[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 20.10.2006 KOM(2006) 608 lõplik Ettepanek NÕUKOGU OTSUS ühenduse seisukoha kohta Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemist käsitleva kokkuleppe alusel moodustatud ühise veterinaarkomitee otsuse nr 1/2006 osas, milles käsitletakse kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6., ja 10. liite muutmist (komisjoni esitatud) SELETUSKIRI Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline põllumajandustoodetega kauplemise kokkulepe (edaspidi „põllumajanduskokkulepe”) jõustus 1. juunil 2002. Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa 1. peatüki 6. liites tunnustatakse vastastikku samaväärsust inimtoiduks ettenähtud lehmapiima ja lehmapiimatoodete sektoris ning muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sektoris. Šveitsi Konföderatsioon on kohustunud inkorporeerima määruste (EÜ) nr 2160/2003 ja 1003/2005 ning direktiivi (EÜ) nr 2003/99 zoonooside ja zoonootilise toimega mõjurite seiret käsitlevad sätted oma siseriiklikesse õigusaktidesse. Šveitsi Konföderatsioon on kohustunud inkorporeerima oma siseriiklikesse õigusaktidesse toiduainete mikrobioloogilisi kriteeriume käsitleva määruse (EÜ) nr 2073/2005 sätted, „hügieenipaketi” rakendusmeetmeid käsitleva määruse (EÜ) nr 2074/2005 sätted ning keeritsusside ametlikku kontrollimist käsitleva määruse (EÜ) nr 2075/2005 sätted. Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6. ja 10. liites tuleb ajakohastada viited ühenduse ning Šveitsi õigusaktidele. Selleks otsustati arvesse võtta 1. juulil 2006 kehtivad õigusaktid. Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa artikli 19 lõikes 1 sätestatakse lepinguosaliste esindajatest koosneva ühise veterinaarkomitee loomine. Komitee kontrollib kõiki nimetatud lisa ja selle rakendamisega seotud küsimusi ning vastutab selles ettenähtud ülesannete täitmise eest. Ühisel veterinaarkomiteel on otsustusõigus 11. lisas sätestatud juhtudel. Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa artikli 19 lõikes 3 volitatakse ühist veterinaarkomiteed muutma nimetatud lisa liiteid eelkõige nende kohandamiseks ja ajakohastamiseks. Ühendus peab vastu võtma ühises veterinaarkomitees seoses 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6. ja 10. liite vajalike muudatustega võetava seisukoha. Otsuse 2002/309/EÜ, Euratom, artikli 5 lõike 2 esimese lõigu kohaselt peab ühenduse seisukoha komisjoni ettepaneku alusel vastu võtma nõukogu. Ühise veterinaarkomitee otsus nr 1/2006 avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas . * * * Ettepanek NÕUKOGU OTSUS ühenduse seisukoha kohta Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemist käsitleva kokkuleppe alusel moodustatud ühise veterinaarkomitee otsuse nr 1/2006 osas, milles käsitletakse kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6., ja 10. liite muutmist EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja eriti selle artikli 300 lõike 2 teist lõiku, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu ja komisjoni 4. aprilli 2002. aasta otsuse 2002/309/EÜ, EURATOM, (teadus-ja tehnikakoostöö kokkuleppe suhtes Šveitsi Konföderatsiooniga seitsme kokkuleppe sõlmimise kohta) artikli 5 lõikega 2 nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepanekul vastu ühenduse seisukoha ühises veterinaarkomitees. (2) Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel 21. juunil 1999 sõlmitud põllumajandustoodetega kauplemise kokkulepe (edaspidi „põllumajanduskokkulepe”) jõustus 1. juunil 2002. (3) Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa artikli 19 lõikes 1 sätestatakse lepinguosaliste esindajatest koosneva ühise veterinaarkomitee loomine, kes kontrollib kõiki nimetatud lisa ja selle rakendamisega seotud küsimusi ning vastutab selles ettenähtud ülesannete täitmise eest. Nimetatud artikli lõikega 3 antakse ühisele veterinaarkomiteele õigus viia nimetatud lisa liidetesse sisse muudatusi eelkõige nende kohandamiseks ja ajakohastamiseks. (4) Ühendus peab vastu võtma ühises veterinaarkomitees seoses vajalike muudatustega võetava seisukoha, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Ühenduse seisukoht Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe 11. lisa artikli 19 lõike 1 kohaselt loodud ühises veterinaarkomitees, mis käsitleb nimetatud lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6. ja 10. liite muudatusi, põhineb käesolevale otsusele lisatud ühise veterinaarkomitee otsuse eelnõul. Artikkel 2 Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemist käsitleva kokkuleppe alusel moodustatud ühise veterinaarkomitee otsus nr 1/2006 kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6., ja 10. liite muutmise kohta avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas kohe pärast selle vastuvõtmist. Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja LISA Ettepanek: EUROOPA ÜHENDUSE JA ŠVEITSI KONFÖDERATSIOONI VAHELISE PÕLLUMAJANDUSTOODETEGA KAUPLEMIST KÄSITLEVA KOKKULEPPE ALUSEL MOODUSTATUD ÜHISE VETERINAARKOMITEE OTSUS NR 1/2006 kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6. ja 10. liite muutmise kohta KOMITEE, võttes arvesse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelist põllumajandustoodetega kauplemise kokkulepet (edaspidi „põllumajanduskokkulepe”), eriti selle 11. lisa artikli 19 lõiget 3, ning arvestades järgmist: (1) Põllumajanduskokkulepe jõustus 1. juunil 2002. (2) Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa artikli 19 lõikes 1 sätestatakse osapoolte esindajatest koosneva ühise veterinaarkomitee loomine, kes kontrollib kõiki nimetatud lisa ja selle rakendamisega seotud küsimusi ning vastutab selles ettenähtud ülesannete täitmise eest. Nimetatud artikli lõikega 3 antakse ühisele veterinaarkomiteele õigus viia nimetatud lisa liidetesse sisse muudatusi eelkõige nende kohandamiseks ja ajakohastamiseks. (3) Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6. ja 11. liidet muudeti esimest korda Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe 11. lisa alusel moodustatud ühise veterinaarkomitee 25. novembri 2003. aasta otsusega nr 2/2003, millega muudetakse kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6. ja 11. liidet.[1] (4) Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5. ja 11. liidet muudeti viimast korda Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe 11. lisa alusel moodustatud ühise veterinaarkomitee 9. detsembri 2004. aasta otsusega nr 2/2004, millega muudetakse kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5., 6. ja 11. liidet.[2] (5) Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa 6. liidet muudeti Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe alusel moodustatud ühise veterinaarkomitee 21. detsembri 2005. aasta otsusega nr 1/2005, mis käsitleb kokkuleppe 11. lisa 6. liite muutmist.[3] (6) Šveitsi Konföderatsioon on kohustunud inkorporeerima Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta direktiivi (EÜ) nr 2003/99 (zoonooside ja zoonootilise toimega mõjurite seire kohta, millega muudetakse nõukogu otsust 90/424/EMÜ ja tühistatakse nõukogu direktiiv 92/117/EMÜ),[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2160/2003 (salmonella ja teiste zoonootilise toimega konkreetsete mõjurite kontrolli kohta toiduahelas)[5] ja komisjoni 30. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1003/2005 (millega kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2160/2003 seoses ühenduse eesmärgiga vähendada teatavate salmonella serotüüpide esinemissagedust liigi Gallus gallus aretuskarjades ja muudetakse määrust (EÜ) nr 2160/2003)[6] sätted oma siseriiklikesse õigusaktidesse. (7) Šveitsi Konföderatsioon on kohustunud inkorporeerima nõukogu 18. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/78/EÜ, milles sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrolli põhimõtted, sätted oma siseriiklikesse õigusaktidesse.[7] (8) Šveitsi Konföderatsioon on kohustunud inkorporeerima komisjoni 15. novembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 2073/2005 (toiduainete mikrobioloogiliste kriteeriumide kohta),[8] komisjoni 5. detsembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 2074/2005 (millega sätestatakse rakendusmeetmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 853/2004 käsitletud teatavate toodete ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustes (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004 käsitletud ametlike kontrollide suhtes, sätestatakse erandid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 852/2004 ning muudetakse määruseid (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004)[9] ja komisjoni 5. detsembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 2075/2005 ( millega kehtestatakse erieeskirjad liha ametlikuks kontrollimiseks keeritsusside (Trichinella) suhtes),[10] sätted oma siseriiklikesse õigusaktidesse . (9) Nimetatud kokkuleppe 11. lisa 1. liite teksti tuleb muuta, et arvestada zoonooside ning Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kaubavahetuse erikorda käsitlevaid ühenduse ja Šveitsi õigusakte. (10) Nimetatud kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 5. ja 10. liite teksti tuleb muuta, et arvestada muudatusi 1. juulil 2006 kehtivates ühenduse ja Šveitsi õigusaktides. (11) Šveitsi õigusaktidega ette nähtud tervishoiumeetmeid tunnustatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete toodete turustamise puhul samaväärsetena. Seega tuleb nimetatud kokkuleppe 11. lisa 6. liite teksti muuta. (12) Ühine veterinaarkomitee vaatab põllumajanduskokkuleppe 11. lisa 5. ja 10 liite sätted uuesti läbi hiljemalt aasta jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe 11. lisa 1., 2., 3., 4., 6. ja 10. liited asendatakse vastavalt käesoleva otsuse 1. lisas esitatud liidetega. Artikkel 2 11. lisa 5. liite 3. peatüki punkti V lõiku A muudetakse järgmiselt: „Muudest kui käesoleva lisaga hõlmatud riikidest pärinevate elusloomade kontrollimisel kohustuvad Šveitsi asutused koguma vähemalt määruse (EÜ) nr 882/2004 VI peatükis sätestatud ametlike kontrollidega seonduvaid lõive selle määruse V lisas kehtestatud miinimumtasemel.“ Artikkel 3 Käesolevale otsusele, mis on koostatud kahes eksemplaris, kirjutavad alla kaaseesistujad või muud lepinguosaliste nimel tegutsema volitatud isikud. Artikkel 4 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas . Käesolev otsus jõustub viimase allkirja andmise kuupäeval. Bern, Brüssel, Šveitsi Konföderatsiooni nimel Euroopa Komisjoni nimel delegatsiooni juht delegatsiooni juht ______________________ 1. LISA „1. liide TÕRJEMEETMED/HAIGUSTEST TEATAMINE I. SUU- JA SÕRATAUD A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | 1. Nõukogu 29. septembri 2003. aasta direktiiv 2003/85/EÜ ühenduse meetmete kohta suu- ja sõrataudi tõrjeks, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 85/511/EMÜ ja otsused 84/ 531/EMÜ ja 91/665/EMÜ ning muudetakse direktiivi 92/46/EMÜ (ELT L 306, 22.11.2003, lk 1), mida on muudetud komisjoni 16. augusti 2005. aasta otsusega 2005/615/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2003/85/EÜ XI lisa teatavates liikmesriikides asuvate riiklike laboratooriumide suhtes. | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 49 (loomataude põhjustavate mikroorganismide käsitlemine), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 99–103 (suu- ja sõrataudi tõrje erimeetmed) 3. 