[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 21.10.2008

KOM(2008) 656 lõplik

GSP+

Aruanne nõukogu 27. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 980/2005 (üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta (üldise soodustuste süsteemi määrus)) III lisas loetletud konventsioonide ratifitseerimise seisukorra kohta riikides, kellele anti komisjoni 21. detsembri 2005. aasta otsusega säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra õigus (GSP+), ning järelevalveorganite soovitused {SEK (2008) 2647}

(komisjoni esitatud)

GSP+

Aruanne nõukogu 27. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 980/2005 (üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta (üldise soodustuste süsteemi määrus)) III lisas loetletud konventsioonide ratifitseerimise seisukorra kohta riikides, kellele anti komisjoni 21. detsembri 2005. aasta otsusega säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra õigus (GSP+), ning järelevalveorganite soovitused{SEK (2008) 2647}

ELi ÜLDINE SOODUSTUSTE SÜSTEEM (GSP)

Euroopa Liidu üldine soodustuste süsteem on sooduskaubanduse kord, mille kaudu EL laiendab arengumaadele sooduspääsu oma turgudele. See on ELi kaubanduspoliitika oluline vahend nende riikide abistamisel vaesuse vähendamiseks, aidates neil suurendada kaubandusest tulenevat sissetulekut.

EL võttis GSP vastu pärast seda, kui 1968. aastal soovitas ÜRO kaubandus- ja arengukonverents (UNCTAD) luua üldiste tariifsete soodustuste kava, mille raames pakuksid arenenud riigid kaubandussoodustusi kõigile arengumaadele. WTO/GATTi süsteemis on GSP hõlmatud otsusega arengumaade diferentseeritud ja soodsama režiimi, vastastikuse ja täielikuma osalemise kohta (nn „volitusklausel”).

ELi GSP on arengumaadele suunatud üldiste, ühepoolsete ja mittediskrimineerivate soodustuste kava, mille eesmärgid on järgmised:

- suurendada arengumaade eksporditulu;

- edendada nende industrialiseerimist;

- kiirendada nende majanduskasvu.

ELi GSP on kõigist arenenud riikide pakutavatest üldiste soodustuste süsteemidest kõige soodsam. Sellega kindlustatakse tollimaksuvaba juurdepääs või vähendatud tollimaksumäär ligikaudu 6 400 tootele, mida imporditakse 177-st GSPga hõlmatud riigist ja territooriumist.

ELi uus ja läbivaadatud GSP kava jõustus 1. jaanuaril 2006. See on lihtsam, läbipaistvam ja stabiilsem. GSP soodustuskordade arvu on vähendatud viielt kolmele. GSP üldise kavaga hõlmatud toodete hulka lisati arengumaadele huvipakkuvad täiendavad tooted, eelkõige põllumajandus- ja kalandussektoris. Prognoositavuse suurendamiseks pikendati kohaldamisaega.

Säästva arengu ja hea valitsemistava edendamisele suunatud uus stimuleeriv erikord, GSP+, loodi selleks, et tuua kasu kõige haavatavamatele riikidele, kes on ratifitseerinud inim- ja tööõiguste, säästva arengu ning hea valitsemistavaga seotud põhilised rahvusvahelised konventsioonid ning neid tõhusalt rakendanud. See hõlmab 6 400 toodet, mis saavad ELi siseneda tollimaksuvabalt. GSP+ sooduskava menetleti kiirkorras, et see saaks ajutiselt jõustuda 1. juulil 2005. Enne 2006. aasta algust kinnitati loetelu riikidest, kellele laienevad GSP+ soodustused, hinnates inim- ja tööõiguste, hea valitsemistava ning keskkonnaga seotud põhiliste rahvusvaheliste konventsioonide tõhusat rakendamist nendes riikides.

SÄÄSTVA ARENGU JA HEA VALITSEMISTAVA EDENDAMISELE SUUNATUD STIMULEERIV ERIKORD (GSP+)

Uut GSP+ sooduskava luues olid Euroopa Komisjonil järgmised eesmärgid:

- kasutada rahvusvahelist kaubandust vahendina, mis aitaks edendada majanduskasvu ja vastata positiivselt säästva arengu vajadusele;

- GSP+ muutmine lihtsamaks, kergemini kontrollitavaks ja avatumaks, kui olid eelmised GSP erikorrad, toetades samas täielikult ELi säästva arengu ja hea valitsemistavaga seotud eesmärke.

Just sel põhjusel on uus GSP+ sooduskava suunatud kõige haavatavamate riikide abistamisele, kes on ratifitseerinud säästva arengu, inim- ja tööõiguste ning hea valitsemistavaga seotud põhilised rahvusvahelised konventsioonid ning neid tõhusalt rakendanud. GSP+ raames ettenähtud kaubandussoodustusi antakse arengumaale, kes on ratifitseerinud nõukogu määruse (EÜ) nr 980/2005 (GSP määrus) III lisa A osas loetletud konventsioonid (ÜRO inimõiguste konventsioonid ja ILO põhilised töönormid) ja vähemalt seitse III lisa B osas loetletud üheteistkümnest konventsioonist (säästev areng ja hea valitsemistava) ja on neid tõhusalt rakendanud ning võtab endale kohustuse 31. detsembriks 2008 ratifitseerida ja tõhusalt rakendada III lisa B osas loetletud, seni veel ratifitseerimata konventsioonid.

