EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.11.2022 COM(2022) 677 final 2022/0396(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse pakendeid ja pakendijäätmeid ning millega muudetakse määrust (EL) 2019/1020 ja direktiivi (EL) 2019/904 ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 94/62/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 425 final} - {SWD(2022) 384 final} - {SWD(2022) 385 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Pakendid on vajalikud kauba kaitsmiseks ja veoks. Pakendite valmistamine on ELis ka tähtis majandustegevus. Reguleerimisviisid on siiski liikmesriigiti erinevad, mis takistab pakendite siseturu täielikku toimimist. Hiljuti täheldatud erinevused on seotud näiteks pakendite märgistamisnõuetega, ringlussevõetavate või korduskasutuspakendite määratlemise põhimõtetega, laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamise meetoditega ning teatavat liiki pakendite turustamispiirangutega. Sellised lahknevused tekitavad ettevõtjates õiguslikku ebakindlust, mille tõttu vähenevad investeeringud uuenduslikesse ja keskkonnahoidlikesse pakenditesse ja uutesse ringmajanduse ärimudelitesse. Pakendid põhjustavad ka olulisi keskkonnaprobleeme. Need on üks peamisi esmatooraine kasutusalasid (40 % ELis kasutatavast plastist ja 50 % ELis kasutatavast paberist kulub pakenditeks) ja nad moodustavad 36 % tahketest olmejäätmetest. Pakendite üha suurem kasutamine koos madala korduskasutus- ja ringlussevõtu määraga takistab vähese CO2 heitega ringmajanduse arengut. Pakendite hulk on viimastel aastatel suurenenud kogurahvatulust kiiremini, mis toob kaasa CO2 ja muude heidete hüppelise suurenemise, loodusvarade liigkasutuse, elurikkuse kao ja saastamise. Eurostati andmed ja turuaruanded näitavad, et üha enam kasutatakse pakendidisainis elemente, mis võivad takistada ringlussevõttu. Pakend on ringlussevõetamatu, kui seda ei saa liigiti koguda või kui see osutub ELis kasutusel olevate tipptasemel sortimis- ja ringlussevõtuprotsesside seisukohast probleemseks. 2012.–2020. aastal on ringlussevõetamatute pakendite hulk märkimisväärselt suurenenud. Lisaks jäetakse tehniliselt ümbertöödeldavad pakendid sageli ringlusse võtmata, sest nende kogumiseks, sortimiseks ja ringlussevõtuks vajalikud protsessid ei ole tegelikult kättesaadavad või kulutõhusad või ei ole toodang teiseste toorainete lõppturgude nõudluse rahuldamiseks piisava kvaliteediga. Peale selle näitavad komisjoni teise varajase hoiatuse aruande esialgsed tulemused, et paljudel liikmesriikidel on direktiivi 94/62/EÜ artiklis 6 kehtestatud ringlussevõtu sihtmäärade saavutamisega raskusi. Euroopa tööstusstrateegias on rõhutatud siseturu tähtsust ELi konkurentsivõime ja jõukuse seisukohast. Ettevõtjatel ja laiemal üldsusel takistavad siseturust täit kasu saada piiravad ja keerukad siseriiklikud õigusnormid, piiratud haldussuutlikkus, ELi õigusnormide puudulik ülevõtmine ja nende täitmise ebapiisav tagamine. Nõukogu 2020. aasta detsembri järeldustes tervitati komisjoni kavatsust tagada, et kõik pakendid oleksid 2030. aastaks majanduslikult teostataval viisil korduskasutatavad või ringlussevõetavad, ning vähendada pakendeid, liigset pakendamist ja seeläbi pakendijäätmeid. Parlamendi 10. veebruari 2021. aasta resolutsioonis uue ringmajanduse tegevuskava kohta kinnitati seda eesmärki veel kord ja kutsuti komisjoni üles esitama seadusandlik ettepanek, mis sisaldaks jäätmete vähendamise meetmeid ja sihtmäärasid, ambitsioonikaid nõudeid ülemäärase pakendamise vähendamiseks ning meetmeid pakendite ringlussevõetavuse parandamiseks ja pakendamise keerukuse vähendamiseks, ringlussevõetud materjali sisalduse suurendamiseks, ohtlike ja kahjulike ainete järkjärguliseks kaotamiseks ning korduskasutamise edendamiseks ilma toiduohutuse ja hügieeninõuete asjus järeleandmisi tegemata. Lisaks näitas Euroopa tuleviku konverents, et inimesed ja kodanikuühiskonna organisatsioonid kogu ELis nõuavad jõuliste meetmete võtmist jäätmetekke vältimiseks, pakendijäätmete käitlemiseks ja pakendite ringlusse võtmiseks ringlussevõetud materjalide ulatuslikuma kasutamise teel. Pakendite ringmajandus aitab lahutada majandusarengu loodusvarade kasutamisest, toetab kliimaneutraalsuse saavutamist 2050. aastaks ja elurikkuse kao peatamist ning vähendab ELi majanduse strateegilist sõltuvust paljudest materjalidest. Lisaks võib sellel olla positiivne mõju tööhõivele, eriti sotsiaalmajanduses, luues rohkem kvaliteetseid keskkonnahoidlikke töökohti, tingimusel et tehakse vajalikud investeeringud oskustesse ning et võetakse arvesse liikmesriikide, piirkondade ja tööde eripärasid. Kuigi direktiivi 94/62/EÜ 2018. aasta muudatusega ei kõrvaldatud kõiki selle rakendamise puudusi, sisaldas see kolme läbivaatamisklauslit, mida käesoleva algatusega rakendatakse. Käesoleva algatusega ajakohastatakse pakendeid ja pakendijäätmeid reguleerivat ELi õigusraamistikku, pakkudes liikmesriikidele ja ettevõtjatele jäätmete vähendamise sihtmäärade saavutamiseks piisavalt tuge. Seda tuge pakutakse investeeringuid toetava, jäätmeid vähendava ja kvaliteetset ringlussevõttu edendava ühtlustatud õigusraamistikuna, mida kohaldatakse kõikides ELi liikmesriikides ühtmoodi. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Kavandatud määrusega ajakohastatakse pakendeid ja pakendijäätmeid reguleerivat ELi õigusraamistikku. Euroopa rohelise kokkuleppe ja uue ELi ringmajanduse tegevuskava lahutamatu osana toetab see ELi majanduskasvu strateegiat tänapäevase, ressursitõhusa, puhta ja konkurentsivõimelise majanduse saavutamiseks, kus 2050. aastaks puudub kasvuhoonegaaside netoheide ja majanduskasv on lahutatud ressursside kasutamisest. Ettepanek on täielikult kooskõlas ELi keskkonna- ja jäätmealaste õigusaktidega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiviga 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuni 2019. aasta direktiiviga (EL) 2019/904 teatavate plasttoodete keskkonnamõju vähendamise kohta, nõukogu 14. detsembri 2020. aasta otsusega (EL, Euratom) 2020/2053, mis käsitleb Euroopa Liidu omavahendite süsteemi, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH). See täiendab ka komisjoni ettepanekuid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste kohta, milles käsitletakse jäätmesaadetisi ja kestlike toodete ökodisaininõuete sätestamise raamistikku, ning komisjoni teatist biopõhiseid, biolagunevaid ja kompostitavaid plaste käsitleva ELi poliitikaraamistiku kohta. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Algatus välistab ELis toodetud ja imporditud toodete vahelise diskrimineerimise ning on kooskõlas ELi rahvusvaheliste kaubanduspoliitiliste kohustustega. Ettepanekuga soovitakse ühtlustada ka seire- ja aruandekohustusi, sealhulgas tootjate aruandekohustusi laiendatud tootjavastutuse süsteemide raames, et vähendada liikmesriikide ja ettevõtjate halduskoormust kooskõlas ELi parema õigusloome põhimõttega ning aruandluse ja seire toimivuskontrolliga. Kooskõlas ELi kohustusega järgida ÜRO kestliku arengu tegevuskava aastani 2030, sealhulgas selle 17 kestliku arengu eesmärki, parandatakse käesoleva algatusega kestliku arengu eesmärgi 12.5 elluviimist ELis, vähendades 2030. aastaks märkimisväärselt jäätmeteket jäätmete vältimise, vähendamise, ringlussevõtu ja korduskasutamise teel.

Konkreetselt plastpakendijäätmetega seoses täiendatakse algatusega ka Euroopa Liidu omavahendite süsteemi käsitleva otsuse (EL, Euratom) 2020/2053 kohaseid ringlusse võtmata plastil põhinevaid omavahendeid. Need omavahendid stimuleerivad liikmesriike kehtestama meetmeid ringlusse võtmata plastpakendijäätmete koguse vähendamiseks oma territooriumil. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikkel 114. Kooskõlas Euroopa rohelises kokkuleppes1 ja ringmajanduse tegevuskavas teatavaks tehtud uue lähenemisviisiga toodetele hõlmab ettepanek pakendi kogu olelusringi. See järgib n-ö tavapäraste siseturgu käsitlevate õigusaktide lähenemisviisi, luues pakendite turule laskmiseks ühtlustatud tingimused. Ent pakendi kogu olelusringi arvessevõtmisega laiendatakse selle siseturupõhise lähenemisviisi ulatust olelusringi lõpuni, luues nii tõelise pakendite siseturu, kus ei takistata vaba liikumist ning kus valitsevad võrdsed tootmis-, turustamis- ja jäätmekäitlustingimused kogu ELis. Praeguse direktiivi 94/62/EÜ (pakendite ja pakendijäätmete kohta) õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 114. See artikkel võimaldab ELil õigusnormid ja haldusmeetmed liikmesriigiti ühtlustada. Nimetatud õiguslik alus võimaldab käsitleda mitut olulist siseturu küsimust, mis takistavad pakendamisalaste õigusnormide ühtlustatud kohaldamist, sealhulgas: i) kestlikkusnõuded, ii) ühtlustatud kriteeriumid keskkonnahoidlikkust arvestavaks tasude kohandamiseks (ökomodulatsioon) laiendatud tootjavastutuse süsteemide raames, iii) ühtlustatud märgistamisnõuded ning iv) selle olelusringipõhise mõtteviisi täiustamiseks olelusringi lõppu käsitlevad nõuded. Jättes üksikasjalikud haldusnõuded liikmesriikide kehtestada, reguleeritakse ettepanekuga neid aspekte, mille ühtlustamine hoiab ära turumoonutused ja vaba liikumise takistused. Üks selline aspekt on laiendatud tootjavastutus, mille puhul ühtlustatud õigusnormid, sealhulgas aruandlust käsitlevad õigusnormid, aitavad kõrvaldada mitmes liikmesriigis või kogu ELis pakendeid müüvate ettevõtjate teelt takistused, mis tulenevad liikmesriigiti erinevatest õigusnormidest. Pakendite kogumise, tagatisrahasüsteemide ja korduskasutussüsteemide ühtse raamistiku loomine on vajalik ka selleks, et saavutada nii keskkonnaeesmärgid kui ka luua asjaomastel turgudel tegutsevatele ettevõtjatele võrdsed tingimused. Sellel ühtsel raamistikul on suur mõju pakendite ringlussevõetavusele ja teisese tooraine kättesaadavusele. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Liikmesriigid üksi ei suuda keskkonnaprobleeme ja pakenditega seotud probleeme (nt siseturu ja ringmajanduse takistused, pakendijäätmete hulga suurenemine ja muu negatiivne mõju) piisaval määral lahendada. Liikmesriikidevahelise ulatusliku kaubanduse tõttu on ELi pakenditurg mitmeski mõttes pigem üks suur turg kui 27 eraldi turgu. Kuigi liikmesriikide algatuste raames tegeletakse mõne asjaomase probleemiga, suurendavad need samas veelgi siseturu killustatust. ELi tasandil ühiste nõuete kehtestamisel on selge lisaväärtus, sest see tagab siseturu nõuetekohase toimimise ja seega ettevõtjatele (nt tootjad, tarnijad, jaemüüjad) võrdsed tingimused. ELi tasandil kehtestatud nõuete ja sihtmäärade abil on üleminek kestlikele pakenditele liikmesriikides ühtne, luues tõhusa turu. •Proportsionaalsus Kavandatud meetmete eesmärk on tagada õiguskindlus, mis on vajalik, et julgustada mahukate investeeringute tegemist kestlikesse pakendilahendustesse. Need on suunatud kogu pakendite väärtusahelale, tagades samal ajal keskkonna ja inimeste tervise kõrgetasemelise kaitse. Käesoleva algatuse eesmärk on ajakohastada ja tugevdada kehtivat õigusraamistikku, et võimaldada ühiste lähenemisviiside abil mastaabisäästu, tagades samal ajal tööstusele ja liikmesriikidele tarviliku paindlikkuse, kui seda on vaja uuenduste tegemiseks või kohalike olude tõttu. Mõne kavandatud poliitikavariandi puhul peetakse proportsionaalsuse põhimõtte järgimiseks kõige sobivamaks nõuete järkjärgulist karmistamist. Ettepanek hõlmab seetõttu ambitsioonide järkjärgulist suurendamist ja nõuete järkjärgulist karmistamist, nagu ringlussevõetavate pakendite kestlikkuse nõue ja teatavate pakendimaterjalide puhul probleemsete ainete sisalduse piirnormidest erandite tegemise vajaduse uuesti läbivaatamine. Kokkuvõttes ei lähe kavandatud meetmed kaugemale sellest, mis on vajalik, et tagada õigusnormidele vastavus ning samal ajal inimeste tervise ja keskkonnakaitse. •Vahendi valik Hoolimata konkreetsetest meetmetest ei ole kehtivad õigusaktid saavutanud oma keskkonna- ja siseturuga seotud eesmärke. Liikmesriikide erinevad ülevõtmismeetodid ja teatavate liikmesriikide ühepoolsed pakendipoliitika meetmed on toonud kaasa ebaühtlased liikmesriikide õigusraamistikud. See suundumus jätkub, võttes arvesse mõjuhinnangus loetletud pakendite kestlikkusega seotud probleeme, eelkõige pakendijäätmete hulga suurenemist, pakendiringlust piiravaid takistusi ja ringlussevõetud materjali vähest kasutamist plastpakendites. Liikmesriikide õigusnormide erinevused vähendavad poliitika tõhusust ja seavad ohtu ringmajanduse tulemusliku väljakujunemise. Kehtiva direktiivi regulatiivsed puudused (nt kehvasti välja töötatud olulised nõuded pakenditele ja liikmesriikide raskused nende täitmise tagamisel) on näidanud, et ühtlustamine on vajalik ja et ühtlustatud õigusnormid tuleks kehtestada pigem määrusena kui kehtiva direktiivi muudatusena. Et edendada veelgi üleminekut vähese CO2 heitega ja ringmajandusele ning kõrvaldada siseturu takistused, on vaja uusi kõikehõlmavaid regulatiivseid lahendusi, sealhulgas konkreetseid nõudeid ettevõtjatele. Üleminekut määrusele, millega kehtestatakse ühtlustatud õigusnormid, toetavad igati kõik ettevõtjate sidusrühmad. Määrusega tagatakse, et kõik 27 liikmesriiki täidavad oma kohustusi ühel ajal ja ühel viisil. Samad nõuded kõikidele turuosalistele tagavad vajaliku õiguskindluse, vähendavad konkurentsimoonutusi ja saadavad selgeid signaale ELi-välistele turuosalistele, kes kavatsevad lasta tooteid ELi turule. Samuti antakse määrusega komisjonile volitused töötada välja rakendusmeetmed, et määrust vajaduse korral täiendada, nii et ühiseid õigusnorme oleks võimalik kiiresti kehtestada. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

2014. aastal korraldatud toimivuskontrolli käigus tuvastati puudusi pakenditega seotud olulistes nõuetes ja soovitati muuta need „konkreetsemaks ja hõlpsamini kohaldatavaks“, märkides, et oluliste nõuete karmistamine oleks „üks peamisi pakendite parema keskkonnatoime saavutamise viise“. 2018. aastal direktiivi 94/62/EÜ muutmisel neid puudusi siiski otseselt ei käsitletud, vaid lisati kolm läbivaatamisklauslit: (1) uurida oluliste nõuete karmistamise teostatavust, pidades muu hulgas silmas korduskasutamise paremat kavandamist ning kvaliteetse ringlussevõtu edendamist, samuti nende nõuete paremat täitmise tagamist; (2) kaaluda võimalust kehtestada pakendite korduskasutamise kvantitatiivsed sihtmäärad ning mis tahes pakendite korduskasutamist edendavad lisameetmed ning (3) hinnata õhukeste plastkandekottide tarbimise vähendamise meetmete tõhusust ja uurida muid võimalusi selle eesmärgi saavutamiseks. Läbivaatamisklauslitega anti komisjonile ka volitused esitada nende küsimuste kohta vajaduse korral seadusandlik ettepanek. 2020. aasta aprillis avaldas komisjon hindamisuuringu, mis käsitles pakendite ja pakendijäätmetega seotud oluliste nõuete tõhusust ja sisaldas nende karmistamise ettepanekuid. Hindamise peamised järeldused aitasid püstitada probleemi ja töötada välja esialgsed mõju hindamise meetmed. Selle uuringu tulemuste põhjal koostas komisjon esialgse mõjuhinnangu, mis avaldati 11. juunil 2020. Käesolev ettepanek hõlmab meetmeid, millega püütakse lahendada toimivuskontrolli käigus ja 2020. aasta hindamisuuringus tuvastatud probleeme, ning muid mõjuhinnangus ja mõju hindamise käigus toimunud ulatusliku sidusrühmadega konsulteerimise käigus kindlaks määratud meetmeid. •Konsulteerimine sidusrühmadega Mõjuhinnang, mis on lisatud direktiivile 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta, valmis põhjaliku konsulteerimise tulemusel sidusrühmadega, tagamaks, et paljude organisatsioonide seisukohad oleksid esindatud ja et neid võetaks arvesse. Konsulteeriti üle 800 organisatsiooni rohkem kui 1 800 kontaktisikuga. Sidusrühmadega konsulteerimiseks kasutatud sihipärased ja ulatuslikumad meetodid hõlmasid järgmist: esialgse mõjuhinnangu kohta tagasiside kogumine, avalik küsimustik, liikmesriigi küsimustik, veebipõhised õpikojad ja veebiseminarid ning silmast-silma küsitlused. Esialgse mõjuhinnangu teemalise konsultatsiooni käigus saadi 110 vastust ja avaliku konsultatsiooni käigus 425 vastust. Veelgi kindlamate tõendite saamiseks korraldati ka sihipärane konsultatsioon, mille käigus koguti konkreetsetelt sidusrühmadelt muu hulgas sidusrühmade õpikodades spetsiifilisemat tagasisidet. 2021. aasta juunis korraldati kuus sidusrühmade veebiseminari, et tutvustada uuringu vahetulemusi ja koguda nende kohta tagasisidet. Neil veebiseminaridel osales üle 950 üksikisiku (250 organisatsioonist) ning üksikasjalikku tagasisidet andis ja kirjalikud seisukohad esitas peaaegu 100 organisatsiooni. 30. mail 2022 korraldati 517 osalejaga veel üks õpikoda, mille käigus avaldas arvamust 50 sidusrühma. Samal ajal korraldasid nii komisjoni mõjuhinnangut toetanud konsultant kui ka asjakohased komisjoni talitused sihipäraseid lisakonsultatsioone liikmesriikide ekspertide, sidusrühmade, vabaühenduste ja tarbijaühingutega. Enamik sidusrühmi leidis, et tehnoloogiline, majanduslik ja sotsiaalne areng õigustavad pakenditele uue õigusraamistiku loomist. Enamik neist nõustus ka sellega, et kehtivaid õigusnorme on vaja veel rohkem ühtlustada, ja kutsus üles välja töötama Euroopa raamistikku, mis hõlmaks kogu pakendite olelusringi ja tervet väärtusahelat. Paljud sidusrühmad leidsid, et see raamistik peaks sisaldama rangemaid ühiseid õigusnorme pakendite kestlikkuse kohta, et tagada ELi siseturu toimimine, ja rõhutasid vajadust ühise lähenemisviisi järele pakendite ringlussevõetavuse kindlaksmääramisele, eelkõige ringlussevõetavust toetava disaini kriteeriumidel põhinevat lähenemisviisi. Tööstusharu esindajad rõhutasid eelkõige, et vaja on i) stabiilset ja ühtlustatud õigusraamistikku, mis tagab investeerimiskindluse; ii) võrdseid tingimusi, mis julgustavad tootma kestlikke pakendeid, ning iii) ringlussevõtuturgude tõhusat toimimist, et parandada teisese tooraine kättesaadavust ja kvaliteeti. Kodanikuühiskonna esindajad kutsusid üles rakendama pakendite väärtusahelas tõhusalt jäätmehierarhiat, võttes meetmeid, mis stimuleerivad pakendijäätmete tekke vältimist ja korduskasutamist. Sidusrühmadega konsulteerimise üksikasjalikud järeldused on esitatud mõjuhinnangu 2. lisas. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Lisaks sidusrühmadega konsulteerimisele kasutati mõju hindamiseks veel mitut olulist teabeallikat. Eri võimaluste täiendavaks analüüsimiseks kaasas komisjon kahe tugilepingu alusel väliskonsultandid. Nende uuringute käigus töötati välja mõju modelleerimise metoodika ja alusmetoodika. Esimest kasutatakse kavandatud meetmete mõju modelleerimiseks, st massivoogude, finantskulude, keskkonna- ja sotsiaalse (tööhõivega seotud) mõju muutuste modelleerimiseks. Teise (alusmetoodika) abil saadakse ülevaade 27 ELi liikmesriigi pakendijäätmete tarbimisest, jäätmetekkest ja jäätmekäitlusest. See hõlmab nii olemasolevatel andmetel põhinevaid varasemaid suundumusi kui ka tulevikuprognoose aastani 2050. Lähtestsenaarium on põhimõtteliselt praeguse poliitika muutmata jätmine, st tulevikusuundumuste modelleerimine eeldusega, et kõik asjakohased ELi tasandi ja liikmesriikide poliitikapõhimõtted ja meetmed jäävad kehtima, kuid lisanduda võivad komisjoni tulevased seadusandlikud ettepanekud. Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskus (JRC) tegi veel ühe tugiuuringu, et analüüsida selliste meetmete mõju, mille puhul kombineeritakse jäätmemahutitel olevad sümbolid vastavate märgistega pakenditel (viimased töötati välja kahe eespool mainitud uuringu käigus). Konsultant ja tema eksperdid tegid uuringu eri etappides tihedat koostööd asjaomaste komisjoni talitustega. Lisaandmeid ja märkusi koguti sidusrühmadega tehtud sihtküsitluste ja liikmesriikidega peetud põhjalike konsultatsioonidega. Plastkandekottide suhtes võetavad võimalikud meetmed töötati esmalt välja plastkottide direktiivi rakendamise uuringus ja hindamisuuringus jäätmetekke vältimist käsitlevate ELi lisameetmete teostatavuse ja plastkottide direktiivi rakendamise kohta ning teises tugiuuringus hinnati kavandatud meetmete mõju. Lisaks töötati 2020. aasta uuringu „Relevance of biodegradable and compostable consumer plastic products and packaging in a circular economy“ („Biolagunevast ja kompostitavast plastist tarbekaupade ja pakendite tähtsus ringmajanduses“) osana välja kompostitavaid pakendeid käsitlevad meetmed. See uuring andis lisainspiratsiooni ka komisjoni teatiseks biopõhiseid, biolagunevaid ja kompostitavaid plaste käsitleva ELi poliitikaraamistiku kohta. •Mõjuhinnang Ettepanek põhineb mõjuhinnangul. Pärast õiguskontrollikomitee 13. mai 2022. aasta negatiivses arvamuses esitatud märkuste arvessevõtmist ning vajalike muudatuste ja täienduste tegemist anti mõjuhinnangule 30. septembril 2022 reservatsioonidega positiivne arvamus. Mõjuhinnangus toodi esile kolm põhiprobleemi. (1)Üha suurenev pakendijäätmete kogus: direktiiv 94/62/EÜ ei ole hoolimata konkreetsetest pakendite vähendamist käsitlevatest sätetest suutnud seda suundumust muuta. Suurenemise suundumust on hoogustanud uued tarbimisharjumused (nt toidu kaasaostmine, suurenenud veebimüük ja kojukanded).

(2)Pakendite ringlussevõtu ja korduskasutamise takistused: need hõlmavad selliseid tegureid nagu ringlussevõttu takistavate pakendi disainielementide suurem kasutamine, kompostitavate ringlussevõtuvoogude suurem ristsaastumine, võimalike ohtlike ainete sisaldus pakendites ja pakendite märgistuse ebaselgus sortimise seisukohast. Seetõttu ei eelistata korduskasutamist ja ringlussevõttu taaskasutamisele ja prügilasse ladestamisele veel täielikult. (3)Plastpakendite ringlussevõtu kehv kvaliteet ja vähene teisese tooraine kasutamine: see piirab ELi suutlikkust vähendada esmamaterjali kasutamist uutes pakendites. Turutõrked ja praegu kehtiva õigusraamistiku puudused vähendavad ringlussevõtu kasumlikkust ning pärsivad investeeringuid tehnoloogiasse ja tarnelogistikasse, mida on vaja pakendite kvaliteetse kogumise, sortimise ja ringlussevõtu tagamiseks. Eeltoodut arvesse võttes on käesoleva seadusandliku ettepaneku üldeesmärk vähendada pakendite ja pakendijäätmete negatiivset keskkonnamõju, parandades samal ajal siseturu toimimist. Erieesmärgid on järgmised: i) vähendada pakendijäätmete teket; ii) edendada kulutõhusalt pakendite ringmajandust ning iii) edendada ringlussevõetud materjali kasutamist pakendites. Mõju hindamisel koondati analüüsiks kõik võimalikud meetmed, lähtudes kolmest väliskonsultandi korraldatud uuringust, sidusrühmade õpikodadest, veebipõhisest avalikust konsultatsioonist ja sihtküsitlustest. Mitmekesised, komplekssed ja sageli omavahel seotud meetmed koondati kolmeks poliitikavariandiks, mida võrreldakse senise olukorra jätkumise stsenaariumiga. 1–3. poliitikavariandiga suureneks keskkonnatõhusus, kuid ka rakenduskoormus ja sekkumine. ·1. poliitikavariandiga määratakse kindlaks standardimise suurendamise meetmed ja kehtestatakse selgemad olulised nõuded, mis on teiste rühmade meetmete eeltingimuseks. ·2. poliitikavariandiga kehtestatakse kohustuslikud sihtmäärad seoses jäätmete vähendamisega, korduskasutamisega teatavates sektorites ja ringlussevõetud materjali miinimumsisaldusega plastpakendites, nõuded täieliku ringlussevõetavuse tagamiseks 2030. aastaks ja tooteid reguleerivad ühtlustatud õigusnormid. ·3. poliitikavariandiga kehtestatakse suuremad kohustuslikud sihtmäärad kui 2. poliitikavariandiga ja täiendavad tootenõuded. 27 ELi liikmesriigi poliitikakujundajate peamised poliitilised tegutsemisvõimalused kolmes sekkumisvaldkonnas on kehtestada riigisisesed jäätmete vähendamise sihtmäärad, korduskasutamise sihtmäärad teatavate sektorite ettevõtjatele, ringlussevõetavuse suurendamise meetmed ja plastpakendite ringlussevõetud materjali sisaldusega seotud sihtmäärad. Toetavatest meetmetest on kõige tähtsamad kohustuslike tagatisrahasüsteemide loomine ja selliste märgistamiseeskirjade kehtestamine, mis hõlbustavad tarbijatel sortimist. Iga poliitikavariandiga ette nähtud meetmed on esitatud järgmises tabelis. Nende omavahelise tiheda seotuse näitamiseks on alternatiivsed meetmed tähistatud sama numbriga, nt M2b ja M2c. Peamiste poliitiliste tegutsemisvõimalustega seotud meetmed on paksus kirjas. 1. poliitikavariant: parem standardimine ja selgemad olulised nõuded 2. poliitikavariant: kohustuslikud sihtmäärad ja rangemad nõuded 3. poliitikavariant: kõrged sihtmäärad ja nõuded M5: tühja ruumi vähendamine valitud sektorite, sealhulgas e-kaubanduse pakendites M1: oluliste nõuete ajakohastamine, et vähendada liigset pakendamist M10a: korduskasutuspakendi määratlemist käsitleva CENi standardi muutmine M19: korduskasutamise ja korduskasutamiseks ettevalmistamise mõistete erinevuse selgitamine M8b: kohustuslikud korduskasutamise sihtmäärad valitud pakendirühmadele valitud sektorites 2030/2040. aastaks + M19 + M10a + M10b: ELi õigusaktidega kehtestatud korduskasutuspakendite liikide määratlused ja kohustuslikud nõuded ja mõne liigi standardid + M10c: korduskasutussüsteemi määratlemine ja kohustuslikud standardid M7: välditavate/tarbetute pakendite järkjärguline kasutuselt kõrvaldamine M2b: kohustuslik sihtmäär vähendada pakendijäätmeid inimese kohta 2030. aastaks lähteandmetega võrreldes 19 % + M1 + M5 M8c: kohustuslikud kõrged sihtmäärad, et suurendada 2030. või 2040. aastaks pakendite korduskasutamist valitud sektorites + M10a + M10b + M10c + M19 M2c: kohustuslik sihtmäär vähendada pakendijäätmeid inimese kohta 2030. aastaks lähteandmetega võrreldes 23 % + M1 + M5 + M7 + M3: valitud toodete puhul raskeimate pakendite keelustamine olemasolevate kergemate alternatiivide põhjal 2030. aastaks M21a: 2030. aastaks on kõik pakendid korduskasutatavad või ringlussevõetavad – oluliste nõuete selgitamine ja ringlussevõetavuse määratlus + M21b: alates 2030. aastast peavad kõik korduskasutuspakendid olema ringlussevõetavad M22a: ringlussevõetava pakendi kvalitatiivne määratlus M28: biolagunevuse ja kompostitavuse selgitamine ning asjaomaste oluliste nõuete ja standardi EN 13432 ajakohastamine M29a: kompostitava ja tavaplasti kasutamise lubamine valitud liiki pakendite puhul M22b: ringlussevõetava pakendi määratlus, mis põhineb ringlussevõttu toetava disaini kriteeriumidel, mida täiendavad ringlussevõetavuse hindamise menetlus ja ringlussevõetamatute pakendite omaduste loetelu + M21a + M21b + M22a + M23: laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamise kriteeriumide ühtlustamine M29d: teatavate valitud liiki plastpakendite kohustuslik kompostitavus ja ülejäänute puhul kompostitava või tavaplasti kasutamise võimalus+ M28 M22c: ringlussevõetava pakendi kvantitatiivne määratlus + M21a + M21b + M22a + M23 M29b: kõigi valitud plastpakenditüüpide kohustuslik kompostitavus + M28 M37: ringlussevõetud materjali sisalduse määratlus ja mõõtmismeetod M35em: plastpakendite ringlussevõetud materjali sisaldusega seotud suuremad sihtmäärad 2030. ja 2040. aastaks kontaktitundlikkuse alusel + M37 M35eh: suuremad ambitsioonid, plastpakendite ringlussevõetud materjali sisaldusega seotud suuremad sihtmäärad 2030. ja 2040. aastaks kontaktitundlikkuse alusel + M37 Mx: praeguse materjalipõhise märgistuse ajakohastamine: prügisortijatele mõeldud tähtnumbriliste koodide kasutuselt kõrvaldamine M31: ohtliku ainega seotud määratluste ajakohastamine M32a: ohtlike ainete alase teabe põhjalikum esitamine Ma&b: kohustuslik tagatisrahasüsteem ja kõikide tagatisrahasüsteemide miinimumnõuded M27c-y: toodete ja jäätmemahutite ühtlustatud märgistamine, et hõlbustada tarbijatel sortimist (täiustatud Põhjamaade piktogrammide süsteem) + Mx + Mk: segadusseajava märgistuse kasutamise piirangud M12-u: korduskasutuspakendite ühtlustatud kohustuslik märgistus M38-j: ringlussevõetud materjali sisalduse märgistamise kriteeriumid M32b: pakendites sisalduvatest probleemsetest ainetest teatamine + M33a: REACHi määruse kohased ainete piirangud + M31 M40b: esmatähtsate toodete ja teenuste keskkonnahoidlike riigihangete kohustuslikud miinimumkriteeriumid pakenditele M42b: laiendatud tootjavastutuse aruandlussüsteemi ühtlustamine MPCB: polüklooritud bifenüüle (PCB) käsitlev laiendatud aruandekohustus Mc: tagatisrahasüsteemist ringlussevõetud pakendite eeliskasutamine + Ma&b M26cc: tagatisrahasüsteemile alternatiivsed jäätmekogumisüsteemid + Mx + M12-u + M38-j + M27c-y + Mk M32c: kõikidest pakendis sisalduvatest ainetest teatamine + M33b: läbivaadatud pakendite ja pakendijäätmete direktiivi kohased ainete piirangud + M31 M40c: kõigi toodete ja teenuste keskkonnahoidlike riigihangete kohustuslikud miinimumkriteeriumid pakenditele M34b: kõikide pakendite ringlussevõetud materjali sisalduse kohta andmete esitamise kohustus+ M42b + MPCB Meetmete mõju hindamise põhjal eelistab komisjon 2. poliitikavarianti. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Kavandatud meetmetega kaasneb erinev halduskoormus, mis tuleneb nii ametiasutuste kui ka ettevõtjate puhul peamiselt nõuete täitmise jälgimisest ja aruandlusest. Samal ajal kasutatakse käesolevas ettepanekus halduskoormuse vähendamiseks täiel määral ära digitaliseerimist. Näiteks on ette nähtud, et komisjon võtab vastu rakendusakti, et kehtestada tingimused pakendite materjali koostise kindlakstegemiseks digitaalsete märgistamistehnoloogiate abil. Samuti soovitatakse võtta korduskasutuspakenditel kasutusele ruutkood või samaväärne vahend, mis hõlbustaks nende taaskasutamist, ja ühtlustatud konkreetne märgistus, mis annaks tarbijatele nõuetekohaselt teavet pakendi korduskasutatavuse ja korduskasutussüsteemide kättesaadavuse kohta. Lisaks peaks tarbijatel sortimist hõlbustav pakendite ühtlustatud märgistus parandama jäätmete liigiti kogumist ja lihtsustama märkimisväärselt ettevõtjate olukorda. •Põhiõigused Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset. 4.MÕJU EELARVELE Lisatud finantsselgituses on esitatud üksikasjalik mõju eelarvele ning käesoleva ettepaneku elluviimiseks vajalikud inim- ja haldusressursid. Euroopa Komisjon, täpsemalt keskkonna peadirektoraat, vastutab määruse üle tavalise kaasotsustamismenetluse teel läbirääkimiste pidamise, samuti määruse üldise rakendamise ning kõigi selles ette nähtud rakendusaktide ja delegeeritud aktide vastuvõtmise eest. Muude panustavate talituste ja ametite seas on Eurostat, Teadusuuringute Ühiskeskus ja Euroopa Kemikaaliamet (ECHA).

Tehtud finantssimulatsioonid põhinevad kolmel täistööajale taandatud administraatori (AD) ametikohal üksnes järgmiste ülesannete täitmiseks: i) määruse üle läbirääkimiste pidamine ja määruse üldine rakendamine ning ii) ettevalmistused teiseste õigusaktide koostamiseks. Tehniliste ülesannete täitmiseks on kavandatud kaks täistööajale taandatud riikide lähetatud eksperti (võttes arvesse eeldatavat ajakava) ja kaks lepingulist töötajat. Komisjoni personalikulud on uusima avalikult kättesaadava palgaastmestiku põhjal kokku 6 537 000 eurot. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Ettepanek sisaldab mitut sätet pakendivoogude jälgimise ja mõistmise parandamiseks. Need lisanduvad liikmesriikide praegustele arvutus- ja aruandlusnõuetele, mis on kehtestatud komisjoni otsustega 2005/270/EÜ ja 2018/896/EÜ. Nimetatud otsused tuleb asendada, et sätestada täiendavad aruandlusnõuded, mis on vajalikud selliste sisuliste nõuete täitmise üle tehtava järelevalve ja nende täieliku rakendamise toetamiseks, mis on seotud järgmisega: 1) plastkandekotid (st disagregeeritud ja kohustuslik aruandlus ja plastkandekottide eri kategooriad); 2) tagatisrahasüsteemi loomise kohustusega hõlmatud pakendite kogumise määr ning 3) konkreetsete pakendikategooriatega seotud andmed, mis on vajalikud pakendite ringlussevõetavuse hindamise metoodika väljatöötamiseks. Et toetada järelevalvet laiendatud tootjavastutuse kohaldamise üle liikmesriikide tasandil ja ühtlustada laiendatud tootjavastutuse nõuded, et muuta need kogu ELis tõhusamaks, tehakse käesoleva algatusega ka ettepanek kehtestada ettevõtjate (tootjate) ja nende tootjavastutusorganisatsioonide registreerimise nõue, kui nad teevad pakendi esimest korda liikmesriigi turul kättesaadavaks. Sellega kaasnevad ühtlustatud nõuded esitada liikmesriikide ametiasutustele niisuguste pakendite kohta andmeid. See vähendab tootjate praegust halduskoormust, mida tekitab liikmesriigiti erinevate laiendatud tootjavastutuse nõuetega kohanemine, ning võimaldab liikmesriikidel täita oma aruandekohustusi ja tagada andmete vajalik detailsus, et toetada poliitika tulevast kohandamist, eelkõige seoses pakendite ringlussevõetavusega. Ettepanekuga piiratakse korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärade kohta andmete esitamist andmetega, mida kohustatud ettevõtjad esitavad pädevatele asutustele; lisaandmete esitamist komisjonile ei ole ette nähtud. Arvutamiskorra võtab komisjon vastu rakendusaktidega. • Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus I peatükk sisaldab üldsätteid. Artiklis 1 sätestatakse määruse reguleerimisese. Selles selgitatakse, et sellega kehtestatakse pakendi kogu olelusringi hõlmavad nõuded, mis on seotud pakendi keskkonnasäästlikkuse ja märgistamisega, et võimaldada pakend turule lasta, ning laiendatud tootjavastutuse ja pakendijäätmete kogumise, käitlemise ja ringlussevõtu nõuded. Selles selgitatakse, et määrus aitab kaasa siseturu tõhusale toimimisele, püüeldes samal ajal keskkonnaeesmärkide poole, milleks on vältida või vähendada pakendite ja pakendijäätmete negatiivset mõju keskkonnale ja inimeste tervisele. Sel viisil aitab see kaasa ringmajandusele üleminekule kooskõlas jäätmehierarhiaga. Artiklis 2 sätestatakse, et seda määrust kohaldatakse kõikidele pakenditele, olenemata kasutatud materjalist, ja kõikidele pakendijäätmetele. Artiklis 3 sätestatakse määruse kohaldamiseks vajalikud mõisted. Paljud neist mõistetest on üle võetud uuest õigusraamistikust (määrus (EÜ) nr 765/2008 ja otsus 768/2008/EÜ), kehtetuks tunnistatavast pakendite ja pakendijäätmete direktiivist või kehtivatest liidu õigusaktidest (nagu jäätmete raamdirektiiv ja turujärelevalve määrus). Lisatakse uued mõisted, eelkõige selle algatuse põhimeetmete rakendamiseks, keskendudes ringlussevõetavatele pakenditele, ringlussevõetud materjali kasutamisele plastpakendites, korduskasutuspakenditele ja pakendijäätmete tekke vältimisele. Artiklis 4 sätestatakse määrusega kehtestatavatele kestlikkus- ja märgistamisnõuetele vastavate pakendite ühtsel turul vaba liikumise põhimõte. II peatükis esitatakse pakendite kestlikkusnõuded. Artiklis 5 sätestatakse pakendites sisalduvatele ainetele esitatavad nõuded, eelkõige plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja kuuevalentse kroomi sisalduse piirnorm. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega seda piirnormi alandatakse ja sätestatakse sellest tehtavad erandid. Artikli 6 kohaselt peavad pakendid olema ringlussevõetavad ja selles sätestatakse, millised nõuded tuleb kaheastmelise lähenemisviisi osana täita. Alates 1. jaanuarist 2030 peavad pakendid vastama ringlussevõttu toetava disaini kriteeriumidele ja alates 1. jaanuarist 2035 kohandatakse nõudeid veelgi, et tagada ka ringlussevõetavate pakendite piisav ja tõhus kogumine, sortimine ja ringlussevõtt (mastaapne ringlussevõtt). Ringlussevõttu toetava disaini kriteeriumid ja pakendite ringlussevõtu mastaapsuse hindamise metoodika kehtestatakse komisjoni vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega. Nende sätete kohaldamine eri aegadel on vajalik, et võtta vastu vajalikud õigusaktid, milles sätestatakse üksikasjalikult ringlussevõetavuse nõuded, ja anda tööstusharule piisavalt aega uute õigusnormidega kohaneda. Nimetatud sättega kehtestatakse lisaks nõue, mille kohaselt tuleb rahalisi tasusid, mida tootjad oma laiendatud tootjavastutuse alaste kohustuste täitmiseks maksavad, kohandada vastavalt ringlussevõetavuse klassidele, mis põhinevad ringlussevõttu toetava disaini kriteeriumidel, mida ajakohastatakse, et need hõlmaksid mastaapse ringlussevõtu künniseid, mida kohaldatakse alates 2035. aastast. Lisaks sätestatakse erinormid innovaatiliste pakendite kohta, mille puhul tuleb ringlussevõetavuse nõuete täitmist dokumenteerida üksnes viie aasta jooksul pärast nende esmakordset turule laskmist. Lisaks vabastatakse määruse (EL) 2019/6 artikli 4 lõikes 25 sätestatud esmapakendi määratlusele vastavad esmapakendid ning määrusega (EL) 2017/745 hõlmatud meditsiiniseadmete ja määrusega (EL) 2017/746 hõlmatud in vitro diagnostikameditsiiniseadmete kontaktitundlikud plastpakendid selle artikli kohastest ringlussevõetavuse nõuetest kuni 2034. aastani, et võtta arvesse inimeste ja loomade tervise ja ohutusega seotud kaalutlusi. Artikli 7 kohaselt peab plastpakenditele olema alates 1. jaanuarist 2030 märgitud teatav minimaalne tarbimisjärgsetest plastijäätmetest saadud ringlussevõetud materjali sisaldus plastpakendi ühiku kohta; eripakendid on vajaduse korral sellest nõudest vabastatud. 1. jaanuariks 2040 need kogused suurenevad ja erandid tuleks läbi vaadata. Komisjon võtab vastu rakendusakti, et kehtestada tarbimisjärgsetest plastijäätmetest saadud ringlussevõetud materjalide protsendilise sisalduse arvutamise ja kontrollimise metoodika ja sellega seotud tehnilise dokumentatsiooni vorm. Selle sättega antakse komisjonile ka õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta tarbimisjärgsetest plastijäätmetest saadud ringlussevõetud materjalide protsentuaalset miinimumsisaldust. Artiklis 8 määratakse koostoimes artiklis 3 sätestatava määratlusega kindlaks pakendite kompostitavana käsitamise tingimused ja nähakse ette, et kohvipadjad, puu- ja köögiviljakleebised ja eriti õhukesed plastkandekotid peavad olema kompostitavad 24 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist. Muud pakendid, välja arvatud õhukesed plastkandekotid, mille puhul võimaldatakse liikmesriikidele paindlikkust, peavad sobima materjali ringlussevõtuks. Sellega antakse komisjonile ka õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta nende pakendite loetelu, mis peavad olema kompostitavad. Artikli 9 kohaselt tuleb pakendi mass ja maht viia miinimumini, võttes nõuetekohaselt arvesse pakendi ohutust ja funktsionaalsust. Selle kohustuse täitmist tuleb tõendada tehnilise dokumentatsiooniga. Artiklis 10 sätestatakse korduskasutuspakenditele esitatavad nõuded. Üks nõue on näiteks see, et pakend tuleb kavandada, disainida ja turule lasta nii, et seda saaks võimalikult palju kordi korduskasutada või taastäita. Korduskasutuspakendid peavad olema hõlmatud ka taaskasutussüsteemiga, mis vastab kõnealuse määruse VI lisas sätestatavatele miinimumtingimustele. III peatükis sätestatakse märgistus- ja teabenõuded.

Artikli 11 kohaselt peab pakend kandma märgist, mis sisaldab teavet selle materjali koostise kohta, et hõlbustada tarbijatel sortimist. Sama märgis paigaldatakse jäätmemahutitele, et tarbija saaks hõlpsasti välja selgitada sobiva jäätmete kõrvaldamise viisi (artikkel 12). Ühtlustatud märgis disainitakse ka selleks, et valmistaja saaks soovi korral teavitada plastpakendi ringlussevõetud materjali sisaldusest. Korduskasutuspakenditel peab olema ruutkood või muud liiki andmekandja, mis annab juurdepääsu selle korduskasutamist hõlbustavale asjakohasele teabele. Komisjonile antakse õigus kehtestada rakendusaktidega ühtlustatud märgistusnõudeid ja -vorminguid pakendite ja jäätmemahutite jaoks ning pakendite materjali koostise kindlakstegemiseks digitaalsete märgistamistehnoloogiate abil. IV peatükis sätestatakse ettevõtjate kohustused ja tegemist on peamiselt otsuse 768/2008/EÜ standardsätetega. Tasub siiski mainida artiklit 14 ja artikleid 21–28. Artikli 14 kohaselt peavad pakendite või pakendimaterjali tarnijad esitama valmistajale kogu teabe ja dokumentatsiooni, mis on valmistajale vajalik, et tõendada pakendite nõuetele vastavust. Artiklis 21 sätestatakse, et ettevõtjad, kes tarnivad tooteid lõppturustajatele või lõppkasutajatele rühma-, veo- või e-kaubanduse pakendis, peavad tagama, et tühja ruumi osa pakendis oleks pakendatud too(de)tega võrreldes kuni 40 %. Artiklis 22 sätestatakse, et ettevõtjad ei tohiks turule lasta määruse V lisas loetletud kujul ja otstarbega pakendeid. Komisjonile antakse õigus seda loetelu uue delegeeritud õigusaktiga muuta. Artiklite 23 ja 24 kohaselt peab ettevõtja, kes laseb turule korduskasutuspakendeid, tagama nende pakendite korduskasutussüsteemi olemasolu. Korduskasutuspakendeid kasutavad ettevõtjad peavad seega looma nende pakendite korduskasutussüsteemi või selles osalema. Korduskasutussüsteemi ja korduskasutuspakendite uuendamise süsteemi nõuded sätestatakse määruse VI lisas. Artikli 25 kohaselt peavad ettevõtjad, kes pakuvad tooteid ostmiseks taastäitmise teel, esitama lõppkasutajatele teatava teabe ja tagama taastäitejaamade vastavuse VI lisa C osas sätestatud nõuetele. Artiklis 26 sätestatakse mitu korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäära eri sektoritele ja pakendiliikidele. Sellega kehtestatakse ka erandid korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärade saavutamise kohustusest. Komisjon võib vastu võtta delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse konkreetsemad korduskasutuse sihtmäärad ja täiendavad erandid. Artiklites 27 ja 28 sätestatakse artiklis 26 seatavate eri korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärade saavutamise arvutamise ja nende sihtmäärade kohta pädevale asutusele aruandmise kord. Komisjon võtab 31. detsembriks 2028 vastu rakendusakti, millega kehtestatakse üksikasjalik arvutamiskord ja metoodika seoses artiklis 26 sätestatud sihtmääradega. V peatükis (artiklis 29) sätestatakse, et 31. detsembriks 2025 ei tohi õhukeste plastkandekottide aastane tarbimine ületada 40 sellist kotti inimese kohta. Liikmesriigid võivad teha sihtmäära saavutamise kohustusest erandi eriti õhukestele plastkandekottidele, mida on vaja hügieeni huvides või mida kasutatakse lahtise toidu müügipakendina, et vältida toidu raiskamist. VI peatükk pakendite vastavuse kohta sisaldab peamiselt otsusest 768/2008/EÜ pärit standardsätteid pakendite vastavuse hindamise kohta. Selles käsitletakse järgmist: – usaldusväärsete, täpsete ja korratavate meetodite kasutamine katsete, mõõtmiste ja arvutuste tegemiseks (artikkel 30); – harmoneeritud standardid, mis võimaldavad eeldada vastavust (artikkel 31); – komisjoni võimalus võtta vastu ühtsed tehnilised kirjeldused, kui harmoneeritud standardid ei ole kättesaadavad (artikkel 32); – vastavushindamismenetlus (artikkel 33) ning – ELi vastavusdeklaratsioon (artikkel 34). VII peatükis käsitletakse pakendite ja pakendijäätmete käitlust. Artikli 35 kohaselt peavad liikmesriigid määrama artiklitest 26–29 ja VII peatükist tulenevate kohustuste rakendamise ja täitmise tagamise eest vastutava pädeva asutuse. Artiklis 36 käsitletakse varajase hoiatuse aruannet, mille koostab komisjon koostöös Euroopa Keskkonnaametiga ja milles antakse ülevaade artiklites 38 ja 46 sätestatavate sihtmäärade saavutamisel tehtud edusammudest. Artikli 37 kohaselt peavad liikmesriigid lisama oma direktiivi 2008/98/EÜ artikli 28 kohastesse jäätmekavadesse pakendite ja pakendijäätmete käitlust käsitleva peatüki.

Artikli 38 kohaselt peab iga liikmesriik järk-järgult vähendama tekitatavate pakendijäätmete kogust inimese kohta võrreldes 2018. aastal tekitatud pakendijäätmete kogusega inimese kohta 2030. aastaks 5 %, 2035. aastaks 10 % ja 2040. aastaks 15 %. Liikmesriigid rakendavad meetmeid, näiteks mitmesuguseid majandushoobasid ja muid meetmeid, et stimuleerida jäätmehierarhia kohaldamist eesmärgiga vältida pakendijäätmete teket ja vähendada pakendite keskkonnamõju. Artikli 39 kohaselt peavad liikmesriigid looma registri, mille abil kontrollitakse, kas pakenditootjad täidavad VII peatüki nõudeid. Tootjad, tootjavastutusorganisatsioonid, kui tootja on sellise organisatsiooni määranud, või laiendatud tootjavastutuse jaoks volitatud esindaja registreeritakse selle liikmesriigi registris, kus tootja pakendi esimest korda kättesaadavaks teeb. Tootjad, kes ei ole registris registreeritud, ei tohi pakendit liikmesriigi turul kättesaadavaks teha. Artiklis 40 sätestatakse, et tootjatel, kes teevad pakendi liikmesriigi territooriumil esimest korda turul kättesaadavaks, lasub laiendatud tootjavastus oma pakendite eest kooskõlas direktiivi 2008/98/EÜ artiklitega 8 ja 8a. Artiklis 41 käsitletakse tootjavastutusorganisatsioone. Kui on olemas mitu tootjavastutusorganisatsiooni, tuleb tagada, et nad täidavad oma kohustusi kogu liikmesriigi territooriumil. Artikli 42 kohaselt peavad tootjad või määratud tootjavastutusorganisatsioon taotlema pädeva asutuse luba. Artikli 43 kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et luuakse süsteemid, mis võimaldavad kõigi pakendite või pakendijäätmete tagastamist ja/või tarbijalt, muult lõppkasutajalt või jäätmevoost kokku kogumist. Artiklis 44 nõutakse tagatisrahasüsteemi kehtestamist ühekordselt kasutatavatele plastist joogipudelitele mahuga kuni kolm liitrit ning ühekordselt kasutatavatele metallist ja alumiiniumist joogipakenditele mahuga kuni kolm liitrit. Selles sätestatakse ka erandid nimetatud nõudest. Liikmesriigid peavad 1. jaanuariks 2029 tagama kõigi tagatisrahasüsteemide vastavuse X lisas sätestatud miinimumnõuetele. Liikmesriikidel on lubatud hõlmata tagatisrahasüsteemiga ka klaas ja nad peaksid tagama, et ühekorrapakendite, eelkõige ühekordselt kasutatavate klaasist joogipudelite tagatisrahasüsteem oleks kättesaadav ka korduskasutuspakenditele, kui see on tehniliselt ja majanduslikult teostatav. Artikli 45 kohaselt peavad liikmesriigid võtma meetmeid, et soodustada korduskasutamist võimaldavate süsteemide juurdeloomist. Selliseks meetmeks võib näiteks olla tagatisrahasüsteemide kasutamine pakendite puhul, mis ei ole hõlmatud artikli 44 kohaste tagatisrahasüsteemidega. Artiklis 46 sätestatakse pakendijäätmete ringlussevõtu sihtmäärad, mille liikmesriigid peavad saavutama 31. detsembriks 2025 ja 31. detsembriks 2030 ning mis on samad mis direktiivis 94/62/EÜ. Kui liikmesriigid lükkavad 2025. aasta sihtmäärade saavutamise edasi, peavad nad esitama rakenduskava kooskõlas XI lisaga. Komisjon võib nõuda, et liikmesriik oma rakenduskava muudaks. Artiklites 47 ja 48 sätestatakse artikli 46 lõikes 1 seatavate ringlussevõtu sihtmäärade saavutamise arvutamise kord. Artikli 49 kohaselt peavad tootjad või tootjavastutusorganisatsioonid tegema nende poolt liikmesriigi territooriumil tarnitavate pakendite kohta kättesaadavaks teabe pakendijäätmete tekke vältimise ja pakendijäätmete käitluse kohta. Artikli 50 kohaselt esitavad liikmesriigid komisjonile iga kalendriaasta kohta järgmised andmed: – ringlussevõtu sihtmäärade saavutamine, – eriti õhukeste, õhukeste ja paksude plastkandekottide tarbimine, – tagatisrahasüsteemi loomise kohustusega hõlmatud pakendite kogumise määr ning – turule lastud pakendid ja II lisa tabeli 3 3. osas osutatud pakendivormide/-liikide ringlussevõtu määrad. Artikkel 51 sisaldab sätteid pakendiandmebaaside ja teabe kohta, mida need peavad sisaldama. VIII peatükis käsitletakse kaitsemeetmete menetlusi ja see põhineb standardsätetel. IX peatükis (artikkel 57) käsitletakse keskkonnahoidlikke riigihankeid, täpsemalt komisjoni võimalust võtta vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada käesolevas määruses sätestatavate kestlikkusnõuete põhjal riigihankelepingute suhtes kohaldatavad nõuded (nt tehnilised kirjeldused, kvalifitseerimise tingimused, pakkumuste hindamise kriteeriumid jne). X peatükk on standardpeatükk ja sisaldab artikleid, milles käsitletakse delegeeritud õigusakte (artikkel 58) ja rakendusakte (artikkel 59).

XI peatükis sätestatakse määruse (EL) 2019/1020 ja direktiivi (EL) 2019/904 muudatused. XII peatükk on lõppsätete standardpeatükk ja sisaldab artikleid karistuste kohta (artikkel 62), määruse hindamise kohta kaheksa aastat pärast selle vastuvõtmist (artikkel 63) ning kehtetuks tunnistamise ja üleminekusätteid (artikkel 64). 2022/0396 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse pakendeid ja pakendijäätmeid ning millega muudetakse määrust (EL) 2019/1020 ja direktiivi (EL) 2019/904 ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 94/62/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Tooted vajavad kaitseks pakendit ja neid peab olema lihtne transportida kohast, kus neid toodetakse või kus neid kasutatakse või tarbitakse. Tõkete vältimine pakendite siseturul on toodete siseturu toimimise võti. Killustatud eeskirjad ja ebamäärased nõuded põhjustavad ettevõtjatele lisakulusid. (2)Lisaks kasutatakse pakendites suures koguses esmaseid materjale (40 % plasti ja 50 % paberit kasutatakse liidus pakenditeks) ja pakendid moodustavad 36 % tahketest olmejäätmetest. Toodetavate pakendite suur ja pidevalt kasvav hulk ning vähene korduskasutamine ja ringlussevõtt takistavad oluliselt vähese CO2 heitega ringmajanduse saavutamist. Seepärast tuleks käesoleva määrusega kehtestada pakendite kogu olelusringi hõlmavad eeskirjad, mis riiklikke meetmeid ühtlustades aitavad kaasa siseturu tõhusale toimimisele, vältides ja vähendades samas pakendite ja pakendijäätmete kahjulikku mõju keskkonnale ja inimeste tervisele. Jäätmehierarhiale vastavate meetmete kehtestamisega peaks see ringmajandusele üleminekul kaasa aitama. (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 94/62/EÜ on sätestatud liikmesriikidele pakendite kohta esitatavad nõuded, näiteks pakendi koostist ning selle korduskasutatavust ja taaskasutatavust käsitlevad olulised nõuded, ning taaskasutamise ja ringlussevõtu sihtmäärad. (4)2014. aastal soovitati direktiiviga 94/62/EÜ seotud toimivuskontrolli käigus kohandada olulisi nõudeid, et muuta need konkreetsemaks ja hõlpsamini jõustatavaks ning neid tugevdada, sest neid peeti peamiseks pakendite parema keskkonnatoime saavutamise vahendiks.

