Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2020/C 379/10)

Käesolev teade avaldatakse kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikega 5.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„CÔTES D’AUVERGNE“

PDO-FR-A0925-AM03

Teate esitamise kuupäev: 15.9.2020

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Geograafiline piirkond

Geograafilise piirkonna kommuunide nimekirja on ajakohastatud vastavalt ametlikule geograafilisele koodile. Sellega seoses jäetakse välja Mezeli ja Dallet’ kommuunid ning lisatakse Mur-sur-Allier’ kommuun (mis moodustati Mezeli ja Dallet’ kommuunide liitumise tulemusel).

Tegemist on üksnes vormilise muudatusega, geograafilise piirkonna ulatust ei ole muudetud.

Selle muudatusega seoses muudetakse koonddokumendi punkti 6.

2. Piiritletud maatüki kogupindala

Tootespetsifikaadi 1. peatüki IV punkti alapunktis°2 lisatakse sõnade „16. november 2010“ järele sõnad „ja 17.°juuni 2020“. Sõnade „3. mai 2017“ järele lisatakse sõnad „ja 17. juuni 2020“.

Selle muudatuse eesmärk on lisada kuupäev, millal pädev riiklik asutus geograafilise tootmispiirkonna piiritletud kasvatusala muudatuse heaks kiitis. Kasvatusalade piiritlemise eesmärk on määrata kindlaks tootmispiirkond, mille kasvatusalad on sobivad asjaomase kaitstud päritolunimetusega toote tootmiseks.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

3. Vahetus läheduses asuv piirkond

Vahetus läheduses asuvate kommuunide nimekirja on ajakohastatud vastavalt ametlikule geograafilisele koodile. Sellega seoses muudetakse kommuuni „Villeneuve-Lembron“ nimi nimeks „Villeneuve“.

Selle muudatusega seoses muudetakse koonddokumendi punkti 9.

4. Veini tunnustatud ladustajate vahel liikumise kuupäev

1. peatüki IX punkti alapunkti 4 alapunkt b, mis puudutab veinide ringlusse laskmist tunnustatud laopidajate vahel, jäetakse välja.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Côtes d’Auvergne

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

Tegemist on valgete, punaste ja roosade vaiksete veinidega, mille analüütilised omadused on järgmised: minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides: 10,5 %; ja pakendamise staadiumis: fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 3 grammi liitri kohta või 112 milliekvivalenti liitri kohta. Pärast rikastamist ei tohi veini alkoholisisaldus ületada 12,5 mahuprotsenti.

Lenduvate hapete sisaldus ja vääveldioksiidi üldsisaldus on määratud kindlaks Euroopa Liidu õigusaktidega.

Lahtiselt turustamiseks valmis või pakendamise staadiumis olevate punase veini partiide õunhappe sisaldus ei tohi ületada 0,4 grammi liitri kohta. Valgetel veinidel on üldiselt tsitrusviljade, eksootiliste puuviljade või küpse pirni maitsenüansid, mis võivad veini arenedes saada juurde grillihõngu. Tavaliselt on tegemist veinidega, mida iseloomustab teatav erksus ja samal ajal mõningane õhulisus ja täidlus maitses.

Roosad veinid on õrnad ning nende lõhnas ja maitses domineerivad sageli puuviljalised nüansid (tsitrusviljad, eksootilised viljad, punased puuviljad jms).

Punased veinid on tavaliselt ereda värvusega ning noore veini puuviljalised maitsenüansid (must ja punane sõstar jms) võivad veini vananedes omandada küpsete kuumtöödeldud puuviljade, kirsi või vürtside (eeskätt pipra) maitsenüansse.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta):

5. Veinivalmistustavad

a. Veinivalmistuse eritavad

Veinivalmistuse eritava

Roosade veinide puhul on aktiivsöe kasutamine veini valmistamisel nii puhtal kujul kui ka seguna keelatud. Punaste veinide puhul on lubatud substraktiivsete rikastamistehnoloogiate kasutamine, maksimaalne osalise kontsentreerimise tase töödeldavates kogustes võib olla kuni 10 %; pärast rikastamist ei tohi veini alkoholisisaldus ületada 12,5 mahuprotsenti. Lisaks eespool esitatud nõuetele tuleb veinivalmistustavade puhul kinni pidada liidu tasandi ning maaseadustiku ja merekalapüügi seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

Viljelustavad

— Kasvatusviisid a) istutustihedus – viinapuude minimaalne istutustihedus on 4 400 puud hektari kohta. Viinapuude ridade vahekaugus võib olla kuni 2,50 meetrit ning viinapuude tüvede vaheline vahemaa samas reas võib olla 0,90–1,40 meetrit; b) lõikamise eeskirjad – viinapuude lõikamisel tuleb igale puule jätta maksimaalselt 12 punga, kasutades järgmisi tehnikaid: üheõlaline Guyot’ vorm vaid ühe võrsega ja kuni kahe oksaga; Y-kujuline vorm või kaheõlaline lühike Guyot’ vorm kahe võrsega ja kuni kahe oksaga; lühike vorm (Royat’ nöörpuu vorm või lehvikukujuline vorm). Tüvel võib pärast õitsemist (taime kasvuetapp 23 Lorentzi skaalal) olla kuni 10 viljavõrset.