14. juuni 1999. aasta määrus föderaalse majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor, suu- ja sõrataudivaktsiini registreerimine, kontroll ja kasutusele võtmine) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Komisjon ja Šveitsi veterinaaramet (Office vétérinaire fédéral) teavitavad teineteist igast erakorralise vaktsineerimise kavatsusest. Äärmise hädaolukorra puhul võib teave koosneda vastu võetud otsusest ja selle rakendamise eeskirjadest ning korrast. Igal juhul tuleb esimesel võimalusel nõu pidada ühises veterinaarkomitees. 2. Loomataudimääruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. 3. Ühine referentlabor suu- ja sõrataudi viiruse tuvastamiseks on The Institute for Animal Health Pirbright Laboratory Inglismaal. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 2003/85/EÜ XVI lisas. II. SIGADE KLASSIKALINE KATK A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiiv 2001/89/EÜ ühenduse meetmete kohta sigade klassikalise katku tõrjeks (ELT L 316, 1.12.2001, lk 5), viimati muudetud Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise tingimuste ja Euroopa Liidu põhilepingute kohanduste aktiga – II lisa: Ühinemisakti artiklis 20 osutatud nimekiri – 6. Põllumajandus – B. Veterinaaria ja taimetervise alased õigusaktid – I. Veterinaaria õigusaktid (ELT L 236, 23.9.2003, lk 381) | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 40–47 (jäätmete kõrvaldamine ja taaskasutamine), 49 (loomataude põhjustavate mikroorganismide käsitlemine), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 116–121 (sigade katku tuvastamine tapmisel, sigade katku tõrje erimeetmed) 3. 14. juuni 1999. aasta määrus föderaalse majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor) 4. 23. juuni 2004. aasta määrus loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise kohta (OESPA), viimati muudetud 22. juunil 2005 (RS 916.441.22) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Komisjon ja Šveitsi veterinaaramet (Office vétérinaire fédéral) teavitavad teineteist igast erakorralise vaktsineerimise kavatsusest. Ühises veterinaarkomitees peetakse nõu esimesel võimalusel. 2. Vajadusel kehtestab Šveitsi veterinaaramet vastavalt loomataudimääruse artikli 117 lõikele 5 tehnilised rakenduseeskirjad ohustatud tsoonidest ja järelevalvetsoonidest pärit liha märgistamise ja töötlemise kohta. 3. Vastavalt loomataudimääruse artiklile 121 kohustub Šveits rakendama kava sigade klassikalise katku likvideerimiseks metssigadel vastavalt direktiivi 2001/89/EÜ artiklitele 15 ja 16. Ühises veterinaarkomitees peetakse nõu esimesel võimalusel. 4. Loomataudimääruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. 5. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 2001/89/EÜ artiklile 21 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 6. Vajadusel kehtestab Šveitsi veterinaaramet vastavalt loomataudimääruse artikli 89 lõikele 2 tehnilised rakenduseeskirjad sigade seroloogilise kontrolli kohta ohustatud tsoonides ja järelevalvetsoonides vastavalt otsuse 2002/106/EÜ lisa IV peatükile (ELT L 39, 9.2.2002, lk 71). 7. Ühine referentlabor sigade klassikalise katku tuvastamiseks on Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover aadressil 15 Bünteweg 17, D-30559, Hannover Saksamaal. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 2001/89/EÜ IV lisas. III. SIGADE AAFRIKA KATK A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 27. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/60/EÜ millega kehtestatakse erisätted sigade aafrika katku tõrjeks ja muudetakse direktiivi 92/119/EMÜ seoses Tescheni haiguse ja sigade aafrika katkuga (ELT L 192, 20.7.2002, lk 27), viimati muudetud Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise tingimuste ja Euroopa Liidu põhilepingute kohanduste aktiga – II lisa: Ühinemisakti artiklis 20 osutatud nimekiri - 6. Põllumajandus – B. Veterinaaria ja taimetervise alased õigusaktid – I. Veterinaaria õigusaktid (ELT L 236, 23.9.2003, lk 381) | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 40–47 (jäätmete kõrvaldamine ja taaskasutamine), 49 (loomataude põhjustavate mikroorganismide käsitlemine), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 116–121 (sigade katku tuvastamine tapmisel, sigade katku tõrje erimeetmed) 3. 14. juuni 1999. aasta määrus föderaalse majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor) 4. 23. juuni 2004. aasta määrus loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise kohta (OESPA), viimati muudetud 22. juunil 2005 (RS 916.441.22) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Ühenduse referentlabor sigade aafrika katku tuvastamiseks on Centro de Investigación en Sanidad Animal aadressil 28130 Valdeolmos, Madrid Hispaanias. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 2002/60/EÜ V lisas. 2. Loomataude käsitleva määruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. 3. Vajadusel kehtestab Šveitsi veterinaaramet vastavalt loomataude käsitleva määruse artikli 89 lõikele 2 tehnilised rakenduseeskirjad sigade aafrika katku diagnoosimise meetodite kohta vastavalt otsuse 2003/422/EÜ sätetele (ELT L 143, 11.6.2003, lk 35). 4. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 2002/60/EÜ artiklile 20 ja loomataudiseaduse artiklile 57. IV. HOBUSTE AAFRIKA KATK A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 29. aprilli 1992. aasta direktiiv 92/35/EMÜ, millega kehtestatakse hobuste aafrika katku kontrollieeskirjad ja tõrjemeetmed (EÜT L 157, 10.6.1992, lk 19), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 49 (loomataude põhjustavate mikroorganismide käsitlemine), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 112–115 (hobuste aafrika katku tõrje erimeetmed) 3. 14. juuni 1999. aasta määrus föderaalse majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Kui Šveitsis tuvastatakse eriti raskekujulise loomataudi puhang, kutsutakse ühine veterinaarkomitee kokku olukorra arutamiseks. Pädevad Šveitsi asutused kohustuvad võtma arutelu tulemusel vajalikuks peetud meetmeid. 2. Ühine referentlabor hobuste aafrika katku tuvastamiseks on Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación, aadressil 28110 Algete, Madrid Hispaanias. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 92/35/EMÜ III lisas. 3. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 92/35/EMÜ artiklile 16 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 4. Loomataude käsitleva määruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. V. LINDUDE GRIPP A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | 1. Nõukogu 19. mai 1992. aasta direktiiv 92/40/EMÜ, millega kehtestatakse klassikalise lindude katku tõrjemeetmed (EÜT L 167, 22.6.1992, lk 1), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) 2. Nõukogu 20. detsembri 2005. aasta direktiiv 2005/94/EÜ linnugripi tõrjet käsitlevate ühenduse meetmete ning direktiivi 92/40/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 010, 14.1.2006, lk 16) | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 49 (loomataude põhjustavate mikroorganismide käsitlemine), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 122–125 (lindude gripi vastased erimeetmed) 3. 14. juuni 1999. aasta määrus föderaalse majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Ühine referentlabor lindude gripi tuvastamiseks on Central Veterinary Laboratory aadressil New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB Ühendkuningriigis. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 92/40/EÜ V lisas ja direktiivi 2005/94/EÜ VII lisa punktis 2. 2. Loomataude käsitleva määruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. 3. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 92/40/EMÜ artiklile 18, direktiivi 2005/94/EÜ artiklile 60 ja loomataudiseaduse artiklile 57. VI. NEWCASTLE’i HAIGUS A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 14. juuli 1992. aasta direktiiv 92/66/EMÜ, millega kehtestatakse Newcastle’i haiguse tõrjemeetmed (EÜT L 260, 5.9.1992, lk 1), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 40–47 (jäätmete kõrvaldamine ja taaskasutamine), 49 (loomataude põhjustavate mikroorganismide käsitlemine), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 122–125 (Newcastle’i haiguse erimeetmed) 3. 14. juuni 1999. aasta määrus föderaalse majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor) 4. Föderaalse veterinaarameti 20. juuni 1989. aasta juhend (tehniline direktiiv) tuvide paramüksoviroosi tõrje kohta (föderaalse veterinaarameti ametlik teataja nr 90(13), lk 113 (vaktsineerimine jne)) 5. 23. juuni 2004. aasta määrus loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise kohta (OESPA), viimati muudetud 22. juunil 2005 (RS 916.441.22) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Ühine referentlabor Newcastle’i haiguse tuvastamiseks on Central Veterinary Laboratory aadressil New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB Ühendkuningriigis. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 92/66/EMÜ V lisas. 2. Loomataude käsitleva määruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. 3. Direktiivi 92/66/EMÜ artiklitega 17 ja 19 sätestatud teabe eest vastutab ühine veterinaarkomitee. 4. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 92/66/EMÜ artiklile 22 ja loomataudiseaduse artiklile 57. VII. KALA- JA MOLLUSKIHAIGUSED A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | 1. Nõukogu 24. juuni 1993. aasta direktiiv 93/53/EMÜ, millega kehtestatakse minimaalsed ühenduse meetmed teatavate kalahaiguste tõrjeks (EÜT L 175, 19.7.1993, lk 23), viimati muudetud Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise tingimuste ja Euroopa Liidu põhilepingute kohanduste aktiga – II lisa: Ühinemisakti artiklis 20 osutatud nimekiri – 6. Põllumajandus – B. Veterinaaria ja taimetervise alased õigusaktid – I. Veterinaaria õigusaktid (ELT L 236, 23.9.2003, lk 381) 2. Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta direktiiv 95/70/EÜ, millega sätestatakse minimaalsed ühenduse meetmed teatavate kahepoolmelisi limuseid mõjutavate haiguste tõrjeks (EÜT L 332, 30.12.1995, lk 33), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1). | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 10 (loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 3 ja 4 (osutatud loomataudid), 61 (kalapüügiõiguste haldajate ja kalastusjärelevalve eest vastutavate asutuste kohustused), 62–76 (haiguste üldtõrjemeetmed), 275–290 (kalahaigustega seotud erimeetmed, diagnostikalabor) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Praegu pole lõhekasvatus Šveitsis lubatud ja seda liiki seal ei esine. Šveitsi loomataudimääruses on lõhede nakkav kehvveresus klassifitseeritud haigusena, mis tuleb likvideerida. 