EUROOPA KOMISJON Brüssel,23.9.2015 COM(2015) 490 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA ÜLEMKOGULE JA NÕUKOGULE Pagulaskriisiga toime tulekuks Euroopa rände tegevuskava alusel kohe võetavad operatiiv-, eelarve- ja õigusmeetmed



I. Sissejuhatus Päevast päeva on tuhanded inimesed sunnitud vägivalla tõttu kodust põgenema ja otsima peavarju kas kodu- või välismaal. Ümberasustuse ulatus on tohutu ja konfliktide püsides suureneb see veelgi. Kogu maailmas on praegu ligikaudu 60 miljonit põgenikku. Sellist põgenikehulka ei ole nähtud Teisest maailmasõjast saadik. Praegu siia saabuvate pagulaste, rändajate ja põgenike suur hulk paneb proovile kogu Euroopa Liidu. Euroopa rände tegevuskavas, mille komisjon esitas maikuus, on rõhutatud vajadust ühtse rändehalduspoliitika järele. Alates tegevuskava vastuvõtmisest on rakendatud mitmeid meetmeid, sealhulgas on vastu võetud kaks abikava, mille raames asustatakse ELis rändest enim mõjutatud liikmesriikidest teistesse liikmesriikidesse ümber 160 000 inimest, kes vajavad rahvusvahelist kaitset, ent praeguses pagulaskriisis on vaja tegutseda veelgi ulatuslikumalt ja kiiremini. Käesoleva teatise eesmärk on kindlaks määrata järgmise kuue kuu jooksul võetavad prioriteetsed meetmed. Ajale vastu pidava usaldusväärse süsteemi loomiseks tuleb lisaks praeguse olukorra stabiliseerimiseks võetavatele lühiajalistele meetmetele ette näha ka pikaajalised meetmed. Me ei hakka pihta päris nullist: meil on kehtivad õigusaktid, rahalised vahendid ja kehtestatud kord praeguse olukorraga toime tulekuks. Probleem seisneb selles, et paljudel juhtudel ei ole kõike seda ellu rakendatud, kõigest sellest ei teata või ei kasutata kõiki võimalusi täielikult ära. Prioriteetsete meetmete loendis (vt I lisa) on esitatud põhimeetmed, mis on viivitamata vaja võtta seoses järgmiste aspektidega: i) operatiivmeetmed; ii) eelarvetoetus; iii) ELi õiguse rakendamine ja iv) edasised seadusandlikud sammud. Komisjon rakendab neid meetmeid juba oma vastutusala piires. Nüüd tuleb neid aga kooskõlastada liikmesriikide sellekohase koordineeritud tegevusega. Koos tuleb meil maailmale tõestada, et Euroopa Liit on suuteline kriisiga toime tulema. Liikmesriigid omalt poolt peavad aga tegema kõik selleks, et tagada solidaarsuse ja vastutuse vaheline tasakaal.



II. Mis on tehtud? Maikuises Euroopa rände tegevuskavas on rõhutatud vajadust ühtse rändehalduspoliitika järele: on vaja kriisiolukorraga vahetult tegelda, lisaks on vaja nii ELi-siseseid kui ka -väliseid meetmeid, mille abil täita kohustusi kõikide kaitset vajajate suhtes, aidata enim mõjutatud liikmesriike, täita ELi ja rahvusvahelisi kohustusi seoses varjupaiga taotlemisega, saata kodumaale tagasi need inimesed, kes kaitset ei vaja, hallata välispiire, tegelda algpõhjustega, mis sunnivad inimesi kõigepealt asuma eluohtlikule teekonnale Euroopasse, ja käsitleda Euroopa pikemaajalist vajadust seadusliku rände järele. Tegevuskavas lähtutakse vastutuse ja solidaarsuse vahelise tasakaalu põhimõttest. Selle kohaselt peavad kõik liikmesriigid olema üksteisele toeks ja kõige suurema surve all kannatavad liikmesriigid peavad enne kõike muud üritama taas tegutseda vastavalt nõuetele. Olukorra stabiliseerimiseks tuleb mõlemas valdkonnas vaeva näha. Tegevuskava rakendamisega on juba algust tehtud. Liikmesriigid on näidanud üles solidaarsust ja leppinud kokku, et enim mõjutatud liikmesriikidest asustatakse teistesse ELI liikmesriikidesse ümber 160 000 inimest, kes ilmselgelt vajavad rahvusvahelist kaitset. Oleme toetanud enim mõjutatud liikmesriike ELi vahenditest ja eraldanud hädaabivahendeid rohkem kui 75 miljoni euro ulatuses lisaks liikmesriikidele aastateks 2014–2020 nende rände- ja piirihaldusmeetmete toetamiseks eraldatud 7 miljardile eurole. Oleme kolmekordistanud oma kohalolu merel, samuti FRONTEXi ühisoperatsioonide Poseidoni ja Tritoni jaoks eraldatud vahendeid. Itaalias, Kreekas ja Ungaris osaleb Frontexi juhitavates ühisoperatsioonides 29 liikmesriiki ja Schengeniga ühinenud riiki. Sellest ajast alates on päästetud üle 122 000 inimelu. Iga kaotatud elu on liiast, kuid praeguse seisuga on päästetud paljud, kes oleksid muidu hukkunud – päästetuid on 250% rohkem. Oleme kahekordistanud oma jõupingutusi inimkaubitsejate tabamiseks ja inimesi salaja üle piiri toimetavate rühmituste laialiajamiseks, milleks käivitati mereväeoperatsioon EUNAVFOR MED. Tänu sellele ei ole enam saadaval nii palju laevu ja vähem inimese seab oma elu ohtu meresõiduks kõlbmatutes paatides. Selle tulemusena on olukord Vahemere keskosa marsruudil stabiliseerunud ja augustis saabus 115 000 pagulast ehk sama palju kui eelmisel aastal. EL abistab Süüria elanikke, eelkõige sisepõgenikke, ja toetab rahaliselt Süüria naaberriike, kus põgenikke on kõige rohkem. Praeguseks on Euroopa Komisjon ja liikmesriigid eraldanud 3,9 miljardit eurot humanitaar-, arengu-, majandus- ja stabilisatsiooniabina, mis on mõeldud süürlastele oma riigis ning pagulastele