b. Maksimaalne saagikus

60 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine ja pressimine ning veini valmistamine toimub Puy-de-Dôme’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil (nimekiri on koostatud 2020. aasta ametliku geograafilise koodi alusel): Aubière, Authezat, Beaumont, Beauregard-Vendon, Billom, Blanzat, Boudes, Cébazat, Chalus, Chanonat, Chas, Châteaugay, Châtel-Guyon, Chauriat, Clermont-Ferrand, Corent, Cournon-d’Auvergne, Le Crest, Gimeaux, Laps, Lempdes, Malauzat, Les Martres-de-Veyre, Ménétrol, Mirefleurs, Mur-sur-Allier, Neschers, Orcet, Pérignat-lès-Sarliève, Pignols, Plauzat, Prompsat, Riom, La Roche-Blanche, La Roche-Noire, Romagnat, Saint-Amant-Tallende, Saint-Bonnet-lès-Allier, Saint-Georges-sur-Allier, Saint-Hérent, Saint-Maurice, Saint-Sandoux, Saint-Yvoine, Sauvagnat-Sainte-Marthe La Sauvetat, Sayat, Tallende, Vertaizon, Veyre-Monton, Vic-le-Comte, Volvic, Yssac-la-Tourette.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

’Pinot noir N’

8. Seos(t)e kirjeldus

1. Üksikasjalik teave geograafilise piirkonna kohta

a) Seost väljendavate looduslike tegurite kirjeldus

Geograafiline piirkond asub Puy-de-Dôme’i departemangus, ulatudes ligikaudu 80 kilomeetri ulatuses põhjast lõunasse ja 15 kilomeetri ulatuses idast läände ning paikneb Limagne’i nõo serval ja seda nõgu Monts du Livradois’ ahelikust ida poolt ja Sancy ahelikust lääne poolt eraldavate vulkaaniliste moodustiste servadel. Viinamarjakasvatusalad paiknevad üldiselt väikeste saarekestena valdavalt selgelt piiritletud küngaste külgedel 350–550 meetri kõrgusel merepinnast geograafilise piirkonna moodustava 53 kommuuni territooriumil.

Vulkaanilise tegevuse tulemusel tekkinud Puys’ ahelik, mille kõrgeim tipp on Puy de Dôme (1 464 meetrit). on kujundanud geograafilise piirkonna maastiku ning on selle piirkonna mitmekesisuse alus. Seda mitmekesisust iseloomustavad mitme täiendava geograafilise tähise, nagu „Boudes“, „Chanturgue“, „Châteaugay“, „Corent“ ja „Madargue“, tuntus ja eripärad. Näiteks on „Madargue“ seotud Riomi kommuunis asuval valget merglit sisaldaval künkal paikneva viinamarjaistandusega. Veinide „Côtes d’Auvergne“ sümboliks olev geograafiline nimetus „Chanturgue“ on keldi päritolu ja pärineb sõnadest cantalo, mis tähendab „sädelev“, ja clarus, mis tähendab „selgelt nähtav“; nende veinide viinamari kasvab basaltplatoo järskudel (üle 25 % kallakuga) nõlvadel. Geograafilise nimetusega veinide „Châteaugay“ valmistamiseks kasutatavate viinamarjade kasvatusalad asuvad väikesteks platoodeks jagunenud vanal tardunud basaltlaaval. Geograafilise nimetuse „Corent“ tuntus on seotud viimaste vulkaanipursete ajal tekkinud vulkaanilise künkaga, mille pinnas on tumeda värvusega ja rikas kolluviaalsete setete poolest. Geograafilise nimetusega veinide „Châteaugay“ jaoks kasutatavate viinamarjade kasvatusalad asuvad suurel lubjakivikünkal, mille tippu kaitseb tardunud basaltlaavast ala.

Viinamarjade tootmiseks ettenähtud maatükkide mullad pärinevad väga erinevatest materjalidest, nagu mergel, basalt, vulkaanilised kolluviaalsed setted, graniit ja gneiss. Kõik need mullad on seejuures väga heade termiliste omadustega ja väikese veesisaldusega; kasvatusalad on üldiselt hästi päikesele avatud.

