[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 3.5.2005

KOM(2005) 181 lõplik

2005/0090 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE Aruanne uue finantsmääruse sätete kohaldamise kohta

(esitanud komisjon)

SELETUSKIRI

1. Taust

Nõukogu võttis ümbersõnastatud finantsmääruse (FM) ühehäälselt vastu 2002. aasta juunis pärast edukat lepitusmenetlust Euroopa Parlamendiga ja märkimisväärse panuse saamist Euroopa Kontrollikojalt. 2002. aasta detsembris võttis komisjon pärast institutsioonidega peetud ulatuslikke läbirääkimisi vastu ümbersõnastatud finantsmääruse rakenduseeskirjad (RE). Mõlemad nimetatud õigusaktid, mida kohaldatakse kõikide institutsioonide suhtes, jõustusid 1. jaanuaril 2003.

Finantsmäärus vaadatakse läbi iga kolme aasta tagant või siis, kui see osutub vajalikuks.

Uue finantsmääruse vastuvõtmise ajal 2002. aastal avaldas komisjon nõukogu protokollis oma seisukoha, millega ta „ kohustub esitama 1. jaanuariks 2006 aruande uue finantsmääruse sätete kohaldamise, eriti aga tsentraliseeritud eelkontrolli lõpetamise kohta ja vajaduse korral esitama nõukogule asjakohased ettepanekud” . Kõnealune aruanne on lisatud.

2. Finantsmääruse läbivaatamise põhieesmärgid

- Eeskirjade täitmise tõhustamine ja läbipaistvuse suurendamine. Paljudel juhtudel ei ole eeskirjade muutmine tingimata vajalik, küll aga oleks vajalik selgitada nende tõlgendamist ja kohaldamist.

- Lepinguid ja toetusi käsitlevate menetluslike ja dokumentidele esitatavate nõuete lihtsustamine , seda eriti madala maksumusega lepingute ja toetuste puhul, ning selle tagamine, et nõuded oleksid kaasnevate kulude ja riskidega proportsionaalsed . Lihtsustamist alustati käimasoleva „kiirmenetlusega” rakenduseeskirjade läbivaatamiseks ning seda täiendatakse veelgi rakenduseeskirjade põhjalikul läbivaatamisel seoses finantsmääruse läbivaatamisega.

- Eelkontrollile ning finants- ja õiguslikule tagatistele esitatavate nõuete lihtsustamine toetuste puhul ning selle tagamine, et need nõuded ja halduskoormus, mida need abisaajatele põhjustavad, oleksid kaasnevate kulude ja riskidega proportsionaalsed.

- Haldusmeetodeid reguleerivate eeskirjade selgemaks ja lihtsamaks muutmine.

3. Läbivaatamise üldised seisukohad

3.1. Kohaldamisala

Komisjon on arvamusel, et eelpool nimetatud eesmärgid saab saavutada, muutmata finantsmääruse põhialuseid, -mõisteid ja ülesehitust, ja loodab, et teised institutsioonid jagavad seda seisukohta. Stabiilsed eeskirjad on vajalikud usaldusväärseks finantsjuhtimiseks . Pealegi on finantseeskirjadega kehtestatud nõudeid ka abisaajatele ja lepingute teostajatele. Eeskirjade liiga sagedasel või piisava põhjenduseta muutmisel võib olla negatiivne mõju nimetatud abisaajatele ja Euroopa Liidu mainele. Seetõttu on läbivaatamine oma ulatuselt piiratud.

3.2. Ajakava

Eesmärgiks on jõuda muudatuste osas kokkuleppele selliselt, et need saaksid jõustuda 1. jaanuaril 2007. See ühtib 2007.-2013. aasta finantsraamistiku jõustumisega. Muudetakse ka rakenduseeskirju ja uued rakenduseeskirjad peavad samuti olema selleks kuupäevaks vastu võetud. Uute eeskirjade vastuvõtmise järel ja enne nende jõustumist tuleb institutsioonidele ja talitustele anda piisav aeg muutusteks ettevalmistumiseks.

4. Läbivaatamisel kasutatud meetod ja kriteeriumid

Muudatuste hädavajalikkuse hindamisel on komisjon kohaldanud rangeid kriteeriume. 2004. aasta juulis tõid komisjoni kõigi talituste finantsüksused omal algatusel eriaruandes välja raskused, millega nad on eeskirjadega seoses kokku puutunud. Soovitusi andsid ka teised institutsioonid. Komisjon kavatseb viia läbi asjakohased konsultatsioonid EÜ poliitika „sidusrühmadega”, keda eeskirjad mõjutavad.

Komisjon võttis arvesse järgmisi kaalutlusi:

a) Õigusaktide muutmist tuleks kasutada ainult selliste probleemide puhul, mille korral ei ole muud võimalust . Kui vähegi võimalik, tuleks kasutada muid lahendusi , nagu tõlgendusmärkused või haldusmeetmed.

b) Muudatused, mis annaksid sisemistele reformidele tagasikäigu või kahjustaksid ükskõik millist nende põhielementidest, on vastuvõtmatud .

c) Õigusaktide muudatusettepanekuid tuleks teha vaid juhul, kui esinevad tõsised raskused. Iga muudatusettepanek peaks:

- võimaldama komisjonil täita oma asutamislepingu kohast eelarve täitmise kohustust ja saavutada oma poliitilisi eesmärke;

- parandama usaldusväärset finantsjuhtimist või tagama selle;

- tõhustama EL-i finantshuvide kaitset pettuse ja ebaseadusliku tegevuse eest;

- aitama kaasa positiivse kinnitava avalduse eesmärgile.

5. VAJALIKUKS PEETAVAD MUUDATUSED

5.1. Eelarvepõhimõtted

a) Muud eelarve täitmisega seonduvad õigusaktid peavad olema finantsmäärusega kooskõlas. Seda põhimõtet tuleks rõhutada (FM art. 2).

b) Eelarve õigsuse põhimõtet tuleks laiendada (FM art. 5) rõhutamaks, et olemasolevate juriidiliste kohustuse katteks peab eelarves olema eraldatud piisavalt assigneeringuid.

c) Seoses eelarve ühtsuse põhimõttega tuleks eelmaksetest saadud intresse reguleerivaid sätteid lihtsustada (FM art. 5 lõige 4). Praeguste sätete kohaselt kuuluvad eelmaksed ja neilt saadavad intressid ühendusele ning intressid tuleb sisse nõuda vähemalt kord aastas. Selle eeskirja praegune kohaldamisala on piiratud toetustega, mida komisjoni talitused haldavad tsentraliseeritult (RE art. 3). See paneb ebaproportsionaalse koormuse neile programmidele, kus sissenõudekorralduste haldamiseks on nõutav institutsioonisiseste haldusressursside kasutamine. Seetõttu tehakse ettepanek lubada intressisummade mahaarvestamist abisaajale tehtavast viimasest maksest. Sellega peetakse kinni eelmaksete ühendusele kuulumise ja saadaolevate intresside raamatupidamisarvestuse põhimõtetest. Üldeeskirja kohaldamisala piirangud peaksid rakenduseeskirjade asemel olema sätestatud finantsmääruses.

d) Aastasuse põhimõtet käsitlevad sätted tuleks muuta tõhusamaks ja läbipaistvamaks järgmiste vajaduste rahuldamiseks:

- Erandlikult tuleks lubada liigendamata assigneeringute järgmisesse perioodi ülekandmist põllumajandustootjate otsetoetustega seotud kulude puhul.

- Erandlikult tuleks lubada kulude eelnevat sidumist kulukohustustega alates aasta n-1 15. detsembrist finantsmääruse artiklis 110 osutatud häda- ja humanitaarabi puhul.

- Tuleks kaotada piirangud praeguse EAGGF tagatisrahastu jooksvate halduskulude katmiseks (alates n-1 aasta 15. novembrist) võetavate eelnevate (n aasta eelarves ettenähtud) kulukohustuste maksimumkünnisele (FM art. 150 lõige 3). Uue Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi puhul (KOM(2004) 489) on maksetaotlused põhiosas koondatud eelarveaasta n algusesse.

- Veterinaarmeetmete liigendamata assigneeringud, millele vastavad kulutused tehakse praegusest EAGGF tagatisrahastust, tuleks ümber arvestada liigendatud assigneeringuteks, mis sobib paremini nende kulutuste mitmeaastase iseloomuga (FM art. 149 lõige 1).

e) Seoses kõikehõlmavuse põhimõttega tuleks sihtotstarbelise tulu loetelusse lisada kaks punkti (art. 18):

- liikmesriikide võimalus teha ühekordseid makseid välissuhete programmidesse;

- tulu sõidukite, seadmete, sisseseade jms müügist.

f) Praegu peavad eelarvepädevad institutsioonid komisjonile enne mis tahes annetuste vastuvõtmist loa andma (art. 19 lõige 2). Tarbetute ja tülikate menetluste vältimiseks oleks loa nõudmisel otstarbekas piirduda annetustega, millega kaasnevad olulised kulutused.

g) Seoses eelarve sihtotstarbelisuse põhimõttega tuleks assigneeringute ümberpaigutamist reguleerivaid eeskirju teatavates punktides lihtsustada ja selgemaks muuta juhtudel, mil need on osutunud koormavateks või ebaselgeteks.

- „Teatamise kord” (art. 22 ja 23): tekstis ei täpsustata aega, millest alates eelarvepädevate institutsioonide otsuse tegemise tähtaega arvestama hakatakse, mistõttu siin on vaja teha parandus.

- Tõhusust silmas pidades peaks komisjonil olema lubatud otsustada iseseisvalt ümberpaigutuste üle reservist , kui asjakohase meetme kohta puudub põhiõigusakt eelarve koostamise ajal, kuid kui see võetakse vastu sama aasta jooksul (art. 23 lõike 1 uus punkt d).

- Haldusassigneeringute ümberpaigutamise eeskirjad tuleks viia vastavusse uue tegevuspõhise eelarvestamise struktuuriga.

5.2. Haldusmeetodid (art. 53-57)

a) Olemasolevatel eeskirjadel põhineva kehtiva tava ja tulevaste, 2006. aasta järgsete põhiõigusaktide ettepanekute paremaks kajastamiseks tuleks kaotada piirang, mille kohaselt eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega ainult EAGGF-i ja struktuurifondide puhul.

b) Eelarve täitmisel ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega vajavad mõisted ja nõuded täpsustamist ning neid on tegevusvajadustest lähtuvalt vaja täiendada.

c) Siseriiklike avalik-õiguslike asutuste ( „siseriiklike asutuste” ) kasutamise tingimusi ja kriteeriume tuleks lihtsustada ja sätte kohaldamisala tuleks laiendada rahvusvahelistele avalik-õiguslikele asutustele.

d) Kaudse tsentraliseeritud haldamise erijuhuna on vaja lisada erinõunikud/ esinduste juhatajad , kelle nõukogu on nimetanud teatavate ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) meetmete haldamiseks.

e) Eelarve täitmisülesannete eraõiguslikele asutustele delegeerimise keeldu tuleks muuta, sest kogemused on näidanud, et selle keelu tingimused on tarbetult ranged.

f) Viimasena, võttes arvesse ühise kontrolliraamistiku vajadust, tugevdatakse komisjoni läbiviidavaid kontrolle eelarve detsentraliseeritud või kaudsel tsentraliseeritud täitmisel ja kui see on asjakohane, siis kontrolle koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise üle, eelkõige selliste sätete lisamisega, mis käsitlevad liikmesriikide kohustusi koostöös toimuva täitmise korral.

5.3. Finantsjuhtimises osalejad

Komisjoni siseaudiitori ja asutuste (FM) vahelist suhet tuleks kohandada (FM art. 185). Asutustes peaksid olema oma siseauditiüksused, mis alluvad otseselt asutuste juhatustele, samal ajal kui komisjoni siseaudiitor annab komisjoni menetlustest ja süsteemidest aru kolleegiumile.

Seoses peaarvepidajaga tuleb selgitada tema kohustust tõendada raamatupidamisaruanded finantsteabe alusel, mille eelarvevahendite käsutajad on talle esitanud.

5.4. Summade sissenõudmine (art. 72-73b)

Summade sissenõudmise eeskirju tuleks muuta selgemaks ja rangemaks .

a) Sundkorras sissenõudmist tuleks lihtsustada, tagades (FM art. 72), et ühenduse nõuete suhtes saab kohaldada vahendeid, mis on vastu võetud kooskõlas asutamislepingu sätetega, mis käsitlevad õigusalase koostöö piiriülese toimega meetmeid tsiviilasjus (EÜ asutamislepingu art. 65).

b) Liikmesriigid peaksid sissenõudeid käsitlema samamoodi, nagu nad käsitlevad riiklikke maksunõudeid oma tööpiirkondades, ja nende suhtes tuleks kohaldada samu eesõigusi .

c) Komisjoni talituste praktiline kogemus näitab, et erinevalt paljude siseriiklike õigussüsteemide riigiasutustest ei kohaldata ühenduse puhul aegumistähtaegu, mille korral finantsnõuded teatud aja möödudes aeguvad . Sellise aegumistähtaja kehtestamine on vastavuses usaldusväärse finantsjuhtimise ja ettevõtjate võrdse kohtlemise põhimõtetega . Sama viieaastane aegumistähtaeg on nõukogu määrusega konkurentsieeskirjade rakendamise kohta juba ette nähtud trahvide ja karistusmaksete puhul.

5.5. Riigihanked ja lepingud

2002. aastal vastu võetud finantsmääruse üks põhilisi eesmärke ja saavutusi oli võtta üle EÜ riigihankeid käsitlevad direktiivid , et ühenduse institutsioonid kohaldaksid liikmesriikidega samu standardeid . Võttes arvesse uue EÜ riigihankeid käsitleva direktiivi vastuvõtmist 2004. aastal on vajalikud veel mõned täiendavad muudatused finantsmääruses.

a) Riigihanke salajaseks kuulutamise võimaluse lisamine.

b) Vahe tegemine kõige tõsisemate menetlusest kõrvale jätmise põhjuste ja muude põhjuste vahel, mis on seotud madalama finantsriski tasemega – kõige tõsisematel põhjustel peaks menetlusest kõrvale jätmine olema kohustuslik, ülejäänud põhjustel menetlusest kõrvale jätmist tuleks aga kohaldada vastavalt vajadusele tellija teostatud riskianalüüsi alusel.

