EUROOPA KOMISJON Brüssel,18.11.2015 COM(2015) 572 final KOMISJONI TEATIS Energialiidu olukord aastal 2015 {SWD(2015) 208}

{SWD(2015) 209}

{SWD(2015) 217 à 243}



1. Sissejuhatus Euroopa Komisjoni „Vastupidava energialiidu ja tulevikku suunatud kliimamuutuste poliitika raamstrateegia” on uuesti hoogustanud üleminekut vähese süsinikdioksiidiheitega usaldusväärsele ja konkurentsivõimelisele majandusele. Selle hoo säilitamiseks vaadeldakse käesolevas energialiidu olukorda käsitlevas esimeses teatises viimase üheksa kuu jooksul tehtud edusamme ja määratletakse põhiküsimused, mis nõuavad 2016. aastal – energialiidu loomise seisukohast otsustava tähtsusega aastal – erilist poliitilist tähelepanu. Mõne päeva pärast kogunevad maailma riikide juhid Pariisis, et leppida kokku, kuidas leida lahendus inimkonna ühele suurimale probleemile: kliimamuutusele. Käesolevas energialiidu olukorda käsitlevas teatises tuuakse esile Euroopa panus Pariisi läbirääkimistesse ja keskendutakse nende läbirääkimiste järelmeetmetele. Euroopa peab Pariisi järel säilitama oma juhtpositsiooni vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele üleminekul nii 2030. aastaks seatud kliima- ja energiaeesmärkide järgimise kui ka sidusa energia- ja kliimadiplomaatia kaudu, millega tagatakse, et kõik riigid peavad oma lubadustest kinni. Selleks üleminekuks on olulised majanduslikud põhjused. Juhtivad Euroopa ettevõtjad muudavad oma ärimudeleid. Taastuvenergia ja energiatõhususe valdkonnas luuakse Euroopas töökohti, mis nõuavad uusi oskusi ja investeeringuid. Paljud nimetatud üleminekuga seotud muutused leiavad aset linnades ja omavalitsustes; kui meie linnad muutuvad arukamaks, aitab see oluliselt kaasa ELi kestliku energiapoliitika elluviimisele. Elektri- ja gaasiturud ei toimi veel nii nagu peaks. Et muuta vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele ja ühiskonnale üleminek edukaks ja sotsiaalselt õiglaseks, peaksid kodanikud võtma rohkem vastutust, lõikama kasu uutest tehnoloogilistest lahendustest ja suuremast konkurentsist ja seeläbi oma arveid vähendama ning osalema aktiivsemalt turul. Geopoliitilised sündmused meie vahetus läheduses hoidsid energia 2015. aastal tegevuskavas olulisel kohal. Energiajulgeolek ja energiatõhusus, taristu arendamine, energia siseturu väljakujundamine ja kestlikkus on nende küsimustega tegelemisel üksteisega lahutamatult seotud. Ühishuviprojektide teise loetelusse on kantud taristuprojektid, mis on meie energiapoliitika eesmärkide saavutamiseks hädavajalikud. Käesolevas teatises energialiidu olukorra kohta esitatakse prognoositavama, läbipaistvama ja stabiilsema poliitika aluseks oleva rakendusmehhanismi peamised elemendid. Suunised lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade kohta loovad liikmesriikidele aluse oma lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade väljatöötamiseks aastateks 2021–2030. Põhinäitajate määramiseks kavandatud metoodika on esimene samm energialiidu alase tegevuse mõõtmisel ja järelevalves. Viimastel kuudel on komisjon külastanud paljusid liikmesriike, et arutada energialiidu küsimusi paljude eri sidusrühmadega. Peale selle on toimunud tehnilised arutelud kõikide liikmesriikidega. Need kontaktid on võimaldanud komisjonil koostada iga liikmesriigi kohta energialiitu käsitleva hinnangu ja teha kindlaks energialiidu kõiki viit mõõdet hõlmavad poliitilised järeldused. 2. Süsinikdioksiidiheite vähendamine majanduses Edusammud EL on praegu kõige väiksema süsinikdioksiidiheitega suur majanduspiirkond maailmas. EL on olnud iseäranis edukas majanduskasvu lahtisidumisel kasvuhoonegaaside heitest. Ajavahemikul 1990–2014 kasvas ELi summaarne sisemajanduse koguprodukt 46 %, samas kui summaarne kasvuhoonegaaside heide vähenes 23 %. EL on üks ainult kolmest suurest majanduspiirkonnast, kus üle poole elektrist toodetakse kasvuhoonegaase tekitamata. Energialiidu strateegia ühe eesmärgina soovitakse fossiilkütustel põhinevast majandusest veelgi kaugeneda. Aastal 2015 tehti edusamme kolmes selle ülemineku keskmes olevas valdkonnas: heitkogustega kauplemine, taastuvenergiaallikad ning täiendavad investeeringud vähese süsinikdioksiidiheitega tehnoloogiasse ja energiatõhususse. Kokkulepe turustabiilsusreservi loomiseks alates aastast 2019 tugevdab ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS). Komisjon esitas 2015. aasta juulis ettepaneku muuta ELi heitkogustega kauplemise süsteemi. See on viimane samm, et võimaldada ELi heitkogustega kauplemise süsteemil kasutada täiel määral oma võimsust Euroopa peamise vahendina 2030. aastaks kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgi täitmiseks. Komisjon palub tungivalt Euroopa Parlamendil ja nõukogul see ettepanek prioriteetsena arutusele võtta. Et toetada soovi saavutada taastuvenergia valdkonnas juhtpositsioon, esitas komisjon 2015. aasta juulis konsultatiivse teatise seoses elektrituru uue korraldusega, mille keskne eesmärk on valmistada turgu ette taastuvenergia osakaalu suurenemiseks. Taastuvenergiaallikad on muutumas tavapäraseks energiaallikaks. Nende abil rahuldatakse juba 78 miljoni eurooplase vajadusi ning EL tervikuna liigub õiges tempos, et saavutada oma eesmärk suurendada taastuvenergia osakaalu 2020. aastaks 20 protsendini energia lõpptarbimisest. Vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele üleminek nõuab olulisi investeeringuid, eelkõige elektrivõrkudesse, elektritootmisse, energiatõhususse ja innovatsiooni. ELi eelarvest panustatakse selle muutuse esilekutsumiseks; selleks lõimitakse kõik asjakohased poliitilised algatused kliimaeesmärkidega ja tagatakse, et vähemalt 20 % ELi eelarvest perioodil 2014–2020 on seotud kliimamuutusega. See tähendab aastateks 2014–2020 umbes 180 miljardit eurot. Üle 110 miljardi euro tehakse kättesaadavaks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide (ESIF) kaudu. Peale selle on taastuvenergiaprojektid olnud ühed esimestest Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi garantii saamiseks heaks kiidetud projektidest, eriti Hispaanias, Prantsusmaal, Soomes, Taanis ja Ühendkuningriigis. EL võttis 2015. aasta märtsis endale komisjoni 2030. aastani seatud energia- ja kliimapoliitika raamistikust lähtuvalt kogu sisemajandust hõlmava siduva eesmärgi vähendada aastaks 2030 heitkoguseid 1990. aasta tasemega võrreldes vähemalt 40 % võrra. 