Määruses on sätestatud tunnustatud organisatsioonide tunnustamise kriteeriumid ja kohustused, mis hõlmavad nii riiklike tunnistuste andmist kui ka klassifitseerimistegevust. Tegemist on struktuursete ja süsteemsete nõuetega, mis põhinevad enamasti rahvusvahelistel standarditel. Nende nõuete eesmärk on tagada, et ELi tunnustatud organisatsioonid kohaldaksid oma eeskirju ja menetlusi range kvaliteeditagamise süsteemi alusel kõigi nende registrisse kantud laevade suhtes, sõltumata sellest, millise riigi lipu all laev sõidab.

Kõik liikmesriigid peale ühe on sõlminud lepingud ühe või enama tunnustatud organisatsiooniga. Iga liikmesriigi poolt sõlmitud lepingute arv ulatub ühest kümneni ja iga liikmesriik on andnud volitused keskmiselt kuuele tunnustatud organisatsioonile.

Direktiivi artiklis 5 on sätestatud, et liikmesriigid, kes otsustavad anda volitused tunnustatud organisatsioonile, seavad asjaomase tunnustatud organisatsiooniga sisse koostöösuhted, korraldades neid ametliku kirjaliku lepingu või samaväärse õigusliku kokkuleppe abil. Vastavalt kõnealuse artikli lõikele 4 annab iga liikmesriik komisjonile täpset teavet tunnustatud organisatsiooniga sisseseatud koostöösuhete kohta.

Ajakohastatud nimekiri avaldati 19. mail 2015 Euroopa Komisjoni teatises (2015/C 162/06). See hõlmab 11 organisatsiooni: American Bureau of Shipping (ABS); Bureau Veritas SA — Registre international de classification de navires et d’aeronefs (BV); China Classification Society (CCS); Croatian Register of Shipping (CRS); DNV GL AS; KR (Korean Register); Lloyd’s Register Group LTD (LR); Nippon Kaiji Kyokai General Incorporated Foundation (ClassNK); Polish Register of Shipping (PRS); RINA Services S.p.A.; Russian Maritime Register of Shipping (RS).

Tunnustatud organisatsioonide võetud parandus- ja ennetusmeetmed on väga erisugused, ulatudes oma süsteemides konkreetsete elementide kohandamisest kuni süsteemide täieliku ümberkujundamiseni. Seni on tunnustatud organisatsioonid tegutsenud läbipaistvalt ja tõhusalt, mis annab tunnistust nende professionaalsusest ja pühendumusest ohutusele.

Selle eesmärk on esitada komisjonile hindamiseks vajalikud faktilised tõendid ja tehniline analüüs. Tänu sellisele tööle on EMSA omandanud suuri kogemusi selles valdkonnas ning loonud kvalifitseeritud inspektorite rühma.

Komisjon tegi Euroopa Meresõiduohutuse Ametile (EMSA) ülesandeks teha tema nimel vajalikud tehnilised külastused ja kontrollid, millele on osutatud eespool. Selline tegevus kodifitseeriti EMSA asutamismääruse viimase muutmisega, millega nähakse ette, et „Amet viib komisjoni nimel läbi kontrolle, nagu on nõutud liidu siduvate õigusaktidega; kontrollitakse organisatsioone, mida liit on tunnustanud vastavalt määrusele (EÜ) nr 391/2009 (...)”.

Määruse artiklis 8 on sätestatud järgmine: „Komisjon hindab koos liikmesriigiga, kes asjaomase tunnustamistaotluse esitas, korrapäraselt ning vähemalt kord kahe aasta jooksul kõiki tunnustatud organisatsioone (...).” „Hindamine võib hõlmata külastusi tunnustatud organisatsiooni piirkondlikesse filiaalidesse ning tegutsevate ja ehitatavate laevade pistelist kontrollimist, et kontrollida tunnustatud organisatsiooni tegevust.” Komisjon tegi hindamise, et 1) kontrollida, kas tunnustatud organisatsioon täidab määrusest tulenevaid kohustusi ja vastab määruse I lisas sätestatud miinimumnõuetele; 2) analüüsida kõiki konkreetseid mittevastavuse punkte ja nende (võimalikke) tagajärgi ohutuse ja keskkonnakaitse seisukohast.