GSP+ lihtsustamine on tagatud sellega, et abikõlblikkuse kriteeriumid põhinevad rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimisel ja nõuetekohasel rakendamisel. GSP+ on kergemini kontrollitav, sest kõnealuste konventsioonide rakendamise kontrollimiseks on olemas usaldusväärsed hindamismehhanismid. GSP+ on ka avatum, sest kava nõuetele vastavuse kontroll ja hindamine põhineb avalikel aruannetel ning asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide märkustel. Silmas tuleb pidada aga asjaolu, et hindamine sõltub sellest, kas määruse kohaldamiseks kavandatud ajavahemikku käsitlevad aruanded on kättesaadavad.

GSP määruses on sätestatud, et säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatav stimuleeriv erikord põhineb säästva arengu tervikkontseptsioonil, mida tunnustatakse rahvusvahelistes konventsioonides ja dokumentides, nagu ÜRO arenguõiguse deklaratsioonis (1986), Rio de Janeiro keskkonna- ja arengudeklaratsioonis (1992), põhilisi tööalaseid õigusi ja põhimõtteid käsitlevas ILO deklaratsioonis (1998), ÜRO millenniumideklaratsioonis (2000) ning Johannesburgi säästva arengu deklaratsioonis (2002). Sellest tulenevalt peaks kohaldama lisatollimaksusoodustust arengumaade suhtes, mis on haavatavamad, sest nende majandus ei ole piisavalt mitmekesine ning nad ei ole rahvusvahelisse kaubandussüsteemi piisavalt integreeritud – aspekt, mida hinnatakse allpool nimetatud objektiivsete kriteeriumide alusel –, samal ajal kui nad võtavad inim- ja tööõiguste, keskkonnakaitse ning hea valitsemistava põhiliste rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimise ning tõhusa rakendamise tõttu endale kohustused ja vastutuse. Sellised soodustused peaksid aitama kaasa edasisele majanduskasvule, et seeläbi vastata positiivselt säästva arengu vajadusele.

GSP+ sooduskava menetleti kiirkorras, et see saaks ajutiselt jõustuda 1. juulil 2005. GSP määruses sätestatu kohaselt said seega arengumaad, kes kõnealuse määruse jõustumise ajal juba vastasid säästvat arengut ja head valitsemistava edendava stimuleeriva erikorraga kehtestatud kriteeriumidele, kõnealuse korraga ettenähtud soodustusi kasutama hakata 2005. aasta juulist. Seepärast lisati nad ajutiselt soodustatud riikide nimekirja. Nende sooduskohtlemist jätkati, kui komisjon kinnitas 15. detsembriks 2005 nende esitatud ametliku taotluse alusel, et nad vastavad soodustuste saamise tingimustele.

Kooskõlas GSP määruse artikli 9 lõikes 1 sätestatud abikõlblikkuse kriteeriumidega võidakse säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorraga hõlmatud soodustusi anda riigile, kes:

- on ratifitseerinud III lisa A osas loetletud konventsioonid ja neid tõhusalt rakendanud ning

- on ratifitseerinud vähemalt seitse III lisa B osas loetletud konventsiooni ja neid tõhusalt rakendanud ning

- võtab endale kohustuse 31. detsembriks 2008 ratifitseerida ja tõhusalt rakendada III lisa B osas loetletud seni veel ratifitseerimata ja tõhusalt rakendamata konventsioonid ning

- kohustub hoolitsema konventsioonide ratifitseerimise ning nende rakendusaktide ja -meetmete eest ning nõustub rakendamise dokumentide korrapärase järelevalvega ja läbivaatamisega kooskõlas ratifitseeritud konventsioonide rakendussätetega ning

- on arvatud haavatavamate riikide hulka.

Haavatavuse kriteeriumid on sätestatud GSP määruse artikli 9 lõikes 3 ja nende kohaselt peetakse haavatavamaks riigiks riiki:

- mida Maailmapank ei ole kolmel järjestikusel aastal klassifitseerinud suure sissetulekuga riigiks ning kust ühendusse suunduva, GSP kava raames toimuva impordi viie suurima sektori osa moodustab väärtuseliselt enam kui 75 % kogu kõnealuse riigi GSP kava raames toimuvast impordist ning

- kelle üldiste tariifsete soodustuste kava raames toimuv import ühendusse moodustab väärtuseliselt vähem kui 1 % kogu üldiste tariifsete soodustuste kava raames toimuvast impordist ühendusse.

Haavatavuse kindlaksmääramiseks kasutati teavet, mis oli kättesaadav 1. septembril 2004 ning mis moodustas kolme järjestikuse aasta keskmise.