2015. aasta septembris lepiti kokku ELi seisukoht Pariisi kliimakonverentsil (COP21). Selles kinnitati ELi valmisolekut saavutada ulatuslik, siduv ja läbipaistev ülemaailmne kliimakokkulepe, milles määratletakse selgelt viis, kuidas piirata globaalse keskmise temperatuuri tõusu nii, et see jääks alla 2 °C. Käesoleva energialiidu olukorda käsitleva teatise vastuvõtmise ajaks on esitanud oma kavandatava riiklikult kindlaks määratud panuse enam kui 160 riiki, kelle arvele langeb üle 90 % praegusest globaalsest heitkogusest. Nende panuste ulatus on pretsedenditu ja need toovad kaasa heitkoguste olulise vähenemise kõikjal maailmas ning Kyoto protokollist tulenev „väheste tegevus” muutub sellega „kõikide tegevuseks”. Nende eesmärkide saavutamiseks on vaja edasist jõulist tegutsemist kohalikul tasandil. Nimetatud sihti silmas pidades kutsus komisjon 15. oktoobril 2015 kokku linnade esindajad, et sõlmida uus linnapeade pakt, mis hõlmab nii kliimamuutuse leevendamise kui ka sellega kohanemise meetmeid. Ülemaailmse linnapeade paktiga innustatakse kohalikke ametiasutusi kõikjal maailmas, sealhulgas siiani kaasamata piirkondades võtma oma meetmeid. COP21 ajaks võtavad endale tegutsemiskohustuse ka enam kui 4000 ettevõtjat. Nende kohustuste tegeliku järgimisega luuakse uuenduslikele ELi ettevõtjatele olulisi ärivõimalusi, samuti tekitatakse sellega ELis töökohti ja soodustatakse majanduskasvu. Edasine tegevus

Vahetult pärast Pariisi kliimakonverentsi peavad kõik riigid andma oma kohustustele poliitikameetmetega konkreetse sisu. Seepärast kavatseb komisjon teha 2016. aasta esimeses pooles ettepanekud sellise eesmärgi elluviimise kohta, millega nähakse ette HKSga hõlmamata heitkoguste vähendamine 2005. aastaga võrreldes 30 % võrra; selleks määratakse kindlaks riiklikud kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärgid ning tegeletakse maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse (LULUCF) lõimimise küsimusega. Kuna umbes üks kolmandik kasvuhoonegaaside heitkogustest HKSga hõlmamata sektorites pärineb transpordisektorist, näeb komisjon ette teatise vajalike meetmete kohta süsinikdioksiidiheite vähendamiseks kõikide transpordiliikide puhul. Sellele peaksid järgnema ettepanekud muu hulgas sõiduautode ja kaubikute süsinikdioksiidiheite normide, raskeveokite seire, õiglase ja tõhusa hinnakujunduse ning maanteetranspordis kohaldatavate turulepääsu eeskirjade kohta. Maanteetranspordis tekkivate heitkoguste vähendamisel on õigusnormide tõhus jõustamine kriitilise tähtsusega. Katsesüsteemides on kasvuhoonegaaside ja teatavate õhusaasteainete heitkoguseid tugevalt alahinnatud. Sellest lähtuvalt valmistab komisjon ette ettepanekut kergsõidukitega katsete tegemise ülemaailmselt ühtlustatud korra (WLTP) kohaldamiseks ELis. Kui see 2017. aastal jõustub, võimaldab see saada CO2 heitkoguste ja kütusekulu kohta senisest täpsemat teavet. Peale selle muutuvad diiselmootoriga autodel õhusaasteainete heitkoguste mõõtmiseks tehtavad tegelikes sõidutingimustes tekkivate heitkoguste määramise katsed alates 2017. aastast kohustuslikuks, et tõhusalt vähendada selliste autode lämmastikoksiidide (NOx) heitkoguseid. Komisjon valmistab samuti ette ettepanekuid tüübikinnituse ja turujärelevalve süsteemi tugevdamiseks ning sõidukikatsete sõltumatuse suurendamiseks. 2016. aastal esitatavate uue taastuvenergia direktiivi ja bioenergia säästlikkuse meetmetega aastani 2030 peaks loodama sobiv raamistik, et saavutada ELi tasandil püstitatud siduv eesmärk suurendada taastuvenergia osakaalu 2030. aastaks vähemalt 27 protsendini. Raamistikuga nähakse ette ELi poliitika ja meetmed, mis koos liikmesriikide riiklikus energia- ja kliimakavas kirjeldatud panusega peaksid tagama kõnealuse eesmärgi täitmise. Et kehtestada õiged stiimulid süsinikdioksiidiheite vähendamiseks, avaldame me survet ka fossiilkütuste toetuste järkjärguliseks kaotamiseks. Järeldused liikmesriikide, piirkondliku ja ELi tasandi poliitika kohta EL liigub õiges tempos, et saavutada 2020. aastaks seatud eesmärk kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisel (st –20 %, võrreldes 1990. aastaga). ELis olid heitkogused 2014. aastal 23 % väiksemad kui 1990. aasta tase ja liikmesriikide esitatud viimaste hinnangute kohaselt on heitkogused 2020. aastal eeldatavalt 24 % väiksemad kui aastal 1990. Praeguse poliitika ja praeguste meetmetega saavutavad HKSga hõlmamata heitkoguste puhul ELi 2020. aastaks seatud eesmärgi riiklikul tasandil eeldatavalt 24 liikmesriiki. Neli liikmesriiki (Iirimaa, Luksemburg, Belgia ja Austria) peavad tegema lisajõupingutusi oma 2020. aastaks seatud riikliku eesmärgi täitmiseks HKSga hõlmamata sektorites või kasutama ära jõupingutuste jagamist käsitleva otsusega võimaldatud olemasolevat paindlikkust. Taastuvenergia puhul liigub EL tervikuna 2020. aastaks seatud eesmärgi täitmisel õiges tempos. 2013. aasta andmete põhjal saavutasid oma 2013./2014. aasta vahe-eesmärgi kõik liikmesriigid peale kolme (Luksemburg, Madalmaad ja Ühendkuningriik). Mõned liikmesriigid, täpsemalt Prantsusmaa, Luksemburg, Malta, Madalmaad ja Ühendkuningriik ning vähemal määral Belgia ja Hispaania peavad hindama, kas nende poliitikameetmed ja vahendid on taastuvenergiat käsitlevate eesmärkide täitmiseks piisavad ja tõhusad. 2020. aastaks seatud eesmärkide saavutamine seoses taastuvenergiaga ei ole kindel ka Ungari ja Poola puhul. Ülejäänud üheksateist liikmesriiki võivad ületada oma 2020. aastaks seatud eesmärgi seoses taastuvenergiaga, mõni liikmesriik koguni olulisel määral. Taastuvenergia suurenev osakaal aitab tugevdada Euroopa energiajulgeolekut. Peale selle tuleb valdavas enamikus liikmesriikides teha lisajõupingutusi taastuvenergia paremaks lõimimiseks turuga ja eelkõige kooskõla tagamiseks toetuskavade ja elektrituru toimimise vahel. Kõik liikmesriigid peavad tagama, et järgitakse keskkonna ja energiaga seotud riigiabi uusi suuniseid, sealhulgas põhinõuet kohaldada abi andmisel konkurentsipõhist pakkumismenetlust, mis tugineb selgetele, läbipaistvatele ja mittediskrimineerivatele kriteeriumidele, ning tuua taastuvenergiaallikad turule lähemale. Rootsi on ainus liikmesriik, kes on seni kasutanud taastuvenergia puhul teist riiki (Norrat) hõlmavat koostöömehhanismi. Rõõmustav on selliste piirkondlike foorumite nagu Läänemere energiaturu ühendamise tegevuskava ulatuse laiendamine nii, et need hõlmavad liikmesriikide koostööd ka taastuvenergia valdkonnas. On vaja rohkem selliseid piirkondlikke algatusi, näiteks Põhjamere ja Vahemere piirkonnas. 