SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Poliitikakujundajad näevad siiski vaeva, et leida lahendusi, mis tagaksid õiglase ja tõhusa maksustamise, kuna majanduse üleminek digitehnoloogiale toimub järjest kiiremini ja praegu kehtivad äriühingute maksustamise eeskirjad on liiga aegunud, et sellise arenguga sammu pidada. Eelkõige ei sobi kehtivad eeskirjad enam praegusesse konteksti, mis võimaldab piiriülest internetikaubandust ilma füüsilise kohalolekuta, kus ettevõtjad sõltuvad suures osas raskesti hinnatavast immateriaalsest varast ning kus kasutajate loodud sisu ja andmete kogumine on muutunud digitaalvaldkonna ettevõtjate väärtuse loomisel põhitegevuseks.

Digitaalmajandus muudab seda, kuidas me omavahel suhtleme, tarbime ja ettevõtlusega tegeleme. Digitaalvaldkonna ettevõtted kasvavad palju kiiremini kui majandus tervikuna ja see suundumus jätkub. Digitehnoloogia toob ühiskonnale palju kasu ning loob maksustamisvaldkonnas maksuhalduritele võimalusi ja pakub lahendusi halduskoormuse vähendamiseks, maksuametite koostöö lihtsustamiseks ja maksudest kõrvalehoidumise probleemide lahendamiseks.

Digitaalse infosisu ühtne turg on Euroopa Komisjoni üks peamisi poliitilisi prioriteete, mille eesmärk on avada inimestele ja ettevõtetele digitaalsed võimalused enam kui 500 miljoni ELi tarbijaga turul. Digitaalse ühtse turu lõpuleviimiseks on vaja ka selget ja stabiilset õigusraamistikku, et soodustada innovatsiooni, vähendada turu killustatust ja võimaldada kõigil osalejatel osa saada uuest turudünaamikast õiglastel ja tasakaalustatud tingimustel. Digitaalmajanduse õiglase maksustamise tagamine on samuti osa Euroopa Komisjoni tegevuskavast, milles käsitletakse õiglast ja tõhusat maksusüsteemi Euroopa Liidus.

Rahvusvahelisel tasandil Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD) juba tunnistas BEPS-tegevuskava 1. meetme aruandes, mis avaldati 2015. aastal OECD/G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise projekti (BEPS) osana, et üleminek digitehnoloogiale ja mõned sellest tulenevad ärimudelid tekitavad rahvusvahelise maksustamise jaoks probleeme. Pärast seda aruannet kordasid G20 rahandusministrid, et nad toetavad OECD tööd maksustamise ja digiteerimise valdkonnas. Sellest tulenevalt koostas OECD vahearuande digitaalmajanduse maksustamise kohta, mida esitleti G20 rahandusministritele 2018. aasta märtsis. Vahearuandes käsitletakse vajadust kohandada rahvusvahelist maksusüsteemi vastavalt majanduse digiteerimisele ja määratakse kindlaks asjaolud, mida peaksid arvesse võtma riigid, kes soovivad kehtestada vahemeetmed, et lahendada digiteerimisest tulenevaid maksustamisprobleeme.

Liidu tasandil toodi need probleemid välja komisjoni teatises „Õiglane ja tõhus maksusüsteem Euroopa Liidu digitaalse ühtse turu jaoks“, mis võeti vastu 21. septembril 2017. Praegust algatust mainiti ka president Junckeri kavatsusavalduses, mis on lisatud 2017. aasta kõnele olukorra kohta Euroopa Liidus. Liikmesriikide tasandil kirjutasid mitu ELi rahandusministrit ühiselt alla poliitilisele avaldusele „Ühisalgatus digitaalmajanduse ettevõtete maksustamise kohta“, milles toetati liidu õigusega kooskõlas olevaid ja tulemuslikke lahendusi, mis „põhinevad ideel kehtestada digitaalettevõtete poolt Euroopas loodud käibele nn tasandusmaks“. Seejärel võttis Euroopa Ülemkogu 19. oktoobril 2017 vastu järeldused, milles rõhutati „vajadust digitaalajastu jaoks sobiva tõhusa ja õiglase maksustamissüsteemi järele“. Lisaks märgiti nõukogu (ECOFIN) 5. detsembri 2017. aasta järeldustes, et paljud liikmesriigid on huvitatud sellistest ajutistest meetmetest nagu liidus digitaalmajandustegevusest saadava tulu põhjal maksu kehtestamine, ja leiti, et komisjon võiks ka neid meetmeid hinnata.

Käesoleva ettepanekuga vastatakse nendele üleskutsetele ja käsitletakse esialgselt probleemi, et kehtivad äriühingu tulumaksu eeskirjad ei ole digitaalmajanduse jaoks piisavad.