OLUKORD 2008. AASTA APRILLIS

GSP määruse artikli 9 lõike 4 kohaselt jälgib komisjon III lisas loetletud konventsioonide ratifitseerimise ja tõhusa rakendamise seisu. Komisjon esitab enne kõnealuse määruse kohaldamistähtaja möödumist ja aegsasti järgmise määruse aruteludeks nõukogule aruande kõnealuste konventsioonide ratifitseerimise seisukorra kohta, sealhulgas järelevalveorganite soovitused.

Seetõttu on käesoleva aruande eesmärk kajastada GSP määruse III lisas loetletud konventsioonide ratifitseerimise ja tõhusa rakendamise tegelikku seisu (2008. aasta aprill) viieteistkümnes GSP+ korraga hõlmatud riigis.

GSP+ sooduskorra tõhusa rakendamise kontroll ja hindamine peaks põhinema asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide (nt ÜRO, ILO ja muud asutused) egiidi all kehtestatud järelevalvemehhanismide järeldustel ja ka konventsioonide endiga ettenähtud järelevalvemehhanismidel ning kõnealused asutused peaksid selle teabe avalikustama. See tagab üheselt mõistetava ja erapooletu läbivaatamisprotsessi. Käesolev läbivaatamine põhineb aruannetel, mille kõnealused asutused avaldasid 2005. aasta detsembrist 2008. aasta aprillini.

Komisjon võttis 21. detsembril 2005 vastu otsuse, millega kehtestati GSP+ soodustusi saavate riikide nimekiri[1]. GSP+ soodustused anti ajavahemikuks 2006–2008 riikidele, kes esitasid 31. oktoobriks 2005 ametliku taotluse GSP+ soodustuste kasutamiseks ja täitsid GSP määruses sätestatud nõuded.

Loetelu hõlmas 15 riiki:

- Ladina-Ameerikast: neli Andide Ühenduse riiki ( Boliivia, Colombia, Ecuador, Peruu ); kuus Kesk-Ameerika riiki ( Costa Rica, El Salvador,[2] Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama ) ja Venezuela ;

- Ida-Euroopast ( Moldova Vabariik,[3] Gruusia );

- Aasiast ( Sri Lanka, Mongoolia ).

A. Ratifitseerimise olukord

Peaaegu kolm aastat pärast seda, kui kõnealused riigid said hakata kasutama GSP+ soodustusi, on ratifitseerimise olukord järgmine.

- Kõik soodustatud riigid on nüüdseks ratifitseerinud kõik III lisa A osas loetletud konventsioonid.

- Mõned riigid, kes ei olnud ratifitseerinud III lisa B osas loetletud konventsioone, on seda tegemas. 2005. aasta juulis ei olnud ükski viieteistkümnest GSP+ soodustusi kasutavast riigist ratifitseerinud kõiki ühtteist B osas loetletud konventsiooni; 2008. aasta aprilliks olid kümme riiki (Boliivia, Costa Rica, Ecuador, Sri Lanka, Mongoolia, Nicaragua, Panama, Peruu, El Salvador ja Moldova) ratifitseerinud kõik B osas loetletud konventsioonid; neli riiki (Colombia, Guatemala, Honduras ja Venezuela) on ratifitseerinud kõik konventsioonid peale ühe ning Gruusial tuleb ratifitseerida veel kaks konventsiooni.

B. Tõhusa rakendamise olukord

Tõhusa rakendamise osas osutavad ILO ja ÜRO järelevalveorganite soovitused, mis on esitatud käesoleva GSP+ aruandega kaasneva komisjoni talituste töödokumendi IV lisas, mitmetele rakendusprotsessi puudujääkidele, kuid üldiselt on olukord rahuldav.

[1] Komisjoni otsus, 21. detsember 2005, nimekirja kohta, mis nõukogu määruse (EÜ) nr 980/2005 (üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta) artikli 26 punktis e sätestatu alusel tuleb koostada soodustatud riikidest, kes vastavad säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele.

[2] Taotledes 24. oktoobril 2005 enda kandmist nende riikide lõplikku nimekirja, kelle suhtes kohaldatakse GSP+ korda, oli EL Salvador ainuke riik, kes tunnistas lähtuvalt GSP määrusest oma põhiseaduse vastuolu ILO konventsioonide nr 87 ja nr 98 sätetega. 2006. aasta septembris ratifitseeris El Salvador puuduvad konventsioonid.

[3] 21. jaanuaril 2008 võttis nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 55/2008, millega kehtestatakse ühepoolsed kaubandussoodustused Moldova Vabariigi (edaspidi „Moldova”) suhtes ning asendatakse üldine soodustuste süsteem, millele Moldoval oli varem õigus. GSP määruse III lisas loetletud paktide, konventsioonide ja protokollide ratifitseerimise ja tõhusa rakendamisega seotud kohustused võeti üle määrusega (EÜ) nr 55/2008.