EUROOPA KOMISJON Brüssel,23.11.2017 COM(2017) 682 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE EUROOPA LIIDU 2016. AASTA LAENUTEHINGUTE KOHTA



Sisukord 1.Sissejuhatus 2.Euroopa Liidu laenuandmistehingud 2.1.Maksebilansi toetamise süsteem 2.2.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism 2.3.Makromajanduslik finantsabi 2.4.Euratomi rahastamisvahend 3.Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud 3.1.Maksebilansi toetamise süsteem 3.2.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism 3.3.Makromajanduslik finantsabi 3.4.Euratomi rahastamisvahend 4.Euroopa Investeerimispank 4.1.Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud 4.2.Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud 5.Finantsstabiilsuse tagamine euroalas 5.1.Kreeka laenuleping 5.2.Euroopa Finantsstabiilsuse Fond 5.3.Euroopa stabiilsusmehhanism

1.Sissejuhatus Käesolev aruanne on esitatud vastavalt finantsmääruse artiklile 149, mille kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule kord aastas aruande ELi eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta. Seetõttu teavitab komisjon igal aastal Euroopa Parlamenti ja nõukogu Euroopa Liidu (EL) mitmesuguste laenuandmisvahendite kasutamisest. Käesolevas aruandes kirjeldatakse iga asjaomase vahendi puhul laenuandmistehinguid ja vastavaid laenuvõtmistehingud. Võttes arvesse kavandatavaid finantsmääruse muudatusi, koondatakse tulevikus laenuvõtmise- ja andmisega seotud teave läbivaadatud finantsmääruses sätestatud finantsaruannete paketti. Dubleerimise vältimiseks seejärel eraldi aruannet laenuvõtmise ja -andmise kohta enam ei esitata. 2.Euroopa Liidu laenuandmistehingud Komisjon annab nõukogu või nõukogu ja Euroopa Parlamendi eri õigusaktide alusel ja lähtuvalt taotletavatest eesmärkidest rahalist toetust kolmandatele riikidele ja liikmesriikidele. Reeglina antakse toetust kahepoolsete laenudena, mida rahastatakse kapitaliturgudelt ja tagatakse ELi eelarvega. Kolmandatele riikidele antava rahalise toetuse kooskõla ELi välistegevuse üldiste eesmärkidega tagavad komisjon ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Euroopa välisteenistuse toel. Tabel 1. ELi tehingud kokku (maksta jäänud põhiosa miljonites eurodes) 2.1.Maksebilansi toetamise süsteem Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 143 ning nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 332/2002 (millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem) (maksebilansi toetust käsitlev määrus) kohane maksebilansi toetamise süsteem kujutab endast liidu antavaid keskmise tähtajaga laene. Üldjuhul antakse toetust koos Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) ja muude mitmepoolsete laenuandjate, nagu näiteks Euroopa Investeerimispanga (EIP), Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) või Maailmapanga poolse rahastamisega. Maksebilansi toetuse kohta teeb nõukogu iga juhtumi puhul eraldi otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Võimalikud abisaajad on euroalast väljapoole jäävad liikmesriigid, kellel on suuri raskusi maksebilansi tasakaalustamisega. Selle eesmärk on leevendada abi saava liikmesriigi raskusi välisraha kaasamisel ja taastada maksebilansi jätkusuutlikkus. Toetust antakse eeldusel, et täidetakse majanduspoliitilised tingimused, mille on kinnitanud nõukogu – pärast majandus- ja rahanduskomiteega kohandamisprogrammi eelnõu üle konsulteerimist – ning mille üksikasjades on komisjon ja abisaaja liikmesriik enne laenulepingu sõlmimist vastastikuse mõistmise memorandumis kokku leppinud. Kohandamisprogrammi meetmete pidevat järgimist kontrollitakse korrapäraselt ja see on täiendavate osamaksete väljamaksmise eeltingimus. Vajalikud vahendid kaasab komisjon Euroopa Liidu nimel kapitaliturgudelt. Komisjon esitab majandus- ja rahanduskomiteele ning nõukogule korrapäraselt aruandeid maksebilansi toetust käsitleva määruse rakendamise kohta. 2016. aasta aprillis maksis Ungari tagasi laenu viimase 1,5 miljardi euro suuruse osamakse. 31. detsembri 2016. aasta seisuga oli maksebilansi toetamise süsteemi kaudu välja makstud laenudest veel tagasi maksmata kokku 4,2 miljardit eurot. Tabel 2. Maksebilansi toetamine kuni 31.12.2016 (laenusumma miljardites eurodes)

2.2.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism Nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 loodi Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM), mis tugineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõikele 2. EFSM on täielikult tagatud ELi eelarvega ja selle üldine laenuandmisvõime ulatub 60 miljardi euroni. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi rahastu käivitati 2011. aastal Iirimaa ja Portugali jaoks ning kummalegi eraldati laenuna vastavalt 22,5 miljardit eurot ja 26 miljardit eurot. 2013. aastal otsustati mõlemale liikmesriigile antud laenu maksimaalset keskmist tagasimaksetähtaega pikendada 12,5 aastalt 19,5 aastale. EFSMist abisaajad võivad taotleda kõikide EFSMist saadud laenude tähtaegade pikendamist või refinantseerimist arvestusega, et väljamakstud laenusummade keskmine tagasimaksetähtaeg (arvutatuna alates esialgsest väljamaksest) ei oleks pikem kui 19,5 aastat. Sellega seoses saadi taotlus pikendada Portugalile 2011. aastal välja makstud 4,75 miljardi suuruse EFSMi laenu tähtaega, mis oli 3. juunil 2016. Laen refinantseeriti kolme tehinguga, mille tähtajad on 2023. aastal (1,5 miljardit eurot), 2031. aastal (2,25 miljardit eurot) ja 2036. aastal (1 miljard eurot). Laenutähtaja sellise pikendamise tõttu on Portugalile antud laenude keskmine tagasimaksetähtaeg nüüd 14,9 aastat. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu välja makstud laenudest oli 2016. aasta lõpu seisuga tagasi maksmata kokku 46,8 miljardit eurot (Iirimaa: 22,5 miljardit eurot, Portugal: 24,3 miljardit eurot). 2.3.Makromajanduslik finantsabi Makromajanduslik finantsabi on kavandatud ELile geograafiliselt, majanduslikult ja poliitiliselt lähedaste riikide abistamiseks erandliku välisrahastamise vajaduse korral. Selle eesmärgiks on taastada makromajanduslik ja finantsstabiilsus EL kandidaatriigis, potentsiaalses kandidaatriigis või naaberriigis (ning erandlikel juhtudel muudes kolmandates riikides), aidates sel viisil kaasa makromajanduslikule kohandamisele ja struktuurireformide läbiviimisele. Makromajanduslikku finantsabi antakse erandkorras ja ajutiselt ning see makstakse välja osadena, mille väljamaksmine põhineb rangetel majanduspoliitilistel tingimustel. Makromajanduslik finantsabi täiendab IMFi kohandamisprogramme ning seda antakse asjaomaste programmide olemasolu korral. Makromajanduslikku finantsabi võib anda laenuna ja/või tagastamatu abina (teatavatel tingimustel). Kui abisaaja riik ei suuda laenu tagasimakseid teha, võib komisjon kasutada välistegevuse tagatisfondi vahendeid, et maksta tagasi laen, mille ta on ise seoses antud laenuga võtnud. Kirgiisi Vabariigile antud laenu teine ja viimane osamakse (10 miljonit eurot 15 miljonist eurost) maksti välja 2016. aasta aprillis. 