Kehtivad äriühingu tulumaksu eeskirjad töötati välja traditsiooniliste ettevõtlusvormide jaoks. Kehtivate maksueeskirjade puhul lähtutakse põhimõttest, et tulu tuleks maksustada seal, kus väärtus luuakse. Kõnealused eeskirjad töötati peamiselt välja 20. sajandil traditsiooniliste füüsiliselt eksisteerivate ettevõtjate jaoks ning nendega määratakse kindlaks, mille alusel tekib riigil maksustamisõigus (kus maksustatakse) ja kui palju äriühingute tulust jaotatakse riigile (kui palju maksustatakse), paljuski selle põhjal, kas ettevõtjal on füüsiline kohalolu selles riigis. See tähendab, et mitteresidendid on kohustatud riigis maksu maksma üksnes juhul, kui nende kohalolu seal võrdub püsiva tegevuskoha olemasoluga selles riigis. Selliste eeskirjadega ei suudeta siiski hõlmata digitaaltegevuse globaalset ulatust, mille puhul füüsiline kohalolek ei ole enam digiteenuste osutamiseks nõutav. Lisaks on digitaalsetel ettevõtetel traditsioonilistest erinevad omadused selle poolest, kuidas väärtus luuakse, kuna nad suudavad tegevust kaugelt juhtida, lõppkasutajad osalevad nende väärtuse loomises, immateriaalne vara on oluline ning kaldutakse looma turustruktuure, mis toimivad põhimõttel „võitja võtab kõige rohkem“ (winner-takes-most) ning mille aluseks on tugev võrguefekt ja suurandmete väärtus.

Kehtivate äriühingu tulumaksu eeskirjade kohaldamine digitaalmajanduse suhtes on siiski tekitanud olukorra, kus kasumi maksustamise koht ja väärtuse loomise koht on erinevad, eriti juhul, kui ärimudelid sõltuvad suuresti kasutajate osalusest. Maksustamise seisukohast tekitab see topeltprobleemi. Esiteks võib sisendi, mille ettevõtja kasutajatelt saab ja mis tegelikult tähendab ettevõtjale väärtuse loomist, paigutada maksujurisdiktsiooni, kus digitaaltegevusega tegelev ettevõtja füüsiliselt ei asu (ja kus ta ei ole kehtivate eeskirjade alusel maksuresident) ja kus sellisest tegevusest saadud kasumit ei saa seepärast maksustada. Teiseks, isegi kui ettevõtja püsiv tegevuskoht on maksujurisdiktsioonis, kus kasutajad asuvad, ei võeta kasutaja osalusel loodud väärtust arvesse selle üle otsustamisel, kui palju tuleks maksu igas riigis maksta. Samuti toob see kaasa tagajärjed seoses riskiga vältida kunstlikult püsiva tegevuskoha eeskirju, moonutab konkurentsi digitaalse turu osaliste vahel ja mõjutab negatiivselt tulusid.

Komisjon on tunnistanud, et kõnealuse probleemi globaalset iseloomu arvestades oleks ideaalne, kui digitaalmajanduse maksustamiseks leitaks mitmepoolsed rahvusvahelised lahendused. Komisjon teeb tihedat koostööd OECDga, et toetada rahvusvahelise lahenduse väljatöötamist. Edu saavutamine on siiski olnud rahvusvahelisel tasandil keeruline, kuna probleem on kompleksne ja lahendamist vajavaid küsimusi on palju ning rahvusvahelise konsensuse saavutamine võib võtta aega. Seepärast on komisjon otsustanud võtta meetmeid ja teeb täna ettepaneku kohandada liidu tasandil äriühingu tulumaksu eeskirju nii, et need sobiksid digitaalvaldkonna ettevõtjate omadustega, ning soovitab liikmesriikidel laiendada seda terviklikku lahendust liiduväliste maksujurisdiktsioonidega sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingutele. Kuigi ECOFIN rõhutas ka oma 5. detsembri 2017. aasta järeldustes, et ta pooldab globaalset lahendust, millega püütakse tähelepanelikult jälgida tulevasi rahvusvahelisi arengusuundi ja kaaluda asjakohaseid meetmeid, väljendas ta heameelt ELi meetmete üle. Vaatamata praegustele ettepanekutele on OECD tasandil tehtav töö oluline, et saavutada sellel teemal globaalne konsensus. Komisjon jälgib toimuvat arengut tähelepanelikult.

Sellise tervikliku lahenduse leidmiseni, mille vastuvõtmine ja rakendamine võib aega võtta, on liikmesriigid sunnitud selle küsimusega tegelema, kuna on olemas risk, et nende äriühingu tulumaksu maksubaas väheneb aja jooksul märkimisväärselt. Kuigi kõnealuse probleemi piiratud lahendamiseks on ühepoolsed meetmed kehtestatud või konkreetselt kavandatud 10 liikmesriigis, on see arv suurenemas ja vastuvõetud meetmed on nii ulatuse kui ka põhjenduste poolest väga erinevad. Üksikute liikmesriikide poolt võetud kooskõlastamata meetmed võivad ühtset turgu killustada ja konkurentsi moonutada, mis takistab uute digilahenduste väljatöötamist ja pärsib liidu konkurentsivõimet tervikuna.

Seepärast peab komisjon tegutsema ja välja pakkuma ühtlustatud lähenemisviisi seoses ajutise lahendusega, millega püütakse seda probleemi sihipäraselt lahendada. Selleks esitatakse käesolevas ettepanekus maksukohustuslaste poolt teatavate digiteenuste osutamisest saadud tuludelt võetava maksu ühine süsteem (edaspidi „digiteenuste maks“). Käesoleva ettepaneku konkreetne eesmärk on esitada meede, mis on suunatud tulule, mis saadakse teatavate digiteenuste osutamisest, ning mida on kerge rakendada ja mis aitab muuta võimalused vaheperioodil võrdseks, kuni leitakse terviklik lahendus.

See on kooskõlas käesoleva ettepaneku üldeesmärkidega, mis on järgmised: