EUROOPA KOMISJON Brüssel,20.9.2017 COM(2017) 536 final 2017/0230(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), määrust (EL) nr 1094/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), määrust (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), määrust (EL) nr 345/2013 Euroopa riskikapitalifondide kohta, määrust (EL) nr 346/2013 Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide kohta, määrust (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta, määrust (EL) nr 2015/760 Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide kohta, määrust (EL) nr 2016/1011, mis käsitleb indekseid, mida kasutatakse võrdlusalustena finantsinstrumentide ja -lepingute puhul või investeerimisfondide tootluse mõõtmiseks, ja määrust (EL) nr 2017/1129, mis käsitleb väärtpaberite avalikul pakkumisel või reguleeritud turul kauplemisele võtmisel avaldatavat prospekti (EMPs kohaldatav tekst) {SWD(2017) 308 final}



{SWD(2017) 309 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Integreeritud finantsturud toovad märkimisväärset kasu Euroopa majanduse rahastamisele ning tööhõive ja majanduskasvu edendamisele usaldusväärsel ja jätkusuutlikul alusel. Et soodustada finantsintegratsiooni ja turu usaldusväärsust ning kaitsta samal ajal finantsstabiilsust, vajab ELi finantsteenuste siseturg ühiseid eeskirju ja tõhusat järelevalvealast koostööd. Kui EL oma finantssüsteemi finantskriisiga toimetulekuks ja kooskõlas ülemaailmsete jõupingutustega uuendas, kehtestas ta selle tulemusel Euroopa finantsvaldkonna reguleerimise ühtsed eeskirjad ja asutas Euroopa järelevalveasutused. Euroopa järelevalveasutused on tervikliku reformipaketi institutsiooniliseks nurgakiviks ja nende osa kogu ELi finantsturgude reguleerituse, tugevuse ja stabiilsuse tagamisel on olnud suur. Nad aitavad välja töötada ühtseid eeskirju ja neid järjekindlalt kohaldada, lahendavad piiriüleseid probleeme ning edendavad sellega nii õigusnormide lähendamist kui ka järelevalvealast ühtsust. Kriisijärgsetest meetmetest hoolimata on õigusnormide lähendamiseks ja järelevalvealase ühtsuse suurendamiseks siseturul veel võimalik palju ära teha. Integreeritud finantsturud vajavad tõhusaks toimimiseks integreeritumat järelevalvekorraldust, samal ajal kui tsentraliseeritum järelevalvekorraldus võib omakorda turgude integreerimist soodustada. Seetõttu on EL tegelenud üldisemalt finantssektori edasise integreerimisega usaldusväärsel ja stabiilsel alusel. Eelkõige on algatatud kapitaliturgude liidu loomine, et panna alus täielikult toimivale kapitaliturgude siseturule. Sellega seoses rõhutati viie juhi 2015. aasta juuni aruandes „Euroopa majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimine“ vajadust tugevdada ELi järelevalveraamistikku, mille lõpptulemusena luuakse üksainus kapitaliturgude järelevalveasutus. Hiljuti märgiti komisjoni aruteludokumendis majandus- ja rahaliidu süvendamise kohta, et ELi järelevalveraamistiku – eriti Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) – läbivaatamise tulemusel peaks tehtama esimesed sammud sellise üheainsa järelevalveasutuse loomise suunas 2019. aastaks. Aruteludokumendis kutsuti ka üles kujundama 2019. aastaks välja rahandusliit (hõlmab nii pangandusliitu kui ka kapitaliturgude liitu), et tagada euro usaldusväärsus ning parandada euroala ja ELi kui terviku toimimist. Ülemaailmsed finantsturud on omavahel tihedalt seotud ja ELi õigusraamistik põhineb suuresti rahvusvahelistel standarditel, mille leppisid pärast finantskriisi kokku eelkõige G20 riigid. Kuna EL püüab kiirendada kapitaliturgude liidu väljakujundamist, on oluline, et ELi järelevalvekorraldus areneks viisil, mis võimaldab kasutada rahvusvaheliselt integreeritud finantsturgude kogu potentsiaali, tagades samal ajal, et nii üle ELi kui ka kogu ülejäänud maailma riikide piiride ulatuvaid riske saab tõhusalt jälgida ja juhtida. Euroopa järelevalveasutuste osa selles on suur. Lisaks kõigele tuleb märkida, et Ühendkuningriigi otsus EList lahkuda muudab need järelevalvekorraldusega seotud probleemid ülejäänud EL 27 jaoks keerulisemaks. ELi praeguse suurima finantskeskuse tulevane lahkumine tähendab, et EL 27 kapitaliturge tuleb edasi arendada ja järelevalvekorraldust tuleb tugevdada, et tagada finantsturgude jätkuvalt piisav ja usaldusväärne toetus majandusele. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kohandada ja uuendada Euroopa järelevalveasutuste raamistikku, et nad võtaksid järelevalve eest finantsturgude üle suurema vastutuse. Euroopa järelevalveasutustel peavad olema piisavad volitused, juhtimistavad ja rahalised vahendid. Esiteks tuleb tugevdada ja parandada Euroopa järelevalveasutuste olemasolevate volituste neid aspekte, kus need on osutunud osaliselt ebapiisavaks ja ebaselgelt kindlaks määratuks, näiteks seoses ELi õiguse ühtse kohaldamise, tehniliste nõuannete koostamise või samaväärsust kinnitavate otsuste tegemisel jätkuva toetamisega. Euroopa järelevalveasutuste volituste praegune ulatus tuleb üle vaadata ka kapitaliturgude liidu poliitiliste eesmärkide valguses. ELi finantsteenuste eeskirjade järjekindlama järelevalve ja rakendamise tagamiseks on sihtvaldkondades vaja rohkem teha ühist otsest järelevalvet. Euroopa järelevalveasutuste määruste 2017. aasta läbivaatamise põhjal jõuti järeldusele, et teatavate liidu kui terviku jaoks eriti oluliste või märkimisväärses mahus piiriüleste tegevuste ja üksuste järele peaksid valvama Euroopa järelevalveasutused, mitte riiklikud pädevad asutused. Euroopa järelevalveasutused peaksid ka rohkem osalema liidus tegutsevatele ELi mittekuuluvate riikide üksustele tegevuslubade andmises ja järelevalves nende üle. Teiseks on käesoleva ettepaneku eesmärk tõhustada Euroopa järelevalveasutuste juhtimist. Euroopa järelevalveasutuste otsustusprotsessi praegune stimuleerimissüsteem toob kaasa otsuste puudumise, eriti õigusnormide lähendamise ja järelevalvealase ühtsuse valdkonnas, või soodustab selliste otsuste tegemist, mis lähtuvad peamiselt riiklikest, mitte ELi huvidest üldisemalt. See kajastab mingil määral vastuolu Euroopa järelevalveasutuste Euroopa volituste ja Euroopa järelevalveasutuste järelevalvenõukogude liikmeks olevate pädevate asutuste riiklike volituste vahel. See olukord ei ole heas kooskõlas järelevalvealase ühtsuse eesmärgiga. Euroopa järelevalveasutuste suurem tähtsus finantsintegratsiooni süvendamisel või siseturu stabiilsuse tugevdamisel nõuab ka tõhusamaid ühtlustamisvolitusi. Kolmandaks vajavad Euroopa järelevalveasutused asjakohast rahastamisalust, mis võimaldab neil eraldada vahendeid oma eesmärkide saavutamiseks. Praegune eelarvekorraldus piirab Euroopa järelevalveasutuste tegevust, sest liikmesriigid ei pruugi eri põhjustel olla huvitatud riiklike osamaksete suurendamisest. Käesolev ettepanek sisaldab Euroopa järelevalveasutuste määruste ja mitme valdkondliku õigusakti konkreetseid muudatusi, et tugevdada Euroopa järelevalveasutuste volitusi, juhtimist ja rahastamisraamistikku, sest neid valdkondi on vaja tugevdada, et Euroopa järelevalveasutused saaksid lahendada eespool kirjeldatud probleeme. Käesolevale ettepanekule lisatud mõju hindamise aruandes käsitletakse nende muudatustega kaasnevaid kulusid ja neist oodatavat kasu. Selles esitatakse mitu võimalust meetmete võtmiseks, mille eesmärk on suurendada Euroopa järelevalveasutuste volitusi ELi tasandil, parandada nende juhtimist (sh otsuste tegemist) ning tagada nende rahastamisraamistiku jätkusuutlikkus ja vastavus praegustele ja tulevastele ülesannetele. Mõjuhinnang pakub ulatuslikke tõendeid selle kohta, et kavandatud muudatused aitavad tõhusalt kaasa Euroopa järelevalveasutuste raamistiku tugevdamisele ja seega ELi finantssüsteemi üldisele stabiilsusele, hoides samal ajal ELi üldeelarve ja sidusrühmade kulud võimalikult väikesed. Kavandatud muudatused aitavad kaasa ka kapitaliturgude liidu edasiarendamisele ja süvendamisele komisjoni poliitiliste prioriteetide kohaselt. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev ettepanek on kooskõlas mitme muu poliitikavaldkonnas praegu kehtiva õigusnormi ja poolelioleva algatusega, mille eesmärk on tagada tõhus ja tulemuslik ELi tasandi järelevalvekorraldus. EL ja selle liikmesriigid on finantskriisi algusest saadik tegelenud finantsjärelevalve ja finantsvaldkonna reguleerimise põhjaliku uuendamisega. EL on algatanud mitu reformi, et luua ohutum, usaldusväärsem, läbipaistvam ja vastutustundlikum finantssüsteem, mis toimib majanduse ja ühiskonna kui terviku huvides. Muu hulgas on loodud ühtne järelevalvemehhanism ja ühtne kriisilahenduskord ning Ühtne Kriisilahendusnõukogu, kellel on konkreetsed ja diskreetsed järelevalvekohustused. Käesolev ettepanek on nende organite ülesannete ja funktsioonidega kooskõlas ja täiendab neid. Ettepanek on kooskõlas ka ühtsete finantseeskirjadega, millesse Euroopa järelevalveasutused annavad oma tööga märkimisväärse panuse. Ühtsete eeskirjade eesmärk on kehtestada kogu ELis ühised eeskirjad, mis tagab finantsstabiilsuse ja võrdsed võimalused ning kõrgetasemelise tarbija- ja investorikaitse. Ettepanek on näiteks kooskõlas kehtiva kapitalinõuete direktiivi ja määrusega (pangad) ning Solventsus II direktiiviga (kindlustusandjad), mille eesmärk on muuta finantssektor stabiilsemaks. Ettepanek on kooskõlas ka kehtiva makseteenuste ja hüpoteeklaenude tarbijakaitseraamistikuga. Seoses pooleliolevate algatustega teeb komisjon lähiajal ka seadusandliku algatuse ettepaneku, et tugevdada Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, mis moodustab koos Euroopa järelevalveasutustega Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi, mis loodi finantskriisi ajel. Veel mõned hiljutised näited on komisjoni ettepanek Euroopa turu infrastruktuuri määruse sihtotstarbeliste muudatuste kohta, et tõhustada ELi tasandi järelevalvet seoses kesksetele vastaspooltele tegevusloa andmise ja kolmandate riikide kesksete vastaspoolte tunnustamise nõuetega, ning komisjoni ettepanek võtta vastu määrus personaalsete pensionitoodete kohta, mis suurendab EIOPA osatähtsust, andes talle volitused lubada need uued tooted turule, et anda neile üleeuroopaline kvaliteedimärk ja võimaldada neid turustada kogu ELis. Peale selle on ettepanek kooskõlas nende poliitikavaldkonnas praegu kehtivate ELi õigusnormidega, mis puudutavad selliste kolmandaid riike käsitlevate sätete rakendamist ja täitmise tagamist, mis sisalduvad ELi finantsalastes õigusaktides ning mida on käsitletud komisjoni talituste töödokumendis samaväärsuse kohta. Komisjoni talituste töödokumendis antakse ülevaade kolmandaid riike hõlmavast samaväärsuse hindamise protsessist finantsteenuseid reguleerivates ELi õigusaktides. Selles on kirjeldatud asjakohaseid kogemusi ja nimetatud teatavad suuremat tähelepanu vajavad valdkonnad, mida käesolev ettepanek osaliselt käsitleb. Arvestades ELi poliitilisi eesmärke, on poliitika edasiarendamisel olulised hea maksuhaldustava ja ülemaailmsete standardite kohane rahapesuvastane võitlus. Poliitika sidususe tagamiseks ning maksustamise vältimise ja rahapesu vastaste kaitsemeetmete tugevdamiseks jätkab komisjon nende küsimuste integreerimist asjakohastesse ELi õigusaktidesse, sealhulgas finantsteenuseid käsitlevatesse õigusaktidesse, ja võib kaaluda nende integreerimist samaväärsuse hindamise protsessidesse.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev ettepanek on kooskõlas komisjoni praeguste püüdlustega arendada edasi kapitaliturgude liitu. Tõhusam järelevalveraamistik on integreeritumate kapitaliturgude oluline element, sest see aitab kaasa finantssektori eeskirjade järjekindlamale rakendamisele. Sellega seoses rõhutati viie juhi 2015. aasta aruandes vajadust tugevdada ELi järelevalveraamistikku, mille lõpptulemusena luuakse üksainus kapitaliturgude järelevalveasutus. ELi kapitaliturgude edasiarendamise ja integreerimise vajadust on rõhutatud 2016. aasta septembri teatises kapitaliturgude liidu kohta ja teatises kapitaliturgude liidu vahearuande kohta. Käesolev ettepanek on kooskõlas ka komisjoni poolt kapitaliturgude liidu raames võetud kohustustega, et vastata kahele uuele katsumusele tänapäeva turgudel, milleks on jätkusuutlik rahandus ja finantstehnoloogia. Seoses jätkusuutliku rahandusega on komisjon võtnud kapitaliturgude liidu raames kohustuse tugevdada ELi juhtpositsiooni jätkusuutlike investeeringute ja rahanduse valdkonnas. Uued keskkonnaalased, sotsiaalsed ja juhtimisega seotud riskid ja võimalused muudavad finantssektorit ning nõuavad järelevalveraamistiku ja -meetodite kohandamist. Pealegi on finantssektori osa vähese CO2-heitega energiatõhusale majandusele ülemineku tagamisel suur. Järelevalvealaseid hoiakuid on vaja ELi tasandil tugevalt kooskõlastada ja jätkusuutlikkuse suunas ühtlustada. Sellega seoses on käesolev ettepanek kooskõlas energialiidu strateegia, ELi ringmajandusalaste kohustuste ja kestliku arengu eesmärkidega. Euroopa järelevalveasutused peaksid aitama kaasa ka finantstehnoloogia potentsiaali ja võimaluste ärakasutamisele, maandades samal ajal selles valdkonnas avalduda võivaid riske näiteks regulatiivsete nõuete järjekindlama kohaldamise abil. See hõlmab finantstehnoloogiaga seotud aspektide paremat integreerimist Euroopa järelevalveasutuste järelevalvetööga. Sellega seoses on käesolev ettepanek kooskõlas ka digitaalse ühtse turu strateegiaga. Uued tehnoloogiad muudavad finantssektorit. See nõuab ka järelevalveraamistiku ja järelevalvemeetodite kohandamist. Riiklike järelevalveasutuste mitmesugused algatused võivad siseturu nõuetekohast toimimist kahjustada, kui neid ei koordineerita nõuetekohaselt. Järelevalvealaseid hoiakuid on vaja ELi tasandil tugevamalt kooskõlastada ja tehnoloogiliste uuenduste suunas ühtlustada, näiteks ELi innovatsioonikeskuse loomisega Euroopa järelevalveasutustes. Praeguse juhtimismudeli sihtotstarbelised muudatused on kooskõlas ka komisjoni jõupingutustega ELi detsentraliseeritud asutuste otsuste langetamise foorumite toimimise parandamiseks ja sõltumatuse suurendamiseks. Finantsteenuste valdkonnas on teistel Euroopa asutustel ja institutsioonidel, nagu Euroopa Keskpangal või Ühtsel Kriisilahendusnõukogul, alaline ja sõltumatu ettevalmistav organ, millel on oma pädevus ja ülesanded ning mis võib otsustada teatud küsimusi või osaleda otsustusprotsessis. Euroopa järelevalveasutustes alaliste liikmete ja ainuvolitustega juhatuse loomine on kooskõlas olemasolevate kaitsemeetmetega ELi mõõtme suurendamiseks asutuste otsustusprotsessis. Peale selle mis puudutab rahastamist, siis kuigi enamikku ELi detsentraliseeritud asutustest rahastatakse ELi eelarvest, on mitu ELi asutust, mida rahastatakse osaliselt või täielikult erasektorist. Selles suhtes on üleminek ettevõtjate poolt Euroopa järelevalveasutuste eelarvesse osamaksete tegemisele kooskõlas ELi praeguse tavaga. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Kõigi muudatuste õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114. See säte on kõikide käesoleva ettepanekuga hõlmatud määruste õiguslik alus. Tehakse ettepanek kohandada Euroopa järelevalveasutuste asutamismäärusi uute suundumustega, et parandada Euroopa järelevalveasutuste toimimist siseturu ühtsuse ja sujuvama toimimise huvides. Mõju hindamise aruande osana tehtud analüüsi käigus tehti kindlaks need Euroopa järelevalveasutuste raamistiku valdkonnad, mida tuleb muuta, et suurendada ELi järelevalvekorralduse ja sellest tulenevalt ELi finantssüsteemi stabiilsust ja tõhusust. Muuta tuleb ka valdkondlikke õigusakte, et Euroopa järelevalveasutused saaksid kasutada oma laiemate volituste täit potentsiaali. Mõju hindamise aruanne ja lisatud hinnang näitavad, et ELi meetmed on Euroopa järelevalveasutuste volituste, juhtimisraamistiku ja rahastamisraamistiku puhul kindlakstehtud probleemide lahendamiseks põhjendatud ja vajalikud. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Kuna Euroopa järelevalveasutused on liidu asutused, saab neid reguleerivaid eeskirju muuta ainult liidu seadusandja. Lisaks sellele aitavad muudatused kaasa siseturu järjekindlamale toimimisele – eesmärgile, mida liikmesriigid üksinda ei suuda saavutada. Euroopa riskikapitalifondide määruse, Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide määruse ja Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide määrusega hõlmatud fondide puhul tagab ESMA määramine üheksainsaks järelevalveasutuseks kolme määruse ühtsete nõuete ja tingimuste järjekindla kohaldamise kõikides liikmesriikides. Ühtne järelevalve vähendab halduskulusid ja nende erilaadsust ja haldusele kuluvat aega ning võimaldab seega juhtidel vähendada tehingu- ja tegevuskulusid. See tõhustab Euroopa riskikapitalifondide, Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide ja Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide tegevuslubade andmise / registreerimise aluseks olevaid haldusprotsesse ning tugevdab võrdseid võimalusi, tsentraliseerides fondide üle tehtava järelevalve sõltumata nende asutamiskohast. Ühtne järelevalve toetab ka nende sektorite turgude integreerimist ja tõhustab ELi majanduse turupõhist rahastamist nende fondide kaudu. Seoses finantsinstrumentide turgude määrusega/direktiiviga ja nii nagu kriitilise tähtsusega võrdlusalused on aruandlusteenused oma olemuselt kogu liitu hõlmav ettevõtlusvorm ning neist tulenevaid regulatiivseid ja järelevalveprobleeme ei saa lahendada liikmesriik üksi. Mis puudutab ESMA uut koordineerimisfunktsiooni, siis see on juba kindlaks määratud ESMA määruses ja asjakohastes liidu õigusaktides. Seda saab seetõttu suurendada ainult liidu õigust muutes. Seoses võrdlusaluste määrusega on kriitilise tähtsusega võrdlusalused majanduslikult väga olulised, sest neid kasutatakse finantsinstrumentides (eriti tuletisinstrumentides), finantslepingutes ja investeerimisfondide poolt kogu liidus. Nõue luua mõningate kriitilise tähtsusega võrdlusaluste puhul järelevalveasutuste kolleegiumid vähemalt võrdlusaluste haldurite ja võrdlusaluste järelevalvealuste sisendandmete esitajate liikmesriikide esindajatest juba osutab asjaolule, et selliste võrdlusaluste üle ei saa järelevalvet teha üks riiklik järelevalveasutus ja seetõttu tuleb kehtestada vajalik kord liidu tasandil. Kõikide kriitilise tähtsusega võrdlusaluste haldurite ESMA otsese järelevalve alla jätmine on proportsionaalne, sest need võrdlusalused on liidu jaoks olulised ja praegused järelevalveasutuste kolleegiumid on suured, millega kaasneb risk, et kriisiolukorras ei pruugita olla piisavalt paindlikud. Kolmandates riikides esitatud võrdlusaluseid saab liidus kasutada, kui liidu pädev asutus on neid tunnustanud või need kinnitanud või kui nende asukohariigi õigus- ja järelevalvekord on tunnistatud samaväärseks võrdlusaluste määrusega kehtestatud korraga. Kuigi samaväärsust kinnitava otsuse teeb komisjon ja kolmanda riigi järelevalveasutus peab sõlmima ESMAga koostöökokkulepped, otsustavad kinnitamise ja tunnustamise üle riiklikud pädevad asutused. See nõuab selliste taotlustega tegelemist lugematutelt riiklikelt pädevatelt asutustelt ja sellega kaasneb risk, et kolmanda riigi võrdlusaluste haldurid püüavad leida riikliku pädeva asutuse, mille otsused ja sellest tulenevalt halduri üle tehtav järelevalve näivad olevat vabamad (meelepärase järelevalve valimine – forum shopping). Kuna haldur asub kolmandas riigis, siis riikliku järelevalve põhiargument – lähedus järelevalvealustele üksustele – ei kehti. ESMA määramine kolmandate riikide võrdlusaluste haldurite pädevaks asutuseks suurendaks tõhusust ning vähendaks meelepärase järelevalve valimise riski ja nende üksuste üle tehtava järelevalve erinevusi. Seda ei saa siiski saavutada ainult liikmesriigi meetmetega.

Selleks et ESMA saaks teatavate võrdlusaluste haldurite üle otsest järelevalvet teha, on vaja muuta võrdlusaluste määrust mitme delegeeritud õigusaktiga, et selle määruse teatavaid sätteid veelgi täpsustada. Seoses prospektimäärusega on ESMA alates 2011. aastast pühendanud palju aega ja jõudu sellele, et soodustada riiklike pädevate asutuste seas õigusnormide lähendamist seoses prospektide kontrolli ja heakskiitmisega. Selle tulemusel on koostatud järelevalveülevaated (supervisory briefings), mis sisaldavad ühiselt kokkulepitud põhimõtteid, mida riiklikke pädevaid asutusi kutsutakse üles prospektide heakskiitmisel järgima. ESMA korraldas 2012. ja 2015. aastal ka kaks prospektide heakskiitmise protsessi vastastikust hindamist, sest tõendid osutasid liikmesriikide tavade erinevusele. Kuigi need meetmed on väga kasulikud, ei ole nendega täieliku järelevalvealase ühtsuse eesmärki tervenisti saavutatud, ning arvestades seda, et emitendid saavad teatavatel juhtudel valida pädeva asutuse, kes nende prospekti heaks kiidab, jätab riiklike pädevate asutuste erinevate tavade püsimine ikka veel ruumi õiguslikuks arbitraažiks ja tõhususkadudeks. Komisjon on teinud kindlaks teatavat liiki prospektid, mis on asjaomaste väärtpaberite ja emitentide laadi tõttu liidus piiriülese mõõtmega, tehniliselt keerukad ja millega võib kaasneda võimalik õigusliku arbitraaži risk, nii et ESMA-poolne tsentraliseeritud järelevalve nende üle oleks riiklikust järelevalvest tõhusam ja tulemuslikum. Need on üksnes kutselistele investoritele pakutavad hulgituru mittekapitaliväärtpaberite prospektid, konkreetset liiki keeruliste väärtpaberitega, näiteks varaga tagatud väärtpaberitega seotud või spetsialiseerunud emitentide koostatud prospektid ja kolmanda riigi emitentidest üksuste poolt määruse (EL) 2017/1129 kohaselt koostatud prospektid. Nende heakskiitmise ning kogu seotud järelevalve- ja jõustamistegevuse tsentraliseerimine ESMA tasandil parandab järelevalve kvaliteeti, järjekindlust ja tõhusust liidus, loob emitentidele võrdsed võimalused ja vähendab heakskiitmiseks kuluvat aega. See kaotab „päritoluliikmesriigi“ valimise vajaduse ja takistab meelepärase järelevalve valimist. •Proportsionaalsus Käesolevas ettepanekus pakutakse välja sihtotstarbelised muudatused ELi järelevalveraamistiku tugevdamiseks, et suurendada finantssüsteemi jätkusuutlikkust, stabiilsust ja tõhusust kogu ELis ning tõhustada tarbija- ja investorikaitset. Sel eesmärgil sisaldab see ELi tasandi järelevalveraamistiku sihtotstarbelisi ja hästi kohandatud muudatusi, mis toovad kaasa tõhusama ja tulemuslikuma juhtimise. Sellega kohandatakse Euroopa järelevalveasutuste praegusi ülesandeid ja volitusi ning antakse neile uusi volitusi, et nad saaksid võtta arvesse uusi suundumusi, sealhulgas tehnoloogia valdkonnas, kuid saaksid tulla toime ka ELi-sisese piiriülese tegevuse edasise suurenemise ning ELi finantsturgude ja ülejäänud maailma tõenäolise edasise