[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 24.10.2005

KOM(2005) 517 lõplik

.

KOMISJONI ARUANNE

Euroopa Liidu teadusuuringute jatehnoloogiaarenduse 2004. aasta aruanne{SEK(2005) 1326}

KOMISJONI ARUANNE

Euroopa Liidu teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse 2004. aasta aruanne

1. SISSEJUHATUS

Käesolevas aastaaruandes käsitletakse arengut ja tegevust 2004. aasta jooksul. Selle koostamisel on lähtutud Euratomi asutamislepingu artiklist 7,1 Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklist 1732 ning kuuendat raamprogrammi käsitleva otsuse artiklist 4.3

Aruandele on lisatud komisjoni töödokument, mis sisaldab üksikasjalikumat aruannet ja statistikat. Aruande põhiosas käsitletakse 2004. aasta tegevust ja tulemusi ning teaduse ja tehnika arengut Euroopa Liidu liikmesriikides. Statistilised tabelid on esitatud eraldi lisas.

2. ÜHENDUSE TEGEVUS TEADUSUURINGUTE JA TEHNOLOOGIAARENDUSE ALAL

2.1. Kuuenda raamprogrammi elluviimine

Kuuenda raamprogrammi elluviimist on saatnud edu. See käivitati 2002. aastal eelarvega 17,5 miljardit eurot (ajavahemikuks 2002–2006), mida hiljem seoses ELi laienemisega suurendati 19,2 miljardi euroni. Erilist tähelepanu pöörati uute liikmesriikide kaasamisele.

Aastal 2004 laekus ligi 16,000 projektitaotlust enam kui 84,400 osalejaga. Rahastamiseks valiti välja peaaegu 2,000 taotlust (kokku umbes 13,700 osalejaga).

Kokku sõlmiti 2004. aastal peaaegu 2,100 lepingut, mida EÜ toetas kokku üle 4,200 miljoni euroga.

Programmi „Euroopa teadusruumi integreerimine ja tugevdamine“ raames esitati üle 7,300 taotluse, millest rahastamiseks valiti välja peaaegu 1,100 projekti, milles osales üle 11,400 inimese. Enamik neist (umbes 4,200 taotlust) olid seotud kuuenda raamprogrammi seitsme temaatilise eelisvaldkonnaga ja märkimisväärselt paljudel juhtudel taotleti toetust väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid hõlmavatele horisontaalmeetmetele ning rahvusvahelist koostööd toetavatele erimeetmetele.

Kuuenda raamprogrammi uusi poliitika teadusliku toetamise ning uue ja kujunemisjärgus teaduse ja tehnoloogia meetmeid on samuti saatnud edu – rahastamiseks valiti välja üle 120 taotluse.

Programmi „Euroopa teadusruumi struktureerimine“ raames laekus 2004. aastal üle 8,500 taotluse, millest enamik (umbes 7,900) olid seotud inimressursside ja liikuvuse arendamise meetmetega. Rahastamiseks valiti neist välja üle 800, millest 90% käsitlesid inimressursse ja liikuvust; teised rahastatavad projektid olid seotud valdkondade „teadustegevus ja innovatsioon“, „teadustegevuse infrastruktuurid“ ning „teadus ja ühiskond“ meetmetega.

2004. aastal esitatud taotlustest 900 olid seotud uute vahenditega (integreeritud projektid ja pädevusvõrgustikud); rahastamiseks valiti neist välja umbes 150. Integreeritud projektide vallas sõlmiti 165 lepingut ja pädevusvõrgustike vallas 76.

Kuuenda raamprogrammi eriprogrammide töökavasid on korduvalt ajakohastatud. 2004. aasta lõpuks oli Euroopa teadusruumi integreerimise ja tugevdamise programmi ajakohastatud 14 korda, Euroopa teadusruumi struktureerimise programmi 8 korda ja Euratomi tuuma lõhustumise ja tuumasünteesi programmi töökava kaks korda. Iga uuendamisega kaasnevad uued projektikonkursid ning 2004. aasta lõpuks oli kuuenda raamprogrammi raames avaldatud üle 120 konkursikutse.

Professor Marimóni juhitud kõrgetasemeline sõltumatu toimkond alustas kuuenda raamprogrammi vahendite tõhususe hindamist 2003. aasta lõpus. Toimkonna aruanne4 esitati 2004. aasta juuni lõpuks. Uusi vahendeid (pädevusvõrgustikud ja integreeritud projektid) hinnanud toimkond kinnitas nende vahendite eesmärgid, kuid tegi ettepaneku mõne muudatuse kohta nende rakendamisel. Komisjon andis aruandele ametliku vastuse 2004. aasta augusti lõpus ja jätkas parandusmeetmete elluviimist ning uue ratsionaliseerimise ja kiirendamise tegevuskava rakendamist raamprogrammi elluviimise tõhustamiseks.

Kõrgetasemeline toimkond viis dr Ormala juhtimisel läbi ka viie aasta hindamise ajavahemiku 1999–2003 kohta. Toimkond rõhutas raamprogrammide tähtsust Euroopa teadmistebaasi arendamisel ning Euroopa teadusmaastiku vajakajäämiste kõrvaldamisel, eelkõige teadlaste ja tegevuste võrgustike loomise alal. Toimkonna soovitustes käsitleti nii kuuendat raamprogrammi kui tulevasi raamprogramme, esmajoones teadusele eraldatavate vahendite märkimisväärset suurendamist ning Euroopa Teadusnõukogu ja tehnoloogiaplatvormide loomist. Programmide mõju hindamiseks viidi läbi ka mitmeid järelhinnanguid. Viienda raamprogrammi mõju uuringust järeldus, et see aitas kaasa strateegilise tähtsusega teadustööle, mis ei oleks ilma ELi toetuseta teoks saanud.

2.2. Muud Euroopa teadusruumi loomiseks võetud meetmed

Lisaks raamprogrammile astus Euroopa Liit mitmeid teisi olulisi samme Euroopa teadusruumi loomiseks, mis on teadusuuringute peadirektoraadi tegevuse üks tähtsamaid eesmärke.

Praegu väljatöötamisel olev teadusesse investeerimise tegevuskava on juba andnud esimesi konkreetseid tulemusi, näiteks umbes 25 tehnoloogiaplatvormi loomine. Paljude tehnoloogiaplatvormide kohta on juba valmimas strateegilised teadusuuringute kavad. Samuti tegeletakse riikide teaduspoliitika kooskõlastamisega niinimetatud avatud koordineerimismeetodi rakendamise abil teadus- ja tehnikauuringute komitee (CREST) juhtimisel (vt punkt 3.1).

Eesmärgiga meelitada Euroopasse parimad teadlased ning parandada nende tööalaseid väljavaateid viidi ellu mitmeid algatusi, nagu näiteks: viisad kolmandate riikide teadlastele5; Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise tegevusjuhendit käsitleva soovituse ettepaneku ettevalmistamine; võrgustiku „ERA-link” loomine, mis ühendaks Ameerika Ühendriikides töötavaid Euroopa teadlasi; Euroopa teadlaste mobiilsuskeskuste võrgustiku „ERA-MORE” loomine.

Teatis „Euroopa nanotehnoloogia strateegia suunas” 6 pani aluse poliitilisele arutelule selle 21. sajandi tehnoloogia üle, mille eesmärk on töötada aatomite ja molekulide tasandil välja tooteid, meetodeid ja süsteeme, mis teeksid elu kergemaks ja mida saaks rakendada mitmesugustes valdkondades, nagu tervishoid, keskkond ja turvalisus.

Et arendada Euroopa autonoomseid võimalusi satelliitvaatluste ja -seire läbiviimiseks, esitas komisjon kava ülemaailmse keskkonna- ja turvaseire algatuse (GMES) 7 teise etapi (2004–2008) elluviimiseks tihedas koostöös Euroopa Kosmoseagentuuriga. Koos strateegiliselt eriti olulise satelliitnavigatsiooniprojektiga GALILEO moodustab see algatus lahutamatu osa ettevalmistamisel olevast Euroopa kosmoseprogrammist.

Maapinna kaugseire töörühm (GEO), mille eesmärk on töötada 2005. aasta veebruariks välja 10-aastane rakenduskava laiaulatusliku, kooskõlastatud ja jätkusuutliku maavaatlussüsteemide ülemaailmse süsteemi (GEOSS) loomiseks, töötab Euroopa Komisjoni, Ameerika Ühendriikide, Jaapani ja Lõuna-Aafrika ühisel juhtimisel. GEO 55 liikmesriigist on 20% Euroopast. Komisjon toetab innukalt GEOSSi rakenduskava ettevalmistamist ja kooskõlastab Euroopa seisukohta.

Euroopa Liit töötas/on töötanud selle nimel, et saavutataks üksmeel seoses rahvusvahelise katsetermotuumareaktori (ITER) paigutamisega nõukogus ühehäälselt valitud asukohta Cadarche’is (Prantsusmaa) ning seoses ITERi lisategevusega. ITERi projekti eesmärgiks on termotuumasünteesi reaktori rajamine Euroopa Liidu, Jaapani, USA, Hiina, Lõuna-Korea ja Venemaa koostöös. Sellise saastevaba energiaallika elujõulisuse näitamine oleks oluline edusamm suurenevate energiavajaduste rahuldamise suunas.

Julgeolekualaste teadusuuringute uue ettevalmistava meetme8 eesmärk on arendada strateegilist teadusuuringute kava, mis aitaks ületada lõhet ühenduse raamprogrammidega toetatava mittesõjalise teadustöö ning riiklike ja valitsustevaheliste algatuste vahel.

Teadus- ja tehnoloogialepingute allakirjutamine Brasiilia ja Mehhikoga ning Tuneesia ja Marokoga sõlmitud lepingute ratifitseerimine 2004. aastal laiendas Euroopa teadusruumi rahvusvahelist dimensiooni.

2004. aasta algul esitati teatis „Euroopa ja alusuuringud” 9, milles räägiti vajadusest luua uus alusuuringute toetussüsteem, mis põhineks ainult teadusliku väärtuse kriteeriumil ja mida haldaks Euroopa Teadusnõukogu. Seda teatist käsitlev arutelu aitas kaasa ka seitsmenda raamprogrammi ettepaneku ettevalmistamisele.

3. ARENGUTENDENTSID LIIKMESRIIKIDES JA AVATUD KOORDINEERIMISMEETODI KASUTAMINE

3.1. Avatud koordineerimismeetodi panus Barcelona eesmärkide saavutamisse

Avatud koordineerimismeetodiga aitab ühendus kaasa teavitamisele ja ühtse poliitika loomisele, edendades ja lihtsustades teadmiste ja heade tavade vahetust. 2004. aastal viidi edukalt lõpule avatud koordineerimismeetodi kohaldamise esimene tsükkel teaduspoliitikas. CRESTi aruanne avatud koordineerimismeetodi esimese rakendustsükli kohta „3%“-tegevuskava elluviimisel võeti vastu oktoobris ning esitati nõukogule ja komisjonile. See sisaldab 30 põhimõttelist soovitust. Liikmesriigid ja nõukogu tunnustasid avatud koordineerimismeetodi lisandväärtust teadustegevuses. Seejärel käivitati teine tsükkel.

Esimese tsükli puhul kritiseeriti liikmesriikidele esitatud liiga raskesti täidetavaid teabenõudeid. Sellest tulenevalt on 2005. aasta alguses käivitatud teise tsükli menetlused selgemad ja lihtsamad. Teises tsüklis keskendutakse viiele eesmärgile:

- aidata kaasa riiklike uurimiskeskuste ja ülikoolide reformile, eelkõige edendades tehnosiiret ühiskonda ja tööstusesse;

- kavandada meetmeid uute teadmistepõhiste väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arendamiseks;

- kavandada ja hinnata fiskaalmeetmeid teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni edendamiseks ettevõtluses;

- tõhusamalt kavandada ja rakendada riikide poliitikat ning

- intellektuaalomandi õiguste kaitse avalikus sektoris.

Nende eesmärkide määratlemisel lähtuti esimese tsükli tulemustest, mida soovitakse edasi arendada ja põhjalikumalt analüüsida. Nendes valdkondades tegutsevad töörühmad alluvad CRESTile, kellel on endiselt eriline roll, kuna ta esitab aruanded nii komisjonile kui nõukogule. Eeldatakse, et CREST võtab teise tsükli aruande vastu 2006. aasta märtsis.

Lisaks esimeses tsüklis tehtud tööle on uuendatud Lissaboni strateegia raames kehtestatud riikidele ühtsed aruandlusnõuded. Eelkõige tuleb liikmesriikidel vastu võtta riiklikud reformikavad, mis esitatakse komisjonile. Riiklikud reformikavad hõlmavad aruandlust peaaegu kõigi avatud koordineerimismeetodite kohta, sealhulgas ka teadusuuringuid käsitleva 3%-eesmärgi avatud koordineerimismeetodi kohta.

Teadustöö inimressursse käsitleva avatud koordineerimismeetodi raames on alates 2002. aastast aktiivselt tegutsenud liikuvusstrateegia rakendamise juhtrühm. Juhtrühm koosneb liikmesriikide esindajatest. „3%” tegevuskava raames esitatud iga-aastastest rakendusaruannetest ja CRESTile esitatud aruannetest selgub, et juhtrühma töö on andnud väga konkreetseid tulemusi soodsama keskkonna loomisel teadlaste liikuvuseks. See on olnud nii liikmesriikide kui komisjoni talituste jaoks väga positiivne kogemus.

3.2. Teadusuuringutesse investeerimise suundumused

Teadus- ja arendustegevuse intensiivsust laienenud Euroopa Liidus iseloomustab ajavahemikul 2000–2003 pigem seisak10. Selle peamiseks põhjuseks on teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse vähene kasvumäär kolmes suurimate teadus- ja arendustegevuse investeeringutega riigis (Saksamaal, Prantsusmaal ja Suurbritannias), mille kulutused moodustavad kokku umbes kaks kolmandikku laienenud Euroopa Liidu kogukulutustest teadus- ja arendustegevusele.

Teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse aastane kasvumäär 0,7% (keskmine aastane kasv ajavahemikul 2000–2003) jääb ilmselgelt liiga madalaks, et 2010. aastaks saavutada 3%-eesmärki. Kui see suundumus ei muutu (2000–2003. aasta näitajate lineaarse prognoosi korral) jõuab ELi teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse näitaja 2010. aastaks 2,20% tasemele. ELi teadus- ja arendustegevuse intensiivsus kasvas siiski kiiremini kui USA vastav näitaja; USAs on erasektori kulutused teadus- ja arendustegevusele alates 2000. aastast märkimisväärselt vähenenud. Selle tulemusena hakkab EL-25 tervikuna aeglaselt USAle järele jõudma. Jaapanis kasvab teadus- ja arendustegevuse intensiivsus kiiremini nii EList kui ka USAst, ehkki seda pealtnäha head tulemust selgitab osaliselt Jaapani SKT (nimetaja) viimaste aastate madal kasvumäär.

EL-25s on erasektori osa teadus- ja arendustegevusse suunatud kulutustest oluliselt madalam kui USAs ja Jaapanis. Ehkki vähemal määral kui USAs, vähenes erasektori panus teadustöö rahastamisse viimastel aastatel ka ELis. Jaapanis seevastu on eraettevõtete sektori osa teadus- ja arendustegevuse kulutustest suurenenud.

Tihti rõhutatakse, et Lissaboni 3%-eesmärgi saavutamine ei tähenda ainult kulutuste suurendamist. Selleks on vaja märkimisväärselt suurendada ka teadlaste arvu Euroopas, milleks tuleb oluliselt laiendada teadustöötajate koolitust ning pakkuda neile atraktiivseid karjäärivõimalusi. Lissaboni/Barcelona eesmärkide saavutamiseks on vaja teadlaste arvu suurendada hinnanguliselt 1,2 miljoni võrra: 500,000 töötajat tööjõu uuendamiseks (et asendada pensionile jäävaid teadlasi) ning 700,000 tööjõu suurendamiseks. Teadlaste arv on ajavahemikul 1997–2002 suurenenud 22,5% võrra (mis vastab 105,000 täistööajaga töötajale).

