SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

2007. aasta novembris jõustunud finantsinstrumentide turgude direktiiv on ELi finantsturgude lõimumise keskne tugisammas. Olles vastu võetud kooskõlas Lamfalussy protsessiga,[1] koosneb see raamdirektiivist (direktiiv 2004/39/EÜ),[2] rakendusdirektiivist (direktiiv 2006/73/EÜ)[3] ning rakendusmäärusest (määrus (EÜ) nr 1287/2006)[4]. Finantsinstrumentide turgude direktiiv loob regulatiivse raamistiku finantsinstrumentidesse investeerimise teenuste osutamiseks (nagu maaklerlus, nõustamine, tehingute sõlmimine, portfellihaldus, väärtpaberite emissiooni tagamine jms) pankade ja investeerimisühingute poolt ning reguleeritud turgude käitamiseks turu korraldajate poolt. Samuti kehtestab see riiklike pädevate asutuste volitused ja kohustused seoses nende tegevustega.

Peamine eesmärk on saavutada ELi finantsturgude täiendav integreerumine, konkurentsivõime ja tõhusus. Konkreetselt võttis see liikmesriikidelt võimaluse nõuda, et kogu finantsinstrumentidega kauplemine peab toimuma teatavatel kindlaksmääratud börsidel, ning võimaldas üleeuroopalist konkurentsi traditsiooniliste börside ja alternatiivsete kauplemiskohtade vahel. Samuti andis see investeerimisühingutele ja pankadele kindlama „välispassi” investeerimisteenuste pakkumiseks üle kogu ELi, kui nad täidavad nii organisatsioonilisi kui aruandlusnõudeid ning investorite kaitseks ette nähtud põhjalikke eeskirju.

Nüüd, kui direktiiv on olnud jõus kolm ja pool aastat, on tulemuseks suurem finantsinstrumentidega kauplemise kohtade vaheline konkurents ning investorite jaoks suurem valik teenuseosutajate ja pakutavate finantsinstrumentide vahel ning neile edusammudele on lisandunud ka tehnoloogiline areng. Tehingukulud on kokkuvõttes vähenenud ning integreeritus on suurenenud[5].

Samas on ilmnenud ka mõned probleemid. Esiteks on konkurentsitihedam maastik tekitanud uusi väljakutseid. Suuremast konkurentsist tulenev kasu ei ole saanud osaks kõigile turuosalistele võrdselt ning see ei ole alati kandunud edasi jae- või hulgikauplejatest lõppinvestoritele. Konkurentsiga kaasnev turu killustatus on muutnud kauplemiskeskkonna ka keerukamaks, eriti kauplemisandmete kogumise osas. Teiseks on turul aset leidnud ja tehnoloogilised muutused jõudnud mitmetest finantsinstrumentide turgude direktiivi sätetest ette. Kauplemiskohtade ja investeerimisühingute ühine huvi läbipaistva ja võrdsete konkurentsitingimuste vastu on sattunud ohtu. Kolmandaks tõi finantskriis esile puudused selliste instrumentide regulatsioonis, mis ei ole aktsiad ja millega kauplevad peamiselt kutselised investorid omavahel. Varasemad arvamused, et sellise kauplemise vallas aitab minimaalne läbipaistvus, järelevalve ja investorite kaitse turu tõhususele rohkem kaasa, ei pea enam paika. Lõpuks tõstab finantsinstrumentide kiire uuendamine ning järjest kasvav keerukus esile kaasajastatud ja kõrgetasemeliste investorite kaitse tähtsuse. Ehkki finantskriisi kogemuste taustal finantsinstrumentide turgude direktiivi põhjalikud eeskirjad ennast suuresti õigustasid, peegeldavad need ikkagi vajadust kindlasihiliste, kuid suurte taotlustega täiustuste järele.

Seepärast kujutab finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamine endast lahutamatut osa reformidest, mille eesmärgiks on luua turvalisem, usaldusväärsem, läbipaistvam ja vastutustundlikum finantssüsteem, mis toimiks pärast finantskriisi majanduse ja ühiskonna kui terviku heaks, ning ühtlasi tagada paremini integreeritud, tõhusam ja konkurentsivõimelisem ELi finantsturg[6]. Samuti on see oluline viis, kuidas aidata kaasa G20[7] võetud kohustuse täitmisele tegelda finantssüsteemi vähem reguleeritud ja enam varjatud osadega ning parandada mitmesuguste turusegmentide ülesehitust, läbipaistvust ja järelevalvet – eriti nende turusegmentide puhul, kus kaubeldakse peamiselt börsiväliste instrumentidega,[8] ning teisalt on see täienduseks ettepanekule börsiväliseid tuletisinstrumente, keskseid vastaspooli ja kauplemisteabehoidlaid käsitleva õigusakti vastuvõtmiseks[9].

Samuti on tarvis sihtparendusi, et parandada kauba tuletisinstrumentide turgude järelevalvet ja läbipaistvust, tagamaks nende toimimine riskide eest kaitsmise ja hindade avalikustamise vahendina, ning võtta arvesse muutusi turu struktuuris ja tehnoloogia arengus, et tagada õiglane konkurents ja turgude tõhusus. Lisaks on vaja konkreetsed muutusi investorite kaitse raamistikus, võttes arvesse kerkivaid ebasoovitavaid käitumismalle, ning turgutada investorite usaldust.

Lõpuks on EL vastavalt de Larosière’i rühma soovitustele ja ECOFINi järeldustele[10] otsustanud viia vajadusel miinimumini erinevate ELi finantsteenuste direktiividega liikmesriikidele antud valikuvabadused. See on ühine niit, mis läbib kõiki valdkondi, mida finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamise raames käsitletakse, ning mis aitab kaasa ühtse eeskirjade kogumi kehtestamisele seoses ELi finantsturgudega, aitab arendada edasi võrdseid konkurentsitingimusi liikmesriikidele ja turuosalistele, tõhustab järelevalvet ja kehtestamist, vähendab turuosaliste kulusid ning parandab ELi finantsturgudele juurdepääsu tingimusi ja tõstab nende üleilmset konkurentsivõimet.

Selle tulemusena on ettepanek finantsinstrumentide turgude direktiivi muutmiseks jagatud kahte ossa. Määruses sätestatakse nõuded, mis puudutavad kauplemise läbipaistvuse andmete avaldamist üldsusele ja tehinguandmete avaldamist pädevatele asutustele, takistuste kõrvaldamist mittediskrimineeriva juurdepääsu tagamiseks arveldussüsteemidele, kohustuslikku tuletisinstrumentidega kauplemist organiseeritud kauplemiskohtades, konkreetseid järelevalvemeetmeid seoses finantsinstrumentidega ja tuletisinstrumentide positsioonidega ning teenuste osutamist kolmanda riigi ühingute poolt, millel ei ole filiaali. Direktiiviga muudetakse konkreetseid nõudeid seoses investeerimisteenuste osutamisega, praeguses direktiivis sätestatud vabastuste kehtivuse ulatust, investeerimisühingutele seatavaid organisatsioonilisi ja äritegevusega seotud nõudeid, kauplemiskohtadele seatavaid organisatsioonilisi nõudeid, andmeteenuste osutajate suhtes kohaldatavaid tegevusloa ja jooksvate kohustuste nõudeid, pädevate asutuste volitusi, sanktsioone ning filiaali kaudu tegutsevate kolmandate riikide ühingute suhtes kohaldatavaid eeskirju.

HUVITATUD OSAPOOLTEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSED JA MÕJU HINDAMISED

Finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamise algatus on kõigi suuremate sidusrühmadega, sealhulgas väärtpaberite reguleerijate, igasuguste turuosaliste, kaasa arvatud emitentide ja jaeinvestoritega, peetud laiahaardelise ja pideva dialoogi ning konsulteerimise tulemus. Selles on võetud arvesse arvamusi, mida väljendati 8. detsembrist 2010 kuni 2. veebruarini 2011 toimunud üldsusega konsulteerimise käigus[11] ja rohket osavõttu leidnud kahepäevase avaliku arutelu ajal, mis toimus 20.–21. septembrini 2010,[12] ning tagasisidet, mis on saadud alates 2009. aasta detsembrist aset leidnud väga mitmesuguste sidusrühmadega peetud arvukatel kohtumistel. Samuti on ettepanekus arvestatud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee (CESR) – praeguse nimega Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) – poolt avaldatud dokumentides ja tehnilistes soovitustes sisalduvate tähelepanekute ja analüüsitulemustega[13].

Lisaks telliti finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamise ettevalmistamiseks kaks uuringut ka välistelt konsultantidelt[14]. Esimene neist, mis telliti PriceWaterhouseCoopersilt 10. veebruaril 2010 ja saadi kätte 13. juulil 2010, keskendus andmete kogumisele toimingute kohta turul ja muudele finantsinstrumentide turgude direktiiviga seotud küsimustele. Teine, mis telliti Europe Economicsilt 21. juulil 2010 pärast avalikku hankemenetlust ning saadi kätte 23. juunil 2011, keskendus erinevate finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamise raames kaalumisele tulevate poliitiliste valikute tasuvusanalüüsile.

Kooskõlas oma „parema reguleerimise poliitikaga”, viis komisjon läbi poliitiliste alternatiivide mõju hindamise. Poliitikavalikuid hinnati erinevate kriteeriumide alusel: turutegevuse läbipaistvus turu reguleerijate ja osaliste vaatevinklist, investorite kaitse ja usaldus, võrdsed konkurentsitingimused ELi kauplemiskohtadele ja kauplemissüsteemidele ning kulutõhusus, s.o ulatus, mil määral nende valikutega on võimalik saavutada taotletavaid eesmärke ja edendada väärtpaberiturgude toimimist kulutõhusal ja efektiivsel viisil. Kokkuvõttes toob finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamine prognoositavalt kaasa ühekordseid nõuetele vastavusse viimise kulusid 512–732 miljonit eurot ning seejärel jooksvaid kulusid 312–586 miljonit eurot. See võrdub vastavalt ühekordsete kulude puhul 0,10–0,15 % ning jooksvate kulude puhul 0,06–0,12 % ELi pangandussektori tegevuskuludest kokku. Seda on tunduvalt vähem kui kulud, mis sunniti peale finantsinstrumentide turgude direktiivi esmakordsel kehtestamisel. Finantsinstrumentide turgude direktiivi esmakordse kehtestamisega seotud ühekordsed kulud olid hinnanguliselt 0,56 % (jae- ja hoiupangad) ja 0,68 % (investeerimispangad) tegevuskulude üldsummast ning jooksvad nõuete täitmise kulud hinnanguliselt 0,11 % (jae- ja hoiupangad) kuni 0,17 % (investeerimispangad) tegevuskuludest kokku.

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Õiguslik alus

Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu (alusleping) artikli 114 lõikel 1, mis loob õigusliku aluse määrusele, millega kehtestatakse ühtsed nõuded, mille eesmärgiks on siseturu toimimine.

Kuna direktiiv käsitleb peamiselt ettevõtete juurdepääsu majandustegevusele, põhinedes aluslepingu artiklil 53, õigustab vajadus ühtse eeskirjade kogumi järele selle kohta, kuidas seda majandustegevust korraldada, teistsuguse õigusliku aluse kasutamist, mis võimaldab määruse väljatöötamist.

Määrus on vajalik konkreetsete otseste pädevuste andmiseks ESMA-le toodetesse sekkumise ja positsioonide haldamise volituste valdkonnas. Kauplemise läbipaistvuse ja tehingutest aruandmise valdkonnas sõltub eeskirjade kohaldamine sageli arvulistest lävedest ja teatavatest identifitseerimiskoodidest. Mis tahes kõrvalekaldumine siseriiklikul tasandil toob kaasa turu moonutusi ja õigusnormide erinevuse ärakasutamist, mis takistab võrdsete konkurentsitingimuste väljakujunemist. Määruse kehtestamine tagab, et need nõuded on investeerimisühingute suhtes otseselt kohaldatavad, ning soodustab võrdsete konkurentsitingimuste kujunemist, välistades lahknevad siseriiklikud nõuded tulenevalt direktiivi ülevõtmisest.

Väljapakutav määrus osutaks samuti sellele, et investeerimisühingud järgivad kõigil ELi turgudel suurel määral ühtesid ja samu eeskirju, mis johtuvad ühtsest õigusraamistikust, mis suurendab õiguskindlust ja lihtsustab märgatavalt erinevates jurisdiktsioonides tegutsevate ühingute tegevust. Samuti võimaldaks määrus ELil rakendada edaspidi mis tahes muutusi märksa kiiremini, sest muudatusi saab kohaldada peaaegu kohe pärast nende vastuvõtmist. See võimaldaks ELil järgida rahvusvaheliselt kokku lepitud rakendamistähtaegu ning pidada sammu oluliste turumuudatustega.

Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele (aluslepingu artikli 5 lõige 3) võib ELi tasandil meetmeid rakendada ainult sel juhul, kui liikmesriigid omaette ei suuda ettenähtud eesmärke piisaval määral saavutada ning kavandatud meetme ulatuse või toime tõttu suudab EL neid saavutada paremini.