3. Energiatõhususe osa energianõudluse vähendamisel Edusammud Et saavutada 2030. aastaks ambitsioonikal tasemel energiatõhusus, on komisjon alustanud selliste vahendite kasutuselevõtmist, mille puhul energiatõhusust vaadeldakse omaette energiaallikana. Esimese sammuna tegi komisjon 2015. aasta juulis ettepaneku muuta energiamärgistuse direktiivi. Selle ettepanekuga tõhustatakse energiamärgistust käsitlevat olemasolevat õigustikku ja selle jõustamist. Aastal 2015 jõustus ka mitu ökodisaini ja energiamärgistuse meedet, mis võimaldavad majapidamistes energiatarbimist ja seega ka arveid veelgi vähendada. Selle aasta lõpus kavatseb komisjon tulla välja uue ökodisaini tööplaaniga, mis peale energiatõhususe suurendamise toetab tulevikus ka ringmajandust. Energiatõhususel on oluline roll Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondis. Fond toetab juba praegu strateegilisi energiatõhususe projekte, näiteks Prantsusmaal ja Itaalias. Paljud muud projektid ootavad heakskiitmist. See on täienduseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tehtavatele investeeringutele. Käesolevale teatisele lisatud aruandest edusammude kohta, mis on tehtud 2020. aastaks seatud eesmärgi täitmisel seoses energiatõhususe suurendamisega 20 % võrra, ilmneb, et olulistest edusammudest hoolimata on liikmesriikide ühiste jõupingutustega saavutatav primaarenergia sääst 2020. aastaks prognoositud tarbimistasemega võrreldes vaid 17,6 %. Komisjon jääb siiski optimistlikule seisukohale, et kõnealune 20-protsendiline sääst on saavutatav, kui olemasolevaid ELi õigusnorme rakendatakse nõuetekohaselt ja täies ulatuses. Liikmesriigid peaksid suurendama oma ambitsioone ning parandama investeerimistingimusi, et energiatõhusus Euroopas jätkuvalt kasvaks. Edasine tegevus Energiatõhususest täiel määral kasu saamist takistab veel mitu asjaolu, näiteks teavitamisega seotud tõrked ja asjaomaste rahastamisvahendite nappus. See piirab energiatõhususe võimaluste ning energiatõhusate toodete ja tehnoloogiliste lahenduste kasutamist. Komisjonil on 2016. aastal kavas teha seadusandlikud ettepanekud energiatõhususe direktiivi kooskõlla viimiseks 2030. aastaks ELi tasandil seatud esialgse eesmärgiga suurendada energiatõhusust vähemalt 27 % (see vaadatakse 2020. aastaks läbi; seejuures peetakse ELi tasandi eesmärgina silmas 30 %). Sama tähtis on pöörata erilist tähelepanu hoonetele, mille energiatarve moodustab umbes 40 % ELi lõppenergia kogutarbimisest ja umbes veerandi kasvuhoonegaaside sellisest otsesest heitkogusest, mida HKS ei hõlma. Käimas on hoonete energiatõhususe direktiivi põhjalik hindamine selle võimalikuks muutmiseks. ELis kulub kõige rohkem energiat kütmisele ja jahutamisele. 2016. aasta alguses on kavas välja tulla kütmist ja jahutamist käsitleva sihtotstarbelise strateegiaga, mille eesmärk on see sektor arukalt ümber korraldada. Kõnealuse strateegiaga nähakse muu hulgas ette lahendused ja meetmed kütte ja jahutusega seotud nõudluse vähendamiseks eluaseme-, teenindus- ja tööstussektoris – seejuures jälgitakse vähemalt teenuste kvaliteeti ja mugavuse taset – ning fossiilkütustest sõltuvuse vähendamiseks.

Järeldused liikmesriikide, piirkondliku ja ELi tasandi poliitika kohta Enamik liikmesriike peaks võtma lisameetmeid, et suurendada oma ambitsioone ja jõupingutusi ning saavutada seeläbi oma riiklikud 2020. aastaks seatud energiatõhususe eesmärgid. On rõõmustav, et mitu liikmesriiki (Austria, Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Kreeka, Küpros, Malta, Prantsusmaa, Rootsi ja Ungari) on teatanud oma ambitsioonikamatest 2020. aastaks seatud riiklikest eesmärkidest seoses primaarenergia või lõppenergia tarbimisega. Samal ajal on viis liikmesriiki vähendanud oma ambitsioone seoses ühega kõnealusest kahest eesmärgist. Üldiselt ei ole 2020. aastaks seatud esialgsed riiklikud eesmärgid eeldatavat majanduskasvu arvestades näiteks Horvaatias, Kreekas, Rumeenias ja Soomes ning lõppenergia tarbimisena väljendamise puhul ka Itaalias, Küprosel ja Portugalis piisavalt ambitsioonikad. Belgias, Eestis, Madalmaades, Poolas, Prantsusmaal, Rootsis ja Saksamaal tuleb 2020. aastaks primaarenergia tarbimisega seotud esialgse riikliku eesmärgi saavutamiseks vähendada primaarenergia tarbimist aastatel 2014–2020 kiiremas tempos, kui seda tehti aastatel 2005–2013. Lõppenergia tarbimisega seoses on Austria, Belgia, Eesti, Leedu, Malta, Prantsusmaa, Saksamaa ja Slovakkia seadnud endale 2020. aastaks eesmärgi, mis nõuab perioodil 2014–2020 lõppenergia tarbimise vähendamist suuremal määral, kui suudeti perioodil 2005–2013. Kui rääkida energiamahukusest, siis esineb suur erinevus kõige energiamahukama tööstusega liikmesriigi (Bulgaaria) ja väikseima sellekohase näitajaga liikmesriikide (Iirimaa ja Taani) vahel. See on suures osas seotud nimetatud liikmesriikide vaheliste struktuursete erinevustega. Siiski on kõik liikmesriigid peale Iirimaa, Kreeka, Läti ja Ungari vähendanud aastatel 2005–2013 energiamahukust tööstus- ja ehitussektoris. Energiatootmise sektoris analüüsitud tulemusnäitajate puhul oli suundumus enamikus riikides halvemuse poole. Eelkõige peaksid liikmesriigid pöörama senisest suuremat tähelepanu tõhusates soojuse ja elektri koostootmise jaamades toodetava soojuse ning suure tõhususega kaugkütte ja -jahutuse osakaalu suurendamisele. 4. Täielikult lõimitud liidusisene energiaturg Edusammud Lõimitud energiaturu selgrooks on elektriliinid ja gaasitrassid. Energialiidu raamstrateegia esitamisest saadik on juhtunud nii mõndagi. Itaalia ja Malta vahelise elektrikaabli käikulaskmisega 2015. aasta aprillis tehti lõpp Malta elektrivõrgu eraldatusele muudest energiasüsteemidest. Soome ja Eesti vahelise elektrikaabli Estlink ning Leedu ja Rootsi vahelise kaabli Nordbalt töölerakendamine võimaldas Balti riikidel liituda sel aastal elektrituruga NordPool. Veel üks näide heast koostööst on Leedu ja Poola algatus rajada omavaheline ühendus LitPolLink, mis antakse käiku detsembris 2015. Aastal 2015 hakkas tööle ka Prantsusmaa ja Hispaania vaheline uus elektriühendus, millega nende kahe riigi vastastikune ülekandevõimsus kahekordistus. Gaasi puhul muutis Leedus Klaipedas paiknev uus veeldatud maagaasi (LNG) terminal gaasivarustuse Balti riikide gaasiturul esmakordselt mitmekesiseks, Poola ja Leedu vahelise