Geograafilises piirkonnas valitseb poolkontinentaalne kliima. Puys’ aheliku ja Sancy mäestiku mõjul tekkiv föön kaitseb piirkonda läänest tulevate niiskete õhumasside eest ja hoiab piirkonnas ümbritseva geograafilise keskkonnaga võrreldes kõrgemat õhutemperatuuri.

b) Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Omaaegse Clermont’i piiskopi Sidoine Apollinaire’i teostest ilmneb, et viinamarjakasvatusega tegeleti Puy-de-Dôme’i departemangus juba vähemalt alates V sajandist. Aadelkonna ja vaimulike, hiljem ka kodanlaste eestvedamisel arenes kvaliteetveinide tootmine kogu keskaja jooksul ja kuni XVIII sajandi lõpuni, viinamarjakasvatusega hõlmatud ala ulatus sel ajal ligikaudu 21 000 hektarini.

Revolutsiooni ajal tühistati veinide liikumisele kehtestatud piirangud ja see võimaldas väga paljudel talunikel omandada maavaldusi ja hakata tegelema viinamarjakasvatusega. Ajavahemikul 1789–1804 väikemaaomanike arv neljakordistus ning aastatel 1789–1850 suurenes viinamarja kasvatamisala Puy-de-Dôme’i departemangus 21 000 hektarilt 34 000 hektarini. Viinamarjasortidest hakati kasutama sorti ’gamay N’, järgides viinapuude lõikamise traditsioonilisi tavasid. Dr J. GUYOT on märkinud, et „Viinamarju kasvatati targalt“. Kasutama hakati sordi ’gamay N’ põhjal aretatud sorti, nimetusega ’gamay d’Auvergne’, mida iseloomustavad „lõdvad“ viinamarjakobarad ja pungade hiline avanemine.

Veinide levikut soodustab piirkonna avatus Allier’ sadamate kaudu põhja suunas. Loire’i jõgi võimaldas transporti kuni Orléansini ja sealt edasi maad mööda kuni Seine’i jõeni (ja Pariisini). Seega aitas jõetransport oluliselt kaasa tootjate rikastumisele.

1895. aastal ulatus viinamarjakasvatusala suurus 45 000 hektarini.

Alates 1890. aastast hakkas kiiresti levima viinapuutäi epideemia, hävitades suure osa Auvergne’i piirkonna viinamarjakasvatusaladest, mis taastusid osaliselt alles pärast 1900. aastat mõnede entusiastidest tootjate innustusel. 1902. aastal rajati veinilaboratoorium ning 1929. aastal asutati Châteauguay veinide kaitseühing, mille tegevus laienes 1932. aastal kõikidele Auvergne’i veinidele. Samal aastal kinnitati Riomi kohtu otsusega päritolunimetus „Vins d’Auvergne“ viinamarjasortidest ’gamay N’, ’pinot noir N’ ja ’chardonnay B’ Puy-de-Dôme’i departemangu 171 kommuuni territooriumil valmistatud veinidele.

Seejärel ühendasid tootjad oma jõud ning asutasid 1935. aastal Aubière’is veinikooperatiivi, teine veinikooperatiiv Cave des Coteaux d’Auvergne asutati 1950. aastal ja see sai 2010. aastal tuntuks nime „Cave Saint-Verny“ all. 1948. aastal asutati Auvergne’i veinide müügi edendamiseks ka viinamarjakasvatajate ühing.

Seejärel algas toote areng kõrgema kvaliteedi suunas ning peagi võis eristada 5 sektorit: „Boudes“, „Chanturgue“, „Châteaugay“, „Corent“ ja „Madargue“, mis moodustasid kõnealuse piirkonna dünaamilised keskused. Need viisid 1951. aasta mais Côtes d’Auvergne’i veini kõrgeima kvaliteediga päritolunimetusena tunnustamiseni. Talutootmise osakaal on Auvergne’is jäänud endiselt kõrgeks. 330 hektari suurust kasvatusala kasutas 2008. aastal ligikaudu 150 tootjat, kes tegutsesid umbes viiekümnes veinitootmisettevõttes, kooperatiivsete ettevõtetega oli seotud umbes sadakond varustajat. Toodangust 75 % moodustavad punased veinid, toodang ulatub 11 000 hektoliitrini.

2. Teave toodete kvaliteedi ja omaduste kohta

Valgetel veinidel on üldiselt tsitrusviljade, eksootiliste puuviljade või küpse pirni maitsenüansid, mis võivad veini arenedes saada juurde grillihõngu. Tavaliselt on tegemist veinidega, mida iseloomustab teatav erksus ja samal ajal mõningane õhulisus ja täidlus maitses. Roosad veinid on õrnad ning nende lõhnas ja maitses domineerivad sageli puuviljalised nüansid (tsitrusviljad, eksootilised viljad, punased puuviljad jms).

Punased veinid on tavaliselt ereda värvusega ning noore veini puuviljalised maitsenüansid (must ja punane sõstar jms) võivad veini vananedes omandada küpsete kuumtöödeldud puuviljade, kirsi või vürtside (eeskätt pipra) maitsenüansse.