Enamikku läbivaatamise käigus käsitletud küsimustest on juba käsitletud praeguses finantsinstrumentide turgude direktiivi õigusraamistikus. Lisaks on finantsturud olemuslikult piiriülesed ning muutumas aina enam piiriüleseks. Tingimused, mille kohaselt ühingud ja korraldajad saavad selles kontekstis konkureerida – olenemata sellest, kas see puudutab tehingueelse või -järgse läbipaistvuse, investorite kaitse või turuosaliste teostatava riskide hindamise ja juhtimise eeskirju –, peavad olema piiriüleselt ühtsed ning praegu moodustavadki need kõik finantsinstrumentide turgude direktiivi tuuma. Praegu on tarvis Euroopa tasandil meetmeid finantsinstrumentide turgude direktiiviga kehtestatud regulatiivse raamistiku uuendamiseks ja muutmiseks, võttes arvesse pärast direktiivi rakendamist finantsturgudel aset leidnud muutusi. Seega toetatakse direktiivi jõustumisega Euroopa finantsturgude ja -teenuste lõimumise ja tõhususe seisukohast juba kaasnenud parendusi asjakohaste muudatustega, et tagada ühtse turu kindla reguleeriva raamistiku eesmärkide saavutamine. Turgude integreerumise tõttu oleks isoleeritud sekkumine riikide poolt tunduvalt vähem tõhus ning tooks kaasa turgude killustumise, mille tulemuseks on õigusnormide erinevuse ärakasutamine ja konkurentsi moonutamine. Näiteks turu läbipaistvuse või investorite kaitse erinev tase liikmesriikide lõikes killustaks turgu, vähendaks likviidsust ja tõhusust ning annaks tulemuseks õigusnormide erinevuse kahjustava ärakasutamise.

Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel (ESMA) peaks samuti olema uute õiguslike ettepanekute rakendamisel oluline roll. Üks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve loomise eesmärke on täiustada veelgi ühtse väärtpaberituru toimimist ning on tarvis uusi liidu tasandi eeskirju, et anda ESMA-le kõik vajalikud volitused.

Ettepanekus arvestatakse kõigiti proportsionaalsuse põhimõttega, soovitades vaid meetmeid, mis on eesmärkide saavutamiseks asjakohased ning minemata selleks vajalikust kaugemale. See on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, võttes arvesse õiget tasakaalu meetmega seonduva avaliku huvi ja selle kulutõhususe vahel. Erinevate osapoolte suhtes kehtestatavad nõuded on hoolikalt piiritletud. Eelkõige on nende nõuete väljatöötamisel olnud alustalaks vajadus saavutada tasakaal investorite kaitse, turgude tõhususe ning majandussektorile tekkivate kulude vahel. Näiteks uute läbipaistvuseeskirjade puhul, mida võidakse kohaldada võlakirjade ja tuletisinstrumentide turu suhtes, toetatakse läbivaadatud eeskirjadega hoolikalt piiritletud korda, milles võetakse arvesse iga varade klassi iseärasusi ning võimalik, et ka tuletisinstrumentide liiki.

Vastavus aluslepingu artiklitele 290 ja 291

23. septembril 2009 võttis komisjon vastu ettepanekud määruste kohta Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA), Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) ning ESMA loomiseks. Sellega seoses soovib komisjon meenutada ELi toimimise lepingu artiklit 290 ja 291 käsitlevaid seisukohti, mida ta väljendas Euroopa järelevalveasutuste asutamise määruste vastuvõtmisel: „Seoses regulatiivsete standardite vastuvõtmisega rõhutab komisjon finantsteenuste sektori ainulaadset iseloomu, mis tuleneb Lamfalussy struktuurist ja mida on tunnustatud selgelt ELi toimimise lepingule lisatud deklaratsioonis nr 39. Siiski on komisjonil tõsiseid kahtlusi, kas tema rollile seatud piirangud delegeeritud õigusaktide ja rakendusmeetmete vastuvõtmisel on kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291.”

Ettepaneku üksikasjalik selgitus

Üldine: võrdsed konkurentsitingimused

Ettepaneku keskseks eesmärgiks on tagada, et kogu organiseeritud kauplemine toimuks reguleeritud kauplemiskohtades: reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes kauplemissüsteemides ja organiseeritud kauplemissüsteemides. Kõigi nende kauplemiskohtade suhtes kohaldatakse samasuguseid tehingueelse ja -järgse läbipaistvuse nõudeid. Samuti on nõuded kauplemiskoha korralduslike aspektide ja turu järelevalve osas kõigi kolme kauplemiskoha puhul peaaegu ühesugused. See tagab võrdsed konkurentsitingimused, kui tegu on funktsionaalselt sarnase, kolmandate osapoolte kauplemishuvide kokkuviimise tegevusega. Tähtis on aga, et läbipaistvuse nõuded piiritletakse eraldi erinevate instrumendiliikide kohta, eelkõige aktsiate, võlakirjade ja tuletisinstrumentide jaoks, ning eri liiki kauplemiste kohta, eelkõige tellimusraamatupõhise ja noteeringupõhise kauplemissüsteemi jaoks.

Platvormi korraldaja on kõigi kolme kauplemissüsteemi puhul neutraalne. Reguleeritud turgudele ja mitmepoolsetele kauplemissüsteemidele on iseloomulik suvatu tehingute sooritamine. See tähendab, et tehingud teostatakse vastavalt eelnevalt kindlaks määratud eeskirjadele. Samuti võistlevad need kauplemissüsteemid selle nimel, et pakkuda juurdepääsu laiale liikmeskonnale, tingimusel et nad järgivad läbipaistvat kogumit kriteeriume.

Erinevalt kahest eelmainitust võib organiseeritud kauplemissüsteemi korraldaja lähtuda tehingu sooritamise viisi üle otsustamisel teatud määral oma suvast. Järelikult on korraldaja vastutav investorite kaitse, tegevuse korralduse ja tehingute parima teostamise nõuete täitmise eest oma platvormi kasutavate klientide ees. Seega, ehkki organiseeritud kauplemissüsteemi nii juurdepääsu kui tehingute sooritamise metoodika eeskirjad peavad olema läbipaistvad ja selged, võimaldavad need korraldajal osutada klientidele teenust, mis on kvalitatiivselt, kui mitte funktsionaalselt teistsugune võrreldes teenustega, mida reguleeritud turud ja mitmepoolsed kauplemissüsteemid osutavad oma liikmetele ja osalistele. Selleks, et tagada kõigi toimuvate tehingute juures organiseeritud kauplemissüsteemi korraldaja neutraalsus ning et kokkuviidud klientide ees olevate kohustuste täitmisel ei saaks teha mööndusi võimaluse tõttu nende pealt teenida, on tarvis keelata organiseeritud kauplemissüsteemi korraldajal kauplemine tema enda omanduses oleva kapitali vastu.

Lõpuks võib organiseeritud kauplemine toimuda ka kliendi korralduste süsteemsete täitjate kaudu. Kliendi korralduste süsteemne täitja võib teostada kliendi tehinguid ka enda omanduses oleva kapitali vastu. Samas ei tohi kliendi korralduste süsteemne täitja viia kolmandate osapoolte ostu- ja müügihuve kokku funktsionaalselt samasugusel viisil kui reguleeritud turud, mitmepoolsed kauplemissüsteemid ja organiseeritud kauplemissüsteemid, ning seetõttu ei ole ta kauplemiskoht. Kohaldatakse parima teostamise ja muid tegevuse korralduse eeskirju ning kliendil on täpselt teada, millal ta kaupleb investeerimisühinguga ja millal kolmandate osapooltega. Kliendi korralduste süsteemsete täitjate suhtes kohaldatakse erilisi tehingueelse läbipaistvuse ja juurdepääsu nõudeid. Taas kord piiritletakse läbipaistvuse nõuded eraldi erinevate instrumendiliikide kohta, eelkõige aktsiate, võlakirjade ja tuletisinstrumentide jaoks, ning neid kohaldatakse kuni teatavate lävedeni. Mis tahes kauplemist oma arvel investeerimisühingu poolt klientidega, sealhulgas teiste investeerimisühingutega, käsitatakse seega börsivälise kauplemisena. Börsiväline kauplemistegevus, mis ei mahu määratluse alla „kliendi korralduste süsteemse täitja tegevus”, mille hõlmavust muudetakse rakendusõigusaktide muudatustega suuremaks, peab olema mittesüsteemne ja ebaregulaarne.

Läbipaistvuseeskirjade laiendamine omakapitaliinstrumentide sarnastele instrumentidele ning kauplemishuvi teadetele (II jaotis, 1. peatükk, artiklid 3–6)

Läbipaistvus on vajalik peamiselt selleks, et tagada investoritele juurdepääs teabele jooksvate kauplemisvõimaluste kohta, lihtsustada hindade kujundamist ning aidata ühingutel osutada oma klientidele parimat tehingute teostamise teenust. Finantsinstrumentide turgude direktiiviga kehtestati nii tehingueelse kui -järgse läbipaistvuse eeskirjad, mida kohaldatakse reguleeritud turgudele kauplemisele lubatud aktsiate suhtes, kaasa arvatud juhul, kui nende aktsiatega kaubeldakse mitmepoolses kauplemissüsteemis või börsiväliselt.

Väljapakutavad sätted laiendavad nende aktsiate suhtes kohaldatavaid läbipaistvuseeskirju esmalt omakapitaliinstrumentide sarnastele instrumentidele, nagu hoidmistunnistused, börsil kaubeldavad fondid, sertifikaadid ja muud sarnased, ettevõtete poolt emiteeritavad finantsinstrumendid. Need instrumendid on aktsiatega sarnased ning seetõttu tuleb nende suhtes kohaldada samasugust läbipaistvuskorda. Samuti hõlmab läbipaistvusnõuete laiendamine kauplemishuvi teateid. See hoiab ära selle, et kauplemishuvi teateid saab kasutada teabe edastamiseks teatud rühmale turuosalistest, jättes teised sellest teabest ilma.

Suurem ühetaolisus erandlike vabastuste kohaldamisel tehingueelse läbipaistvuse suhtes aktsiaturgudel (artikkel 4)

Väljapakutud ettepanekute eesmärgiks on muuta tehingueelse läbipaistvuse suhtes kohaldatavad erandlikud vabastused ühetaolisemaks ja sidusamaks. Selliste erandlike vabastuste kohaldamine kohustuse suhtes avaldada reaalajas jooksvate tellimuste ja noteeringute teavet on endiselt põhjendatud: näiteks väärivad suuremastaabilised operatsioonid erilist kohtlemist, et vältida liiga suurt mõju turule, kui need teostatakse. Samas on tarvis täiustada nende piiritlemist, tegelikku sisu ja ühetaolist kohaldamist. Seepärast pannakse väljapakutud ettepanekutega pädevatele asutustele kohustus teavitada oma turul kasutatavatest erandlikest vabastustest ESMAt ning ESMA avaldab oma seisukoha selle kohta, kas erandlik vabastus on kooskõlas käesoleva määruse ja võimalike tulevaste delegeeritud õigusaktidega kehtestatud nõuetega.

Läbipaistvuseeskirjade laiendamine võlakirjadele, struktureeritud finantstoodetele ja tuletisinstrumentidele (II jaotis, 2. peatükk, artiklid 7–10)

Sätted laiendavad läbipaistvuseeskirjade põhimõtteid, mis on seni olnud kohaldatavad ainult aktsiaturgude suhtes, ka võlakirjadele, struktureeritud finantstoodetele, saastekvootidele ning tuletisinstrumentidele. See laiendamine on õigustatud seoses tõsiasjaga, et praegu ei peeta nende – enamikul juhtudel börsiväliselt kaubeldavate toodete läbipaistvust alati piisavaks.

Ettepanekuga soovitakse sätestada uued nõuded nende instrumendirühmade nii tehingueelsele kui -järgsele läbipaistvusele. Läbipaistvusnõuded saavad olema kõigi kolme kauplemiskoha – reguleeritud turgude, mitmepoolsete kauplemissüsteemide ja organiseeritud kauplemissüsteemide – puhul samad, ehkki need on piiritletud vastavalt kaubeldavatele instrumentidele. Erandlikud vabastused määratakse kindlaks delegeeritud õigusaktidega.

Reguleeritud turgude puhul laienevad läbipaistvuseeskirjad kauplemisele lubatud võlakirjadele, struktureeritud finantstoodetele, saastekvootidele ning tuletisinstrumentidele. Mitmepoolsete ja organiseeritud kauplemissüsteemide puhul laienevad need võlakirjadele ja struktureeritud finantstoodetele, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turul või mille kohta on avaldatud prospekt, ning mitmepoolsetes ja organiseeritud kauplemissüsteemides kaubeldavatele saastekvootidele.

Tehingueelse läbipaistvuse nõuete osas on pädevatel asutustel esmalt võimalik rakendada erandlikku vabastust konkreetset liiki instrumentide puhul, lähtuvalt turumudelist, likviidsusest või muudest olulistest kriteeriumidest. Samuti on neil võimalik rakendada mõnede tehingute läbipaistvusnõuetest vabastamiseks kogumit erinevaid erandlikke vabastusi. Mõlemal juhul – nagu ka aktsiate puhul – peavad pädevad asutused teavitama kavatsetavast erandlike vabastuste kasutamisest ESMAt ning ESMA avaldab oma seisukoha selle kohta, kas erandlik vabastus on kooskõlas õigusnõuetega. Esitamisele kuuluva tehingueelse teabe formaat ja üksikasjalikkuse aste ning nende nõuete suhtes kohaldatavad erandid ja erandlikud vabastused määratakse kindlaks delegeeritud õigusaktides.

Tehingujärgse läbipaistvuse osas jätavad väljapakutud sätted teatud juhtudel võimaluse teabe avaldamise edasilükkamiseks, olenevalt tehingute suurusest ja liigist. Sarnaselt tehingueelse teabega, sätestatakse teabe maht ning selle avaldamise edasilükkamise tingimused delegeeritud õigusaktides.

