Paremat õigusloomet käsitleva teatise raames keskendus komisjon mitmele meetmele, millega püüti parandada kodanike ja sidusrühmade ärakuulamist ja avatud suhtumist nende tagasisidesse poliitikakujundamise igas etapis. Seoses rakendusaktidega võttis komisjon kohustuse, et olulised rakendusaktid, mille kohta peab komitee esitama arvamuse, tehakse avalikult kättesaadavaks neljaks nädalaks, võimaldades sidusrühmadel esitada märkusi enne seda, kui liikmesriigid hakkavad vastavas komitees õigusakti üle hääletama. See suurendab märkimisväärselt rakendusaktide läbipaistvust enne komitee hääletusetappi.

Kogemusele tuginedes lisati määruse artiklisse 3 mitu komiteede tegevusega seotud sätet, mis kujutasid endast varem õigusaktides käsitlemata üldlevinud tava. See hõlmab sätteid kirjaliku menetluse kasutamise kohta, kindlat nõuet, et eesistuja püüaks leida lahenduse, millel on komitees võimalikult suur toetus, ja õigusaktide eelnõude muutmise võimalust, et võtta enne hääletamist arvesse komitees toimunud arutelusid. Need üldsätted olid komiteede nõuetekohase toimimise tagamiseks jätkuvalt kasulikud ja tõhusad. Kirjalikku menetlust kasutatakse laialdaselt ja see on tõhus vahend – 2014. aastal peeti 773 komiteede koosolekut ja 893 korral kasutati kirjalikku menetlust, eelmiste aastate kohta on näitajad samad. Komiteede töö jääb konsensuspõhiseks: valdav osa arvamustest (kaugelt üle 90 %) on positiivsed arvamused, millest enamik võeti vastu ühehäälselt või komiteeliikmete konsensuse alusel, negatiivsed arvamused peaaegu puuduvad ja esitamata jäetud arvamusi on suhteliselt vähe.

Üldiselt osutavad arvnäitajad, et määruse alusel on süsteemi rakendamine sujuvalt jätkunud. Kui võrrelda arvnäitajaid alates 2011. aastast näitajatega aastatel enne määruse (EL) nr 182/2011 kohaldamist, selgub, et nii komiteede arv kui ka nende tegevus on jäänud stabiilseks. Komiteede arv oli 2009. aastal 266 ja 2014. aastal 287. Sarnaselt oli 2009. aastal võetud meetmete arv 1808 ja 2014. aastal 1728.

Määruse (EL) nr 182/2011 artikli 15 kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule viis aastat pärast määruse jõustumist aruande selle rakendamise kohta. Käesoleva aruanne täidabki seda ülesannet. Aruandes keskendutakse määruse (EL) nr 182/2011 elementidele, mis on uued võrreldes nõukogu otsusega 1999/468/EÜ, mida on muudetud nõukogu otsusega 2006/512/EÜ, milles oli kehtestatud enne määrust (EL) nr 182/2011 kohaldatav raamistik.

3.2 Apellatsioonikomitee loomine

Apellatsioonikomitee on määrusega (EL) nr 182/2011 lisatud uuendus. Eesmärk oli luua teine tasand selliste küsimustega tegelemiseks, mille puhul komitee ei suutnud kokkulepet saavutada. Küsimuse edastamine apellatsioonikomiteele on menetluses üsna erandlik samm. See on võimalus edasi liikuda olukorras, kus on antud negatiivne arvamus või jäetakse arvamus andmata, mis peatab eelnõu menetlemise, kuid rakendusakti vastuvõtmist peetakse vajalikuks.

Apellatsioonikomitee võttis oma töökorra vastu 29. mail 2011. Komisjon andis töökorra artikli 14 (läbivaatamisklausel) kohaselt juba esimese hinnangu töökorra toimimisele. Läbivaatamise tulemus on lisatud 2013. aasta aruandesse komiteede tegevuse kohta.