ja neid vastu võtvatele kogukondadele naaberriikides Liibanonis, Jordaanias, Iraagis, Türgis ja Egiptuses. Euroopa Komisjon on ka otsustanud eraldada ELi rahalistest vahenditest 1,8 miljardit eurot, et luua erakorraline usaldusfond stabiilsuse tagamiseks ja ebaseadusliku rände algpõhjustega tegelemiseks Aafrikas. Oleme võtnud kohustuse asustada järgmise aasta jooksul ümber üle 22 000 väljastpoolt Euroopat pärit inimese, et olla solidaarsed oma naabritega. Mõni liikmesriik on ka eraldi teatanud võetud kahepoolsetest ümberasustamiskohustustest. Euroopa tegevus viimaste kuude jooksul on olnud otsustava tähtsusega, ent praeguses pagulaskriisis on vaja tegutseda veelgi ulatuslikumalt ja kiiremini. Kriisi püsivaks lahendamiseks on vaja muuta liidu rändepoliitikat, et tagada hästi kindlustatud piirid, õiglased menetlused ning probleeme ennetav süsteem.

Võetud põhimeetmed Euroopa rände tegevuskava raames on juba võetud järgmised meetmed: on kolmekordistatud vahendeid, et tagada kohalolu merel FRONTEXi ühisoperatsioonide Poseidoni ja Tritoni kaudu; on kahekordistatud enim mõjutatud liikmesriikide jaoks ettenähtud hädaabirahastust; inimkaubitsejate vastu võitlemise meetmete abil on tehtud lõpp laevadega varustamisele: augustis 2015 Vahemere keskosa ületanud inimeste arv vähenes uuesti 2014. aasta tasemele; pärast kokkulepet, et sel aastal paigutatakse ümber 160 000 inimest, kes ELis juba viibivad ja vajavad rahvusvahelist kaitset, on võimalik kiiresti tegutsema hakata; käimas on koostöö ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga, et asustada liikmesriikidesse ümber 22 000 põgenikku, kes viibivad praegu veel väljaspool ELi. III. Järgmise kuue kuu prioriteetsed meetmed Kõige tungivam on vajadus toetada neid liikmesriike, kes peavad oma territooriumil toime tulema erakordselt suure arvu pagulastega. See nõuab tegutsemist nii ELis kui ka sellest väljaspool. ELis on vaja toetada probleemi käes enim kannatavaid liikmesriike ning kohaldada asjakohaseid menetlusi, toetada neid rahaliselt ja tehniliselt, aidata vähendada nende koormust erapooletu ümberpaigutamismehhanismi abil ja tugevdada ühiselt piiri. EList väljaspool on vaja luua tingimused, et pagulased saaksid jääda oma kodu lähedale. Selleks tuleb tugevdada partnerlussuhteid naaberriikidega, tagades ajutise kaitse, luues põhilised transiitriigid ning tagades ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti, Maailma Toiduprogrammi ja muude asjakohaste ametkondade rahastamise, samuti tuleb tõhustada võitlust inimsmugeldajate ja -kaubitsejatega ning suurendada diplomaatilist kohalolu sellistes kriisikolletes nagu Süüria. III.1 Operatiivmeetmed Mõned päevad tagasi lepiti Ülemkogul kokku ümberpaigutamispoliitikas, mille kohaselt paigutatakse ümber 160 000 inimest, kes vajavad rahvusvahelist kaitset. Selle poliitika keskne eesmärk on toetada abi vajavaid liikmesriike. Niimoodi on võimalik märkimisväärselt, ehkki üksnes osaliselt, vähendada survet enim mõjutatud liikmesriikidele. Kõikide liikmesriikide esmane ülesanne on nüüd ümberpaigutamise eesmärgil kindlaks määrata riigisisesed kontaktpunktid, et konkreetsesse liikmesriiki ümberpaigutamist taotlevad isikud oleks võimalik tõrgeteta kindlaks teha ja edasi suunata. Selleks et tagada pagulaste püsimine ümberpaigutuskohas, peavad liikmesriigid investeerima edasiliikumist ärahoidvatesse õigusnormidesse. Kõige kiiremat praktilist abi saadakse kriisikolletes töötavatelt rände haldamise tugirühmadelt. Tugirühmadel on vahetu mõju ahela kõige olulisemates lülides – kui saabujate arv on enim mõjutatud riikidele tulemuslikuks haldamiseks liiga suur. ELi ametite ja teiste ELi liikmesriikide töötajad aitavad tuvastada ELi rändajate isiku, kontrollida nende tausta ja nad registreerida. Tegemist on esimese sammuga abivajajate edasise tuleviku kindlustamisel ja võimalusega varakult kindlaks teha inimesed, kes tuleks kodumaale tagasi saata. Tänu meetmetesse kaasatud ELi ametite võrgustikule on võimalik ka edendada koostööd rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastases võitluses ning selgitada välja kahtlusalused ja aidata alustada uusi uurimisi. Tugirühmad saavad töötada üksnes koos liikmesriikide ametiasutustega. Üksnes liikmesriikide ametkonnad suudavad luua (ELi rahaliste vahendite toel) ja hallata hästi toimivaid vastuvõtutaristuid, anda juhiseid põhilistele asjaosalistele, näiteks kohalikele omavalitsustele, sotsiaalteenistustele, õiguskaitseasutustele ja vastuvõtukohtade juhatajatele, ning pidada kõigi nendega sidet. Frontex, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet (EASO), Euroopa Politseiamet (Europol) ja Euroopa Õigusalase Koostöö Üksus (Eurojust) abistavad valdkondlike ekspertteadmistega, hõlbustavad otsest teabevahetust liikmesriikide vahel ja etendavad konkreetset rolli inimeste tagasisaatmise koordineerimises. Itaalia ja Kreeka peavad nüüd esimese asjana töötama lõplikult välja ümberpaigutamiskavad kriisikolletes töötavate tugirühmade jaoks