ET

NÕUKOGU SEISUKOHT (EL) nr 13/2010 ESIMESEL LUGEMISEL

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega laiendatakse määrust (EÜ) nr 883/2004 ja määrust (EÜ) nr 987/2009 kolmandate riikide kodanikele, keda nimetatud määrused veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu

Nõukogu poolt vastu võetud 26. juulil 2010

2010/C 253 E/01

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 79 lõike 2 punkti b,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

Euroopa Parlament (3) , nõukogu ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (4) on kutsunud üles paremini integreerima liikmesriikide territooriumitel seaduslikult elavaid kolmandate riikide kodanikke, andes neile ühtsed õigused, mis on võimalikult lähedased liidu kodanike õigustele.

Justiits- ja siseküsimuste nõukogu rõhutas oma 1. detsembri 2005. aasta istungil, et liit peab tagama liikmesriikide territooriumidel seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike võrdse kohtlemise ning et tõhusama integratsioonipoliitika sihiks peaks olema nendele kodanikele liidu kodanikega võrreldavate õiguste ja kohustuste andmine.

Määrus (EÜ) nr 883/2004 ja määrus (EÜ) nr 987/2009 ajakohastavad ja lihtsustavad koordineerimiseeskirju oluliselt nii kindlustatud isikute kui ka sotsiaalkindlustusasutuste jaoks. Sotsiaalkindlustusasutuste puhul on ajakohastatud koordineerimiseeskirjade eesmärk kiirendada ja lihtsustada kindlustatud isikute hüvitise saamise õigust puudutavate andmete töötlemist ja vähendada vastavaid halduskulusid.

Liidu eesmärgid on kõrgetasemelise sotsiaalkaitse soodustamine ning elatustaseme ja elukvaliteedi tõstmine liikmesriikides.

Selleks et vältida olukorda, kus tööandjad ja riiklikud sotsiaalkindlustusasutused peavad lahendama keerukaid õigus- ja haldusolukordi, mis puudutavad üksnes piiratud isikute rühma, on oluline kasutada ühte õiguslikku koordineerimise vahendit, kasutades täielikult ära sotsiaalkindlustusvaldkonna ajakohastamise ja lihtsustamise võimalust, mida pakuvad määrus (EÜ) nr 883/2004 ja määrus (EÜ) nr 987/2009.

Seega tuleb asendada määrus (EÜ) nr 859/2003 õigusaktiga, mille peamine eesmärk on määruse (EMÜ) nr 1408/71 ja määruse (EMÜ) nr 574/72 asemel vastavalt määruse (EÜ) nr 883/2004 ja määruse (EÜ) nr 987/2009 kohaldamine.

Määruse (EÜ) nr 883/2004 ja määruse (EÜ) nr 987/2009 kohaldamine selliste kolmandate riikide kodanike suhtes, keda nimetatud määrused veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu, ei tohi neile anda mingit õigust liikmesriiki sisenemiseks, seal viibimiseks või elamiseks ega ligipääsuks sealsele tööturule. Seega ei tohiks määruse (EÜ) nr 883/2004 ja määruse (EÜ) nr 987/2009 kohaldamine piirata liikmesriikide õigust kooskõlas liidu õigusega mitte anda luba asjaomasesse liikmesriiki sisenemiseks, seal viibimiseks, elamiseks või töötamiseks, see luba tühistada või keelduda selle pikendamisest.

Määrust (EÜ) nr 883/2004 ja määrust (EÜ) nr 987/2009 ei tuleks kohaldada olukorras, mis igas aspektis piirdub üheainsa liikmesriigiga. Muu hulgas käsitleb see kolmanda riigi kodaniku olukorda, kellel on sidemed ainult kolmanda riigi ja üheainsa liikmesriigiga.