Kogemused on näidanud, et vajalikud on järgmised muudatused:

a) Võimalus kasutada ühist andmekogu nende taotlejate või pakkujate kohta, kes on finantsmääruse artikli 93 või 94 kohaselt menetlusest kõrvale jäetud.

b) Lihtsustatud eeskirjade laiendamine, et reguleerida välisekspertidega sõlmitavaid lepinguid hinnangute andmiseks ja tehniliseks toeks (FM art. 91, 97).

c) Selgitused seoses institutsioonide kohustusega peatada hankemenetlus või leping pettuse korral vms juhtudel.

5.6. Toetused

Vajalik on eeskirjade lihtsustamine : nõuded kontrollimistele ja tagatistele peavad olema kaasnevate finantsriskidega paremini vastavusse viidud.

a) Toetusi käsitleva jaotise (finantsmääruse esimese osa VI jaotis) kohaldamisala tuleks selgemaks muuta (FM art. 108), seda eelkõige laenudega seotud toimingute ja kapitaliosalustega seonduva rahastamise puhul.

b) Riigihangete puhul on vajalik proportsionaalsuse põhimõtte lisamine.

c) Kasumi taotlemist keelavate eeskirjade kohaldamisala ja selle jagunemine finantsmääruse ja rakenduseeskirjade vahel vajab selgitamist.

d) Teatavates olukordades ei jäta meetme iseloom abisaajate suhtes valikuvõimalust . Seepärast tuleks see kategooria lisada finantsmääruse artiklisse 110.

e) Ühe meetme kohta ei tohiks ühelegi abisaajale anda eelarvest rohkem kui ühe toetuse . Ometi lubavad mõned põhiõigusaktid ühenduse toetusi kombineerida, sest peetakse kasulikuks, et näiteks struktuurifondidest antavaid toetusi saaks täiendada toetustega teistest programmidest (nt üleeuroopaliste võrkude omast). Selgelt tuleb välja tuua ka see, et samasid kulusid ei saa kunagi rahastada kaks korda (FM art. 111).

f) Toetuste andmisel jooksvate kulude katteks on reegel, et vastav leping tuleb allkirjastada enne nelja kuu möödumist abisaaja majandusaasta algusest, osutunud tarbetult rangeks. Pidades silmas, et tagasiulatuva rahastamise kohta kehtivad ranged eeskirjad, võiks selleks tähtajaks ohutult määrata kuus kuud (FM art. 112).

g) Traditsioonilisema meetodi kõrval, mille korral hüvitamine toimub proportsionaalselt tegelikult kantud kuludega, tuleks finantsmääruse tasemel lubada kindlasummaliste maksete kasutamist (uus art. 113a).

h) Teatavad piirangud abisaajate abikõlblikkusele tuleks kaotada (FM art. 114), et võimaldada toetusi füüsilistele isikutele ja teatavat tüüpi ühendustele, mis ei ole juriidilised isikud.

i) Toetusmenetlusest kõrvale jätmise sätetes peaks olema toodud samasugune eristamine raskusastme järgi nagu hangete (vt eelpool punkti 5.6 esimese lõigu punkt b) korral (FM art. 114).

j) Selgesõnaliselt tuleb sätestada juhud, mille korral meetme rakendamise eelduseks on rahalise toetuse andmine kolmandatele osapooltele.

5.7. Raamatupidamisarvestus

Esimese osa VII jaotise puhul olulisi muudatusettepanekuid ei ole (FM art. 121–138). Vajalik on ainult järgmine selgitus: täpsustada tuleks võimalust laiendada konsolideerimise ulatust EÜ raamatupidamiseeskirjade kohaselt.

5.8. Finantsmääruse teises osas käsitletud spe tsiifilised poliitikavaldkonnad

a) I jaotis: põllumajandus. Mõnedele muudatustele o n viidatud juba eelpool punktis 5.1 (Eelarvepõhimõtted). Peale selle:

- Terminoloogia vajab kohandamist seoses uue Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi loomisega.

- Esialgseid kulukohustusi saab võtta tavapärase kahekuulise tähtaja möödumisel pärast liikmesriikide kulude eelarvestuse saamist, kui oodatakse assigneerinute ümberpaigutamise otsust.

- Ümberpaigutusi käsitlev finantsmääruse artikkel 153 on ebatäpne: viidata tuleks ainult teatamise korrale artiklis 23.

b) II jaotis: struktuurifondid

- Terminoloogia vajab kohandamist pealkirjas ja artikli 155 lõigetes 1 ja 3, et viidata konkreetselt struktuurifondidele, ühtekuuluvusfondile, kalandusfondidele ja maaelu arengu fondile.

- 2006. aasta järgseid struktuurimeetmeid käsitletavates komisjoni ettepanekutes uute põhiõigusaktide kohta on sätestatud assigneeringute automaatse vabastamise peatumine juhtudel, mil vääramatu jõud tõsiselt takistab meetmete rakendamist. Seetõttu ei ole assigneeringute taaskasutatavaks muutmine kõnealusel juhul enam vajalik. Komisjon peab siiski õigustatuks säilitada komisjoni enda tehtud „ilmse vea” juhtum (art. 157). See võimaldab võtta kulukohustusi, häirimata sealjuures assigneeringute üldist planeerimist seitsmeaastaseks perioodiks.

c) III jaotis: teadusuuringud

Erandlikult peaks rangelt määratletud tingimuste alusel olema võimalik muuta vabastatud assigneeringud uuesti kasutatavaks teadusuuringute raamprogrammide puhul; see võimaldab võtta vabastatud assigneeringud, mis on kirjendatud projektidesse, mida ei ole täielikult või osaliselt rakendatud, uuesti kasutusse piisavalt kvaliteetsete alternatiivsete projektide jaoks.

5.9. Talitused

Institutsioonidevahelistel Euroopa talitustel peaks olema lubatud tegutseda volitatud eelarvevahendite käsutajatena assigneeringute puhul, mis vastavad muude institutsioonide eelarvetele.

5.10. Põhiseaduse leping

Komisjon on esitanud käesoleva ettepaneku selle vastuvõtmise kuupäeval kehtinud õigusaktide kohaselt. Põhiseaduse lepingu ratifitseerimisel tehakse ettepanek finantsmääruse muutmiseks vastavalt vajadusele.

2005/0090 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

[kuupäev]

millega muudetakse määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 279,

võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 183,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[2],

võttes arvesse kontrollikoja arvamust[3],

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002[4] (edaspidi „finantsmäärus”) on kehtestatud finantsjuhtimise reformi õiguslikud alused. Sellisena tuleks selle olulisi elemente säilitada ja tugevdada. Peale selle on finantsmäärusega sätestatud eelarvepõhimõtted, mida tuleks järgida kõigis õigusaktides ja millest erandeid tuleks teha võimalikult vähe.

(2) Praktilised kogemused näitavad, et teatavad muudatused on õigustatud, et lihtsustada eelarve täitmist ja selle aluseks olevate poliitiliste eesmärkide saavutamist ning kohandada mõnesid menetluslikke ja dokumentidele esitatavaid nõudeid, et viia need kaasnevate kulude ja riskidega paremini vastavusse.

(3) Kõik muudatused peavad kaasa aitama komisjoni reformieesmärkide saavutamisele, peaksid aitama parandada või tagada usaldusväärset finantsjuhtimist ning tõhustada ühenduse finantshuvide kaitset pettuse ja ebaseaduslike tegevuste eest, aidates sellega kaasa piisava kindluse saavutamisele finantstehingute seaduslikkuses ja korrapärasuses.

(4) Mõned muudatused on vajalikud, et võtta arvesse uusi õigusakte perioodiks 2007 - 2013 eelarve tulude ja kulude sätete rakendamise kohta, et tagada ühtsus nende aktide ja finantsmääruse vahel.

(5) Põhimõtet, et eelarve täitmist käsitlevad muud õigusaktid peavad olema finantsmäärusega kooskõlas, tuleks veelgi rõhutada.

(6) Mõnedes punktides on eelarvepõhimõtteid silmas pidades vaja suuremat tõhusust ja läbipaistvust, et paremini vastata tegevusvajadustele.

(7) Eelarve ühtsuse põhimõtte puhul tuleks eelmaksetest saadud intresse reguleerivaid eeskirju lihtsustada. Nimetatud intressi sissenõudmisega kaasnev halduskoormus on ebaproportsionaalne taotletava eesmärgiga ja tõhusam oleks lubada arvata intress maha abisaajale tehtavast viimasest maksest.

(8) Seoses aastasuse põhimõttega tuleks funktsionaalsete vajaduste rahuldamiseks suurendada paindlikkust ja läbipaistvust. Erandlikult tuleks lubada assigneeringute järgmisesse perioodi ülekandmist kulude puhul, mis lähevad põllumajandustootjate otsetoetusteks uue Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) raames. Lubada tuleks kulude eelnevat sidumist kulukohustustega häda- ja humanitaarabi puhul, et ühendus saaks asjakohaselt reageerida, kui rahvusvaheline katastroof leiab aset eelarveaasta lõpus.

(9) Uute põllumajanduseeskirjade kohased liikmesriikide maksetaotlused on enamasti koondatud eelarveaasta n algusesse. Seetõttu tuleks kaotada EAGF jooksvate halduskulude katmiseks (alates aasta n-1 15. novembrist) võetavate eelnevate (aasta n eelarves ettenähtud) kulukohustuste maksimumkünnis viimase vastuvõetud põllumajanduseelarve puhul. Mis puudutab piirangut halduskulude eelnevaks sidumiseks kulukohustustega, siis tuleks teksti muuta selliselt, et see viitaks eelarvepädevate institutsioonide otsustatud assigneeringutele.

(10) Veterinaarmeetmete rahastamise EAGF liigendamata assigneeringutest takistab põhjendamatult nende meetmete rakendamist, eelkõige järgmisse perioodi ülekandmise võimalustele seatud piirangute tõttu. Seetõttu tuleks selliste kulude puhul lubada liigendatud assigneeringute kasutamist, sest sel viisil saaks paremini arvesse võtta nende meetmete mitmeaastast iseloomu.

(11) Seoses kõikehõlmavuse põhimõttega tuleks sihtotstarbelise tulu loetelusse lisada kaks punkti. Esiteks, nagu praegu on lubatud teatavate uurimisprogrammide korral, peaks liikmesriikidel olema võimalik teha sihtotstarbelise tuluna käsitletavaid ühekordseid makseid välissuhete programmide projektidesse, mida haldab komisjon. Teiseks tuleks tulu väljavahetatavate või mahakantavate sõidukite, seadmete, seadmete, materjalide, ning teadusliku ja tehnilise aparatuuri müügist käsitleda sihtotstarbelise tuluna, et ergutada eelarvevahendite käsutajaid saama nende realiseerimise eest parimat võimalikku hinda.

(12) Praegu peab komisjon enne annetuste, näiteks kingituste või annakute, millega kaasnevad kulutused, vastuvõtmist saama eelarvepädevatelt institutsioonidelt loa. Tarbetute ja tülikate menetluste vältimiseks peaks loa saamine olema kohustuslik vaid oluliste kulutuste korral.

(13) Seoses eelarve sihtotstarbelisuse põhimõttega tuleks assigneeringute ümberpaigutamist reguleerivaid eeskirju teatud punktides lihtsustada ja selgitada, sest praktikas on need osutunud tülikaks ja ebaselgeks. Finantsmääruse artikkel 22 oli mõeldud kohaldamiseks muudes institutsioonides kui komisjon, sest komisjonil on eraldi kord. Seda sätet tuleks seetõttu vastavalt muuta.

(14) Vastavalt „teatamise korrale” teavitavad komisjon ja teised institutsioonid oma ümberpaigutuste ettepanekutest eelarvepädevaid institutsioone, kes vastuväidete esitamise soovi korral võivad tugineda tavalisele menetluskorrale. Sellistel juhtudel kohaldatakse eelarvepädevate institutsioonide vastuvõetava ümberpaigutusi käsitleva otsuse suhtes teoreetiliselt tavapäraseid tähtaegu. Samas ei ole tekstis välja toodud, mis ajast alates tähtaega arvestama hakatakse, ja see puudus tuleks kõrvaldada.

(15) Muudel institutsioonidel peale komisjoni peaks nende eelarvete haldamise lihtsustamise meetmena võimaldama assigneeringute ümberpaigutamist sama peatüki artiklite vahel ilma eelarvepädevaid institutsioone sellest eelnevalt teavitamata.

(16) Tõhusust silmas pidades peaks komisjonil olema lubatud otsustada iseseisvalt ümberpaigutuste üle reservist, kui eelarve koostamise ajal puudub asjakohase meetme kohta põhiõigusakt finantsmääruse artiklis 49 määratletud tähenduses, kuid see võetakse vastu sama aasta jooksul.

(17) Komisjoni haldusalaste ümberpaigutuste eeskirjad tuleks viia vastavusse uue tegevuspõhise eelarvestamise struktuuriga. Seega peaks „teatamise kord” piirduma ümberpaigutustega sama jaotise halduspeatüki artiklite vahel, kui need ületavad 10% eelarveaasta assigneeringutest. Teiselt poolt peaks komisjon iseseisvalt otsustama ümberpaigutuste üle erinevate jaotiste artiklite vahel, millest rahastatakse samaliigilisi kulusid.

(18) Finantsmääruse artikleid 26, 45 ja 46 peaks muutma, sest kolmandatele riikidele antavate ühenduse laenude ja laenutagatistega seotud reserv on kaotatud ja vastu on võetud uus kord välistegevuse tagatisfondi vahendite tagamiseks.

(19) Eelarvemenetluses on finantsmääruse artiklis 29 kehtestatud nõue eelarve avaldamiseks kahe kuu jooksul pärast vastuvõtmist osutunud ebarealistlikuks: kolm kuud oleks teostatavam. Artiklisse 33 peaks lisama „tegevusaruande” mõiste, et muuta ametlikuks üks tegevuspõhise eelarvestamise põhielemente. Artiklis 46, mis käsitleb eelarve sisu, tuleks maksegraafikud lisada mitte eelarve, vaid esialgse eelarveprojekti juurde kuuluvate töödokumentide hulka, sest need ei ole eelarvemenetluse juures asjakohased ja on asjatult koormavad.