(5)Kooskõlas roheleppega on uues ringmajanduse tegevuskavas võetud kohustus karmistada pakenditele esitatavaid olulisi nõudeid, et muuta kõik pakendid 2030. aastaks korduskasutatavaks või ringlussevõetavaks, ning kaaluda muid meetmeid, et vähendada (üle)pakendamist ja pakendijäätmeid, edendada pakendite korduskasutamist ja ringlussevõttu toetavat disaini, vähendada pakendimaterjalide keerukust ja kehtestada nõuded ringlussevõetud materjali sisalduse kohta plastpakendites. Sellega kohustatakse komisjoni hindama võimalust võtta kasutusele kogu ELi hõlmav märgistus, mis hõlbustab pakendijäätmete nõuetekohast sortimist nende tekkekohas. (6)Plastpakendid on kõige CO2-mahukamad materjalid ja plastijäätmete ringlussevõtt on fossiilkütuste kasutamise seisukohast ligikaudu viis korda parem kui põletamine koos energiakasutusega. Nagu on märgitud Euroopa plastistrateegias, kohustutakse ringmajanduse tegevuskavas võtma rohkem kasutusele ringlussevõetud plasti ja aitama kaasa plasti säästvamale kasutusele. Liidu eelarve ja omavahendite süsteem aitavad vähendada plastpakendijäätmetest tekkivat reostust. Alates 1. jaanuarist 2021 võeti nõukogu 14. detsembri 2020. aasta otsusega (EL, Euratom) 2020/2053, mis käsitleb Euroopa Liidu omavahendite süsteemi, kasutusele riiklik osamakse, mis on proportsionaalne igas liikmesriigis ringlusse võtmata plastpakendijäätmete kogusega. Need omavahendid annavad stiimuli ühekordselt kasutatavate plasttoodete tarbimise vähendamiseks ning ringlussevõtu ja ringmajanduse edendamiseks. (7)Nõukogu rõhutas oma 2020. aasta detsembri järeldustes, et direktiivi 94/62/EÜ läbivaatamisega tuleks ajakohastada ja kehtestada konkreetsemad, tõhusamad ja hõlpsamini rakendatavad sätted, et soodustada kestlikku pakendamist siseturul ja vähendada ülemäärast pakendamist, et edendada majanduslikult teostatavaid lahendusi, parandada korduskasutatavust ja ringlussevõetavust ning minimeerida probleemseid aineid pakendimaterjalides, eeskätt toidu pakendimaterjalide puhul, ning näha ette pakendite märgistamine hõlpsalt mõistetaval viisil, et teavitada tarbijaid pakendi ringlussevõetavusest ja sellest, kuhu tuleb pakendijäätmed panna, et lihtsustada sortimist ja ringlussevõttu. (8)Euroopa Parlamendi 10. veebruari 2021. aasta resolutsioonis uue ringmajanduse tegevuskava kohta kinnitati veel kord, et eesmärk on teha kõik pakendid 2030. aastaks majanduslikult elujõulisel viisil taaskasutatavaks või ringlussevõetavaks, ning kutsuti komisjoni esitama seadusandlikku ettepanekut, sealhulgas meetmeid ja sihtmäärasid pakendijäätmete vähendamiseks, ning seadma pakendeid ja pakendijäätmeid käsitlevas direktiivis ambitsioonikaid põhinõudeid, et vähendada ülemäärast pakendamist, sh e-kaubanduses, parandada pakendite ringlussevõetavust, vähendada pakendamise keerukust, suurendada ringlussevõetud materjali sisaldust, kaotada järk-järgult ohtlikud ja kahjulikud ained ning edendada korduskasutust. (9)Käesoleva määrusega täiendatakse [kestlike toodete ökodisaini] määrust, milles ei ole pakendeid käsitletud konkreetse tootekategooriana. Siiski tuleks meelde tuletada, et konkreetsete toodete puhul võib [kestlike toodete ökodisaini] määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kehtestada täiendavad või üksikasjalikumad nõuded nende toodete pakenditele, eelkõige seoses pakendite minimeerimisega, kui toodete disainimine või ümberdisainimine võib tuua kaasa väiksema keskkonnamõjuga pakendid. (10)Käesolevat määrust tuleks kohaldada kõigi liidu turule lastavate pakendite ja kõigi pakendijäätmete suhtes, olenemata pakendi liigist või kasutatavast materjalist. Õigusselguse huvides tuleks eelmise direktiivi 94/62/EÜ kohast pakendi määratlust sisu muutmata uuendada. Müügipakendid, rühmapakendid ja veopakendid tuleks määratleda eraldi, et vältida terminite dubleerimist. Seega vastab müügipakend esmasele pakendile, rühmapakend teisesele pakendile ja veopakend kolmandasele pakendile. (11)Eset, mis on toote lahutamatu osa ja mis on vajalik toote mahutamiseks, toetamiseks või säilitamiseks kogu selle kasutusea jooksul ning mille kasutamine, tarbimine või kõrvaldamine on ette nähtud koos tootega, ei tohiks käsitada pakendina, kuna selle funktsionaalsus on lahutamatult seotud toote osaks olemisega. Võttes aga arvesse seda, kuidas tarbijad teekotikesi või kohvipatju ning kohvi- või teemasinast ühe korra serveerimise ühikuid kõrvaldavad, st et praktikas visatakse need ära koos tootejääkidega, mis põhjustab kompostitavate ja ringlussevõetavate voogude saastumist, tuleks neid konkreetseid esemeid käsitada pakendina. See on kooskõlas eesmärgiga suurendada biojäätmete liigiti kogumist, nagu on nõutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/98/EÜ artikliga 22. Lisaks tuleks olelusringi lõpu finants- ja tegevuskohustuste sidususe tagamiseks käsitada pakendina ka kõiki kohvi- või teemasinast ühe korra serveerimise ühikuid, mis on vajalikud tee- või kohvitoote hoidmiseks. (12)Kooskõlas direktiivi 2008/98/EÜ artikli 4 lõikes 2 sätestatud jäätmehierarhiaga ning olelusringipõhise mõtteviisi kohaselt on käesoleva määrusega ette nähtud meetmete eesmärk vähendada turule lastavate pakendite koguseid, pidades silmas nende mahtu ja massi, vältida jäätmeteket, eeskätt sellega, et minimeeritakse pakendeid, välditakse ebavajalikku pakendamist ning suurendatakse pakendite korduskasutamist. Lisaks on meetmete eesmärk kasutada pakendite valmistamisel rohkem ringlussevõetud materjali, eelkõige plastpakendites, kus ringlussevõetud materjali sisaldus on väga väike, samuti tuleks suurendada kõigi pakendite ringlussevõtu määra ning nende muutmist kvaliteetseks teiseseks tooraineks, vähendades samas muid taaskasutamise vorme ja lõplikku kõrvaldamist. (13)Pakend peaks olema disainitud, valmistatud ja turustatud nii, et seda oleks võimalik korduskasutada või tagada kvaliteetne ringlussevõtt ning minimeerida selle mõju keskkonnale kogu selle olelusringi ja nende toodete olelusringi jooksul, mille jaoks see on kavandatud. (14)Kooskõlas ringmajanduse tegevuskava ja kestlikkust toetava kemikaalistrateegia eesmärkidega ning selleks, et tagada kemikaalide ohutu käitlemine kogu nende olelusringi jooksul ning üleminek mürgivabale ringmajandusele, ning võttes arvesse pakendite olulisust igapäevaelus, on vaja, et käesolevas määruses käsitletaks mõju, mida inimeste tervisele ja keskkonnale ning laiemalt kestlikkusele ja ringlusele avaldavad probleemsed ained pakendi kogu olelusringi vältel alates valmistamisest kuni kasutamise ja olelusringi lõpuni, jäätmekäitlus kaasa arvatud. (15)Võttes arvesse teaduse ja tehnika arengut, tuleks pakend disainida ja valmistada viisil, mis piirab teatavate raskmetallide ja muude probleemsete ainete sisaldust pakendi koostises. Nagu on sätestatud kestlikkust toetavas kemikaalistrateegias, tuleb probleemseid aineid minimeerida ja asendada nii palju kui võimalik, loobudes järk-järgult ühiskonna jaoks vähem oluliste kõige kahjulikumate kemikaalide kasutamisest, eelkõige tarbekaupades. Seega tuleks minimeerida probleemsete ainete sisaldust pakendimaterjalis või pakendiosades, et pakendid ja pakenditest ringlusse võetud materjalid ei mõjuks kogu oma olelusringi jooksul halvasti inimeste tervisele ega keskkonnale. (16)Nullsaaste tegevuskava kohaselt peaks liidu poliitika tuginema põhimõttele, et saastega tuleks tegeleda selle tekkekohas. Komisjon toonitab kestlikkust toetavas kemikaalistrateegias, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1907/2006 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1272/2008 tuleks tugevdada kui liidu kemikaalide kasutamise reguleerimise alustalasid ning et neid tuleb täiendada olemasolevates valdkondlikes õigusaktides kajastuva sidusa lähenemisviisiga kemikaalide hindamise ja kasutamise suhtes. Seetõttu on pakendis ja pakendiosades sisalduvad ained piiratud tekkekohas ja neid käsitletakse peamiselt määruse (EÜ) nr 1907/2006 VIII jaotises sätestatud eeskirjade ja menetluste kohaselt, et kaitsta inimeste tervist ja keskkonda aine olelusringi kõigis etappides, sealhulgas jäätmeetapis. Seega tuleks meelde tuletada, et kõnealuse määruse sätteid kohaldatakse piirangute seadmiseks või muutmiseks selliste ainete suhtes, mis on toodetud kasutamiseks pakendite või pakendiosade valmistamisel, ning pakendites või pakendiosades sisalduvate ainete turulelaskmise suhtes. Seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1935/2004 kohaldamisalasse kuuluvate pakenditega tuleks meelde tuletada, et kõnealuse määruse eesmärk on tagada pakendatud toidu tarbijate kõrgetasemeline kaitse. (17)Lisaks määruse (EÜ) nr 1907/2006 XVII lisas sätestatud piirangutele ja toiduga kokkupuutuvate pakendite suhtes kohaldatava määruse (EÜ) nr 1935/2004 sätetele on järjepidevuse huvides asjakohane säilitada olemasolevad piirangud seoses pakendites või pakendiosades sisalduva plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja kuuevalentse kroomiga. (18)Erandid seoses pakendites või pakendiosades sisalduva plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja kuuevalentse kroomi kontsentratsiooniga on kehtestatud komisjoni otsusega 2001/171/EÜ ja komisjoni otsusega 2009/292/EÜ, mis on vastu võetud direktiivi 94/62/EÜ alusel, ning need tuleks säilitada ka käesoleva määruse alusel. Nende muutmiseks või kehtetuks tunnistamiseks ning vajaduse korral täiendavate erandite kehtestamiseks pakendites või pakendiosades sisalduva plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja kuuevalentse kroomi kontsentratsiooni suhtes või selliste metallide sisalduse piirnormi muutmiseks käesolevas määruses, et kohandada seda tehnika ja teaduse arenguga, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. (19)Käesolev määrus ei peaks võimaldama piirata ainete kasutamist kemikaaliohutuse kaalutlustel või toiduohutusega seotud põhjustel, välja arvatud plii, kaadmiumi, elavhõbeda ja kuuevalentse kroomiga seotud piirangud, mis on juba kehtestatud direktiiviga 94/62/EÜ ja mida tuleks jätkuvalt käsitleda käesoleva määruse alusel, arvestades et selliseid piiranguid käsitletakse ka muudes liidu õigusaktides. See peaks siiski võimaldama piirata, peamiselt muudel põhjustel kui kemikaali- või toiduohutus, selliste pakendites ja pakendiosades sisalduvate või tootmisprotsessides kasutatavate ainete kasutamist, mis mõjutavad negatiivselt pakendite kestlikkust seoses nende ringlusega, eelkõige nende korduskasutuse või ringlussevõtuga. (20)Pakendite disainimine selliselt, et neid saaks hiljem jäätmeteks muutumisel ringlusse võtta, on üks tõhusamaid meetmeid parandada pakendiringlust ning suurendada pakendite ringlussevõtu määra ja ringlussevõetud materjali kasutamist pakendites. Mitme pakendivormi jaoks on tööstusharude vabatahtlike kavade raames või mõne liikmesriigi poolt kehtestatud ringlussevõttu toetava pakendidisaini kriteeriumid, et kohandada laiendatud tootjavastutuse tasusid. Selleks et vältida tõkkeid siseturul ja tagada tööstusele võrdsed võimalused ning eesmärgiga edendada pakendite kestlikkust, on oluline kehtestada liidu tasandil kohustuslikud nõuded pakendite ringlussevõetavuse kohta ja ühtlustada kriteeriume ja metoodikat pakendite ringlussevõetavuse hindamiseks, mis lähtuks ringlussevõttu toetava disaini metoodikast. Selleks et saavutada ringmajanduse tegevuskavas sätestatud eesmärk, et 2030. aastaks oleksid kõik pakendid ELi turul majanduslikult mõistlikul viisil korduskasutatavad või ringlussevõetavad, tuleks II lisas loetletud pakendikategooriate ringlussevõttu toetava disaini kriteeriumide alusel kehtestada ringlussevõtu tulemusklassid. Siiski peaksid pakendid neid kriteeriume täitma alles alates 1. jaanuarist 2030, et anda ettevõtjatele kohanemiseks piisavalt aega. (21)Kuna ringlussevõttu toetava disaini hindamine iseenesest ei taga pakendite tegelikku ringlussevõttu, on vaja kehtestada pakendite tegeliku ringlussevõtu hindamise ühtne metoodika ja kriteeriumid, mis põhinevad liidus tegelikult kättesaadavatel nüüdisaegsetel liigiti kogumise, sortimise ja ringlussevõtu protsessidel ja taristul. Liikmesriikide ja vajaduse korral ettevõtjate vastav aruandlus peaks toetama mastaapse ringlussevõtu piirmäärade kehtestamist ja selle alusel tuleks ajakohastada ringlussevõtu tulemusklasse seoses konkreetsete pakendimaterjalide ja -kategooriatega. (22)Selleks et kehtestada ühtlustatud eeskirjad seoses ringlussevõttu toetava pakendidisainiga, peaks komisjonil olema õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et sätestada üksikasjalikud ringlussevõttu toetava pakendidisaini kriteeriumid pakendimaterjalide ja -kategooriate kaupa ning pakendite mastaapse ringlussevõetavuse hindamiseks, sealhulgas käesolevas määruses loetlemata pakendikategooriate puhul. Et ettevõtjatel ja liikmesriikidel oleks piisavalt aega mastaapse ringlussevõtu metoodika kehtestamiseks vajalikke andmeid koguda ja esitada, peaksid valmistajad tagama pakendite mastaapse ringlussevõtu alates 2035. aastast. See peaks tagama, et pakend vastab ringlussevõttu toetava disaini kriteeriumidele ning et pakend võetakse liigiti kogumise, sortimise ja ringlussevõtu nüüdisaegsete protsesside alusel ka tegelikult ringlusse. (23)Innovatsiooni stimuleerimiseks pakendilahenduste valdkonnas on asjakohane lubada, et pakenditele, millel on innovaatilised omadused, mis parandavad pakendite põhifunktsiooni oluliselt ja millel on tõendatav keskkonnakasu, antakse ringlussevõtu nõuete täitmiseks piiratud viieaastane lisaaeg. Innovaatilisi omadusi tuleks selgitada pakendile lisatud tehnilises dokumentatsioonis. (24)Selleks et kaitsta inimeste ja loomade tervist ning tagada ohutus, on asjakohane, et ringlussevõtu nõudeid tulenevalt pakendatud toote laadist ja sellega seotud nõuetest ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/83/EÜ artiklis 1 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/6 artikli 4 punktis 25 määratletud esmapakendite suhtes, mis puutuvad otseselt kokku ravimiga, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2017/745 hõlmatud meditsiiniseadmete kontaktitundlike plastpakendite ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2017/746 hõlmatud in vitro diagnostika meditsiiniseadmete suhtes. Neid erandeid tuleks kohaldada kuni 1. jaanuarini 2035.