Kiirem ja tõhusam andmete konsolideerimine (II jaotis, 3. peatükk, artiklid 11 ja 12)

Turuandmete valdkond nende andmete kvaliteedi, formaadi, kulukuse ja konsolideeritavuse mõistes on finantsinstrumentide turgude direktiivi läbipaistvuse, konkurentsivõime ja investorite kaitse keskse põhimõtte järgimise seisukohast võtmelise tähtsusega. Selles valdkonnas tuuakse väljapakutava määruse ja direktiivi sätetega sisse mitmeid põhjapanevaid muudatusi.

Uue määruse sätetega aidatakse kaasa andmetega seotud kulude vähendamisele, paludes kauplemiskohtadel, s.o reguleeritud turgudel, mitmepoolsetel kauplemissüsteemidel ja organiseeritud kauplemissüsteemidel, teha tehingujärgne teave tasuta kättesaadavaks 15 minuti jooksul pärast tehingu teostamist ja esitada tehingueelne ja -järgne teave eraldi ning andes komisjonile võimaluse täpsustada delegeeritud õigusaktidega, mida saab käsitada mõistliku ärilise alusena.

Samuti nõuab käesolev määrus investeerimisühingutelt väljaspool kauplemiskohti sooritatud tehingute avalikustamist tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajate kaudu, keda ennast reguleeritakse direktiiviga. See peaks parandama märkimisväärselt börsivälise kauplemise andmete kvaliteeti ning kokkuvõttes lihtsustama nende konsolideerimist.

Börsivälise kauplemisega tegelevate investeerimisühingute, sealhulgas kliendi korralduste süsteemsete täitjate tegevuse läbipaistvus (III jaotis, artiklid 13–20)

Selleks et säilitada võrdsed konkurentsitingimused, toetada hindade avalikustamist kogu turu ulatuses ja kaitsta jaeinvestoreid, pakutakse välja konkreetsed läbipaistvuseeskirjad investeerimisühingute jaoks, mis tegutsevad kliendi korralduste süsteemse täitjana. Olemasolevad kliendi korralduste süsteemsete täitjate suhtes kohaldatavad läbipaistvuseeskirjad kehtivad aktsiate ja aktsiatega sarnaste instrumentide puhul, samas kui uued sätted kehtestatakse võlakirjade ja struktureeritud finantstoodete jaoks, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turul või mille kohta on avaldatud prospekt, saastekvootide ning tuletisinstrumentide jaoks, mis on kliirimiskõlblikud või on lubatud kauplemisele reguleeritud turul või millega kaubeldakse mitmepoolses või organiseeritud kauplemissüsteemis. Lisaks kehtestatakse aktsiate ja aktsiatega sarnaste instrumentide puhuks minimaalne pakkumise suurus ning nõutakse kahepoolseid pakkumisi. Ettepanekus soovitatakse kehtestada kauplemiskohas kauplemise suhtes kohaldatavate tehingujärgse läbipaistvuse eeskirjadega samased eeskirjad kõigi aktsiate suhtes, sealhulgas aktsiatega sarnaste instrumentide suhtes, ning võlakirjade ja struktureeritud finantstoodete suhtes, mille kohta on avaldatud prospekt, saastekvootide ning tuletisinstrumentide suhtes, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turul või millega kaubeldakse mitmepoolses või organiseeritud kauplemissüsteemis, ning tuletisinstrumentide suhtes, mis on kliirimiskõlblikud või millest on teatatud kauplemisteabehoidlale.

Tehingutega seotud aruandlus (IV jaotis, artiklid 21–23)

Finantsinstrumentide turgude direktiivi kohane tehingutealane aruandlus võimaldab järelevalveasutustel jälgida investeerimisühingute tegevust ja tagada finantsinstrumentide turgude direktiivi nõuete täitmine ning seirata võimalikke kuritarvitusi, mis on sätestatud turu kuritarvitamise direktiiviga. Tehingutest aruandmine on samuti kasulik üldiseks turu jälgimiseks. Väljapakutavad sätted parandavad tehingutega seotud aruandlust mitmest aspektist.

Pädevaid asutusi on vaja teavitada kõigist finantsinstrumentidega teostatud tehingutest, välja arvatud tehingud finantsinstrumentidega, millega ei kaubelda organiseeritult ning mis ei võimalda turu kuritarvitamist ja mida ei ole võimalik kasutada kuritarvituslikel eesmärkidel. Pädevatel asutustel saab olema dokumenteeritud andmetele täielik juurdepääs kõigis tellimuse töötlemise etappides, alates esmasest otsusest tehingu sooritamiseks kuni selle teostamiseni.

Esiteks pannakse muudatuste abil reguleeritud turgudele ning mitmepoolsetele ja organiseeritud kauplemissüsteemidele uus kohustus säilitada tellimuste andmeid järelevalveasutustele kättesaadaval viisil vähemalt viie aasta vältel. See võimaldab pädevatel asutustel jälgida võimalikke turu kuritarvitamise või tellimusraamatu manipuleerimise katseid. Talletatavad andmed peavad sisaldama kogu teavet, mis on ühtlasi nõutav ka teatatud tehingute puhul, eelkõige kliendi ja tehingu teostamise eest vastutavate isikute, näiteks kauplejate või arvutialgoritmide, identifitseerimisandmeid.

Teiseks laiendatakse nüüd tunduvalt tehingutest aruandmise ulatust, mis oli seni kohustuslik vaid finantsinstrumentide puhul, mis olid lubatud kauplemisele reguleeritud turul, kaasa arvatud tehingud selliste instrumentidega väljaspool turgu, ning seega ühtlustatakse see nüüd turu kuritarvitamise tõkestamise eeskirjade ulatusega. Ainsad instrumendid, mis jäävad selle nõude alt välja, on: i) instrumendid, mida ei ole kauplemisele lubatud ning millega ei kaubelda mitmepoolses ega organiseeritud kauplemissüsteemis; ii) instrumendid, mille väärtus ei sõltu kauplemisele lubatud või mitmepoolses või organiseeritud kauplemissüsteemis kaubeldava finantsinstrumendi väärtusest; iii) instrumendid, millega kauplemine ei saa mõjutada instrumenti, mis on kauplemisele lubatud, ja millega ei saa kaubelda mitmepoolses või organiseeritud kauplemissüsteemis.

Kolmandaks parandatakse uute sätetega aruandluse kvaliteeti, võimaldades ühest küljest klientide, kelle nimel investeerimisühing on tehingu teostanud, ning selle teostamise eest vastutavate isikute lihtsamat identifitseerimist ning teisest küljest nõutakse reguleeritud turgudelt, mitmepoolsetelt kauplemissüsteemidelt ja organiseeritud kauplemissüsteemidelt teavitamist nende tehingute üksikasjadest, mis on sooritatud ühingute poolt, kelle suhtes üldisi aruandluskohustusi ei kohaldata. Veelgi enam, pidades silmas kvaliteeti, nõutakse väljapakutud sätetega, et aruandlus peab toimuma pädevate asutuste poolt kooskõlas direktiiviga heaks kiidetud kauplemisteabearuandluse avalikustaja kaudu.

Selleks et tehinguaruannete ja salvestatud tellimuseteabe järgi oleks võimalik identifitseerida klienti ja tehingu teostamise eest vastutavaid isikuid, sealhulgas arvutialgoritmi, peavad investeerimisühingud edastama selle teabe teisele ühingule, kui nad saadavad neile tellimuse. Samuti on neil võimalus tellimusest teatada, nagu see oleks tehing, juhul kui nad ei soovi seda teavet teistele ühingutele edastada.

Neljandaks tuleks kulude kokkuhoiu ja tõhususe eesmärki silmas pidades vältida finantsinstrumentide turgude direktiivi kohast topeltaruandlust tehingute kohta ning hiljuti välja pakutud nõudeid aruandluse kohta kauplemisteabehoidlatele (Euroopa turu infrastruktuuri määrus). Seepärast pannakse kauplemisteabehoidlatele kohustus edastada aruanded pädevatele asutustele.

Lõpuks, juhul kui need muudatused peaksid osutuma kauplemistegevusest ja individuaalsetest positsioonidest täieliku ja tõese ülevaate saamiseks ebapiisavaks, sätestab läbivaatamise klausel, et kaks aastat pärast määruse jõustumist võib komisjon kehtestada meetmeid, mis nõuavad, et investeerimisühingute poolne aruandlus hakkab toimuma otseselt ESMA poolt kindlaks määratud süsteemi alusel.

Kauplemine tuletisinstrumentidega (V jaotis, artiklid 24-27)

Osana praegu tehtavatest märkimisväärsetest jõupingutustest selle nimel, et suurendada stabiilsust ja läbipaistvust ning tõhustada järelevalvet börsiväliste tuletisinstrumentide turgude üle, on G20 kokku leppinud, et standardiseeritud börsiväliste tuletisinstrumentidega kauplemine tuleb üle viia börsidele või võimalusel elektroonilistele kauplemisplatvormidele.

Kooskõlas komisjoni poolt juba välja pakutud nõuetega (Euroopa turu infrastruktuuri määrus), et börsiväliste tuletisinstrumentide keskset arveldust tuleb suurendada, nõuavad käesolevas määruses välja pakutud sätted, et sobilikult välja töötatud tuletisinstrumentidega kauplemine võib toimuda ainult lubatud platvormidel, s.o reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes kauplemissüsteemides või organiseeritud kauplemissüsteemides. See kohustus kehtestatakse nii finantssektori kui ka selle väliste vastaspoolte suhtes, kes ületavad Euroopa turu infrastruktuuri määruses sätestatud arveldusläve. Need sätted teevad komisjonile ning tehniliste standardite kaudu ESMA-le ülesandeks koostada sellise kohustuse kehtestamiseks kõlblike tuletisinstrumentide loetelu, võttes arvesse konkreetsete instrumentide likviidsust.

Mittediskrimineeriv juurdepääs arveldusele (VI jaotis, artiklid 28–30)

Lisaks direktiivi 2004/39/EÜ nõuetele, mis välistavad põhjendamatud kitsendused juurdepääsule tehingujärgsele taristule, nagu keskse vastaspoole ja arveldussüsteemid, on vajalik, et käesolev määrus kõrvaldaks mitmesugused muud ärilised takistused, mida on võimalik kasutada konkurentsi välistamiseks finantsinstrumentide eest arveldamisel. Tõkked võivad kerkida kesksete vastaspoolte poolt, kes ei paku arveldusteenuseid teatavatele kauplemiskohtadele, kauplemiskohtade poolt, kes ei paku andmevoogu võimalikele uutele arveldajatele, või kui arveldajatele või kauplemiskohtadele ei pakuta teavet võrdlusindeksite või indeksite kohta.

Väljapakutud sätted keelavad diskrimineeriva käitumise ning välistavad tõkete seadmise, mis võivad pärssida konkurentsi finantsinstrumentide eest arveldamisel. See suurendab konkurentsi finantsinstrumentide eest arveldamisel, mis omakorda vähendab Euroopa turgudel investeerimis- ja laenamiskulusid, kõrvaldab ebatõhususe ning edendab innovatsiooni.

Toodete ja positsioonide järelevalve (VII jaotis, artiklid 31–35)

Tuginedes nõukogu järeldustele vajaduse kohta tugevdada ELi finantsjärelevalvet (10. juuni 2009), on jõutud laialdasele kokkuleppele, et on tarvis tõhustada järelevalvet ja kehtestamist ning kriisi tekkimise puhuks tuleb anda pädevatele asutustele uued konkreetsed volitused, eelkõige võimalus uurida pakutavaid tooteid ja teenuseid.

Esiteks laiendavad väljapakutud sätted suuresti toodete ja teenuste järelevalvet, andes ühest küljest pädevatele asutustele võimaluse kehtesta ESMA poolt koordineeritavatele finantstoodetele või -teenustele või -tegevustele alalisi keelde ning teiselt poolt andes ESMA-le samuti õiguse tooteid, tegevusi või teenuseid ajutiselt keelata. Selline keeld võib seisneda finantsinstrumentide või teatava tegevuse turuletoomise või müügi keelamises või kitsendamises või teatud tegevust arendavate isikute tegevuse keelamises või kitsendamises. Sätetega kehtestatakse konkreetsed tingimused, millal kumbagi neist keeldudest võib rakendada, mis võib eelkõige juhtuda sel juhul, kui esineb kahtlusi investorite kaitse osas või kui on ohustatud finantsturgude korrektne toimimine või finantssüsteemi stabiilsus.

Teiseks, täiendusena läbivaadatud direktiivis välja pakutud volitustele, millega antakse pädevatele asutustele võimalus positsioone hallata, sealhulgas kehtestada positsioonidele piiranguid, annavad käesolevas määruses välja pakutud sätted ESMA-le võimaluse koordineerida riiklikul tasandil võetud meetmeid. Samuti annavad need ESMA-le konkreetsed õigused hallata või piirata turuosaliste positsioone. Väljapakutud sätetega kehtestatakse konkreetsed tingimused, millal neid õigusi võib rakendada: eelkõige juhul, kui on ohustatud turgude korrektne toimimine või füüsiliste kaupade kättetoimetamise kokkulepped või liidu finantssüsteemi stabiilsus.