integreerimisega. Peale selle sisaldab ettepanek kohandatud rahastamissüsteemi, et tagada Euroopa järelevalveasutuste rahastamise jätkusuutlikkus, proportsionaalsus ja ülesannetele vastavus. Valdkondlike õigusaktide muudatused piirduvad peamiselt ESMA otsese järelevalve kehtestamisega. Need on valitud asjaomaste sektorite eripära silmas pidades. Lisaks tuleb muudatused sünkroonida finantsinstrumentide turgude määrusega ning teha piiratud muudatusi direktiivi 2009/138/EÜ (Solventsus II). Seepärast tehakse ka eraldi ettepanek võtta vastu selle direktiivi muutmise direktiiv. Ükski kavandatud element ei lähe seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Lisaks sellele ei lähe Euroopa järelevalveasutuste tegevuse ja meetmete sisu ja vorm aluslepingus sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt kaugemale käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks vajalikust ning on proportsionaalne asjakohase Euroopa järelevalveasutuse tegevusest mõjutatud institutsioonide või ettevõtjate finants- või äritegevusega kaasnevate riskide olemuse, ulatuse ja keerukusega. •Vahendi valik Ettepaneku eesmärk on muuta praegusi Euroopa järelevalveasutuste määrusi ja mitut valdkondlikku finantsalast õigusakti. Kõik käesoleva ettepanekuga muudetavad õigusaktid on määrused ning asjakohased muudatused koondatakse seetõttu ühte määruse muutmise määruse ettepanekusse. Peale selle tehakse ettepanek muuta finantsinstrumentide turgude direktiivi (peamiselt selleks, et kajastada finantsinstrumentide turgude määruse muudatusi) ning teha piiratud muudatusi direktiivi 2009/138/EÜ (Solventsus II). Neil kahel eesmärgil tehakse eraldi ettepanek võtta vastu direktiivi muutmise direktiiv. Lisaks kõigele kohandab komisjon samuti eraldi dokumendiga oma hiljutist ettepanekut võtta vastu määrus, millega muudetakse nii ESMA asutamismäärust kui ka Euroopa turu infrastruktuuri määrust. . 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Ettepanekule lisatud mõjuhinnang ja hinnang sisaldavad kehtiva Euroopa järelevalveasutuste raamistiku analüüsi, et veenduda, kas see on võimaldanud Euroopa järelevalveasutustel saavutada oma eesmärgi suurendada jätkusuutlikult finantssüsteemi stabiilsust ja tõhusust ning tõhustada tarbija- ja investorikaitset. Analüüsis järeldatakse Euroopa järelevalveasutuste tõhususe ja tulemuslikkuse kohta, et Euroopa järelevalveasutused on oma praegused eesmärgid üldiselt saavutanud. Et tulla toime tulevikus tekkivate probleemidega, on siiski vaja olukorda sihtotstarbeliselt parandada. Analüüsis järeldati eelkõige järgmist: a)Euroopa järelevalveasutuste volitusi võiks teatavates valdkondades suurendada, et ülesandeid saaks paremini täita. Selle tulemusel võib eeldada paremat reguleerimist ja järelevalvet kõikide turuosaliste ja tarbijate jaoks kogu ELis ning piiriülese riski tõhusat ja tulemuslikku juhtimist; b)praegune Euroopa järelevalveasutuste juhtimisraamistik raskendab ELi ja riiklike huvide konfliktide lahendamist, millega kaasneb risk, et Euroopa järelevalveasutuste otsuseid ei tehta alati ELi ühistes huvides, et otsustamine viibib või tuleb ette kallutatud tegevusetust, eriti seoses mitteregulatiivse tegevusega (siduv vahendamine, ELi õiguse rikkumise menetlused, vastastikuste eksperdihinnangute tegemise algatamine);

c)praegune rahastamisraamistik ei vasta Euroopa järelevalveasutuste ülesannetele ja teeb seda veelgi vähem edaspidi, arvestades Euroopa järelevalveasutuste tulevasi ülesandeid; sellega näib kaasnevat ka riiklike pädevate asutuste ebavõrdne panus, mida ei ole lihtne põhjendada. Kooskõla seisukohalt on Euroopa järelevalveasutuste regulatiivsete küsimuste alane töö täielikult kooskõlas laiema ELi järelevalveraamistiku ülesehitamisega. See on kooskõlas ka ühtsete eeskirjade valmimisega. Juhtimis- ja rahastamisstruktuurist tulenevad piirangud ja Euroopa järelevalveasutuste volituste tõhusus ei ole Euroopa järelevalveasutustel siiski võimaldanud piisavalt keskenduda ELi asjakohaste finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide järjekindla kohaldamise edendamisele. Asjakohasuse kohta järeldati analüüsis, et Euroopa järelevalveasutuste raamistik on asjakohane. Lisaks kõigele on Euroopa järelevalveasutuste raamistik loonud ELile selgelt lisaväärtust, sest nende töö on finantsteenuste ühtse turu edendamiseks hädavajalik. •Konsulteerimine sidusrühmadega Komisjoni talitus korraldas 2017. aasta kevadel ulatusliku avaliku konsultatsiooni Euroopa järelevalveasutuste tegevuse üle. Konsultatsiooni käigus saadi ligi 230 vastust. Arvamust avaldasid mitmesugused vastanute rühmad: 26 % neist olid avaliku sektori asutused või rahvusvahelised organisatsioonid, 71 % organisatsioonid või äriühingud ning 3 % eraisikud. Hulk märkusi, seisukohti ja arvamusi, sealhulgas mõne valitsuse ametlikud seisukohad, esitati ka väljaspool avalikku konsultatsiooni. Kuigi need ei kajastu ELi uuringu statistikas, on neid käesoleva ettepaneku aluseks olevas analüüsis arvesse võetud. Vastanud peavad Euroopa järelevalveasutuste asutamist üldiselt suureks edasiminekuks ja oluliseks sammuks liidu järelevalvealase ühtsuse suunas. Enamik neist toetab Euroopa järelevalveasutuste osaluse suurendamist järelevalvealase ühtsuse parandamisel. Paljud sidusrühmad tunnistavad, et kapitaliturgude liidu rakendamine ja Ühendkuningriigi otsus liidust lahkuda toovad kaasa uue olukorra, mistõttu tuleb kaaluda ELi tasandi järelevalve tugevdamist, eelkõige seoses piiriülese tegevuse ja kolmandate riikidega samaväärsusega. Euroopa järelevalveasutuste volitustega seoses on paljud vastanud Euroopa järelevalveasutuste volituste praeguse märkimisväärse suurendamise vastu, kuid mõned tunnistavad nende piiratust ja sooviksid olukorra sihtotstarbelist parandamist. Enamik vastanutest väitis, et kättesaadavatest vahenditest üldiselt piisab ning neid tuleks paremini ja täielikumalt ära kasutada. Laialdaselt toetatakse samaväärsuse kontrollimise volituste laiendamist/täpsustamist. Tarbijaorganisatsioonide arvates esineb tarbijakaitse-eeskirjade täitmise tagamisel märkimisväärseid puudusi, ning nad peavad neid eeskirju ebatõhusaks või kõige teravamatest riiklikest probleemidest eemaldunuks. Nad peavad vajalikuks lisada Euroopa järelevalveasutuste tegevusvaldkonda ka tarbijakaitse. Enamik vastanuid märkis, et Euroopa järelevalveasutuste sidusrühmade nõuetekohast tasakaalu koos geograafilise tasakaaluga on raske tagada. Tarbijate ja kasutajate esindajad kurtsid, et finantseerimisasutuste esindajad on nendega võrreldes arvulises ülekaalus ja sidusrühmade arvamused ei ole seetõttu tasakaalus. Mitme organisatsiooni arvates tuleks Euroopa järelevalveasutuste volitusi tooteid keelustada laiendada toodetele, mis võivad tarbijatele kahju tekitada. Euroopa järelevalveasutuste avalikule konsultatsioonile vastanud toetavad sõnaselgelt ELi tasandi otsest järelevalvet nende keskse vastaspoolega kliiringukodade (edaspidi „keskne vastaspool“) ja aruandlusteenuste pakkujate üle, kes teenindavad pigem kogu ELi kui konkreetsete liikmesriikide turge. Paljud vastanud ei vastanud otsese järelevalve kohta esitatud küsimusele. Mõned vastasid küsimusele, kas ESMA-le tuleks usaldada otsene järelevalve üleeuroopaliste ühisinvesteerimisfondide üle, jaatavalt, kuid enamasti nad ei tee vahet eri liiki fondidel. Vastuseis ESMA otsese järelevalve laiendamisele uutele valdkondadele on seotud peamiselt järgmiste argumentidega: riiklikku järelevalvet peetakse liikmesriikide eri turustruktuuridega tegelemiseks sobivaimaks. ESMA tehtav järelevalve võib minna vastuollu riikliku jaeinvestorite kaitse ja finantsstabiilsuse tagamise ning maksustamise, kohtumõistmise ja konfliktide lahendamise pädevusega. Osutatakse ka tegevusraskustele, mis võivad esineda näiteks levitamiskorralduse või turustamisega seotud kohalike nõuete kontrolli puhul. Selle asemel tuleks integreeritud kapitaliturgude arendamiseks paremini uurida olemasolevaid järelevalvealase ühtsuse tagamise vahendeid. ESMA otsese järelevalve peamised pooltargumendid on järgmised: mõned vastanud tunnistavad, et ESMA järelevalvel üleeuroopalise mõõtmega üksuste või vahendite üle võib olla eeliseid, mis võimaldaks kaotada järelevalvetavade vahelised erinevused, kuid ei takistaks võtta asjakohastel juhtudel arvesse erinevaid turustruktuure. Nad leiavad, et sellised lahendused sobivad asjakohaste ELi eeskirjade erinevast kohaldamisest tuleneva killustatuse probleemi ja praegusele korrale iseloomuliku õigusliku arbitraaži riski kõrvaldamiseks. Mis puutub Euroopa järelevalveasutuste juhtimisse üldiselt, siis leiavad sidusrühmad, et Euroopa järelevalveasutuste juhatused ja eesistujad on hästi toime tulnud. Umbes pooled vastanud peavad avaliku konsultatsiooni dokumendis osutatud juhtimismuudatusi lisaväärtust andvateks. Kuigi enamik avaliku sektori asutusi ei toeta Euroopa järelevalveasutuste juhtimise muutmist, võib mõni neist seisukohtadest olla teataval määral seotud sellega, et nad ei soovi oma mõjuvõimu vähenemist. Euroopa järelevalveasutuste juhatustesse hääleõiguse ja konkreetsete ülesannetega sõltumatute liikmete lisamist toetatakse eri määral. Samal ajal kui avalik sektor on enamasti selle vastu (ehkki pooled isegi ei vastanud selleteemalisele küsimusele), lähevad erasektori seisukohad lahku ning mitmes neist juhitakse tähelepanu praeguse süsteemi olemuslikele huvide konfliktidele. Eesistujate mõjuvõimu suurendamisele on enamik, peamiselt avaliku sektori asutused vastu, samal ajal kui suurem osa ettevõtjate ühendusi pooldab olukorra parandamist. Mis puutub rahastamisse, siis tunnistavad paljud sidusrühmad Euroopa järelevalveasutuste praegust ressursside piiratust ning ELi ja liikmesriikide eelarvelisi piiranguid. Suur hulk vastanuid nõustuvad, et Euroopa järelevalveasutused vajavad piisavat ja jätkusuutlikku rahastamist, et saavutada kaugeleulatuvaid eesmärke ja oma tegevust tõhustada. Paljud vastanud märkisid, et Euroopa järelevalveasutuste rahastamise tase peaks sõltuma nende kohustustest ja põhinema Euroopa järelevalveasutuste kontrolli tulemustel. Umbes pooled vastanud avaldasid arvamust selle kohta, kas Euroopa järelevalveasutusi peaks osaliselt või täielikult rahastama ettevõtjad. Selge enamus ei toeta praeguse rahastamisraamistiku muutmist nii, et riiklike pädevate asutuste osamaksed asendatakse ettevõtjate osamaksetega. Kuigi osaliselt ettevõtjate rahastatava süsteemi toetajad on endiselt vähemuses, on see toetus siiski suurenenud. •Mõjuhinnang Komisjon hindas asjakohaste poliitikavariantide mõju. Neid variante hinnati lähtudes peamisest üldeesmärgist, milleks on finantssüsteemi stabiilsuse ja tõhususe jätkusuutlik tugevdamine kogu ELis ning tarbija- ja investorikaitse tõhustamine. Komisjon hindas mõjuhinnangu koostamisel Euroopa järelevalveasutuste tegevust ja selle käigus ilmnesid mõned olulised puudused. Need olid järgmised: a) ebapiisavalt kindlaks määratud volitused ühtedele ja samadele nõuetele vastava tõhusa järelevalve tagamiseks kogu ELis; b) volituse puudumine tõhusaks toimetulekuks ELi-siseste ning ELi ja ülejäänud maailma omavahelise seotusega kaasnevate piiriüleste riskidega; c) juhtimisraamistik, mis toob kaasa stiimulite vastuolud otsustusprotsessides, ning d) rahastamisraamistik, mis ei ole Euroopa järelevalveasutustele antud ülesandeid arvestades piisav.