ELi kraadiõppurite (sealhulgas doktorantide) ja aastas välja antud diplomite arv loodus- ja täppisteaduste alal ning tehnilistel erialadel võimaldab teadustöötajate arvu jätkuvalt alates 1997. aastast täheldatud tempos suurendada. Ajavahemikul 1998–2001 jõudsid doktorikraadini aastas keskmiselt 76,750 õppurit, kellest 44% tegid teadustööd loodus- ja täppisteaduste vallas või tehnilisel erialal. Viimastel aastatel on teaduskraadi omandanud ülikoolilõpetajate arv Euroopas tervikuna suurenenud umbes 4% aastas, ehkki mõnedes riikides on see näitaja teatud erialade (nt keemia ja füüsika) lõikes vähenenud.

Teadustöö inimressursside suhtes on leitud vastukäivaid tõendeid. Tihti väidetakse, et karjäärivõimaluste piiratus on üheks peamiseks põhjuseks, miks teadustöö populaarsus noorte hulgas väheneb, kuid ELis tervikuna leidub vähe tõendeid teadustöötajate rahulolematusest oma palgaga. Probleeme paistab olevat pigem nõudluse kui pakkumise poolel. Barcelona eesmärkide saavutamine oleks realistlik, kui umbes 60% täppis- ja loodusteaduste ning tehniliste erialade lõpetanutest asuksid tööle teadlastena. Hiljutised uuringud aga näitavad, et ainult 40% doktorikraadi omanikest Suurbritannias teevad teadustööd akadeemilistes asutustes (22%) või mujal (18%). See näitab, et teadlaste tööturul toimuvad põhjalikud muutused. Nõudluse allikad on varasemaga võrreldes mitmekesistunud (ka näiteks teenuste valdkonnas, rahvusvahelistes firmades ja uutes ettevõtetes on tekkinud nõudlus selliste töötajate järele). Suurem osa nendest kõrgkvalifitseeritud töötajatest leiavad tööd teadmistepõhiste teenuste alal, sealhulgas ka sellistes valdkondades nagu haridus, tervishoid ja sotsiaaltöö.

Inimressursside juhtimisele liikmesriikide teadus- ja arendustegevuses avaldab lisasurvet teadlaste suurenev rahvusvaheline liikuvus ja tihedam konkurents „tipptegijate“ palkamiseks.

3.3. Teaduspoliitika suundumused

Ehkki üldised eelarvepiirangud on teadus- ja arendustegevuse riiklikku rahastamist märkimisväärselt mõjutanud, on teaduspoliitikas ja teadustegevuse juhtimisstruktuuride ajakohastamises selgelt märgata Lissaboni tegevuskavast lähtuvaid ühiseid suundumusi. Meetmete ja vahendite täpne valik erineb riigiti märkimisväärselt, nagu ka strateegiate suhteline „kaal”, aga kõik riigid teadvustavad üha enam vajadust poliitika ühtsuse ja tihedama integreerimise järele.

Esimeseks suundumuseks on liikmesriikide TTA poliitika kontseptuaalsete aluste koondumine „süsteemide” raamistiku ümber. Soome, Saksamaa, Rootsi ja Madalmaad on selle raamistiku oma teaduspoliitikas otseselt kasutusele võtnud. See keskendub iga riigi institutsioonide ja organisatsioonide terviklikule „süsteemile”, mis toetab teadus- ja uuendustegevust, aitab luua suhteid süsteemi eri osade vahel ning rõhutab poliitikavaldkondade seotust.

Teiseks suundumuseks on teaduspoliitika mitmekesisemaks muutumine . Traditsioonilistele teadustöö rahastamise vahenditele (toetus teadus- ja arendustegevusele, tehnosiire) lisanduvad uued (sealhulgas ka riskikapital) ning mitmesugused täiendavad vahendid, mis on seotud haridusega, teadlaste ettevalmistamise ja liikuvusega, teadustöö infrastruktuuriga, klastrite loomisega, koostööprogrammidega, intellektuaalomandi õiguste kaitsega, õigusliku reguleerimisega, avaliku sektori rolliga TTA kasutajana, ettevõtete moodustamisega, säästva arenguga jne. TTA poliitika „horisontaalne” laienemine on ähmastanud piiri teiste poliitikavaldkondadega ja aidanud kaasa poliitikavaldkondade tihedamale integreerumisele.