Saastekvoodid (artikkel 1)

Erinevalt kauplemisest tuletisinstrumentidega, on ELi saastekvootide (ELS) teisesed hetketurud suures osas reguleerimata. Hetketurgudel on esinenud mitmesuguseid petturlikke tegevusi, mis võivad õõnestada usaldust ELi saastekvootidega kauplemise süsteemi direktiiviga[15] loodud heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS) vastu. Paralleelselt ELi heitkogustega kauplemise süsteemi direktiivis sisalduvate meetmetega ELi saastekvootide registrite süsteemi tugevdamiseks ning ELi saastekvootidega kauplemise konto avamise tingimuste karmistamiseks, tuuakse ettepanekus kogu ELi saastekvootide turu teemavaldkond finantsturgude õigusliku reguleerimise alla. Nii hetke- kui tuletisinstrumentide turud allutataks üheainsa järelevalveasutuse alla. Turgude suhtes kohaldataks finantsinstrumentide turgude direktiivi ja direktiivi 2003/6/EÜ, millega kindlustataks põhjalikult turu turvalisust, sekkumata seejuures selle eesmärki, milleks on endiselt heitkoguste vähendamine. Lisaks tagaks see sidususe ELi saastekvootide tuletisinstrumentide suhtes juba kohaldatavate eeskirjadega ning tooks kaasa suurema turvalisuse, sest pangad ja investeerimisühingud ning üksused, kelle ülesandeks on jälgida turutegevust pettuste, kuritarvituste või rahapesu tuvastamiseks, pühenduksid rohkem võimalike hetkekauplejate kontrollimisele.

Investeerimisteenuste osutamine kolmandate riikide ühingute poolt ilma filiaalita (VIII jaotis, artiklid 36–39)

Ettepanekuga luuakse ühtlustatud raamistik kolmandates riikides asuvatele ühingutele ja turu korraldajatele juurdepääsu võimaldamiseks ELi turgudele, et likvideerida praegune killustatus kolmandate riikide kordade vahel ning tagada võrdsed konkurentsitingimused kõigile ELi territooriumil tegutsevatele finantsteenuste osutajatele. Ettepanekus pakutakse välja kord, mis põhineb kolmandate riikide jurisdiktsioonide samaväärsuse eelhindamisel komisjoni poolt. Kolmandate riikide ühingutel nendest kolmandatest riikidest, mille suhtes on vastu võetud positiivne samaväärsuse otsus, oleks võimalik taotleda luba oma teenuste pakkumiseks liidus. Teenuste pakkumine jaeklientidele eeldaks filiaali loomist; kolmanda riigi ühing peaks hankima tegevusloa filiaali asukoha liikmesriigist ning mõnedes valdkondades (töö korraldus, ärireeglite järgimine, huvide konfliktid, läbipaistvus jms) kohaldataks filiaali suhtes ELi nõudeid. Teenuste osutamisel lubatud vastaspooltele ei oleks filiaali loomine vajalik; kolmandate riikide ühingud saaksid neid osutada, kui nad registreerivad ennast ESMAs. Järelevalvet nende üle teostataks nende koduriigis. Sel juhul oleks tarvis sõlmida asjakohased koostöölepingud kolmandate riikide järelevalveasutuste ja riiklike pädevate asutuste ning ESMA vahel.

MÕJU EELARVELE

Ettepaneku eriline mõju eelarvele on seotud ESMA-le antud ülesandega, nagu täpsustatud käesolevale ettepanekule lisatud õiguslikus finantsselgituses. Konkreetset mõju komisjoni eelarvele on samuti hinnatud käesolevale ettepanekule lisatud finantsselgituses.

Ettepanek mõjutab ühenduse eelarvet.

2011/0296 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse määrust [Euroopa turu infrastruktuuri määrus] börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[16],

võttes arvesse Euroopa andmekaitseinspektori arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

1. Finantskriis tõi esile puudused finantsturgude läbipaistvuses. Seepärast on läbipaistvuse suurendamine üks üksmeelselt toetatavaid põhimõtteid finantssüsteemi tugevdamiseks, nagu kinnitati 2. aprillil 2009 Londonis G20 deklaratsiooniga. Selleks et suurendada läbipaistvust ja parandada finantsinstrumentide siseturu toimimist, tuleks luua uus raamistik, millega kehtestataks ühtsed nõuded finantsinstrumentide turgudel sooritatavate tehingute läbipaistvuse suhtes. Raamistik peaks olema aluseks kõikehõlmavatele eeskirjadele laia valiku finantsinstrumentide kohta. See peaks olema täienduseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/39/EÜ kehtestatud nõuetele aktsiatega seotud korralduste ja tehingute läbipaistvuse osas.

2. Jacques de Larosière’i juhitud kõrgetasemeline ELi finantsjärelevalve eksperdirühm kutsus liitu üles töötama finantsvaldkonna reguleerimiseks välja paremini ühtlustatud õigusnormid. Samuti rõhutas 18.–19. juuni 2009. aasta Euroopa Ülemkogu Euroopa tuleviku järelevalvearhitektuuri kontekstis vajadust kehtestada Euroopa ühtsete eeskirjade kogumik, mis oleks kohaldatav kõigi ühtse turu finantseerimisasutuste suhtes.

3. Seega peaks uute õigusaktide kogum koosnema kahest eraldi õigusaktist: direktiivist ja määrusest. Need kaks õigusakti koos moodustaksid õigusraamistiku, mis oleks aluseks nõuetele, mida kohaldataks investeerimisühingute, reguleeritud turgude ja andmearuandlusteenuste osutajate suhtes. Seepärast tuleks käesolevat määrust lugeda koos direktiiviga. Vajadus kehtestada teatavate nõuete osas kõigi asutuste suhtes ühtne kogum eeskirju ja vältida võimalikku õigusnormide erinevuse ärakasutamist ning tagada turuosalistele suurem õiguskindlus ja vähem regulatiivset keerukust õigustab õigusliku aluse kasutamist, mis võimaldab koostada määrus. Et kõrvaldada kauplemiselt allesjäänud takistused ja olulised konkurentsimoonutused, mis tulenevad erinevustest riikide seadustes, ning et ennetada tulevaste tõenäoliste kauplemise takistuste ja oluliste konkurentsimoonutuste tekkimist, on vaja võtta vastu määrus, milles sätestatakse kõigis liikmesriikides sätestatavad ühtsed eeskirjad. Käesoleva otseselt kohaldatava õigusakti eesmärgiks on aidata kindlalt määratleval viisil kaasa siseturu sujuvale toimimisele ning seetõttu peaks see olema rajatud toimimislepingu artikli 114 sätetele, nagu neid Euroopa Liidu Kohtu väljakujunenud kohtupraktika järgi tõlgendatakse.

4. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/39/EÜ kehtestati eeskirjad reguleeritud turule kauplemisele lubatud aktsiatega kauplemise läbipaistvaks muutmiseks nii tehingueelselt kui ka -järgselt ning reguleeritud turule kauplemisele lubatud finantsinstrumentidega teostatud tehingutest teatamiseks pädevatele asutustele. Seda direktiivi tuleks uuendada, kajastamaks asjakohaselt finantsturgudel aset leidnud muutusi ning kõrvaldades puudused ja täites tühimikud, mis muu hulgas ilmnesid finantsturgude kriisi ajal.

5. Kauplemise suhtes kohaldatavad sätted ning reguleerivad läbipaistvuse nõuded tuleks kehtestada otse kohaldatava seaduse kujul, mida kohaldataks kõigi investeerimisühingute suhtes, kes peaksid järgima ühtseid eeskirju kõigil liidu turgudel, et tagada ühtse reguleeriva raamistiku ühetaoline kohaldamine, tugevdada usaldust kogu liidu turgude läbipaistvuse suhtes, vähendada õigusnormide keerukust ja ühingute kulusid seoses normide täitmisega, eriti finantseerimisasutuste puhul, kes tegutsevad piiriüleselt, ning aidata kaasa konkurentsimoonutuste kõrvaldamisele. Määruse vastuvõtmine, millega tagatakse otse kohaldatavus, on kõige sobivam vahend, et saavutada need reguleerimiseesmärgid ja tagada ühtsed tingimused ja ennetada riiklike nõuete lahknemist direktiivi ülevõtmise tulemusena.

6. Tuleks kehtestada reguleeritud turu ja mitmepoolse kauplemissüsteemi määratlused ning need teineteisega tihedalt ühitada, kajastamaks tõsiasja, et nad väljendavad sama organiseeritud kauplemisfunktsiooni. Neist määratlustest tuleks jätta välja kahepoolsed süsteemid, kus investeerimisühing sõlmib kõik tehingud enda nimel, isegi kui ta on riske mitte võttev vastaspool ostja ja müüja vahel. Mõiste „süsteem” hõlmab kõiki turge, mis koosnevad reeglistikust ja kauplemisplatvormist, kui ka neid, mis tegutsevad üksnes reeglistiku alusel. Reguleeritud turud ja mitmepoolsed kauplemissüsteemid ei ole kohustatud käitama korralduste kokkuviimiseks „tehnilist” süsteemi. Turg, mis koosneb üksnes reeglistikust, mis reguleerib liikmelisuse, instrumentide kauplemisele lubamise, liikmetevahelise kauplemise, aruandluse ja vajaduse korral läbipaistvuskohustusega seotud aspekte, on selle määruse tähenduses reguleeritud turg või mitmepoolne kauplemissüsteem ning nende reeglite alusel sõlmitud tehinguid käsitatakse sõlmituna reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi raames. Mõistet „ostu- ja müügihuvid” tuleb mõista laias tähenduses ning see hõlmab korraldusi, hinnapakkumisi ja huviväljendusi. Nõue, et huvid viiakse kokku süsteemis süsteemi korraldaja loodud suvatute reeglite abil, tähendab, et need tuuakse kokku süsteemi reeglite alusel või süsteemi protokollide või sisemiste toimimisalgoritmide poolt (sealhulgas arvutitarkvarasse kätketud algoritmid). Mõiste „kaalultusõiguseta eeskirjad” tähendab, et need eeskirjad ei jäta mitmepoolset kauplemissüsteemi käitavale investeerimisühingule võimalust oma suva järgi mõjutada, kuidas need huvid üksteise suhtes toimivad. Määratlused nõuavad, et huvid viiakse kokku nõnda, et selle tulemuseks on leping, mis tähendab, et tehingu sõlmimine toimub süsteemi reeglite kohaselt ehk süsteemi protokollide või sisemiste algoritmide vahendusel.

7. Selleks et muuta Euroopa turud läbipaistvamaks ja muuta erinevate kauplemisteenuseid pakkuvate kauplemiskohtade vahelised konkurentsitingimused võrdsemaks, on vaja sisse tuua veel üks uus kategooria – organiseeritud kauplemissüsteem. See uus kategooria määratletakse üldjoontes nõnda, et see peaks hõlmama praegu ja tulevikus kõiki organiseeritud kauplemise korraldamise ja tehingute sõlmimise liike, mis ei kuulu olemasolevate kauplemiskohtade funktsioonide või õiguslikult määratletud iseärasuste raamesse. Seetõttu on tarvis kehtestada asjakohased organisatsioonilised nõuded ja läbipaistvuseeskirjad, mis toetaksid tõhusat hindade avalikustamist. Sellesse uude kategooriasse kuuluvad maaklerite ristumissüsteemid, mida võiks kirjeldada kui investeerimisühingu poolt käitatavaid sisemisi elektroonilisi sobitamissüsteeme, mis täidavad ühtede klientide korraldusi teiste klientide korralduste vastu. Samuti hõlmab uus kategooria süsteeme, kus on lubatud kaubelda kliirimiskõlblike ja piisavalt likviidsete tuletisinstrumentidega. See ei hõlma süsteeme, milles ei toimu tegelikku kauplemise korraldamist ega tehingute sõlmimist, nagu teadetetahvlid, mida kasutatakse ostu- ja müügihuvide reklaamimiseks, muud üksused, mis koguvad või koondavad potentsiaalseid ostu- ja müügihuve, või elektroonilised tehingujärgse kinnitamise teenused.

8. Uus organiseeritud kauplemissüsteemi kategooria täiendab olemasolevaid kauplemiskohtade liike. Kui reguleeritud turgusid ja mitmepoolseid kauplemissüsteeme iseloomustab suvatu tehingute sõlmimine, siis organiseeritud kauplemissüsteemi korraldajal peab olema võimalus oma suva järgi mõjutada, kuidas tehing sõlmitakse. Seetõttu peaks investeerimisühingu või turu korraldaja poolt käitatavas organiseeritud kauplemissüsteemis sõlmitud tehingute juurde kuuluma ärireeglite järgimine ning parima tehingu sõlmimise ja kõrgetasemelise klientide korralduste töötlemise kohustus. Teisalt, kuna organiseeritud kauplemissüsteem kujutab aga endast tõelist kauplemisplatvormi, peaks platvormi korraldaja olema neutraalne. Seepärast ei tohiks organiseeritud kauplemissüsteemi korraldajal olla lubatud sõlmida organiseeritud kauplemissüsteemis tehinguid mitme kolmandast osapoolest ostu- ja müügihuvi vahel, kaasa arvatud klientide korralduste vahel, mis on toodud süsteemi kokku tema enda omanduses oleva kapitali vastu. See välistab ka selle, et organiseeritud kauplemissüsteemi korraldaja tegutseb enda käitatavas organiseeritud kauplemissüsteemis kliendi korralduste süsteemse täitjana.

9. Kogu organiseeritud kauplemine peaks toimuma reguleeritud kauplemiskohtades ning olema täiesti läbipaistev, nii enne kui pärast kauplemist. Seetõttu tuleks läbipaistvusnõudeid kohaldada igat liiki kauplemiskohtade suhtes ning kõigi seal kaubeldavate finantsinstrumentide suhtes.

10. Kauplemine hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide, sarnaste finantsinstrumentide ja aktsiatega, mida ei ole lubatud kauplemisele reguleeritud turule, toimub suures osas samasugusel viisil ning see teenib peaaegu sama majanduslikku eesmärki kui kauplemine aktsiatega, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turule. Seepärast tuleks reguleeritud turgudele kauplemisele lubatud aktsiate suhtes kohaldatavaid läbipaistvussätteid laiendada ka nendele instrumentidele.