Mõju hindamisel käsitleti järgmisi valdkondi: 1) Euroopa järelevalveasutuste volitused, 2) juhtimine ning 3) rahastamine, et tulla toime tuvastatud puuduste ja uute ülesannetega, nagu õigusnormide lähendamine ja järelevalvealase ühtsuse tagamine. Juhtimises ja rahastamises esinevad puudused on kolmel Euroopa järelevalveasutusel samad, sest nad järgivad samu eeskirju. Nende volituste muudatused on peamiselt suunatud ESMA konkreetsetele sektoritele ja järelevalvele kõikide Euroopa järelevalveasutuste järelevalvealase ühtsuse üle. Hinnati järgmisi poliitikavariante: juhtimise vallas: a) poliitikameetmeid ei võeta; praeguse juhtimisstruktuuri muutmist ette ei nähta; b) praegusesse juhtimismudelisse sihtotstarbeliste muudatuste tegemine, nagu otsuste tegemise volituste eristamine nende laadi järgi, eesistuja valikumenetluse tõhustamine, ning c) järelevalvenõukogu avamine sõltumatutele alalistele (mittehääletavatele) liikmetele; volituste vallas: a) poliitikameetmeid ei võeta; praegused volitused seoses õigusnormide lähendamise ja järelevalvealase ühtsuse ülesannetega ning ESMA otsese järelevalvega seotud kohustused jäävad samaks; b) teatavate olemasolevate volituste täpsustamise ja järelevalve tugevdamise variant; c) teatavate olemasolevate volituste täpsustamise ja ESMA-le sihtvaldkondades täiendavate otsese järelevalve volituste andmise variant ning d) finantsteenuste, panganduse ja kindlustuse üle tehtava järelevalve tsentraliseerimine kolmes Euroopa järelevalveasutuses; rahastamise vallas: a) poliitikameetmeid ei võeta; b) kohandatud riiklikest vahenditest rahastamine, et võtta arvesse iga konkreetse liikmesriigi finantssektori suurust; c) nii riiklikest kui ka erasektori vahenditest rahastamine, mille puhul liikmesriikide erasektori osamaksed asendavad riiklike pädevate asutuste osamaksed, ning d) rahastamissüsteemi rahastab täielikult erasektor. Nimetatud variante võrreldi seejärel mitmesuguste kriteeriumide alusel, et teha kindlaks, millised neist on mõjuhinnangu probleemimääratluses ja hinnangus tuvastatud puuduste kõrvaldamisel kõige tulemuslikumad. Selle analüüsi põhjal: ·juhtimise puhul on eelistatud variant hääleõigusega sõltumatute liikmete osalemine otsustusprotsessis pädevate asutuste kõrval; kehtestatakse uus eesistuja ametisse nimetamise protsess ja roll ning praegune juhatus asendatakse sõltumatu juhatusega, mis koosneb väljastpoolt määratud täiskohaga liikmetest; ·volituste puhul on eelistatud variant teatavate volituste täpsustamine, näiteks antakse Euroopa järelevalveasutustele ametlik roll samaväärsuse hindamise protsessi pidevas kontrollis; parandatakse Euroopa järelevalveasutuste suutlikkust tagada liidu õiguse nõuetekohane kohaldamine ning antakse järelevalvevolitused sihtvaldkondades, mis on peamiselt seotud kolmandate riikidega või piiriülese tähtsusega, üle Euroopa järelevalveasutustele; ·rahastamise puhul on eelistatud variant ELi praeguse iga-aastase osamakse jätkuv tegemine Euroopa järelevalveasutuste eelarvesse, kuid ülejäänud rahastamine, mis tuleb riiklikelt pädevatelt asutustelt, asendatakse erasektori vahenditest rahastamisega. Eelistati neid variante, mis tagavad kõige paremini Euroopa järelevalveasutuste suutlikkuse tulla toime suureneva töökoormusega ja olla valmis valdkondlikest õigusaktidest tulenevateks järelevalveraamistiku muutusteks. Lisaks sellele keskendusid eelistatud variandid enamasti pigem praegusesse korda sihtotstarbeliste muudatuste tegemisele kui selle täielikule uuendamisele. See oli kooskõlas hinnangus esitatud järeldusega, et Euroopa järelevalveasutuste raamistik on toiminud suhteliselt hästi, kui arvestada märkimisväärseid ülesandeid, millega nad pidid toime tulema, ja neile volituste täitmiseks kättesaadavaid vahendeid. Mõjuhinnangus käsitleti ka eelistatud variantide kumulatiivset mõju nii kvaliteedi kui ka kvantiteedi seisukohalt. Analüüs näitas, et eelistatud variantide kohaldamise korral saavad Euroopa järelevalveasutused oma olemasolevaid volitusi paremini täita ja tagada lisaks regulatiivsete toodete väljatöötamisele suurema järelevalvealase ühtsuse. Konkreetsemalt on Euroopa järelevalveasutuste eeldatavalt suuremal tulemuslikkusel kolm põhjust: esiteks parandatakse Euroopa järelevalveasutuste juhtimise stimuleerimissüsteemi, tasakaalustades stiimulid, et kaitsta otsustusprotsessis riiklikke huvisid, nii et eelkõige saab tõhusamalt kasutada õigusnormide lähendamise ja järelevalvealase ühtsuse edendamise volitusi. Teiseks võib otsus vähendada sõltuvust riiklikest vahenditest rahastamisest riiklike pädevate asutuste osamaksete näol, mida täiendatakse erasektori rahaga, et Euroopa järelevalveasutustel on piisavalt ressursse olemasolevate ülesannete täitmiseks ja tulevaste muutustega hõlpsamini kohanemiseks. Lõpuks võib teatavate Euroopa järelevalveasutuste volituste sihtotstarbeline muutmine tagada, et Euroopa järelevalveasutused suudavad täita oma ülesandeid tõhusalt ja tulemuslikult, võttes arvesse oma kuue tegevusaasta jooksul saadud kogemusi ning eri finantsturgude ja ELi õigusaktide arengut. Need sihtotstarbelised muudatused on kooskõlas ka sihtrühmade seisukohaga, et Euroopa järelevalveasutuste suurem koordineeriv roll on õigustatud ja et Euroopa järelevalveasutused peaksid oma olemasolevaid volitusi paremini kasutama. Seoses otsese mõjuga eri sidusrühmade kuludele ja ESMA-le otseste volituste andmise erandiga on eelistatud variantidel erasektorile eeldatavasti piiratud mõju, sest nende osamaksed erasektori vahenditest rahastatavatele riiklikele asutustele vähenevad, kuna riiklikud pädevad asutused ei pea enam Euroopa järelevalveasutuste iga-aastasesse eelarvesse sissemakseid tegema. Otsene mõju ELi eelarvele on neutraalne, kuigi esimestel aastatel pärast ettepaneku vastuvõtmist on vaja eelrahastamist ELi eelarvest, sest eelrahastatud summad makstakse hiljem ELi eelarvesse tagasi, kui uued rahastamismehhanismid jõustuvad. Lisaks sellele on otsene mõju riiklikele pädevatele asutustele samuti neutraalne, sest ühest küljest lõpetavad riiklikud pädevad asutused Euroopa järelevalveasutuste rahastamise ja teisest küljest peaksid nad (proportsionaalselt) vähendama oma tuluvajadust nende kulutuste katmiseks. Kuludega seotud mõju tarbijatele oodata ei ole. Mõjuhinnang esitati õiguskontrollikomiteele 14. juunil 2017. Õiguskontrollikomitee esitas mõjuhinnangu kohta negatiivse arvamuse ja andis mitu parandussoovitust. Dokumenti muudeti vastavalt ja see esitati uuesti 19. juulil. 27. juulil esitas õiguskontrollikomitee positiivse arvamuse reservatsioonidega ja loetles parandamisvõimalused, mida on võimalikus ulatuses arvesse võetud. Mõjuhinnangusse tehti õiguskontrollikomitee märkuste arvessevõtmiseks järgmised olulised muudatused: 1. Tuleks lõpuni viia järelevalvesüsteemidel järgmistel aastatel seoses panganduse, kindlustuse ja väärtpaberiturgude tõenäolise arenguga tekkivate probleemide analüüs. Käsitleda tuleks Ühendkuningriigi EList lahkumise eri mõju Euroopa järelevalveasutuste põhitegevusele. Mõjuhinnangut on muudetud, et see selgitaks täpsemalt, et see poliitikaalgatus on ELi ühtse turu ja selle integreerimise huvides ning on jätkuks viie juhi aruandes teatavaks tehtud ja hiljuti aruandedokumendis majandus- ja rahaliidu süvendamise kohta nimetatud kohustusele liikuda tõelise finantsliidu, sealhulgas kapitaliturgude üheainsa järelevalveasutuse loomise suunas. Mõjuhinnangu võrdlusraamistikuks on ülesanded, mida on neis dokumentides märgitud seoses majandus- ja rahaliiduga üldiselt ja finantsturgudega konkreetsemalt. Mõjuhinnangu peamistes peatükkides on pööratud suuremat tähelepanu Ühendkuningriigi lahkumisele ja selle tagajärgedele. 2. Tuleks viia lõpuni lähtestsenaariumi ja eri variantide korral kaasnevate Euroopa järelevalveasutuste kulude ja rahastamispuudujääkide hindamine. Rohkem on arutatud ja koguliselt hinnatud ressursse, mida Euroopa järelevalveasutused vajavad lisaülesannete (otsesed ja kaudsed volitused) täitmiseks; juhtimisse tehtavate muudatuste ja kaudse järelevalve rahastamise metoodika muutumise mõju ressurssidele. Kaudse ja otsese järelevalve ning muude tegevuste kulud on diferentseeritud ning on paremini selgitatud, kes kannab eelistatud variantide kulud.

Edasi on arendatud arutelu eelistatud variantide otsese mõju kohta (kuludele), et käsitleda paremini rahastamispuudujääkide küsimust ja üldiste järelevalvekulude mõju sektorile. Eelkõige on tehtud järgmist. 1.Ülevaatlikku kulude tabelit on ajakohastatud kooskõlas finantstoimikuga. Meil on nüüd väga üksikasjalik prognoos selle kohta, millised on nii praeguse Euroopa järelevalveasutuste raamistiku muudatuste kui ka otseste volituste kulud ja mõju. 2.Rahastamisvariantide võrdluse osa on täielikult ümber tehtud, nii nagu nõutud, et see kajastaks 3. variandi täielikke kulusid ja eeliseid võrreldes lähtestsenaariumi ja eriti 2. variandiga. 3.Kogumismehhanismi osa on täielikult ümber tehtud, et see vastaks siseauditi standarditele, ja lisatud põhiteksti, sest see on seadusandliku ettepaneku osa. Otsest mõju konkreetsetele sektoritele ei saanud praegu ammendavalt hinnata, sest see sõltub mudelist, mida liikmesriigis riiklike pädevate asutuste rahastamiseks kasutatakse. Näiteks kui konkreetse liikmesriigi turuosalised ei maksa praegu oma järelevalve eest (nagu täielikult riiklikest vahenditest rahastatavate pädevate asutuste puhul), siis suurendab eelistatud variandi tasude määramise metoodika oma olemusest tulenevalt nende turuosaliste kulusid, kuid on soodsam nende liikmesriikide maksumaksjatele ja riigieelarvele. Ent kui turuosalised juba rahastavad Euroopa järelevalveasutusi oma riiklike pädevate asutuste eelarvesse tehtavate osamaksete kaudu, sõltub otsene mõju (lisakulu/-tulu) eri meetoditest, mida riiklikud pädevad asutused konkreetsetelt üksustelt tasude nõudmiseks kasutavad, ning sellest, kui suure osa Euroopa järelevalveasutuste rahastamisest nad üksuste kanda jätavad. Sel juhul on kogu ELis tekkiva lisakulu/-tulu täpseks ja usaldusväärseks prognoosimiseks vaja põhjalikku võrdlusanalüüsi, millesse tuleb kaasata need riiklikud pädevad asutused, kes kohaldavad tasude määramise suhtes oma metoodikat. Ent igal juhul võib põhjendatult väita, et võrdsete võimaluste loomine kogu ühtsel turul finantssektori ettevõtjate ühtse tasude kehtestamise mehhanismi kaudu tuleb lõppkokkuvõttes kasuks kõikidele turuosalistele. Lisaks tuleb märkida, et Euroopa järelevalveasutuste rahastamiseks vajalikud summad ei tohiks põhimõtteliselt ohtu seada konkreetsete üksuste tegevusmudeleid. 3. Variantide võrdlemist tuleks parandada ja eelistatud valikuvarianti tuleks kättesaadavate tõendite ja analüüsiga paremini toetada. Variante on võimalust mööda üksikasjalikumalt ja täiendavalt kirjeldatud ning analüüsitud, eelkõige volituste ja rahastamise, aga ka juhtimise vallas. Volituste üle peetud arutelu põhjenduseks on mõjuhinnangu lisas esitatud lisateavet ja argumente. Eelistatud varianti toetavate tõendite võimalikku puudumist volituste osas saab kohati selgitada sellega, et poliitikat on mõnikord motiveerinud poliitiline otsus. Juhtimise osas sisalduvat variantide arutelu on põhjalikult selgitatud ning näidete ja mitteametlike tõenditega põhjendatud ja seda toetavad ka nii Euroopa Parlamendi kui ka komisjoni hindamistulemused. Kindlaks tehtud juhtimisprobleemi olemus muudab tõsiseltvõetavate kontrollitavate andmete hankimise väga keeruliseks. Rahastamisega seoses on näiteks eelistatud 3. variandi osa täiustatud täiendavate hindamiselementide lisamise ja olemasolevate argumentide parema selgitamise teel. 4. Hinnang peaks tuginema rohkem tõenditele ja olema põhjendatum. Hinnangut on muudetud, et dokumentidel põhinevaid hinnanguid ja argumente ning sidusrühmadega konsulteerimise põhjal kujunenud arvamusi paremini eristada. Arutelu ulatus on veidi suurenenud ja võimaluse korral on hinnangu parandamiseks lisatud rohkem tõendeid. Kasutatud tõendite liik on piiratud ning mõned hinnangu osad tuginevad suuresti mitteametlikele tõenditele ja sidusrühmade kogemustele Euroopa järelevalveasutustega. Selle kompenseerimiseks on püütud tuua palju näiteid mitmesugustest eri teabeallikatest, vt nt juhtimise osa. Muud osad, näiteks rahastamise oma, toetuvad rohkem viidetele ja põhjendatud argumentidele. Hinnang on ka retroaktiivne, s.o tagasivaatav, selles võrreldakse viimaseid aastaid lähtestsenaariumiga, st stsenaariumiga, mille puhul Euroopa järelevalveasutusi ei ole veel olemas. Hinnang keskendub seetõttu juba olemuselt vähem vajadusele ESMA-le vajalikele uute täiendavate otsese järelevalve volituste järele. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Käesolev ettepanek ei ole seotud õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi või lihtsustamisega. Ettepaneku eesmärk on parandada Euroopa järelevalveasutuste raamistikku ja tugevdada praegust järelevalvekorraldust. Euroopa järelevalveasutuste volituste, juhtimisraamistiku ja rahastamissüsteemi kavandatud muudatused peaksid suurendama ELi tasandi järelevalve tõhusust ja tulemuslikkust. Tõhusam Euroopa järelevalveasutuste raamistik parandaks peale finantsstabiilsuse tagamise ja riskide maandamise õigus- ja majanduslikku kindlust. See on kooskõlas komisjoni parema õigusloome tegevuskavaga. Niivõrd kui käesolev ettepanek toob kaasa teatava järelevalvetegevuse tsentraliseerimise ELi tasandil ESMAs, kaotab algatus riigi ametiasutuste poolse ülesannete dubleerimise. See peaks andma ELi tasandil mastaabisäästu ja vähendama spetsiaalsete ressursside vajadust riikide tasandil. Finantseerimisasutused ja finantsturu osalised peaksid tänu üheainsa järelevalveasutuse määramisele teatavates valdkondades toimuvast halduskoormuse vähenemisest peamiselt kasu saama. •Põhiõigused Ettepanekus arvestatakse põhiõigusi ja järgitakse eriti Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. See aitab eelkõige kaasa eesmärgile tagada kõrgetasemeline keskkonnakaitse säästva arengu põhimõtte kohaselt, nagu on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 37. 4.MÕJU EELARVELE

Euroopa järelevalveasutuste praegune rahastamine tugineb üldisele osamaksele ELi üldeelarvest (40 %) ja riiklike pädevate asutuste osamaksetele (60 %). ESMA puhul on see jaotus veidi teistsugune, sest ESMA otsese järelevalve all olevad üksused (nagu reitinguagentuurid ja kauplemisteabehoidlad) maksavad samuti sellele asutusele järelevalvetasu. Käesoleva ettepanekuga muudetakse Euroopa järelevalveasutuste rahastamisstruktuuri. Euroopa järelevalveasutuste eelarve toetub nüüdsest kolmele eri rahastamisallikale: ·Euroopa järelevalveasutuste kaudse järelevalve all olevate finantseerimisasutuste iga-aastased osamaksed; ·Euroopa järelevalveasutuste otsese järelevalve all olevate üksuste makstavad järelevalvetasud. See on eriti asjakohane ESMA puhul, sest seadusandlik ettepanek näeb ette otsese järelevalve volituste ülemineku riiklikelt pädevatelt asutustelt ESMA-le (teatavate ELi fondide, aruandlusteenuste pakkujate, teatavate võrdlusaluste haldurite ja prospektide puhul); ·ELi tasakaalustav osamakse, mis ei ületaks 40 % iga asutuste kogutulust. Selle tasakaalustava osamakse suurus määratakse kindlaks mitmeaastases finantsraamistikus. Euroopa järelevalveasutuste uus tuluallikas (otsese järelevalve all olevate finantseerimisasutuste iga-aastased osamaksed) eeldab siiski komisjoni delegeeritud õigusakti vastuvõtmist, milles sätestatakse: i) iga-aastaste osamaksete kogusumma jaotus eri kategooria finantseerimisasutuste vahel ning ii) objektiivsed kriteeriumid, mis võimaldavad arvutada iga finantseerimisasutuse konkreetse iga-aastase osamakse. Üleminekuperioodil (st kuni iga-aastaste osamaksete teatavaid parameetreid kindlaks määrava delegeeritud õigusakti vastuvõtmiseni) säilitatakse praegune rahastamisstruktuur, mis tugineb ELi osamaksele (40 %) ja riiklike pädevate asutuste osamaksetele (60 %). See avaldab mõju ELi eelarvele ning mitmesuguste riiklike pädevate asutuste eelarvele. Euroopa järelevalveasutuste juhtimisstruktuuri, kaudse järelevalve volituste, rahastamissüsteemi ja otsese järelevalve volituste kavandatud muudatused eeldavad uusi ressursse. EBA, EIOPA ja ESMA vajavad pärast ettepaneku eri sätete jõustumist vastavalt 29, 35 ja 156 täistööajaga lisatöötajat. Tuleb märkida, et ESMA puhul on enamik neist täistööajaga lisatöötajatest seotud otsese järelevalve ülesannetega (97 156st). Euroopa järelevalveasutustel tekivad ka täiendavad IT-kulud (2019.–2020. aastal hinnanguliselt 10,2 miljonit eurot) ja tõlkekulud (2019.–2020. aastal hinnanguliselt 1,8 miljonit eurot). Tuleb märkida, et Euroopa järelevalveasutuste eelarvevajaduste suhtes kohaldatakse endiselt kõiki Euroopa järelevalveasutuste määrustes nende aastaeelarvete koostamise, vastuvõtmise ja täitmise suhtes kehtestatud aruandlus- ja auditimehhanisme. Lisaks sellele peavad iga-aastase otsuse Euroopa järelevalveasutustele tehtava ELi tasakaalustava osamakse kohta ja nende ametikohtade loetelud (nt töötajate arvu käsitlevad otsused) endiselt kinnitama parlament ja nõukogu ning otsuse peab heaks kiitma parlament nõukogu soovituse alusel. Käesoleva ettepaneku finantsmõju ja mõju eelarvele on üksikasjalikult selgitatud ettepanekule lisatud finantsselgituses. Tuleb märkida, et finantsselgituses esitatud teave ei piira 2018. aasta maiks esitatava 2020. aasta järgse mitmeaastase finantsraamistiku ettepaneku kohaldamist. Sellega seoses tuleb märkida ka seda, et kui otsese järelevalve jaoks vajalike töötajate arv sõltub järelevalve alla kuuluvate kapitalituru osaliste arvu ja suuruse muutumisest ajas, rahastatakse asjaomaseid kulusid põhimõtteliselt nendelt turuosalistelt kogutavatest tasudest. Käesoleva ettepaneku finantsmõju ja mõju eelarvele on üksikasjalikult selgitatud ettepanekule lisatud finantsselgituses. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Ettepandud määruse rakendamine vaadatakse läbi kahel viisil: Euroopa järelevalveasutuste korrapärase läbivaatamise käigus iga kolme aasta tagant ja valdkondlike määruste läbivaatamise käigus enamasti kaks või kolm aastat pärast vastavat kohaldamiskuupäeva. ·Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus (1)Euroopa järelevalveasutuste määruste muudatused Euroopa järelevalveasutuste määruste põhjenduse 11 kohaselt aitavad Euroopa järelevalveasutused parandada siseturu toimimist, tagades sealhulgas eelkõige reguleerimise ja järelevalve kõrge, tõhusa ja ühtse taseme. Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 1 lõike 2 kohaselt tegutsevad need asutused neis määrustes viidatud õigusaktide kohaldamisala piires, st liidu seadusandja kehtestatud ja korrapäraselt ajakohastatava proportsionaalse raamistiku piires. EBA määruse, EIOPA määruse ja ESMA määruse muudatusi käsitletakse vastavalt kavandatud määruse artiklites 1, 2 ja 3. (a) Volitused Allpool esile toodud muudatused on seotud Euroopa järelevalveasutuste üldiste volitustega, mida käesolev ettepanek suurendab. ESMA-le antavaid uusi otsese järelevalve volitusi käsitletakse punktides 2–5.