(20) Seoses haldusmeetoditega peaks kaotama finantsmääruse artikli 53 lõikes 3 sätestatud piirangu, mille kohaselt võib eelarvet täita koostöös liikmesriikidega ainult Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) ja struktuurifondide puhul, sest koostöös liikmesriikidega hakatakse nüüd täitma ka muid programme. Artikli 53 lõikes 7 sätestatud nõuded eelarve täitmisele ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega peaksid olema selgemini väljendatud. Artiklis 54 sätestatud siseriiklike avalik-õiguslike asutuste kasutamise kriteeriume tuleks lihtsustada, et muuta nende kasutamine lihtsamaks ja vastata kasvavatele tegevusvajadustele, ning sätte kohaldamisala tuleks laiendada rahvusvahelistele avalik-õiguslikele asutustele. Artikkel 54 peaks selgitama ka seisukohta erijuhu moodustavate erinõunike ja esinduse juhatajate suhtes, kelle nõukogu on ametisse nimetanud teatavate ühise välis- ja julgeolekupoliitika meetmete haldamiseks.

(21) Liikmesriikide kohustused eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega tuleks üksikasjalikumalt välja tuua, et võtta arvesse käimasolevaid institutsioonidevahelisi arutelusid seoses eelarve täitmise aruande kinnitamismenetlusega ja asjakohaste kontrollisüsteemidega, mis tuleb kehtestada selliselt, et nad peegeldaksid liikmesriikide ja komisjoni vastastikuseid kohustusi. Võttes arvesse ühise kontrolliraamistiku vajadust, tuleks tugevdada komisjoni läbiviidavaid kontrolle eelarve detsentraliseeritud või kaudsel tsentraliseeritud täitmisel, ja kui see on asjakohane, siis täitmisel koostöös liikmesriikidega.

(22) Täitmisülesannete eraõiguslikele asutustele delegeerimise keeldu finantsmääruse artiklis 57 tuleks muuta, sest selle keelu tingimused on osutunud tarbetult rangeteks. Näiteks peaks komisjonil reisibüroolt või konverentsikorraldajalt teenuste tellimise korral olema võimalik teha viimastele ülesandeks ka kulude hüvitamine konverentsil osalejatele tingimusel, et on tagatud, et eraettevõte ei saa kasutada kaalutlusõigust.

(23) Volitatud eelarvevahendite käsutajal peaks olema õigus anda asi üle finantsrikkumiste uurimise toimkonnale, kui ta leiab, et toimunud on finantsrikkumine.

(24) Seoses peaarvepidajaga tuleks selgitada tema kohustust tõendada raamatupidamisaruanded finantsteabe alusel, mille eelarvevahendite käsutajad on talle esitanud.

(25) Seoses siseaudiitoriga peaks selgitama komisjoni siseaudiitori ja ühenduse poolt loodud asutuste vahelist suhet. Nendel asutustel peaksid olema oma siseauditi üksused, mis alluvad asutuste juhatustele, samal ajal kui komisjoni siseaudiitor annab komisjoni menetlustest ja süsteemidest aru kolleegiumile. Komisjoni siseaudiitoril peaks olema vajalik tõendada ainult seda, et asutuse siseauditi ülesanded on vastavuses rahvusvaheliste standarditega, ja sel eesmärgil peaks tal olema võimalik viia läbi kvaliteediauditeid.

(26) Summade sissenõudmise eeskirju tuleks muuta selgemaks ja rangemaks, et võtta arvesse hiljutist kohtupraktikat ja paremini tagada ühenduste finantshuvide kaitse. Sundkorras sissenõudmist tuleks lihtsustada, sätestades finantsmääruse artiklis 72, et ühenduse nõuete suhtes saab samuti kohaldada vahendeid, mis on vastu võetud kooskõlas EÜ asutamislepingu sätetega, mis käsitlevad õigusalase koostöö piiriülese toimega meetmeid tsiviilasjus, mis tähendab eelkõige seda, et ühe tööpiirkonna kohtute kehtestatud nõuet tuleb tunnustada teistes kohtute tööpiirkondades lihtsustatud menetluse korras. Sissenõudmise tõhususe parandamiseks peaks lisama uue artikli 73a, mille kohaselt liikmesriikidelt nõutakse ühenduse nõuete käsitlemist samamoodi, nagu nad käsitlevad maksunõudeid oma tööpiirkondades.

(27) Kehtestama peaks nõuete kehtivuse aegumistähtaja. Erinevalt paljudest liikmesriikidest ei kohaldata ühenduse puhul aegumistähtaegu, mille korral finantsnõuded teatud aja möödudes aeguvad. Samuti ei ole ühenduse jaoks kehtestatud aegumistähtaegu kolmandate isikute vastu pööratud nõuete sissenõudmisel. Sellise aegumistähtaja kehtestamine uues artiklis 73b on vastavuses usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

(28) Seoses riigihankelepinguid reguleerivate eeskirjadega peaks tegema teatavad tehnilised kohandused, et tagada finantsmääruse terminoloogia täielik kooskõla terminoloogiaga, mida on kasutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis 2004/18/EÜ riiklike teenuslepingute, riiklike tarnelepingute ja riiklike ehitustöölepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta[5]. Selle direktiivi alusel liikmesriikidele avanenud võimaluse kuulutada hankemenetlused salajaseks peaks finantsmääruse artikli 91 kohaselt tegema kättesaadavaks ka ühenduse institutsioonidele.

(29) Finantsmääruse eeskirjad pakkujate menetlusest kõrvale jätmise kohta kehtestavad ühenduse institutsioonide jaoks rangema korra kui on sätestatud direktiivis 2004/18/EÜ. Finantsmääruses ei tehta mingit eristust kõige tõsisemate menetlusest kõrvale jätmise põhjuste ja muude põhjuste vahel. Direktiivis 2004/18/EÜ aga tehakse selline eristus ja sellise eristuse tegemise võimalus tuleks anda ka ühenduse institutsioonidele. Finantsmääruse artiklites 93 ja 94 peaks olema toodud kõige tõsisemad menetlusest kõrvale jätmise juhud, mille korral see peaks olema kohustuslik, jättes samas tellijale võimaluse riskianalüüsi alusel lisada muid menetlusest kõrvale jätmise juhtusid. Sama eristuse peaks tegema toetuste suhtes finantsmääruse artiklis 114. Finantsmääruse artiklis 96 sätestatud karistuste kohta käivaid eeskirju tuleks vastavalt muuta.

(30) Finantsmääruse artiklis 93 peaks riigihankemenetluses osalevatele taotlejatele või pakkujatele tegema vastava nõudmise korral kohustuslikuks tõendada, kes on pakkumise esitanud juriidilise isiku omanikud või juhtimis-, kontrolli või võimuesindajad.

(31) Finantsmääruse artikli 95 kohaselt peavad kõik institutsioonid pidama andmekogu selliste taotlejate või pakkujate kohta, kes on artiklite 93 või 94 kohaselt mõnes menetlusest kõrvale jätmist põhjustavas olukorras, ja võimaldama juurdepääsu üksteise andmekogudele. Kulutasuvam, kuid siiski kooskõlas nimetatud põhimõttega, oleks võimaldada väikestel institutsioonidel, millel on vähe hankemenetlusi, täita seda kohustust ühise andmekogu kasutamise teel.

(32) Järjestikused teadusuuringute raamprogrammid on lihtsustanud komisjoni tööd, sätestades konkreetsed lihtsustatud eeskirjad, mis reguleerivad välisekspertidega sõlmitavaid lepinguid hinnangute andmiseks ja tehniliseks toeks. Finantsmääruse artiklites 91 ja 97 peaks sätestama samasugused tingimused kõigi teiste programmide jaoks, mille puhul esineb vajadus sellise menetluse järele.

(33) Institutsioonide kohustus peatada hankemenetlus või leping pettuse või rikkumise korral finantsmääruse artikli 103 alusel vajab selgitamist, et kohustused oleksid arusaadavad ja neid oleks võimalik kohaldada.

(34) Toetusi käsitlevaid eeskirju oleks vaja lihtsustada. Nõuded kontrollimistele ja tagatistele peaksid olema paremini vastavuses kaasnevate finantsriskidega. Kõigepealt peaks mõned olulised muudatused tegema finantsmääruses, et hiljem saaks rakenduseeskirjades ette näha üksikasjalikud sätted. Finantsmääruse artiklis 108 tuleks toetuste kohaldamisala selgemaks muuta, seda eelkõige laenudega seotud toimingute ja kapitaliosalustega seonduva rahastamise puhul. Lisada tuleb proportsionaalsuse põhimõte.

(35) Asjakohane oleks rakenduseeskirjades nimetatud erandid kasumi taotlemist keelavate eeskirjade sätetest lisada ka finantsmäärusesse. Lisaks peaks finantsmääruse artikkel 109 üheselt välja tooma selle, et teatavate meetmete jaoks antaksegi toetust just selleks, et aidata tugevdada finantssuutlikkust või tuua kasumit.

(36) Eeskirjad, mille kohaselt peab toetusi andma pakkumiskutsete alusel, on tõestanud oma kasulikkust. Ometi on kogemused näidanud, et teatavates olukordades ei jäta meetme iseloom abisaajate suhtes valikuvõimalust, ja finantsmääruse artiklis 110 peaks selliste erandlike juhtude esinemist selgesõnaliselt tunnistama.

(37) Eeskirju, mille kohaselt ühe meetme kohta ei tohi ühele ja samale abisaajale anda rohkem kui ühe toetuse, tuleks kohandada, sest mõned põhiõigusaktid lubavad ühenduse rahastatavaid toetusi kombineerida ja selliste juhtude arv võib tulevikus kasvada, et tagada kulutasuvus. Ometi tuleks kasutada juhust, et tuua finantsmääruse artiklis 111 selgelt välja, et samasid kulusid ei saa ühenduse eelarvest kunagi rahastada kaks korda.

(38) Toetuste andmisel jooksvate kulude katteks on reegel, et vastav leping tuleb allkirjastada enne nelja kuu möödumist abisaaja majandusaasta algusest, osutunud tarbetult rangeks ning seetõttu võiks finantsmääruse artiklis 112 selleks tähtajaks ohutult määrata 6 kuud.

(39) Selguse ja läbipaistvuse huvides peaks finantsmääruse uues artiklis 113a lubama kindlasummaliste maksete kasutamist traditsioonilisema meetodi kõrval, mille korral hüvitatakse tegelikult kantud kulud.

(40) Finantsmääruse artiklis 114 peaks kaotama teatavad piirangud abisaajate abikõlblikkusele, et võimaldada toetusi füüsilistele isikutele ja teatavat tüüpi ühendustele, mis ei ole juriidilised isikud.

(41) Kuigi toetuste andmist jätkatakse valikukriteeriumide ja toetuste andmise kriteeriumide põhjal, puudub praktikas vajadus nende kriteeriumide hindamise järele sama komisjoni poolt, mistõttu tuleks see nõue finantsmääruse artiklist 116 välja jätta.

(42) Finantsmääruse artiklis 120 sätestatud tingimused abisaajate korraldatavatele hangetele on ebaselged ja vajavad lihtsustamist. Peale selle tuleb selgesõnaliselt sätestada juhud, mille korral meetme rakendamise eelduseks on rahalise toetuse andmine kolmandatele osapooltele.

(43) Seoses raamatupidamisarvestuse ja -aruandlusega peaks finantsmääruse artiklis 121 olema toodud võimalus rahvusvaheliste standardite kohaselt kindlaks teha, milliste asutuste raamatupidamisarvestuse ja -aruandluse konsolideerimine on komisjoni peaarvepidaja pädevuses lisaks neile, kes saavad ühenduse toetusi.

(44) Kuna uus EAGF asendab alates 2007. aastast EAGGF-i, vajab terminoloogia kohandamist teise osa I jaotise pealkirjas ja finantsmääruse artiklites 148-151. Artiklis 151 on vaja selgitust selle kohta, et esialgseid kulukohustusi saab võtta tavapärase kahekuulise tähtaja möödumisel pärast liikmesriikide kulude eelarvestuse saamist, kui oodatakse assigneerinute ümberpaigutamise otsust. Ümberpaigutusi käsitlev artikkel 153 vajab selgitamist.

(45) Lisaks teise osa II jaotise pealkirjale tuleks terminoloogiat kohandada ka finantsmääruse artikli 155 lõigetes 1 ja 3, et viidata ainult struktuurifondidele, ühtekuuluvusfondile, kalandusfondile ja maaelu arengu fondile. Viited ühinemiseelsetele struktuurimeetmetele (ISPA) ja põllumajandusmeetmetele (SAPARD) peaks välja jätma, sest nendega kaasneb artikli 164 kohane detsentraliseeritult toimuv haldamine kolmandates riikides ja nende rakendamist jätkatakse suures osas samal viisil nagu praegu. Vabastatud assigneeringute taaskasutatavaks tegemisel peaks finantsmääruses säilitama sätte ainult juhtudeks, mil komisjon on teinud „ilmse vea”, sest uutes struktuurimeetmeid reguleerivates põhiõigusaktides perioodiks 2007–2013 sisalduvad sätted „vääramatu jõu” kohta.

(46) Finantsmääruse artiklisse 160 on vaja lisada säte, mis käsitleb Euroopa Söe- ja Teraseühenduse likvideerimisest saadavat sihtotstarbelist tulu ja vastavate assigneeringute taaskasutatavaks tegemist.

(47) Osaliselt või täielikult rakendamata jäetud projektidesse kirjutatud assigneeringuid peaks saama uuesti kasutusele võtta. See peaks olema võimalik ainult rangete tingimuste alusel ja ainult teadusuuringute valdkonnas, sest teadusuuringute projektid on seotud kõrgema finantsriskitasemega kui teiste poliitikavaldkondade omad.

(48) Seoses välismeetmetega peaks selgitama, et kolmandate riikide kohaldatavad toetusmenetlused tuleb detsentraliseeritud haldamise korral täpsustada nende riikidega sõlmitud rahastamiskokkulepetes. Sellega seadustatakse kehtiv tava.

(49) Seoses Euroopa talitustega peaks haldamise lihtsustamiseks tegema institutsioonidele võimalikuks delegeerida eelarvevahendite käsutaja volitused nende vastavatesse eelarveosadesse kirjendatud assigneeringute haldamiseks edasi institutsioonidevaheliste Euroopa talituste juhatajatele. Muutmata sealjuures nende sisu, peaks finantsmääruse artiklid 171, 173 ja 176 pisut ümber struktureerima, et selgitada talituste juhatajatele delegeeritud eelarvevahendite käsutaja volituste edasivolitamist.

(50) Määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 tuleks seega vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 muudetakse järgmiselt:

(1) Artikli 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Käesoleva määrusega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve (edaspidi „eelarve”) koostamise ja täitmise ning aruandluse esitamise ja auditeerimise eeskirjad.”

(2) Artikkel 2 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 2

Kõik mõnes muus õigusaktis sisalduvad sätted, mis käsitlevad eelarve täitmist tulude ja kuludena, peavad eelkõige olema kooskõlas II jaotises sätestatud eelarvepõhimõtetega.”