(25)Mõned liikmesriigid võtavad meetmeid, et soodustada pakendite ringlussevõttu laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamise kaudu; sellised riiklikul tasandil tehtud algatused võivad tekitada ettevõtjate jaoks õiguslikku ebakindlust, eelkõige juhul, kui nad tarnivad pakendeid mitmes liikmesriigis. Samal ajal on laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamine tõhus majanduslik vahend kestlikuma pakendisaini stimuleerimiseks, et saada paremini ringlussevõetavaid pakendeid ja samas siseturu toimimist parandada. Seepärast on vaja ühtlustada laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamise kriteeriume, mis põhinevad ringlussevõetavuse hindamise käigus määratud ringlussevõtu tulemusklassil, kehtestamata seejuures selliste tasude tegelikke summasid. Kuna need kriteeriumid peaksid olema seotud pakendite ringlussevõtu kriteeriumidega, on asjakohane anda komisjonile õigus võtta sellised ühtlustatud kriteeriumid vastu samal ajal, kui kehtestatakse üksikasjalikud ringlussevõttu toetava pakendidisaini kriteeriumid pakendikategooriate kaupa. (26)Pakendite ringluse tagamiseks tuleks pakendeid disainida ja valmistada nii, et esmaseid materjale oleks üha enam võimalik asendada ringlussevõetud materjalidega. Ringlussevõetud materjalide suurem kasutamine ja hästitoimivad ringlussevõetud materjalide turud toetavad ringmajanduse arengut, vähenevad esmaste toorainete kasutamisega seotud kulud, sõltuvus ja negatiivne keskkonnamõju ning materjale on võimalik ressursitõhusamalt kasutada. Eri pakendimaterjalide arvestuses on kõige vähem võetud ringlusse plastpakendeid. Selle probleemi lahendamiseks oleks vaja suurendada ringlussevõetud plasti kasutuselevõttu, kehtestades kohustuslikud ringlussevõetud materjali sisalduse sihtmäärad plastpakendites eri tasanditel, sõltuvalt eri plastpakendite kontaktitundlikkusest, ning tagades, et sihtmäärad muutuvad 2030. aastaks siduvaks. Pakendiringluse järkjärguliseks soodustamiseks tuleks alates 2040. aastast kohaldada suuremaid sihtmäärasid. (27)Selguse huvides tuleb märkida, et puidumassi töötlemisel tekkivat pabermaterjali ei loeta artikli 3 punktis 43 esitatud plasti mõiste alla kuuluvaks. (28)Selleks et tagada inimeste ja loomade tervise kõrgetasemeline kaitse kooskõlas liidu õigusaktide nõuetega ning vältida ohtu ravimite ja meditsiiniseadmete varustuskindlusele ning meditsiiniseadmete ohutusele, on asjakohane näha ette, et ringlussevõetud materjali miinimumsisalduse kohustus plastpakendis ei kehti direktiivi 2001/83/EÜ artikli 1 punktis 23 ja määruse (EL) 2019/6 artikli 4 punktis 25 määratletud esmapakendite puhul, samuti määrusega (EL) 2017/745 hõlmatud meditsiiniseadmete kontaktitundlike plastpakendite puhul ja määrusega (EL) 2017/746 hõlmatud in vitro diagnostika meditsiiniseadmete kontaktitundlike pakendite puhul. Kõnealune kohustus ei peaks kehtima ka direktiivi 2001/83/EÜ artikli 1 punktis 24 ja määruse (EL) 2019/6 artikli 4 punktis 26 määratletud inim- ja veterinaarravimite välispakendite suhtes, kui need peavad vastama erinõuetele, et säilitada ravimi kvaliteet. (29)Siseturu tõkete vältimiseks ja kohustuste nõuetekohaseks täitmiseks peaksid ettevõtjad tagama, et iga pakendiühiku plastosa sisaldab teatavat miinimumprotsenti ringlussevõetud materjali, mis on saadud tarbimisjärgsete plastijäätmete taaskasutusest. (30)Ettevõtjatel peaks olema stiimul suurendada ringlussevõetud materjali sisaldust pakendite plastosades. Kõige asjakohasem viis selle saavutamiseks on tagada laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamine vastavalt ringlussevõetud materjali sisalduse protsendile pakendites. Tasude kohandamine peaks põhinema sellistes pakendites sisalduva ringlussevõetud materjali sisalduse arvutamise ja kontrollimise ühistel eeskirjadel. (31)Selleks et tagada ühetaolised tingimused eeskirjade rakendamiseks, millega arvutatakse ja kontrollitakse tarbimisjärgsete plastijäätmete taaskasutusest saadud ringlussevõetud materjali sisaldust protsentides pakendiühiku kohta ning kehtestatakse tehnilise dokumentatsiooni vorm, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 artikliga 5 vastu rakendussätted. (32)Plastpakendite puhul, välja arvatud juhul, kui need on valmistatud polüetüleentereftalaadist (PET), on põhjendatud, et piisavalt aegsasti enne asjaomaste ringlussevõetud materjali sisaldusega seotud nõuete kohaldamise kuupäeva hinnatakse uuesti selliste plastpakendite jaoks sobivate ringlussevõtutehnoloogiate kättesaadavust, sealhulgas olukorda neile lubade andmisel kooskõlas asjakohaste liidu õigusnormidega, ning sellise tehnoloogia tegelikku kasutuselevõttu. Selle hinnangu põhjal võib tekkida vajadus näha konkreetsete kontaktitundlike plastpakendite puhul ette erandid ringlussevõetud materjali sisaldusega seotud nõuetest või vaadata erandid läbi. Selleks tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. (33)Kuna konkreetsete plastijäätmete tarne nende ringlussevõtuks võib olla ebapiisav ja põhjustada ülemääraseid hindu või kahjulikku mõju tervisele, ohutusele ja keskkonnale, peaks komisjonil selliste riskide arvestamiseks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et ajutiselt muuta kohustuslikke sihtmäärasid seoses ringlussevõetud materjali sisaldusega plastpakendites. Sellise delegeeritud õigusakti põhjendatuse hindamisel peaks komisjon hindama füüsiliste ja juriidiliste isikute korralikult põhjendatud taotlusi. (34)Muude materjalide kui plast, näiteks klaasi või alumiiniumi puhul on ilmne, et esmane tooraine asendatakse ringlussevõetud materjalidega ning eeldatavasti see suundumus õigus- ja majanduskeskkonna arenedes ning tarbijate ootuste valguses jätkub. Sellest hoolimata peaks komisjon tähelepanelikult jälgima ringlussevõetud materjali kasutamist muudes pakendimaterjalides kui plast ning hindama, kas on asjakohane teha ettepanek kehtestada täiendavaid meetmeid, sealhulgas sihtmäärasid, et suurendada ringlussevõetud materjali kasutamist muudes pakendites kui plastpakendid. (35)Biojäätmete voog on sageli saastunud tavaplastiga, materjalide ringlussevõtu vood aga kompostitava plastiga. Selline ristsaastumine põhjustab ressursside raiskamist, selle tulemuseks on madalama kvaliteediga teisesed toorained ning seda tuleks vältida tekkekohas. Kuna kompostitavate plastpakendite nõuetekohane kõrvaldamine on tarbijate jaoks järjest enam segadust tekitav, on põhjendatud ja vajalik kehtestada kompostitavate plastpakendite kasutamise selged ja ühtsed eeskirjad, millega antakse selleks luba üksnes siis, kui nende kasutamine toob selget kasu keskkonnale või inimeste tervisele. See kehtib eelkõige juhul, kui kompostitavate pakendite kasutamine aitab biojäätmeid koguda või kõrvaldada. (36)Biolagunevatest plastpolümeeridest tehtud teatavate piiratud pakendivormide puhul on tõendatud selliste kompostitavate pakendite keskkonnakasu, mis viiakse kompostimisjaamadesse, sealhulgas anaeroobse kääritamise rajatistesse, kus lagunemine toimub kontrollitud tingimustes. Lisaks peaks juhul, kui liikmesriigis on olemas asjakohased jäätmekogumissüsteemid ja jäätmekäitlustaristud, olema piiratud paindlikkus otsustada, kas oma territooriumil lubada kompostitava plasti kasutamist õhukestes plastkandekottides. Selleks et vältida tarbijate segadusse ajamist nõuetekohase kõrvaldamise osas ja võttes arvesse süsinikuringlusest tulenevat keskkonnakasu, peaksid kõik muud plastpakendid minema materjaliringlusse ja selliste pakendite disain peaks tagama, et see ei mõjuta muude jäätmevoogude ringlussevõttu. (37)Kui see on põhjendatud ja asjakohane kompostitava plasti kõrvaldamist mõjutavate tehnoloogiliste ja regulatiivsete arengute tõttu ning eritingimustel, millega tagatakse, et selliste materjalide kasutamine on kasulik keskkonna ja inimeste tervisele, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte kompostitavate pakendite loetelu muutmiseks või laiendamiseks. (38)Selleks et hõlbustada vastavushindamist seoses kompostitavaid pakendeid käsitlevate nõuetega, on vaja sätestada vastavuseeldus kompostitavate pakendite puhul, mis vastavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1025/2012 kohaselt vastu võetud harmoneeritud standarditele, et esitada nende nõuete üksikasjalikke tehnilisi kirjeldusi, ning võtta teadus- ja tehnikavaldkonna hiljutisele arengule tuginedes arvesse parameetreid, sealhulgas kompostimise aega ja lubatavaid saastetasemeid, mis kajastavad biojäätmete töötlemisrajatiste tegelikke tingimusi, sealhulgas anaeroobseid kääritamisprotsesse. (39)Tuleks meelde tuletada, et kõik kompostitavad pakendid, mis kujutavad endast toiduga kokkupuutuvat materjali, peavad vastama määruses (EÜ) nr 1935/2004 sätestatud nõuetele. (40)Pakend peaks olema disainitud nii, et selle maht ja mass oleks võimalikult väikesed, kuid pakendifunktsioonid samas täidetud. Pakendi valmistaja peaks hindama pakendit käesoleva määruse IV lisas loetletud hindamiskriteeriumide alusel. Pidades silmas käesoleva määruse eesmärki vähendada pakendite ja pakendijäätmete teket ning parandada pakendiringlust kogu siseturul, on asjakohane täpsustada olemasolevaid kriteeriume ja muuta need rangemaks. Seetõttu tuleks muuta olemasolevas harmoneeritud standardis EN 13428:2000 esitatud pakendite hindamiskriteeriumide loetelu. Kuigi turustamine ja tarbijate heakskiit on pakendidisaini seisukohast endiselt asjakohased, ei tohiks need kuuluda hindamiskriteeriumide hulka, mis õigustavad pakendite täiendavat massi ja mahtu. See ei tohiks aga kahjustada selliste käsitööndus- ja tööstustoodete ning toiduainete ja põllumajandustoodete tootespetsifikaate, mis on registreeritud ja kaitstud ELi geograafiliste tähiste kaitse kava raames osana liidu eesmärgist kaitsta kultuuripärandit ja traditsioonilist oskusteavet. Teisest küljest võib ringlussevõetavus, ringlussevõetud materjali kasutamine ja korduskasutus õigustada pakendite täiendavat massi või mahtu ning need tuleks lisada hindamiskriteeriumidesse. Topeltseinte või põhjakõrgenduse ja muude omadustega pakendeid, mille ainus eesmärk on suurendada tajutavat tootemahtu, ei tohiks turule lasta, sest need ei vasta pakendite minimeerimisega seotud nõuetele. Sama reeglit tuleks kohaldada ülearuse pakendamise suhtes, mis ei ole vajalik pakendi funktsionaalsuse tagamiseks. (41)Pakendite minimeerimise nõuete täitmiseks tuleks erilist tähelepanu pöörata tühja ruumi vähendamisele rühma- ja veopakendites, sealhulgas e-kaubanduse pakendites. (42)Selleks et hõlbustada pakendite minimeerimise nõuetele vastavuse hindamist, on vaja ette näha vastavuseeldus määruse (EL) nr 1025/2012 kohaselt vastu võetud harmoneeritud standarditele vastavate pakendite puhul, et esitada kõnealuste nõuete üksikasjalikud tehnilised kirjeldused ja määrata kindlaks mõõdetavad disainikriteeriumid, sealhulgas vajaduse korral konkreetsete pakendivormide maksimaalne mass või tühja ruumi piirang ning vaikimisi standardsed pakendidisainid, mis vastavad pakendite minimeerimise nõudele. (43)Tuleks luua stiimulid, et edendada pakendiringlust ja pakendite kestlikku kasutamist, korduskasutuspakendeid ja korduskasutussüsteeme. Selleks on vaja selgitada korduskasutuspakendi mõistet ja tagada, et see hõlmaks nii pakendidisaini, mis peaks võimaldama maksimaalse arvu teekondi või kasutuskordi ning säilitama ohutus-, kvaliteedi- ja hügieeninõuded pakendite tühjendamisel, tühjakslaadimisel, taastäitmisel või täislaadimisel, kui ka käesolevas määruses sätestatud miinimumnõuetele vastavate korduskasutussüsteemide loomist. Selleks et hõlbustada korduskasutuspakendite nõuetele vastavuse hindamist, on vaja ette näha vastavuseeldus määruse (EL) nr 1025/2012 kohaselt vastu võetud harmoneeritud standarditele vastavate pakendite puhul, et esitada kõnealuste nõuete üksikasjalikud tehnilised kirjeldused ning määratleda korduskasutuspakendite kriteeriumid ja vormid, sealhulgas minimaalne teekondade või kasutuskordade arv, standardne disain, samuti korduskasutussüsteemide nõuded, sealhulgas hügieeninõuded. (44)Tarbijad peavad saama pakendijäätmeid, sealhulgas kompostitavaid õhukesi ja eriti õhukesi plastkandekotte nõuetekohaselt kõrvaldada ning neid tuleb sellest teavitada. Kõige asjakohasem viis selleks on kehtestada jäätmete sortimiseks ühtlustatud märgistamissüsteem pakendite materjali koostise põhjal ja siduda see vastavate märgistega jäätmemahutitel.

