Seni on REACH-määruse rakendamise peamised otsesed kulud tekkinud seoses registreerimisega ja teabe edastamisega tarneahelas. Kahe esimese registreerimistähtaja puhul on need kulud hinnanguliselt 2,3-2,6 miljardit eurot. Kulud on olnud oodatust suuremad (1,7 miljardit eurot), eelkõige esimese registreerimistähtajaga seoses. Lisakulud tulenevad hindamisest, autoriseerimisest ja piirangutest. Võimalik kasu inimeste tervisele ja keskkonnale on 25–30 aasta jooksul hinnanguliselt ligikaudu 100 miljardit eurot. Üldised kulud näivad olevat põhjendatud, võttes aluseks täheldatud tulemusi ja kasu, mis on muutumas reaalsuseks.

REACH-määrusega on ELis toodetud ja seal kasutatavate kemikaalide jaoks ette nähtud põhjalik andmete kogumise ja hindamise süsteem, mille eesmärk on parandada inimeste tervise ja keskkonna kaitset ning tagada ELile liidrikoht säästva arengu tippkohtumisel 2020. aastaks seatud eesmärgi saavutamisel. REACH-määrus on mõjutanud ka kolmandate riikide (nt Korea ja Hiina) õigusakte, kuid märkimisväärsed erinevused on endiselt alles ning võimalusi REACH-määruse kasutamiseks kemikaalialaste õigusaktide näitena on veel küllalt.

Umbes 10 aastat pärast REACH-määruse jõustumist on see täielikult toimiv ja tulemuslik selle alusel püstitatud eesmärkide täitmisel. Kuigi eesmärkide täitmise poole liikumine on esialgsetest ootustest aeglasem, on see kogemuste suurenedes pidevalt paranenud.

Käesolev dokument on komisjoni teine aruanne REACH-määruse toimimise kohta. Hindamine viidi läbi õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) raames kooskõlas komisjoni parema õigusloome põhimõtetega2 ning sellele on lisatud komisjoni talituste töödokument. Aruanne sisaldab ka kolme muudatust: üks polümeeride võimaliku registreerimise kohta ja kaks väikestes kogustes aineid (1–10 tonni aastas) käsitleva teabe suhtes kohaldatavate miinimumnõuete kohta.

b) autoriseerimine on ette nähtud selleks, et tagada väga ohtlike ainete ohutu kasutamine, edendades samal ajal nende asendamist sobivate alternatiividega.

REACH-määrusega kohustatakse ettevõtjaid koguma kemikaaliohutuse teavet, kasutama seda teavet selleks, et töötada välja ja kohaldada asjakohaseid riskijuhtimismeetmeid, teatama nendest meetmetest kemikaalide kasutajatele ja dokumenteerima seda teavet Euroopa Kemikaaliametile (ECHA) esitatavas registreerimistoimikus. ECHA või liikmesriigid hindavad, kas ohutusalane teave on piisav, ja kui mitte, siis nõuavad lisateavet.

Hindamise käigus tuvastati mitu puudust ja põhiküsimust, mis takistavad REACH-määruse eesmärkide saavutamist. Alates 2013. aastast on rakendatud või väljatöötamisel mitu meedet REACH-määruse protsesside tõhususe parandamiseks; sellegipoolest on kindlaks tehtud täiendavad täiustamise ja lihtsustamise võimalused, eelkõige laiendatud ohutuskaartide, hindamise, autoriseerimise ja piirangute osas. Kõige kiiremaid lahendusi vajavad küsimused on järgmised:

·registreerimistoimikute mittevastavus;

·autoriseerimisprotsessi lihtsustamine;

·võrdsete võimaluste tagamine kolmandate riikidega tõhusate piirangute ja nõuete täitmise tagamise kaudu;

·REACH-määruse ja muude ELi õigusaktide, eelkõige töötervishoiu ja -ohutuse ning jäätmevaldkonna õigusaktide vahelise seose selgitamine.

2.2.Ettevõtjate vastutus

Tootjad ja importijad täitsid olemasolevate ainete registreerimisega seotud kohustusi, täites oma registreerimistoimikud õigeaegselt ja ilma suuremate turuhäireteta. Ettevõtetel puudub siiski stiimul ajakohastada oma registreerimistoimikuid ning on vaja teha tööd oluliste andmelünkade või katsetesse tehtud nõuetele mittevastavate kohanduste kõrvaldamiseks. Meetmed VKEde toetamiseks nende registreerimiskohustuste täitmisel on olnud tõhusad, kuigi oleks võimalik teha veelgi rohkem.

Teabenõuete täitmist registreerijate poolt peetakse ebapiisavaks. Sellel on kaks peamist põhjust: i) õigusnõuded loomkatsete vältimiseks võivad ajendada registreerijaid kasutama alternatiivseid meetodeid, isegi kui see ei ole põhjendatud; ning ii) registreerijad ja ametiasutused hindavad ohtu erinevalt. Lisaks tuleks veelgi tõhustada praegust hindamisviisi, sealhulgas ECHA otsustuskorda.