Uued tegevus- ja tähelepanu keskmes olevad valdkonnad Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklis 1 on loetletud Euroopa järelevalveasutuste pädevusse kuuluvad õigusaktid. Artikli 1 ülesehitusest nähtub, et loetleda tuleb ainult enne Euroopa järelevalveasutuste asutamist vastu võetud õigusaktid ja õigusaktid, milles ei ole ette nähtud Euroopa järelevalveasutuste ülesandeid. Kõik pärast Euroopa järelevalveasutuste määrusi vastu võetud õigusaktid, sealhulgas muudatused ja Euroopa järelevalveasutuste pädevusse kuuluvatel õigusaktidel põhinevad õigusaktid, ning Euroopa järelevalveasutuste ülesandeid sätestavad õigusaktid kuuluvad automaatselt Euroopa järelevalveasutuste pädevusse ega pea selleks olema artiklis 1 loetletud. Iga Euroopa järelevalveasutuse määruse artikli 1 kavandatud muudatused on järgmised: tarbijakrediidi direktiivi 2008/48 ja maksekontode direktiivi 2014/92 lisamine EBA määruse kohaldamisalasse; liikluskindlustuse direktiivi 2009/103 lisamine EIOPA määruse kohaldamisalasse ning raamatupidamisdirektiivi 2013/34 lisamine ESMA määruse kohaldamisalasse. EBA määruse artikli 4 muudatustega täiendatakse määruses kasutatavate mõistete loetelu. Täpsemalt muudetakse mõiste „finantseerimisasutus“ määratlust, et kõik asjakohaste valdkondlike õigusaktidega hõlmatud üksused kuuluksid EBA pädevusse. Ettepandud „pädevate asutuste“ uus määratlus tagab, et sellega on hõlmatud kõik asjakohased järelevalve- ja muud asutused, isegi kui neid ei ole kohaldatavates õigusaktides „pädevate asutustena“ määratletud. Tehakse ettepanek muuta EIOPA ja ESMA määruse artiklit 8, et lisada ülesanne töötada välja liidu järelevalvekäsiraamat järelevalve kohta finantseerimisasutuste üle kogu liidus ja seda ajakohastada. Sellega viiakse need kaks määrust kooskõlla EBA määrusega. Peale selle tehakse ettepanek anda EBA-le ülesandeks töötada välja liidu kriisilahenduskäsiraamat finantseerimisasutuste kriiside lahendamise kohta kogu liidus ja seda ajakohastada. Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklite 8 ja 9 muudatustega täpsustatakse, et Euroopa järelevalveasutused peaksid aitama kaasa tarbijakaitse edendamisele. Kõigile kolmele Euroopa järelevalveasutusele pannakse ka kohustus arvestada oma ülesannete täitmisel tehnoloogilisi uuendusi ning keskkonna-, sotsiaalseid ja juhtimistegureid. EIOPA ja ESMA puhul on lisaks täpsustatud, et nad peaksid oma ülesannete täitmisel järgima parema õigusloome põhimõtteid. Sellega viiakse need määrused kooskõlla EBA määrusega. Peale kõige muu on lisatud, et ülesanded peaksid hõlmama turukäitumise põhjalike temaatiliste ülevaadete koostamist, ühise arusaama kujundamist turutavadest, võimalike probleemide tuvastamist ja nende mõju analüüsimist ning jaeriski näitajate väljatöötamist tarbijakahjude võimalike põhjuste õigeaegseks tuvastamiseks. Tehnoloogilised uuendused Artikli 8 lõikega 1a nõutakse sõnaselgelt, et Euroopa järelevalveasutused arvestaksid Euroopa järelevalveasutuste määrustest tulenevate ülesannete täitmisel tehnoloogilisi uuendusi, kui nad käesoleva määruse kohaselt oma ülesandeid täidavad. Tehnoloogilised uuendused parandavad juurdepääsu ja suurendavad mugavust. Need vähendavad tegevuskulusid ja turuletuleku takistusi ning Euroopa järelevalveasutused peaksid neid uuendusi toetama. Tehnoloogilise uuenduste võimaluste realiseerimiseks tuleb tagada ka andmekasutuse usaldusväärsus, nõuetele vastavad ja õiglased turud, finantssüsteemi ebaseaduslikel eesmärkidel kasutamise vältimine ja küberturvalisus. Peale selle tugevdavad Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 29 muudatused Euroopa järelevalveasutuste koordineerivat rolli seoses uuenduslike äriühingute ja teenuste turule tulekuga eelkõige riiklike järelevalveasutuste ja Euroopa järelevalveasutuste vahelise teabevahetuse kaudu. Keskkonna-, sotsiaalsed ja juhtimistegurid Kõigile kolmele Euroopa järelevalveasutusele pannakse kohustus võtta oma ülesannete täitmisel arvesse keskkonna-, sotsiaalsete ja juhtimisteguritega seotud riske. See võimaldab Euroopa järelevalveasutustel ühtlasi jälgida, kuidas finantseerimisasutused tuvastavad riskid, mida keskkonna-, sotsiaalsed ja juhtimistegurid võivad finantsstabiilsusele põhjustada, ning nende kohta aru annavad ja neid maandavad, suurendades sellega finantsturutegevuste kooskõla jätkusuutlike eesmärkidega. Euroopa järelevalveasutused saavad anda ka suuniseid selle kohta, kuidas jätkusuutlikkuskaalutlused asjakohastes ELi finantsalastes õigusaktides tõhusalt sätestada ja kuidas edendada nende sätete sidusat rakendamist pärast vastuvõtmist. Suunised ja soovitused Kuigi suuniste ja soovituste koostamise volitus on osutunud järelevalvealase ühtsuse tagamisel oluliseks ja edukaks vahendiks, on sidusrühmad rõhutanud vajadust jääda nende dokumentide koostamisel Euroopa järelevalveasutuste pädevuse piiresse ning tagada kulude ja tulude täielik hindamine. Euroopa järelevalveasutuste artikli 16 muudatuste kohaselt tuleb alati teha kulude-tulude analüüs. Muudatuste eesmärk on ka tagada, et kui enamik asjaomase Euroopa järelevalveasutuse sidusrühmade kogude liikmeid leiab, et Euroopa järelevalveasutus on suuniseid või soovitusi välja andes oma pädevust ületanud, esitatakse komisjonile arvamus. Sel juhul hindab komisjon suuniste kohaldamisala ja võib nõuda asjaomaselt Euroopa järelevalveasutuselt suuniste tagasivõtmist. Lisaks on nende artiklite muudatustes ette nähtud võimalus, et Euroopa järelevalveasutused annavad suuniseid asutustele, keda ei ole Euroopa järelevalveasutuste määrustes pädevate asutustena määratletud, kuid kes on volitatud tagama Euroopa järelevalveasutuste pädevusse kuuluvate õigusaktide kohaldamine, et kehtestada Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemis järjekindlad, tõhusad ja tulemuslikud järelevalvetavad. Liidu õiguse rikkumine Komisjon teeb ettepaneku muuta ka Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklit 17 seoses liidu õiguse rikkumistega. Et Euroopa järelevalveasutuste volitus uurida õigusrikkumisi oleks tõhus, on oluline, et neil oleks juurdepääs kogu asjakohasele teabele. Muudatustega tagatakse, et Euroopa järelevalveasutused saavad ELi õiguse rikkumiste uurimisel saata nõuetekohaselt põhjendatud teabetaotluse otse teistele pädevatele asutustele või asjakohastele finantseerimisasutustele / finantsturu osalistele. Kui Euroopa järelevalveasutused otsustavad taotleda teavet otse asjakohaselt finantseerimisasutuselt / finantsturu osaliselt, teatatakse sellest riiklikule pädevale asutusele, kes aitab Euroopa järelevalveasutusi taotletud teabe kogumisel. Lisaks sellele tuleks rõhutada, et õigusrikkumised kuuluvad juhatuse pädevusse (vt allpool), mis suurendab selle vahendi tõhusust veelgi. Erimeelsuste lahendamine

Tehakse ettepanek muuta Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklit 19 seoses pädevate asutuste vaheliste erimeelsuste lahendamisega. Eesmärk on tagada, et kui selliseid erimeelsusi esineb, võivad Euroopa järelevalveasutused otsustavalt tegutseda ja sekkuda. Muudatustes selgitatakse, et piiriülese olukorra puhul saavad Euroopa järelevalveasutused alustada pädevate asutuste vaheliste erimeelsuste lahendamist ka omal algatusel, kui objektiivsete kriteeriumide alusel on võimalik kindlaks teha pädevate asutuste erimeelsus. Viimasel juhul eeldatakse erimeelsuse olemasolu, kui Euroopa järelevalveasutuse pädevusse kuuluv õigusakt nõuab ühisotsuse tegemist, kuid sellist otsust ei tehta asjakohases õigusaktis ettenähtud tähtaja jooksul. Sellega seoses kehtestatakse muudatustega ka pädevate asutuste kohustus teavitada Euroopa järelevalveasutusi kokkuleppele mittejõudmisest. Lisaks vastutab erimeelsuste lahendamise eest juhatus (vt allpool), mis suurendab selle vahendi tõhusust. Järelevalvealane ühtsus ja koordineerimine EIOPA ja ESMA määruse artikli 29 muudatustega täpsustatakse, et need kaks Euroopa järelevalveasutust peaksid välja töötama järelevalvekäsiraamatu, et arendada järelevalveasutustes edasi ühist järelevalvekultuuri, ja seda ajakohastama. See põhineb EBA-le juba antud volitustel. Panganduse valdkonnaga seoses täpsustatakse muudatustega, et EBA peaks välja töötama sarnase käsiraamatu kriisilahenduse valdkonnas. Kavandatud uue artikli 29a kohaselt antakse Euroopa järelevalveasutustele suuremad üldised koordineerimisvolitused, et edendada kogu ELis tunduvalt rohkem ja tõhusamalt kõikide pädevate asutuste tehtava igapäevase järelevalve ühtsust. Euroopa järelevalveasutused peavad kehtestama kogu ELi hõlmavad järelevalveprioriteedid strateegilise järelevalvekava vormis, mille alusel hinnatakse kõiki pädevaid asutusi. Pädevad asutused peavad koostama iga-aastased tööprogrammid kooskõlas strateegilise kavaga. See võimaldab kõigil kolmel Euroopa järelevalveasutusel tagada ühtsus seoses selliste finantseerimisasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega, mis tegutsevad peamiselt muudes liikmesriikides kui need, kus nad on asutatud ja järelevalve all, kusjuures see on eriti oluline EIOPA puhul. Selle ettepanekuga muudetakse ka Euroopa järelevalveasutuste määruste praegust artiklit 30 seoses vastastikuste eksperdihinnangutega. Nende hinnangute lisaväärtuse suurendamiseks ja erapooletuse tagamiseks ei ole need enam „vastastikused“ eksperdihinnangud, vaid „sõltumatud“ hinnangud uue juhatuse vastutusalas. Euroopa järelevalveasutused koostavad hindamistulemuste kohta aruande ja pädevad asutused püüavad igati järgida suuniseid ja soovitusi, mida Euroopa järelevalveasutused võivad vastastikuse eksperdihinnangu järelemeetmena anda. Käesolev ettepanek sisaldab uut artiklit 31a, mille eesmärk on tugevdada Euroopa järelevalveasutuste koordineerimisfunktsiooni, et tagada pädevate asutuste tõhus järelevalve tegevuse edasiandmise, ülesannete delegeerimise ja riski ülekandmise korralduse üle kolmandates riikides. Järelevalvetavad on liikmesriigiti erinevad. Euroopa järelevalveasutused jälgivad neid nii eelnevalt kui ka pidevalt. ESMA koordineeriv roll seoses turu kuritarvitamise juhtumite uurimisega Kui ettevõtjate tegevus kuulub ESMA pädevusse ja on tugeva piiriülese elemendiga, võivad ESMA-l olla parimad võimalused uurimiste algatamiseks ja koordineerimiseks. Kavandatud uue artikliga 31b antakse ESMA-le suurem koordineeriv rolli, mis seisneb pädevatele asutustele uurimise algatamise soovitamises ja nende uurimistega seotud teabevahetuse hõlbustamises, kui ESMA-l on piisavalt alust kahtlustada märkimisväärse piiriülese mõjuga tegevust, mis ohustab finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või liidu finantsstabiilsust. ESMA peab seetõttu andmehoidlat, et koguda pädevatelt asutustelt kokku kogu asjakohane teave ja seda nende vahel levitada. Stressitestimine Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 32 muudatustega saavutatakse kaks eesmärki. Esiteks viiakse nendega EIOPA ja ESMA määrus stressitestimise poolest kooskõlla EBA määrusega. Teiseks antakse käesoleva ettepanekuga luba avaldada stressitestide läbipaistvuse tagamiseks konkreetsete finantseerimisasutuste või finantsturu osaliste tulemused. Selles täpsustatakse ka, et pädevate asutuste ametisaladuse hoidmise kohustus ei takista neil edastada stressitestide tulemusi Euroopa järelevalveasutustele avaldamiseks. Teist muudatust kohaldatakse kõigi kolme Euroopa järelevalveasutuse suhtes. Selleks et stressiteste käsitlevad otsused tehtaks täielikult ühtset turgu arvesse võttes, tehakse ettepanek anda need otsused, sealhulgas stressitestide tulemustest teatamise meetodid ja käsitlused, kõigi kolme Euroopa järelevalveasutuse uue juhatuse pädevusse. Kolmandate riikide samaväärsus Kolmandate riikide samaväärsus on oluline vahend, mis võimaldab rahvusvaheliselt turge integreerida, tagades samal ajal tõhusa järelevalve (vt komisjoni talituste töödokument samaväärsust kinnitavate otsuste kohta finantsteenuste poliitikas). Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 33 muudatustes sätestatakse, et Euroopa järelevalveasutused aitavad komisjoni samaväärsust kinnitavate otsuste koostamisel, kui komisjon seda palub. Kui sellised otsused on tehtud, on oluline tagada nende kohandamine uute suundumustega. Muudatustega pannakse Euroopa järelevalveasutustele seega ka ülesanne pidevalt jälgida nende riikide regulatiivseid ja järelevalvealaseid suundumusi ning nõuete täitmise tagamise tavasid, mille kohta komisjon on teinud samaväärsust kinnitava otsuse, ning esitada oma järelduste kohta komisjonile igal aastal konfidentsiaalne aruanne. Euroopa järelevalveasutused sõlmivad sel eesmärgil ka halduskokkulepped kolmandate riikidega. Teabe kogumine Juurdepääs kogu asjakohasele teabele võimaldab Euroopa järelevalveasutustel oma tegevust tõhusalt ellu viia. Teavet esitavad tavaliselt need riiklikud järelevalveasutused, kes asuvad finantsturgudele ja finantseerimisasutustele kõige lähemal, kuid viimase võimalusena võivad Euroopa järelevalveasutused esitada teabenõude otse finantseerimisasutusele või turuosalisele. Näiteks juhul kui riiklik pädev asutus ei esita või ei saa esitada sellist teavet õigel ajal. On asjakohane tagada, et Euroopa järelevalveasutustel oleks võimalik saada juurdepääs teabele, mida nad oma ülesannete täitmiseks vajavad. Seetõttu luuakse käesoleva ettepanekuga mehhanism, mis tugevdab Euroopa järelevalveasutuse teabe kogumise õiguse tulemuslikku teostamist (vt Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklid 35–35h). Euroopa järelevalveasutused saavad enda käsutusse vajalikud vahendid, et tagada teabe esitamise nõude või otsuse täitmine. Muudatustega volitatakse Euroopa järelevalveasutusi kehtestama haldusliku iseloomuga trahve ja karistusmakseid, mille peale saab esitada kaebuse Euroopa Kohtule, kuid nende tingimuseks on üksuse õigus ärakuulamisele, kui finantseerimisasutus ja/või finantsturu osaline ei esita piisavalt teavet. Kindlustussektori sisemudelid EIOPA määruse kavandatud uus artikkel 21a tugevdab EIOPA rolli sisemudelite järelevalvealase ühtsuse tagamisel. Sisemudelite üle tehtava järelevalve ja heakskiitmise erinevusega võivad kaasneda järjekindlusetus ja ebavõrdsed tingimused. EIOPA saab teabenõude abil õigel ajal hankida kogu asjakohase teabe ja esitada asjakohastele pädevatele asutustele arvamusi. Kui pädevate asutuste vahel on kindlustusgrupi sisemudelite suhtes erimeelsusi, saab EIOPA omal algatusel või ühe või mitme pädeva asutuse taotlusel või teatavatel asjaoludel asjaomase kindlustusgrupi taotlusel aidata asutustel asutamismääruse artikli 19 kohaselt kokkuleppele jõuda. Muud sätted Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 37 muudatustega tugevdatakse Euroopa järelevalveasutuste sidusrühmade kogude nõuandvat rolli – nende kogude arvamused ja nõuanded on Euroopa järelevalveasutuste igapäevatöös olulised. Kui sidusrühmade kogu liikmed ei jõua ühisele arvamusele või nõule, võivad üht sidusrühma esindavad liikmed esitada eraldi arvamuse või nõuande. Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 39 muudatustega täpsustatakse, et Euroopa järelevalveasutuste otsused, välja arvatud uurimisotsused, mis tehakse juhul, kui teabenõude alusel ei esitata piisavalt teavet, avalikustatakse koos otsuse kokkuvõttega, milles on ära toodud otsuse põhjused. (b)Juhtimine

Käesoleva ettepanekuga nähakse ette Euroopa järelevalveasutuste tõhusam juhtimisstruktuur, luues täiskohaga liikmetega sõltumatu juhatuse (Executive Board), millega asendatakse praegune juhatus (Management Board) (Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklid 45 ja 47), ning kohandades järelevalvenõukogu koosseisu (Euroopa järelevalveasutuste määruste artikkel 40). Käesoleva ettepanekuga täpsustatakse nende kahe organi volitusi (artiklid 43 ja 47). Lisaks sellele antakse eesistujale olulisem staatus ja suuremad volitused (artikkel 48). Uus juhatus Uue juhatuse põhifunktsioon on järelevalvenõukogu otsuste koostamine. See peaks järelevalvenõukogu otsuste tegemist kiirendama ja tõhustama. See aitab kaasa ka suuremal määral ELi huvidest lähtumisele otsuste tegemisel. Et kajastada pangandussektori konkreetset olukorda, kus enamik liikmesriike osaleb pangandusliidus, nõutakse sõnaselgelt, et EBA juhatus oleks tasakaalustatud ja proportsionaalne ning kajastaks kogu liitu. Uude juhatusse kuuluvad eesistuja ja mitu täiskohaga liiget. Nende arv ühelt poolt ESMAs ning teiselt poolt EBAs ja EIOPAs on erinev, sest ettepanekuga pannakse ESMA-le kahe ülejäänud Euroopa järelevalveasutusega võrreldes märkimisväärne arv eri valdkondade lisaülesandeid. Täiskohaga liikmed nimetatakse ametisse komisjoni korraldatud avaliku kandideerimismenetluse alusel. Komisjon koostab väljavalitud kandidaatide nimekirja ja esitab selle Euroopa Parlamendile heakskiitmiseks. Kui nimekiri on heaks kiidetud, teeb nõukogu täiskohaga liikmete ametisse nimetamise otsuse. Ametist vabastamise menetlus sarnaneb ametisse nimetamise menetlusega ja lõppotsuse teeb nõukogu. Üks alaline liige võtab enda peale praeguse tegevdirektori ülesanded, sest see ametikoht kaotatakse. Uus juhatus säilitab eelmise juhatuse rolli seoses Euroopa järelevalveasutuste tööprogrammide ja eelarve koostamisega. Juhatusele antakse mitmes valdkonnas otsustusõigus. Näiteks konkreetsete pädevate asutuste suhtes seoses teatavate mitteregulatiivset laadi küsimuste, nagu erimeelsuste lahendamise, liidu õiguse rikkumise ja sõltumatute hinnangutega. See peaks tagama tõhusad, erapooletud ja ELi huvidest lähtuvad otsused. Juhatus vastutab ka pädevate asutuste järelevalveprioriteetide kindlaksmääramise eest uues strateegilises järelevalvekavas. Nad kontrollivad pädevate asutuste tööprogrammide kooskõla ELi prioriteetidega ja nende rakendamist. Juhatus vastutab ka ELi mittekuuluvatele riikidele ülesannete delegeerimise, tegevuse edasiandmise ja riski ülekandmise korralduse jälgimise eest, et tagada olemuslike riskide maandamine. Ta teeb otsused stressitestide ja stressitestide tulemustest teatamise viiside kohta. Juhatus vastutab ka teabenõuetega seotud otsuste eest. Igal juhatuse liikmel on üks hääl ja eesistujal on otsustav hääl. Artikli 47 kavandatud versioonis sätestatakse juhatuse ülesanded. Muudatustega asendatakse ka viide eelmisele juhatusele (Management Board) viitega uuele juhatusele (Executive Board). [Muudatused ei puuduta eestikeelset versiooni.] Lisaks kaotatakse tegevdirektori ametikoht. Tema kohustused võtab enda peale üks juhatuse täiskohaga liige. Järelevalvenõukogu Järelevalvenõukogu jääb Euroopa järelevalveasutuste peamiseks üldisi juhiseid andvaks ja otsuseid tegevaks organiks. Artikli 40 kavandatud muudatustega muudetakse siiski järelevalvenõukogu koosseisu, lisades sinna juhatuse täiskohaga liikmed, kuid kellel ei ole hääleõigust. Muudatustega tagatakse ka tarbijakaitseasutuste juuresolek, kui see on asjakohane. Igal järelevalvenõukogu hääleõigusega liikmel on üks hääl. Kuna otsuseid teatavate mitteregulatiivset laadi ülesannete üle (erimeelsuste lahendamine, liidu õiguse rikkumised ja sõltumatud hinnangud), hakkab tegema juhatus, muudetakse praegusi otsustuseeskirju. Kuigi Ühendkuningriigi tulevase lahkumisega väheneb pangandusliidus mitteosalevate liikmesriikide arv ja kaal ning pangandusliiduga võib ühineda veel liikmesriike, tehakse ettepanek säilitada EBA järelevalvenõukogu meetmete ja otsuste puhul topeltenamusega hääletussüsteem, mis kehtestati 2013. aastal pangandusliidu paketi osana kui kaitsemeede, mis tagab, et EBA otsused kajastavad nii pangandusliidus osalevate kui ka teiste liikmesriikide konkreetset olukorda. Järelevalvenõukogu jätkab seetõttu otsuste tegemist oma liikmete kvalifitseeritud häälteenamuse alusel, mis peaks hõlmama vähemalt pangandusliidus osalevate riiklike pädevate asutuste lihthäälteenamust ja pangandusliidus mitteosalevate riiklike pädevate asutuste lihthäälteenamust. Praegune süsteem muudab EBAs otsuste tegemise siiski ülemäära koormavaks, sest otsuseid ei saa teha isegi juhul, kui enamik mitteosalevaid liikmesriike ei pea hääletust piisavalt oluliseks, et kohal viibida. Et EBA saaks jätkata tõhusat otsuste langetamist oludes, kus mitteosalevate liikmesriikide kaitsemeetmed täielikult säiliksid, kui nad hääletusel kohal viibivad, tuleks praegusi hääletamiseeskirju muuta, et hääletamist ei tuleks puudumiste korral edasi lükata. See on riiklikele pädevatele asutustele ka selgeks stiimuliks EBA koosolekutel kohal viibida ja annab koosolekutel tehtavatele otsustele seega suurema legitiimsuse. Muudatusega täpsustatakse seega, et otsust peab toetama hääletusel kohal viibivate mitteosalevate liikmesriikide pädevate asutuste ja hääletusel kohal viibivate osalevate liikmesriikide riiklike pädevate asutuste lihthäälteenamus. Pädevuse jaotus kahe organi vahel Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklite 43 ja 47 muudatustes sätestatakse järelevalvenõukogu ja juhatuse vahelise pädevuse jaotuse peamine põhimõte. Järelevalvenõukogu vastutab iga määruses viidatud otsuse eest, kui ei ole ette nähtud teisiti (vt eespool seoses juhatusega). Olukordades, kus ESMA kasutab otsese järelevalve volitusi, saab järelevalvenõukogu juhatuse esitatud otsuse ettepaneku tagasi lükata ainult kolmandikulise hääleenamusega. Sel juhul peab juhatus kavandi läbi vaatama (ESMA määruse artikli 44 muudatused). Järelevalvenõukogu vabastatakse distsiplinaarvõimust eesistuja üle, sest järelevalvenõukogu ei ole enam pädev teda ametisse nimetama (vt allpool). Artikli 41 muudatuste ja uue artikliga 45b lubatakse nii järelevalvenõukogul kui ka juhatusel moodustada konkreetsete ülesannetega asutusesiseseid komiteesid. Töörühmade moodustamine kaotatakse. Eesistuja Eesistuja on Euroopa järelevalveasutuse oluline esindaja. Seetõttu antakse eesistujale olulisem staatus ja ulatuslikumad volitused, et suurendada tema seadusest tulenevaid võimupiire. Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 48 muudatustega täpsustatakse eesistuja ametisse nimetamise menetlust. Ta nimetatakse ametisse komisjoni korraldatud avaliku kandideerimismenetluse alusel. Komisjon koostab väljavalitud kandidaatide nimekirja ja esitab selle Euroopa Parlamendile heakskiitmiseks. Kui Euroopa Parlament on nimekirja heaks kiitnud, nimetab nõukogu täiskohaga liikmed ametisse kvalifitseeritud häälteenamusega tehtud otsusega. Ametist vabastamise menetlus sarnaneb ametisse nimetamise menetlusega ja lõppotsuse teeb nõukogu. See peaks suurendama eesistuja legitiimsust ja volitusi. Eesistuja saab ka otsustava hääle juhatuses. Muud sätted