Liikmesriigid on seda kohustust üldiselt täitnud ja esitanud oma järelevalvearuanded komisjonile, nagu nõutud. Ent direktiivis ei ole sätestatud ühtegi konkreetset nõuet seoses järelevalvearuannete struktuuri, sisu ja üksikasjalikkusega. Seega erineb aruannete täielikkus ja kvaliteet liikmesriigiti märkimisväärselt. Komisjon on algatanud liikmesriikidega arutelu, et leppida kokku miinimumnõuded, mida aruannete puhul tuleb järgida.

Liikmesriik peab veenduma, et tema nimel tegutsev tunnustatud organisatsioon täidab tulemuslikult talle usaldatud ülesandeid seoses tema lipu all sõitvate laevadega. Selleks teostab iga liikmesriik vähemalt kord kahe aasta tagant järelevalvet iga tema nimel tegutseva tunnustatud organisatsiooni üle ja esitab komisjonile ja teistele liikmesriikidele aruande sellise järelevalve tulemuste kohta (direktiivi artikkel 9).

Olenemata eeltoodust on komisjonil ka konkreetsed jõustamisvolitused ja sunnimeetmete rakendamise õigus, et „tunnustatud organisatsiooni suutmatust täita oma kohustusi oleks võimalik käsitleda viivitamata, tõhusalt ja proportsionaalselt” (määruse põhjendus 10), nimelt saab ta taotleda ametlikult, et tunnustatud organisatsioon rakendab ennetus- ja heastusmeetmed kindlaksmääratud tähtaja jooksul (artikkel 5), ja määrata trahve ja/või perioodilisi karistusmakseid (artikkel 6).

Kui eespool nimetatud meetmed ei peaks saavutama oma eesmärki või kui organisatsiooni tegevust võib muul viisil käsitada meresõiduohutust ja keskkonda lubamatult ohustavana, võib komisjon tühistada organisatsiooni tunnustuse kooskõlas kontrollimenetlusega ning pärast seda, kui asjaomasele organisatsioonile on antud võimalus esitada oma märkused (artikkel 7).

Seni ei ole komisjon artiklit 5, 6 või 7 kohaldanud.

Määruse artikli 14 lõike 2 kohaselt ning läbipaistvuse ja õiguskindluse huvides võttis komisjon vastu määruse (EL) nr 788/2014 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise ning laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide tunnustuse tühistamise kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 391/2009 artiklitega 6 ja 7), et komisjoni trahvide ja perioodiliste karistusmaksete arvutamise meetod oleks asjaomastele organisatsioonidele eelnevalt teada, sealhulgas konkreetsed nõuded, et hinnata juhtumi tõsidust ja seda, kui suurt ohtu kujutab see ohutuse ja keskkonnakaitse seisukohast.

5.3.Tegevus seoses meresõiduohutusega ja reostuse vältimisega

Tunnustus antakse (ja seda pikendatakse) organisatsiooni kvaliteedi- ja ohutusalase tegevuse alusel. Seepärast on määruses (artikli 14 lõige 1) sätestatud, et komisjon võtab vastu nõuded, mille alusel hinnatakse eeskirjade ja menetluste tõhusust ja tunnustatud organisatsioonide tegevust seoses nende liigitatud laevade ohutusega ja reostuse vältimisega, pidades eelkõige silmas andmeid, mis on saadud sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi ja/või muude samalaadsete kavade abil, ja mille alusel määratakse kindlaks, kas sellist tegevust käsitatakse meresõiduohutust ja keskkonda lubamatult ohustavana. Samasugune nõue sisaldus (kehtetuks tunnistatud) direktiivis 94/57/EÜ ja selle tulemusel võeti vastu komisjoni otsus 2009/491/EÜ kriteeriumide kohta, mille põhjal otsustatakse, kas lipuriigi nimel tegutseva organisatsiooni tegevust võib käsitada meresõiduohutust ja keskkonda lubamatult ohustavana.

Seda otsust hakati kohaldama määruse jõustumisega samal ajal. See hõlmab sadamariigi kontrolli andmeid (tunnustatud organisatsioonidega seotud kinnipidamised), mis on koostatud vastastikuse mõistmise Pariisi ja Tokyo memorandumite ning Ameerika Ühendriikide Rannikuvalve üldise punktisumma abil.

Komisjon rakendas kõnealust otsust ja edastas liikmesriikidele korrapäraselt tulemusi. Alates 2009. aastast on ELi tunnustatud organisatsioonide tegevust kõnealuste nõuete põhjal kogu aeg hinnatud tulemusega „rahuldavast” „väga heani”.