2. Praegu Šveitsis söödavaid austreid ei kasvatata. Bonamioosi või marteilioosi juhtumite ilmnemisel kohustub Šveitsi veterinaaramet võtma vajalikke erakorralisi meetmeid kooskõlas ühenduse eeskirjadega loomataudiseaduse artikli 57 põhjal. 3. Direktiivi 93/53/EMÜ artiklis 7 osutatud juhtudel edastatakse teave ühisele veterinaarkomiteele. 4. Ühine referentlabor kalahaiguste tuvastamiseks on Statens Veterinære Serumlaboratorium, Landbrugsministeriet aadressil Hangövej 2, 8200 Århus Taanis. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 93/53/EMÜ C lisas. 5. Loomataude käsitleva määruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. 6. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 93/53/EMÜ artiklile 16 ja direktiivi 95/70/EÜ artiklile 8 ning loomataudiseaduse artiklile 57. 7. Direktiivi 95/70/EMÜ artiklis 5 osutatud juhtudel edastatakse teave ühisele veterinaarkomiteele. 8. Ühenduse referentlabor molluskihaiguste tuvastamiseks on Laboratoire IFREMER, BP 133 aadressil 17390 La Tremblade Prantsusmaal. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 95/70/EMÜ B lisas. VIII. TRANSMISSIIVSED SPONGIOOSSED ENTSEFALOPAATIAD A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad (ELT L 147, 31.5.2001, lk 1), viimati muudetud komisjoni 4. mai 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 688/2006, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 999/2001 III ja XI lisa seoses transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate seire ja määratletud riskiteguriga veisematerjaliga Rootsis (ELT L 120, 5.5.2006, lk 10). | 1. 27. mai 1981. aasta loomakaitsemäärus (OPAn), viimati muudetud 12. aprillil 2006 (RS 455.1), ja eriti selle artikkel 64f (tuimestusmeetodid) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) 3. 9. oktoobri 1992. aasta toiduaineid ja tarbekaupu käsitlev föderaalseadus (LDAl), viimati muudetud 16. detsembril 2005 (RS 817.0), ja eriti selle artikleid 24 (kontrollimine ja proovide võtmine), 40 (toiduainete kontroll) 4. Siseministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus loomse päritoluga toiduainete kohta (RS 817.022.108) ja eriti selle artiklid 4 ja 7 (rümbaosad, mille kasutamine on keelatud) 5. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 6 (mõisted ja lühendid), 36 (patent), 61 (aruandluskohustus), 130 (Šveitsi karja järelevalve), 175–181 (transmissiivsed spongioossed entsefalopaatiad), 297 (siseriiklik rakendamine), 301 (kantoni veterinaararsti ülesanded), 303 (veterinaarametnike koolitus ja täiendõpe) ja 312 (diagnostikalaboratooriumid) 6. 10. juuni 1999. aasta määrus söödakataloogi kohta (OLAlA), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.307.1), ja eriti selle artikkel (söödavedu tulundusloomadele), 1. lisa 9. osa (maismaaloomade saadused), 10. osa (kalad, muud mereloomad ning nendest valmistatud tooted ja kõrvalsaadused), ja 4. lisa (keelatud ainete loetelu) 7. 23. juuni 2004. aasta määrus loomsete kõrvaltoodete kõrvaldamise kohta (OESPA), viimati muudetud 22. juunil 2005 (RS 916.441.22) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Ühenduse referentlabor transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate (TSE) tuvastamiseks on The Veterinary Laboratories Agency aadressil Woodham Lane New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB Ühendkuningriigis. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud määruse (EÜ) nr 999/2001 X lisa peatükis B. 2. Loomataudiseaduse artikli 57 kohaselt on Šveitsis koostatud hädaabikava TSE tõrjemeetmete rakendamiseks. 3. Määruse (EÜ) nr 999/2001 artikli 12 kohaselt kehtestatakse ühenduse liikmesriikides kõikide transmissiivse spongioosse entsefalopaatia taudi kahtlusega loomade jaoks kas ametlik liikumispiirang kuni pädeva asutuse poolt läbi viidava kliinilise ja epidemioloogilise kontrolli tulemuste saamiseni või loom tapetakse ametliku järelevalve all laboratoorse kontrolli läbiviimiseks. Loomataude käsitleva määruse artiklite 179b ja 180a kohaselt keelustab Šveits transmissiivse spongioosse entsefalopaatia nakkuse kahtlusega loomade tapmise. Taudikahtlusega loomad tuleb verd laskmata hukata ja põletada ning nende ajud saata analüüsimiseks Šveitsi TSE referentlaborisse. Loomataude käsitleva määruse artikli 10 kohaselt on Šveits kehtestanud veiste alalise identifitseerimissüsteemi, mis võimaldab kindlaks teha looma ema ja päritolukarja ning välja selgitada, et loomad ei ole veiste spongioosse entsefalopaatia kahtlusega emasloomade või selle haigusega nakatunud veiste järglased. Loomataude käsitleva määruse artikli 179c kohaselt hukkab Šveits veiste spongioossesse entsefalopaatiasse (BSE) nakatunud loomad ning seda põdevate lehmade järglased, kes on sündinud diagnoosimisele eelneva kahe aasta jooksul. Alates 1999. aasta 1. juulist on Šveitsis rakendatud ka aastakäigu kaupa tapmist (kogu karja tapmist rakendati 14. detsembrist 1996 kuni 30. juunini 1999). 4. Loomataude käsitleva määruse artikli 180b kohaselt tapetakse Šveitsis skreipisse haigestunud loomad, nende emad, nakatunud emade otsesed järglased, samuti kõik teised lambad ja kõik teised kitsed selles karjas, välja arvatud: - lambad, kellel on vähemalt üks ARR-alleel ja mitte ühegi VRQ-alleeli, ja - alla kahe aasta vanused ,ainult tapaloomadeks ettenähtud loomad. Nende loomade pead ja kõhuõõneelundid kõrvaldatakse vastavalt loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise määruse sätetele (OESPA). Erandkorras võib vähearvukate tõugude puhul loobuda kogu karja hukkamisest. Sel juhul pannakse kari kaheks aastaks ametliku veterinaarse järelevalve alla, mille jooksul karja kuuluvad loomad läbivad kaks korda aastas kliinilise läbivaatuse. Kui selle aja jooksul määratakse loomad tapmisele, saadetakse nende pead, sealhulgas mandlid, analüüsimiseks TSE referentlaborisse. Need meetmed kuuluvad loomade tervise järelevalve tulemustest lähtuvalt läbivaatamisele. Järelevalveperioodi pikendatakse karjas uue haigusjuhu tuvastamise korral. Kui lambal või kitsel tehakse kindlaks BSE, kohustub Šveits võtma määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisas sätestatud meetmed. 5. Vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklile 7 keelustavad ühenduse liikmesriigid töödeldud loomsete valkude kasutamise põllumajandusloomade söödas, keda peetakse, nuumatakse või aretatakse toidu tootmiseks. Ühenduse liikmesriikides kehtib mäletsejaliste söödas loomsete valkude kasutamise täielik keeld. Loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise määruse artikli 18 kohaselt kehtestas Šveits põllumajandusloomade toidus loomsete valkude kasutamise täieliku keelu, mis jõustus 1. jaanuaril 2001. 6. Vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklile 6 ja nimetatud määruse III lisa peatükile A koostavad ühenduse liikmesriigid igal aastal BSE järelevalveprogrammi. See hõlmab BSE kiirtesti kõigil üle 24 kuu vanustel hädatapetud veistel, põllumajandusettevõttes surnud või tapaeelse kontrolli käigus haigeks tunnistatud veistel ja kõigil inimtoiduks tapetud üle 30 kuu vanustel loomadel. Šveitsis kasutatavad BSE kiirtestid on loetletud määruse (EÜ) nr 999/2001 X lisa peatükis C. Loomataude käsitleva määruse artikli 179 kohaselt tehakse Šveitsis kohustuslikus korras BSE kiirtest kõigile üle 30 kuu vanustele hädatapetud veistele, põllumajandusettevõttes surnud või tapaeelse kontrolli käigus haigeks tunnistatud veistele, samuti inimtoiduks tapetud üle 30 kuu vanuste veiste valimile. Lisaks on ettevõtjad rakendanud inimtoiduks tapetud üle 20 kuu vanuste veiste vabatahtliku järelevalveprogrammi. 7. Vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklile 6 ja nimetatud määruse III lisa peatükile A koostavad ühenduse liikmesriigid igal aastal skreipi järelevalveprogrammi. Loomataude käsitleva määruse artikli 177 kohaselt on Šveits koostanud üle aasta vanuste lammaste ja kitsede TSE järelevalveprogrammi. Ajavahemikul 2004. aasta juunist 2005. aasta juulini uuriti hädatapetud, põllumajandusettevõttes surnud või tapaeelse kontrolli käigus haigeks tunnistatud loomi ning inimtoiduks tapetud loomi. Kuna kõik proovid osutusid BSE suhtes negatiivseks, jätkatakse proovide võtmist haiguse kliiniliste tunnustega loomadelt, hädatapetud loomadelt ja põllumajandusettevõttes surnud loomadelt. Ühine veterinaarkomitee kaalub veelkord õigusaktide sarnasuse tunnustamist lammaste ja kitsede TSE järelevalve osas. 8. Määruse (EÜ) nr 999/2001 III lisa peatükis B ja IV lisas (3.III) sätestatud teabe esitamise eest vastutab ühine veterinaarkomitee. 9. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi (EÜ) nr 999/2001 artiklile 21 ja loomataudiseaduse artiklile 57. C. LISATEAVE 1. Alates 1. jaanuarist 2003 ja vastavalt 20. novembri 2002. aasta määrusele loomsete jäätmete kõrvaldamise kulude tasumiseks eraldatud rahaliste vahendite kohta 2003. aastal (RS 916.406) kehtestas Šveits rahalise soodustuse põllumajandusettevõtetele, kus veised sünnivad, ja tapamajadele, kus veised tapetakse, kui need järgivad kehtivate õigusaktidega sätestatud teavitamiskorda loomade liikumise kohta. 2. Vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklile 8 ja nimetatud määruse XI lisa punktile 1 tuleb ühenduse liikmesriikidel kõrvaldada ja hävitada määratletud riskiteguriga materjalid (MRM). Veistelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad üle 12 kuu vanuste veiste kolju, välja arvatud alalõug, sealhulgas aju, silmad ja seljaaju; üle 24 kuu vanuste veiste lülisammas, välja arvatud sabalülid, kaela-, rinna- ja nimmelülide oga- ja ristjätked, ristluu mediaanne hari ja tiivad, sealhulgas spinaalganglion, ning igas vanuses veiste mandlid, soolestik kaksteistsõrmiksoolest kuni pärasooleni ning soolekese. Lammastelt ja kitsedelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad üle 12 kuu vanuste või igemest väljunud jäävlõikehambaga lammaste ja kitsede kolju, sealhulgas aju ja silmad, mandlid ja seljaaju ning igas vanuses lammaste ja kitsede põrn. Loomataude käsitleva määruse artikli 179d ja loomset päritolu toiduaineid käsitleva määruse artikli 4 kohaselt on Šveitsis seatud eesmärgiks määratletud riskiteguriga materjalide kõrvaldamine loomade ja inimeste toiduahelast. Veistelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad eelkõige üle 30 kuu vanuste loomade selgroog, igas vanuses loomade mandlid, soolestik kaksteistsõrmiksoolest kuni pärasooleni ja soolekese. Loomataude käsitleva määruse artikli 180c ja loomset päritolu toiduaineid käsitleva määruse artikli 4 kohaselt on Šveitsis seatud eesmärgiks määratletud riskiteguriga materjalide kõrvaldamine loomade ja inimeste toiduahelast. Lammastelt ja kitsedelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad eelkõige üle 12 kuu vanuste loomade või igemest väljunud jäävlõikehambaga lammaste ja kitsede koljuõõnest välja võtmata aju, kõvakestaga ( Dura mater ) seljaaju ja mandlid ning igas vanuses lammaste ja kitsede põrn ja niudesool. 3. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1774/2002 sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad ühenduse liikmesriikides. Vastavalt loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise määruse artiklile 13 tuleb Šveitsis kõik 1. kategooria loomsed kõrvalsaadused, sealhulgas määratletud riskiteguriga materjalid ja põllumajandusettevõttes surnud loomad, põletada. IX. LAMMASTE KATARRAALNE PALAVIK A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 20. novembri 2000. aasta direktiiv 2000/75/EÜ, millega kehtestatakse erisätted lammaste katarraalse palaviku tõrjeks ja likvideerimiseks. | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ning 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 126–127 (muid väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted) 3. 14. juuni 1999. aasta korraldus majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Ühenduse referentlabor lammaste katarraalse palaviku tuvastamiseks on AFRC Institute for Animal Health Pirbright Laboratory aadressil Ash Road, Pirbright, Woking, Surrey GU24 ONF Ühendkuningriigis. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 2000/75/EÜ II lisa peatükis B. 2. Loomataude käsitleva määruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava, mis on avaldatud veterinaarameti veebilehel. 3. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 2000/75/EÜ artiklile 17 ja loomataudiseaduse artiklile 57. X. ZOONOOSID A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | 1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2160/2003, salmonella ja teiste konkreetsete zoonootilise toimega mõjurite kontrolli kohta toiduahelas (ELT L 325, 12.12.2003, lk 1). 2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/99/EÜ zoonooside ja zoonootilise toimega mõjurite seire kohta, millega muudetakse nõukogu otsust 90/424/EMÜ ja tühistatakse nõukogu direktiiv 92/117/EMÜ (ELT L 325, 12.12.2003, lk 31). | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916 401) 3. 9. oktoobri 1992. aasta toiduaineid ja tarbekaupu käsitlev föderaalseadus (LDAI), viimati muudetud 16. detsembril 2005 (RS 817.0) 4. 23. novembri 2005. aasta määrus toiduainete ja tarbekaupade kohta (ODAlOUs) (RS 817.02) 5. Siseministeeriumi 23. novembri 2005. aasta hügieenimäärus (OHyg) (RS 817.024.1) 6. 18. detsembri 1970. aasta föderaalseadus inimestele edasikanduvate haiguste tõrje kohta (epideemiaseadus), viimati muudetud 12. märtsil 2003 (RS 818.101) 7. 13. jaanuari 1999. aasta määrus inimestele edasikanduvatest haigustest teavitamise kohta (teavitamismäärus), viimati muudetud 15. detsembril 2003 (RS 818.141.1) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Ühenduse referentlaborid on järgmised: - Referentlabor zoonooside analüüsimiseks ja kontrollimiseks (salmonella) : Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) 3720 BA Bilthoven Madalmaad - Mereliste biotoksiinide seire referentlabor: Agencia Española de Seguridad Alimentaria (AESA): E-36200 Vigo Hispaania - Kahepoolmeliste molluskite bakteriaalse ja viirusliku saastatuse seire referentlabor: The laboratory of the Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (CEFAS) Weymouth Dorset DT4 8UB Ühendkuningriik - Listeria monocytogenesi referentlabor: AFSSA — Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP) F-94700 Maisons-Alfort Prantsusmaa - Referentlabor koagulaaspositiivsete stafülokokkide, sealhulgas staphylococcus aureuse kontrollimiseks: AFSSA — Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires (LERQAP) F-94700 Maisons-Alfort Prantsusmaa - Referentlabor Escherichia coli , sealhulgas verotoksiini produtseeriva E. coli kontrollimiseks: Istituto Superiore di Sanità (ISS) I-00161 Roma Itaalia - Referentlabor kampülobakteri kontrollimiseks: Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA) S-751 89 Uppsala Rootsi - Referentlabor parasiitide (eelkõige Trichinella , Echinococcus ja Anisakis ) kontrollimiseks: Istituto Superiore di Sanità (ISS) I-00161 Roma Itaalia - Referentlabor mikroobidevastase resistentsuse kontrollimiseks: Danmarks Fødevareforskning (DFVF) DK-1790 København V Taani 2. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1). 3. Šveits esitab igal aastal mai lõpuks komisjonile aruande zoonooside suundumuste ja allikate, samuti zoonootilise toimega mõjurite ja mikroobivastase resistentsuse kohta, ning eelneva aasta jooksul vastavalt direktiivi 2003/99/EÜ artiklitele 4, 7 ja 8 kogutud andmed. Aruanne hõlmab ka määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 3 lõike 2 punktis b osutatud teavet. Komisjon edastab aruande Euroopa Toiduohutusametile koondaruande avaldamiseks zoonooside suundumuste ja allikate ning zoonootilise toimega mõjurite ja mikroobidevastase resistentsuse kohta ühenduses. XI. MUUD HAIGUSED A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiiv 92/119/EMÜ, millega seatakse sisse üldised ühenduse meetmed teatavate loomahaiguste tõrjeks ja konkreetsed meetmed seoses sigade vesikulaarhaigusega (EÜT L 62, 15.3.1993, lk 69), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 1, 1a ja 9a (väga nakkavate loomataudide vastased meetmed, tõrje eesmärgid) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2 (väga nakkavad loomataudid), 49 (loomataude põhjustavate mikroorganismide käsitlemine), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 77–98 (väga nakkavaid loomataude käsitlevad ühissätted), 103–105 (sigade vesikulaarhaiguse tõrje erimeetmed) 3. 14. juuni 1999. aasta korraldus majandusministeeriumi organisatsiooni kohta, viimati muudetud 10. märtsil 2006 (RS 172.216.1), ja eriti selle artikkel 8 (referentlabor) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Direktiivi 92/119/EMÜ artiklis 6 osutatud juhtudel edastatakse teave ühisele veterinaarkomiteele. 2. Ühine referentlabor sigade vesikulaarhaiguse tuvastamiseks on AFRC Institute for Animal Health, Pirbright Laboratory aadressil Ash Road, Pirbright, Woking Surrey, GU240NF Ühendkuningriigis. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles küsimuses tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud direktiivi 92/119/EMÜ III lisas. 3. Loomataude käsitleva määruse artikli 97 kohaselt on Šveitsis koostatud haiguste tõrje hädaabikava. Veterinaarameti poolt välja antud tehniline rakenduseeskiri nr 95/65 sätestab kava rakendamise korra. 4. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 92/119/EMÜ artiklile 22 ja loomataudiseaduse artiklile 57. XII. HAIGUSTEST TEATAMINE A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 21. detsembri 1982. aasta direktiiv 82/894/EÜ ühendusesisese loomahaigustest teatamise kohta (EÜT L 378, 31.12.1982, lk 58), viimati muudetud komisjoni 1. märtsi 2004. aasta otsusega 2004/216/EÜ, millega muudetakse direktiivi 82/894/EMÜ ühendusesisese loomahaigustest teatamise kohta teatavate hobusehaiguste ja teatavate mesilasehaiguste lisamiseks kohustuslikus korras teatamisele kuuluvate haiguste nimekirja (ELT L 67, 5.3.2004, lk 27) | 1. 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), viimati muudetud 23. juunil 2004 (RS 916.40), ja eriti selle artiklid 11 (teade ja haigustest teavitamine) ja 57 (tehnilised rakendussätted, rahvusvaheline koostöö) 2. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus, viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 2–5 (viidatud haigused), 59–65 ja 291 (teavitamiskohustus, teatavaks tegemine), 292–299 (järelevalve, rakendamine, haldusabi) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD Komisjon kaasab koostöös föderaalse veterinaarametiga Šveitsi loomahaigustest teatamise süsteemi, nagu on sätestatud direktiivis 82/894/EMÜ. 2. liide LOOMATERVISHOID: KAUPLEMINE JA TURULEVIIMINE I. VEISED JA SEAD A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiiv 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta (EÜT L 121, 29.07.1964, lk 1977/64), viimati muudetud nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1/2005, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal ning millega muudetakse direktiive 64/432/EMÜ ja 93/119/EÜ ning määrust (EÜ) nr 1255/97 (ELT L 003, 5.1.2005, lk 1) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus, viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 27–31 (turud, näitused), 34–37 (kaubandus), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 116–121 (sigade aafrika katk), 135–141 (Aujeszky haigus), 150–157 (veiste brutselloos), 158–165 (tuberkuloos), 166–169 (veiste ensootiline leukoos), 170–174 (veiste nakkav rinotrahheiit/nakkav pustuloosne vulvovaginiit), 175–195 (spongioosne entsefalopaatia), 186–189 (veiste suguelundite nakkused), 207–211 (sigade brutselloos), 297 (turgude, kogumiskeskuste ja desinfektsioonipunktide heakskiitmine) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Vastavalt loomataude käsitleva määruse artikli 297 esimesele lõikele kiidab Šveitsi veterinaaramet heaks direktiivi 64/432/EMÜ artiklis 2 määratletud kogumiskeskused. Käesoleva lisa kohaldamiseks koostab Šveits vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ artiklite 11, 12 ja 13 sätetele heakskiidetud kogumiskeskuste, veoettevõtjate ja hulgimüüjate nimekirja. 