2016. aasta 6. juulil otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Tuneesiale täiendavat makromajanduslikku finantsabi laenudena summas kuni 500 miljonit eurot (kolm osamakset summas vastavalt 200, 150 ja 150 miljonit eurot). 2016. aasta 14. detsembril otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Jordaania Hašimiidi Kuningriigile täiendavat makromajanduslikku finantsabi laenudena summas kuni 200 miljonit eurot (kaks osamakset summas 100 miljonit eurot). Abi saanud riigid maksid õigeaegselt tagasi kokku 70 miljonit eurot (Bosnia ja Hertsegoviina 4 miljonit eurot, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik 10 miljonit eurot, Montenegro 1,34 miljon eurot ja Serbia 54,66 miljonit eurot). Makromajandusliku finantsabi laenude jääk vähenes vahemikus 2015. aasta 31. detsember kuni 2016. aasta 31. detsember 3 006,6 miljonilt eurolt 2 946,6 miljonile eurole. Ukrainale antud laenud moodustavad 75 % makromajandusliku finantsabi riskipositsioonidest. 2.4.Euratomi rahastamisvahend Euratomi laenuvahendit võib kasutada projektide rahastamiseks liikmesriikides (nõukogu otsus 77/270/Euratom) või teatavates kolmandates riikides (nõukogu otsus 94/179/Euratom). 1990. aastal kehtestas nõukogu laenuvõtmise ülempiiriks 4 miljardit eurot, millest ligikaudu 3,7 miljardi euro kasutamise kohta on otsus tehtud ja 3,4 miljardit eurot on juba välja makstud. Vastavalt nõukogu otsusele laenuandmise ülempiiri kohta (77/271/Euratom, muudetud redaktsioon) teavitab komisjon nõukogu, kui allkirjastatud summa jõuab 3,8 miljardi euroni, ja teeb vajaduse korral ettepaneku laenuandmise uue ülempiiri kohta. 2013. aastal võttis komisjon vastu otsuse C(2013) 3496 kuni 300 miljoni euro suuruse Euratomi laenu andmise kohta, et toetada Ukraina tuumareaktorite turvalisuse suurendamise programmi. Laenuleping allkirjastati 7. augustil 2013. Paralleelselt allkirjastati 2013. aasta märtsis Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga leping 300 miljoni euro suuruse laenu kohta. Kuigi kuni 100 miljoni euro suuruse esimese osamakse kohta võeti laenuotsus vastu 27. mail 2015, ei tehtud rakendamisel esinenud viivituste tõttu 2016. aasta lõpuni väljamakseid. Esimene osamakse, 50 miljonit eurot, maksti välja juulis 2017. Bulgaaria maksis tagasi 22,62 miljonit eurot, Rumeenia 19 miljonit eurot ja Ukraina 7,1 miljonile eurole vastava summa.

3.Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud Nõukogult heakskiidu saanud laenuandmistehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma Euroopa Liidu ja Euratomi nimel kapitaliturgudelt laenu. Laenuvõtmistehingud on laenuandmistehingutega ranges vastavuses, nii et ELi eelarvele ei ole mingit intressi- ega valuutariski. Võetud laenudele vastavad antud laenud. 3.1.Maksebilansi toetamise süsteem Maksebilansi toetamise süsteemi raames 2016. aastal turgudelt laenu ei võetud. Maksebilansi toetamise mehhanismi raames võetud laenud jääk oli 2016. aasta lõpu seisuga kokku 4,2 miljardit eurot. 3.2.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism Pärast Portugali 2016. aasta märtsis ja aprillis esitatud taotlust oma EFSMi laenu lõpptähtaja (mis oli 3. juunil 2016) pikendamiseks andis EL lõppeva tähtajaga võlakirja refinantseerimiseks välja kolm võlakirja, mille lõpptähtajad on vastavalt 2023. aastal (1,5 miljardit eurot), 2031. aastal (2,25 miljardit eurot) ja 2036. aastal (1 miljard eurot).