Komisjon on alustanud määruse artikli 14 lõike 1 rakendamiseks tööd, mis sisaldab komisjoni otsuse 2009/491/EÜ läbivaatamist.

6.Rahvusvaheline mõõde

6.1.Euroopa Majanduspiirkond

Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu seisukohast on nii määrus kui ka direktiiv olulised, nagu seda oli ka nõukogu direktiiv 94/57/EÜ (kehtetuks tunnistatud). Siiski ei ole EMP ühiskomiteel alates 2009. aastast õnnestunud kõnealuseid õigusakte lepingu asjaomasesse lisasse lisada, sest mõned EMP EFTA riigid on selle vastu ja seda protsessi seni pidurdanud. Need liikmesriigid kohaldavad endiselt nõukogu direktiivi 94/57/EÜ. Sellest tulenevalt esineb EMPs tegutsevatele tunnustatud organisatsioonidele kehtestatud nõuete kohaldamisel mitmeid lahknevusi, mis on vastuolus EMP lepingu eesmärgiga.

6.2.IMO tunnustatud organisatsioonide koodeks

Direktiivi põhjenduses 8 on sätestatud järgmine: „Suur hulk maailma organisatsioonidest, mida on tunnustanud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) lepinguosalised, ei taga siseriiklike ametiasutuste nimel tegutsedes eeskirjade piisavat rakendamist ega usaldusväärsust, sest neil puuduvad usaldusväärsed ja piisavad vahendid ja kogemused, mis võimaldaksid neil oma ülesandeid täita suure asjatundlikkusega”. Pidades meeles, et tunnustatud organisatsioonide ühised eeskirjad ja standardid avaldaksid rohkem mõju ohutusele, kui need võetaks vastu ja jõustataks üleilmsel tasandil, on kaasseadusandjad määruse põhjenduses 4 märkinud, et „liikmesriigid ja komisjon peaksid edendama IMO rahvusvahelise eeskirja väljatöötamist tunnustatud organisatsioonide jaoks”.

Liikmesriigid ja komisjon on aktiivselt osalenud koodeksi väljatöötamisel asjaomastes IMO komiteedes. 2012. aasta lõpus kiideti heaks IMO tunnustatud organisatsioonide koodeksi lõplik tekst, kuid komisjoni arvates oleksid mõned muudatusettepanekud, kui need vastu võetaks, vastuolus kehtivate ELi õigusaktidega või põhjustaksid suuri vastuolusid.

Kuna see valdkond kuulub ELi pädevusse, on nõukogu kehtestanud IMOs liikmesriikide seisukoha, mille kohaselt volitatakse liikmesriike andma oma nõusoleku olla seotud koodeksiga, tunnistades siiski, et tegemist on miinimumnõuetega ning seda ei tohi tõlgendada nii, et see piiraks või takistaks liikmesriiki täitmast ELi õigusest tulenevaid kohustusi seoses kolme konkreetselt loetletud punktiga.

Lisaks, nagu on määruse ja direktiiviga ette nähtud, kasutas komisjon sellisel juhul nn vastavuskontrollimenetlust (kaitsemehhanism), et vältida tunnustatud organisatsioonide koodeksi selliste teatavate sätete automaatset lisamist liidu õigusesse, mis on vastuolus kehtivate ELi õigusaktidega või võivad avaldada negatiivset mõju ELi ohutusstandarditele. Komisjon lõpetas menetluse detsembris 2014 veidi enne tunnustatud organisatsioonide koodeksi jõustumist.

7.Muud määrusega ette nähtud mehhanismid

7.1.Artikli 10 lõige 1: tehnilised ja menetlustingimused, mille alusel tunnustatakse vastastikku materjalide, varustuse ja komponentide klassifikatsioonitunnistusi

Määrusega edendatakse teenuste osutamise vabadust seoses ELi tunnustatud klassifitseerimisühingutega ja selles on nõutud, et tunnustatud organisatsioonid peavad omavahel koostööd tegema, et tagada nende eeskirjade ja menetluste ühtlustamine ning asjakohastel juhtudel leppima kokku tehnilised ja menetlustingimused, mille alusel nad tunnustavad vastastikku materjalide, varustuse ja komponentide klassifikatsioonitunnistusi, mis on välja antud nende vastavate samaväärsete standardite kohaselt, võttes eeskujuks kõige nõudlikumad ja rangemad standardid. Selline mehhanism tugineb suurel määral iseregulatsiooni ja meremajanduse asjaomaste sidusrühmade partnerluse põhimõtetele.