gaasiühenduse suhtes hiljuti sõlmitud kokkuleppega aga lõpetatakse Balti riikide eraldatus liidusisesest gaasiturust. Ungari ja Slovakkia vaheline ühendus on samuti oluline teetähis; peale selle paigaldati ELis ja ka liidu piiril Ukrainaga olulised vastassuunalise ülekande seadmed, mis hõlbustavad kahesuunalist kauplemist. Lisaks leppisid Balti riigid kokku ühises strateegilises eesmärgis sünkroniseerida oma energiasüsteemid Euroopa mandriosa võrguga. Komisjon on 2015. aasta jooksul teinud liikmesriikidega tihedat koostööd, et luua Pürenee poolsaare gaasi- ja elektrivõrkude ühendamise ning Kesk- ja Kagu-Euroopa gaasivõrkude ühendamise (CESEC) kõrgetasemelised töörühmad ning kujundada ümber Läänemere piirkonna (BEMIP) kõrgetasemeline töörühm. Liikmesriigid on tõhustanud piirkondlikku koostööd ja see on hakanud vilja kandma. Näiteks on Kesk- ja Kagu-Euroopa gaasivõrkude ühendamise kõrgetasemeline töörühm leppinud kokku loetelu prioriteetsetest projektidest, mille elluviimisel luuakse selle piirkonna riikidele juurdepääs vähemalt kolmele gaasiallikale. Komisjoni loodud energiataristu foorum, mille avakohtumine toimus 9.–10. novembril Kopenhaagenis, töötab selle nimel, et luua parim tava seoses selliste küsimustega nagu regulatiivsed tõkked, taristu väljatöötamine ja üldsuse heakskiit ning samuti rahastamine. Komisjon on teinud koos liikmesriikidega aktiivselt tööd selle nimel, et kõrvaldada olemasolevad regulatiivsed takistused piiriüleseks elektri ja gaasiga kauplemiseks. Komisjon on tihedas koostöö liikmesriikidega tegelenud probleemidega, mis on seotud kolmanda energiapaketi täieliku rakendamisega eri liikmesriikides. Komisjoni turukorralduse algatuse eesmärk on sillutada teed Euroopa õigusraamistiku paremasse kooskõlla viimiseks tegeliku olukorraga, kus Euroopa energiaturud on järjest rohkem lõimitud. Ühtlasi on komisjon jätkanud asutamislepingu konkurentsieeskirjade ranget jõustamist. Täielikult lõimitud liidusisene energiaturg peaks eelkõige tooma käegakatsutavat kasu tarbijatele. See põhimõte leiab täielikku kajastamist 2015. aasta juuli teatises „Uued võimalused energiatarbijatele”. Ühtlasi tunnistatakse kõnealuses teatises, et tarbijatel ei lasta veel täiel määral osaleda energiasüsteemi ümberkorraldamises. Tarbija seisukohast ei toimi elektri- ja gaasiturud veel nii nagu peaks, nagu nähtub koos käesoleva energialiidu olukorda käsitleva teatisega esitatud dokumendist energiatarbijatega seotud suundumuste kohta. Edasine tegevus Aastal 2016 peavad kõik osalised tõhustama oma tööd taristuprojektidega. Eelkõige vajavad kiiret poliitilisel tasandil edendamist ühishuviprojektid. Ehkki ühishuviprojektide loetelust viiakse 13 projekti lõpule 2015. aasta lõpuks ja veidi üle 100 ühishuviprojekti on jõudnud loa andmise etappi, esineb enam kui veerandi projektide puhul viivitusi, mis tulenevad peamiselt loa andmise ja/või rahastamisega seotud probleemidest. Menetlemine kestab lihtsalt liiga kaua ega ole seetõttu tõhus. Selle puuduse edukaks kõrvaldamiseks peavad liikmesriigid rakendama täies ulatuses üleeuroopalise energiataristuga seotud suuniseid käsitleva määruse sätteid, eriti neid, mis on seotud loa andmisega. Koos käesoleva teatisega vastu võetud teises ühishuviprojektide loetelus on esitatud projektid, mis on meie energiapoliitika eesmärkide saavutamiseks hädavajalikud. Lisatud komisjoni talituste töödokumendis on esile toodud parandamist nõudvad aspektid Euroopa lõimitava energiaturu jaoks vajaliku põhitaristu loomisel. Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi raames välja töötatud vahenditest tulenev kasu taristusse tehtavatele investeeringutele ilmneb esimest korda eeldatavalt 2016. aastal. Konkreetselt elektri puhul on komisjonil kavas esitada teatis meetmete kohta, mis on vajalikud, et saavutada 2030. aastaks seatud eesmärk suurendada elektrivõrkude ühendatuse määra 15 protsendini. Peale selle kaalub komisjon, kuidas rahastada ELi ja energiaühenduse piiril ellu viidavaid projekte mõlemal pool piiri. Liikmesriigid ja sidusrühmad on väljendanud suurt huvi koostöö vastu Põhjamere piirkonnas. Peaaegu pool elektriga seotud ühishuviprojektide kapitalikulutustest tehakse Põhjamere piirkonnas. Seepärast kavatseb komisjon luua Põhjamere piirkondliku koostöö kõrgetasemelise töörühma, et leida lahendus asjaomaste projektide rakendamist takistavatele regulatiivsetele ning rahastamise ja ruumilise planeerimisega seotud probleemidele. Ühtlasi on piirkondlike piirangute ärahoidmiseks vaja pidevalt investeerida riiklikku võrgutaristusse. Eriti teevad mured ebapiisavast riiklikust taristust tingitud moonutused ühe suure pakkumispiirkonna puhul. Pakkumispiirkondade läbivaatamise käigus, mida teostab elektri põhivõrguettevõtjate Euroopa võrgustik (ENTSO-E), peaks määratletama kriitilised võrgupiirangud ja vajaduse korral eraldi pakkumispiirkonnad piirangutega aladel. Sellised pakkumispiirkonnad võivad aidata esile tuua ka vajaduse suuremate võrguinvesteeringute järele. Peale selle on oluline tagada, et olemasolevat gaasi- ja elektritaristut kasutatakse täiel määral turu lõimimise huvides. Konkurentsieeskirjade jätkuva range jõustamisega soovitakse eelkõige tagada, et ei toimu turgude osadeks jagamist olemasoleva võimsuse kasutamise kunstliku piiramise teel. 2016. aastal on kavas esitada uut turukorraldust käsitlevate õigusaktide ettepanekud. Kõnealuste õigusaktide põhieesmärgid on hulgi- ja jaemüügiturgude parem ühendatus, tugevam piirkondlik koostöö ja ulatuslikum piiriülene kauplemine ning lühiajaliste ja pikaajaliste turgude loomine, et edastada nii elektri tootjatele kui ka tarbijatele kaasaegseid tehnoloogilisi lahendusi hõlmavad õiged investeerimissignaalid. ELi heitkogustega kauplemise muudetud süsteem peaks samuti mõjuma signaalina tõhusamaks pikaajaliseks investeerimiseks süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamisse. Komisjon tagab, et kui liikmesriigid toetavad riigiabi kaudu investeeringute suurendamist riigi energiaturgudesse, järgitakse kõnealuse toetuspoliitika kavandamisel keskkonna ja energiaga seotud riigiabi suunistes ette nähtud nõudeid, et hoida ära võimalikke turumoonutusi. Peale selle analüüsitakse praegu läbi viidava, elektrivõimsuse tagamise mehhanisme käsitleva riigiabi sektoriuuringu käigus, mil määral võivad olemasolevad ja kavandatavad võimsuse tagamise mehhanismid takistada siseturu tõhusat toimimist.