(3) Artikli 5 lõige 4 asendatakse järgmisega:

„4. Kui artiklitest 5a, 18 ja 74 ei tulene teisiti, kirjendatakse Euroopa ühendustele kuuluvatelt vahenditelt saadud intressid eelarvesse muu tuluna.”

(4) Esimese osa II jaotise 1. peatükki lisatakse artikkel 5a:

„Artikkel 5a

1. Eelmaksetest saadud intressid kirjendatakse asjakohasesse programmi või meetmesse ning arvatakse maksmisel makse saajale võlgnetavate summade saldost maha.

Käesoleva finantsmääruse rakenduseeskirjades (edaspidi „rakenduseeskirjad”) täpsustatakse juhud, mille korral vastutav eelarvevahendite käsutaja nõuab erandina sellised intressid iga-aastaselt sisse sissenõudekorralduse abil. Sellised intressid tasutakse eelarvesse muu tuluna.

2. Intresse ei tasuta Euroopa ühendustele järgmistel juhtudel:

a) eelmaksete korral, mille summa rakenduseeskirjade kohaselt ei ole märkimisväärne;

b) artiklis 88 nimetatud hankelepingute alusel tehtavate eelmaksete korral;

c) liikmesriikidele tehtavate eelmaksete korral;

d) ühinemiseelse abi raames tehtavate eelmaksete korral;

e) institutsioonide liikmetele ja personalile Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade ja Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimuste (edaspidi „personalieeskirjad”) kohaselt tehtavate palga ettemaksete korral;

f) eelmaksete korral, mis tehakse eelarve täitmisel vastavalt artikli 53 lõike 1 punktile c ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega.”

(5) Artikli 8 lõikele 1 lisatakse järgmine lause:

„Ettemakstud summasid käsitletakse järgmise eelarveaasta tuludena.”

(6) Artiklile 12 lisatakse lõige:

„Siiski võib häda- ja humanitaarabiks mõeldud assigneeringuid nõuetekohaselt põhjendatud erandlikel juhtudel alates jooksva aasta 15. detsembrist kulukohustustega siduda järgmiseks eelarveaastaks ettenähtud assigneeringute arvelt. Sellised kulukohustused ei tohi ületada ühte neljandikku viimase vastuvõetud eelarve vastaval eelarvereal esitatud assigneeringutest.”

(7) Artikli 16 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Artiklis 61 osutatud rahavoogude haldamiseks lubatakse peaarvepidajal ja avansikontode puhul nende haldajatel ja komisjoni välistalituse haldusjuhtimise puhul vastutaval eelarvevahendite käsutajal teha tehinguid omavääringutes, nagu on sätestatud rakenduseeskirjades.”

(8) Artikli 18 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

a) Lisatakse punkt aa:

„aa) osamaksed, mida liikmesriigid, teised doonorriigid või rahvusvahelised organisatsioonid teevad asjakohase põhiõigusakti kohaselt teatavatesse välisabiprojektidesse või programmidesse, mida rahastab ühendus ja haldab komisjon nende nimel;”

b) Lisatakse punkt ea:

„ea) tulu väljavahetatavate või mahakantavate sõidukite, seadmete, sisseseade, materjalide ning teadusliku ja tehnilise aparatuuri müügist;”

(9) Artikli 19 lõike 2 esimene lause asendatakse järgmisega:

„Annetusi, millega kaasnevad olulised rahalised kulutused, võib komisjon vastu võtta ainult Euroopa Parlamendi ja nõukogu loal, kes teevad otsuse kahe kuu jooksul komisjoni taotluse saamise kuupäevast arvates.”

(10) Artikkel 22 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 22

1. Iga institutsioon, välja arvatud komisjon, võib oma eelarveosa piires teha ümberpaigutusi:

a) ühest jaotisest teise ühtekokku kuni 10% ulatuses eelarveaasta assigneeringutest eelarvereal, millest ümberpaigutus tehakse;

b) ühest peatükist teise ilma piiranguteta.

2. Kolm nädalat enne lõikes 1 osutatud ümberpaigutuste tegemist teatavad institutsioonid eelarvepädevatele institutsioonidele ja komisjonile oma kavatsustest. Kui ükskõik kumb eelarvepädev institutsioon esitab kõnealuse aja jooksul mõjuvaid põhjusi, kohaldatakse artiklis 24 sätestatud korda.

Eelarvepädevad institutsioonid teevad otsuse kõnealuste ümberpaigutuste kohta artiklis 24 sätestatud tähtaja jooksul, mida hakatakse arvestama alates kuupäevast, mil eelarvepädev institutsioon neile kavatsetavast ümberpaigutusest teatas.

3. Iga institutsioon, välja arvatud komisjon, võib eelarvepädevatele institutsioonidele teha ettepaneku ümberpaigutusteks oma eelarveosa piires ühest jaotisest teise, kui need ületavad ülemmäära, milleks on 10% eelarveaasta assigneeringutest eelarvereal, millest ümberpaigutus tehakse. Eelarvepädev institutsioon teavitab komisjoni sellest nõuetekohaselt. Nende ümberpaigutuste suhtes kohaldatakse artiklis 24 kehtestatud korda.

4. Iga institutsioon, välja arvatud komisjon, võib oma eelarveosa piires teha ümberpaigutusi peatükkide sees ilma eelarvepädevaid institutsioone sellest eelnevalt teavitamata.”

(11) Artiklit 23 muudetakse järgmiselt:

a) Lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

i) punkt b asendatakse järgmisega:

„b) personali- ja talituskulude puhul paigutada assigneeringuid ümber ühest jaotisest teise ainult artiklite vahel, millest finantseeritakse samaliigilisi kulusid”;

ii) Lisatakse punkt d:

„d) paigutada assigneeringuid artiklis 43 viidatud „määratlemata otstarbega assigneeringute” jaotisest ümber juhul, kui asjakohase meetme kohta puudub põhiõigusakt eelarve koostamise ajal, kuid see võetakse vastu eelarveaasta jooksul.”

iii) Teine lõik jäetakse välja.

b) Lisatakse lõige 1a:

„1a. Komisjon teavitab eelarvepädevaid institutsioone kolm nädalat enne:

a) ümberpaigutuste tegemist sama jaotise haldusassigneeringutele vastava peatüki artiklite vahel, kui selline ümberpaigutus ületab 10% eelarveaasta assigneeringutest, mis on kirjendatud artiklisse, kust ümberpaigutus tehakse;

b) lõike 1 punktis c osutatud ümberpaigutuste tegemist.

Kui ükskõik kumb eelarvepädev institutsioon esitab eespool viidatud kolme nädala jooksul mõjuvaid põhjusi, kohaldatakse artiklis 24 sätestatud korda. Eelarvepädevad institutsioonid teevad otsuse kõnealuste ümberpaigutuste kohta artiklis 24 sätestatud tähtaja jooksul, mida hakatakse arvestama alates kuupäevast, mil komisjon eelarvepädev institutsioon kavatsetavast ümberpaigutusest teatas.”

c) Lõikes 2 asendatakse sõnad „lõike 1 punktis c” sõnadega „lõigetes 1 ja 1a”.

(12) Artikli 26 lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Komisjoni ettepaneku põhjal otsustavad eelarvepädevad institutsioonid ümberpaigutuste üle, mille eesmärk on võimaldada hädaabireservi kasutamist. Iga toimingu kohta tuleb esitada eraldi ettepanek.”

(13) Artikli 29 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Euroopa Parlamendi president laseb lõplikult vastuvõetud eelarve ja paranduseelarved avaldada Euroopa Liidu Teatajas .

Eelarve avaldatakse kolme kuu jooksul alates selle lõpliku vastuvõtmise kuupäevast.

Konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ja iga institutsiooni koostatud eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruanded avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .”

(14) Artikli 33 lõike 2 punkt d asendatakse järgmisega:

„d) tegevusaruanded, mis sisaldavad teavet kõikide mitmesugustele meetmetele varem seatud eesmärkide saavutamise ja näitajate abil mõõdetavate uute eesmärkide kohta; hindamistulemustega tutvutakse ja neid kasutatakse väljapakutud eelarvemuudatuse tõenäoliste kasutegurite tõendamiseks.”

(15) Artikli 40 punktis a eestikeelne tekst ei muutu.

(16) Artiklit 43 muudetakse järgmiselt:

a) Lõike 1 teises lõigus asendatakse sõnad „artiklis 24” sõnadega „artiklites 23 ja 24”.

b) Lõikes 2 asendatakse sõnad „artikli 24” sõnadega „artiklite 23 ja 24”.

(17) Artikli 44 teises lõigus asendatakse sõnad „artiklites 22, 23 ja 25” sõnadega „artiklites 23 ja 25”.

(18) Artikkel 45 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 45

1. Komisjoni eelarveosa sisaldab kolmandatele riikidele antava hädaabi reservi.

2. Lõikes 1 osutatud reserv tuleb kasutusele võtta enne eelarveaasta lõppu artiklites 24 ja 26 sätestatud korras tehtavate ümberpaigutuste teel.”

(19) Artikli 46 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

a) Alalõiget 1 muudetakse järgmiselt:

i) Sissejuhatavas lauses eestikeelne tekst ei muutu.

ii) Punkt f jäetakse välja.

iii) Punkt g asendatakse järgmisega:

„g) asjakohased selgitused iga alajaotise kohta vastavalt artikli 41 lõikes 1 määratletule.”

b) Alalõige 2 asendatakse järgmisega:

„(2) iga institutsiooni eelarveosas näidatakse tulud ja kulud punktis 1 toodud struktuuri kohaselt.”

c) Alalõike 3 punkt c asendatakse järgmisega:

„c) teadus- ja tehnotöötajate liigitus, mis võib põhineda nende palgaastmestikul igas eelarves sätestatud tingimuste kohaselt; ametikohtade loetelus tuleb täpsustada nende kõrgkvalifitseeritud teadus- ja tehnotöötajate arv, kellele võimaldatakse erisoodustusi personalieeskirjade erisätete alusel;”

d) Alalõige 5 asendatakse järgmisega:

„(5) eelarveread, kuhu on kirjendatud tulud ja kulud, mis on vajalikud välistegevuse tagatisfondi kasutamiseks.”

(20) Artikli 47 lõike 1 teises lõigus asendatakse sõnad „palgaastmed A1, A2 ja A3” sõnadega „palgaastmed AD 16, AD 15 ja AD 14”.

(21) Artikkel 52 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 52

1. Kõigil finantsjuhtimises osalejatel ja mis tahes teistel isikutel, kes on seotud eelarve täitmise, haldamise, auditeerimise või kontrolliga, on keelatud võtta mis tahes meetmeid, mille tagajärjel võivad nende oma huvid sattuda vastuollu ühenduse huvidega. Sellise vastuolu tekkimisel peab asjaomane isik hoiduma sellistest meetmetest ja suunama asja pädevale asutusele.

2. Huvide vastuolu esineb siis, kui lõikes 1 märgitud finantsjuhtimises osaleja või muu isiku, ülesannete erapooletut ja objektiivset täitmist ohustavad perekonna, tunnete, poliitiliste või rahvuslike sidemete või majanduslike huvidega seotud või muud põhjused, mis tulenevad ühistest huvidest abisaajaga.”

(22) Artiklit 53 muudetakse järgmiselt:

a) Lõiked 3 ja 4 asendatakse järgmisega:

„3. Kui komisjon täidab eelarvet koostöös liikmesriikidega, delegeeritakse täitmisülesanded liikmesriikidele. Seda meetodit kohaldatakse eelkõige teise osa I ja II jaotises osutatud tegevuse suhtes.

Vahendite nõuetekohase kasutamise tagamiseks eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega rakendavad liikmesriigid kõiki meetmeid, mis on vajalikud selleks, et:

a) veenduda, et ühenduse eelarvest rahastatavad meetmed ka tegelikult ellu viiakse ja et neid rakendatakse õigesti;

b) vältida rikkumisi ja pettusi ja tegeleda nendega;

c) nõuda tagasi valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid ja rikkumiste või vigade tagajärjel kaduma läinud vahendid.

Sel eesmärgil viivad liikmesriigid läbi korrapäraseid kontrollimisi ja seavad sisse tõhusa sisekontrollisüsteemi. Vajaduse korral algatavad nad punktides b ja c toodud eesmärke silmas pidades kohtumenetlusi.

4. Kui komisjon täidab eelarvet detsentraliseeritult, delegeeritakse täitmisülesanded kolmandatele riikidele artiklis 56 ja teise osa IV jaotises toodud sätete kohaselt.”

b) Lõige 6 jäetakse välja.

c) Lõige 7 asendatakse järgmisega:

„7. Kui komisjon täidab eelarvet ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega, antakse teatavad täitmisülesanded rakenduseeskirjade kohaselt rahvusvahelistele organisatsioonidele järgmistel juhtudel:

a) alati, kuil komisjon ja rahvusvaheline organisatsioon on seotud pikaajalise raamlepinguga, millega on sätestatud nende koostöö halduslik ja finantskorraldus;

b) alati, kui komisjon ja rahvusvaheline organisatsioon töötavad välja ühisprojekti või -programmi;

c) kui tegemist meetmetega, mille korral mitme rahastaja vahendid ühendatakse ja neid ei kirjendata sihtotstarbelistesse kuluartiklitesse ega -kategooriatesse, st kui tegemist on mitme rahastajaga meetmetega

Need organisatsioonid kohaldavad oma raamatupidamis-, auditi-, järelevalve- ja hankemenetlustes standardeid, mis annavad rahvusvaheliselt tunnustatud standarditest tulenevatega võrdväärsed tagatised.

Rahvusvahelise organisatsiooniga rahastamise kohta sõlmitud leping sisaldab üksikasjalikke sätteid rahvusvahelisele organisatsioonile pandud ülesannete täitmise kohta.”

(23) Artiklit 54 muudetakse järgmiselt:

a) Lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:

„Eelarve täitmisülesannete delegeerimine peab vastama usaldusväärse finantsjuhtimise nõuetele ning tagama vastavuse mittediskrimineerimise põhimõttele ja ühenduse tegevuse läbipaistvuse. Selline täitmisülesannete delegeerimine ei tohi põhjustada huvide vastuolu.”

b) Lõiget 2 muudetakse järgmiselt:

i) punkt c asendatakse järgmisega:

„c) siseriiklikele või rahvusvahelistele avalik-õiguslikele asutustele või eraõiguslikele asutustele, kes osutavad avalikke teenuseid, esitavad piisavad finantstagatised ning vastavad rakenduseeskirjades sätestatud tingimustele.”

ii) Lisatakse punkt d:

„d) isikutele, kellele on usaldatud konkreetsete meetmete rakendamine Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on määratletud vastavas põhiõigusaktis artikli 49 tähenduses.”

c) Lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Sellised asutused või isikud võtavad asjakohaseid meetmeid, et vältida rikkumisi ja pettusi, ja algatavad vajaduse korral kohtumenetlusi, et nõuda tagasi valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid.”