ja hakkama neid rakendama ning tagama nõuetekohase vastuvõtutaristu. Lisaks eespool loetletule moodustavad operatiivtoetuse ühe olulise osa Frontexi ühisoperatsioonid Triton ja Poseidon. See on hea näide liikmesriikide solidaarsusest, mida on vaja veelgi süvendada ja tõhustada. Selleks peaksid liikmesriigid kiiresti ja aktiivselt reageerima Frontexi taotlustele saada lisavarustust ja eksperte. Liikmesriikide käsutuses on mitmeid selleks sobivaid vahendeid, mida seni ei ole täielikult veel ära kasutatud. ELi kodanikukaitse mehhanismi saab kasutada liikmesriik, kelle arvates käib kriisiga toimetulek talle üle jõu. Seda vahendit on võimalik kasutada mitmesugust liiki mitterahalise abi andmiseks, nt abimeeskondade ja varustuse, eluaseme, meditsiinitarvete ja muude toiduks mittekasutatavad toodete, aga ka oskusteabe näol. Osalevad liikmesriigid annavad abi ning komisjon võib kaasrahastada hädaabivahendite ja ekspertide saatmist kõnealusesse riiki. 2015. aastal on ELi kodanikukaitse mehhanismi kasutatud kahel korral Ungari ja ühel korral Serbia abistamiseks, et lahendada pagulaste ja rändajate ennenägematult suurest sissevoolust tulenevat pakilist olukorda. Liikmesriigid võivad taotleda piirivalve kiirreageerimisrühma (RABIT) rakendamist vahetu piirikaitsetoetuse osutamiseks kiireloomulise või erakorralise rändesurve korral (vt III lisa). Mehhanism annab piiratud aja jooksul operatiivset abi. Frontex rahastab ja saadab välja liikmesriikidelt saadud tehnilisi ja inimressursse. Seda mehhanismi on kasutatud üksnes korra Kreekas 2010. aastal, kui Kreeka-Türgi piirile hakkas saabuma üha rohkem inimesi. Operatsiooni käigus abistas ligikaudu 200 hea väljaõppe saanud välisohvitseri 26 liikmesriigist oma Kreeka kolleege piirialade kontrollimisel ja kinnipeetud ebaseaduslike sisserändajate isiku kindlakstegemisel. Tänu edukale operatsioonile olukord Kreeka-Türgi piiril stabiliseerus ja sisserändajate arv vähenes võrreldes 2010. aastaga. Viimastel nädalatel on mõned liikmesriigid võtnud teemaks piirikontrolli ajutise taaskehtestamise Schengeni piirieeskirjade alusel. Erandlikes kriisiolukordades on see õigustatud, kuid see võib olla üksnes lühiajaline meede seni, kuni olukord on stabiliseerunud. Seda tuleks vaadelda hädasignaalina, millele peaksid kõik reageerima, et võimalikult kiiresti taastada tavapärane rändehaldus. Kui neid meetmeid peaks pikendatama või taotletama täiendavaid meetmeid, võtab komisjon selles suhtes Schengeni piirieeskirjade alusel ametliku seisukoha. Tänu ümberpaigutamiskava täielikule rakendamisele ja kriisikolletes töötatavatele tugirühmadele peaks olema võimalik kaotada piirikontroll tuleval kuul. Samuti peaks EL viivitamata hakkama rakendama diplomaatilise mõjutamise meetmeid, nagu on ette nähtud hiljutises ühisteatises ELi välistegevuse rolli kohta pagulaskriisi lahendamisel Euroopas. Keskseks küsimuseks on tasakaalustatult rõhutada ELi ootusi seoses sellega, missugust toetust oodatakse partneritelt rändeprobleemide lahendamisel, ning samal ajal suurendada ELi toetust nende küsimustes ja tihendada sellekohast koostööd. 11.–12. novembril 2015 Vallettas toimuval rändealasel tippkohtumisel on võimalik näidata, et ELi ja Aafrika partnerite suhetes on rändeküsimused esikohal. EL on juba koos kõikide partnerite ja asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega asunud tippkohtumist põhjalikult ette valmistama. 1,8 miljardi euro suuruse algkapitaliga erakorraline usaldusfond stabiilsuse tagamiseks ja ebaseadusliku rände algpõhjustega tegelemiseks Aafrikas on selge märk ELi panusest selles valdkonnas. See on üks osa kahepoolsest partnerlustegevusest, mille kaudu vähendada Aafrikast pärit sisserändajate tulva ja sundida tagasi minema rahvusvahelise kaitse alla mittekuulujaid. Lääne-Balkani rändeteed käsitleval kõrgetasemelisel konverentsil, mis peaks toimuma üheaegselt justiits- ja siseküsimuste nõukoguga 8. oktoobril 2015, arutatakse, kuidas ühiselt lahendada praegust surveolukorda ja kuidas taastada Lääne-Balkanit läbiva rände haldamise stabiilsus. Rahaliste vahenditega, mida EL annab Lääne-Balkani maadele, rõhutatakse ELi kindlat toetust tohutu ja kiiresti süveneva kriisi käes kannatavatele naabritele. Abistamisel ei piirduta üksnes põgenikele mõeldud humanitaarabiga, vaid püütakse kiiresti luua tõhus rändehaldussüsteem, milles on kesksel kohal inimkaubitsejate vastane võitlus. ELi strateegia ühe osana tuleks edendada uut laadi operatiivkoostööd nii, et ELis väljaarendatud ja kogutud oskusi ja teadmisi jagataks üha enam partneritega väljaspool ELi. Selleks et ühendada ELi õiguskaitsesüsteemid ja rändehaldusteenistused naaberriikide vastavate süsteemide ja teenistustega, sealhulgas tagasisaatmis- ja tagasivõtupoliitika alal, tuleks üha rohkem kasutada selliseid vahendeid nagu ühised eksperdirühmad ning halduskogemuste ja teabe vahetus. Frontexil, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametil, Europolil ja Eurojustil on siin kõigil oma osa.