Kolmandaks suundumuseks, mis mõjutab suuremal või vähemal määral kõiki riike, on kooskõlastamise üha suurenev tähtsus. Mitu riiki (nt Madalmaad) on võtnud eeskuju Soome teadus- ja tehnoloogiapoliitika nõukogu kogemusest. Paljudes riikides on teadustöö süsteemid siiski liiga killustunud ning eri asutuste ja organisatsioonid strateegiaid oleks vaja tihedamalt integreerida.

Liikmesriikide teaduspoliitika „ euroopastumine “ on kooskõlas sellega, et üha enam teadvustatakse vastastikust sõltuvust ning globaliseerumise uue etapi mõju teadussüsteemide restruktureerimisele. Paljudes riikides on päevakorral arutelu teadussüsteemi rahvusvahelisemaks muutmise üle. Kõigis liikmesriikides toetab Lissaboni protsess „3%”-tegevuskava eri meetmete abil kaudselt ka ajakohastamispoliitikat. Sellele osutab otseselt teadus- ja arendustegevuse investeerimissihtide vastuvõtmine paljudes riikides.

4. TULEVIKUVÄLJAVAATED

Teadusuuringute juhtivat rolli teadmistepõhises ühiskonnas ning Euroopa konkurentsivõime ja kasvu edendamisel tunnustati ja toetati Euroopa Liidu 2007–2013. aasta finantsperspektiivi käsitlevates komisjoni ettepanekutes11 teadusuuringute vahendite kahekordistamisega.

2004. aasta juunis algatati teatisega „Teadus ja tehnoloogia: Euroopa tuleviku võti“12 poliitiline arutelu Euroopa tulevase teaduspoliitika ja -tegevuse suuniste üle. Teatises, mis paneb aluse seitsmenda raamprogrammi ettevalmistamisele, tehakse ettepanek Euroopa teadusuuringute tugevdamiseks ning ELi tegevuse mõju suurendamiseks tegevuse koondamisega kuue peamise eesmärgi ümber: teaduse tippkeskuste loomine teadusuuringute alases koostöös; ulatuslikud üleeuroopalised tehnoloogiaalased algatused; alusuuringute tugevdamine (ja Euroopa Teadusnõukogu loomine); Euroopa atraktiivsuse suurendamine tippteadlaste silmis; Euroopa ühiseid huve teeniva teadusuuringute infrastruktuuri arendamine; riikide teadusprogrammide parem kooskõlastamine.

Teatise avaldamise järel konsulteeriti huviosalistega kahel kohtumisel, millest üks käsitles üldiseid suuniseid edaspidiseks tegevuseks ning teine temaatilisi eelisvaldkondi tulevikus. Valmistati ette seitsmenda raamprogrammi eelhindamine ja mõju uuring; erilist tähelepanu pöörati programmi majanduslikule, sotsiaalsele ja keskkonnamõjule ning sotsiaalmajanduslike küsimuste ja prognooside integreerimisele eelisvaldkondadega.

Pärast arutelu esitas komisjon 2005. aasta aprilli alguses seitsmendat raamprogrammi käsitlevad ettepanekud.13.

Neid ettepanekuid täiendavad komisjoni ettepanekud struktuurifondide järgmise põlvkonna kohta, milles rõhutatakse ka teadusuuringutesse ja innovatsiooni investeerimise olulisust majanduskasvu allikana.

5. LISATEAVE

Üksikasjalikum teave sisaldub käesolevale aruandele lisatud komisjoni töödokumendis. Lisateabe saamiseks on avalikkusele kättesaadavad järgmised dokumendid:

- Raamprogrammi ja eriprogrammide järelevalve aastaaruanded, mis annavad põhjaliku sõltumatu ülevaate programmide elluviimiseks võetud meetmete edukusest ja kvaliteedist.