Ühiskomitee tegevusvaldkonda on Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 54 muudatustega laiendatud tarbija- ja investorikaitse võrra. (c)Finantssätted Selleks et tagada Euroopa järelevalveasutuste rahastamissüsteemi jätkusuutlikkus ja vastavus nende praegustele ja tulevastele ülesannetele ning rahastamissüsteemis kohaldatavate tasude ja osamaksete proportsionaalsus Euroopa järelevalveasutuste tegevusega, tehakse ettepanek praegust rahastamissüsteemi muuta. Kavandatud süsteemis säilib praegune ELi vahenditest rahastamise element, mis kombineeritakse liikmesriikide ettevõtjate ja muude turuosaliste osamaksetega, mis asendavad praegused riiklike pädevate asutuste osamaksed. Euroopa järelevalveasutuste asutamise õiguslik alus (ELi toimimise lepingu artikkel 114) võimaldab rahastamissüsteemi muuta ja ettevõtjatelt osamakseid koguda. ELi üldeelarvest saadava osamakse ja riiklike pädevate asutuste osamaksete praegune kindlaksmääratud jaotus (40 % / 60 %) kaotatakse. Muudatuste kohaselt tuleb Euroopa järelevalveasutuste tulu nüüd kolmest põhiallikast. Artikli 62 muudatustega määratletakse liidu tasakaalustav osamakse. Kavandatud ELi maksimaalne iga-aastane osamakse, mis määratakse ette kindlaks mitmeaastases finantsraamistikus, katab kuni 40 % Euroopa järelevalveasutuste aastaeelarvest. See järgib ELi eelarvega seotud piiranguid. See kaotab ka praeguse kindlaksmääratud jaotuse (40 % / 60 %), mis võib piirata Euroopa järelevalveasutuste suutlikkust oma muid tuluallikaid suurendada. Sellega seoses peaksid Euroopa järelevalveasutused esitama komisjonile iga järgmise mitmeaastase finantsraamistiku koostamiseks oma eeldatavate eelarvevajaduste keskpika perioodi prognoosi (vähemalt viie aasta kohta) vastavalt metoodikale, mida nad kohaldavad oma iga-aastaste eelarveettepanekute koostamisel. Teiseks on lisatud uus tuluallikas erasektorist: finantseerimisasutuste iga-aastased osamaksed. See tuluallikas asendab praegused riiklike pädevate asutuste kohustuslikud osamaksed Euroopa järelevalveasutuste eelarvesse. Iga-aastaseid osamakseid hakkavad tegema finantseerimisasutused, kes on Euroopa järelevalveasutuste kaudse järelevalve all ja kuuluvad asutamismääruste artikli 1 lõike 2 kohaldamisalasse. Muudatuste kohaselt peaks finantseerimisasutuste iga-aastaste osamaksete suurus põhinema asutuse hinnangulisel kavandatud töökoormusel iga asutamismääruste ja valdkondlike õigusaktide kohase turuosaliste kategooria puhul. Muudatustest nähtub, et neid iga-aastaseid osamakseid hakkavad koguma liikmesriikide määratud pädevad asutused. Muudatustega nähakse ka ette delegeeritud õigusakti vastuvõtmine, millega määratakse kindlaks iga-aastaste osamaksete kogusumma jagamine eri liiki finantseerimisasutuste vahel, lähtudes nende asutuste puhul vajalikust tegevusest. Delegeeritud õigusaktiga kehtestatakse iga finantseerimisasutuste liigi suhtes ka asjakohased ja objektiivsed kriteeriumid tegeliku iga-aastase osamakse arvutamiseks. Need kriteeriumid peaksid põhinema finantseerimisasutuste suurusel, et kajastada nende olulisust turul. Lisaks kõigele kehtestatakse delegeeritud õigusaktiga miinimumkünnised, millest väiksemad finantseerimisasutused ei tasu osamakseid, või määratakse kindlaks minimaalsed osamaksed. Kolmandaks jäetakse kolmes määruses muutmata praegu kehtivad sätted, mis võimaldavad kolmel Euroopa järelevalveasutusel saada tasusid otsese järelevalve all olevatelt üksustelt. See säte on praegu eriti oluline ESMA-le. Selle uue rahastamismehhanismi raames ei nõuta üksustelt sama teenuse eest kaks korda tasu. Samal ajal, kui Euroopa järelevalveasutuste otsese järelevalve all olevad üksused maksavad valdkondlike õigusaktidega ette nähtud järelevalvetasusid, tasuvad teised finantseerimisasutused (kes on riiklike pädevate asutuste otsese ja Euroopa järelevalveasutuste kaudse järelevalve all) osamakseid. Muudatustega nähakse ette ka kaks täiendavat tuluallikat. Muudatustega luuakse liikmesriikide ja vaatlejate osamaksete vabatahtliku tasumise võimalus, tingimusel et see ei kahjusta Euroopa järelevalveasutuste sõltumatust ja erapooletust. Nende vabatahtlike osamaksetega võidakse näiteks rahastada riiklike pädevate asutuste ülesannete ja kohustuste delegeerimist Euroopa järelevalveasutustele. Muudatustega luuakse Euroopa järelevalveasutustele ka võimalus võtta tasu väljaannete, koolituse ja muude teenuste eest, mida riiklikud pädevad asutused taotlevad. (d)Üldsätted Euroopa järelevalveasutuste määruste artikli 70 muudatustega laiendatakse ametisaladuse hoidmise kohustust asutuste mittekoosseisulistele töötajatele (isikud, kes osutavad otseselt või kaudselt, püsivalt või aeg-ajalt asutuse ülesannete täitmisega seotud teenuseid, sealhulgas selleks juhatuse ja järelevalvenõukogu poolt volitatud või pädevate asutuste ametisse nimetatud ametnikud ja muud isikud). Samad ametisaladuse hoidmise nõuded kehtivad ka asutuse tegevuses osalevatele juhatuse ja järelevalvenõukogu koosolekutest osa võtvatele vaatlejatele. See muudatus peaks tagama, et isikutele, kes ei pea praegu täitma Euroopa järelevalveasutuste määruste artiklis 70 sätestatud ametisaladuse hoidmise kohustust ja osalevad juhtorganite koosolekutel, töörühmades, allkomiteedes ja eksperdivõrgustikes, kehtivad ametisaladuse hoidmise ja konfidentsiaalsuse tagamise nõuded. Määrustega (EL) nr 1093/2010, 1094/2010 ja 1095/2010 ning valdkondlike finantsteenustealaste õigusaktidega on nõutud, et Euroopa järelevalveasutused püüaksid sõlmida kolmandate riikide järelevalveasutustega tõhusaid halduskokkuleppeid, mis hõlmavad teabevahetust. Tõhusa koostöö ja teabevahetuse vajadus peaks veelgi suurenema, kui mõni Euroopa järelevalveasutus asub käesoleva muutmismääruse kohaselt täitma ulatuslikumaid lisakohustusi, mis on seotud järelevalvega ELi-väliste üksuste ja tegevuste üle. Kui Euroopa järelevalveasutused töötlevad sellega seoses isikuandmeid, sealhulgas edastavad neid andmeid väljapoole liitu, kehtivad nende suhtes määruse (EL) 2018/XXX (ELi institutsioonide ja asutuste andmekaitsemäärus) nõuded. Kui ei ole tehtud kaitse piisavuse otsust või kehtestatud asjakohaseid kaitsemeetmeid, mis on ette nähtud näiteks halduskokkulepetes ELi institutsioonide ja asutuste andmekaitsemääruse artikli 49 lõike 3 tähenduses, võivad Euroopa järelevalveasutused vahetada kolmandate riikide asutustega isikuandmeid vastavalt nimetatud määruse artikli 51 lõike 1 punktis d sätestatud avaliku huviga seotud erandile ja selle tingimuste kohaselt, mida eelkõige kohaldatakse eri riikide finantsjärelevalveasutuste vahelise teabevahetuse suhtes. (2)Artikkel 4, 5 ja 7 käsitlevad vastavalt määruse (EL) nr 345/2013 (EuVECA), määruse (EL) nr 346/2013 (EuSEF) ja määruse (EL) 2015/760 (ELTIF) muudatusi. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2013. aasta määrusega (EL) nr 345/2013 Euroopa riskikapitalifondide kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2013. aasta määrusega (EL) nr 346/2013 Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide kohta loodi eriotstarbelised fondistruktuurid, et hõlbustada turuosalistel koguda ja investeerida kapitali uuenduslikesse väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtjatesse (VKEd) ja sotsiaalsetesse ettevõtetesse kogu Euroopas. Sätestati ühtsed nõuded ja tingimused investeerimisfondide valitsejatele, kes soovivad seoses kvalifitseeruvate riskikapitalifondide või sotsiaalettevõtlusfondidega kasutada nimetusi „EuVECA“ või „EuSEF“. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2015. aasta määrusega (EL) 2015/760 pikaajaliste investeerimisfondide kohta loodi veel üks fondivorm – ELTIF, mille sihiks on investeeringud reaalmajandusse, näiteks infrastruktuuriprojekt, mille puhul pööratakse suuremat tähelepanu pikemaajalisele investeerimisele. Määruses (EL) 2015/760 on sätestatud ühtsed nõuded, millele pikaajalised investeerimisfondid peavad vastama, et ELTIFina tegevusluba saada. EuVECA, EuSEF ja ELTIF on ühtlustatud ühisinvesteerimisfondid. Määrused (EL) nr 345/2013, (EL) nr 346/2013 ja (EL) 2015/760 reguleerivad kvalifitseeruvaid investeeringuid, kvalifitseeruvaid portfelliettevõtjaid, kontsentratsioonieeskirju ja aktsepteeritavaid investoreid. Eeskirjades on kindlaks määratud ka järelevalvevolitused, sealhulgas registreerimise ja tegevuslubade andmise, pideva järelevalve ning registreeringute või tegevuslubade tühistamise nõuded. Määruste (EL) nr 345/2013, nr 346/2013 ja 2015/760 põhieesmärgid on tööhõive ja majanduskasvu, VKEde rahastamise ning sotsiaalsete ja pikaajaliste investeeringute suurendamine ja ELi investeerimiskultuuri edendamine. Nende kolme määrusega saavutatud ühtlustamise tasemest hoolimata on siiski säilinud kaalutlusõiguse erinev kasutamine riiklike pädevate asutuste poolt, nende eri haldustavad ning järelevalvekultuuride ja järelevalve tulemuslikkuse erinevused. Need erinevused on takistuseks eri liikmesriikide kvalifitseeruvate riskikapitalifondide, kvalifitseeruvate sotsiaalettevõtlusfondide ja pikaajaliste investeerimisfondide valitsejatele vajalikele võrdsetele võimalustele, suurendades samal ajal nimetatud valitsejate tehingu- ja tegevuskulusid. Üheainsa ELi järelevalveasutuse määramine toetab nende määruste eesmärke, sest see soodustab veelgi selliste fondistruktuuride piiriülest integreerimist, arendamist ja turundamist. Käesoleva ettepaneku eesmärk on veelgi tõhustada nende ELi märgisega fondide tegevuslubade andmist ja registreerimist reguleerivaid haldusmenetlusi ELis ning tugevdada võrdseid võimalusi, tsentraliseerides nende fondide üle tehtava järelevalve hoolimata fondi asutamis- või turundamiskohast. Eeskirjade ühtne kohaldamine võimaldaks valitsejatel vähendada tehingu- ja tegevuskulusid ning suurendada investorite valikut. ESMA-le usaldatakse nimetatud ELi fondidele ja nende valitsejatele tegevuslubade andmise ja nende registreerimise ning nende üle tehtava järelevalve funktsioon, tõhustades sel viisil neid haldusmenetlusi. Selliste fondide valitsejad peavad taotlema tegevusluba või registreerimist ühtselt pädevalt asutuselt – ESMA-lt – kes vastutab ka neis määrustes sätestatud eeskirjade järjekindla kohaldamise eest. Seepärast tehakse sihtotstarbelised muudatused, et anda riiklike pädevate asutuste volitused üle ESMA-le. Neid ELi fonde reguleerivad vahetult kohaldatavad määrused, milles on juba sätestatud eeskirjad, mille täitmist ESMA hakkab tagama.

