ET Euroopa Liidu Teataja C 130/12

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 130/08

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„PESCA DI VERONA”

EÜ nr: IT-PGI-0005-0579-15.12.2006

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus

„Pesca di Verona”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik (II lisa alusel)

Klass 1.6 Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Kaitstud geograafilise tähisega „Pesca di Verona”, millega osutatakse liigile Persica Vulgaris, Mil, tähistatakse valge ja kollase viljalihaga virsikuid ning kollase viljalihaga nektariine, mis kuuluvad varase, keskmise või hilise valmimisajaga kultivaride sekka.

Nii virsikuid kui ka nektariine on seni turustatud ühisnimetuse „Pesca di Verona” all.

Lubatud sordid jagunevad tüübi ja valmimisaja poolest:

kollased virsikud: Rich May, Crimson Lady, Spring Belle, Royal Gem, Royal Glory, Vistarichn (varane); Rich Lady, Rome Star, Zee Lady (keskmine); Kaweah (hiline);

valged virsikud: Maria Bianca, Greta (keskmine); Tendresse, Tardivo Zuliani, Nichelini (hiline);

kollased nektariinid: Rita Star, Laura, Big Top (varased); Venus, Stark Redgold, Sweet Red (keskmine); Sweet Lady (hiline).

Kaitstud geograafilist tähisega „Pesca di Verona” viljal peavad olema turustamisel järgmised kvaliteediomadused:

— vilja kuju: kollaste ja valgete virsikute kuju on ümar, kollaste nektariinide puhul piklik;

— värvus: Verona virsikute ja nektariinide kesta värvus on selgelt eristuv ja kirgas; vilja põhivärv eristub selgelt selle taustavärvist. Kollaste virsikute puhul katab värv 70 % vilja väliskestast, kollaste nektariinide puhul 60 % ja valgete virsikute puhul 30 %;

— viljaliha: see on kompaktne, mahlakas ja omapärase parajalt magushapuka aroomiga, mille põhjuseks on viljapuu kidurus ja kohapealne kliima. Kõvadus: kollaste virsikute puhul ületab kõvadus 3,70 kg/cm2, kollaste nektariinide puhul 4 kg/cm2 ja valgete virsikute puhul 3 kg/cm2;

— magusus: viljade kuivjäägi minimaalne murdumisnäitaja on 9,5 Brixi kraadi varaste kultivaride puhul, 10,5 Brixi kraadi keskmise valmimisajaga kultivaride puhul ja 11,0 Brixi kraadi hiliste kultivaride puhul;

— maitse on tasakaalustatud ja kergelt hapukas; küpsusaste, mis on väljendatud magususe (Brixi kraadides) ja happesuse (meq/100 cm3) suhtarvuna, ületab 1,50 kergelt hapukate sortide ja 0,70 hapude sortide puhul;

— suurus: varaste kultivaride puhul on vilja väikseim suurus 61 mm ja keskmiste/hiliste kultivaride puhul 67 mm.

Kaitstud geograafiline tähis „Pesca di Verona” antakse ainult kategooriatesse „ekstra” ja „I” kuuluvatele virsikutele ja nektariinidele.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Ei kohaldata.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Ei kohaldata.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

Istutus- ja kasvatusmeetodid ning talvine ja suvine laasumine peavad arvesse võtma tootmismaa iseärasusi, et viljapuude võrad saaksid võimalikult palju valgust ja õhku; puude hooldamisel on lubatud kasutada üksnes piirkonnas traditsiooniliselt levinud meetodeid, nagu näiteks vabameetod (vaso basso veronese) ja Y-tähe meetod (Y trasversale). Taimkate on kohustuslik.

Kuna virsikud on käitlemise suhtes väga tundlikud, toimub viljakoristus vähemalt kolmes etapis ja käsitsi.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Kaitstud geograafilise tähisega „Pesca di Verona” viljad pakendatakse kas kilega kaetavatele alustele või 1 kg või 2 kg mahutavatesse korvidesse või papist, puust või plastmassist kastidesse mõõtmetega 30 × 40, 30 × 50 või 40 × 60.

Vilju turustatakse 10. juunist 20. septembrini. Kõik viljad või pakendid kannavad garantiipitseriga märgistust, mis tähendab, et pakendit ei saa avada ilma pitserit katki tegemata.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Viljadel ja pakenditel, eriti aga korvide valmistrükitud lintidel, aluste valmistrükitud kiledel, samuti (kastide) ümbristel ning (aluste ja korvide) kleebistel peab olema esitatud kaitstud geograafilise tähise „Pesca di Verona” logo. Pakendi märgistusel võib olla nimetatud ka tooteliik „virsik” või „nektariin”.

Keelatud on mis tahes lisamärkused, mis ei ole ette nähtud käesoleva tootespetsifikaadiga. Lubatud on kasutada firma kaubamärki, kuid kõik muud viited ja märgid, mis erinevad kaitstud geograafilisest tähisest „Pesca di Verona”, peavad olema esitatud tunduvalt väiksemalt kui nimetatud tähis.