3. Põhjuslikud seosed

Veinide eripärad on esmajoones seotud kommuunide valikuga ning küngaste (puys) nõlvadel asuvate kasvatusaladega, mida varjavad lääne poolt tulevate niiskete õhumasside eest Puys’ mäeahelik ja Sancy mägismaa.

Geograafilise piirkonna puhul tuleb rõhutada fööni olulist mõju, mis reguleerib piirkonna õhutemperatuuri ja piirab sademete hulka. Soojad suved ja keskmiselt 600 millimeetrini ulatuv aastane sademete hulk loovad viinamarjakasvatuseks täpselt piiritletud kasvatusaladel väga soodsad ilmastikutingimused viinapuude kogu kasvutsükli kestel. Need tingimused võimaldavad kasvutsüklil alata varakult ning tagavad viinamarjade optimaalse küpsemise.

Veinide eripärad on samuti seotud kasutatavate viinamarjasortide valikuga, mis on välja kujunenud viinamarjakasvatuse pika ajaloo kestel. Valikusse kuuluvad varakult valmimivad sordid ’gamay N’, ’pinot noir N’ ja ’chardonnay B’, mis on piirkonna tingimustega väga hästi kohanenud.

Sellised tingimused nõuavad viinapuude ja nende tootmispotentsiaali optimaalset haldamist, mis hõlmab suurt istutustihedust, rangeid lõikamise eeskirju, kõrget lehestikku ning pinnase katmist taimse kattega.

Viinamarjakasvatajate oskusteabest tulenevad viinapuudega seotud toimingud ning saagikuse jälgimine võimaldavad tagada tugeva seose väga heade termiliste omadustega ning väikese veesisaldusega vulkaanilise pinnase ja kvaliteetsete veinide vahel: valged veinid on erksad ja täidlase maitsega ning neil on tsitrustaimede maitsevarjundid; roosad veinid on õrnad ja puuviljalised; punased veinid on puuviljade lõhna- ja maitseomadustega ning vürtsikate maitsevarjunditega.

Paljude viinamarjakasvatajate põlvkondade pikaajalise töö tulemusel on Auvergne’i veine ametlikult tunnustatud alates 1932. aasta kohtuotsusest, seda on täiendanud viie Auvergne’i piirkonnas kõrgelt hinnatud geograafilise nimetuse tunnustamine.

Nende kohalike nimetuste jätkuv väga pikaajaline kasutamine geograafilises piirkonnas annab tunnistust kontrollitud päritolunimetusega veinide „Côtes d’Auvergne“ väga heast mainest.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus:

vahetus läheduses asuv piirkond

Vahetus läheduses asuv piirkond, mille suhtes kohaldatakse viinamarjade pressimise ning veini valmistamise erandit, hõlmab Puy-de-Dôme’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumi (nimekiri on koostatud 2020. aasta ametliku geograafilise koodi alusel): Beauregard-l’Évèque, Busséol, Le Cendre, Chadeleuf, Champeix, Chidrac, Coudes, Davayat, Égliseneuve-près-Billom, Espirat, Gerzat, Glaine-Montaigut, Ludesse, Madriat, Mareugheol, Montmorin, Montpeyroux, Mozac, Nohanent, Orbeil, Pardines, Parent, Pérignat-sur-Allier, Pont-du-Château, Reignat, Saint-Bonnet-près-Riom, Saint-Germain-Lembron, Saint-Julien-de-Coppel, Saint-Myon, Saint-Saturnin, Sallèdes, Teilhède, Vassel, Villeneuve, Yronde-et-Buron.

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

kontrollitud päritolunimetusele „Côtes d’Auvergne“ võib lisanduda üks järgmistest täiendavatest geograafilistest nimetustest: „Boudes“, „Chanturgue“, „Châteaugay“, „Corent“, „Madargue“, vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud tingimustele.

a) Kõik vabatahtlikud märked, mille kasutamist võivad liidu sätete alusel reguleerida liikmesriigid, kantakse etiketile tähtedega, mille mõõtmed ei ole (kõrguselt ega laiuselt) üle kahe korra suuremad kui kontrollitud päritolunimetuse nime moodustavad tähed.

b) Täiendavate geograafiliste nimetuste tähed ei või olla kõrgemad või laiemad märgisel esitatud kontrollitud päritolunimetuse tähtedest.

c) Kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistusel võib osutada väiksemale geograafilisele piirkonnale, kui kõnealune piirkond on kantud katastrisse; märgitud saagideklaratsioonile. Katastriüksuse nimetus esitatakse kirjas, mille kõrgus ja laius moodustavad kuni poole kontrollitud päritolunimetuse tähtede suurusest.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-cd494272-3449-4ec1-a273-0ee14a3e54f7

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.