Komisjon pöörab kõnealuste õigusaktide ettepanekute ettevalmistamisel erilist tähelepanu nõudlusreageeringus osalemise stimuleerimisele, et selle kaudu suurendada energiavõrkude tõhusust ja paindlikkust. Kulusid ja tarbimist käsitleva teabe puudumine, raskused tarnija vahetamisel ja aktiivsest osalemisest saadava kasu puudumine peaksid jääma minevikku. Tarbijad – nii majapidamised kui ka tööstus – soovivad energia hinna ja asjaomaste kulude suhtes suuremat läbipaistvust. Seepärast valmistab komisjon ette 2016. aastal avaldatavat uut aruannet energia hinna ja energiaga seotud kulude kohta, et luua ülevaade energiaga seotud kuludest, maksudest ja tasudest, aga ka toetustest. See peaks aitama kaasa teabepõhisemale arutelule, mis hõlmab liikmesriikide hinnataseme erinevusi, energia hinna eri komponente ja nende mõju Euroopa tööstuse konkurentsivõimele ja tarbijate käitumisele. Esimese sammuna esitas komisjon täna ettepaneku parandada gaasi ja elektri hinda käsitlevate Euroopa statistiliste andmete kvaliteeti. Komisjon pöörab 2016. aastal oluliste õigusaktide läbivaatamisel erilist tähelepanu haavatavate tarbijate kaitsele, näiteks energiatõhususe direktiivi ja uue turukorralduse ettepaneku puhul, kus liikmesriikide ja turuosaliste kohustused seoses haavatavate tarbijatega võiksid olla paremini lahti kirjutatud. Komisjon kavatseb tagada, et energiatõhususega seotud rahastamisprogrammid oleksid vaestele ja haavatavatele energiatarbijatele kättesaadavad, ning soovib tõhustada andmete kogumist energiaostuvõimetuse kohta. Järeldused liikmesriikide, piirkondliku ja ELi tasandi poliitika kohta Paljud liikmesriigid on teinud korralikke edusamme oma hulgimüügituru avamisel konkurentsile ning see on toonud märkimisväärset kasu. Liikmesriikide vahel on siiski suured erinevused ja paljud liikmesriigid ei ole veel täielikult rakendanud vajalikke eeskirju, mis teevad konkurentsivõimeliste ja likviidsete turgude väljakujunemise võimalikuks. Elektritaristu puhul liiguvad 22 liikmesriiki õige kiirusega, et saavutada 2020. aastaks seatud eesmärk suurendada elektrivõrkude ühendatuse määra 10 protsendini, või on selle eesmärgi juba saavutanud. Praegu jääb selle 2020. aastaks seatud eesmärgi täitmisest puudu kaheksal liikmesriigil: Hispaanial, Iirimaal, Itaalial, Küprosel, Poolal, Portugalil, Rumeenial ja Ühendkuningriigil. Ühenduste loomine on jätkuvalt vajalik elektri siseturu edasiseks süvendamiseks (nt Euroopa edelaosas), samuti mitme liikmesriigi vahel Põhja- ja Ida-Euroopas (nt Poola, Saksamaa ja Tšehhi Vabariik) ning liikmesriikide (Iirimaa ja Ühendkuningriik) paremaks ühendamiseks Euroopa ülejäänud loodeosaga. Vastavalt Euroopa Kohtu hiljutisele otsusele peab jaehinna reguleerimine olema ajaliselt piiratud ja kohaldatav üksnes erandjuhul. Ehkki veel mitu liikmesriiki (Iirimaa, Läti) on viimasel ajal edukalt loobunud lõppkasutaja jaoks hinna reguleerimisest, kasutatakse umbes pooltes liikmesriikides majapidamiste puhul endiselt eri määral hinna reguleerimist, mis võib takistada osalemist nõudluse poolel ja konkurentsi jaemüügis. Kõik liikmesriigid peavad teavitama tarbijaid paremini energiatõhususe võimalustest ja parandama jätkuvalt investeerimistingimusi eratarbijatele. Peale selle on vaja täpsemalt suunatud meetmeid seoses haavatavate tarbijatega, et tegeleda tõhusalt energia- ja kütuseostuvõimetuse probleemiga. Tarbija mõjuvõimu suurendamist aruka mõõtetehnoloogia kasutuselevõtu kaudu on tõhusalt rakendatud vaid mõnes liikmesriigis (eelkõige Itaalias, Rootsis ja Soomes) ja vähemal määral veel mõnes liikmesriigis (sealhulgas Eestis, Madalmaades ja Taanis). Mitmes liikmesriigis on halduskoormus piiranguks tarbijatele, kes soovivad vahetada tarnijat ja saada paremaid lepingutingimusi. Piirkondlikul tasandil oli enamik ELi elektri hulgimüügiturge 2015. aasta keskpaigaks ühendatud ühe või mitme naaberturuga ning oli märgata hinna ühtlustumist. Gaasi puhul on olukord eriilmelisem. Euroopa peamistel gaasibörsidel toimunud teatavale hinna ühtlustumisele vaatamata võib kõikjal ELis jätkuvalt täheldada märkimisväärseid hinnaerinevusi ja turgude ebapiisavat lõimitust, mis on osaliselt tingitud pikaajaliste lepingute mõjust ja ühenduste puudumisest. Nii elektri kui ka gaasi jaemüügiturud on endiselt riigisisesed (või veel väiksemad). Kõik liikmesriigid peavad tegema suuremaid jõupingutusi turgude piirkondliku lõimimise edendamiseks. 5. Energiajulgeolek, solidaarsus ja usaldus Edusammud EL ja selle liikmesriigid on otsustanud toetada sidusamaid ELi välis- ja energiapoliitika meetmeid, mille puhul võetaks arvesse geopoliitilist olukorda. Nõukogu võttis 2015. aasta juulis vastu energiadiplomaatiat käsitlevad järeldused koos tegevuskavaga. Nendes viidatakse vajadusele tugevdada kahe- ja mitmepoolseid dialooge, kasutada suuremal määral välispoliitilisi vahendeid tõhusamaks mitmekesistamiseks ning edendada eeskirjadele tuginevaid, läbipaistvaid ja kestlikke energiaturge. Üleminek konkurentsivõimelisele ja vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele vähendab imporditud fossiilkütuste kasutamist energianõudluse vähendamise ning taastuvate ja muude kohalike energiaallikate kasutamise kaudu. Vastupidavasse taristusse tehtavate investeeringute puhul tuleb arvestada kõnealuse muutuva keskkonnaga, et hoida ära varade muutumist kasutuskõlbmatuks. Aastat 2015 iseloomustavad jätkuvad pinged Venemaa ja Ukraina vahel, kogu maailma energiaturgudele mõju avaldav püsivalt madal nafta hind, uued algatused seoses täiendava taristuga Venemaalt