2. Direktiivi 64/432/EMÜ artikli 11 lõikes 3 sätestatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 3. Käesoleva lisa kohaldamisel tõdetakse, et Šveits täidab direktiivi 64/432/EMÜ A lisa II osa lõikes 7 sätestatud tingimusi veiste brutselloosi kohta. Et säilitada oma veisekarja ametlikult brutselloosivaba staatust, kohustub Šveits täitma järgmisi tingimusi: a) Igast brutselloosikahtlusega veisest teatatakse pädevatele asutustele ja iga selline loom peab läbima ametlikud brutselloositestid, mis hõlmavad vähemalt kaht seroloogilist testi koos komplemendi sidumisega ja sobivate proovide mikrobioloogilise uurimisega abordi korral; b) Haiguskahtluse püsimisel, st kuni punktis a sätestatud testid näitavad negatiivseid tulemusi, peatatakse karja, millesse nakkuskahtlane/nakkuskahtlased veis/veised kuuluvad, ametlikult brutselloosivaba staatus. Üksikasjalik teave positiivsete proovitulemustega karja kohta ja epidemioloogiline aruanne edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. Kui Šveits ei täida mõnda direktiivi 64/432/EMÜ A lisa II osa lõike 7 esimeses lõigus sätestatud tingimust, teatab Šveitsi veterinaaramet sellest viivitamatult komisjonile. Ühine veterinaarkomitee arutab olukorda, et vaadata käesoleva lõike sätted vajadusel läbi. 4. Käesoleva lisa kohaldamisel tõdetakse, et Šveits täidab direktiivi 64/432/EMÜ A lisa I osa lõikes 4 sätestatud tingimusi veiste tuberkuloosi kohta. Et säilitada oma veisekarja ametlikult tuberkuloosivaba staatust, kohustub Šveits täitma järgmisi tingimusi: a) võetakse kasutusele märgistussüsteem, mis võimaldab kindlaks teha iga veise päritolukarja; b) ametlik veterinaararst kontrollib tapajärgselt kõiki loomi; c) igast tuberkuloosikahtlusest elaval, surnud või tapetud loomal teavitatakse pädevaid asutusi; d) iga juhtumi korral viivad pädevad asutused haiguskahtluse välistamiseks või kinnitamiseks läbi uuringu, sealhulgas päritolukarja ja vahekarjade osas. Kui lahangu või tapmise käigus leitakse kahjustusi, mis võivad olla põhjustatud tuberkuloosist, viivad pädevad asutused läbi kahjustuste laboratoorse uuringu; e) nakkuskahtlusega veise päritolukarja ja vahekarjade ametlik tuberkuloosivaba staatus peatatakse kuni kliinilised ja laboratoorsed uuringud või tuberkuliiniproovid pole kinnitatud veiste tuberkuloosi puudumist; f) kui tuberkuliiniproovid, kliinilised või laboratoorsed uuringud kinnitavad tuberkuloosi olemasolu, tühistatakse päritolukarja ja vahekarjade ametlik tuberkuloosivaba staatus; g) ametlik tuberkuloosivaba staatus kehtestatakse vaid siis, kui karjast on kõrvaldatud kõik nakkuskahtlased loomad, kui hooned ja seadmed on desinfitseeritud ja kõigi üle 6 kuu vanuste loomade vähemalt kahe vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ B lisale läbiviidud nahasisese tuberkuliiniproovi, millest üks tehakse vähemalt kuus kuud pärast nakatunud looma karjast kõrvaldamist ja teine vähemalt kuus kuud pärast esimest, tulemus on negatiivne. Üksikasjalik teave nakatunud karjade kohta ja epidemioloogiline aruanne edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. Kui Šveits ei täida mõnda direktiivi 64/432/EMÜ A lisa I osa lõike 4 esimeses lõigus sätestatud tingimust, teatab Šveitsi veterinaaramet sellest viivitamatult komisjonile. Ühine veterinaarkomitee arutab olukorda, et vaadata käesoleva lõike sätted vajadusel läbi. 5. Käesoleva lisa kohaldamisel tõdetakse, et Šveits täidab direktiivi 64/432/EMÜ D lisa peatükis I (F) sätestatud tingimusi veiste ensootilise leukoosi kohta. Et säilitada oma karja ametlikult veiste ensootilisest leukoosist vaba staatust, kohustub Šveits täitma järgmisi tingimusi: a) Šveitsi karja kontrollitakse pisteliste proovide võtmise teel. Valimi suurus peab olema selline, et 99% tõenäosusega võib kinnitada alla 0,2 % karja nakatumist veiste ensootilisse leukoosi; b) ametlik veterinaararst kontrollib tapajärgselt kõiki loomi; c) kõigist veiste ensootilise leukoosi kahtlustest, mis tekkivad kliiniliste uuringute, lahangute või liha kontrollimise käigus, tuleb teavitada pädevaid asutusi; d) veiste ensootilise leukoosi kahtluse või selle tuvastamise korral peatatakse karja ametlikult leukoosivaba staatus kuni isolatsiooniperioodi lõpuni; e) isolatsiooniperiood lõpetatakse, kui pärast nakatunud loomade ja vajadusel ka nende vasikate kõrvaldamist vähemalt 90päevase intervalliga tehtud kahe seroloogilise uuringu tulemused on negatiivsed. Kui 0,2% karjast tuvastatakse veiste ensootline leukoos, teavitab Šveitsi veterinaaramet sellest viivitamatult komisjoni. Ühine veterinaarkomitee arutab olukorda, et vaadata käesoleva lõike sätted vajadusel läbi. 6. Käesoleva lisa kohaldamisel tunnistatakse Šveits ametlikult vabaks veiste nakkavast rinotrahheiidist. Et säilitada seda staatust, kohustub Šveits täitma järgmisi tingimusi: a) Šveitsi karja kontrollitakse pisteliste proovide võtmise teel. Valimi suurus peab olema selline, et 99% tõenäosusega võib kinnitada alla 0,2 % karja nakatumist veiste nakkavasse rinotrahheiiti; b) üle 24 kuu vanused aretuspullid läbivad iga-aastase seroloogilise kontrolli; c) igast veiste nakkava rinotrahheiidi kahtlusest teatatakse pädevatele asutustele ja asjaomased loomad peavad läbi tegema veiste nakkava rinotrahheiidi ametlikud uuringud, mis hõlmavad viroloogilisi ja seroloogilisi uuringuid; d) veiste nakkava rinotraheiidi kahtluse või selle tuvastamise korral peatatakse karja ametlikult nakkusvaba staatus kuni isolatsiooniperioodi lõpuni; e) isolatsiooniperiood lõpetatakse, kui vähemalt 30 päeva pärast nakatunud loomade kõrvaldamist tehtud seroloogiliste uuringute tulemused on negatiivsed. Tulenevalt Šveitsi tunnustatud staatusest kohaldatakse otsuse 2004/558/EÜ sätteid (ELT L 249, 23.07.2004, lk 20) mutatis mutandis . Šveitsi veterinaaramet teavitab komisjoni viivitamatult kõigist staatuse tunnustamise aluseks olevate tingimuste muutumistest.. Ühine veterinaarkomitee arutab olukorda, et vaadata käesoleva lõike sätted vajadusel läbi. 7. Käesoleva lisa kohaldamisel tunnistatakse Šveits ametlikult vabaks Aujeszky haigusest. Et säilitada seda staatust, kohustub Šveits täitma järgmisi tingimusi: a) Šveitsi karja kontrollitakse pisteliste proovide võtmise teel. Valimi suurus peab olema selline, et 99% tõenäosusega võib kinnitada alla 0,2 % karja nakatumist Aujeszky haigusesse; b) igast Aujeszky haiguse kahtlusest teatatakse pädevatele asutustele ja asjaomased loomad peavad läbi tegema Aujeszky haiguse ametlikud uuringud, mis hõlmavad viroloogilisi ja seroloogilisi uuringuid; c) Aujeszky haiguse kahtluse või tuvastamise korral peatatakse karja ametlikult nakkusvaba staatus kuni isolatsiooniperioodi lõpuni; d) isolatsiooniperiood lõpetatakse, kui pärast nakatunud loomade kõrvaldamist vähemalt 21päevase intervalliga tehtud kahe seroloogilise uuringu tulemused on negatiivsed. Tulenevalt Šveitsi tunnustatud staatusest kohaldatakse otsust 2001/618/EÜ (EÜT L 215, 9.8.2001, lk 48), viimati muudetud otsusega 2005/768/EÜ (ELT L 290, 4.11.2005, lk 27), mutatis mutandis . Šveitsi veterinaaramet teavitab komisjoni viivitamatult kõigist staatuse tunnustamise aluseks olevate tingimuste muutumistest.. Ühine veterinaarkomitee arutab olukorda, et vaadata käesoleva lõike sätted vajadusel läbi. 8. Ühine veterinaarkomitee arutab esimesel võimalusel võimalike lisatagatiste andmist sigade transmissiivse gastroenteriidi (TGE) ja sigade respiratoor-reproduktiivse sündroomi (PRRS) osas. Komisjon teavitab Šveitsi veterinaarametit arengutest selles valdkonnas. 9. Šveitsis vastutab vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ B lisa punktile 4 tehtavate ametlike tuberkuliiniproovide eest Berni Ülikooli Veterinaarbakterioloogia Instituut. 10. Berni Ülikooli Veterinaarbakterioloogia Instituut vastutab Šveitsis vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ C lisa A osa punktile 4 tehtava antigeenide (brutselloos) ametliku kontrolli eest. 11. Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel veistel ja sigadel peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ F lisas toodud näidisele. Sertifikaati kohandatakse järgmiselt: mudelil 1: - sertifikaatide C jaotist kohandatakse järgmiselt: - punktis 4 täidetakse taanded lisatagatiste kohta järgmiselt: „– haigus: veiste nakkav rinotrahheiit, - vastavalt komisjoni otsusele 2004/558/EÜ, mille sätteid kohaldatakse mutatis mutandis ;“; mudelil 2: - jaotises C kohandatakse sertifikaate järgmiselt: - punktis 4 täidetakse taanded lisatagatiste kohta järgmiselt: „– haigus: Aujeszky - vastavalt komisjoni otsusele 2001/618/EÜ, mille sätteid kohaldatakse mutatis mutandis ;“; 12. Käesoleva lisa kohaselt peab ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel veistel kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis sisaldab järgmisi terviseohutuse kinnitusi: „– Veised: - identifitseeritakse alalise märgistussüsteemiga, mis võimaldab tuvastada iga veise ema ja päritolukarja ja kindlaks teha, et nad ei ole veiste spongioosse entsefalopaatia nakkuse kahtlusega või seda haigust põdevate emasloomade otsesed järglased, kes on sündinud diagnoosimisele eelneva kahe aasta jooksul; - ei pärine karjadest, kus on käimas võimaliku veiste spongioosse entsefalopaatia juhu uurimine; - on sündinud pärast 1. juunit 2001.” II. LAMBAD JA KITSED A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 28. jaanuari 1991. aasta direktiiv 91/68/EMÜ loomatervishoiu kohta ühendusesiseses lamba- ja kitsekaubanduses (EÜT L 46, 19.2.1991, lk 19), viimati muudetud komisjoni 21. detsembri 2005. aasta otsusega 2005/932/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/68/EMÜ E lisa seoses lammaste ja kitsede veterinaarsertifikaatide näidiste ajakohastamisega (ELT L 340, 23.12.2005) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus, viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 27–31 (turud, näitused), 34–37 (kaubandus), 73 ja 74 (puhastamine ja desinfitseerimine), 142–149 (marutaud), 158–165 (tuberkuloos), 166–169 (skreipi), 190–195 (lammaste ja kitsede brutselloos), 196–199 (nakkav agalaktia), 200–203 (kitsede viirusartriit/entsefaliit), 233–235 (jäärade brutselloos), 297 (turgude, kogumiskeskuste, desinfektsioonipunktide akrediteerimine) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Direktiivi 91/68/EMÜ artikli 3 lõike 2 teises lõigus osutatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 2. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 91/68/EMÜ artiklile 11 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 3. Käesolevas lisas tunnistatakse Šveits ametlikult vabaks lammaste ja kitsede brutselloosist. Selle staatuse säilitamiseks kohustub Šveits rakendama direktiivi 91/68/EMÜ A lisa II peatüki lõikes 2 sätestatud meetmed. Kui esineb või taasesineb lammaste ja kitsede brutselloosi juhtumeid, teavitab Šveits ühist veterinaarkomiteed, et võtta vajalikke meetmeid vastavalt olukorrale. 4. Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel lammastel ja kitsedel peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 91/68/EMÜ E lisas toodud näidisele. III. HOBUSLASED A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/426/EMÜ hobuslaste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 42), viimati muudetud nõukogu 26. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/68/EÜ, millega kehtestatakse loomatervishoiu eeskirjad teatavate elusate kabiloomade impordile ühendusse ja transiidile ühenduse kaudu, muudetakse direktiive 90/426/EMÜ ja 92/65/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 72/462/EMÜ (ELT L 139, 30.4.2004, lk 320) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus, viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 112–115 (hobuste katk), 204–206 (kargtaud, entsefalomüeliit, nakkav kehvveresus, malleus), 240–244 (hobuste nakkav metriit) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Direktiivi 90/426/EMÜ artiklis 3 sätestatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 2. Direktiivi 90/426/EMÜ artiklis 6 sätestatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 3. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 90/426/EMÜ artiklile 10 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 4. Direktiivi 90/426/EMÜ B ja C lisasid kohaldatakse Šveitsi suhtes mutatis mutandis . IV. KODULINNUD JA HAUDEMUNAD A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 15. oktoobri 1990. aasta direktiiv 90/539/EMÜ kodulindude ja haudemunade ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiu nõuete kohta (EÜT L 303, 31.10.1990, lk 6), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 25 (transport), 122–125 (lindude gripp ja Newcastle'i haigus), 255–261 (Salmonella enteritidis) ja 262–265 (lindude nakkav larüngotrahheiit) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Vastavalt direktiivi 90/539/EMÜ artiklile 3 esitab Šveits ühisele veterinaarkomiteele kava, mille kohaselt sätestatakse meetmed, mida ta kavatseb rakendada oma ettevõtete heakskiitmiseks. 