Tarneahelas edastatava teabe hulk on pidevalt suurenenud, kuid protsessi tuleb muuta tõhusamaks (nt vähendada ohutuskaartide koostamise ja nende kaasapanemisega seotud kulusid), eriti VKEde jaoks. Samuti on vaja parandada ettevõtete suutlikkust töötada välja konkreetsed kokkupuutestsenaariumid, eelkõige segude puhul, ning aidata täita kohustust teatada toodetes leiduvatest väga ohtlikest ainetest.

REACH-määrusega kohaldatakse teabenõudeid vastavalt kogusele, mis tähendab, et suurema koguse puhul nõutakse põhjalikumaid katseid. See on osutunud sobivaks meetodiks juba turul olevate ainete puhul. Siiski on tõendeid selle kohta, et väikestes kogustes ainete ja teatavate polümeeride registreerimise nõuete täitmise taskukohasust on võib olla vaja uuesti hinnata.

REACH-määrusega on võrreldes varasemate õigusaktidega ette nähtud rohkem erandeid ainete kasutamiseks teadus- ja arendustegevuses ning kehtestatud leebemad teabenõuded selliste uute ainete puhul, mille aastane kogus on alla 10 tonni. See on soodustanud uute ainete väljatöötamist.

REACH-määrus võimaldab kodanikel ettevõtjatelt küsida, kas nende tarnitavad tooted sisaldavad väga ohtlikke aineid, kuid seda sätet on vähe kasutatud. Kus seda kasutatakse, on ettevõtjatel raskusi selle rakendamisega.

Autoriseerimine täidab oma eesmärke tagada nõuetekohane kontroll ja soodustada ainete asendamist, kui on olemas majanduslikult ja tehniliselt teostatavad alternatiivid. Rakendamine peaks suurendama tõhusust ja selle eemärk peaks olema veelgi vähendada autoriseeringut taotlevate ettevõtjate, eelkõige VKEde halduskoormust ja ebakindlust.

Autoriseerimisnõuded võivad kahjustada ELi ettevõtjate konkurentsivõimet, sest ELi imporditavad tooted on autoriseerimiskohustustest vabastatud. Autoriseerimisel ja piirangute kehtestamisel kohaldatavate meetmete parem koordineerimine ja kooskõlastamine võiks rakendamist veelgi parandada.

2.3.Liikmesriikide ja komisjoni meetmed

Liikmesriigid on kasutanud oma õigust algatada hindamise, autoriseerimise ja piirangutega seotud meetmeid, kuid vahendite nappus on nende tegevust piiranud. See vähendab hinnatavate ja reguleeritavate ainete arvu ning aeglustab protsessi. Liikmesriigid peaksid tagama REACH-määruse tõhusama ja ühtsema täitmise, samas kui kiire teabevahetuse süsteem (RAPEX) tagab tarbekaupade ohutuse. ECHA foorumi raames tehtud jõupingutused on küll andnud tulemusi, kuid nõuete täitmise tagamise meetmeid, sealhulgas imporditavate kaupade kontrolli tuleks liikmesriikides tugevdada.

Väga ohtlikke aineid käsitleva tegevuskava raames tehtud töö edeneb loodetust kiiremini. Suurem osa aineid, mille puhul on väga ohtlike omaduste olemasolu kinnitatud, näiteks püsivad, bioakumuleeruvad ja toksilised ning kantserogeensed, mutageensed ja reproduktiivtoksilised ained, on nüüdseks hinnatud. Andmelünkade täitmine ja ainete tõhusam hindamine võimaldab tuvastada uusi väga ohtlikke aineid. Samal ajal võib sarnaste omadustega ainete rühmana hindamine protsessi kiirendada.

Piirangute kehtestamise menetlus üldiselt toimib, kuigi selle tõhusust on vaja veelgi parandada vastavalt allpool esitatud ettepanekutele.

REACH-määruse ja muude ELi õigusaktide vahelise sidususe analüüsimisel on komisjon käsitlenud teatavaid kriitilisi elemente ohtlike ainete piiramist käsitleva direktiivi ja püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitleva määruse kokkupuutealas. REACH-määruse ning töötervishoidu ja tööohutust käsitlevate õigusaktide kokkupuutealas on vaja leida süsteemseid lahendusi peamiste kattuvuste ja lahknevuste kõrvaldamiseks.

Nanomaterjalidega seotud teabevajadusi käsitletakse REACH-määruse lisade kavandatud muudatustes. Lisaks toetab komisjon alternatiivsete meetodite väljatöötamisega seotud teadusuuringuid ning edendab inimeste bioseire kasutamist kemikaaliohutuse hindamisel ja juhtimisel selliste algatuste kaudu nagu inimeste bioseire Euroopa algatus ja kemikaalide seire teabeplatvorm.