(45)Selleks et tarbijatel oleks lihtsam pakendijäätmeid sortida ja kõrvaldada, tuleks kasutusele võtta ühtlustatud sümbolite süsteem, et märgistada nii pakendid kui ka jäätmemahutid selliselt, et tarbijad saaksid selgelt aru, millisesse mahutisse jäätmed panna. Sümbolid peaksid võimaldama asjakohast jäätmekäitlust, kuna need peaksid andma tarbijatele teavet selliste pakendite kompostimisomaduste kohta, eelkõige selle kohta, et kompostitavad pakendid ei ole kodukompostimiseks sobivad. See lähenemisviis peaks parandama pakendijäätmete liigiti kogumist, tagama pakendijäätmete parema ringlussevõtu ning ühtlustama pakendijäätmete kogumise süsteeme siseturul. Samuti on vaja ühtlustada kohustuslike tagatisrahasüsteemidega seotud sümbolid. Võttes arvesse, et veopakendeid ei koguta olmejäätmete kogumissüsteemide kaudu, ei tohiks selliste sümbolite kasutamine olla nende puhul kohustuslik, välja arvatud e-kaubanduse pakendid. (46)Pakendis kasutatud ringlussevõetud materjali sisalduse märgistus ei tohiks olla kohustuslik, sest see teave ei ole hädavajalik, et tagada pakendite nõuetekohane käitlemine olelusringi lõpus. Valmistajad peavad siiski järgima käesoleva määruse kohaseid ringlussevõetud materjali sisalduse sihtmäärasid ja võivad soovida esitada seda teavet oma pakenditel, et tarbijaid sellest teavitada. Selleks et selline teave oleks kogu liidus esitatud ühetaoliselt, tuleks ühtlustada ringlussevõetud materjali sisaldust tähistav märgis. (47)Sellisel pakendil peaks olema ruutkood või muu sellist teavet andev andmekandja, et teavitada lõppkasutajaid korduskasutatavusest, korduskasutussüsteemide kättesaadavusest ja korduskasutuspakendite kogumispunktide asukohast. Ruutkood peaks hõlbustama ka teekondade ja kasutuskordade jälgimist ja arvutamist. Lisaks peaksid korduskasutatavad müügipakendid olema müügikohas selgelt eristatavad. (48)Pakenditel ei tohiks olla liiga palju märgistusi. Selle vältimiseks peaks käesoleva määrusega pakendi ja pakendatud toote kohta nõutav teave, mis muude liidu õigusaktide kohaselt peab pakendatud toote kohta olema digitaalselt kättesaadav andmekandja kaudu, olema kättesaadav sama andmekandja kaudu. Kõnealune andmekandja peaks vastama käesoleva määruse või muude kohaldatavate liidu õigusaktide nõuetele. Eelkõige juhul, kui pakendatud toode on hõlmatud [kestlike toodete ökodisaini] määrusega või muude liidu õigusaktidega, millega nõutakse digitaalset tootepassi, tuleks seda digitaalset tootepassi kasutada ka käesoleva määruse kohase asjakohase teabe esitamiseks. (49)Käesoleva määruse eesmärkide rakendamise toetamiseks tuleks tarbijaid kaitsta eksitava ja segadusse ajava teabe eest, mis esitatakse pakendi omaduste ja selle asjakohase käitlemise kohta olelusringi lõpus ja mille jaoks on käesoleva määruse alusel kehtestatud ühtlustatud märgised. Laiendatud tootjavastutuse süsteemiga hõlmatud pakendeid peaks olema võimalik identifitseerida akrediteeritud sümboli abil kõikjal, kus kõnealust süsteemi kasutatakse. See sümbol peaks pakendite ringlussevõetavuse osas olema tarbijatele või kasutajatele selgelt ja üheselt mõistetav. Sellega seoses tuleks arvestada, et rohelise punkti sümbol, mida kasutatakse mõnes liikmesriigis selle tähistamiseks, et tootja on andnud riiklikku pakendite taaskasutussüsteemi oma panuse, võib panna tarbijaid uskuma, et sellist sümbolit kandvad pakendid on alati ringlussevõetavad. (50)Selleks et tagada märgistamisnõuete ühetaolised rakendamistingimused, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 291 vastu rakendusakte, et veelgi parandada jäätmete sorteerimist, kehtestada tingimused pakendite materjali koostise tuvastamiseks digitaalse märgistustehnoloogia abil ning kehtestada käesoleva määruse kohaste pakendite ja jäätmemahutite märgistamisnõuete üksikasjalikud ühtlustatud tehnilised kirjeldused. Kõnealuste tehniliste kirjelduste väljatöötamisel peaks komisjon võtma arvesse teaduslikku või muud kättesaadavat tehnilist teavet, sealhulgas asjakohaseid rahvusvahelisi standardeid. Uut süsteemi silmas pidades tuleks komisjoni otsus 97/129/EÜ tunnistada kehtetuks 42 kuu möödumisel käesoleva määruse jõustumise kuupäevast ja selle sisu inkorporeerida kõnealusesse rakendusakti. (51)Ettevõtjad peaksid tagama, et pakendid vastavad käesoleva määruse nõuetele. Nad peaksid vastavalt oma rollile tarneahelas võtma asjakohaseid meetmeid, et pakendid vastaksid nõuetele, sest see tagab pakendite vaba liikumise siseturul ja parandab nende kestlikkust. (52)Kõige sobivam käesolevas määruses sätestatud vastavushindamismenetluse teostaja on valmistaja, kellel on üksikasjalikud teadmised toote projekteerimis- ja tootmisprotsessist. Seega peaks selline vastavushindamine jääma ainult valmistaja kohustuseks. (53)Tuleks tagada, et pakendite või pakendimaterjalide tarnijad esitavad valmistajale kogu teabe ja dokumentatsiooni, mida valmistajal on vaja pakendi ja pakendimaterjalide nõuetele vastavuse tõendamiseks. See teave ja dokumentatsioon tuleks esitada kas paberkandjal või elektrooniliselt. (54)Siseturu toimimise kindlustamiseks on vaja tagada, et kolmandatest riikidest liidu turule sisenevad pakendid vastaksid käesolevale määrusele, olenemata sellest, kas neid imporditakse eraldi pakendina või pakendatud tootena. Eelkõige tuleb tagada, et valmistajad on kõnealuste pakendite suhtes läbi viinud asjakohased vastavushindamismenetlused. Seepärast peaksid importijad tagama, et nende poolt turule lastavad pakendid vastavad kõnealustele nõuetele ning et valmistajate koostatud dokumendid on liikmesriigi pädevatele asutustele kontrollimiseks kättesaadavad. (55)Pakendi turule laskmisel peaks iga importija esitama pakendil oma nime, registreeritud ärinime või registreeritud kaubamärgi ja postiaadressi ning võimaluse korral elektroonilise sidevahendi, mille kaudu saab temaga ühendust võtta. Juhtudeks, kui pakend selle teabe esitamist ei võimalda, tuleks ette näha erandid. (56)Kui turustaja teeb pakendi turul kättesaadavaks pärast seda, kui valmistaja või importija on toote turule lasknud, peaks ta hoolikalt järgima käesoleva määrusega kehtestatud nõudeid. Turustaja peaks samuti tagama, et ta pakendit käsitsedes ei kahjustaks pakendi vastavust kõnealustele nõuetele. (57)Kuna turustajad ja importijad tegutsevad kauplemiskohtade lähedal ja neil on oluline roll pakendite nõuetele vastavuse tagamisel, tuleks nad kaasata liikmesriigi pädevate asutuste teostatavasse turujärelevalvesse ning nad peaksid olema valmis aktiivselt osalema, et anda kõnealustele asutustele asjaomase pakendiga seotud kogu vajalik teave. (58)Iga importijat või turustajat, kes laseb pakendi turule omaenda nime või kaubamärgi all või kes muudab seda pakendit viisil, mis võib mõjutada vastavust käesolevale määrusele või asjakohasele delegeeritud õigusaktile, tuleks käsitada valmistajana ja talle peaksid laienema valmistaja kohustused. (59)Pakendi jälgitavuse tagamine kogu tarneahelas hõlbustab turujärelevalveasutuste ülesannet teha kindlaks ettevõtjad, kes on turule lasknud või turul kättesaadavaks teinud nõuetele mittevastavad pakendid. Seepärast tuleks ettevõtjaid kohustada säilitama teatava aja jooksul teavet oma tehingute kohta. (60)Ülemääraste pakendijäätmete tekke probleemi ei saa täielikult lahendada pakendidisainiga seotud kohustuste kehtestamisega. Teatavate pakenditüüpide puhul tuleks ettevõtjatele kehtestada kohustus vähendada tühja ruumi, kui nad selliseid pakendeid kasutavad. Rühma- ja veopakendi ning e-kaubanduse pakendi puhul, mida kasutatakse toodete tarnimiseks lõppturustajatele või lõppkasutajatele, peaks tühja ruumi suhtarv olema kõige enam 40 %. Kooskõlas jäätmehierarhiaga peaks olema võimalik sellest kohustusest vabastada ettevõtjad, kes kasutavad müügipakendeid e-kaubanduse pakenditena. (61)Selleks et tagada siseturul kõrgetasemeline keskkonnakaitse ning toiduohutus ja -hügieen ning hõlbustada pakendijäätmete tekke vältimise sihtmäärade saavutamist, ei tohiks lubada tarbetuid või välditavaid pakendeid turule lasta. Selliste pakendivormide loetelu on esitatud käesoleva määruse V lisas. Selleks et loetelu teaduse ja tehnika arenguga kohandada, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte loetelu muutmiseks. (62)Selleks et edendada pakendiringlust ja pakendite kestlikku kasutamist, tuleb piirata riski, et korduskasutuspakenditena turustatavaid pakendeid praktikas ei korduskasutata, ning tagada, et tarbijad tagastavad korduskasutuspakendeid. Kõige asjakohasem viis selle saavutamiseks on kohustada korduskasutuspakendeid kasutavaid ettevõtjaid sisse seadma korduskasutussüsteemi, et sellised pakendid saaksid ringelda, läbida kasutuskordi ja olla korduvalt kasutatud. Sellistest süsteemidest maksimaalse kasu saamiseks tuleks kehtestada miinimumnõuded avatud ja suletud tsükli süsteemidele. Kinnitus selle kohta, et korduskasutuspakend on vastavuses olemasoleva korduskasutussüsteemiga, peaks samuti olema osa sellise pakendi tehnilisest dokumentatsioonist. (63)Korduskasutuspakendid peavad olema kasutajatele ohutud. Seepärast peavad ettevõtjad, kes pakuvad oma tooteid korduskasutuspakendis, tagama, et enne korduskasutuspakendi uuesti kasutamist pakendit uuendatakse vastavalt protsessile, mille suhtes tuleks kehtestada nõuded. (64)Korduskasutuspakendid muutuvad jäätmeteks direktiivi 2008/98/EÜ artikli 3 punkti 1 tähenduses, kui nende valdaja viskab need ära, kavatseb need ära visata või on kohustatud need ära viskama. Korduskasutuspakendeid ei käsitata uuendamisprotsessis tavaliselt jäätmetena.