ESMAst saab ka nende EuVECA ja EuSEFi fondide pädev asutus, mis ületavad alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi 2011/61/EL artikli 3 lõike 2 punktis b viidatud künniseid ja mida seetõttu valitsevad selle direktiivi kohaselt tegevusloa saanud alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad. ESMA tagab, et need valitsejad järgivad lisaks EuVECA või EuSEFi määruse valdkondlikele sätetele, mis on loetletud nende määruste artikli 2 lõikes 2, liikmesriigi õigusakte, millega rakendatakse alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi valitseja asukoha liikmesriigis. Selle käsitluse eesmärk on tagada järelevalvealane ühtsus ja leevendada halduskoormust, mis tekiks, kui nende üksuste üle teeksid järelevalvet seoses sama fondiga samal ajal nii ESMA kui ka riiklikud pädevad asutused. Käesolev ettepanek sisaldab vastavalt vajadusele mitut mõjuvõimu suurendamise sätet, millega täpsustatakse kolme määruse nõudeid, et teatavate õiguslike kohustuste sisu ja ESMA kaalutlusõiguse ulatus oleksid piisavalt täpsed, et tagada soovitud ühtlustamise tase. Määrused (EL) nr 345/2013 ja (EL) nr 346/2014 on hiljuti läbi vaadatud, eelkõige seoses konkreetsete fondieeskirjade, kohaldamisala muudatuste või kõlblike investeeringutega. Järelevalveaspekte selle läbivaatamise käigus ei käsitletud. Kaasseadusandjad leppisid neid kahte määrust muutva määruse ettepanekus kokku ja Euroopa Parlament kiitis selle heaks. Kuigi selle ettepaneku lõplik vastuvõtmine nõukogus ja avaldamine Euroopa Liidu Teatajas on veel ees, on asjakohane võtta nende kahe määruse tekstid koos kaasseadusandjate kokku lepitud muudatustega käesoleva ettepaneku võrdlusaluseks. Kui eelseisvatel päevadel lõplikult vastu võetavatesse kahe määruse kokkulepitud muudatustesse peaks vastuvõtmise käigus muudatusi tehtama, on komisjon valmis käesolevat ettepanekut muutma, et see oleks nende muudatustega kooskõlas. Artikli 11 kohaselt hakatakse artikleid 4 ja 6 kohaldama 36 kuud pärast määruse jõustumist, mis jätab piisavalt aega määruses ettenähtud delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide väljatöötamiseks ja vastuvõtmiseks. Ettepanekus sätestatakse ka üleminekumeetmed pädevuse ja kohustuste üleandmiseks riiklikelt pädevatelt asutustelt ESMA-le. (3)Määruse (EL) nr 600/2014 (finantsinstrumentide turgude määrus – aruandlusteenuste pakkujad) muudatused Artikliga 6 tehakse järgmised muudatused: ·määruse (EL) nr 600/2014 (finantsinstrumentide turgude määrus) kohaldamisalasse lisatakse aruandlusteenuste pakkujatele tegevuslubade andmine ja nende üle tehtav järelevalve koos otseste aruandluseks ja läbipaistvusega seotud arvutusteks andmete kogumise volitustega; ·finantsinstrumentide turgude määruses kasutatud mõistetesse lisatakse kolme liiki aruandlusteenuste pakkujad; ·volitatakse ESMA-t taotlema teavet, mida ta oma järelevalveülesannete täitmiseks vajab; ·määratakse ESMA aruandlusteenuste pakkujate järelevalveasutuseks; ·määratakse kindlaks volitused ja pädevus, mis ESMA-l peaks pädeva asutuse ülesannete täitmisel olema; ·kehtestatakse kauplemiskoondteabe toimimise kohta komisjonile aru andmise nõuded; ·täpsustatakse volituste üleandmine riiklikelt pädevatelt asutustelt ESMA-le. Käesolevas ettepanekus sätestatakse ka sõnaselgelt, et finantsinstrumentide turgude määruse kohane sekkumispädevus hõlmab ka vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate ja alternatiivsete investeerimisfondide valitsejaid, kui asjaomast tegevust viivad ellu vahetult nende valitsejad. Konkreetsemalt annab finantsinstrumentide turgude määruse artikkel 40 juba praegu ESMA-le ajutise sekkumise volitused, mis võimaldavad ESMA-l teatavatel tingimustel ajutiselt keelata või piirata teatavate finantsinstrumentide või teatud konkreetsete omadustega finantsinstrumentide turundamist, levitamist või müüki liidus või teatavat liiki finantsteenust või -tegevust. Need toodetesse sekkumise volitused kehtivad finantsinstrumentide, sealhulgas investeerimisfondide üksuste turundamise, levitamise või müügiga tegelevate investeerimisühingute ja krediidiasutuste suhtes. Kuna investeerimisfondide üksusi võivad vahetult turundada, levitada või müüa ka vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate (eurofondid) fondivalitsejad ja äriühinguna asutatud eurofondid, kes on saanud tegevusloa direktiivi 2009/65/EÜ kohaselt, ja alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad, kes on saanud tegevusloa direktiivi 2011/61/EL kohaselt, tuleb sõnaselgelt sätestada, et eespool kirjeldatud finantsinstrumentide turgude määruse kohased toodetesse sekkumise volitused kehtivad ka eurofondide fondivalitsejate ja äriühinguna asutatud eurofondide ning teatavatel asjaoludel ka alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes. Ettepanekuga direktiivi kohta, millega muudetakse direktiivi 2014/65/EL (MiFID 2), soovitakse jätta aruandlusteenuste pakkujad direktiivi 2014/65/EL kohaldamisalast välja. (4)Määruse (EL) 2016/1011 (võrdlusaluste määrus) muudatused Käesoleva määruse artikliga 8 muudetakse määrust (EL) 2016/1011 (võrdlusaluste määrus). Lõikega 11 määratakse ESMA kriitilise tähtsusega võrdlusaluste haldurite ja kõigi liidus kasutatavate, kuid väljastpoolt hallatavate võrdlusaluste haldurite pädevaks asutuseks. Lõiked 4, 5, 12, 13, 14, 15, 16, 17 ja 19 on seda kajastavad tehnilised kohandused, kusjuures lõikes 4 sätestatakse, et komisjon määrab kriitilise tähtsusega võrdlusalusteks indeksid, mida kasutatakse võrdlusalusena üle 500 miljardi euro suuruse mahu puhul. Lõikes 18 määratakse kindlaks volitused ja pädevus, mis ESMA-l peaks pädeva asutuse ülesandeid täites olema. Lõikes 10 sätestatakse, et ESMA peaks andma tegevuslube kriitilise tähtsusega võrdlusaluste halduritele. Lõikega 16 kaotatakse kriitilise tähtsusega võrdlusaluste järelevalveasutuste kolleegiumid, sest ESMA kui nende võrdlusaluste uus järelevalveasutus vaatleb riskide hindamist jms kogu liidu perspektiivist. Lõigetega 8 ja 9 määratakse ESMA vastavalt kolmandate riikide haldurite ja võrdlusaluste kinnitamise tunnustamise ja heakskiitmise puhul pädevaks asutuseks.

Lõigetega 1, 2, 3 ja 6 volitatakse komisjoni määruse (EL) 2016/1011 teatavaid sätteid veelgi täpsustama, et ESMA saaks asjakohaseid sätteid vahetult kohaldada. Kõigele lisaks tagatakse määruse (EL) 2016/1011 artikli 30 muudatustega, et kolmandate riikide samaväärsust määruse (EL) 2016/1011 nõuetega jälgitakse pidevalt. Asjakohaseks teabevahetuseks ja koostööks kolmandate riikide võrdlusaluste haldurite järelevalve käigus peab ESMA sõlmima koostöökokkulepped kolmandate riikide järelevalveasutustega. Kui aga kolmas riik on lisatud nende riikide loetellu, kelle riiklikus rahapesuvastase ja terrorismi rahastamise vastase võitluse korras on strateegilisi puudusi, mis on märkimisväärseks ohuks liidu finantssüsteemile, ei ole ESMA-l lubatud selle kolmanda riigi järelevalveasutustega sellist koostöökokkulepet sõlmida. (5)Määruse (EL) 2017/1129 (prospektimäärus) muudatused Käesoleva määruse artikliga 9 muudetakse määrust (EL) 2017/1129 nii, et järelevalve teatavat liiki prospektide üle antakse üle ESMA-le. Peamine muudatus on sätestatud lõikes 10, millega antakse ESMA-le nelja liiki prospektide „päritoluliikmesriigi pädeva asutuse“ roll. Nende prospektide puhul pannakse ESMA-le kontrolli ja kinnitamise ning luba käsitlevate teadete töötlemise ülesanne. Kehtestatakse „tõlgendamiseeskiri“ prospektimääruse sätete kohaldamiseks olukordades, kus otsest järelevalvet teeb ESMA. Lõikes 1 esitatakse mitu spetsialiseerunud emitentidega seotud mõiste määratlust. Lõikega 4 antakse ESMA-le üle ka volitus teha järelevalvet nende prospektidega seotud reklaamide üle, mille ta peab päritoluliikmesriikide pädevate asutuste asemel kinnitama. Kuigi nende reklaamide eeskirjadele vastavuse tegelik ESMA-poolne kontrollimine jääb vabatahtlikuks, muutub see kohustuslikuks, kui pädev asutus ametlikult taotleb, et ESMA seda kontrollivolitust kasutaks, kui ESMA kinnitatud prospekte kasutatakse tema pädevusse kuuluval pakkumisel või kauplemisele lubamisel. Lõiked 2, 3, 4, 6, 8, 11 ja 12 sisaldavad selgitusi ESMA uue rolli kohta olukordades, kus lõikes 10 sätestatud „tõlgendamiseeskiri“ võib osutuda õigusselguse (keelekasutuse kord, koostöökokkulepped, teated) saavutamiseks ebapiisavaks. Lõikes 7 täpsustatakse ja tõhustatakse kolmanda riigi eeskirjade kohaselt koostatud prospektide samaväärsuse korra toimimist. Kui komisjon tunnistab sellised eeskirjad rakendusotsusega samaväärseks, esitatakse kolmanda riigi järelevalveasutuse poolt juba kinnitatud kolmanda riigi prospekt ainult ESMA-le ja ESMA saadab esitamistunnistuse (kinnitamistunnistuse asemel, vrd lõike 5 punkt b) iga sellise vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, kus sellisest samaväärsest kolmanda riigi prospektist teavitatakse. ESMA peab kolmandate riikide emitentide prospektide üle järelevalve tegemiseks sõlmima koostöökokkulepped kolmandate riikide järelevalveasutustega. Kui aga kolmas riik on lisatud nende riikide nimekirja, kelle riiklikus rahapesuvastase ja terrorismi rahastamise vastase võitluse korras on strateegilisi puudusi, mis on märkimisväärseks ohuks liidu finantssüsteemile, ei ole ESMA-l lubatud selle kolmanda riigi järelevalveasutustega sellist koostöökokkulepet sõlmida (vrd lõike 9 punkt a). Lõike 5 punktiga a parandatakse väljajätt määruse (EL) 2017/1129 artikli 25 lõikes 4, täpsustades, et kooskõlas sellega, mida nõuti direktiiviga 2003/71/EÜ, peavad pädevad asutused pärast põhiprospektide kõigi lõplike tingimuste esitamist edastama ESMA-le need ka elektrooniliselt, isegi kui asjaomasele põhiprospektile ei anta üheski vastuvõtvas liikmesriigis kasutamise luba. Lõikega 13 parandatakse määruses (EL) 2017/1129 sisalduv viga, ühtlustades kuupäeva, millal liikmesriigid peavad olema teatanud komisjonile ja ESMA-le oma sanktsioonide määramise eeskirjad, määruse artikli 49 lõikes 3 sätestatud kuupäevaga, millal nad peavad tagama vastavuse määruse VIII peatükiga. Lõikega 14 lisatakse uus peatükk, milles sätestatakse ESMA volitused ja pädevus, mis on vajalikud prospektimääruse nõuete täitmise järelevalveks ja tagamiseks, sealhulgas rahatrahvide ja perioodiliste karistusmaksete kehtestamise volitused. 2017/0230 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), määrust (EL) nr 1094/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), määrust (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), määrust (EL) nr 345/2013 Euroopa riskikapitalifondide kohta, määrust (EL) nr 346/2013 Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide kohta, määrust (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta, määrust (EL) nr 2015/760 Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide kohta, määrust (EL) nr 2016/1011, mis käsitleb indekseid, mida kasutatakse võrdlusalustena finantsinstrumentide ja -lepingute puhul või investeerimisfondide tootluse mõõtmiseks, ja määrust (EL) nr 2017/1129, mis käsitleb väärtpaberite avalikul pakkumisel või reguleeritud turul kauplemisele võtmisel avaldatavat prospekti (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Pärast finantskriisi on liit Jacques de Larosière'i juhitud kõrgetasemelise eksperdirühma soovitusi järgides teinud olulisi edusamme mitte üksnes tugevamate, vaid ka ühtsemate finantsturu eeskirjade loomisel, kehtestades ühtse reeglistiku. Samuti on liit loonud Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi, mis põhineb kahe samba süsteemil, milles on ühendatud Euroopa järelevalveasutuste koordineeritav mikrotasandi usaldatavusjärelevalve ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu pädevusse kuuluv makrotasandi usaldatavusjärelevalve. Kolm Euroopa järelevalveasutust – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1093/2010 asutatud Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA), Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 asutatud Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010 asutatud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) (nimetatud aktid üheskoos edaspidi „asutamismäärused“) – alustasid tegevust 2011. aasta jaanuaris. Euroopa järelevalveasutuste üldine eesmärk on jätkusuutlikult tugevdada finantssüsteemi stabiilsust ja tulemuslikkust kogu liidus ning edendada tarbijate ja investorite kaitset. (2)Euroopa järelevalveasutused on oluliselt aidanud kaasa finantsturgude eeskirjade ühtlustamisele liidus, aidates komisjonil ette valmistada nõukogu ja parlamendi poolt vastu võetavaid määrusi ja direktiive. Samuti on Euroopa järelevalveasutused esitanud komisjonile üksikasjalike tehniliste standardite eelnõusid, mis on vastu võetud delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega. (3)Samuti on Euroopa järelevalveasutused aidanud ühtlustada finantsjärelevalvet ja järelevalvetavasid liidus, esitades pädevatele asutustele suuniseid ja koordineerides järelevalvetavade läbivaatamist. Kuid lisaks Euroopa järelevalveasutuste käsutuses olevate vahendite ebapiisavusele ja asutamismääruste laadile on takistanud asutustel täielikult oma potentsiaali ära kasutamist ka nendes määrustes sätestatud otsustusprotsess. (4)Pärast seitset tegutsemisaastat ning komisjoni poolt läbi viidud hindamisi ja avalikke konsultatsioone näib, et Euroopa järelevalveasutustel on järjest piiratumad võimalused oma eesmärkide täitmiseks finantsturgude ja -teenuste edasisel integreerimisel ja tarbijakaitse edendamisel kehtivas õigusraamistikus nii liidus kui ka liidu ja kolmandate riikide vahel. (5)Euroopa järelevalveasutuste volituste suurendamine, mis võimaldaks neil kõnealuseid eesmärke täita, eeldab ka asjakohast juhtimist ja piisavat rahastamist. Suurematest volitustest üksi ei piisa Euroopa järelevalveasutuste eesmärkide saavutamiseks, kui asutustel ei ole piisavalt vahendeid või kui neid ei juhita tulemuslikul ja tõhusal viisil. (6)Komisjoni 8. juuni 2017. aasta teatises kapitaliturgude liidu tegevuskava vahearuande kohta rõhutati, et finantsturgude ja -teenuste tulemuslikum ja järjepidevam järelevalve on esmatähtis õigusliku arbitraaži kõrvaldamiseks liikmesriikide vahel asutuste järelevalveülesannete täitmisel, turu inte