(24) Artiklid 55 ja 56 asendatakse järgmistega:

„Artikkel 55

1. Täitevasutused on ühenduse õigusele alluvad juriidilised isikud, kes on asutatud komisjoni otsusega ja kellele võib täielikult või osaliselt edasi anda ühenduse programmi või projekti teostamise komisjoni huvides ja vastutusel kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 58/2003(*).

2. Vastavate tegevusassigneeringute kasutamise õigus on asutuse juhatajal.

Artikkel 56

1. Kui komisjon täidab eelarvet kaudse tsentraliseeritud halduse korras, nõuab ta kõigepealt usaldusväärse finantsjuhtimise eeskirjade kohaselt tõendeid, et üksustes, millele ta täitmise delegeerib, kasutatakse järgmisi asjakohaseid ja toimivaid süsteeme ja menetlusi:

a) läbipaistvad hanke- ja toetuste andmise menetlused, mis toimivad kedagi diskrimineerimata ja välistavad huvide vastuolu ning on kooskõlas käesoleva määruse asjakohaste sätetega;

b) tõhus toimingute haldamise sisekontrollisüsteem, mis hõlmab ka eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja või neile vastavate ametikohtade ülesannete tõhusat eristamist;

c) toiminguid käsitlev raamatupidamisarvestuse kord ja selline raamatupidamisaruandluse kord, mis võimaldab kindlaks teha, kas ühenduse vahendeid on õigesti kasutatud, ja kajastada ühenduse raamatupidamisarvestuses vahendite kasutamise tegelikku ulatust;

d) sõltumatu välisaudit;

e) teabe üldkättesaadavus ühenduse eeskirjadega ettenähtud tasandil.

2. Detsentraliseeritud halduse korral kohaldatakse lõikes 1 sätestatud kriteeriume kas täies ulatuses või osaliselt, olenevalt komisjoni ja asjassepuutuva kolmanda riigi kokkulepitud detsentraliseerituse astmest.

Asjassepuutuv kolmas riik täidab järgmisi kohustusi:

a) täitma lõikes 1 toodud tingimusi;

b) tagama, et lõike 1 punktis d osutatud auditi viib läbi siseriiklik sõltumatu välisauditi tegemise asutus;

c) kontrollima korrapäraselt, kas ühenduse eelarvest rahastatavaid meetmeid on rakendatud õigesti;

d) võtma vastu asjakohaseid meetmeid, et vältida rikkumisi ja pettusi, ja vajaduse korral, algatama kohtumenetlusi, et nõuda valesti makstud vahendid tagasi.

3. Komisjon tagab delegeeritud ülesannete täitmise järelevalve, hindamise ja kontrolli. Ta võtab oma kontrollsüsteemide abil kontrollimiste tegemisel arvesse kontrollisüsteemide võrdväärsust.

__________

(*) EÜT L 11, 16.1.2003, lk 1.”

(25) Artikli 57 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Komisjon ei või delegeerida eelarvest saadavate vahendite kasutamist, sealhulgas maksmise ja sissenõudmisega seotud ülesandeid, välistele eraõiguslikele üksustele või asutustele, välja arvatud artikli 54 lõike 2 punktis c märgitud juhul või erijuhtudel, mille hulka kuuluvad komisjoni määratud tingimuste ja summade alusel tehtavad maksed komisjoni määratud abisaajatele, ja millega ei kaasne kaalutlusõiguse kasutamine makseid tegeva üksuse või asutuse poolt.”

(26) Artiklit 59 muudetakse järgmiselt:

a) Lisatakse lõige 1a:

„1a. Käesolevas jaotises kasutatakse mõistet „personal” personalieeskirjade alla kuuluvate isikute tähenduses.”

b) Lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. Eelarvevahendite käsutaja volitusi delegeeritakse või delegeeritud volitusi delegeeritakse edasi üksnes personalile.”

(27) Artikli 60 lõike 7 esimene lause asendatakse järgmisega:

„Volitatud eelarvevahendite käsutaja annab oma institutsioonile oma ülesannete täitmisest aru iga-aastase tegevusaruande vormis, millele on lisatud finants- ja haldusteave ning deklaratsioon, milles ta tõendab, et aruandes sisalduv teave annab tõese ja erapooletu ülevaate.”

(28) Artiklit 61 muudetakse järgmiselt:

a) Lisatakse lõige 2a:

„2a. Peaarvepidaja koostab raamatupidamisaruanded lõike 2 kohaselt esitatud teabe põhjal. Artikli 129 lõigete 2 ja 3 kohaselt koostatud lõpliku raamatupidamisaruande juurde lisatakse peaarvepidaja koostatud deklaratsioon, millega ta tõendab, et see on koostatud kooskõlas VII jaotisega ja finantsaruannete lisas toodud raamatupidamispõhimõtete, eeskirjade ja meetoditega.”

b) lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, on ainuüksi peaarvepidajal õigus hallata sularaha ja selle ekvivalente. Ta vastutab nende säilitamise eest.”

(29) Artikli 62 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Peaarvepidaja võib oma ülesannete täitmisel delegeerida teatavad ülesanded alluvale personalile.”

(30) Artikkel 63 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 63

1. Muude tulude kogumiseks peale omavahendite ja väikeste summade maksmiseks vastavalt rakenduseeskirjades määratule võib sisse seada avansikontod.

Artiklis 110 nimetatud häda- ja humanitaarabi valdkonnas võib avansikontosid siiski kasutada suuremate maksete tegemiseks.

2. Avansikontosid varustab vahenditega institutsiooni peaarvepidaja ja nende eest vastutavad tema määratud avansikontode haldajad.”

(31) Artikli 65 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Käesoleva peatüki sätted ei piira kriminaalvastutust, mida võidakse artiklis 64 osutatud isikute suhtes kohaldada asjakohaste siseriiklike õigusnormide ja samuti kehtivate sätete alusel, mis käsitlevad Euroopa ühenduste finantshuvide kaitset ja võitlust Euroopa ühenduste ametnikke või liikmesriikide ametnikke hõlmava korruptsiooni vastu.”

(32) Artiklit 66 muudetakse järgmiselt:

a) Lõike 1 esimene lause asendatakse järgmisega:

„Eelarvevahendite käsutaja on rahaliselt vastutav personalieeskirjade kohaselt, milles sätestatakse, et koosseisulist töötajat, kelle suhtes on kohaldatavad vastavad sätted, võidakse kohustada täielikult või osaliselt hüvitama kahju, mida ühendused on kandnud raske rikkumise tagajärjel, mille ametnik on toime pannud oma ülesannete täitmisel või seoses nende täitmisega, eriti kui ta määrab kindlaks sissenõutavaid summasid, väljastab sissenõudekorraldusi, võtab kulukohustusi või allkirjastab maksekorraldusi käesolevat finantsmäärust ja rakenduseeskirju eirates.”

b) Lisatakse lõige 2a:

„2a. Kui volitatud eelarvevahendite käsutaja leiab, et toimunud on finantsrikkumine, võib ta anda asja üle lõikes 4 nimetatud toimkonnale.”

(33) Artikli 72 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:

„Institutsioon võib täitekorralduse saada ka pädevalt asutuselt tavapärase kohtumenetluse teel. Sel eesmärgil ühtlustatakse selle saadaolevad summad tsiviil- ja kaubandusõiguse kohaselt saadaolevate summadega EÜ asutamislepingu artikli 65 alusel vastuvõetud vahendite tähenduses.”

(34) Artikli 73 lõikele 2 lisatakse teine lõik:

„Vastutav volitatud eelarvevahendite käsutaja võib rakenduseeskirjades sätestatud tingimuste kohaselt kindlaksmääratud saadaoleva summa ka tühistada või seda korrigeerida.”

(35) Lisatakse artiklid 73a ja 73b:

„Artikkel 73a

Ühenduste finantshuvide kaitsmiseks kohaldatakse ühenduste saadaolevate summade suhtes siseriiklikes õigussüsteemides samu eesõigusi kui liikmesriikide avalike asutuste maksunõuete suhtes.

Artikkel 73b

Piiramata sealjuures erimääruste sätete ja ühenduste omavahendite süsteemi käsitleva nõukogu otsuse kohaldamist, kohaldatakse kolmandatele osapooltele esitatavate ühenduste nõuete ja ühendustele esitatavate kolmandate osapoolte nõuete suhtes viieaastast aegumistähtaega.

Aegumistähtaja arvutamise kuupäev ja selle arvestusperioodi katkestamise tingimused sätestatakse rakenduseeskirjades.”

(36) Artikli 75 lõikes 2 sõnad „artikli 49 lõike 2” asendatakse sõnadega „artikli 49 lõike 2 punkti d”

(37) Artikli 77 lõike 3 kolmas lõik asendatakse järgmisega:

„Eelarvelise kulukohustuse summa, millele vastava juriidilise kohustuse kohta ei ole kolme aasta jooksul pärast juriidilise kohustuse allkirjastamist tehtud ühtegi makset artikli 81 tähenduses, tühistatakse.”

(38) Lõike 87 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Kui siseaudiitoriks on koosseisuline töötaja, kannab ta vastutust personali- ja rakenduseeskirjade kohaselt.”

(39) Artiklit 88 muudetakse järgmiselt:

a) Lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Riigihankelepingud on rahalise tasuga seotud lepingud, mis on sõlmitud kirjalikult ühe või enama ettevõtja ja ühe või enama tellija poolt artiklites 104 ja 167 määratletud tähenduses, et täielikult või osaliselt eelarvest tehtava makse eest saada vallas- või kinnisvara või lasta teha töid või osutada teenuseid.”

b) Punkt 2 asendatakse järgmisega:

„2. Käesolev jaotis ei käsitle toetusi, ilma et see piiraks artiklite 93–96 kohaldamist.”

(40) Artikli 90 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Hanketeated avaldatakse eelnevalt, välja arvatud käesoleva määruse artikli 91 lõikes 2 osutatud juhtudel ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/18/EÜ II lisa B osas sätestatud teenuslepingute puhul(**).

_________

(**) ELT L 134, 30.4.2003, lk 114.”

(41) Artiklit 91 muudetakse järgmiselt:

a) Lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Hankemenetluse vorm võib olla üks järgmistest:

a) avatud menetlus;

b) piiratud menetlus;

c) konkurss;

d) läbirääkimistega menetlus;

e) võistlevad läbirääkimised;”

b) Lõike 2 teine lõik jäetakse välja.

c) Lisatakse lõige 4:

„4. Rakenduseeskirjades määratletakse lõikes 1 viidatud hankemenetlus, mida kohaldatakse direktiivi 2004/18/EÜ II lisa B osa kohaste teenuslepingute ja salajaseks kuulutatud lepingute korral, ja sätestatakse erieeskirjad lepingute sõlmimise kohta välisekspertidega hinnangute andmiseks või tehniliseks toeks.”

(42) Artiklid 93 ja 94 asendatakse järgmistega:

„Artikkel 93

1. Vastavalt lõikele 5 jäetakse hankemenetlusest kõrvale taotlejad või pakkujad järgmistel juhtudel:

a) nad on res judicata jõudu omava kohtuotsusega süüdi mõistetud pettuses, korruptsioonis, kuritegelikus ühenduses osalemises, rahapesus või mõnes muus ebaseaduslikus tegevuses, mis kahjustab ühenduste finantshuve;

b) nende suhtes kehtib artiklis 96 viidatud halduskaristus.

2. Tellija võib lõike 5 kohaselt ja riskianalüüsi põhjal otsustada jätta hankemenetlusest kõrvale taotlejad ja pakkujad, kes on mis tahes allpool loetletud olukorras:

a) nad on toetuse andmise menetluse ajal pankrotis või likvideerimisel, kohus on neile määranud halduri, nad on sõlminud kokkuleppe võlausaldajatega, nad on peatanud äritegevuse, nende suhtes on kõnealustes küsimustes algatatud menetlus või nad on siseriiklikes õigusnormides või eeskirjades sätestatud samalaadsest menetlusest tulenevalt analoogilises olukorras;

b) nad on res judicata jõudu omava kohtuotsusega süüdi mõistetud ametialaste käitumisreeglitega seotud süüteos;

c) nad on raskelt eksinud ametialaste käitumisreeglite vastu ja tellija suudab seda mis tahes viisil tõendada;

d) nad ei ole täitnud kohustusi, mis on seotud sotsiaalkindlustusmaksete või maksude tasumisega ja mis tulenevad nende asukohariigi, tellija riigi või lepingu täitmise kohaks oleva riigi õigusnormidest.

3. Menetlusest kõrvale jätmise tingimused määratletakse eelnevalt ja tehakse taotlejatele või pakkujatele teatavaks.

4. Taotlejad või pakkujad peavad tõendama, et nende puhul ei kehti ükski lõikes 1 loetletud olukord, ja kui see on asjakohane, siis ka seda, et nende puhul ei kehti ükski lõikes 2 loetletud olukord.

Juhul kui taotlejad ja pakkujad on juriidilised isikud peab tellija nõudmisel tõendama, kes on pakkumise esitanud juriidilise isiku omanikud.

5. Rakenduseeskirjades määratletakse maksimumperiood, mille kestel lõike 1 punktis a ja lõikes 2 viidatud olukorrad annavad alust taotlejate ja pakkujate hankemenetlusest kõrvale jätmiseks.

Artikkel 94

Lepingut ei või sõlmida taotleja või pakkujaga, kes hankemenetluse käigus:

a) on olukorras, kus neil on huvide konflikt;

b) on hankemenetluses osalemiseks vajalike, tellija nõutavate andmete esitamisel esitanud valeandmeid või on nõutavad andmed esitamata jätnud;

c) on antud hankemenetluse puhul ühes olukordadest, mis tingib menetlusest kõrvale jätmise;

d) teeb olulisi vigu või paneb toime rikkumise või pettuse.”

(43) Artiklile 95 lisatakse järgmine lõik:

„Samas võivad kaks või enam institutsiooni kulude kokkuhoiu eesmärgil leppida kokku ühise andmekogu kasutamises.”