pärit maagaasi tarnimiseks, Iraaniga tuumalepingu sõlmimisega avanenud uued perspektiivid ning liidusisese fossiilkütuste tootmise jätkuv vähenemine. Raskest poliitilisest olukorrast hoolimata tõestas Ukraina 2014./2015. aasta talvel, et on Venemaa gaasi edastamisel usaldusväärne partner. EL usub, et Ukraina jäämine oluliseks transiidiriigiks on kõikide osaliste huvides. EL toetab aktiivselt Ukraina valitsuse ja Naftogazi jõupingutusi selle eesmärgi saavutamiseks eelkõige Ukraina gaasisektoris praegu läbi viidava ulatusliku struktuurireformi kaudu. Selle reformi jätkumine on hädavajalik. Komisjon on 2015. aasta vältel aktiivselt vahendanud Ukraina ja Venemaa vahelisi läbirääkimisi eesmärgiga tagada gaasi tarnimine Ukrainasse kogu talve jooksul. See on päädinud siduva protokolli allkirjastamisega 25. septembril 2015 ja selle rakendamisega alates 9. oktoobrist 2015. 2015. aasta jooksul on oluliselt suurenenud ka EList, eelkõige Slovakkiast Ukrainasse gaasi vastassuunalise ülekandmise võimsus, mis on võimaldanud Ukrainal importida gaasi ELi kaudu ja vähendada sellega otsest sõltuvust Venemaast. Komisjon on teadlik äriühingute plaanidest rajada Läänemerre uued Venemaa ja Saksamaa vahelised trassid. Nende plaanide elluviimise korral ei tagaks Nord Stream 3 ja 4 juurdepääsu uuele tarneallikale ja suurendaksid veelgi ülekandevõimsust gaasi tarnimisel Venemaalt ELi, ehkki seda võimsust kasutatakse praegugi vaid 50 % ulatuses. Need trassid peavad olema täielikult kooskõlas ELi õigusnormidega. Komisjon hindab mis tahes asjaomase projekti vastavust Euroopa õigusraamistikule lähtuvalt projekti sisust. EL toetab üksnes selliseid taristuprojekte, mis on kooskõlas energialiidu aluspõhimõtetega, sealhulgas ELi energiajulgeoleku strateegiaga. Energiaallikate, tarnijate ja tarneteede mitmekesistamine on väga oluline, et tagada Euroopa kodanikele ja äriühingutele varustuskindlus ja tarnete katkematus. Liidu energiajulgeolek on ühtlasi tihedalt seotud tema naabruskonna energiajulgeolekuga. Energiaühendusel on siin keskne roll, mis hõlmab peale prioriteetsete ühendusprojektide edendamise ka selle tagamist, et kõnealuses piirkonnas kohaldatakse ELi eeskirjadega kooskõlas olevaid eeskirju. Selles valdkonnas otsustasid piirkonna riigid Viinis toimunud Lääne-Balkani tippkohtumisel luua piirkondliku elektrituru. Kesk- ja Kagu-Euroopa gaasivõrkude ühendamise kõrgetasemelises töörühmas on kuus energiaühenduse riiki ühinenud vastastikuse mõistmise memorandumiga ja leppinud üheksa ELi riigiga kokku ühises tegevuskavas – suurepärane näide selle kohta, et energialiit ulatub ELi piiridest kaugemale ja toob kasu ka väljaspool ELi. Komisjon on 2015. aasta jooksul tegelenud energiaühenduses toimuva reformimise toetamisega. Haagis 20.–21. mail 2015 toimunud konverentsil kirjutas Euroopa Komisjon koos teistega alla rahvusvahelisele energiahartale. Hiljutised gaasileiud Vahemere idaosas suurendavad Vahemere piirkonna potentsiaali Euroopa energiajulgeoleku tagamisel. Seepärast on koostöö tõhustamiseks loodud kolm Euroopa-Vahemere piirkonna platvormi gaasituru, piirkondliku elektrituru ning taastuvenergia ja energiatõhususe edendamise jaoks. Aastal 2015 taasalustati Kaspia merd läbiva trassiga seotud kõnelusi ja jätkati tööd lõunapoolse gaasikoridoriga.

Viimastel kuudel on pööratud suurt tähelepanu elektrile. Mõnes liikmesriigis on elektri ületootmist viimasel kümnendil vähendatud ja nüüd on tõstatatud elektripinge langemise ohu küsimus. Et hinnata, millised on elektrisüsteemi põhiprobleemid ja kuidas neid kõige paremini lahendada, käivitati mitu algatust eesmärgiga tagada, et piirkondlikul tasandil viiakse läbi ühtsel metoodikal põhinev elektritootmisvõimsuse piisavuse analüüs. Edasine tegevus Geopoliitilised probleemid ei kao ka 2016. aastal. EL peab tõhusalt rakendama oma uut energiadiplomaatiat ja kõnelema kolmandate riikidega ühel häälel. Samuti peab EL töötama välja asjaomased energiadiplomaatia tegevuskavad, et tõhustada mitmekesistamist ka välispoliitiliste vahendite abil. 2016. aastal kavandatava gaasivarustuse kindlust käsitleva määruse muutmisega soovitakse vähendada ELi tundlikkust tarnehäirete suhtes. Eriti tähtis on tugevdada liikmesriikide vahelist piirkondlikku koostööd nii ootamatute tarnekatkestuste ennetamiseks ja nende mõju leevendamiseks kui ka solidaarsuse tagamiseks hädaolukorras. Komisjon kavatseb samal ajal koostada veeldatud maagaasi (LNG) ja gaasihoiustamise strateegia, millega soovitakse tagada, et Euroopa Liit saab lõigata täit kasu veeldatud maagaasiga seotud mitmekesistamise võimalustest. Sellega paralleelselt rõhutab komisjon jätkuvalt energia ja eriti veeldatud maagaasi tähtsust käimasolevatel läbirääkimistel Atlandi-ülese kaubandus- ja investeerimispartnerluse (TTIP) üle. Läbipaistvuse suurendamiseks ja valitsustevaheliste energiaalaste kokkulepete kooskõla tagamiseks kohaldatavate ELi õigusaktide ja poliitikameetmetega valmistab komisjon ette ettepanekut muuta praegust valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlevat otsust. Komisjon kavatseb töötada 2016. aasta lõpuks välja elektrivarustuse kindlusega seotud uue õigusliku vahendi, mille eesmärk on suurendada läbipaistvust, tagada ühine lähenemisviis ja leida paremad piiriülesed lahendused seoses elektrivarustuse kindlusega. See vahend on kavas täielikult lõimida elektrituru ümberkorraldustega. Tuumaenergia valdkonnas annab 2016. aastal avaldatav uus tuumaenergia näidisprogramm (PINC) ülevaate tuumakütuse tsükli kõiki etappe hõlmavatest