2. Vastavalt direktiivi 90/539/EMÜ artiklile 4 on Šveitsi riiklikuks referentlaboriks Berni Ülikooli Veterinaarbakterioloogia Instituut. 3. Direktiivi 90/539/EMÜ artikli 7 lõike 1 esimese taande nõuet munade hoiutingimuste kohta enne ärasaatmist kohaldatakse Šveitsi suhtes mutatis mutandis . 4. Ühendusse saadetavate haudemunade partiide puhul kohustuvad Šveitsi asutused järgima komisjoni määruses (EMÜ) nr 1868/77 sätestatud märgistamiseeskirju. Šveitsi tähis on „CH”. 5. Direktiivi 90/539/EMÜ artikli 9 lõike a nõuet munade hoiutingimuste kohta enne ärasaatmist kohaldatakse Šveitsi suhtes mutatis mutandis . 6. Direktiivi 90/539/EMÜ artikli 10 lõike a nõuet munade hoiutingimuste kohta enne ärasaatmist kohaldatakse Šveitsi suhtes mutatis mutandis . 7. Direktiivi 90/539/EMÜ artikli 11 lõike 2 esimese taande nõuet munade hoiutingimuste kohta enne ärasaatmist kohaldatakse Šveitsi suhtes mutatis mutandis . 8. Käesoleva lisa kohaldamisel tõdetakse, et Šveits vastab direktiivi 90/539/EMÜ artikli 12 lõike 2 tingimustele Newcastle'i haiguse osas ja seetõttu ei pea seal Newcastle'i haiguse vastu vaktsineerima. Šveitsi veterinaaramet teavitab komisjoni viivitamatult kõigist staatuse tunnustamise aluseks olevate tingimuste muutumistest.. Ühine veterinaarkomitee arutab olukorda, et vaadata käesoleva lõike sätted vajadusel läbi. 9. Artikli 15 viiteid liikmesriigi nimele kohaldatakse Šveitsi suhtes mutatis mutandis . 10. Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel kodulindudel ja haudemunadel peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 90/539/EMÜ IV lisas toodud näidisele. 11. Šveitsist Soome või Rootsi saadetavate partiide puhul kohustuvad Šveitsi asutused lisama ühenduse õigusaktidega ette nähtud tagatised kodulindude salmonelloosi kohta. V. VESIVILJELUSLOOMAD JA -TOOTED A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 28. jaanuari 1991. aasta direktiiv 91/67/EMÜ, mis käsitleb loomatervishoiunõudeid akvakultuurloomade ja -toodete turuleviimise suhtes (EÜT L 46, 19.2.1991, lk 1), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 275–290 (kala- ja vähihaigused) ja 297 (ettevõtete, tsoonide ja laborite heakskiitmine) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Direktiivi 91/67/EMÜ artiklis 4 sätestatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 2. Direktiivi 91/67/EMÜ artiklite 5, 6 ja 10 Šveitsisuhtes kohaldamise üle otsustab ühine veterinaarkomitee. 3. Direktiivi 91/67/EMÜ artiklite 12 ja 13 Šveitsi suhtes kohaldamise üle otsustab ühine veterinaarkomitee. 4. Vastavalt direktiivi 91/67/EMÜ artiklile 15 kohustuvad Šveitsi asutused rakendama proovivõtuplaane ja diagnostikameetodeid kooskõlas ühenduse õigusaktidega. 5. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 91/67/EMÜ artiklile 17 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 6. a) Heakskiidetud vööndist pärit eluskala, kalamarja või sugurakkude turule viimisel peavad nende saatedokumendid vastama direktiivi 91/67/EMÜ E lisa 1. peatükis sätestatule. b) Heakskiidetud kalakasvandusest pärit eluskala, kalamarja või sugurakkude turule viimisel peavad nende saatedokumendid vastama direktiivi 91/67/EMÜ E lisa 2. peatükis sätestatule. c) Heakskiidetud rannikuvööndist pärit molluskite turule viimisel peavad nende saatedokumendid vastama direktiivi 91/67/EMÜ E lisa 3. peatükis sätestatule. d) Heakskiidetud kasvandusest pärit molluskite turule viimisel peavad nende saatedokumendid vastama direktiivi 91/67/EMÜ E lisa 4. peatükis sätestatule. e) Heakskiidetud tehistingimustes kasvatatud kalade, molluskite või koorikloomade, kes ei kuulu nakkuslikule vereloomenekroosile, viiruslikule hemorraagilisele septitseemiale või bonamioosile või marteilioosile vastuvõtlikku liiki, või nende marja või sugurakkude turule viimisel peavad nende saatedokumendid vastama komisjoni otsuse 2003/390/EÜ I lisas sätestatule. f) Looduslikest vetest pärit eluskala, molluskite või koorikloomade, nende marja või sugurakkude turule viimisel peavad nende saatedokumendid vastama komisjoni otsuse 2003/390/EÜ I lisas sätestatule. VI. VEISEEMBRÜOD A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 25. septembri 1989. aasta direktiiv 89/556/EMÜ koduveiste embrüote ühendusesisese kaubanduse ja nende kolmandatest riikidest impordi loomatervishoiu nõuete kohta (EÜT L 302, 19.10.1989, lk 1), viimati muudetud komisjoni 2. veebruari 2006. aasta otsusega 2006/60/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/556/EMÜ C lisa seoses koduveiste embrüote ühendusesisese kaubanduse veterinaarsertifikaadi näidisega (ELT L 031, 3.2.2006, lk 24) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 56–58 (embrüote siirdamine) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 89/556/EMÜ artiklile 15 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 2. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel veiseembrüotel peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 89/556/EMÜ C lisas toodud näidisele. VII. VEISESPERMA A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 14. juuni 1988. aasta direktiiv 88/407/EMÜ, millega sätestatakse koduveiste sügavkülmutatud sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi korral kohaldatavad loomatervishoiu nõuded (EÜT L 194, 22.7.1988, lk 10), viimati muudetud komisjoni 5. jaanuari 2006. aasta otsusega 2006/16/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 88/407/EMÜ B lisa ning otsuse 2004/639/EÜ II lisa koduveiste sperma imporditingimuste kohta (ELT L 011, 17.1.2006, lk 21) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 51–55 (kunstseemendamine) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Direktiivi 88/407/EMÜ artikli 4 lõike 2 kohaldamisel tõdetakse, et Šveitsi seemendusjaamades peetakse ainult selliseid loomi, kelle seerumi neutralisatsiooni testi või ELISA testi tulemus on negatiivne. 2. Direktiivi 88/407/EMÜ artikli 5 lõikes 2 sätestatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 3. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 88/407/EMÜ artiklile 16 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 4. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldaval veisespermal peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 88/407/EMÜ D lisas toodud näidisele. VIII. SEASPERMA A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/429/EMÜ, millega sätestatakse kodusigade sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi korral kohaldatavad loomatervishoiu nõuded (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 62), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003 konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 51–55 (kunstseemendamine) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Direktiivi 90/429/EMÜ artikli 5 lõikes 2 sätestatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 2. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi 90/429/EMÜ artiklile 16 ja loomataudiseaduse artiklile 57. 3. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldaval seaspermal peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 90/429/EMÜ D lisas toodud näidisele. IX. MUUD LIIGID A. ÕIGUSAKTID Euroopa Ühendus | Šveits | Nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiiv 92/65/EMÜ, milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A (I) lisas osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse (EÜT L 268, 14.9.1992, lk 54), viimati muudetud nõukogu 26. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/68/EÜ, millega kehtestatakse loomatervishoiu eeskirjad teatavate elusate kabiloomade impordile ühendusse ja transiidile ühenduse kaudu, muudetakse direktiive 90/426/EMÜ ja 92/65/EMÜ ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 72/462/EMÜ (ELT L 139, 30.4.2004, lk 320) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrus (EÜ) nr 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervishoiunõudeid ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/65/EMÜ (ELT L 146, 13.06.2003, lk 1), viimati muudetud komisjoni 12. aprilli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 590/2006, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 998/2003 II lisa riikide ja territooriumide loetelu osas (ELT L 104, 13.4.2006, lk 8) | 1. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401), ja eriti selle artiklid 51–55 (kunstseemendamine) ja 56–58 (embrüote siirdamine) 2. … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11) | B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Käesoleva lisa kohaldamisel käsitletakse käesolevas punktis kauplemist punktidega I–V hõlmamata elusloomadega ning punktidega VI–VIII hõlmamata sperma, munarakkude ja embrüotega. 2. Ühendus ja Šveits kohustuvad mitte keelama ega piirama punktis 1 osutatud elusloomade, sperma, munarakkude ja embrüotega kauplemist muudel kui käesoleva lisa kohaldamisest tulenevatel loomatervishoiuga seotud põhjustel, eelkõige vastavalt selle artiklile 20 võetavate kaitsemeetmete tõttu. 3. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel kabiloomade partiidel (v.a punktides I, II ja III nimetatud) peab olema direktiivi 92/65/EMÜ E lisa I osas sätestatud näidisele vastav veterinaarsertifikaat, mida täiendab direktiivi 92/65/EMÜ artikli 6 osa A lõike 1 punktis e sätestatud tõend. 4. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel jäneseliste partiidel peab olema direktiivi 92/65/EMÜ E lisa I osas sätestatud näidisele vastav veterinaarsertifikaat, mida täiendab vajadusel direktiivi 92/65/EMÜ artikli 9 lõike 2 teises lõigus sätestatud tõend. Šveitsi ametiasutused võivad seda tõendit kohandada, nii et see hõlmab täielikult direktiivi 92/65/EMÜ artiklis 9 sätestatud nõuded. 5. Direktiivi 92/65/EMÜ artikli 9 lõike 2 neljandas lõigus sätestatud teave edastatakse ühisele veterinaarkomiteele. 6. a) Euroopa Ühendusest Šveitsi saadetavatele koertele ja kassidele kohaldatakse direktiivi 92/65/EMÜ artikli 10 lõiget 2. b) Šveitsist Euroopa Ühenduse liikmesriikidesse (v.a Ühendkuningriiki, Iirimaale, Maltale ja Rootsi) saadetavatele koertele ja kassidele kohaldatakse direktiivi 92/65/EMÜ artikli 10 lõiget 2. c) Šveitsist Ühendkuningriiki, Iirimaale, Maltale ja Rootsi saadetavatele koertele ja kassidele kohaldatakse direktiivi 92/65/EMÜ artikli 10 lõiget 3. d) Kasutada tuleb märgistussüsteemi, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruses (EÜ) nr 998/2003 (ELT L 146, 13.6.2003, lk 1), viimati muudetud komisjoni 12. aprilli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 590/2006 (ELT L 104, 13.4.2006, lk 8). Kasutada tuleb komisjoni otsuses 2003/803/EÜ (ELT L 312, 27.11.2003, lk 1) sätestatud passi. Marutaudivastase vaktsineerimise ja vajadusel kordusvaktsineerimise kehtivusaega tunnustatakse vaktsiini tootja-laboratooriumi soovituste järgi vastavalt määruse (EÜ) nr 998/2003 artiklile 5 ja komisjoni otsusele 2005/91/EÜ (ELT L 031, 4.2.2005, lk 61). 7. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel lamba- ja kitsespermal, -munarakkudel ja -embrüotel peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivile 95/388/EMÜ, mida on viimati muudetud komisjoni 30. detsembri 2004. aasta otsusega 2005/43/EÜ (ELT L 020, 22.1.2005, lk 34). 8. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldaval hobusespermal peab kaasas olema otsuses 95/307/EÜ sätestatud veterinaarsertifikaat. 9. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel hobusemunarakkudel ja -embrüotel peab kaasas olema otsuses 95/294/EÜ sätestatud veterinaarsertifikaat. 10. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel seamunarakkudel ja -embrüotel peab kaasas olema otsuses 95/483/EÜ sätestatud veterinaarsertifikaat. 11. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel mesilaskogumitel (tarud või mesilasemad koos sülemitega) peab olema kaasas veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 92/65/EMÜ E lisa teises osas toodud näidisele. 12. Euroopa Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavatel direktiivi 92/65/EMÜ C lisa kohaselt akrediteeritud asutustest, instituutidest või keskustest pärit loomadel, spermal, embrüotel ja munarakkudel peab kaasas olema veterinaarsertifikaat, mis on koostatud vastavalt direktiivi 92/65/EMÜ E lisa kolmandas osas toodud näidisele. 13. Direktiivi 92/65/EMÜ artikli 24 kohaldamisel esitatatakse selle lõikes 2 sätestatud teave ühisele veterinaarkomiteele. 3. liide ELUSLOOMADE, NENDE SPERMA, MUNARAKKUDE JA EMBRÜOTE IMPORT KOLMANDATEST RIIKIDEST I. EUROOPA ÜHENDUS — ÕIGUSAKTID A. Kabiloomad, välja arvatud hobuslased Nõukogu 26. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/68/EÜ, millega kehtestatakse loomatervishoiu eeskirjad teatavate elusate kabiloomade impordile ühendusse ja transiidile ühenduse kaudu, muudetakse direktiive 90/426/EMÜ ja 92/65/EMÜ ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 72/462/EMÜ (ELT L 139, 30.4.2004, lk 320). B. Hobuslased Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/426/EMÜ hobuslaste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 42), viimati muudetud nõukogu 26. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/68/EÜ, millega kehtestatakse loomatervishoiu eeskirjad teatavate elusate kabiloomade impordile ühendusse ja transiidile ühenduse kaudu, muudetakse direktiive 90/426/EMÜ ja 92/65/EMÜ ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 72/462/EMÜ (ELT L 139, 30.4.2004, lk 320) C. Kodulinnud ja haudemunad Nõukogu 15. oktoobri 1990. aasta direktiiv 90/539/EMÜ kodulindude ja haudemunade ühendusesisest kaubandust ning kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta (EÜT L 303, 31.10.1990, lk 6), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) D. Akvakultuurloomad Nõukogu 28. jaanuari 1991. aasta direktiiv 91/67/EMÜ, mis käsitleb loomatervishoiunõudeid akvakultuurloomade ja -toodete turuleviimise suhtes (EÜT L 46, 19.2.1991, lk 1), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003, konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) E. Veiseembrüod Nõukogu 25. septembri 1989. aasta direktiiv 89/556/EMÜ koduveiste embrüote ühendusesisese kaubanduse ja nende kolmandatest riikidest impordi loomatervishoiu nõuete kohta (EÜT L 302, 19.10.1989, lk 1), viimati muudetud komisjoni 2. veebruari 2006. aasta otsusega 2006/60/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/556/EMÜ C lisa seoses koduveiste embrüote ühendusesisese kaubanduse veterinaarsertifikaadi näidisega (ELT L 031, 3.2.2006, lk 24). F. Veisesperma Nõukogu 14. juuni 1988. aasta direktiiv 88/407/EMÜ, millega sätestatakse koduveiste sügavkülmutatud sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi korral kohaldatavad loomatervishoiu nõuded (EÜT L 194, 22.7.1988, lk 10), viimati muudetud komisjoni 5. jaanuari 2006. aasta otsusega 2006/16/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 88/407/EMÜ B lisa ja otsuse 2004/639/EÜ II lisa koduveisesperma imporditingimuste kohta (ELT L 011, 17.1.2006, lk 21). G. Seasperma Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/429/EMÜ, millega sätestatakse kodusigade sperma ühendusesisese kaubanduse ja impordi korral kohaldatavad loomatervishoiu (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 62), viimati muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 806/2003 konsulteerimiskorra kohaselt (kvalifitseeritud häälteenamusega) vastuvõetud nõukogu õigusaktides sätestatud rakendusvolituste kasutamisel komisjoni abistavaid komiteesid käsitlevate sätete kohandamise kohta otsusega 1999/468/EÜ (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1) H. Muud elusloomad 1. Nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiiv 92/65/EMÜ, milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A (I) lisas osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse (EÜT L 268, 14.9.1992, lk 54), viimati muudetud nõukogu 26. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/68/EÜ, millega kehtestatakse loomatervishoiu eeskirjad teatavate elusate kabiloomade impordile ühendusse ja transiidile ühenduse kaudu, muudetakse direktiive 90/426/EMÜ ja 92/65/EMÜ ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 72/462/EMÜ (ELT L 139, 30.4.2004, lk 320) 2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrus (EÜ) nr 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervishoiunõudeid ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/65/EMÜ (ELT L 146, 13.6.2003, lk 1), viimati muudetud komisjoni 12. aprilli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 590/2006, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 998/2003 II lisa riikide ja territooriumide loetelu osas (ELT L 104, 13.4.2006, lk 8). II. ŠVEITS — ÕIGUSAKTID … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE), (RS 916.443.11). Käesoleva lisa kohaldamisel on vastavalt direktiivi 92/65/EMÜ C lisa sätetele Šveitsi akrediteeritud keskuseks Zürichi loomaaed. III. RAKENDUSEESKIRJAD Üldjuhul kohaldab Šveitsi veterinaaramet käesoleva liite I punktiga hõlmatud eeskirju. Siiski võib Šveitsi veterinaaramet kohaldada ka rangemaid meetmeid ja nõuda lisatagatisi. Sobivate lahenduste leidmiseks peetakse nõu ühises veterinaarkomitees. 4. liide ZOOTEHNILISED SÄTTED, SH IMPORTI KOLMANDATEST RIIKIDEST REGULEERIVAD SÄTTED I. EUROOPA ÜHENDUS — ÕIGUSAKTID A. Veised Nõukogu 25. juuli 1977. aasta direktiiv 77/504/EMÜ tõupuhaste aretusveiste kohta (EÜT L 206, 12.8.1977, lk 8), viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36). B. Sead Nõukogu 19. detsembri 1988. aasta direktiiv 88/661/EMÜ aretussigade suhtes kohaldatavate zootehniliste standardite kohta (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 36), viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1). C. Lambad ja kitsed Nõukogu 30. mai 1989. aasta direktiiv 89/361/EMÜ tõupuhaste aretuslammaste ja -kitsede kohta (EÜT L 153, 6.6.1989, lk 30). D. Hobuslased a) Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/427/EMÜ zootehniliste ja genealoogiliste tingimuste kohta ühendusesisesel kauplemisel hobuslastega (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 55) b) Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/428/EMÜ võistlushobustega kauplemise ja võistlustel osalemise tingimuste kohta (EÜT L 224, 18.08.1990, lk 60). E. Tõuloomad Nõukogu 25. märts 1991. aasta direktiiv 91/174/EMÜ, milles sätestatakse põlvnemis- ja zootehnilised nõuded tõupuhaste loomade turustamiseks ja millega muudetakse direktiive 77/504/EMÜ ja 90/425/EMÜ (EÜT L 85, 05.04.1991, lk 37) F. Import kolmandatest riikidest Nõukogu 23. juuni 1994. aasta direktiiv 94/28/EÜ, millega nähakse ette põhimõtted seoses zootehniliste ja genealoogiliste nõuetega, mida kohaldatakse loomade, nende sperma, munarakkude ja embrüote impordi suhtes kolmandatest riikidest, ning muudetakse direktiivi 77/504/EMÜ tõupuhaste aretusveiste kohta (EÜT L 178, 12.7.1994, lk 66) II. ŠVEITS — ÕIGUSAKTID 7. detsembri 1998. loomakasvatusmäärus, viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.310). III. RAKENDUSEESKIRJAD Ilma et see piiraks 5. ja 6. liite zootehniliste kontrollide eeskirju, kohustuvad Šveitsi asutused tagama, et impordi suhtes kohaldatakse nõukogu direktiivi 94/28/EÜ sätteid. Kui tekib raskusi kauplemisel, suunatakse küsimus ühe lepinguosalise nõudmise korral ühisele veterinaarkomiteele lahendamiseks. 6. liide LOOMSED SAADUSED – I PEATÜKK Sektorid, kus samaväärsuse tunnustamine on vastastikune „Inimtoiduks ettenähtud loomsed saadused“ Määruse (EÜ) nr 853/2004 mõisteid kohaldatakse mutatis mutandis . Eksport Euroopa Ühendusest Šveitsi ja eksport Šveitsist Euroopa Ühendusse | Kaubandustingimused | Samaväärsus | EÜ standardid | Šveitsi standardid | Loomade tervis: | 1. Värske liha, sh hakkliha, lihavalmistised, lihatooted, töötlemata rasvad ja sulatatud rasvad | Kodusõralised Kodukabjalised | Direktiiv 64/432/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ Määrus (EÜ) nr 999/2001 (1) | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) (1) | Jah (1) | 2. Tehistingimustes peetavate ulukite liha, lihavalmistised ja lihatooted | Eespool nimetamata tehistingimustes peetavad maismaaimetajad | Direktiiv 64/432/EMÜ Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ Määrus (EÜ) nr 999/2001 | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Jah | Tehistingimustes peetavad silerinnalised linnud Jäneselised | Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ | Jah | 3. Metsulukiliha, lihavalmistised, lihatooted | Metssõralised Jäneselised Muud maismaaimetajad Looduslikud jahilinnud | Direktiiv 2002/99/EÜ Määrus (EÜ) nr 999/2001 | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Jah | 4. Värske kodulinnuliha, lihavalmistised, lihatooted, rasvad ja sulatatud rasvad | Kodulinnud | Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Oui | 5. Loomamaod, -põied ja soolekestad | Veised Lambad ja kitsed Sead | Direktiiv 64/432/EMÜ Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ Määrus (EÜ) nr 999/2001 (1) | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) (1) | Jah (1) | 6. Kondid ja konditooted | Kodusõralised Kodukabjalised Muud tehistingimustes peetavad või looduslikud maismaaimetajad Kodulinnud, silerinnalised linnud ja looduslikud jahilinnud | Direktiiv 64/432/EMÜ Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ Määrus (EÜ) nr 999/2001 (1) | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) (1) | Jah (1) | 7. Töödeldud loomsed valgud, veri ja veretooted | Kodusõralised Kodukabjalised Muud tehistingimustes peetavad või looduslikud