11. Ehkki vajadust tehingueelse läbipaistvuse nõuetest erandliku vabastamise korra järele põhimõtteliselt tunnistatakse, et toetada turgude tõhusat toimimist, tuleks tegelikke erandlike vabastuste sätteid seoses aktsiatega, mida praegu kohaldatakse direktiivi 2004/39/EÜ ning 10. augusti 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1287/2006 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ seoses investeerimisühingute registripidamise kohustuse, tehinguaruandluse, turu läbipaistvuse, finantsinstrumentide kauplemisele lubamise ning nimetatud direktiivi jaoks määratletud mõistetega)[17] alusel, põhjalikult uurida, et teha kindlaks nende jätkuv asjakohasus nende ulatuse ja kohaldatavate tingimuste seisukohast. Selleks et tagada tehingueelse läbipaistvuse nõuete täitmisest erandlike vabastuste andmise ühetaoline kohaldamine kauplemise puhul aktsiatega ning lõppkokkuvõttes teatavate turumudelite ning tellimuste liikide ja mahtude korral ka kauplemise puhul muude sarnaste instrumentidega ja mitteomakapitalitoodetega, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) hindama erandliku vabastuse saamiseks esitatavate üksiktaotluste vastavust käesoleva määruse ja tulevaste delegeeritud õigusaktide nõuetele. ESMA peaks andma oma hinnangu arvamuse kujul vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 29. Lisaks peaks ESMA vaatama sobiva tähtaja jooksul läbi juba olemasolevad erandlikud vabastused seoses aktsiatega ning hindama, järgides sedasama menetlust, kas need on endiselt vastavuses käesoleva määruse ning tulevaste delegeeritud õigusaktide eeskirjadega.

12. Finantskriis tõi esile konkreetsed puudused selles valdkonnas, kuidas kauplemisvõimaluste alane teave ja muude finantsinstrumentide kui aktsiate hinnad on turuosalistele kättesaadavad, nimelt selle teabe ajastuse, detailsuse, võrdse juurdepääsu ja usaldusväärsuse osas. Seega tuleks kehtestada tehingueelse ja -järgse läbipaistvuse nõuded, milles oleks arvestatud konkreetset liiki instrumentide, mis ei ole aktsiad, erinevate omaduste ja turustruktuuridega. Selleks et tagada usaldusväärne läbipaistvusraamistik kõigi oluliste instrumentide jaoks, tuleks seda kohaldada võlakirjade ja struktureeritud finantstoodete suhtes, mille kohta on avaldatud prospekt või mis on võetud kauplemisele reguleeritud turul või millega kaubeldakse mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis, tuletisinstrumentide suhtes, millega kaubeldakse või mis on võetud kauplemisele reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes kauplemissüsteemides või organiseeritud kauplemissüsteemides või mida peetakse kõlblikuks keskseks kliirimiseks, ning tehingujärgse läbipaistvuse osas samuti tuletisinstrumentide suhtes, millest on teatatud kauplemisteabehoidlatele. Seega jääksid läbipaistvusnõuete alt välja ainult sellised finantsinstrumendid, millega kaubeldakse ainult börsiväliselt, mida peetakse eriti mittelikviidseks või mis on olemuslikult eriotstarbelised.

13. Selleks et aidata kaasa toodete väärtuse hindamisele ja hindade kujunemise tõhususele, on tarvis juurutada asjakohasel tasemel kauplemisläbipaistvus võlakirjade, struktureeritud finantstoodete ning tuletisinstrumentide turgudel. Struktureeritud finantstoodete hulka tuleks eriti arvata ka varaga tagatud väärtpaberid, nagu määratletud määruse (EÜ) nr 809/2004 artikli 2 lõikes 5, mis hõlmavad muu hulgas tagatud võlakohustusi.

14. Selleks et tagada erinevate kauplemiskohtade puhul ühetaoliselt kohaldatavad tingimused, tuleks kohaldada eri liiki kauplemiskohtade suhtes samu tehingueelse ja tehingujärgse läbipaistvuse nõudeid. Läbipaistvuse nõuded peaksid olema piiritletud eraldi erinevate instrumendiliikide kohta, sealhulgas aktsiate, võlakirjade ja tuletisinstrumentide jaoks, ning eri liiki kauplemiste kohta, sealhulgas tellimusraamatupõhise ja noteeringupõhise kauplemissüsteemi jaoks, kui ka hübriid- ja häälmaaklerluse süsteemi jaoks, ning võtma arvesse siseriikliku turu emissioonimahtu, tehingumahtu ja omadusi.

15. Selleks et tagada, et börsiväliselt toimuv kauplemine ei ohustaks tõhusat hindade avalikustamist ega läbiapaistvaid võrdseid konkurentsitingimusi erinevate kauplemisvahendite puhul, tuleks kohaldada asjakohaseid tehingueelse läbipaistvuse nõudeid investeerimisühingute suhtes, kes kauplevad omal arvel finantsinstrumentidega börsiväliselt, kui nad teevad seda kliendi korralduste süsteemse täitja õigustes seoses aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste finantsinstrumentide ning võlakirjade, struktureeritud finantstoodete ja kliirimiskõlblike tuletisinstrumentidega.

16. Investeerimisühingut, kes täidab kliendi korraldusi enda omanduses oleva kapitali vastu, tuleks käsitada kliendi korralduste süsteemse täitjana, välja arvatud juhul, kui tehinguid teostatakse väljaspool reguleeritud turge, mitmepoolseid kauplemissüsteeme ja organiseeritud kauplemissüsteeme juhuslikult, ajutiselt ja ebaregulaarselt. Kliendi korralduste süsteemne täitja tuleks määratleda kui investeerimisühing, mis tegeleb organiseeritult, sageli ja süsteemselt omal arvel kliendi korralduste täitmisega väljaspool reguleeritud turgu, mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi. Selleks et tagada selle määratluse objektiivne ja tõhus kohaldamine investeerimisühingute suhtes, tuleks tähtsustada mis tahes kahepoolset kauplemist klientidega ning kvantitatiivsed kriteeriumid peaksid täiendama kvalitatiivseid kriteeriume, kui on tegu nende investeerimisühingute kindlaksmääramisega, kes peavad ennast registreerima kliendi korralduste süsteemse täitjana, nagu sätestatud direktiivi 2004/39/EÜ rakendamise komisjoni määruse nr 1287/2006 artiklis 21. Kui organiseeritud kauplemissüsteem on mis tahes süsteem või rakendus, kus mitmed kolmandate osapoolte ostu- ja müügihuvid kohtuvad omavahel ühtses süsteemis, siis kliendi korralduste süsteemsel täitjal ei tohiks olla lubatud kolmandate osapoolte ostu- ja müügihuvisid kokku viia.

17. Kliendi korralduste süsteemsed täitjad võivad otsustada võimaldada oma hinnapakkumistele juurdepääsu üksnes jaeklientidele, üksnes kutselistele klientidele või mõlemale. Neil ei tohiks olla lubatud diskrimineerida kõnealuste kategooriate kliente. Kliendi korralduste süsteemsed täitjad ei ole kohustatud avaldama standardset turumahtu ületavate tehingute kohta kindlaid hinnapakkumisi. Ühegi finantsinstrumentide klassi standardne turumaht ei tohiks olla ühegi samasse klassi kuuluva finantsinstrumendiga võrreldes oluliselt ebaproportsionaalne.

18. Käesoleva määruse eesmärk ei ole nõuda tehingueelse läbipaistvuse reeglite kohaldamist börsiväliste tehingute suhtes, mille tunnusjooneks on nende ühekordsus ja ebakorrapärasus ning mida sooritatakse professionaalsete vastaspooltega ja mis moodustavad osa ärisidemetest, mida omakorda iseloomustavad turu standardmahust suuremad tehingud, ning kui tehinguid sõlmitakse väljaspool süsteeme, mida asjaomane ühing tavaliselt oma äritegevuseks kliendi korralduste süsteemse täitjana kasutab.

19. Turuandmed peaksid olema kasutajatele kergesti ja käepäraselt kättesaadavad võimalikult lahtikirjutatud kujul, võimaldamaks investoritel ja nende vajadusi täitvatel andmeteenuste osutajatel andmelahendusi võimalikult suurel määral kliendi vajadustele vastavalt kohandada. Seepärast tuleks tehingueelse ja -järgse läbipaistvuse andmed teha üldsusele kättesaadavaks „lahtiharutatud” kujul, et vähendada turuosaliste kulusid andmete ostmisel.

20. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta)[18] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta)[19] peaksid olema täielikult kohaldatavad isikuandmete vahetamise, edastamise ja töötlemise suhtes liikmesriikide ja ESMA poolt käesoleva määruse, eriti selle IV jaotise eesmärkidel.

21. Arvestades 25. septembri 2009. aasta G20 Pittsburghi tippkohtumise osapoolte vahel saavutatud kokkulepet viia kauplemine standardiseeritud börsiväliste tuletisinstrumentide lepingutega üle börsidele või võimalusel elektroonilistele kauplemisplatvormidele, tuleks kindlaks määrata ametlik õiguslik menetlus, mis annaks loa finantssektori vastaspoolte ja suurte mittefinantssektori vastaspoolte vaheliseks kauplemiseks kõigi tuletisinstrumentidega, mis on tunnistatud kliirimiskõlblikuks ja mis on piisavalt likviidsed, et nendega oleks võimalik kaubelda mitmesugustes kauplemiskohtades, mille suhtes kohaldatakse võrreldavat regulatsiooni ja mis võimaldavad osalistel kaubelda mitme vastaspoolega. Piisava likviidsuse hindamisel tuleks arvestada turu iseärasustega siseriiklikul tasandil, sealhulgas selliste näitajatega nagu turuosaliste arv ja liik konkreetsel turul, ning tehingute parameetritega, nagu tehingute maht ja sagedus sellel turul.

22. Arvestades 25. septembril 2009. aastal G20 Pittsburghi tippkohtumise osapoolte vahel saavutatud kokkulepet viia ühest küljest kauplemine standardiseeritud börsiväliste tuletisinstrumentide lepingutega üle börsidele või võimaluse korral elektroonilistele kauplemisplatvormidele ning teisest küljest mitmesuguste börsiväliste tuletisinstrumentide suhteliselt väiksemat likviidsust, on asjakohane määrata kindlaks sobiv kogum lubatud kauplemiskohti, kus kauplemine võib sellest kokkuleppest lähtuvalt toimuda. Kõigi lubatud kauplemiskohtade suhtes tuleks kohaldada tugevalt ühtlustatud õigusnõudeid, mis hõlmaksid kauplemiskohtade organisatsioonilisi ja tegevuslikke aspekte, huvide konfliktide leevendamise korda, kogu kauplemistegevuse järelevalvet, finantsinstrumentide lõikes piiritletud tehingueelset ja -järgset läbipaistvust ning võimalust mitmete kolmandate osapoolte kauplemishuvide kokkuviimiseks. Samas tuleks kauplemiskohtade korraldajatele ette näha võimalus korraldada lähtuvalt sellest kokkuleppest omal äranägemisel tehinguid mitmete kolmandate osapoolte vahel, et parandada tehingute teostamise ja likviidsuse tingimusi.

23. Nende tuletisinstrumentide suhtes kehtestatud kohustusliku kauplemiskoha nõue peaks võimaldama tõhusat konkurentsi erinevate lubatud kauplemiskohtade vahel. Seetõttu ei tohiks neil kauplemiskohtadel olla võimalik pretendeerida eksklusiivsetele õigustele mis tahes tuletisinstrumentidele, mille suhtes sellist kohustusliku kauplemiskoha nõuet kohaldatakse, mis välistaks teiste kauplemiskohtade võimaluse selliste instrumentidega kauplemise keskkonda pakkuda. Et tuletisinstrumentidega kauplemise kohtade vaheline konkurents oleks tõhus, on tähtis, et kauplemiskohtadel oleks mittediskrimineeriv ja läbipaistev juurdepääs kesksetele vastaspooltele. Mittediskrimineeriv juurdepääs kesksele vastaspoolele peaks tähendama, et kauplemiskohal on õigus mittediskrimineerivale kohtlemisele selles osas, milliseid tagatise nõudeid tema platvormil kaubeldavate lepingute puhul esitatakse, kuidas toimub majanduslikult samaväärsete lepingute tasaarvestus ning risttagatiste andmine sama keskse vastaspoole poolt kliiritud korreleeruvate lepingutega, ning mittediskrimineerivatele arveldustasudele.

24. Pädevate asutuste volitusi tuleks täiendada selge mehhanismiga, mis võimaldaks neil keelata või piirata mis tahes sellise finantsinstrumendi turundamine, levitamine ja müük, mis tekitab tõsist muret seoses investorite kaitse, finantsturgude korrakohase toimimise ja ausameelsuse või finantssüsteemi kui terviku või mõne selle osa stabiilsusega, ning koos selle mehhanismiga tuleks ESMA-le anda asjakohased koordineerimise ja eriolukordade lahendamise volitused. Õigus neid volitusi rakendada peaks tekkima juhul, kui on täidetud hulk teatavaid konkreetseid tingimusi.

25. Pädevad asutused peaksid teavitama ESMAt kõigist üksikasjadest oma võimalike taotluste kohta positsioonide vähendamiseks seoses tuletisinstrumendi lepingutega, mis tahes ühekordsetest piirangutest ning ex ante positsioonide piirangutest, et parandada koordineeritust ning lähenemist selles osas, kuidas neid volitusi rakendatakse. Peamised andmed pädeva asutuse poolt rakendatavate ex ante positsioonide piirangute kohta tuleks avaldada ESMA veebisaidil.