liikmesriikide kavandatavatest investeeringutest aastani 2050. Kuna pooled ELi liikmesriigid on teatanud oma kavatsusest tugineda jätkuvalt oma elektri tootmisel osaliselt sellele energiaallikale, peaks see algatus looma suuremat selgust tuumaenergiasse tehtavate pikaajaliste investeeringute vajaduse ja tuumaenergiaga seotud kohustuste haldamise suhtes. Järeldused liikmesriikide, piirkondliku ja ELi tasandi poliitika kohta EL teeb edusamme energiaallikate, tarneteede ja tarnijate mitmekesistamisel. Siiski pärines 2013. aastal umbes 40 % ELi imporditud gaasist Venemaalt ning terve rida liikmesriike, eelkõige Bulgaaria, Eesti, Leedu, Läti, Slovakkia, Soome, Tšehhi Vabariik ja Ungari, on täielikult või valdaval määral sõltuvad Venemaa tarnetest. Kolm liikmesriiki (Bulgaaria, Leedu ja Portugal) ei ole veel saavutanud vastavust gaasivarustuse kindlust käsitleva määruse kohasele taristustandardile. On vaja ühendada eelkõige Balti riigid ja Soome paremini Kesk-Euroopa gaasituruga, parandada liikmesriikide vahelisi ühendusi (nt Ungari, Rumeenia, Bulgaaria ja Kreeka vahel ning Portugali, Hispaania ja Prantsusmaa vahel) ja tagada, et kõikidel liikmesriikidel on juurdepääs vedelgaasihoidlatele ja nad saavad kasu veeldatud maagaasi (LNG) hoiustamisvõimsusest, mida riigid on loomas või on võimelised looma. Piirkondlikul tasandil ilmneb 2014. aastal läbi viidud stressitestidest selgelt kasu, mida saadakse piirkondlikust koostööst gaasikriisi ennetamisel või selle mõju leevendamisel. Komisjon edendab juba praegu aktiivselt sellist koostööd, näiteks Kesk- ja Kagu-Euroopa gaasivõrkude ühendamise kõrgetasemelise töörühma kaudu. Seda tööd tuleks jätkata. Samuti peavad liikmesriigid tugevdama (piirkondlikku) koostööd seoses elektrivarustuse kindlusega ja tootmisvõimsuse piisavusega. 6. Teadusuuringuid, innovatsiooni ja konkurentsivõimet toetav energialiit Edusammud Teadusuuringud, innovatsioon ja konkurentsivõime on esmatähtsad ELi energiasektoris toimuva ülemineku kiirendamisel ning sellest kasu lõikamisel energialiiduga kaasnevate töökohtade ja majanduskasvu näol. 2015. aasta septembris esitas komisjon teatise Towards an Integrated Strategic Energy Technology (SET) Plan („Lõimitud strateegilise energiatehnoloogia (SET) kava suunas”). Sellega antakse teadusuuringute ja innovatsiooni parema koordineerimise ja prioriteediks seadmise kaudu uus tõuge vähese süsinikdioksiidiheitega tehnoloogiliste lahenduste väljatöötamiseks ja ellurakendamiseks kõikjal Euroopas. Innovaatiliste lahenduste turuletoomisel on otsustav roll rahastamisel. Seepärast jätkavad komisjon ja Euroopa Investeerimispank oma jõupingutusi Euroopa investeerimiskava ja Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi raames. Sellest lähtuvalt pakutakse algatuse InnovFin energiavaldkonna näidisprojektide kaudu riskikapitali laenude, osaluse ja garantiide kujul, mis ulatuvad traditsioonilisest toetuspõhisest abist kaugemale. See peaks tõstma energiatehnoloogiaga tegelevate innovaatiliste ettevõtjate konkurentsivõimet. ELi heitkogustega kauplemise süsteem loob samuti rahastamisvõimalusi innovatsiooni investeerimiseks. Aastal 2014 kasutasid liikmesriigid või kavatsesid kasutada kliima ja energiaga seotud eesmärkidel keskmiselt umbes 87 % ELi heitkogustega kauplemise süsteemi raames oksjonil müüdud kvootidest saadud tulust ehk kokku 3,2 miljardit eurot. Programmiga NER 300, mille raames pakutakse rahastust kokku 2,1 miljardi euro ulatuses ja millele eeldatavalt lisandub veel 2,7 miljardit eurot erainvesteeringuid, on kavas rahastada innovaatilisi projekte 20 liikmesriigis. Heitkogustega kauplemise süsteemi direktiivi muutmise ettepanekud, mis esitati juulis 2015, sisaldasid komisjon ettepanekut uue innovatsioonifondi ja uue ajakohastamisfondi loomiseks. Innovatsioonifond tugineb programmile NER 300 ning laiendab selle rakendamisala süsinikdioksiidiheite vähendamisega seotud innovatsioonile tööstussektorites. Süsinikdioksiidiheite vähendamisega seotud innovatsiooni ja näidislahenduste toetamise kaudu aitab innovatsioonifond kaasa energiatehnoloogia strateegilise kavaga ette nähtud põhitegevuste elluviimisele. Uue ajakohastamisfondi puhul on silmas peetud liikmesriike, kelle sisemajanduse koguprodukt ühe elaniku kohta jääb alla 60 % ELi keskmisest, ning see on ette nähtud energiasüsteemi kaasajastamiseks ja energiatõhususe suurendamiseks. ELi heitkogustega kauplemise muudetud süsteemis nähakse samuti ette täpsema suunitlusega eeskirjad keskkonda süsinikdioksiidi heitmise kohta, et säilitada rahvusvahelisel tasemel konkurentsivõimet sektorites, kus tootmise viimine EList väljapoole on kõige tõenäolisem. Peale selle on raamprogramm Horisont 2020 väga oluline teadusuuringute ja innovatsiooniga seonduvate energialiidu eesmärkide toetamisel. Perioodil 2014–2015 ulatus sellest saadud toetus energiaalastele (sealhulgas tuumaenergia) uuringutele, keskkonnasäästlikule transpordile, kliimameetmetele, ressursside tõhusale kasutamisele, biomajandusele ja olulistele progressi võimaldavatele tehnoloogilistele lahendustele enam kui 9 miljardi euroni. Ühtlasi on energiaga ja süsinikdioksiidiheite vähendamisega seotud teadusuuringud ja innovatsioon üks kõige sagedamini valitud aruka spetsialiseerumise valdkond, millega tegeletakse enam kui 100 ELi piirkonnas, ning seepärast eraldatakse selleks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest märkimisväärseid summasid. Seda tegevust peaks toetama 2015. aastal komisjoni käivitatud aruka spetsialiseerumise platvorm energia valdkonnas.