(44) Artikkel 96 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 96

1. Tellija võib määrata järgmisi haldus- või rahalisi karistusi:

a) taotlejad või pakkujad, kes on mõnes artikli 94 punktides b ja d viidatud olukorras;

b) töövõtjatele või abisaajatele, kelle puhul eelarvest rahastatavate lepingute või toetuslepingute rikkumine on kuulutatud tõsiseks lepingurikkumiseks.

Igal juhul annab tellija asjasse puutuvatele isikutele võimaluse esitada oma seisukohad.

2. Lõikes 1 viidatud karistused peavad olema võrdelised lepingu tähtsuse ja süüteo raskusega, ja võivad seisneda järgnevas:

a) taotlejal, pakkujal või töövõtjal ei lubata kuni kümme aastat osaleda eelarvest rahastatavates hankemenetlustes ja toetuste andmise menetlustes;

b) lõike 1 punktis a osutatud juhtudel maksab rahatrahvi taotleja või pakkuja ja lõike 1 punktis b osutatud juhtudel töövõtja või makse saaja, kui need juhud on tõesti tõsised, ületamata seejuures asjaomase lepingu maksumust.”

(45) Artikli 97 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Lepinguid võib sõlmida enampakkumise või majanduslikult soodsaima pakkumise valimise teel või, välisekspertidega hinnangute andmiseks või tehniliseks toeks sõlmitavate lepingute korral, kandidaatide võimekuse alusel.”

(46) Artiklit 98 muudetakse järgmiselt:

a) Lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Pakkumiste või taotluste esitamise korra abil tagatakse, et toimub tõeline konkurents ja et pakkumiste sisu jääb salajaseks seni, kuni need kõik ühel ja samal ajal avatakse.”

b) Lõige 4 asendatakse järgmisega:

„4. Kõiki taotlusi või pakkumisi, mille avamiskomisjon on tunnistanud ettenähtud tingimustele vastavaks, hinnatakse pakkumiskutsega seotud dokumentides sätestatud valiku- ja lepingute sõlmimise kriteeriumide põhjal eesmärgiga teha tellijale ettepanek, kellega leping tuleks sõlmida, või enne elektroonilise oksjoni läbiviimist.”

(47) Artikkel 103 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 103

Pakkumismenetluse tühistamise korral oluliste vigade, rikkumiste või pettuse tõttu peatavad institutsioonid menetluse ja võivad rakendada mis tahes vajalikke meetmeid, sealhulgas menetluse tühistamist.

Kui pärast lepingu sõlmimist selgub, et pakkumismenetluses või lepingu täitmisel on esinenud olulised vead, rikkumised või pettused, siis olenevalt etapist, kuhu menetlus jõudnud on, institutsioonid kas hoiduvad lepingu sõlmimisest või peatavad lepingu täitmise.

Kui sellistes vigades, rikkumistes või pettuses on süüdi töövõtja, võivad institutsioonid olenevalt vigade, rikkumiste või pettuse raskusest lisaks sellele keelduda maksmisest, nõuda tagasi juba makstud summad või lõpetada kõik selle töövõtjaga sõlmitud lepingud.”

(48) Artiklisse 104 lisatakse järgmine lause:

„Nad delegeerivad vastavalt artiklike 59 tellija ametiülesannete täitmiseks vajalikud volitused.”

(49) Artikkel 105 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 105

Kui käesoleva määruse teise osa IV jaotisest ei tulene teisiti, sätestatakse direktiivis 2004/18/EÜ künnised, mille abil määratakse kindlaks:

a) artiklis 90 osutatud avaldamiskord;

b) artikli 91 lõikes 1 osutatud menetluste valik;

c) vastavad tähtajad.”

(50) Artiklit 108 muudetakse järgmiselt:

a) Lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Toetusteks käesoleva jaotise tähenduses ei ole:

a) kulutused institutsioonide personalile;

b) laenud, laenutagatised, artiklis 88 osutatud riigihankelepingud ning makromajandusliku finantsabina ja eelarvetoetusena makstud toetused;

c) erainvestori põhimõtte kohased omakapitaliinvesteeringud ja kapitaliosalused rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides, näiteks Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangas (EBRD) ja Euroopa Investeerimisfondis (EIF);

d) osamaksed, mille ühendused on tasunud liikmemaksudena organisatsioonidele, mille liikmed nad on;

e) kulutused, mis on tehtud eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega, detsentraliseeritult või ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega artikli 53 tähenduses;

f) maksed, mis on tehtud artiklites 54 ja 55 osutatud komisjoni volitatud asutustele ja artiklis 185 osutatud ühenduse asutustele;

g) institutsioonide poolt kutsutud või volitatud isikute kantud reisikulude tagasimaksed ja päevarahad.”

b) Lisatakse lõige 3:

„3. Järgmised summad võrdsustatakse toetustega ja kui see on asjakohane, kohaldatakse nende suhtes käesoleva jaotise sätteid:

a) tulu teatavate laenude intressitoetustelt;

b) omakapitaliinvesteeringud või kapitaliosalused, välja arvatud lõike 2 punktis c osutatud.”

(51) Esimese osa VI jaotise 2. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

„Põhimõtted”

(52) Artikkel 109 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 109

1. Toetuste suhtes kohaldatakse läbipaistvuse, proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid.

Toetused ei või kumuleeruda, neid ei tohi anda tagasiulatuvalt ja nendega peab kaasnema kaasrahastamine.

2. Toetuse eesmärgiks ega tagajärjeks ei tohi olla kasumi tootmine.

3. Lõiget 2 ei kohaldata:

a) füüsilistele isikutele makstavate õppe-, teadusuuringute ja koolitusstipendiumide suhtes;

b) konkursiauhindade suhtes;

c) meetmete suhtes, mille eesmärgiks on tugevdada abisaaja finantssuutlikkust või toota tulu;

d) madala maksumusega toetuste suhtes, mis on artikli 113 lõike 1 punktides b või c sätestatud vormis või nende kombinatsioonis vastavalt rakenduseeskirjadele.”

(53) Artikli 110 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Seda tööprogrammi rakendatakse pakkumiskutsete avaldamise teel, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel või juhul, kui abisaaja või asjaomase meetme tunnuste tõttu ei ole vastava meetme puhul muud valikut.”

(54) Artikkel 111 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 111

Ühe meetme kohta võib ühele ja samale abisaajale anda eelarvest ainult ühe toetuse, välja arvatud juhul, kui asjaomaste põhiõigusaktidega on lubatud teisiti.

Abisaajale võib anda eelarvest ainult ühe tegevustoetuse eelarveaasta kohta.

Mingil juhul ei rahastata samasid kulusid ühenduse eelarvest kaks korda.”

(55) Artiklit 112 muudetakse järgmiselt:

a) Lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Sellistel juhtudel ei tohi rahastamiskõlblikud kulud olla tehtud enne toetustaotluse esitamispäeva, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel, mis on sätestatud põhiõigusaktis, ja kulude puhul, mida on vaja häda- või humanitaarabi nõuetekohaseks andmiseks vastavalt rakenduseeskirjadele.”

b) Lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Tegevustoetuse lepingule võib alla kirjutada kõige rohkem kuus kuud pärast abisaaja eelarveaasta algust. Rahastamiskõlblikud kulud ei tohi olla tehtud enne toetustaotluse esitamist ega abisaaja eelarveaasta algust.”

(56) Lisatakse artikkel 113a:

„Artikkel 113a

1. Toetused võivad olla järgmises vormis:

a) teatava protsendi tegelikult kantud abikõlblike kulude hüvitamine;

b) ühekordsed maksed;

c) kindlasummalised maksed;

d) punktides a, b ja c nimetatud vormide kombinatsioon.

2. Toetused ei tohi ületada üldist absoluutväärtusena väljendatud ülemmäära. Igal juhul kohaldatakse artikleid 109 ja 111.”

(57) Artikkel 114 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 114

1. Toetustaotlused esitatakse kirjalikult.

2. Toetustaotlus võetakse vastu, kui selle on esitanud:

a) juriidiline isik;

b) füüsiline isik, kui meetme laad või taotleja eesmärk seda nõuab.

Erandjuhtudel toetustaotlus võetakse vastu üksuselt, millel kehtiva siseriikliku õiguse kohaselt puudub juriidilise isiku staatus ja mis on asutatud Euroopa Liidu territooriumil, tingimusel et selle esindajad omavad õigust võtta üksuse nimel juriidilisi kohustusi, ja võtavad rahalise vastutuse.

3. Toetusi ei või anda taotlejatele, kes on toetuste andmise menetluse ajal mõnes artikli 93 lõikes 1 ja artiklis 94 osutatud olukorras või, kui see on asjakohane, siis mõnes artikli 93 lõikes 2 nimetatud olukorras.

Taotlejad peavad tõendama, et ükski esimeses lõigus mainitud olukord nende puhul ei kehti.

4. Eelarvevahendite käsutaja võib vastavalt artiklile 96 määrata taotlejatele tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid haldus- ja rahalisi karistusi.

Selliseid karistusi võib määrata ka abisaajatele, kes on toetuslepingu täitmise ajal eelarvevahendite käsutaja nõutavate andmete esitamisel esitanud valeandmeid või on andmed esitamata jätnud.”

(58) Artikli 116 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Ettepanekuid hinnatakse eelnevalt teatavaks tehtud valikukriteeriumide ja toetuste andmise kriteeriumide põhjal, et kindlaks teha, millised ettepanekud on rahastamiskõlblikud.”

(59) Artikkel 120 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 120

1. Kui meetme rakendamine eeldab abisaajalt hankelepingute sõlmimist, sätestatakse sellekohased menetlused vastavalt rakenduseeskirjadele.

2. Kui meetme rakendamine eeldab rahalise toetuse andmist kolmandatele osapooltele, võib ühenduselt toetust saav abisaaja anda sellist rahalist toetust, kui järgmised tingimused on täidetud:

a) rahaline toetus ei ole meetme esmane eesmärk;

b) toetuse andmise tingimused on rangelt määratletud abisaaja ja komisjoni vahel sõlmitud toetuslepingus, ilma võimaluseta kasutada kaalutlusõigust;

c) asjassepuutuvad summad on väikesed.

3. Igas toetuslepingus peab olema selgesõnaliselt sätestatud ühenduse ja kontrollikoja õigus kontrollida dokumente ja teha kohapealseid kontrolle kõigi töövõtjate ja alltöövõtjate puhul, keda ühendus on rahastanud.”

(60) Artiklit 121 muudetakse järgmiselt:

a) punkt a asendatakse järgmisega:

„a) artikli 126 kohaseid institutsioonide raamatupidamisaruandeid, artiklis 185 osutatud asutuste raamatupidamisaruandeid ja muude asutuste raamatupidamisaruandeid, kui need kuuluvad ühenduse raamatupidamiseeskirjade kohaselt konsolideerimisele;”

b) punkt d asendatakse järgmisega:

„d) eelarve täitmise koondaruandeid, milles esitatakse punktis c osutatud aruannetes sisalduv teave.”

(61) Artiklis 122 asendatakse sõnad „artiklis 185” sõnadega „artiklis 121”.

(62) Artikkel 128 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 128

Muude institutsioonide ja artiklis 121 osutatud asutuste peaarvepidajad saadavad komisjoni peaarvepidajale ja kontrollikojale hiljemalt järgneva eelarve aasta 1. märtsil oma esialgse raamatupidamisaruande koos aruandega, mis käsitleb eelarvehaldust ja finantsjuhtimist asjakohasel aastal.

Komisjoni peaarvepidaja konsolideerib need esialgsed raamatupidamisaruanded komisjoni esialgse raamatupidamisaruandega ja saadab kontrollikojale hiljemalt järgneva aasta 31. märtsil komisjoni esialgse raamatupidamisaruande koos esialgse konsolideeritud raamatupidamisaruandega.

Samuti saadab iga institutsiooni ja artiklis 121 osutatud asutuse peaarvepidaja Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt teises lõigus märgitud kuupäeval eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruande.”

(63) Artiklit 129 muudetakse järgmiselt:

a) Lõikes 1 asendatakse sõnad „artiklis 185” sõnadega „artiklis 121”.

b) Lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Muud institutsioonid peale komisjoni ja iga artiklis 121 osutatud asutus koostab oma lõpliku raamatupidamisaruande artikli 61 kohaselt ja saadab selle lõpliku konsolideeritud raamatupidamisaruande koostamiseks komisjoni peaarvepidajale ja kontrollikojale hiljemalt järgneva eelarveaasta 1. juulil.”

c) Lisatakse lõige 2a:

„2a. Komisjoni peaarvepidaja koostab lõpliku konsolideeritud raamatupidamisaruande teiste institutsioonide poolt lõike 2 kohaselt esitatud teabe alusel. Lõplikule konsolideeritud raamatupidamisaruandele lisatakse komisjoni peaarvepidaja koostatud deklaratsioon, millega ta tõendab, et see on koostatud kooskõlas VII jaotisega ja finantsaruannete lisas toodud raamatupidamispõhimõtete, eeskirjade ja meetoditega.”

d) Lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. Pärast lõpliku konsolideeritud raamatupidamisaruande ja komisjoni enda lõpliku raamatupidamisaruande heakskiitmist saadab komisjon need Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale enne järgneva eelarveaasta 31. juulit.”

(64) Artikli 130 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Lisaks artiklites 126 ja 127 sätestatud aruannetele esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule kord aastas aruande eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta.”

(65) Artiklit 131 muudetakse järgmiselt:

a) Lõikes 1 asendatakse sõna „komisjon” sõnadega „komisjoni peaarvepidaja”.

b) Lõikes 2 asendatakse sõna „komisjon” sõnadega „komisjoni peaarvepidaja”.

(66) Artikli 133 lõikes 1 asendatakse sõnad „artiklis 185” sõnadega „artiklis 121”.

(67) Artiklis 134 asendatakse sõnad „artiklis 185” sõnadega „artiklis 121”.

(68) Artikli 138 lõikes 1 asendatakse sõnad „artiklis 185” sõnadega „artiklis 121”.

(69) Teise osa I jaotise pealkiri asendatakse järgmisega:

„I JAOTIS EUROOPA PÕLLUMAJANDUSE TAGATISFOND”

(70) Artikli 148 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Käesoleva määruse esimest ja kolmandat osa kohaldatakse Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (edaspidi „EAGF”) käsitlevates eeskirjades osutatud asutuste ja organite tehtavate kulutuste ja nende tulude suhtes, kui käesolevast jaotisest ei tulene teisiti.”