26. ESMA-l peaks olema võimalik paluda mis tahes isikult teabe esitamist tema positsiooni kohta seoses tuletisinstrumendi lepinguga, paluda selle positsiooni vähendamist ning piirata isikute võimalusi sooritada üksiktehinguid kauba tuletisinstrumentidega. Seejärel peaks ESMA teavitama pädevaid asutusi tema pakutavatest meetmetest ning need meetmed ühtlasi ka avalikustama.

27. Andmed finantsinstrumentidega teostatud tehingute kohta tuleks esitada pädevatele asutustele, mis võimaldaks neil tuvastada ja uurida võimalikke turu kuritarvitamise juhtumeid, jälgida turgude õiglast ja korrakohast toimimist ning investeerimisühingute tegevust. Selline järelevalve hõlmab kõiki instrumente, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turul, mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis, ning kõiki instrumente, mille väärtus sõltub nende instrumentide väärtusest või mõjutab nende instrumentide väärtust. Et vältida tarbetut halduskoormat investeerimisühingutele, tuleks finantsinstrumendid, millega ei kaubelda organiseeritult ja mis ei ole tundlikud turu kuritarvitamise suhtes, jätta aruandluskohuse alt välja.

28. Selleks et tehinguaruanded täidaksid turu jälgimise vahendina oma ülesande, peaks nende põhjal olema võimalik tuvastada nii isik, kes võttis vastu investeerimisotsuse, kui ka isikud, kelle ülesanne oli see täide viia. Pädevatel asutustel on samuti vajalik omada täielikku juurdepääsu dokumenteeritud andmetele kõigis tellimuse töötlemise etappides, alates esmasest otsusest tehingu sooritamiseks kuni selle teostamiseni. Seepärast nõutakse investeerimisühingutelt dokumentide säilitamist kõigi nende tehingute kohta finantsinstrumentidega ning platvormide korraldajatelt nõutakse dokumentide säilitamist kõigi nende süsteemidesse sisestatud korralduste kohta. ESMA peaks koordineerima pädevate asutuste vahelist teabevahetust, tagamaks, et neil oleks juurdepääs kõigile nende järelevalve alla kuuluvate finantsinstrumentidega seotud tehingute ja korralduste dokumentidele, kaasa arvatud nendele, mis on sisestatud platvormide kaudu, mida käitatakse väljaspool nende territooriumi.

29. Sama teabe topelt esitamist tuleks vältida. Määruse [Euroopa turu infrastruktuuri määrus] kohaselt registreeritud või tunnustatud kauplemisteabehoidlale esitatud aruandeid asjakohaste instrumentide kohta, mis sisaldavad kogu tehinguaruandluseks vajalikku teavet, ei oleks vajalik pädevatele asutustele esitada, vaid kauplemisteabehoidla edastaks need ise pädevale asutusele. Määrust [Euroopa turu infrastruktuuri määrus] tuleks vastavalt sellele muuta.

30. Kogu pädevate asutuste vaheline teabevahetus ja -edastamine peab olema kooskõlas isikuandmete edastamise eeskirjadega, nagu sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[20]. Kogu teabevahetus ja -edastamine ESMA poolt peab olema kooskõlas isikuandmete edastamise eeskirjadega, nagu sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta,[21] mis peaks olema täielikult kohaldatav isikuandmete töötlemise suhtes käesoleva määruse eesmärkidel.

31. Määruses [Euroopa turu infrastruktuuri määrus] sätestatakse kriteeriumid, mille põhjal otsustatakse, kas börsiväliste tuletisinstrumentide klasside suhtes tuleks kohaldada kliirimiskohustust. Samuti välistab see konkurentsimoonutused, nõudes kauplemiskohtade jaoks mittediskrimineerivat juurdepääsu börsiväliste tuletisinstrumentide kliirimist pakkuvatele kesksetele vastaspooltele ning börsiväliste tuletisinstrumentide kliirimist pakkuvate kesksete vastaspoolte jaoks mittediskrimineerivat juurdepääsu kauplemiskohtade kauplemise sisendandmetele. Kuna börsivälised tuletisinstrumendid määratletakse tuletisinstrumentide lepingutena, mille täitmine ei toimu reguleeritud turul, on olemas vajadus kehtestada käesoleva määrusega sarnased nõuded reguleeritud turgude suhtes. Kui ESMA on kuulutanud välja, et reguleeritud turgudel kaubeldavate tuletisinstrumentide suhtes kohaldatakse kliirimiskohustust, tuleks seda kohustust kohaldada ka nende suhtes.

32. Lisaks direktiivi 2004/39/EÜ nõuetele, millega välistatakse, et liikmesriigid piiravad põhjendamatult juurdepääsu tehingujärgsele taristule, nagu keskse vastaspoole ja arveldussüsteemid, on vajalik, et käesoleva määrusega kõrvaldaks mitmesugused muud ärilised takistused, mida on võimalik kasutada konkurentsi välistamiseks finantsinstrumentide kliirimisel. Selleks et vältida mis tahes diskrimineerivat käitumist, peaksid kesksed vastaspooled nõustuma kliirima tehinguid, mis on sooritatud erinevates kauplemiskohtades – sel määral, kui need kauplemiskohad vastavad keskse vastaspoole poolt kehtestatud tegevust käsitlevatele ja tehnilistele nõuetele. Juurdepääsu andmisest võiks keelduda ainult juhul, kui teatavad, delegeeritud õigusaktidega kindlaks määratud juurdepääsukriteeriumid ei ole täidetud.

33. Samuti peaksid kauplemiskohad olema kohustatud võimaldama juurdepääsu, sealhulgas kauplemise sisendandmetele, läbipaistval ja mittediskrimineerival viisil neile kesksetele vastaspooltele, kes soovivad kliirida vastavas kauplemiskohas teostatud tehinguid. Litsentseerimist ja juurdepääsu teabele indeksite ja muude võrdlusindeksite kohta, mida kasutatakse finantsinstrumentide väärtuse määramiseks, tuleks samuti võimaldada nii kesksetele vastaspooltele kui teistele kauplemiskohtadele mittediskrimineerival põhimõttel. Tõkete ja diskrimineeriva käitumise kõrvaldamine on mõeldud selleks, et suurendada konkurentsi finantsinstrumentide eest arveldamisel ja nendega kauplemisel, et vähendada liidu turgudel investeerimis- ja laenamiskulusid, kõrvaldada ebatõhusus ning edendada innovatsiooni. Komisjon peaks ka edaspidi tehingujärgse infrastruktuuri arengut tähelepanelikult jälgima ning vajadusel sekkuma, et ennetada konkurentsimoonutuste ilmnemist siseturul.

34. Teenuste osutamise suhtes liidus kolmandate riikide ühingute poolt kohaldatakse siseriiklikke kordasid ja nõudeid. Need korrad on väga erinevad ning ühingul, mis on saanud ühe kohaselt neist tegevusloa, ei ole vabadust osutada teenuseid ega kasutada asutamisõigust teistes liikmesriikides kui see, kus ta on asutatud. On asjakohane kehtestada selles osas ühtne liidu tasandi õigusraamistik. See kord peaks ühtlustama olemasoleva killustatud raamistiku, tagama liitu sisenevatele kolmandate riikide ühingutele kindlustunde ja ühetaolise kohtlemise, tagama, et komisjon on kolmandate riikide õigusliku ja järelevalveraamistiku kohta läbi viinud samaväärsuse hindamise, ning andma investoritele, kes ostavad ELis kolmandate riikide ühingute teenuseid, võrreldaval tasemel kaitse.

35. Teenuste osutamine jaeklientidele peaks alati eeldama filiaali asutamist liidus. Filiaali asutamisel tuleb selleks hankida liidus tegevusluba ning filiaali üle teostatakse liidus järelevalvet. Asjaomase pädeva asutuse ja kolmanda riigi pädeva asutuse vahel peaksid olema sõlmitud asjakohased koostöölepped. Teenuste osutamine ilma filiaalita peaks olema lubatud ainult võrdsetele vastaspooltele. Sellisel juhul peaks ühing ennast registreerima ESMAs ning tema üle teostataks järelevalvet kolmandas riigis. ESMA ja kolmanda riigi pädevate asutuste vahel peaksid olema sõlmitud asjakohased koostöölepped.

36. Käesoleva määruse sätted, mis reguleerivad teenuste osutamist liidus kolmandate riikide ühingute poolt, ei tohiks mõjutada liidus asutatud isikute võimalust osta investeerimisteenuseid kolmanda riigi ühingult nende oma eksklusiivsel algatusel. Juhul kui kolmanda riigi ühing osutab teenuseid liidus asutatud isiku omal eksklusiivsel algatusel, ei peaks neid teenuseid käsitama liidu territooriumil osutatavate teenustena. Juhul kui kolmanda riigi ühing peibutab liidus kliente või potentsiaalseid kliente või reklaamib või propageerib liidus koos kõrvalteenustega investeerimisteenuseid või -tegevust, ei tohiks seda käsitada teenusena, mida osutatakse kliendi omal eksklusiivsel algatusel.

37. Saastekvootide (ELS) teisestel hetketurgudel on esinenud mitmesuguseid petturlikke tegevusi, mis võivad õõnestada usaldust direktiiviga 2003/87/EÜ loodud heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS) vastu, ning rakendatakse meetmeid saastekvootide registrite süsteemi tõhustamiseks ja saastekvootidega kauplemise konto avamise tingimuste karmistamiseks. Selleks et tugevdada nende turgude ausameelsust ja kindlustada nende tõhus toimimine, sealhulgas tagada kauplemistegevuse igakülgne järelevalve, on asjakohane täiendada direktiivi 2003/87/EÜ alusel rakendatud meetmeid, võttes saastekvoodid tervikuna reguleerimisalasse, mis on hõlmatud selle direktiivi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiviga 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta, liigitades need tuletisinstrumentideks.

38. Komisjonil peaks olema õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt aluslepingu artiklile 290. Eelkõige tuleks delegeeritud õigusaktid võtta vastu selleks, et täpsustada konkreetseid üksikasju seoses järgnevaga: mõisted; kauplemise läbipaistvuse nõuete täpsed parameetrid; täpsed tingimused, milliste korral on võimalik anda erandlikke vabastusi tehingueelse läbipaistvuse nõuete täitmisest; tehingujärgse teabe avaldamise edasilükkamise kord; kriteeriumid tehingueelse läbipaistvuse kohustuste kohaldamiseks kliendi korralduste süsteemsete täitjate suhtes; konkreetsed kuludega seotud sätted seoses turuandmete kättesaadavusega; kauplemiskohtade ja kesksete vastaspoolte teineteisele juurdepääsu võimaldamise ja sellest keeldumise kriteeriumid; ning selliste tingimuste täpsem kindlaksmääramine, mille puhul oht investorite kaitsele, finantsturgude korrakohasele toimimisele ja ausameelsusele või liidu finantssüsteemi kui terviku või mõne selle osa stabiilsusele võib olla aluseks meetmete rakendamisele ESMA poolt.

39. Rakendamisvolitusi seoses samaväärsuse otsuse vastuvõtmisega kolmanda riigi õigusliku ja järelevalveraamistiku kohta, selleks et kolmanda riigi ühing saaks osutada liidus teenuseid, tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[22].

40. Ehkki riiklikel pädevatel asutustel on parem positsioon turu muutuste jälgimiseks, on kauplemise läbipaistvuse, tehinguaruandluse, tuletisinstrumentidega kauplemise ning toodetele ja tegevustele seatud keeldudega seonduvate probleemide üldmõju ikkagi võimalik terviklikult tajuda ainult kogu liidu tasandil. Seetõttu on käesoleva määruse eesmärke võimalik paremini saavutada liidu tasandil; liit võib võtta vastu meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei ületata käesoleva määrusega nende eesmärkide saavutamiseks minimaalselt vajalike meetmete piiri.

41. Finantsteenuste tehnilised standardid peaksid tagama teenuste hoiustajate, investorite ja tarbijate adekvaatse kaitse kogu liidu ulatuses. Poliitilisi valikuid mittekätkevate reguleerivate ja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu väljatöötamise ülesanne oleks tõhus ja asjakohane usaldada ESMA-le kui suurt erialast asjatundlikkust evivale organile, kes esitaks need seejärel komisjonile.

42. Komisjon peaks võtma delegeeritud õigusaktidega vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 290 ning määruse (EÜ) nr 1093/2010 artiklitele 10–14 vastu ESMA koostatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, milles käsitletakse lähtuvalt artiklist 23 tehinguaruannete sisu ja erinõudeid, lähtuvalt artiklist 26 likviidsuskriteeriume otsustamiseks, kas tuletisinstrumendi suhtes kohaldatakse organiseeritud kauplemiskohas kauplemise kohustuslikkust, ning lähtuvalt artiklist 36 teavet, mis enda registreerimist taotlev kolmanda riigi ühing peab ESMA-le koos oma taotlusega esitama.

43. Samuti tuleks komisjonile anda õigus võtta rakendusaktidega vastu rakenduslikud tehnilised standardid, kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 291 ning vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15. Rakenduslike tehniliste standardite koostamine nende esitamiseks komisjonile tuleks volitada ESMA-le, kes peaks lähtuvalt artiklist 26 täpsustama, kas tuletisinstrumentide klassiga, mille suhtes kohaldatakse vastavalt määrusele [ ] (Euroopa turu infrastruktuuri määrus) kliirimiskohustust, või selle alamhulgaga tuleks kaubelda ainult organiseeritud kauplemiskohtades.