(65)Jäätmetekke vältimise stimuleerimiseks tuleks kasutusele võtta uus mõiste „taastäitmine“. Taastäitmist tuleks käsitada jäätmetekke vältimise erimeetmena, mida võetakse arvesse, et saavutada korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärad. Käesoleva määruse tähenduses ei käsitata pakendina siiski selliseid anumaid, mis kuuluvad tarbijale ja millel on taastäitmise seisukohast pakendifunktsioon, näiteks korduskasutatavad topsid, kruusid, pudelid või karbid. (66)Kui ettevõtjad pakuvad võimalust osta tooteid taastäitmise kaudu, peaksid nad tagama, et nende taastäitejaamad vastavad teatavatele nõuetele, et tagada tarbijate tervis ja ohutus. Sellega seoses peaksid ettevõtjad juhul, kui tarbijad kasutavad oma anumaid, andma teavet nende anumate ohutu taastäitmise ja kasutamise tingimuste kohta. Selleks et soodustada taastäitmist, ei tohiks ettevõtjad pakkuda taastäitejaamades pakendeid, mis on tasuta või mis ei kuulu tagatisrahasüsteemi. (67)Ühekordselt kasutatavate pakendite osakaalu suurenemise ja üha kasvava pakendijäätmete hulga vähendamiseks on vaja kehtestada pakendite korduskasutuse ja taastäitmise kvantitatiivsed sihtmäärad sektorites, millel on hinnangute kohaselt suurim potentsiaal pakendijäätmete vähendamiseks, nimelt toiduainete ja jookide kaasamüügipakendid, suurte kodumasinate pakendid ja veopakendid. Hinnangud anti selliste tegurite alusel nagu olemasolevad korduskasutussüsteemid, vajadus kasutada pakendeid ning võimalus täita isoleerimise, puhtuse, tervise, hügieeni ja ohutusega seotud funktsionaalsed nõuded. Arvesse võeti ka toodete ning nende tootmis- ja turustussüsteemide erinevusi. Sihtmäärade seadmine peaks toetama innovatsiooni ning suurendama korduskasutamise ja taastäitmise lahenduste osakaalu. HORECA sektori asutustes ei tohiks lubada toidu ja joogi tarbimiseks kohapeal täita ja kasutada ühekorrapakendeid. (68)Selleks et suurendada sektori tõhusust ja tagada ettevõtjate võrdne kohtlemine, tuleks neile kehtestada korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärad. Joogipakendite sihtmäärad tuleks lisada ka valmistajatele, sest nemad saavad kontrollida, milliseid pakendivorme nende pakutavate toodete puhul kasutatakse. Sihtmäärad tuleks arvutada protsendina korduskasutussüsteemis või taastäitmise kaudu toimunud korduskasutuspakendite müügist või, veopakendite puhul, protsendina kasutusest. Need ei tohiks sõltuda kasutatavast materjalist. Selleks et tagada korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärade rakendamiseks ühetaolised tingimused, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 291 vastu rakendusakt sihtmäärade arvutamise metoodika kohta. (69)Ühekordselt kasutatavate veopakendite teatavad vormid ei ole vajalikud, sest olemas on palju hästitoimivaid korduskasutatavaid alternatiive. Selliste alternatiivide tõhusa kasutamise tagamiseks on asjakohane nõuda, et ettevõtjad kasutaksid toodete transportimisel sama ettevõtja eri asukohtade vahel või ettevõtja ja seotud või partnerettevõtjate vahel ainult korduvkasutatavaid veopakendeid selliste pakendivormide puhul nagu kaubaalused, kokkuvolditavad plastkastid, plastkastid, keskmise suurusega mahtlastikonteinerid, nii jäigad kui ka painduvad, või vaadid. Samadel põhjustel peaks samasugune kohustus kehtima ettevõtjatele, kes veavad tooteid ühe liikmesriigi sees. (70)Korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärade saavutamine võib olla väiksemate ettevõtjate jaoks keeruline. Seepärast tuleks teatavad ettevõtjad vabastada kohustusest täita pakendite korduskasutuse sihtmäärasid, kui nad lasevad turule teatavast kogusest vähem pakendeid või vastavad komisjoni soovituses 2003/361 esitatud mikroettevõtte määratlusele või kui nende müügipind, sealhulgas kõik ladustamis- ja lähetusalad, on teatavast pindalast väiksem. Komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada muude toodete korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärad, kehtestada täiendavad erandid teistele ettevõtjatele või teha erand korduskasutuse või taastäitmise sihtmääradega hõlmatud konkreetsetele pakendivormidele, kui nende puhul on tõsiseid hügieeni-, toiduohutus- või keskkonnaprobleeme, mis takistavad sihtmäärade saavutamist. (71)Korduskasutuse ja taastäitmise sihtmäärade täitmise kontrollimiseks on vaja, et asjaomased ettevõtjad esitaksid vastavad aruanded pädevatele asutustele. Ettevõtjad peaksid esitama asjakohased andmed iga kalendriaasta kohta alates 1. jaanuarist 2030. Liikmesriigid peaksid need andmed avalikkusele kättesaadavaks tegema. (72)Kuna plastkandekottide tarbimismäär on jätkuvalt kõrge, ressursside kasutamine ebatõhus ja prügistamise potentsiaal suur, on asjakohane säilitada sätted, mille eesmärk on saavutada plastkandekottide tarbimise püsiv vähenemine, nagu need on juba kehtestatud direktiiviga 94/62/EÜ, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2015/720 . Arvestades praegusi erinevaid lähenemisviise ja piiratud aruandlusnõudeid plastkandekottide kohta, on raske hinnata, kas liikmesriikide võetud meetmed tarbimise vähendamiseks on aidanud selliste kottide tarbimist pidevalt vähendada ega ole suurendanud muud liiki plastkandekottide tarbimist. Seepärast on vaja ühtlustada tarbimise järjekindla vähendamise määratlus ning kehtestada ühine eesmärk ja uued aruandlusnõuded. (73)Arvestades plastkandekotte käsitleva hindamisuuringu tulemusi, tuleb võtta täiendavaid meetmeid õhukeste plastkandekottide tarbimise vähendamiseks ning hinnata võimaliku asendamise mõju eriti õhukeste plastkandekottide ja paksemate, üle 50 mikroni paksuste plastkandekottide puhul. (74)Õhukeste plastkandekottide tarbimise järjekindlaks vähendamiseks saavad liikmesriigid võtta meetmeid, et kehtestada oma territooriumil asjaomased vähendamiseesmärgid, säilitada või võtta kasutusele majanduslikud vahendid või kehtestada turustamispiiranguid, tingimusel et need piirangud on proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad. Need meetmed võivad varieeruda sõltuvalt õhukeste plastkandekottide keskkonnamõjust nende taaskasutamisel ja kõrvaldamisel, nende omadustest kompostimisel, vastupidavusest või konkreetsest kasutusotstarbest. (75)Selleks et tagada käesolevas määruse alusel kehtestatud kestlikkusnõuete tõhus ja ühtlustatud kohaldamine, tuleks nende nõuete täitmist mõõta usaldusväärsete, täpsete ja korratavate meetoditega, mille puhul võetakse arvesse üldtunnustatud nüüdisaegset metoodikat. (76)Kaubandustõkete vältimiseks siseturul tuleks liidu tasandil ühtlustada nõudeid seoses pakendite kestlikkusega, sealhulgas seoses pakendimaterjalis leiduvate probleemsete ainetega, kompostitavate pakenditega, pakendite minimeerimisega, korduskasutuspakenditega ja korduskasutussüsteemidega. Kõnealustele nõuetele (sealhulgas katse-, mõõtmis- või arvutusmeetodid) vastavuse hindamise hõlbustamiseks on vaja ette näha vastavuseeldus pakendite ja pakendatud toodete puhul, mis vastavad määruse (EL) nr 1025/2012 kohaselt vastu võetud harmoneeritud standarditele, et esitada kõnealuste nõuete üksikasjalikke tehnilisi kirjeldusi, eelkõige selleks, et pakendite ja pakendatud toodete olelusring kajastaks keskmist kliendikäitumist ning oleks töökindel, et vältida tahtlikku ja tahtmatut kõrvalehoidmist. (77)Harmoneeritud standardite puudumisel tuleks varulahendusena kasutada ühtseid tehnilisi kirjeldusi, et valmistajatel oleks lihtsam täita kohustust järgida kestlikkusnõudeid, näiteks kui harmoneeritud standardi kehtestamisel esineb põhjendamatuid viivitusi. Lisaks peaks olema võimalik kasutada seda lahendust juhul, kui komisjon on viiteid asjakohastele harmoneeritud standarditele määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 11 lõike 5 kohaselt piiranud või need viited kõrvaldanud. Vastavus komisjoni poolt rakendusaktidega vastu võetud ühtsetele tehnilistele kirjeldustele peaks samuti andma aluse vastavuseelduseks. (78)Selleks et tagada ühtsete tehniliste kirjelduste rakendamise ühetaolised tingimused, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 291 vastu rakendusakte, et kehtestada, muuta või tunnistada kehtetuks ühtsed tehnilised kirjeldused kestlikkuse, märgistamise ja korduskasutussüsteemide kohta ning võtta vastu katse-, mõõtmis- ja arvutusmeetodid. (79)Selleks et tagada kooskõla muude liidu õigusaktidega, tuleks vastavushindamismenetlusena kasutada käesolevas määruses sisalduvat tootmise sisekontrolli moodulit, mis põhineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 768/2008/EÜ sisalduvatel moodulitel. (80)CE-märgis pakendil ei peaks näitama pakendi vastavust käesoleva määruse nõuetele, vaid üksnes näitama pakendatud toote vastavust kohaldatavatele liidu tootealastele õigusaktidele, kui see on asjakohane. Tooteid käsitlevates liidu õigusaktides nõutakse tavaliselt toote CE-märgise kinnitamist kas tootele endale või selle pakendile. CE-märgise nõudmine pakendil, et näidata vastavust käesoleva määruse nõuetele, võib põhjustada segadust ja arusaamatusi küsimuses, kas märgis viitab pakendile endale või pakendatud tootele, ning lõppkokkuvõttes ebakindlust seoses asjaomaste pakendatud toodete tõhusa ohutuse ja nõuetele vastavusega. (81)Pakendi enda vastavust käesoleva määruse nõuetele tuleks selle asemel näidata ELi vastavusdeklaratsioonis. (82)Valmistajad peaksid koostama ELi vastavusdeklaratsiooni, et anda teavet pakendite vastavuse kohta käesolevale määrusele. Valmistajatelt võidakse ELi vastavusdeklaratsiooni koostamist nõuda ka muude liidu õigusaktidega. Selleks et tagada turujärelevalve eesmärgil tõhus juurdepääs teabele, tuleks kõigi vastavate liidu õigusaktide kohaselt koostada ühtne ELi vastavusdeklaratsioon. Ettevõtjate halduskoormuse vähendamiseks peaks olema võimalik, et kõnealune ühtne ELi vastavusdeklaratsioon on üksikutest asjakohastest vastavusdeklaratsioonidest koosnev toimik. (83)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 765/2008 on sätestatud raamistik toodete turujärelevalveks ja kolmandatest riikidest pärit toodete kontrollimiseks. Kõnealust määrust tuleks kohaldada käesoleva määrusega hõlmatud pakendite suhtes, sest pakendid, mille puhul kehtib kaupade vaba liikumine liidus, peaksid vastama nõuetele, mis tagavad avalike huvide, nagu inimeste tervise, ohutuse ja keskkonna kõrgetasemelise kaitse. (84)Jäätmekäitlust liidus tuleks parandada, et kaitsta, säilitada ja parandada keskkonna kvaliteeti, kaitsta inimese tervist, tagada loodusvarade heaperemehelik, tõhus ja mõistlik kasutamine, edendada ringmajanduse põhimõtteid, hoogustada taastuvenergia levikut, suurendada energiatõhusust ja vähendada liidu sõltuvust imporditud loodusvaradest uute majanduslike võimaluste ja pikaajalise konkurentsivõime tagamise kaudu. Ressursside tõhusam kasutamine annaks liidu äriühingutele, ametiasutustele ja tarbijatele ka märkimisväärset puhassäästu ning samas väheneks kasvuhoonegaaside iga-aastane koguheide.

(85)Hoolimata direktiivis 94/62/EÜ sätestatud pakendite minimeerimise nõuetest ja eesmärkidest on pakendijäätmete teke nii absoluutarvudes kui ka inimese kohta suurenenud ning suundumused näitavad, et pakendite korduskasutus ja taastäitmine väheneb ka edaspidi järsult, mida võimendab toidu ja joogi kaasamüügi ja e-kaubanduse kasv. Kuna tooted, materjalid ja tarbimisharjumused on muutunud, on märkimisväärselt suurenenud ühekorrapakendite, eelkõige ühekordselt kasutatava plasti kasutamine. See on seotud jaemüügimaastikuga, kus on suuremad turustusvõrgud, samuti toodete tootmise ja pakkimisega kiirtel pakendamisliinidel, mis omakorda avaldab kombineeritud survet korduskasutuse ja taastäitmise turule. (86)Selleks et jälgida ja kontrollida, kas tootjad ja tootjavastutusorganisatsioonid täidavad laiendatud tootjavastutusest tulenevaid kohustusi seoses nende toodetest pärinevate jäätmete kogumise ja töötlemisega, on vaja, et liikmesriigid määraksid ühe või mitu pädevat asutust. (87)Selleks et liikmesriigid täidaksid oma kohustusi paremini, õigeaegsemalt ja ühetaolisemalt ning ennetamaks rakendamise puudujääke, tuleks säilitada varajase hoiatuse aruannete süsteem, et teha kindlaks puudused ja võtta meetmeid enne sihtmäärade saavutamise tähtaegu. Kõnealune süsteem hõlmas direktiivi 94/62/EÜ kohaselt ringlussevõtu sihtmäärade saavutamist ja selle laiendamisel tuleks lisada ka pakendijäätmete vähendamise eesmärgid, mida liikmesriigid peavad saavutama 2030. ja 2035. aastaks. (88)Kuna pakendite ja pakendijäätmete käitlemine on oluline osa üldisest jäätmekäitlusest, peaksid liikmesriigid seda käsitlema eraldi peatükina jäätmekavades, mis koostatakse direktiivis 2008/98/EÜ sätestatud kohustuse täitmiseks. Erilist tähelepanu tuleks pöörata jäätmetekke vältimise ja korduskasutamise meetmetele. (89)Käesolev määrus tugineb direktiivis 2008/98/EÜ sätestatud jäätmekäitluseeskirjadele ja üldpõhimõtetele. (90)Jäätmeteket vältides saab kõige tõhusamalt parandada ressursitõhusust ja vähendada jäätmete keskkonnamõju. Seepärast on oluline, et ettevõtjad võtaksid asjakohaseid meetmeid selleks, et vähendada jäätmeteket, kõrvaldada liigsed pakendid, piirata teatavate pakendivormide kasutamist, pikendada pakendite kasutusiga, disainida tooted ümber nii, et ei oleks vaja kasutada pakendit või pakendataks vähem, seda ka hulgimüügi korral, ning minna ühekorrapakenditelt üle korduskasutuspakenditele. (91)Kogu pakendijäätmetekke ambitsioonikaks ja järjekindlaks vähendamiseks tuleks kehtestada sihtmäärad pakendijäätmete vähendamiseks inimese kohta 2030. aastaks. Selleks et saavutada 2030. aastaks jäätmetekke vähendamise sihtmäär 5 % võrreldes 2018. aastaga, peaks üldine absoluutne vähenemine kogu liidus 2030. aastaks olema keskmiselt ligikaudu 19 % võrreldes 2030. aasta lähtetasemega. Liikmesriigid peaksid 2035. aastaks vähendama pakendijäätmete teket 10 % võrreldes 2018. aastaga; see vähendab pakendijäätmeid hinnanguliselt 29 % võrreldes 2030. aasta lähtetasemega. Selleks et pa