Põgenikekriis on ülemaailmne probleem ning EL peaks toetama ja soodustama jõupingutusi kogu maailmas. See tähendab tihedat koostööd selliste oluliste rahvusvaheliste organisatsioonidega nagu ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet, ÜRO Arenguprogramm, Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon (IOM) ja Punane Rist. Praegu juba tihendatakse koostööd ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga. Samuti peaks pagulasteema olema esikohal strateegiliste partneritega ja asjaomaste piirkondade asjaosalistega, näiteks Pärsia lahe riikidega, peetavatel aruteludel. Põhimeetmed, mis tuleb ellu viia kuue kuu jooksul Ümberpaigutamiskavade ja kriisikolletes töötavate rände haldamise tugirühmade täielik rakendamine Olemasolevate meetmete ärakasutamine liikmesriikides, st ELi kodanikukaitse mehhanismi käivitamine ja piirivalve kiirreageerimisrühmade kaasamine Schengeni ala normaliseerimine ja sisepiiri ajutise kontrolli kaotamine Diplomaatiliste meetmete ja kolmandate riikidega tehtava koostöö tõhustamine III.2 Eelarvetoetus Rahalist toetust suurendatakse viivitamata. ELi varjupaiga-, rände- ja piirikontrolli valdkonna eelarves ette nähtud hädaabivahendeid on sel aastal juba kahekordistatud 73 miljoni euroni. See on taganud otsese ja kohese toetuse kriisiolukorras (vt IV lisa). Näiteks on Itaalia saanud sel aastal Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist ning Sisejulgeolekufondist erakorralist toetust rohkem kui 19 miljonit eurot ja Kreeka ligikaudu 5 miljonit eurot ning uued taotlused on menetlemisel. Eelmisel nädalal eraldati Ungarile 4 miljonit eurot ja seega on Ungarile sel aastal kokku eraldatud enam kui 5 miljonit eurot. Võttes arvesse mitut muud praegu menetluses olevat taotlust, on asjaomased eelarvevahendid juba ammendatud. Komisjon esitab järgmisel nädalal ettepaneku lisada selle valdkonna 2015. aasta eelarvesse 100 miljonit eurot. See on täienduseks suurele summale (300 miljonit eurot), mis on 2015. aastal eraldatud eelmakseteks rände- ja piirikontrolli mitmeaastase rahastamise raames. Eelmisel nädalal sai Kreeka esimese 33 miljoni euro suuruse osamakse ja Itaalia sai augustis 39,2 miljonit eurot. See tähendab, et vahendid on olemas ja need tehakse kättesaadavaks võimalikult kiiresti, kuid vahendite kiire rakendamine eeldab paljude valitsusasutuste pühendumust ja arukat lähenemist, et saavutada suurim mõju võimalikult lühikese aja jooksul. Näiteks selle asemel, et suurendada tavapärast vastuvõtusuutlikkust, tuleb leida lahendus, et võtta sujuvalt kasutusele olemasolevaid avaliku või erasektori hooneid. ELi ametitel on oluline roll koostöö tagamisel ja olemasolevate erialateadmiste parimal ärakasutamisel. Neilt on hakatud nõudma kohapeal suuremat aktiivsust, kui algselt kavandati. Rändega seotud valdkondades töötavad ELi ametid vajavad suurt rahasüsti. Komisjon esitab järgmisel nädalal ettepaneku suurendada kolme peamise ELi ameti võimekust ja luua 120 täiendavat ametikohta: 60 Frontexis, 30 Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametis ja 30 Europolis. Vahendid täiendavate kulude katmiseks, mis 2015. aastal on 1,3 miljonit eurot, tehakse kättesaadavaks veel 2015. aastal. Kolme asutuse volituste laiendamiseks on vaja kohe lisavahendeid. Komisjonil on kavas teha ettepanek suurendada 2016. aastal rände- ja piirikontrolli valdkonna rahastamist 600 miljoni euro võrra. See oleks lisaks 780 miljonile eurole, mis on kavandatud hädaolukorras ümberasustamise kava jaoks. Tänu sellele täiendavale rahastamisele on võimalik anda abi kriisikolletele, toetada enim mõjutatud liikmesriike, anda rahalist abi liikmesriikidele, kuhu varjupaigataotlejaid ümber asustatakse, ja parandada asutuste tegevussuutlikkust. See võimaldab rändejuhtimise, isikute vastuvõtmise ja tagasisaatmise ning piirikontrolliküsimustes kiiresti reageerida. Esmatähtis on suunata lisaressursse Süüria kriisi lahendamiseks. Vähene rahastamine on osaliselt otsene põhjus, miks pagulastevoog Vahemere idaosas on suurenenud. Osaliselt on põhjus ka rahastajate väsimine. Kui me soovime tõsiselt aidata enamikul pagulastest jääda oma kodule nii lähedale kui võimalik, tuleb toetust suurendada. ÜRO hinnangul on seoses Süüria kriisiga humanitaarabivajadus 2015. aastal 4 miljardit eurot . Rahuldatud on vaid 38 % rahastamisvajadusest. Selle puudujäägi mõju on tohutu. UNICEF on viimastel kuudel teatanud, et kuni viis miljonit inimest – umbes pooled neist lapsed – on kannatanud veevarustuse katkemise tõttu, mistõttu on haiguste leviku oht suur. EL ja liikmesriigid peaksid võtma endale kohustuse katta vähemalt poole sellest puudujäägist. Maailma Toiduprogramm, Punane Rist, Maailma Terviseorganisatsioon ja muud partnerid on kannatanud alarahastamise käes ja puutunud kokku katkestustega nii toidu tarnimisel kui ka tervishoiuteenuste osutamisel. Enamik ELi liikmesriike on vähendanud oma panust Maailma Toiduprogrammi, mõni liikmesriik on toetamisest täielikult loobunud (vt V lisa). ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti aruande kohaselt on vähendatud 1,6 miljoni inimese toiduabi, vaatamata ELi ja muude toetajate suurtele jõupingutustele ei käi 750 000 last koolis ning rahastamise vähesuse tõttu peavad 70 000 rasedat naist sünnitama ohtlikes tingimustes. Ei ole üllatav, et paljude pagulaste arvates on teekond Euroopasse vähem ohtlik kui paigale jäämine. Komisjon kutsub liikmesriike üles rahastama Maailma Toiduprogrammi kaudu antavat toiduabi 2014. aasta tasemel, et stabiliseerida toiduainete tarnimist Süüria pagulastele. Komisjon suurendab 2015. aastal erakorralise humanitaarabi ja kodanikukaitse vahendeid 200 miljoni euro võrra, et pakkuda ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti, Maailma Toiduprogrammi ja muude asjaomaste organisatsioonide nõudmise korral koheselt vahendeid pagulaste abistamiseks. Kiiresti muutuvas olukorras on paindlikkus olulise tähtsusega. ELi käsutuses olevatest vahenditest on humanitaarabi üks kiiremaid ja paindlikumaid. Võrreldes 2016. aasta eelarveprojektiga on selle valdkonna rahastamist kavas suurendada täiendavalt 300 miljoni euro võrra. Olukorra muutudes on tähtis, et ELi suudaks reageerida valitsusväliste organisatsioonide või ÜRO asutuste taotlustele osutada kohest suunatud abi. Üks tõhusamaid vahendeid Süüria pagulaste toetamiseks on Süüria kriisile reageerimiseks loodud Euroopa Liidu piirkondlik usaldusfond (edaspidi „Madadi fond”, vt VI lisa). EL on eraldanud tegevuse alustamiseks 38 miljonit eurot ning 2015. aastal ja edaspidi on kavas rahastamist suurendada. Itaalia on eraldanud 3 miljonit eurot. Saksamaa on lubanud anda 5 miljonit eurot. ELil on kavas panustada 2015. aasta lõpuks veel 100 miljonit eurot. Seega oleks usaldusfondil ainuüksi esimesel aastal kasutada ligikaudu 150 miljonit eurot. Võttes arvesse kohapealset vajadust ja kavandatud projektide märkimisväärset mahtu, mis ulatub juba 440 miljoni euroni, on aga vaja palju rohkem. Selge ja pikaajaline kohustus usaldusfondi rahastamiseks võiks anda pagulastele ja rahvusvahelisele üldsusele tugeva signaali, et ELi toetusele võib loota. Komisjon teeb järgmisel nädalal ettepaneku suurendada 2015. aastal Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi mahtu 300 miljoni euro võrra, et suurendada Madadi fondi ning abistada kolmandaid riike, kes Süüriast pärit pagulastele peavarju pakuvad. Koos ühinemiseelse abi rahastamisvahendi ümberkorraldamisega võimaldaks see praeguses etapis suurendada usaldusfondi ELi poolset rahastamist rohkem kui 500 miljoni euroni. ELi panusele peaks lisanduma liikmesriikide panus, et fondi maht oleks vähemalt 1 miljard eurot. See kinnitaks maailmale ELi soovi Süüria pagulasi aidata. Kuivõrd Süüriast on aastate jooksul põgenenud miljonid pagulased, on selle võrra suurenenud surve Türgile, Liibanonile ja Jordaaniale. On selge, et algpõhjused on pikaajalised. Poliitiliste segaduste lahendamine on keeruline, kuid me peame oma pingutusi mitmekordistama. EL on teinud tihedat koostööd naabritega, et aidata neil rändeprobleemiga toime tulla. Türgile on juba eraldatud 176 miljonit eurot rändega seotud meetmete jaoks, sealhulgas pagulastele mõeldud otsetoetusteks. Kuna aastatel 2015–2016 on kavas eraldada pagulastega seotud meetmeteks 1 miljard eurot, arutab Euroopa Liit Türgiga ELi rahaliste vahendite jaotamist mitmesugustele meetmetele alates tervishoiuteenuste taristu toetamisest kuni pagulaste laste õpetamiseni nende emakeeles. Suur osa nendest meetmetest saab teoks tänu ELi-poolsele kiirele rahastamisele Madadi fondi kaudu. Samaaegselt osutatud märkimisväärse rahalise toetuse eraldamisega on komisjon algatanud Türgiga põhjaliku rändealase dialoogi, mis hõlmab kõiki aspekte, sealhulgas inimeste registreerimist, tagasivõtmist ja tagasisaatmist, ning milles Türgi peab aktiivsemalt osalema. ELi-Türgi rändeteemalise tegevuskava koostamine tuleks kiiresti lõpule viia.