Seaduslikult liikmesriigi territooriumil elamise tingimus ei tohiks mõjutada määruse (EÜ) nr 883/2004 kohaldamisest tulenevaid invaliidsus-, vanadus- või toitjakaotuspensionitega seotud õigusi, mis ühe või mitme liikmesriigi suhtes on kolmanda riigi kodanikul, kes varem vastas käesoleva määruse tingimustele, või sellise kolmanda riigi kodaniku surma korral tema ülalpidamisel olnud isikutel, niivõrd kui nende õigused kolmandas riigis elades tulenevad töötajast.

Määruse (EÜ) nr 883/2004 artiklis 64 sätestatud töötushüvitise õiguse säilitamine sõltub tööotsijana registreerumisest selle liikmesriigi tööhõivetalituses, kuhu isik on sisenenud. Seetõttu tuleks neid sätteid kohaldada kolmanda riigi kodaniku suhtes ainult juhul, kui sel isikul on vastavalt kas elamisloale või pikaajalise elaniku staatusele õigus registreeruda tööotsijana selle liikmesriigi tööhõivetalituses, kuhu ta on sisenenud, ning õigus selles riigis seaduslikult töötada.

Käesolev määrus ei tohiks piirata õigusi ja kohustusi, mis tulenevad kolmandate riikidega sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest, milles liit on lepinguosaline ning millega antakse hüvitisi sotsiaalkaitse valdkonnas.

Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada reguleeritavate juhtumite piiriülese iseloomu tõttu ning kavandatava meetme üleliidulise ulatuse tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Iirimaa (oma 24. oktoobri 2007. aasta kirjaga) teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt, ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 883/2004 ja määrust (EÜ) nr 987/2009 kohaldatakse kolmandate riikide kodanike suhtes, keda nimetatud määrused veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse alusel, samuti nende pereliikmete ning nende surma korral nende ülalpidamisel olnud isikute suhtes, tingimusel et nad elavad seaduslikult liikmesriigi territooriumil ja on olukorras, mis ei ole igas aspektis piiratud üheainsa liikmesriigiga.

Artikkel 2

Määrus (EÜ) nr 859/2003 tunnistatakse kehtetuks liikmesriikide suhtes, kellele käesolev määrus on siduv.

Artikkel 3

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ning liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.

(1) ELT C 151, 17.6.2008, lk 50.

(2) Euroopa Parlamendi 9. juuli 2008. aasta seisukoht (ELT C 294 E, 3.12.2009, lk 259) ja nõukogu 26. juulil 2010 esimese lugemise seisukoht.

(3) Euroopa Parlamendi 27. oktoobri 1999. aasta resolutsioon Euroopa Ülemkogu kohtumise kohta Tamperes (EÜT C 154, 5.6.2000, lk 63).

(4) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 26. septembri 1991. aasta arvamus kolmandatest riikidest pärit võõrtöötajate staatuse kohta (EÜT C 339, 31.12.1991, lk 82).

(5) ELT L 124, 20.5.2003, lk 1.

(6) ELT L 166, 30.4.2004, lk 1.

(7) ELT L 284, 30.10.2009, lk 1.

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I. SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 25. juulil 2007 eespool nimetatud ettepaneku, mille eesmärk on asendada määrus (EÜ) nr 859/2003 ja laiendada määruse (EÜ) nr 883/2004 ja selle rakendusmääruse (nõukogu määrus (EÜ) nr 987/2009) kohaldamisala kolmandate riikide kodanikele, keda need sätted veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu.

Ettepanek põhineb asutamislepingu artikli 63 lõikel 4 (ühehäälsus ja nõuandemenetlus). Praegu, pärast Lissaboni lepingu jõustumist on õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 79 lõike 2 punkt b (kvalifitseeritud häälteenamus ja seadusandlik tavamenetlus).

Euroopa Parlament esitas oma arvamuse 9. juulil 2008 nõuandemenetluse raames. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist võttis Euroopa Parlament 5. mail 2010 vastu resolutsiooni, (1) milles ta kinnitas oma seisukohta seadusandliku tavamenetluse raames.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 16. jaanuaril 2008.

Komisjon ei esitanud parlamendi esimesel lugemisel esitatud arvamuse järel ametlikku muudetud ettepanekut.

