühingud, samas kui kasu saavad nii nemad kui ka finantsaruannete kasutajad, sealhulgas investorid ja majandus tervikuna.

Sellest hoolimata toetasid äriühingud suures osas IFRSi, mis näitab, et nende hinnangul on kulud vastavuses saadava kasuga. Tulemused osutasid, et kulude suhe tulusse sõltub äriühingu profiilist, nt tema suurusest ja rahvusvaheliste tehingute mahust. Mõned sidusrühmad pidasid kasulikuks IFRSi kasutamise laiendamist, andes äriühingutele võimaluse IFRSi kasutuselevõtuks, kuna sellega kaasneb kulude kokkuhoid, eelkõige börsil noteeritud konsolideerimisgruppidesse kuuluvate äriühingute puhul. Samuti soovitasid mõned kasutada börsil noteeritud konsolideerimisgruppide tütarettevõtjate suhtes IFRSi piiratud versiooni, mille puhul tuleb teavet avalikustada vähem. Märgiti, et IFRSi kasutuselevõtuga seotud kulud võivad kujutada endast takistust esmase avaliku pakkumise korraldamisel, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks.

Finantsaruannete kasutajad suuresti toetasid IFRSi, mis nende hinnangul on parandanud finantsaruannete läbipaistvust ja võrreldavust.

Kõigil sidusrühmadel kaasnevad standardite väljatöötamise ja kinnitamisega kulud. Teatud tagasiside osutas, et kulude ja kasu tasakaalu on hiljuti negatiivselt mõjutanud standardite sagedased muudatused, keerukus ja avalikustatava teabe mahu suurenemine.

3.1.3.Asjakohasus

Üldiselt osutasid hindamise tulemused, et IASi määruse eesmärgid on jätkuvalt asjakohased.

Seoses kapitaliturgude süveneva üleilmastumisega on vajadus ühtse finantsaruandluse järele veelgi suurenenud. 2002. aastal puudusid ELi kapitaliturgudel noteeritud äriühingutel võrdsed tingimused. Praeguseks on võrdsed tingimused ELi kapitaliturgudel saavutatud ja seega keskendutakse aruteludel küsimusele, kas võrdsed tingimused on olemas ka ülemaailmsel tasandil. Nagu märgitud, toetavad rahvusvahelised organisatsioonid IFRSi kui ülemaailmset standardit.

Kriisi tagajärjel tuli ilmsiks vajadus mõista õigusnormide mõju finantsturgudele ja majandusele. IASi määruses on sätestatud, et rahvusvahelised raamatupidamisstandardid võidakse ELis vastu võtta üksnes juhul, kui need on Euroopa üldsuse huvides. Mõiste „üldsuse huvides” ei ole määratletud, kuid seda võib mõista nii, et see hõlmab finantsstabiilsuse ja majanduse üldisi kaalutlusi. Eelkõige tuleb hinnata, kas raamatupidamisstandardid võivad mõjutada negatiivselt majandust või teatavaid sidusrühmi, nt pikaajalisi investoreid. Samuti on üha olulisem vaadelda õigusnorme nende kogumõju seisukohast terviklikult.

IASi määruse vastuvõtmisel lepiti kokku, et selle eesmärgid on asjakohasemad börsil noteeritud ELi äriühingute jaoks, mis kajastus kohustuslikus kohaldamisalas, mida liikmesriigid võisid laiendada. Mõned sidusrühmad leidsid, et IFRSi kasutamine võib tuua samasugust kasu (eelkõige investoritele), kui nende kasutamist laiendataks (nt selliste börsil noteeritud äriühingute individuaalsetele aruandeaasta finantsaruannetele, kes ei koosta konsolideeritud finantsaruandeid). Teised sidusrühmad tõid esile ohu, et keerulised standardid kehtestatakse ka VKEdele.