Serbias ja endises Jugoslaavia Makedoonia vabariigis on väljastpoolt piirkonda pärit kümnete tuhandete pagulaste ootamatu saabumine seadnud taristu tugeva surve alla. Kuigi peamine prioriteet on vältida olukorra kujunemist pikaajaliseks, on selge, et kõnealused riigid vajavad kaht liiki toetust: abi ja nõu rände haldamiseks ja pagulaste toetamise korraldamiseks ning kohest toetust, et tulla toime praegu nende territooriumil viibivate pagulastega. EL on juba eraldanud 78 miljonit eurot, et parandada olukorda vastuvõtukeskustes ja piirikontrolli. Lisaks on alates juulikuust eraldatud veel 1,7 miljonit eurot humanitaarabina. Komisjon valmistab ette täiendavat 17 miljoni euro suurust paketti, sest pagulaste voog läbi Lääne-Balkani lähiajal ilmselt ei vaibu. Rändehalduse struktuursete puuduste kõrvaldamiseks on loodud hädaolukorra usaldusfond stabiilsuse tagamiseks ja ebaseadusliku rände algpõhjustega tegelemiseks Aafrikas. Usaldusfond aitab tegeleda kriisidega Saheli, Tšaadi järve ja Aafrika Sarve piirkonnas ning Põhja-Aafrikas. Selle eesmärk on muuta need piirkonnad stabiilsemaks ja rännet paremini hallata. Ainult kaks ELi liikmesriiki on praeguseks kinnitanud, et nad toetavad fondi ja maksavad omalt poolt lisa ELi panustatud 1,8 miljardile eurole. Liikmesriigid peaksid eraldama vahendeid sama palju kui EL. Rändeteema domineerimine osutab sellele, et EL peab selle valdkonna rahastamist suurendama. Samas saavad raskustes olevad liikmesriigid juba kasutada nii rahalist kui ka tegevusabi. Kui olemasolevaid kavasid on vaja muuta, on liikmeriikidel olemas võimalus reageerida kriisiolukorrale, näiteks rändekriisile. Kiiresti on tarvis suurendada paindlikkust, et mitmeaastase finantsraamistiku nappe rahalisi vahendeid saaks ümber suunata nendesse prioriteetsetesse valdkondadesse. Kuigi struktuurifondide puhul lähtutakse pikaajalisest perspektiivist, saab neid siiski kasutada rändeprobleemide lahendamiseks ja nende kaudu kaasrahastada selliseid integratsioonimeetmeid nagu keeleõpe või olulise tähtsusega taristute (elamuehitus, sotsiaaltaristu) loomine ja vastuvõtukeskuste töö korraldamine hädaolukorras. Rahastamist saab korraldada ka lühiajaliste meetmete kaudu. Näiteks on enim puudust kannatavate isikute jaoks loodud fondi, millele on aastateks 2014–2020 eraldatud 3,8 miljardit eurot, juba kasutatud rändajate ja pagulaste toetamiseks Belgias, Hispaanias ja Rootsis. See võib hõlmata toidu ja rõivaste jagamist riiki saabumisel või varjupaigataotlejate algse integratsiooni toetamist. Olemasolevate kavade muutmine, et võtta arvesse uusi prioriteete, eeldab liikmesriikidelt täielikku pühendumist. Põhimeetmed, mis tuleb ellu viia kuue kuu jooksul Suurendada enim mõjutatud liikmesriikidele 2015. aastal antavat erakorralist abi 100 miljoni euro võrra. Luua 2015. aastal kolmes olulises ELi ametis 120 täiendavat ametikohta. 2016. aastal suurendada enim mõjutatud liikmesriikidele antavat erakorralist rahalist abi ning Frontexi, EASO ja EUROPOLi rahastamist 600 miljoni euro võrra. Taastada Maailma Toiduprogrammi kaudu antava toiduabi rahastamine liikmesriikide poolt 2014. aasta tasemel. Lisaks võetakse pagulaste otsetoetusteks 2015. aastal ELi humanitaarabivahenditest kasutusele 200 miljonit eurot. Suurendada 2016. aastal humanitaarabi 300 miljoni euro võrra, et olla valmis aitama pagulasi selliste põhivajadustega nagu toit ja peavari. Eraldada ELi piirkondlikule usaldusfondile rohkem kui 500 miljonit eurot, millele liikmesriigid lisavad sama palju. Suurendada Türgile põgenikega seotud meetmete jaoks eraldatavate ELi rahaliste vahendite mahtu kuni 1 miljardi euroni. Eraldada 17 miljonit eurot Serbiale ja endisele Jugoslaavia Makedoonia vabariigile. III.3 ELi õiguse rakendamine Euroopa rände tegevuskava põhineb lihtsal põhimõttel aidata rahvusvahelist kaitset vajavaid rändajaid ja saata tagasi need, kellel ei ole õigust viibida ELi territooriumil. Euroopa rändepoliitika rakendamiseks on oluline, et varjupaigataotluste ja ebaseadusliku rände puhul kohaldaksid kõik liikmesriigid täiel määral hiljuti ELi tasandil kokku lepitud ühiseid õigusnorme. Alates 2000. aastate algusest on komisjon esitanud mitu ettepanekut, et luua ühine Euroopa varjupaigasüsteem (vt VII lisa). Parlament ja nõukogu on vastavad õigusaktid üksteise järel jõustanud. Kogu Euroopas kehtivad nüüd ühised normid selle kohta, kuidas varjupaigataotlejaid nende inimväärikust austades vastu võtta ja kuidas varjupaigataotlusi läbi vaadata, samuti on olemas ühised kriteeriumid, mille põhjal sõltumatud õigussüsteemid otsustavad, kas inimesel on õigus rahvusvahelisele kaitsele või mitte. Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tuuma moodustavad viis õigusakti (Dublini määrus, varjupaigamenetluste direktiiv, miinimumnõuete direktiiv, vastuvõtutingimuste direktiiv ja EURODACi määrus sõrmejälgede võtmise kohta). Kõik õigusaktid on väga uued, neist viimane jõustus alles 2015. aasta juulis. ELi õigusaktide rakendamine selles valdkonnas on puudulik. Komisjon on otsustanud kasutada kõiki oma volitusi, et tagada ELi varjupaiga- ja rändeõiguse ülevõtmine ja jõustamine, ning on juba algatanud asjakohaseid rikkumismenetlusi (40 uut otsust rikkumismenetluste kohta) (vt VII lisa). Käesoleva aasta kriisi on süvendanud suutmatus rakendada olemasolevaid õigusakte sellistes valdkondades nagu vastuvõtutingimuste tagamine, sõrmejälgede võtmine ja tagasisaatmine. Erilist tähelepanu tuleb pöörata Kreekale, kus on esmatähtis olukorra normaliseerimine ja Dublini määruse kohase süsteemi taaskäivitamine järgmise kuue kuu jooksul. Kreeka geopoliitilise asendi tõttu on talle viimastel kuudel langenud suur koormus. See on lisandunud Kreeka järjepidevatele probleemidele, mis on seotud ELi õigusest tulenevate kohustuste täitmisega. Euroopa Inimõiguste Kohtu ja Euroopa Kohtu otsuste kohaselt on alates 2011. aastast Dublini määruse kohane rändajate tagasisaatmine Kreekasse peatatud, sest Kreeka varjupaigasüsteemi puuduste tõttu oleks tegemist üksikisiku põhiõiguste rikkumisega. Kreeka peab tagama, et antavat abi kasutataks olukorra tegelikuks parandamiseks kohapeal. Kreeka peab tegema tõsiseid jõupingutusi eelkõige selleks, et: varjupaigataotlejate vastuvõtukeskusesse ja esmase vastuvõtmise teenistusse määrataks ametisse piisavalt personali, et tagada tõhus piirihaldus (sõelumine, isiku tuvastamine, sõrmejälgede võtmine) ja varjupaigamenetlus; teha vajalikud investeeringud segarändevoogude vastuvõtu vajaduste rahuldamiseks. Eelkõige peab Kreeka parandama vastuvõtusuutlikkust, et rahuldada praeguse sisserändevoo vajadusi ja tagada nõuetekohased tingimused neile, kes ootavad ümberasustamist; parandada ELi vahendite kasutamisega seotud menetlusi ja süsteeme; luua tõhus tagasisaatmissüsteem (toetatud vabatahtlik ja sunniviisiline tagasipöördumine).

Põhimeetmed, mis tuleb ellu viia kuue kuu jooksul Varjupaika ja rännet käsitlevate ELi õigusaktide täielik ja kiire rakendamine liikmesriikides. Tavaolukorra taastamine Kreekas ja kõikide vajalike meetmete võtmine, et kuue kuu pärast toimiks taas Dublini süsteemi kohane tagasisaatmine Kreekasse. IV.Edasised seadusandlikud meetmed: vastupidava ja tõhusa süsteemi loomine Lühiajalised meetmed, mis on vajalikud praeguse kriisiga toime tulekuks, ei taga pikaajalist lahendust. Just sel põhjusel on Lissaboni lepinguga ette nähtud luua ühine varjupaigasüsteem. Seega on vaja rakendada ja jõustada meetmeid, milles on juba kokku lepitud, ning lisaks kiirendada tööd ülejäänud aspektide osas, et luua tõeliselt euroopalik süsteem. Eduka rändehalduse saavutamiseks vajalikud poliitikameetmed on omavahel tihedalt seotud. Puudused välispiiride haldamisel survestavad varjupaigasüsteemi. Sisserändajate isiku tuvastamise ja nende registreerimise süsteemi puudused õõnestavad usaldust süsteemi vastu tervikuna. Asjaolu, et rändajaid, kellel ei ole õigust ELis viibida, saadetakse harva tagasi, põhjustab küünilisust varjupaigaküsimustes tehtavate otsuste suhtes. Samuti on viimased nädalad ja kuud osutanud sellele, et võimetus tegeleda rände algpõhjustega ja leevendada väljastpoolt Euroopa Liitu tulevat survet, tekitab ELis suuri pingeid. Seetõttu on vaja võtta meetmeid järgmistes valdkondades: i) Euroopa ühine varjupaigasüsteem on tagatis, et Euroopa täidab oma kohustust aidata inimesi, kes vajavad ajutiselt või alaliselt rahvusvahelist kaitset, ning austab rändajate põhiõigusi. See peab ka edaspidi olema peamine eesmärk, mille poole püüelda. Siiski on käesolev aasta osutanud vajadusele vaadata läbi Dublini määrus ja tagada selle täielik rakendamine. Arukas ja õiglane oleks anda varjupaigataotlejatele õigus töötada. Liikmesriigid, kus rakendatakse praeguste õigusnormide kohaselt lubatud üheksa kuu pikkust perioodi, võiksid anda ümberasustamise raames saabuvatele varjupaigataotlejatele kohe tööloa. Pikale venivad menetlused vähendavad süsteemi usaldusväärsust ja põhjustavad ebakindlust. Loetelu