Apellatsiooni-komiteele edastatud küsimuste koguarv Asjaomased pea-direktoraadid/ poliitikavaldkonnad Apellatsiooni-komitee positiivne arvamus Apellatsioonikomitee negatiivne arvamus Apellatsioonikomitee esitamata jäetud arvamus Esitamata jäetud arvamuse korral võetud meetmed 2011 8 Taimekaitsevahendid, ravimid 2 1 5 5 2012 6 Geneetiliselt muundatud toit ja sööt 0 0 6 6 2013 9 Geneetiliselt muundatud toit ja sööt, taimekaitsevahendid, biotsiidid, ühenduse tolliseadustik 0 0 9 8 2014 13 Geneetiliselt muundatud toit ja sööt, laevade kontrollimise eeskirjad ja standardid 2 0 11 11 Kokku 36 4 1 31 30

Tabel 2. Komiteemenetluse dokumentide registri ja aastaaruannete andmed.

Apellatsioonikomitee on seni kokku tulnud peamiselt seoses ühe poliitikavaldkonnaga, nimelt tervise- ja tarbijakaitseküsimustega ja täpsemalt geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ning taimekaitsevahenditega. Neil juhtudel on apellatsioonikomitee siiani kinnitanud komitee tulemust ehk seda, et arvamust ei ole esitatud. Komisjoni teatises „Geneetiliselt muundatud organismide (GMOde) suhtes kohaldatava otsustusprotsessi läbivaatamine” käsitletakse üksikasjalikult otsustusprotsessi geneetiliselt muundatud toidu ja sööda valdkonnas.

Küsimusi on apellatsioonikomiteele üldiselt edastatud sama palju kui varem nõukogule, mis ei ole uue institutsioonilise raamistiku kohaselt enam võimalik. Küsimusi edastati sarnastes poliitikavaldkondades ja sarnaste tulemustega. Kogemuste põhjal on näha, et alalise esinduse liikmed on siiani liikmesriike esindanud peaaegu kõikidel juhtudel.

3.3 Komisjonile antud otsustamisvabadus esitamata jäetud arvamuse korral otsus vastu võtta (kontrollimenetlus)

Määrusega (EL) nr 182/2011 anti komisjonile suurem otsustamisvabadus, juhul kui komitees ei saavutata kontrollimenetluse käigus eelnõu poolt- ega vastuhäälte (esitamata jäetud arvamus) kvalifitseeritud enamust. Varem nähti nii regulatiiv- kui ka korralduskomitee menetluses ette, et juhul kui komitees arvamust ei esitatud ja nõukogu vastavat otsust ei teinud, võtab komisjon meetme vastu. Määrusega (EL) nr 182/2011 nähakse ette, et komisjon võib meetme vastu võtta, kui komitees ega apellatsioonikomitees arvamust ei esitata. Suurem otsustamisvabadus anti selleks, et komisjonil oleks võimalik kavandatavaid meetmeid muuta ja ta saaks otsustada, kas võtta need vastu või mitte või esitada komiteele muudetud eelnõu, võttes muu hulgas arvesse komitees väljendatud seisukohti.

Kõnealuse suurema otsustamisvabaduse suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõikes 4 loetletud mitmeid erandeid, nimelt teatavates poliitikavaldkondades (maksustamine, finantsteenused, inimeste, loomade või taimede tervise või ohutuse kaitse või lõplikud mitmepoolsed kaitsemeetmed), kui alusaktis nähakse ette, et rakendusakti eelnõu ei või vastu võtta, kui arvamust ei ole esitatud (arvamuse esitamata jätmise klausel) või kui komitee liikmed on lihthäälteenamusega selle vastu. Nimetatud juhtudel ei saa komisjon eelnõu vastu võtta. Kui rakendusakti peetakse siiski vajalikuks, võib eesistuja esitada selle muudetud versiooni komiteele või edastada selle apellatsioonikomiteele. Esitamata jäetud arvamuse klausli lisamine alusakti peab vastama konkreetsele vajadusele ja seadusandja peab seda põhjendama. Komisjon on pärast määruse (EL) nr 182/2011 jõustumist teinud umbes 30 korral seda laadi avalduse vastusena seadusandjale, kes oli lisanud sellised klauslid alusaktidesse ilma põhjendust esitamata. Seni on toimunud suurem osa tegelikest esitamata jäetud arvamusega lõppenud hääletustest valdkondades, mis on juba hõlmatud artikli 5 lõikes 4 loetletud poliitikavaldkondadega, mille puhul komisjon ei saa ilma apellatsioonikomitee poole pöördumata otsust vastu võtta, või valdkondades (eelkõige tolli, põllumajanduse, arengukoostöö ja kaubanduse valdkonnas), mille puhul ei saa kohaldada mitte ühtki kolmest erandist ja komisjon saaks ilma apellatsioonikomitee poole pöördumata äsja antud otsustamisvabadust kasutades õigusakti igal juhul vastu võtta.