Tabel 4. ELi EFSMi laenuvõtmistehingud 2016. aastal (miljonites eurodes) Riik Väljaandmise kuupäev Lõpptähtaeg Summa Portugal – esimene osamakse 15.3.2016 4.4.2036 1 000 Portugal – teine osamakse* 13.4.2016 4.4.2031 2 250 Portugal – kolmas osamakse 19.4.2016 4.11.2023 1 500 Kokku 4 750 *Hõlmab 10 miljonit eurot makromajandusliku finantsabi andmiseks Kirgiisi Vabariigile; (vt punkt 3.3) 3.3.Makromajanduslik finantsabi Kirgiisi Vabariigile antud laenu teine osamakse (10 miljonit eurot 15 miljonist eurost) maksti välja 2016. aasta aprillis. Tabel 5. ELi MFA laenuvõtmistehingud 2016. aastal (miljonites eurodes) Riik Väljaandmise kuupäev Lõpptähtaeg Summa Kirgiisi Vabariik 13.4.2016 4.4.2031 10 Kokku 10 3.4.Euratomi rahastamisvahend 2016. aastal ei tehtud Euratomi rahastamisvahendi raames ühtegi laenuvõtmistehingut. 4.Euroopa Investeerimispank 4.1.Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud Euroopa Investeerimispank (EIP) rahastab otse üksikprojekte või finantsvahendajate kaudu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate või kohalike omavalitsuste väiksemaid projekte. Ühtlasi annab EIP laenutagatisi, tehnilist abi ja riskikapitali.

EIP kogurahastamismaht oli 2016. aastal 74,6 miljardit eurot (võrreldes 77,5 miljardi euroga 2015. aastal). EIP grupp, sealhulgas Euroopa Investeerimisfond, rahastas projekte 83,8 miljardi euroga, mis võimaldas teha ligi 280 miljardi euro ulatuses investeeringuid. 2016. aasta lõpuks oli EIP grupp investeerimiskava raames täiendavalt heaks kiitnud 422 ELi laenu ja tagatist, millel on Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondist (EFSI) kaudu ELi tagatis. EFSI raames on kokku on lepitud 30,2 miljardi euro suuruses summas. Projektide ja kaasatud investeeringute kogumaksumus ulatub 163,9 miljardi euroni. See on 52 % kolmeks aastaks seatud eesmärgist, milleks on 315 miljardit eurot. EIP rahastamistehingutel on mõju ELi eelarvele juhul, kui need hõlmavad ELi tagatist või muid ELi eelarvevahendeid. Lisaks EFSI raames heaks kiidetud tehingutele kehtib sama järgmise suhtes: -EIP välislaenude mandaadi raames tehtavad rahastamistehingud (mis hõlmavad ühinemiseelset abi, naabrus- ja partnerlusriike, Aasiat, Ladina-Ameerikat ning Lõuna-Aafrikat). Selline rahastamine on kaetud ELi tagatisega, mis katab riikide maksejõuetuse ja poliitilise olukorraga seotud riske. Komisjon avaldab 2017. aasta teises pooles EIP 2016. aasta välislaenamise kohta eraldi aruande. -ELi eelarvet mõjutavad riskijagamisel põhinevad rahastamismehhanismid ELi projektide toetamiseks (nt teadus- ja arendustegevuse projektide rahastamise riskijagamisrahastu ja projektivõlakirjade algatus). EIP väljaspool ELi tehtud laenuandmistehingute kogumaht 2016. aastal oli 7,9 miljardit eurot, millest 6,8 miljardit eurot välislaenude andmise mandaadi alla kuuluvates piirkondades. Ligikaudu 5,9 miljardit eurot ehk 74 % väljapoole ELi suunatud kogurahastusest eraldati ühinemiseelsetele ja naabruspoliitikapiirkondadele. Ülejäänud osa (26 %) eraldati Aasiale, Kesk-Aasiale ja Ladina-Ameerikale. 2016. aastal EIP poolt välislaenude andmise mandaadiga hõlmatud piirkondade jaoks laenulepingutega ette nähtud 6,8 miljardist eurost oli ELi tagatisega kaetud peaaegu 4 miljardit eurot (58 %). Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid otsuse ELi tagatise andmise kohta ELi-välistele EIP tehingutele vastu 16. aprillil 2014. Kogumandaadi maht on 27 miljardit eurot pluss võimalik lisasumma 3 miljardit eurot. Võimaliku lisasumma täieliku või osalise kasutuselevõtu otsustavad Euroopa Parlament ja nõukogu vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele ja tuginedes välislaenude mandaadi vahekokkuvõtte tulemustele. Euroopa Komisjon tegi 2016. aasta septembris ettepaneku välislaenude andmise mandaadi muutmiseks, tõstes ülempiiri 32,3 miljardi euroni, ning praegu arutavad seda seadusandjad. 4.2.Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud EIP rahastamisstrateegia on jätkusuutlik ning tagab rahvusvahelistel kapitaliturgudel võlakirjade emiteerimise kaudu oma laenuandmistegevuse rahastamise pikas perspektiivis. Kuna EIP eesmärgiks on varade ja kohustuste juhtimiseks vajalike piisavate mahtude ja lõpptähtaegade saavutamine ning rahastamiskulude jätkusuutlik optimeerimine, on tema rahastamisstrateegias suurte ja likviidsete võlakirjade põhivaluutades emiteerimine ühitatud suunatud ja struktureeritud emissiooniga mitmes teises valuutas. EIP laenuvõtmistehingutekogumaht oli 2016. aastal 66,4 miljardit eurot ja keskmine tagasimaksetähtaeg 7,1 aastat. 5.Finantsstabiilsuse tagamine euroalas Ülemaailmse majandus- ja finantskriisi mõjul tegid euroala liikmesriigid otsuse meetmete kohta, mille eesmärk on säilitada finantsstabiilsus euroalas ja Euroopas tervikuna. Kõnealused meetmed on esitatud allpool ja need ei ole tagatud ELi eelarvega. 5.1.Kreeka laenuleping Kui euroala rahandusministrid olid 2. mail 2010ühehäälselt kokku leppinud Kreeka toetamises, nähti Kreeka abistamiseks ette kolmeaastane ühisprogramm IMFiga, mis hõlmas 110 miljardi euro suurust finantspaketti; sellega kaasnesid ranged poliitilised tingimused, mille üle komisjon ja IMF koostöös Euroopa Keskpangaga pidasid läbirääkimisi Kreeka ametiasutustega. Kreeka laenulepingu raames euroala liikmesriikide väljamakstud laenusummad ulatuvad 52,9 miljardi euroni ja need maksti välja ajavahemikus 2010. aasta maist 2011. aasta detsembrini. 5.2.Euroopa Finantsstabiilsuse Fond Euroala liikmesriigid lõid Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi (EFSF) nende omanduses oleva Luksemburgis registreeritud äriühinguna, mis tegutseb ajutise päästemehhanismina, mille raames emiteeritakse euroala liikmesriikide tagatud võlakirju ja laenatakse saadavad vahendid edasi raskustes olevatele euroala liikmesriikidele. 2010. aasta oktoobris otsustati luua alaline päästemehhanism – Euroopa stabiilsusmehhanism (ESM), mis alustas tegevust 8. oktoobril 2012. Euroala rahandusministrid ja IMF kiitsid 14. märtsil 2012 heaks Kreeka teise majandusliku kohandamisprogrammi, millega lisati esimese programmi väljamaksmata summadele 130 miljardit eurot. Seega nähakse kõnealuse teise programmiga ette finantsabi kogusummas 164,5 miljardit eurot; IMFi-poolne rahastamine on 19,8 miljardit eurot. Kui esimene programm (Kreeka laenuleping) kujutas endast toetust andvate euroala liikmesriikide koondatud kahepoolsete laenude laenuandjatevahelist kokkulepet, mida koordineeris ja haldas komisjon, siis teist programmi rahastati Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi kaudu. Alates 1. juulist 2013 ei kasutata Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi enam uute rahastamisprogrammide ega uute laenulepingute rahastamiseks. Fond osaleb siiski jätkuvalt Kreeka, Portugali ja Iirimaa käimasolevates programmides, kus selle kaudu antakse laene (koos IMFi ja mõne liikmesriigiga).