koostamine nendest riikidest, mida EL käsitab varjupaigamenetlustes turvaliste päritoluriikidena (nagu komisjon soovitas Lääne-Balkani riikide ja Türgi puhul), on oluline samm, mis aitab eristada neid, kes kõige rohkem abi vajavad. Osa sellest tööst tuleb ära teha juhuks, kui Euroopa Liidul tuleb taas seista silmitsi sellise erandliku survega nagu käesoleval aastal. Seepärast on komisjon lisaks kahele ettepanekule, milles käsitletakse hädaolukorras ümberasustamist, esitanud ka muudatusettepaneku, et luua mehhanism, mis võimaldaks rahvusvahelist kaitset vajavaid isikuid ümber asustada, kui on tekkinud kriisiolukord, mis seab ohtu Dublini määruse kohaldamise. See ettepanek tuleks vastu võtta nii kiiresti kui võimalik. ii) Süsteemi usaldusväärsust mõjutab osaliselt teadmine, et isikud, kellel ei ole õigust rahvusvahelisele kaitsele, saadetakse tagasi kodumaale. Komisjoni hiljutises tagasisaatmisalases tegevuskavas sätestatud meetmete täielik rakendamine taastaks usalduse ELi tagasisaatmissüsteemi suhtes . Selleks on vaja tegutseda kahel tasandil. ELi tasandil nõuab see paremat teabevahetust, ressursside suurendamist (seda nii ELi kui ka liikmesriigi tasandil), Frontexi rolli suurendamist ning tagasivõtmisega seotud teemade esiletõstmist suhetes kolmandate riikidega. Riigi tasandil on vaja tagada, et õigusnorme rakendatakse tulemuslikult ja et tagasisaatmisotsused saavad täidetud. iii) EL ei saa jääda ükskõikseks liikmesriikide tänaste probleemide suhtes, mis on seotud Euroopa Liidu välispiiride haldamisega. Välispiir on endiselt kõige olulisem lüli stabiilse varjupaiga- ja rändepoliitika tagamisel. Kindel välispiir on see, mis võimaldab loobuda sisepiiride kontrollimisest Schengeni alal ja tagada isikute vaba liikumine. Seega peame välispiiride haldamisel tegema tihedamat koostööd. See eeldab Frontexi tugevdamist ja tema volituste laiendamist ning toimiva Euroopa piiri- ja rannavalve loomist, et kaitsta tõhusamalt ELi välispiire ja suurendada ELi suutlikkust mobiliseerida kriisi korral kiiresti oma vahendeid. iv) Korrastatud ja õiglane rändehaldussüsteem peab võimaldama tegeleda rändajatega enne, kui nad võtavad ette ohtliku teekonna Euroopasse, olenemata sellest, kas tegemist on pagulastega, kellel on õigus rahvusvahelisele kaitsele, rändajatega, kes soovivad osaleda seadusliku rände kavades, või isikutega, kes võtavad riski, et jõuda ELi, ja siis avastavad, et nad saadetaks tagasi kodumaale. Tõhus lähenemisviis peab toetuma Euroopa humanitaarabi andmise traditsioonidele ning ühtsele ja kogu ELi hõlmavale ümberasustamissüsteemile. Tuginedes praeguse süsteemi rakendamisel saadud kogemustele ning Euroopa rände tegevuskavas sätestatule, töötab komisjon välja ettepaneku luua struktuurne süsteem, et tagada ühine ümberasustamiskord pingelise pagulaskriisi ajal. Järjekindel lähenemine ja ELi jõupingutuste koondamine osutab sellele, et EL on võimeline lahendusi leidma. See näitab ka pagulastele, et parimad võimalused tagatakse siis, kui kasutatakse ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti loodud kanaleid. Jõupingutusi tuleb teha selliste meetmete toetamiseks, mis tagaksid menetlusega hõlmatud rändajatele asjakohased tingimused ja nende õiguste täieliku austamise võimalikult kodu lähedal. v) Pikaajaline lähenemisviis peab hõlmama seaduslike rändekanalite avamist. See on osa tõhusast rändehaldussüsteemist ning hädavajalik, kui soovime, et ränne ei oleks mitte lahendamist vajav probleem, vaid hästi hallatud ressurss kiiresti kahaneva rahvaarvuga kontinendi jaoks. Komisjoni põhimeetmed, mis tuleb ellu viia 2016. aasta märtsiks Jõulised meetmed Euroopa piiri- ja rannavalve loomiseks, Frontexi volituste laiendamine (detsember 2015) Seadusliku rände pakett, mis hõlmab sinise kaardi mehhanismi läbivaatamist (märts 2016) Dublini määruse täiendav reformimine (märts 2016) Ettepanek struktuurse ümberasustamissüsteemi loomiseks (märts 2016) Uuendatud inimkaubanduse vastane strateegia (märts 2016) V. Kokkuvõte Alates aasta algusest on Euroopasse saabunud umbes 500 000 inimest ning see suundumus jätkub. Euroopa Komisjon on teinud järjekindlalt ja pidevalt tööd, et Euroopa tegutseks pagulaste ja rände valdkonnas ühiselt. Lühikese aja jooksul on tehtud suuri edusamme. Täna Euroopa Ülemkogu kohtumisel osalenud riigipead ja valitsusjuhid peavad neid jõupingutusi nüüd kodus jätkama ning jõudma kokkuleppele lisatud prioriteetsete meetmete osas ja need viivitamata ellu viima.