(71) Artiklit 149 muudetakse järgmiselt:

a) Lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Iga eelarveaasta kohta sisaldab EAGF liigendamata assigneeringuid, välja arvatud kulutuste puhul, mis seonduvad nõukogu määruse (EÜ) nr [xxxx/xxxx](***) artikli 3 lõikes 2 osutatud meetmetega, mis kaetakse liigendatud assigneeringutest.

_________

(***) ELT L [...], [...], lk [...].”

b) Lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. Kasutamata jäänud assigneeringud, mis on seotud määruse (EÜ) nr [xxxx/xxxx] artikli 3 lõikes 1 nimetatud meetmetega, võib üle kanda üksnes järgmisesse eelarveaastasse.

Selline ülekandmine peab jääma 3% piiresse esimeses lõigus nimetatud esialgsetest assigneeringutest ning ei tohi ületada summat, mille võrra eelmisel eelarveaastal otsetoetusi vähendati vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003(****) artiklile 11.

Ülekantavad assigneeringud kantakse tagasi üksnes eelarveridadele, mis käsitlevad määruse (EÜ) nr [xxxx/xxxx] artikli 3 lõike 1 punktis c viidatud meetmeid.

Sellise ülekandmise tulemusel võib täiendavaid makseni teha ainult lõplikule abisaajale, kelle suhtes eelneval eelarveaastal kohaldati otsetoetuse vähendamist vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 11.

Komisjon teeb ülekandmisotsuse hiljemalt selle aasta 15. veebruaril, millisesse assigneeringud üle kantakse, ja teatab sellest eelarvepädevatele institutsioonidele.

________________

(****) ELT L 270, 21.10.2003, lk 1.”

(72) Artikli 150 lõiked 2 ja 3 asendatakse järgmistega:

„2. Komisjoni otsused, millega kinnitatakse nende maksete suurus, kujutavad endast üldisi esialgseid kohustusi EAGF-i kirjendatud assigneeringute kogusumma piires.

3. Alates 15. novembrist võib EAGF jooksvaid halduskulusid eelnevalt siduda kulukohustustega järgnevaks eelarveaastaks ettenähtud assigneeringute arvelt. Sellised kulukohustused ei tohi siiski ületada vastavaid assigneeringuid, mille suhtes eelarvepädevad institutsioonid on teinud otsuse viimase vastuvõetud eelarve jaoks. Sellised kohustused võivad olla seotud üksnes kuludega, mis põhinevad olemasoleval põhiõigusaktil.”

(73) Artikli 151 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„EAGF-i käsitlevates eeskirjades osutatud asutuste ja organite tehtavate kulutuste suhtes võetakse kahe kuu jooksul pärast liikmesriikide saadetud aruannete kättesaamist kohustused peatükkide, artiklite ja punktide kaupa. Sellise kohustuse võib võtta pärast nimetatud kahekuulise tähtaja möödumist alati, kui on vaja kohaldada asjaomaste eelarveridade assigneeringute ümberpaigutamise menetlus. Summad märgitakse makstuks kahekuulise tähtaja jooksul, välja arvatud juhul, kui liikmesriigid ei ole veel makset teinud või kui makse abikõlblikkus ei ole kindel.”

(74) Artikkel 152 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 152

Eelarve raamatupidamisarvestuses kirjendatakse kulud eelarveaasta kontodele maksete põhjal, mille komisjon on teinud kulude hüvitamiseks liikmesriikidele hiljemalt asjakohase aasta 31. detsembril, tingimusel et peaarvepidaja on maksekorralduse kätte saanud hiljemalt järgneva eelarveaasta 31. jaanuaril.”

(75) Artikli 153 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Kui komisjon võib artikli 23 kohaselt assigneeringuid ümber paigutada, teeb ta oma otsuse hiljemalt järgneva eelarveaasta 31. jaanuaril ja teavitab eelarvepädevaid institutsioone kolm nädalat enne artikli 23 lõike 1 punktis a osutatud ümberpaigutuste tegemist.”

(76) Artikkel 154 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 154

1. Käesoleva jaotise kohased sihtotstarbelised tulud kirjendatakse päritolu järgi artikli 18 lõike 2 kohaselt.

2. Nõukogu määruse (EÜ) [xxxx/xxxx](*****) (mis käsitleb ühise põllumajanduspoliitika rahastamist) artiklis 30 osutatud raamatupidamisarvestuse kontrollimist ja heakskiitmist käsitlevate otsuste tulemus kirjendatakse ühte artiklisse.

_____________

(*****) ELT L [...], [...], lk [...].”

(77) Teise osa II jaotise pealkiri asendatakse järgmisega:

„II JAOTIS STRUKTUURIFONDID, ÜHTEKUULUVUSFOND, KALANDUSFOND JA MAAELU ARENGU PÕLLUMAJANDUSFOND”

(78) Artiklit 155 muudetakse järgmiselt:

a) Lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Käesoleva määruse esimest ja kolmandat osa kohaldatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERDF), Euroopa Sotsiaalfondi (ESF), Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Kalandusfondi (EFF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) (edaspidi „fondid”) käsitlevates eeskirjades osutatud asutuste ja organite tehtavate kulutuste ja nende tulude suhtes, kui käesolevast jaotisest ei tulene teisiti.”

b) Lõige 3 jäetakse välja.

(79) Artikli 157 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Vabastatud assigneeringud võib taaskasutatavaks teha juhul, kui ainuüksi komisjon on teinud ilmse vea.”

(80) Artikkel 158 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 158

Käesolevas jaotises osutatud tegevuskulude puhul, võib komisjon, välja arvatud EAFRD korral, teha ümberpaigutusi ühest jaotisest teise, tingimusel et asjakohased assigneeringud on ette nähtud samaks otstarbeks artiklis 155 osutatud eeskirjade tähenduses või on sama kulutuste kategooriast järgnevalt:

a) „ühenduse algatused”;

b) „tehniline abi” ja „uuenduslikud meetmed”.”

(81) Artiklisse 160 lisatakse lõige 1a:

„1a. Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemise finantstagajärgi ning söe ja terase teadusfondi käsitleva protokolliga asutatud söe ja terase teadusfondi tuluga seonduvaid assigneeringuid käsitletakse sihtotstarbelise tuluna artikli 18 tähenduses. Selle tuluga seoses tekkivad kulukohustuste assigneeringud tehakse taaskasutatavaks niipea, kui saadaolev summa on eelarvestatud, ja maksete assigneeringud niipea, kui tulu on laekunud.”

(82) Lisatakse artikkel 160a:

„Artikkel 160a

1. Kulukohustuste assigneeringud, mis vastavad teadusuuringutega seotud projektide, millesse need on kirjendatud, täieliku või osalise rakendamata jätmise tulemusel vabastatud kulukohustuste maksumusele, võib erandlikel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel muuta taaskasutatavaks, kui see on hädavajalik algselt kavandatud programmi ellu viimiseks, välja arvatud juhul kui jooksva eelarveaasta eelarve sisaldab selleks otstarbeks vahendeid.

2. Esimeses lõikes märgitud eesmärgil vaatab komisjon iga eelarveaasta alguses eelmisel eelarveaastal vabastatud assigneeringud läbi ja hindab vajadustele tuginedes, kas assigneeringute taaskasutatavaks muutmine on vajalik.

Nimetatud hindamise alusel võib komisjon esitada eelarvepädevatele institutsioonidele asjakohased ettepanekud iga eelarveaasta 15. veebruariks, märkides iga eelarvepunkti puhul ära nende assigneeringute taaskasutatavaks muutmise põhjused.

3. Eelarvepädevad institutsioonid teevad komisjoni ettepanekute osas otsuse kuue nädala jooksul. Kui nimetatud tähtajaks ei ole otsust tehtud, loetakse ettepanekud heakskiidetuks.

Kulukohustuste summa, mis eelarveaastal n taaskasutatavaks muudetakse, ei tohi mingil juhul ületada 50% eelarveaastal n-1 samal eelarvereal vabastatud assigneeringute kogusummast.

4. Taaskasutatavaks muudetud kulukohustusi ei kanta järgmisesse perioodi üle.

Taaskasutatavaks muudetud kulukohustustega seonduvad juriidilised kohustused võetakse eelarveaasta n 31. detsembriks.

Eelarveaasta n lõpus vabastab vastutav eelarvevahendite käsutaja nende taaskasutatavaks muudetud kulukohustuste kasutamata saldo lõplikult.”

(83) Artikkel 164 jäetakse välja.

(84) Artikli 166 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Esimese lõigu punktides a ja b ettenähtud kokkulepetes ja lepingutes sätestatakse tingimused, mille alusel abisaajad või töövõtjad välisabi haldavad.”

(85) Artikli 167 lõike 1 punkt c asendatakse järgmisega:

„c) riiklik või rahvusvaheline avalik-õiguslik asutus või füüsiline või juriidiline isik, kes on sõlminud komisjoniga toetuslepingu välismeetme rakendamiseks.”

(86) Teise osa IV jaotise 4. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

„4. peatükk TOETUSED”

( 87) Lisatakse artikkel 169a:

„Artikkel 169a

Abi saavate kolmandate riikide poolt detsentraliseeritud halduse korras kohaldatavad toetusmenetlused sätestatakse artiklis 166 osutatud rahastamiskokkulepetes. Need sätted põhinevad esimese osa VI jaotises kehtestatud eeskirjadel.”

(88) Artikli 171 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Käesolevat jaotist, välja arvatud artiklid 174, 174a ja artikli 175 lõige 2, kohaldatakse Euroopa Pettusevastase Ameti (OLAF) tegevuse suhtes.”

(89) Artikkel 173 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 173

Teatavat Euroopa talitust käsitlevasse lisasse kirjendatud assigneeringute osas annab komisjon eelarvevahendite käsutaja volitused edasi asjaomase Euroopa talituse juhatajale artikli 59 kohaselt.”

(90) Artikli 174 lõike 1 teine lause asendatakse järgmisega:

„Selle juhataja võtab raamatupidamisarvestuse süsteemi põhimõtted vastu pärast juhtkonnalt heakskiidu saamist.”

(91) Lisatakse artikkel 174a:

„Artikkel 174a

1. Iga institutsioon võib anda eelarvevahendite käsutaja volitused oma eelarveossa kirjendatud assigneeringute haldamiseks edasi institutsioonidevahelise Euroopa talituse juhatajale ning kehtestab nende volituste piirid ja tingimused.

2. Komisjoni siseaudiitor täidab kõiki esimese osa IV jaotise 8. peatükis sätestatud kohustusi.”

(92) Artiklit 175 muudetakse järgmiselt:

a) Lõige 1 jäetakse välja.

b) Lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Kui Euroopa talitus sooritab oma ülesannete raames kolmandatele isikutele tarneid rahalise tasu eest, kehtestab selle juhataja selliste tarnete sooritamise korra ja vastavat raamatupidamisarvestust käsitlevad eeskirjad vastu pärast juhtkonnalt heakskiidu saamist.”

(93) Artikkel 176 jäetakse välja.

(94) Artiklit 178 muudetakse järgmiselt:

a) Lõike 1 teine lause asendatakse järgmisega:

„Sellised kulukohustused ei tohi siiski ületada ühte neljandikku eelarvepädevate institutsioonide otsustatud jooksva eelarveaasta vastaval eelarvereal esitatud assigneeringutest.”

b) Lõikes 2 lisatakse järgmise lause:

„Sel juhul lõikes 1 nimetatud piirangut ei kohaldata.”

(95) Artikli 185 lõiked 3 ja 4 asendatakse järgmistega:

„3. Iga lõikes 1 nimetatud asutus näeb ette siseauditi ametiülesande, mida tuleb täita asjakohaste rahvusvaheliste standardite kohaselt. Komisjoni siseaudiitor tõendab, et auditi ülesande täitmisel on järgitud rahvusvahelisi auditeerimise standardeid ja et ta võib selleks kvaliteediauditeid läbi viia.

4. Artiklis 121 osutatud asutused kohaldavad artiklis 133 sätestatud raamatupidamiskorda nii, et nende raamatupidamisaruandeid oleks võimalik konsolideerida komisjoni omadega.”

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, […]

Nõukogu nimel

eesistuja

[…]

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

Aruanne uue finantsmääruse sätete kohaldamise kohta

1. Finantsmääruse artikli 85 kohase avaldusega kohustus komisjon „esitama 1. jaanuariks 2006 aruande uue finantsmääruse sätete kohaldamise, eriti aga tsentraliseeritud eelkontrolli lõpetamise kohta ja vajaduse korral esitama nõukogule asjakohased ettepanekud”.

INSTITUTSIOONIDE HALDUSÜKSUSTE PRAKTILISED KOGEMUSED IGAPÄEVASEL FINANTSJUHTIMISEL

a) Komisjoni finantsüksuste võrgu aruanne

2. Komisjoni finantsüksuste võrk on koostanud aruande haldamisraskuste kohta, millega nad on kokku puutunud uue finantsmääruse ja rakenduseeskirjade jõustumise järel. Komisjoni finantsüksusi esindava ametnike rühma koostatud aruandes on toodud ligi 100 punkti, mis avaldavad mõju igapäevasele haldamisele. Aruanne andis komisjonile väärtuslikku institutsioonisisest tagasisidet.

3. Madala maksumusega lepingute , st lepingute, mille maksumus jääb alla 50 000 euro (kuni 75% teatavate osakondade lepingute koguarvust), väärtuseline osakaal on suhteliselt väike, kuid osakaal haldusprobleemide tekitamisel suhteliselt suur nii asjaomaste osakondade jaoks kui suhetes ettevõtjatega. Finantsüksuste võrk on arvamusel, et rakenduseeskirjad on selles valdkonnas tarbetult jäigad, ja teeb ettepaneku muuta tervet rida rakenduseeskirjade sätteid, eesmärgiga luua madala maksumusega lepingute jaoks spetsiaalne halduskeskkond.

4. Toetuste puhul taotleb finantsüksuste võrk eeskirjade kohandamist madala maksumusega toetustele ja väikesemastaabilistele või erilises olukorras olevatele abisaajatele. Mitmed komisjoni osakonnad, mis haldavad suures osas väikesemahulistest projektidest koosnevaid programme, oleksid huvitatud sellest, et toetusi käsitlevad sätted paneksid abisaajatele ja eelarvevahendite käsutajatele kohustused, mis on proportsionaalsed summaga ja abisaajate suuruse ja liigiga.

5. Eelmaksed jäävad ühenduste omandiks, kui põhiõigusaktis ei ole sätestatud teisiti (rakenduseeskirjade artikli 3 lõige 1). Finantsüksuste võrk teeb ettepaneku tõlgendada seda sätet selliselt, et uute põhiõigusaktidega oleks võimalik kehtestada erandeid sellest põhimõttest ning kohandada sätteid selliselt, et teatud summast väiksemat eelmaksetest tulenevat intressi ei määrataks kindlaks ega nõutaks sisse.