Logo on ringikujuline. Ringi ülaossa on märgitud „Indicazione Geografica Protetta” (kaitstud geograafiline tähis) ja allääre keskosas on lühend IGP (KPT). Ringi keskel on kujutatud virsik, mille ees laiub Verona piirkonnale tüüpiline künklik maastik. Märke „Pesca di Verona” kõrval on kujutatud väike lipp, mille sees on kiri „dal 1584” (alates aastast 1584): sellest aastat pärineb esimene teadaolev dokumentaalne märge Verona virsikute kohta.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud geograafilise tähisega toote „Pesca di Verona” tootmispiirkond hõlmab Verona provintsi, eeskätt järgmiste valdade (comuni) kogu territooriumi: Bussolengo, Buttapietra, Castel d'Azzano, Mozzecane, Pastrengo, Pescantina, Povegliano, S. Giovanni Lupatoto, Sommacampagna, Sona, Valeggio sul Mincio, Villafranca, Castelnuovo del Garda, Lazise, Sant’Ambrogio di Valpolicella, San Martino Buon Albergo, Verona ja Zevio.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Keskkonnanäitajad

„Pesca di Verona” kasvab fluvioglatsiaalse päritoluga piirkonnas, kus on sedasorti viljade kasvatamiseks eriti sobiv pinnas. Sealse pinnase jämedateraline mullakiht on harva paksem kui 40 cm ning paikneb kruusast ja liivast aluskihil, mistõttu pinnas on piisavalt kuiv ja sobib suurepäraselt virsikute kasvatamiseks, mis nõuavad poorset ja õhurikast mulda.

Tänu Garda järvele on kliima kogu „Pesca di Verona” kasvupiirkonnas mõõdukas ja mahe aasta ringi, ka neil kuudel, mil valitseb tavapäraselt karmim ilmastik.

Kaitset pakuvad ka Alpide eelmäestik, Berici ja Euganei künkad, Baldo mägi ning Garda ja Adige moreensed nõlvad. Temperatuur langeb talvel harva alla –10 oC, kuid sellest piisab, et rahuldada erinevate kultivaride külmavajadust. Sajab peamiselt sügisel ja kevadel, kusjuures aastane sademetehulk ulatub 800–1 000 millimeetrini.

Ajaloolised tegurid

„Pesca di Verona” oli tuntud juba antiikajal. Juba Vana-Rooma autor Plinius viitas oma töödes „karvasele viljale” (pomo della lanuggine), mis kasvab Verona lähedal küngastel. Andrea Mantegna maalis virsikuid Verona San Zeno basiilika seintele (1400).

1934. aastal avaldas kohalik ajaleht kirjutise, millest jäi kõlama juhtlause „Sööge hõrgutavaid Verona virsikuid”. Seda sõnumit hakati trükkima plakatitele, siltidele ja loosungitele, mis rippusid kõigis paremates restoranides, ametiasutustes, pankades jne. See üleskutse osutas nii virsikutele kui ka nektariinidele.

Tänapäeval on „Verona virsik” suure au sees ning seda vilja eksponeeritakse parimate toiduainete konkurssidel, puuviljamessidel ja kohalikel pidudel.

5.2. Toote eripära

Kaitstud geograafilist tähisega „Pesca di Verona” viljal on järgmised omadused. Kollased ja valged virsikud on ümara kujuga, kollased nektariinid on piklikumad. Viljakesta värvus on selgelt eristuv ja kirgas; vilja põhivärv eristub selgelt selle taustavärvist. Viljaliha on kompaktne, mahlakas ja omapärase parajalt magushapuka aroomiga.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

„Pesca di Verona” omadused ja eripära tulenevad nii selle kasvupiirkonnast kui ka sajanditepikkusest inimtööst.

Mis puudutab erilisi keskkonnatingimusi, siis annavad eeskätt temperatuuri suur kõikuvus, järve lähedus ja viljadele langev hommikukaste „Pesca di Verona” kestale väga kirka ja silmatorkava värvuse, mis katab vilja tervenisti.

Oluline on ka see, et fluvioglatsiaalse päritoluga pinnasel kasvab vähe taimi, mistõttu viljapuude võrad saavad piisavalt valgust ja õhku. Sellest tulenevalt on viljadel eriomane kirgas värvus, nende maitse on parajalt magushapukas, viljad on paraja suuruse ja kompaktse viljalihaga.

Soodsate keskkonnatingimuste kõrval ei tohi unustada ka inimtegevust. Tänu sordiaretusele, viljapuude traditsioonilistele kasvatusmeetoditele, nagu vabameetod (vaso basso veronese) ja Y-tähe meetod (Y trasversale), samuti sellistele levinud võtetele nagu laasumine ja harvendamine saavad viljakasvatajad vilju, mida on võimatu teiste sortidega segi ajada ning mis on parajalt magushapuka maitsega.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

Taotluse esitanud asutus on algatanud riikliku vastuväite esitamise menetluse, avaldades kaitstud geograafilise tähise „Pesca di Verona” tunnustamise ettepaneku 17. märtsi 2006. aasta Itaalia Vabariigi Teatajas nr 64. Spetsifikaadi terviktekstiga saab tutvuda Internetis

veebisaidil www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg

või

otse põllumajandusministeeriumi veebisaidil (www.politicheagricole.it), klõpsates „Prodotti di Qualità” („Kvaliteettooted”; ekraanil vasakul) ning seejärel „Disciplinari di Produzione all′esame dell′UE (Règ (CE) 510/2006)” („ELi läbivaatuseks esitatud spetsifikaadid (määrus (EÜ) nr 510/2006)”).