44. Käesoleva määruse nõuete rakendamine tuleks edasi lükata, et ühitada nende rakendamine uuendatud direktiivi eelmisest versioonist üle kantud eeskirjade rakendamisega ning kehtestada kõik olulised rakendusmeetmed. Seejärel tuleks kogu see õiguspakett rakendada ühest ja samast ajahetkest. Üksnes rakendusmeetmete ettevalmistamise volituste kasutamist ei tohiks edasi lükata, nii et nende rakendusmeetmete koostamiseks ja vastuvõtmiseks vajalikud menetlused võiksid alata niipea kui võimalik.

45. Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ning järgitakse põhimõtteid, mida on tunnustatud eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, eelkõige õigust isikuandmete kaitsele (artikkel 8), ettevõtlusvabadust (artikkel 16), õigust tarbijakaitsele (artikkel 38), õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele (artikkel 47) ning õigust mitte saada süüdi mõistetud ja karistatud sama süüteo eest rohkem kui üks kord (artikkel 50), ja seda tuleb kohaldada kooskõlas nende õiguste ja põhimõtetega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I jaotis

REGULEERIMISESE, -ALA JA MÕISTED

ARTIKKEL 1 REGULEERIMISESE ja-ala

46. Käesoleva määrusega kehtestatakse ühtsed nõuded järgneva kohta:

47. kauplemisandmete avaldamine üldsusele;

48. tehingutest aruandmine pädevatele asutustele;

49. kauplemine tuletisinstrumentidega organiseeritud kauplemiskohtades;

50. mittediskrimineeriv juurdepääs kliirimisele ja mittediskrimineeriv juurdepääs kauplemisele võrdlusindeksitega;

51. pädevate asutuste ja ESMA õigused toodetesse sekkuda ning ESMA õigused seoses positsioonide haldamise ja positsioonidele piirangute seadmisega;

52. investeerimisteenuste või -tegevuse pakkumine kolmandate riikide ühingute poolt ilma filiaalita.

53. Käesolevat määrust kohaldatakse investeerimisühingute suhtes, direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] kohaselt tegevusloa saanud krediidiasutuste suhtes, kui nad osutavad ühte või mitut investeerimisteenust ja/või tegelevad investeerimistegevusega, ning reguleeritud turgude suhtes.

54. Käesoleva määruse V jaotist kohaldatakse samuti kõigi finantssektori vastaspoolte suhtes, nagu määratletud artikli [2 lõikes 6], ning finantssektoriväliste vastaspoolte suhtes, kes kuuluvad määruse [ ] (Euroopa turu infrastruktuuri määrus) artikli [5 lõike 1 punkti b] määratluse alla.

55. Käesoleva määruse VI jaotist kohaldatakse samuti kesksete vastaspoolte suhtes ning isikute suhtes, kes evivad omandiõigusi võrdlusindeksitele.

56. Artikkel 2 Mõisted

57. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

58. „investeerimisühing” – juriidiline isik, kelle püsiv tegevus- või ärivaldkond on ühe või mitme investeerimisteenuse osutamine kolmandatele isikutele ja/või ühe või mitme investeerimistegevuse teostamine kutsetegevusena.

Liikmesriigid võivad kaasata investeerimisühingu mõiste alla ka ettevõtjaid, kes ei ole juriidilised isikud, tingimusel et:

59. nende õiguslik seisund tagab kolmandate isikute huvidele kaitse, mis on samaväärne juriidiliste isikute pakutava kaitsega, ning

60. nende suhtes kohaldatakse samaväärset usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, mis vastab nende õiguslikule vormile.

Ilma et see piiraks muude direktiiviga [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv], käesoleva määrusega ja direktiiviga [uus kapitalinõuete direktiiv] kehtestatud nõuete kohaldamist, võib füüsilist isikut, kes osutab teenuseid, mis hõlmavad kolmandate isikute rahaliste vahendite või vabalt võõrandatavate väärtpaberite valdamist, käsitada investeerimisühinguna käesoleva määruse ja direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] tähenduses siiski ainult juhul, kui ta vastab järgmistele tingimustele:

61. kolmandate isikute omandiõigused instrumentidele ja rahalistele vahenditele peavad olema kaitstud, eriti investeerimisühingu või selle omanike maksejõuetuse korral ning arestimise, tasaarvestuse või mis tahes muu meetme rakendamise korral investeerimisühingu või selle omanike võlausaldajate poolt;

62. investeerimisühingu suhtes peavad kehtima eeskirjad, mis on ette nähtud investeerimisühingu ja selle omanike maksevõimelisuse jälgimiseks;

63. investeerimisühingu majandusaasta aruanded peavad kuuluma auditeerimisele ühe või mitme isiku poolt, kellel on siseriikliku õiguse kohaselt õigus raamatupidamisaruandeid auditeerida;

64. juhul kui investeerimisühingul on ainult üks omanik, peab ta olema õiguslikult ette näinud investorite kaitse juhuks, kui investeerimisühing lõpetab tegevuse seoses tema surma, töövõimetuks muutumise või muu sarnase sündmusega;

65. „krediidiasutus” – krediidiasutus vastavalt direktiivis 2006/48/EÜ esitatud määratlusele;

66. „kliendi korralduste süsteemne täitja” – investeerimisühing, mis tegeleb organiseeritult, sageli ja süsteemselt omal arvel kliendi korralduste täitmisega väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi;

67. „turu korraldaja” – isik või isikud, kes juhib ja/või korraldab reguleeritud turu majandustegevust. Turu korraldajaks võib olla reguleeritud turg ise;

68. „reguleeritud turg” – tegevusluba omav ning regulaarselt ja kooskõlas direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] III jaotisega toimiv turu korraldaja poolt korraldatav ja/või juhitav mitmepoolne süsteem, milles viiakse vastavalt kaalutlusõigust mittevõimaldavatele süsteemi eeskirjadele kokku erinevate kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuvid seoses finantsinstrumentidega, mis on süsteemi eeskirjade ja/või süsteemide kohaselt kauplemisele lubatud, või võimaldatakse nende huvide kokkuviimist selliselt, et kõnealuse kokkuviimise tulemuseks on lepingu sõlmimine;

69. „mitmepoolne kauplemissüsteem” – investeerimisühingu või turu korraldaja poolt korraldatav mitmepoolne süsteem, milles viiakse vastavalt kaalutlusõigust mittevõimaldavatele süsteemi eeskirjadele kokku erinevate kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuvid seoses finantsinstrumentidega selliselt, et kõnealuse kokkuviimise tulemuseks on lepingu sõlmimine, kooskõlas direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] II jaotisega;

70. „organiseeritud kauplemissüsteem” – investeerimisühingu või turu korraldaja poolt korraldatav mis tahes süsteem, mis ei ole reguleeritud turg ega mitmepoolne kauplemissüsteem ning mis võimaldab erinevate kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuvisid seoses finantsinstrumentidega viia süsteemis kokku selliselt, et kõnealuse kokkuviimise tulemuseks on lepingu sõlmimine, kooskõlas direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] II jaotisega;

71. „finantsinstrument” – direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] I lisa C jaos määratletud instrument;

72. „vabalt võõrandatavad väärtpaberid” – need väärtpaberite klassid, mis on kapitaliturul kaubeldavad, välja arvatud maksevahendid, näiteks:

73. äriühingute aktsiad ja muud väärtpaberid, mis on samaväärsed äriühingute, partnerluste või muude üksuste aktsiatega, ning aktsiate hoidmistunnistused;

74. võlakirjad või muus vormis väärtpaberistatud võlad, sealhulgas selliste väärtpaberite hoidmistunnistused;

75. mis tahes muud väärtpaberid, mis annavad õiguse omandada või võõrandada selliseid vabalt võõrandatavaid väärtpabereid või millest tuleneb rahaline arveldus, mille kindlaksmääramise aluseks on vabalt võõrandatavad väärtpaberid, valuutad, intressimäärad või tootlused, kaubad või muud indeksid või näitajad;

76. „hoidmistunnistused” – väärtpaberid, mis on kapitaliturul kaubeldavad ja mis tõendavad välismaise emitendi väärtpaberite omandiõigust, mida on võimalik võtta reguleeritud turule kauplemisele ja millega on võimalik seal kaubelda välismaise emitendi väärtpaberitest sõltumatult;

77. „börsil kaubeldavad fondid” – selliste ühiseks investeerimiseks loodud avatud investeerimiskavade osakud, mis on kapitaliturgudel vabalt kaubeldavad ja mis enamikul juhtudel järgivad teatava indeksi tootlust;

78. „sertifikaadid” – väärtpaberid, mis on kapitaliturul kaubeldavad ning mis juhul, kui emitent investeeringu tagasi maksab, on kõrgema nõudeõiguse järguga kui aktsiad, kuid madalama nõudeõiguse järguga kui tagatiseta võlainstrumendid ja muud sarnased instrumendid;

79. „struktureeritud finantstooted” – väärtpaberid, mis on loodud sellise krediidiriski väärtpaberistamiseks ja ülekandmiseks, mis seostub finantsvarade kogumiga, mis annab väärtpaberi omanikule õiguse saada regulaarselt alusvaraga seotud rahavoost sõltuvaid makseid;

80. „tuletisinstrument” – lõike 9 punktis c määratletud ning direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] I lisa C jao punktides 4−10 osutatud finantsinstrumendid;

81. „kauba tuletisinstrument” – lõike 9 punktis c määratletud finantsinstrumendid, mis on seotud direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] I lisa C jao punktis 10 või direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] I lisa C jao punktides 5, 6, 7 ja 10 nimetatud kauba või alusvaraga;

82. „kauplemishuvi teade” – kauplemissüsteemis ühelt osaliselt teisele olemasoleva kauplemishuvi kohta saadetud sõnum, mis sisaldab kogu vajalikku teavet tehingu sõlmimiseks;

83. „pädev asutus” – iga liikmesriigi poolt kooskõlas direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] artikliga 48 määratud asutus, kui nimetatud direktiivis ei ole sätestatud teisiti;

84. „tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja” – isik, kellel on direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] kohaselt õigus osutada investeerimisühingute nimel kauplemisteabearuannete avaldamise teenust vastavalt käesoleva määruse artiklitele [11 ja 12];

85. „kauplemiskoondteabe pakkuja” – isik, kellel on direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] kohaselt õigus osutada teenust, mis seisneb reguleeritud turgudelt, mitmepoolsetelt kauplemissüsteemidelt, organiseeritud kauplemissüsteemidelt ja tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajatelt käesoleva määruse artiklites [5, 6, 11 ja 12] loetletud finantsinstrumentidega seonduvate kauplemisteabearuannete kokkukogumises ning nende koondamises pidevaks elektrooniliseks, reaalajas jälgitavaks andmevooks, mis pakub iga finantsinstrumendi hinna ja käibe kohta reaalajas teavet;

86. „tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja” – isik, kellel on direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] kohaselt õigus osutada investeerimisühingute nimel pädevatele asutustele või ESMA-le tehingute üksikasjadest teatamise teenust;

87. „juhtorgan” – andmearuandlusteenuse osutaja juhtorgan, mis ühendab endas nii järelevalve- kui ka juhtimisfunktsiooni ning millel on õigus võtta vastu lõplikke otsuseid ja määrata üksuse strateegia, eesmärgid ja üldine suund. Juhtorganisse kuuluvad isikud, kes tegelikult juhivad üksuse majandustegevust;

88. „järelevalvefunktsioon” – juhtorgan, mis täidab järelevalve funktsiooni ehk teisisõnu kontrollib ja jälgib juhtimisotsuste vastuvõtmist;

89. „kõrgem juhtkond” – inimesed, kes täidavad andmearuandlusteenuse osutajas täitevülesandeid ning kellel lasub vastutus ja aruandekohustus igapäevase juhtimise eest;

90. „võrdlusindeks” – mis tahes kommertsindeks või avaldatud arv, mis on arvutatud teatava valemi rakendamise teel ühe või mitme alusvara väärtuse või hindade suhtes, mille järgi määratakse kindlaks finantsinstrumendi alusel väljamaksmisele kuuluv summa;

91. „kauplemiskoht” – mis tahes reguleeritud turg, mitmepoolne kauplemissüsteem või organiseeritud kauplemissüsteem;

92. „keskne vastaspool” – keskne vastaspool vastavalt määruse [ ] (Euroopa turu infrastruktuuri määrus) artikli 2 lõikes 1 esitatud määratlusele;

93. „investeerimisteenused ja -tegevus” – direktiivi [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv] artikli 4 lõike 1 punktis 2 määratletud teenused ja tegevus;

94. „kolmanda riigi finantseerimisasutus” – üksus, mille peakorter asub kolmandas riigis ning mis omab selle kolmanda riigi õigusaktidele vastavat tegevusluba või litsentsi tegelemiseks mis tahes tegevustega, mis on loetletud direktiivis 2006/48/EÜ, direktiivis [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv], direktiivis 2009/138/EÜ, direktiivis 2009/65/EÜ, direktiivis 2003/41/EÜ või direktiivis 2011/61/EL;

95. „energia hulgimüügitooted” – määruse [energiaturu terviklikkuse ja läbipaistvuse määrus] artikli 2 lõikes 4 määratletud lepingud ja tuletisinstrumendid.

96. Lõikes 1 sätestatud mõisted on kohaldatavad ka direktiivis [uus finantsinstrumentide turgude direktiiv].

97. Komisjon võib vastavalt artiklile 41 võtta delegeeritud õigusaktidega vastu meetmeid, milles täpsustatakse teatavaid lõikes 1 sätestatud mõistete tehnilisi elemente, et kohandada neid turu arengusuundasid silmas pidades.