maismaaimetajad Kodulinnud, silerinnalised linnud ja looduslikud jahilinnud | Direktiiv 64/432/EMÜ Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ Määrus (EÜ) nr 999/2001 (1) | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) (1) | Jah (1) | 8. Želatiin ja kollageen | Direktiiv 2002/99/EÜ Määrus (EÜ) nr 999/2001 (1) | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) (1) | Jah (1) | 9. Piim ja piimatooted | Direktiiv 64/432/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Jah | 10. Munad ja munatooted | Direktiiv 90/539/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Jah | 11. Kalasaadused, kahepoolmelised molluskid, okasnahksed, mantelloomad ja meriteod | Direktiiv 91/67/EMÜ Direktiiv 93/53/EMÜ Direktiiv 95/70/EÜ Direktiiv 2002/99/EÜ | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Jah | 12. Mesi | Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Jah | 13. Teod ja konnakoivad | Direktiiv 92/118/EMÜ Direktiiv 2002/99/EÜ | 1. juuli 1966. aasta loomataudiseadus (LFE), (RS 916.40) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), (RS 916.401) | Jah | (1) Ühine veterinaarkomitee vaatab uuesti läbi lammaste ja kitsede TSE järelevalvet käsitlevate õigusaktide sarnasuse tunnustamise. Eksport Euroopa Ühendusest Šveitsi ja eksport Šveitsist Euroopa Ühendusse | Kaubandustingimused | Võrdväärsus | EÜ standardid | Šveitsi standardid | Rahvatervis | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad (EÜT L 147, 31.5.2001, lk 1), viimati muudetud komisjoni 4. mai 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 688/2006, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 999/2001 II ja XI lisa transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate ja määratletud riskiteguriga veisematerjalide järelevalve kohta Rootsis (ELT L 120, 5.5.2006, lk 10). Euroopa Parlamendi ning nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta (ELT L 139, 30.4.2004, lk 1). Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad (ELT L 139, 30.4.2004, lk 55). Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks (ELT L 139, 30.4.2004, lk 206). Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 882 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1) Komisjoni 15. novembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2073/2005 toiduainete mikrobioloogiliste kriteeriumide kohta (ELT L 338, 22.12.2005, lk 1). Komisjoni 5. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2074/2005, millega sätestatakse rakendusmeetmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 853/2004 käsitletud teatavate toodete ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustes (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004 käsitletud ametlike kontrollide suhtes, sätestatakse erandid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 852/2004 ning muudetakse määruseid (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 854/2004 (ELT L 338, 22.12.2005, lk 27) Komisjoni 5. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2075/2005, millega kehtestatakse erieeskirjad liha ametlikuks kontrollimiseks keeritsusside (Trichinella) suhtes (ELT L 338, 22.12.2005, lk 60). | 9. oktoobri 1992. aasta toiduaineid ja tarbekaupu käsitlev föderaalseadus (toiduaineseadus), viimati muudetud 16. detsembril 2005 (RS 817.0) 27. mai 1981. aasta loomakaitsemäärus (OPAn), viimati muudetud 12. aprillil 2006 (RS 455.1) 1. märtsi 1995. aasta määrus lihahügieeni kontrollimise eest vastutavate asutuste loomise kohta (OFHV), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 817.191.54) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401) 23. novembri 2005. aasta esmatootmismäärus (RS 916.020) 23. novembri 2005. aasta loomade tapmise ja liha kontrolli määrus (OAbCV) (RS 817.190) 23. novembri 2005. aasta määrus toiduainete ja tarbekaupade kohta (ODAlOUs) (RS 817.02) Siseministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus toiduaineid käsitlevate õigusaktide rakendamise kohta (RS 817.025.21) Majandusministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus esmatoodangu hügieeni kohta (RS 916.020.1) Siseministeeriumi 23. novembri 2005. aasta hügieenimäärus (RS 817.024.1) Majandusministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus hügieeni kohta loomade tapmisel (RS 817.190.1) Siseministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus loomse päritoluga toiduainete kohta (RS 817.022.108) | Jah, eritingimustega | Eritingimused (1) Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavate inimtoiduks ettenähtud loomsete toodete liikumise suhtes kehtivad samad ja ainult need tingimused, mis kehtivad ühenduse liikmesriikide vahel kaubeldavate inimtoiduks ettenähtud loomsete toodete suhtes. Vajaduse korral on nende toodetega kaasas ühenduse liikmesriikide vahelises kaubanduses ette nähtud või käesolevas lisas määratletud ja TRACES süsteemis kättesaadavad tervishoiusertifikaadid. (2) Šveits koostab vastavalt määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 31 (asutuste registreerimine/akrediteerimine) sätetele akrediteeritud asutuste nimekirja. (3) Šveits kohaldab impordi suhtes samu sätteid, mis on kohaldatavad selles valdkonnas ühenduse tasandil. (4) Šveitsi pädevad asutused ei kasuta määruse (EÜ) nr 2075/2005 artikli 3 lõikes 2 sätestatud vabastust keeritsussiuuringutest. Selle vabastuse kasutamise korral kohustuvad Šveitsi pädevad asutused edastama komisjonile kirjalikult nende piirkondade nimekirja, kus keeritsussirisk kodusigadel on ametlikult tunnistatud tähtsusetuks. Ühenduse liikmesriigid saavad kolme kuu jooksul alates selle teatise esitamist edastada komisjonile oma kirjalikud märkused. Komisjoni või liikmesriigi vastuväidete puudumisel tunnistatakse piirkond tähtsusetu keeritsussiriskiga piirkonnaks ning sellest piirkonnast pärit kodusigade tapmisel keeritsussikontrolli ei tehta. Määruse (EÜ) nr 2075/2005 artikli 3 punkti 3 sätteid kohaldatakse sel juhul mutatis mutandis . (5) Määruse (EÜ) nr 2075/2005 I lisa I ja II peatükis kirjeldatud tuvastamismeetodeid kasutatakse Šveitsis keeritsussi esinemise kontrollimiseks. Seevastu ei kasutata määruse (EÜ) nr 2075/2005 I lisa II peatükis kirjeldatud trihhinoosiuuringut. (6) Šveitsi pädevad asutused võivad teha erandeid nuumkodusigade rümpade ja liha keeritsussikontrolli nõudest vähese tootmisvõimsusega tapamajades. Seda sätet kohaldatakse 31. detsembrini 2009. Majandusministeeriumi määruse, mis käsitleb hügieeni loomade tapmisel (RS 817.190.1), artikli 8 lõike 3a sätete kohaselt ja siseministeeriumi loomset päritolu toiduainete määruse (RS 817.022.108) artikli 9 lõike 7 kohaselt tähistatakse nuumamiseks ja tapmiseks peetavate kodusigade rümbad ja liha, samuti nendest saadud lihavalmistised, lihatooted ja nendest töödeldud tooted tervisemärgiga, mis vastab hügieeni loomade tapmisel käsitleva majandusministeeriumi määruse (RS 817.190.1) IX lisa lõikes 2 sätestatud näidisele. Siseministeeriumi loomset päritolu toiduainete määruse (RS 817.022.108) artikli 9 lõike a ja artikli 14 lõike a sätete kohaselt ei saa need tooted olla kaubeldavad ühenduse liikmesriikidega. (7) Ühenduse liikmesriikide ja Šveitsi vahel kaubeldavate nuumamiseks ja tapmiseks peetavate kodusigade rümpade ja liha, mis on pärit: - ühenduse liikmesriikide pädevate asutuste poolt keeritsussivabaks tunnistatud põllumajandusettevõtetest; - piirkondadest, kus keeritsussirisk kodusigadel on ametlikult tunnistatud tähtsusetuks, ja millele ei ole tehtud keeritsussikontrolli vastavalt määruse (EÜ) nr 2075/2005 artikli 3 sätetele, liikumise suhtes kehtivad ainult samad tingimused, mis ühenduse liikmesriikide vahel kaubeldavate kodusigade rümpade ja liha suhtes. (8) Hügieenimääruse (RS 817.024.1) artikli 2 sätete kohaldamisel võivad Šveitsi pädevad asutused erijuhtudel lubada hügieenimääruse artiklite 8, 10 ja 14 kohandamist (RS 817.024.1): a) mägipiirkondades antavaid investeeringutoetusi käsitleva 21. märtsi 1997. aasta föderaalseaduse lisas loetletud mägipiirkondades asuvate ettevõtete vajadustele vastamiseks. Šveitsi pädevad asutused kohustuvad teatama kirjalikult nendest kohandustest komisjonile. Selles teatises: - kirjeldatakse üksikasjalikult sätteid, mille kohandamist peavad Šveitsi pädevad asutused vajalikuks, ja märgitakse kavandatava kohanduse laad; - kirjeldatakse asjaomaseid toiduaineid ja ettevõtteid; - selgitatakse kohanduste põhjused (esitades sealhulgas vajaduse korral kokkuvõtte teostatud riskianalüüsist ja märkides kõik meetmed, mis tuleb võtta selleks, et kohandustega ei seataks ohtu hügieenimääruse eesmärke (RS 817.024.1), - antakse kogu muu asjakohane teave. Komisjon ja liikmesriigid võivad kolme kuu jooksul alates teatise kättesaamisest esitada kirjalikke märkusi. Vajaduse korral kutsutakse kokku ühine veterinaarkomitee. b) traditsiooniliste tunnustega toiduainete valmistamiseks. Šveitsi pädevad asutused kohustuvad teatama kirjalikult nendest kohandustest komisjonile hiljemalt aasta jooksul pärast nimetatud erandite lubamist üksikjuhtudel või üldiselt. Igas teatises: - kirjeldatakse lühidalt kohandatud sätteid; - kirjeldatakse asjaomaseid toiduaineid ja ettevõtteid ning - antakse kogu muu asjakohane teave. (9) Komisjon teavitab Šveitsi ühenduse liikmesriikides määruse (EÜ) nr 852/2004 artikli 13, määruse (EÜ) nr 852/2003 artikli 10, määruse (EÜ) nr 854/2003 artikli 13 ja määruse (EÜ) nr 2074/2005 artikli 7 kohaselt kohaldatavatest eranditest ja kohandustest. (10) Kuni ühenduse õigusaktide ja Šveitsi õigusaktide ühtlustamiseni määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja osas kohustub Šveits siseriikliku tehnilise direktiiviga mitte suunama kaubandusse ühenduse liikmesriikidega üle 24 kuu vanuste veiste rümpasid koos selgrooga või nendest toodetud saaduseid. „Muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsed kõrvalsaadused“ Eksport Euroopa Ühendusest Šveitsi ja eksport Šveitsist Euroopa Ühendusse | Kaubandustingimused | Samaväärsus | EÜ standardid | Šveitsi standardid | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1774/2002, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad (EÜT L 273, 10.10.2002, lk 1), viimati muudetud komisjoni 7. veebruari 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 208/2006, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1774/2002 VI ja VIII lisa seoses biogaasi- ja komposteerimisettevõtetes kasutatavate töötlemisstandarditega ning sõnniku suhtes kehtestatud nõuetega (ELT L 036, 8.2.2006, lk 25). | 23. novembri 2005. aasta loomade tapmise ja liha kontrolli määrus (OAbCV) (RS 817.190) Majandusministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus hügieeni kohta loomade tapmisel (OHyAb) (RS 817.190.1) 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE), viimati muudetud 23. novembril 2005 (RS 916.401). … oktoobri 2006. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE) 23. juuni 2004. aasta korraldus loomsete kõrvaltoodete kõrvaldamise kohta (OESPA), viima