Edasine tegevus Komisjon kavatseb 2016. aastal energialiidu olukorda käsitleva paketi osana esitada energialiidu lõimitud strateegia teadusuuringute, innovatsiooni ja konkurentsivõime kohta. Selles lõimitud strateegias peaksid kajastuma komisjoni algatatavate, liikmesriikide ja sidusrühmadega peetavate konsultatsioonide tulemused seoses kolme omavahel seotud teemaga: energiatehnoloogia, transport ja ülemaailmne konkurentsivõime. See hõlmab teadusuuringutesse ja innovatsiooni tehtavate avaliku ja erasektori investeeringute suurendamist, innovatsiooni pidurdavate tegurite kõrvaldamist ja erainvesteeringutega seotud takistuste ületamist. Altpoolt alguse saanud teadusuuringuid tuleks elujõulise innovatsioonipõhise ökosüsteemi peamise liikumapaneva jõuna tõhusamalt edendada. Aastal 2016 pööratakse tähelepanu energialiidu, digitaalse ühisturu ja ringmajandusega seotud tõhusamale valdkondadevahelisele koordineerimisele. See hõlmab muu hulgas energia- ja transpordisektori järkjärgulist digitaliseerimist. Energiasektoris toimuv üleminek toob kaasa muutused paljudes sektorites ja nõuab seepärast sotsiaalpartnerite suuremat kaasamist. See võib hõlmata selle tagamist, et oskused ja koolituskavad vastaksid uute töökohtadega seotud vajadustele, töötingimuste analüüsimist uutes sektorites ja sotsiaalselt õiglase ülemineku hõlbustamist sektorites ja piirkondades, kus töökohad kaovad. Komisjon on alustanud sotsiaalpartnerite kaasamist Euroopa tasandil ning jätkab seda dialoogi 2016. aastal. Sellega innustatakse liikmesriike samuti arutlema sotsiaalpartneritega energiasektoris toimuva ülemineku tagajärgede ning nende parimal viisil ette ennustamise ja nendega toime tulemise üle. Järeldused liikmesriikide, piirkondliku ja ELi tasandi poliitika kohta Euroopa tööstus, uurimisinstituudid ja innovaatilised akadeemilised osalised on maailma energiamaastikul üldiselt heal positsioonil. Paljud liikmesriigid (sealhulgas Austria, Prantsusmaa, Saksamaa, Soome, Taani ja Ühendkuningriik) on teinud olulisi jõupingutusi innovatsiooni ja ärivõimaluste edendamiseks energiatõhususe ja vähese süsinikdioksiidiheitega tehnoloogiliste lahenduste valdkonnas. See on üks põhjus, miks taastuvenergia sektoris on tööhõive majandus- ja finantskriisist hoolimata kasvanud ning ELis on viimase viie aasta jooksul loodud peaaegu pool miljonit täiendavat töökohta. Mõne liikmesriigi (sealhulgas Madalmaade, Portugali ja Prantsusmaa) hiljutised positiivsed algatused on kaasa toonud keskkonnasõbralikumad ja majanduskasvu soodustavamad maksusüsteemid. Siiski on veel mitmes liikmesriigis võimalusi muuta maksusüsteemi nii, et see soodustaks tööhõivet ja konkurentsivõimet ning toetaks ühtlasi energialiidu eesmärke. Liikmesriigid, kes sellise maksude muutmise ette võtavad, peaksid samal ajal tagama, et hoitakse ära selle ebaproportsionaalne mõju energia hinnale. Innovatsiooni jõudmiseks turule on vaja tagada seda võimaldavad põhitingimused. Kõnealust üleminekut on keskkonnaga seotud ja majanduskulude parema kajastamise kaudu võimalik toetada maksureformidega näiteks transpordi ja mobiilsuse valdkonnas.



7. Energialiidu ellurakendamine Edusammud Energialiidu juhtimise protsess peab olema usaldusväärne ja läbipaistev ning rajanema õigusnormidel; sellega tagatakse, et energiaga seotud meetmed Euroopa, piirkondlikul, riiklikul ja kohalikul tasandil aitavad kaasa energialiidu eesmärkide saavutamisele. Asepresident Šefčovič on poliitilisel tasandil võtnud paari viimase kuu jooksul ette ringreisi seoses energialiiduga. Ta on pidanud dialoogi riikide valitsuste ja parlamentide ning Euroopa Parlamendiga, samuti sidusrühmade ja kodanikega. Need külastused koos paljude teiste volinike, eriti volinik Arias Cañete sagedase teavitamistegevusega on väga olulised, et kuulata arvamusi energialiidu kohta ning arutleda ELile ja selle liikmesriikidele energialiidust tulenevate võimaluste üle. See protsess, mida toetab tehniline dialoog liikmesriikidega, on loonud palju selgema pildi energialiidu võimalustest, tugevatest ja nõrkadest külgedest ning sellega seotud ohtudest liikmesriigi tasandil, nagu nähtub lisatud teabelehtedest, mis on koos liikmesriikidega kahepoolsete arutelude järel kinnitatud. Samuti on selle tulemusena töötatud välja käesolevale energialiidu olukorda käsitlevale teatisele lisatud kavandatav metoodika põhinäitajate määramiseks. Selles komisjoni talituste töödokumendis on esitatud kogu ELi hõlmav võrdlus energialiidu viie mõõtme olukorra kohta kõnealuste esimeste põhinäitajate alusel. Põhinäitajaid kasutatakse tulevikus energialiidu eesmärkide täitmise mõõtmiseks ja jälgimiseks. Energiaga seotud üleminek nõuab strateegilist planeerimist. Praegu on ainult ligi kolmandikul liikmesriikidel olemas laiaulatuslik energia- ja kliimastrateegia 2020. aastale järgnevaks perioodiks, sealhulgas esialgsed riiklikud eesmärgid seoses kasvuhoonegaaside heitkoguste, taastuvenergia ja energiatõhususega. See tekitab tõsi muret, kui arvestada vajadust luua prognoositav raamistik investeerimiseks valdkondades, mis tihti nõuavad pikaajalist planeerimist. Edasine tegevus Strateegilisemaks planeerimiseks on vajalikud lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavad, mis hõlmavad kõiki viit energialiidu mõõdet. Need kavad on 2030. aastaks seatud eesmärkide saavutamiseks väga olulised. Sellega seotud juhenddokument, mis on lisatud käesolevale energialiidu olukorda käsitlevale teatisele, on liikmesriikidele aluseks riiklike kavade väljatöötamisel 2030. aastani kehtiva raamistikuga hõlmatud perioodiks. Ettevalmistustööd tuleks alustada viivitamata, et tagada projektide elluviijatele ja investoritele kiiresti muutuvas keskkonnas kindlus ja prognoositavus. Seepärast peaksid liikmesriigid esitama 2017. aastal riiklike kavade eelnõu, mis võetakse edasise arutelu aluseks eesmärgiga koostada 2018. aastal lõplikud riiklikud kavad, mida oleks võimalik rakendada juba varakult enne aastat 2021. Riiklikes kavades peavad kajastuma ka piirkondlike konsultatsioonide tulemused valdkondades, kus tuleks kasuks tihedam koostöö naaberliikmesriikidega. Komisjon kavatseb 2016. aastal esitada suunised piirkondliku koostöö tugevdamise kohta laiemas mõttes ning selle kohta, kuidas komisjon saab hõlbustada piirkondliku lähenemisviisi rakendamist. Edasimineku jälgimiseks tuleb välja töötada läbipaistev seiresüsteem, mis põhineb põhinäitajatel ja iga kahe aasta järel esitatavatel liikmesriikide aruannetel riiklike kavade rakendamise edenemise kohta. Komisjonil on kavas hinnata ELi tasandil tehtavaid ühiseid edusamme iga-aastases energialiidu olukorda käsitlevas teatises ja vajaduse korral teha ettepanekuid poliitikameetmete kohta, millega tagatakse energialiidu eesmärkide saavutamine. Komisjon kavatseb muu hulgas praeguse aruandluskohustuse toimivuskontrolli ning liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja sidusrühmadega peetavate läbirääkimiste põhjal teha 2016. aastal ettepaneku kliima- ja energiameetmeid käsitlevate planeerimis- ja aruandlusnõuete lihtsustamiseks liikmesriikide ja komisjoni jaoks, et vähendada kooskõlas parema õigusloome tegevuskavaga võimalikult kiiresti halduskoormust ning viia planeerimis- ja aruandlusnõuded kooskõlla energialiidu raamstrateegiaga.