Esitamata jäetud arvamused kontrollimenetluses Komisjoni vastuvõetud meetmed Komisjoni vastu võtmata jäetud meetmed 2011 67 63 4 2012 73 70 3 2013 49 47 2 2014 45 42 3 Kokku 234 222 12

Tabel 3. Andmed pärinevad komiteemenetluse dokumentide registrist (välja arvatud apellatsioonikomitee), andmed võivad erineda aastaaruandes esitatud andmetest.

Esitatud andmetest on näha, et komisjon ei kasuta sageli võimalust jätta õigusakt vastu võtmata, kui arvamus on jäetud esitamata. Komisjoni otsustamisvabadus on loa andmisega seotud juhtudel, nagu geneetiliselt muundatud toidu ja sööda valdkonnas, tegelikult märgatavalt vähenenud, kuna komisjon peab võtma otsuse (lubama või keelama turulelaskmise) vastu mõistliku aja jooksul. Ta ei saa seisukoha võtmisest loobuda. Nimetatud juhtudel ei saa komisjon ka komitee esitamata jäetud arvamuse korral õigusakti eelnõu vastu võtta; selleks peab ta esmalt edastama eelnõu apellatsioonikomiteele. See selgitab ühtlasi osaliselt, miks apellatsioonikomitee on siiani kokku kutsutud peamiselt selles poliitikavaldkonnas. Võttes arvesse olukorda geneetiliselt muundatud toidu ja sööda valdkonnas ja jätkuna lahendusele, mis leiti kasvatamislubade osas, võttis komisjon 2015. aasta aprillis vastu õigusraamistiku muutmise ettepaneku. Kuigi loa andmise menetlus jääb kehtima, nähakse ettepanekuga ette, et liikmesriigid võivad piirata oma territooriumil geneetiliselt muundatud toidu või sööda kasutamist või selle keelata. Selle võimaluse kasutamine peab põhinema muul põhjusel kui need, mis on seotud inimeste ja loomade tervise- ning keskkonnariskiga, mida käsitletakse ELi tasandil.

Komisjonile äsja antud vabadus otsustada, kas võtta esitamata jäetud arvamuse korral rakendusakti eelnõu vastu, on kasulik. Kuigi seda on siiani kasutatud ainult üksikutel juhtudel, võimaldas see komisjonil meetme eelnõu uuesti hinnata pärast seda, kui hääletustulemused ja komitees toimunud arutelu olid näidanud, et sellel ei ole komitees eriti laialdast toetust.

3.4 Menetluste valimise kriteeriumid

Määruses (EL) nr 182/2011 sätestatakse menetluse valikut käsitlevad kriteeriumid. Artikli 2 lõikes 2 määratakse kindlaks need juhtumid, mille puhul üldiselt eeldatakse kontrollimenetluse kohaldamist. Nõuandemenetlust kohaldatakse reeglina kõigil nendel juhtudel, mille suhtes kontrollimenetlust ei kohaldata. Kontrollimenetluse valikukriteeriumid sarnanevad 1999. aasta komiteemenetluse otsuses sätestatutega. Üldiselt ei tundu, et menetluse valimine oleks olnud vastuoluline. Üks märkimist vääriv erand on lepituskomitee juhtum, kus arutleti peamiselt menetluse valiku üle (seoses makromajandusliku finantsabi andmisega Gruusiale).

Kontrollimenetluse kohaselt vastuvõetud õigusaktid Nõuandemenetluse kohaselt vastuvõetud õigusaktid 2011 1 311 77 2012 1 591 121 2013 1 579 143 2014 1 437 122

Tabel 4. Andmed pärinevad komiteemenetluse dokumentide registrist, andmed võivad erineda aastaaruandes esitatud andmetest.

Kontrollimenetlus on selgelt see menetlus, mida kohaldada valdaval osal juhtudest. Vaid umbes 10 % arvamustest võetakse vastu nõuandemenetluse teel. See kajastab üldjoontes eelmise süsteemi aegset jagunemist korralduskomitee menetluse või regulatiivmenetluse ja nõuandemenetluse vahel.

3.5 Euroopa Parlamendi ja nõukogu kontrolliõigus seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastuvõetud alusaktide puhul