II JAOTIS

KAUPLEMISKOHTADE LÄBIPAISTVUS

1. PEATÜKK

Omakapitaliinstrumentide läbipaistvus

Artikkel 3 Kauplemiskohtade suhtes kohaldatavad tehingueelse läbipaistvuse nõuded aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste finantsinstrumentide osas

98. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad avalikustavad oma süsteemide kaudu reklaamitavate aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste kauplemisele lubatud või mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis kaubeldavate finantsinstrumentide jooksvad ostu- ja müügipakkumiste hinnad ning nende hindadega kauplemisvalmiduse tõsiduse. Seda nõuet kohaldatakse samuti kauplemishuvi teadete suhtes. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad teevad selle teabe üldsusele tavalisel tööajal pidevalt kättesaadavaks.

99. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad tagavad investeerimisühingutele, kes on vastavalt artiklile 13 kohustatud avalikustama oma aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste finantsinstrumentide hinnapakkumised, juurdepääsu oma süsteemidele, mida nad kasutavad esimese lõike kohaseks teabe avalikustamiseks, tehes seda mõistlikel äritingimustel ja kedagi diskrimineerimata.

Artikkel 4 Kohustustest loobumine

100. Pädevad asutused saavad anda reguleeritud turgudele või investeerimisühingutele ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavatele turu korraldajatele lõikes 3 määratletud juhtudel artikli 3 lõikes 1 sätestatud teabe avaldamise kohustusest erandlikke vabastusi, lähtuvalt nende turumudelist ning korralduste liigist ja mahust. Eelkõige on pädevatel asutustel võimalik sellest kohustusest loobuda korralduste puhul, mis on vastavate aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide või muude sarnaste finantsinstrumentide või kõnealuste aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide või muude sarnaste finantsinstrumentide liikide tavalise turumahuga võrreldes suuremahulised.

101. Enne kohustustest erandlikku loobumist vastavalt lõikele 1 teavitavad pädevad asutused ESMAt ja teisi pädevaid asutusi loobumise iga üksiktaotluse rahuldamise kavatsusest ning lisavad selgituse selle toimimise kohta. Loobumise andmise kavatsuse teade tuleb esitada vähemalt kuus kuud enne loobumise kavandatud jõustumist. Kolme kuu jooksul pärast teate kättesaamist esitab ESMA vastavale pädevale asutusele arvamuse, hinnates iga loobumise vastavust lõikes 1 sätestatud ning vastavalt lõike 3 punktidele b ja c vastu võetud delegeeritud õigusaktis täpsustatud nõuetele. Juhul kui see pädev asutus annab loobumise ning mõne teise liikmesriigi pädev asutus sellega ei nõustu, võib see pädev asutus pöörduda selles küsimuses uuesti ESMA poole, kes võib tegutseda kooskõlas talle määruse (EL) nr 1095/2010 artikliga 19 antud volitustele. ESMA jälgib loobumiste rakendamist ning esitab komisjonile kord aastas aruande selle kohta, kuidas neid tegelikkuses rakendatakse.

102. Kooskõlas artikliga 41 kinnitab komisjon delegeeritud õigusaktidega meetmed, täpsustades järgneva:

103. ostu- ja müügipakkumiste vahemik või määratud turutegija hinnapakkumised ja kauplemishuvi tõsidus kõnealuste hindade juures, mis tuleb iga kõnealuse finantsinstrumentide klassi kohta avalikustada;

104. korralduste maht või liik, mille suhtes võidakse iga kõnealuse finantsinstrumentide klassi puhul kohaldada lõike 1 kohaselt loobumist tehingueelse avaldamise kohustusest;

105. turumudel, mille puhul võidakse kohaldada lõike 1 kohast loobumist tehingueelse avaldamise kohustusest, ning eelkõige selle kohustuse kohaldatavus kauplemismeetodite suhtes, mida kasutavad reguleeritud turud, kes sõlmivad tehinguid oma eeskirjade kohaselt väljaspool reguleeritud turgu kehtestatud hindade alusel või perioodiliste oksjonite korras, iga kõnealuste finantsinstrumentide klassi puhul.

106. 4. Pädevate asutuste poolt enne käesoleva määruse jõustumise kuupäeva vastavalt direktiivi 2004/39/EÜ artikli 29 lõikele 2 ja artikli 44 lõikele 2 ning komisjoni määruse (EÜ) nr 1287/2006 artiklitele 18–20 antud loobumised vaatab ESMA läbi [2 aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva]. ESMA esitab asjaomasele pädevale asutusele arvamuse, hinnates selles iga loobumise jätkuvat vastavust käesoleva direktiivi ja käesoleval direktiivil põhineva mis tahes delegeeritud õigusakti nõuetele.

Artikkel 5 Kauplemiskohtade suhtes kohaldatavad tehingujärgse läbipaistvuse nõuded aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste finantsinstrumentide osas

107. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad avalikustavad aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste kauplemisele lubatud või mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis kaubeldavate finantsinstrumentide hinnad ja mahud ning nendega sõlmitud tehingute ajad. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad teevad kõigi selliste tehingute üksikasjad avalikuks sedavõrd reaalajas, kui see on tehniliselt võimalik.

108. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad tagavad investeerimisühingutele, kes on vastavalt artiklile 19 kohustatud avalikustama oma aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste finantsinstrumentidega teostatud tehingute üksikasjad, juurdepääsu oma süsteemidele, mida nad kasutavad lõike 1 kohaseks teabe avalikustamiseks, tehes seda mõistlikel äritingimustel ja kedagi diskrimineerimata.

Artikkel 6 Avalikustamise edasilükkamise lubamine

109. Pädevad asutused võivad anda reguleeritud turgudele loa tehingute üksikasjade avaldamise edasilükkamiseks sõltuvalt nende liigist või mahust. Eelkõige võivad pädevad asutused anda loa avaldamise edasilükkamiseks tehingute puhul, mis on vastava aktsia, hoidmistunnistuse, börsil kaubeldava fondi, sertifikaadi või muu sarnase finantsinstrumendi või kõnealuse aktsia, hoidmistunnistuse, börsil kaubeldava fondi, sertifikaadi või muu sarnase finantsinstrumendi klassi tavalise turumahuga võrreldes suuremahulised. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad taotlevad kauplemisteabe avaldamise edasilükkamise kavandatud korra jaoks eelnevalt pädeva asutuse loa ning avalikustavad selle korra selgelt turuosalistele ja üldsusele. ESMA jälgib kauplemisteabe edasilükkamise korra rakendamist ning esitab komisjonile kord aastas aruande selle kohta, kuidas sellist korda tegelikkuses rakendatakse.

110. Kooskõlas artikliga 41 kinnitab komisjon delegeeritud õigusaktidega meetmed, täpsustades järgneva:

111. üksikasjad, mida reguleeritud turud ja investeerimisühingud, sealhulgas mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad kliendi korralduste süsteemsed täitjad, investeerimisühingud ja reguleeritud turud, peavad üldsusele avalikustamisele kuuluvas teabes iga kõnealuse finantsinstrumentide klassi osas täpsustama;

112. tingimused, mille alusel võib anda reguleeritud turule või investeerimisühingule, sealhulgas mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavale kliendi korralduste süsteemsele täitjale või investeerimisühingule või turu korraldajale, loa kauplemisteabe avaldamise edasilükkamiseks, ning kriteeriumid, millest tuleb lähtuda otsustamisel, milliste tehingute puhul on avaldamise edasilükkamine iga kõnealuse finantsinstrumentide klassi puhul lubatud, olenevalt kõnealuste aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide või muude sarnaste finantsinstrumentide mahust või liigist.

2. peatükk

Mitteomakapitaliinstrumentide läbipaistvus

Artikkel 7 Kauplemiskohtade suhtes kohaldatavad tehingueelse läbipaistvuse nõuded võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, saastekvootide ning tuletisinstrumentide osas

113. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad avalikustavad, olenevalt käitatavast kauplemissüsteemist, oma süsteemide kaudu reklaamitavate võlakirjade ja struktureeritud finantstoodete, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turul või mille kohta on avaldatud prospekt, saastekvootide ning kauplemisele lubatud või mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis kaubeldavate tuletisinstrumentide tellimis- ja pakkumishinnad ning nende hindadega kauplemisvalmiduse tõsiduse. Seda nõuet kohaldatakse samuti kauplemishuvi teadete suhtes. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad turu korraldajad teevad selle teabe üldsusele tavalisel tööajal pidevalt kättesaadavaks.

114. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad tagavad investeerimisühingutele, kes on vastavalt artiklile 17 kohustatud avalikustama oma võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, saastekvootide ning tuletisinstrumentide hinnapakkumised, juurdepääsu oma süsteemidele, mida nad kasutavad lõikes 1 osutatud teabe avalikustamiseks, tehes seda mõistlikel äritingimustel ja kedagi diskrimineerimata.

Artikkel 8 Kohustustest loobumine

115. Pädevad asutused saavad anda reguleeritud turgudele ja investeerimisühingutele ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavatele turu korraldajatele artikli 7 lõikes 1 osutatud teabe avalikustamise kohustusest erandliku vabastuse konkreetsete tootekogumite osas, olenevalt turumudelist, tootega kauplemise tegevuse konkreetsetest iseärasustest ja likviidsusest, vastavalt lõikele 4 määratletud juhtudel.

116. Pädevad asutused saavad anda reguleeritud turgudele või investeerimisühingutele ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavatele turu korraldajatele artikli 7 lõikes 1 sätestatud teabe avaldamise kohustusest lõike 4 kohaselt erandlikke vabastusi, lähtuvalt korralduste liigist ja mahust ja kauplemismeetodist. Eelkõige on pädevatel asutustel võimalik anda sellest kohustusest erandlik vabastus korralduste puhul, mis on vastavate võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, saastekvootide või tuletisinstrumentide või kõnealuste võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, saastekvootide või tuletisinstrumentide liikide tavalise turumahuga võrreldes suuremahulised.

117. Enne loobumise andmist vastavalt lõigetele 1 ja 2 teavitavad pädevad asutused ESMAt ja teisi pädevaid asutusi loobumiste andmise kavatsusest ning lisavad selgituse nende toimimise kohta. Loobumise andmise kavatsuse teade tuleb esitada vähemalt kuus kuud enne loobumise kavandatud jõustumist. Kolme kuu jooksul pärast teate kättesaamist esitab ESMA vastavale pädevale asutusele arvamuse, hinnates iga loobumise üksiktaotluse vastavust lõigetes 1 ja 2 sätestatud ning vastavalt lõike 4 punktile b vastu võetud delegeeritud õigusaktis täpsustatud nõuetele. Juhul kui see pädev asutus annab loobumise ning mõne teise liikmesriigi pädev asutus sellega ei nõustu, võib see pädev asutus pöörduda selles küsimuses uuesti ESMA poole, kes võib tegutseda kooskõlas talle määruse (EL) nr 1095/2010 artikliga 19 antud volitustele. ESMA jälgib loobumiste rakendamist ning esitab komisjonile kord aastas aruande selle kohta, kuidas neid tegelikkuses kohaldatakse.

118. Kooskõlas artikliga 41 kinnitab komisjon delegeeritud õigusaktidega meetmed, täpsustades järgneva:

119. tellimuste või pakkumiste vahemik, hinnad ning kauplemishuvi tõsidus nende hindade juures, mis tuleb vastavalt artikli 7 lõikele 1 iga kõnealuse finantsinstrumentide klassi kohta avalikustada;

120. tingimused, millistel võidakse iga kõnealuse finantsinstrumentide klassi puhul kohaldada lõigete 1 ja 2 kohaselt loobumist tehingueelse avaldamise kohustusest, lähtuvalt järgnevast:

i) turumudel;

ii) tootega kauplemise konkreetsed iseärasused;

iii) likviidsusprofiil, sealhulgas turuosaliste arv ja liik konkreetsel turul ja mis tahes muud asjakohased kriteeriumid likviidsuse hindamiseks;

iv) korralduste maht või liik ning finantsinstrumendi väljalaske maht või liik.

121. Pädevate asutuste poolt enne käesoleva määruse jõustumise kuupäeva vastavalt direktiivi 2004/39/EÜ artikli 29 lõikele 2 ja artikli 44 lõikele 2 ning komisjoni määruse (EÜ) nr 1287/2006 artiklitele 18–20 antud loobumised vaatab ESMA läbi [2 aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva]. ESMA esitab asjaomasele pädevale asutusele arvamuse, hinnates selles iga loobumise jätkuvat vastavust käesoleva direktiivi ja käesoleval direktiivil põhineva mis tahes delegeeritud õigusakti nõuetele.

Artikkel 9 Kauplemiskohtade suhtes kohaldatavad tehingujärgse läbipaistvuse nõuded võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, saastekvootide ning tuletisinstrumentide osas

122. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad avalikustavad võlakirjade ja struktureeritud finantstoodete, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turul või mille kohta on avaldatud prospekt, saastekvootide ning kauplemisele lubatud või mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis kaubeldavate tuletisinstrumentide hinnad ja mahud ning nendega sooritatud tehingute ajad. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad teevad kõigi selliste tehingute üksikasjad avalikuks sedavõrd reaalajas, kui see on tehniliselt võimalik.

123. Reguleeritud turud ja investeerimisühingud ning mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi käitavad turu korraldajad tagavad investeerimisühingutele, kes on vastavalt artiklile 20 kohustatud avalikustama oma võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, saastekvootide ning tuletisinstrumentidega sooritatud tehingute üksikasjad, juurdepääsu oma süsteemidele, mida nad kasutavad lõike 1 kohase teabe avalikustamiseks, tehes seda mõistlikel äritingimustel ja kedagi diskrimineerimata.

Artikkel 10 Avalikustami