6. Finantsüksuste võrk näeb finantsmääruse tõsist puudujääki, mis põhjustab haldusraskusi ja juriidilisi probleeme suhetes abisaajate ja ühenduse fondidega: selles puuduvad ühenduse eeskirjad aegumistähtaegade kohta. Finantsüksuste võrk teeb ettepaneku kehtestada üldine aegumistähtaegade süsteem, mida kohaldada kõikide ühenduse vahendite suhtes nii tulude kui kulude poolel.

7. Finantsüksuste võrk on arvamusel, et rahastamisotsuse suhtes kohaldatavad eeskirjad tuleks põhjalikult läbi vaadata ja rakenduseeskirjades ühtsel kujul esitada, et luua sobiv ja stabiilne halduskeskkond. Eelarve täitmise meetoditega seoses teeb finantsüksuste võrk ettepaneku lihtsustada ja ajakohastada eeskirju ning lihtsustada tingimusi, mille kohaselt siseriiklikke avalikke või eraasutusi saab kasutada avalikku võimu kaasavate ülesannete täitmiseks.

8. Eelkõige seoses täitmisülesannete delegeerimisega teeb finantsüksuste võrk ettepaneku lisada säte, mille kohaselt oleks eraõiguslikel asutustel asjakohase järelevalve all lubatud hüvitada teatavaid reisi- ja majutuskulusid seminaridel ja muudel üritustel osalejatele. Selliste ürituste haldamine nõuaks komisjoni osakondadelt, millel puuduvad selleks vastavad vahendid, ise suure hulga väikeste ülekannetega tegelemist.

9. Finantsüksuste võrk sooviks, et vaadataks läbi ja valideeritaks eeskirjad ja menetlused, mis on seotud peakorterist eemal asuvate esinduste ja delegatsioonide ning tegevuskuludega.

b) Muude institutsioonide ja asutuste haldusüksustelt kogutud teave

10. 2004. aasta novembris paluti muude institutsioonide haldusüksustel esitada aruanne oma kogemuste ja probleemide kohta, millega nad on kokku puutunud finantsmääruse ja rakenduseeskirjade kohaldamisel. Esitatud teave ei mõjuta vastavate institutsioonide hilisemaid seisukohtavõtte.

11. Euroopa Parlamendi haldusüksus on selgitanud, et eelkontrollide täielikul detsentraliseerimisel on tekkinud teatavaid raskusi, milleks on eelkõige kvalifitseeritud personali puudumine. Uue korra kohaldamine ei ole EP-s veel täielikult juurdunud; seetõttu ei ole veel võimalik teha objektiivset võrdlust varasema korraga. EP haldusüksus ei tee ettepanekuid reformi aluspõhimõtete läbivaatamiseks ja tsentraliseeritud eelkontrollide taastamiseks.

12. EP haldusüksus on arvamusel, et enamikku uute eeskirjade muudest sätetest, mis on osakondadele probleeme valmistanud, on juba arvesse võetud rakenduseeskirjade muutmise kiirmenetluses. EP osakonnad teevad aga siiski ettepaneku finantsmääruse artikli 9 lõike 6 muutmiseks, et piirata personalikulude assigneeringute järgmisesse perioodi ülekandmise keeldu koosseisuliste töötajate töötasude ja hüvitistega ning lisada sihtotstarbeliste tulude loetelusse tulu vallasvara müügist, sealhulgas osalise väljavahetamisega toimuvast müügist. Samuti soovivad nad muuta finantsmääruse artikli 22 lõikeid 1 ja 2, et võimaldada ümberpaigutusi artiklite ja peatükkide vahel , jättes eelarvepädevatele institutsioonidele võimaluse otsustada kõige olulisemate muudatuste üle. Seoses finantsmääruse artikli 47 lõikega 1 teeb EP haldusüksus ettepaneku asendada palgaastmed A1, A2 ja A3 uute personalieeskirjade palgaastmetega (A16, A15, A14 ja A13) ning teha erandi ühe isiku allkirja reeglist, et lubada avansikontode haldajatel võtta juriidilisi kohustusi pärast seda, kui asjaomane eelarvevahendite käsutaja on eelarvelise kulukohustuse allkirjastanud. EP osakonnad teevad ettepaneku ühtlustada erinevaid aruandeid (artikli 60 lõige 7 ja artikkel 122) institutsioonidevahelisel tasemel ja vähendada teabe dubleerimist.

13. EP haldusüksus märgib, et mitmeaastaste kulude korral ei peegelda raamatupidamisaruandlus lepinguliste juriidiliste kohustuste reaalset seisu ja teeb ettepaneku kehtestada selged eeskirjad halduseelarvest makstavate mitmeaastaste kulude kohta. EP teeb ettepaneku muuta mitme institutsiooni ühiste pakkumiskutsete avaldamine lihtsamaks , kehtestades erandi, mille kohaselt eelarvevahendite käsutajal oleks lubatud delegeerida haldusülesandeid teise institutsiooni koosseisulisele töötajale; seda peaks saama kohaldada ka toetuste korral.

14. EP osakonnad teevad ettepaneku mõelda järele hankemenetlustes kasutatavate keelte üle ning näha ette sätted, mis oleksid kooskõlas keelte võrdsuse põhimõttega, suurendamata sealjuures asjatult halduskoormust. Nad teevad ka ettepaneku lihtsustada muudele institutsioonidele kui komisjon tehtavaid madala maksumusega annetusi käsitlevaid eeskirju juhtudel, kus annetustega ei kaasne täiendavaid kulusid.

15. EP haldusüksus toob välja teatavad raskused, mille saaks finantsmääruse läbivaatamisega lahendada. Ta soovib laiendada EP-le kõiki toetusi reguleerivaid sätteid ja teeb seoses Euroopa poliitilistele parteidele antavate toetustega ettepaneku kohaldada mehhanismi, mis võimaldab toetuste osalist piiratud ja kontrollitavat ülekandmist järgmisesse aastasse (näiteks kui aasta n detsembrisse planeeritud suurem üritus tuleb aasta n+1 jaanuarisse/veebruarisse edasi lükata). Ühe lahendusena näeb EP võimalust aktsepteerida lõplikus tulemusaruandes assigneeringuid, mis on juba kulukohustustega seotud, kuid puudutavad aastat n+1. Need assigneeringud vähendaksid sama summa võrra igasugust vahendite ja kulude vahe jääki ja seega mis tahes summat, mis tuleb „tegevuskasumi” korral tagasi maksta.

16. EP osakonnad teevad ettepaneku tuua finantsmäärusesse sisse võimalus tunnustada teatavaid fraktsioonidele omaseid tunnusjooni, mis olid ajendiks erandite tegemisele erieeskirjades, mis reguleerivad fraktsioonide kuluassigneeringute kasutamist ja eelkõige assigneeringute järgmisesse perioodi ülekandmise ja riigihankelepingute kõrgemate künniste erandlikku korda. Viimasena teeb haldusüksus ettepaneku leevendada halduspiiranguid, mida EP teabekeskustes kohaldatakse teabepoliitikaga seotud madala maksumusega lepingute suhtes .

17. Nõukogu haldusüksus teatab, et EL väliste madala maksumusega lepingute puhul ei ole tarnijad esitanud neilt nõutud pangaandmeid, mis on vajalikud enne juriidilise kohutuse võtmist (kolmandate isikute arvestusraamatud). Üksus teeb ettepaneku piirduda selle kohustuse puhul teatava suurusega lepingutega, näiteks alates 3500 eurost. Seoses finantsmääruse artikli 47 lõikega 1 ametikohtade loetelu kohta märgib nõukogu haldusüksus vajadust viidata uute personalieeskirjade vastavatele palgaastmetele (A*16, A*15, A*14).

18. Optimaalse eelarvehalduse huvides pooldab nõukogu haldusüksus jooksvate halduskulude katmiseks võetavate eelnevate kulukohustuste baasi (neljandik jooksva aasta vastava eelarverea assigneeringutest) ühtlustamist ajutiste kaheteistkümnendike jaoks kehtestatud ülemmääraga (neljandik kõnealuse peatüki kinnitatud assigneeringutest). Nõukogu haldusüksus teeb ka ettepaneku täpsustada, et neljandiku jooksvate assigneeringute suurust ülemmäära (finantsmääruse artikkel 13 ja artikli 178 lõige 1) ei kohaldata finantsmääruse artikli 178 lõike 2 suhtes , mis käsitleb kulusid, mis õigusnormide või lepingusätete kohaselt tuleb tasuda ette (näiteks üürikulud) ja mis võidakse tasuda alates 1. detsembrist järgneva eelarveaasta assigneeringute arvelt.

19. Euroopa Kohtu haldusüksus annab teada, et finantsmääruse ja rakenduseeskirjade kohaldamine alates 1. jaanuarist 2003 osutus väga raskeks. Pidades silmas nende juriidilist ja halduslikku mõju, muudatusi osakondade töökorralduses ja tegevuses ning personali ametiülesannete määramises, oli äärmiselt keeruline nii ulatuslikku reformi rakendama hakata ainult kuus kuud pärast selle üldjoonte paikapanemist ja nädal pärast rakenduseeskirjade lõplikku sõnastamist.

20. Kontrollikoja peasekretär märgib, et kontrollikoja väiksuse tõttu moodustati keskne eelkontrolli üksus, mis on otseselt volitatud eelarvevahendite käsutaja alluvuses. Üksus toetab eelkontrolli pidevat tugevdamist haldusosakondades. Kontrollide tulemusi jälgitakse ja neid kasutatakse haldusosakondade sisekontrolli tõhustamise tegevuskavade koostamisel. On võimalik, et eelkontroll tulevikus detsentraliseeritakse, kuid kontrollikoja peasekretäri sõnul ei oleks see kontrollikoja suurust arvestades mõistlik.

21. Kontrollikoja haldusüksus soovib mitmete sätete selgitamist finantsmääruse artiklis 22, rakenduseeskirjade artiklis 16 (assigneeringute ümberpaigutamine) ja finantsmääruse artiklis 178 ning leiab, et oleks kasulik täpsustada, millist tähtaega on mõeldud sõna „viivitamata” all finantsmääruse artikli 179 lõikes 3, mis käsitleb kinnisvaraprojektide kohta arvamuse esitamise kavatsusest teavitamist. Üksuse kogemuste kohaselt on rakenduseeskirjade artiklis 129 toodud madala maksumusega lepingute jaoks ette nähtud künnised liiga madalad ja neist tulenevad täiendavad haldusmenetlused, mis ei aita aga vastaval määral kaasa sisekontrollile. Kontrollikoja hankeüksus esitas veel mitmeid ettepanekuid, mille hulgast tuleks eriti välja tuua see, et komisjon peaks teiste institutsioonide palvel registreerima andmeid juhul, kui institutsioonil sõlmitavate lepingute vähesuse tõttu finantsmääruse artikli 95 kohane andmekogu puudub.

22. Majandus- ja sotsiaalkomitee ja regioonide komitee peasekretärid märgivad , et komiteed on muutnud otsuste tegemise suuremal määral detsentraliseerituks, kindlustades selle asjakohaste kaitsemeetmetega eelarvevahendite käsutajate koolitamise ja ettevalmistamise teel. Nad juhivad tähelepanu sellele, et väiksemate institutsioonide korral on kontrollimisülesandeid täitvate töötajate arv oluliselt suurenenud ja see kujutab endast märkimisväärset kulu. Nad on seisukohal, et uue finantsmääruse rakendamine ei ole toonud komiteedes kaasa olulist muudatust eelarvega seotud tegevuste eelkontrolli tasemes, kuid nad on täheldanud, et kontrollid on põhjalikumad ja võtavad finantsjuhtimises osalejatel kauem aega ning see tekitab tuntavat koormust finantsjuhtimisele.

23. Majandus- ja sotsiaalkomiteel on kahtlusi seoses halduskulude tulemusnäitajate asjakohasusega ja ta teeb ettepaneku need kaotada. Komitee rõhutab raskusi kinnisvaraprojektide ühitamisel eelarve aastasuse põhimõttega ning kinnitab, et institutsioonidele pandud aruandluskohustused on suurenenud. Komitee teeb ettepaneku need ratsionaalsemaks muuta. Samuti avaldatakse soovi, et loodaks ühine infrastruktuur keskandmekogu jaoks (finantsmääruse artikkel 95). Regioonide komitee rõhutab suurt halduskoormust, mille on kaasa toonud sisekontrollistandardite kehtestamine. Need ületavad väikeste institutsioonide, millel on ainult halduskulud, vahendite võimalused.

24. Euroopa andmekaitseinspektor tuletab meelde, et ta alustas tööd 2004. aastal. Tal ei ole seetõttu olnud mingeid probleeme uue süsteemiga kohanemisel, kuid tal puudub ka võrdlusmoment, mille alusel oma kogemustest mingeid järeldusi teha.

KOKKUVÕTE

25. Uue finantsmäärusega kehtestati tugeva detsentraliseeritusele suunatud haldus- ja kontrollisüsteemi õiguslikud alused. Tehtud on vajalikud korralduslikud sammud ja vormiline täitmine on üldiselt saavutatud. Tegelikku rakendamist nähakse praeguses etapis rahuldavana ning seda saaks ja tuleks asjaosaliste tegeliku töö ja tegevuse käigus saadud kogemustest lähtuvalt veelgi tugevdada ja parandada. Selles protsessis on äärmiselt oluline, et talitustel oleks rakendamise keerulisel algperioodil võimalik toimida enesekindlalt stabiilses õiguslikus keskkonnas. Halduskultuuri muutumine ja riskijuhtimise saamine igapäevase haldustegevuse osaks võtab kauem aega. Komisjon jätkab oma pingutusi selles suunas, töötades välja ühtse riskimetoodika.

26. Üldine hinnang näitab, et tsentraliseeritud eelkontrollide kaotamine ja nende asendamine täpsete nõuetega eelkontrollile lõpetatud projektide kinnitamisel enne makse tegemist viis eelarvevahendite käsutajate ametivolituste ja vastutuse suurenemiseni. Volitatud eelarvevahendite käsutajate haldustegevuse iga-aastane hindamine, mis väljendub peamiselt aasta tegevusaruannetes, on osutunud keskseks teguriks nende vastutuse suurendamisel.

27. Ükski institutsioon ega ühegi institutsiooni haldusüksused ei teinud ettepanekut muudatusteks finantsmääruse kaudu ellu