- Viie aasta hindamisaruanded, milles on uuritud ühenduse teadusuuringute alast tegevust ja selle tulemusi viie eelneva aasta jooksul.

- Teaduslike ja tehnoloogiliste näitajate Euroopa aruanne, mis sisaldab Euroopa ja liikmesriikide TTA meetmete kirjeldusi, statistikat ja üksikasjalikku analüüsi ülemaailmses kontekstis.

- Igal aastal avaldatavad „Key Figures“ aruanded, mis sisaldavad näitajate kogumit, mille alusel saab hinnata Euroopa positsiooni teaduses, tehnoloogias ja innovatsioonis.

- Teaduse ja tehnoloogia statistika, mida avaldab Eurostat ja mis käsitleb teadus- ja arendustegevust, innovatsiooni, teaduse ja tehnoloogia inimressursse, patente ning kõrgtehnoloogilisi tööstusharusid (saadaval tasuta Eurostati veebilehel alltoodud aadressil „Science and Technology“ all).

- Euroopa teaduse ja tehnoloogia statistika, mida avaldatakse kogumikus „Euroopa Liidu panoraam“ (teadusuuringute peadirektoraat/ Eurostat).

- Uuringud ja analüüsid, mis on avaldatud seoses ühenduse TTA programmidega ning käsitlevad asjaomaste TTA valdkondade spetsiifilisi küsimusi.

Enamikku nimetatud dokumentidest saab lugeda või tellida ühenduse Interneti-lehekülgedelt:

- Komisjoni üldine veebisait EUROPA: http://europa.eu.int

- CORDISe koduleht, mis sisaldab terviklikku teavet TTA raamprogrammi kohta: http://www.cordis.lu

- Komisjoni teadusuuringute peadirektoraadi koduleht: http://europa.eu.int/comm/research

- Komisjoni infoühiskonna peadirektoraadi koduleht: http://europa.eu.int/information_society/index_en.htm

- Komisjoni ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi koduleht: http://europa.eu.int/comm/dgs/enterprise/

- Komisjoni transpordi ja energeetika peadirektoraadi koduleht: http://europa.eu.int/comm/dgs/energy_transport/index.html

- Teadusuuringute Ühiskeskuse koduleht: http://www.jrc.cec.eu.int/

- Eurostati koduleht: http://epp.eurostat.cec.eu.int

1 „Komisjon tagab, et need programmid viiakse ellu, ning esitab nõukogule selle kohta igal aastal aruande“.

2 „Iga aasta alguses saadab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Aruanne sisaldab informatsiooni uurimistegevuse ja tehnoloogia arendamise ning tulemuste levitamise kohta eelmise aasta jooksul ning jooksva aasta tööprogrammi.“

3 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta otsus nr 1513/2002/EÜ. Artikkel 4: „Komisjon peab aastaaruandes, mille ta esitab vastavalt asutamislepingu artiklile 173, üksikasjalikult kirjeldama kuuenda raamprogrammi rakendamisel saavutatud edu ja eelkõige […] eesmärkide ja prioriteetide saavutamisel tehtud edusamme; aruanne sisaldab ka finantsaspekte ja teavet vahendite kasutamise kohta.“

4 KOM(2004) 574; SEK(2004) 1057, 27.8.2004.

5 KOM(2004) 178, 16.3.2004.

6 KOM(2004) 338, 12.5.2004.

7 KOM(2004) 65, 3.2.2004.

8 KOM(2004) 72, 3.2.2004.

9 KOM(2004) 9, 14.1.2004.

10 Teadus- ja arendustegevuse intensiivsust mõõdetakse teadus- ja arendustegevusse suunatud kogukulutuste osakaaluna sisemajanduse kogutoodangust. Kõik näitajad pärinevad väljaandest „Key Figures 2005 on Science, Technology and Innovation. Towards a European Knowledge Area“ (ilmub 2005). Arvud põhinevad OECD (MSTI-2005-1) ja EUROSTATi uusimatel aegridadel.

11 KOM(2004) 101, 10.2.2004; KOM(2004) 487, 14.7.2004.

12 KOM(2004) 353, 16.6.2004.

13 KOM(2005) 119 lõplik, 6.4.2004.