Nõukogu võttis [26.] juulil 2010 kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõikega 5 kvalifitseeritud häälteenamusega vastu esimese lugemise seisukoha.

Kooskõlas Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklitega 1 ja 2 teatas Iirimaa 24. oktoobri 2007. aasta kirjaga oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmises ja kohaldamises.

Kooskõlas Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklitega 1 ja 2 ning ilma et see piiraks nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel ning määrus ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole talle siduv ega kuulu tema suhtes kohaldamisele.

II. EESMÄRK

Nõukogu määrusega (EÜ) nr 859/2003 laiendatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 1408/71 ja selle rakendusmääruse (EMÜ) nr 574/72 sätteid kolmandate riikide kodanikele. Neid viimaseid määrusi lihtsustati ja ajakohastati vastavalt määrusega (EÜ) nr 883/2004 ja määrusega nr 987/2009, mida kohaldatakse 1. maist 2010.

Kõnealune määruse ettepanek taotleb samu eesmärke kui määrus (EÜ) nr 859/03, eelkõige laiendada sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamise valdkonnas kehtivate ühenduse eeskirjade kohaldamisala kolmandate riikide kodanikele, keda need sätted veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu.

Selle eesmärk on tagada, et kolmandate riikide kodanike suhtes kohaldataks samu sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamise eeskirju kui Euroopa kodanike suhtes pärast määruste (EÜ) nr 883/2004 ja nr 987/2009 jõustumist. Eesmärk on vältida äärmiselt segadust tekitavat dubleerimist, mille puhul üksikisikud ja liikmesriikide ametiasutused peaksid liikmesriikidevahelises sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamises lähtuma kahest eri eeskirjade ja õiguste kogumist.

III. NÕUKOGU ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Euroopa Parlament võttis komisjoni ettepaneku suhtes vastu 2 muudatusettepanekut, eesmärgiga lisada preambulisse kaks uut põhjendust (3a ja 6a), et rõhutada võrdse kohtlemise olulisust.

Komisjon andis täiskogu istungil toimunud arutelude käigus märku, et komisjon saaks kõnealuste muudatusettepanekutega nõustuda.

Nõukogu saaks samuti nimetatud kahe muudatusettepanekuga nõustuda (nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendused 4 ja 7).

Nõukogu pidas samuti vajalikuks selgitada ettepaneku põhjendust 8 (esimese lugemise seisukoha põhjendus 10) täpsustamaks, et määruse (EÜ) nr 883/2004 ja määruse (EÜ) nr 987/2009 kohaldamine selliste kolmandate riikide kodanike suhtes, keda need sätted veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu, ei piira liikmesriikide õigust kooskõlas ühenduse õigusega asjaomasesse liikmesriiki sisenemist, seal viibimist, elamist või töötamist võimaldavat luba mitte anda, see tühistada või keelduda selle pikendamisest.

Lisaks nähakse nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjenduses 13 ette, et artiklis 1 sätestatud seaduslikult liikmesriigi territooriumil elamise tingimus ei mõjuta määruse (EÜ) nr 883/2004 sätete kohaldamisest tulenevaid invaliidsus-, vanadus- või toitjakaotuspensioniga seotud õigusi, mis ühe või mitme liikmesriigi suhtes on kolmanda riigi kodanikul, kes varem vastas kõnealuse määruse tingimustele, või sellise kolmanda riigi kodaniku surma korral tema ülalpidamisel olnud isikutel.

Nõukogu esimese lugemise seisukoha põhjendused 17, 18 ja 19 käsitlevad Iirimaa, Ühendkuningriigi ja Taani seisukohta kõnealuse määruse vastuvõtmise ja kohaldamise suhtes.

Komisjon on nõukogu esimese lugemise seisukoha heaks kiitnud.

IV. JÄRELDUS

Nõukogu leiab, et nõukogu esimese lugemise seisukoht nõukogu määruse (millega laiendatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 ja määruse (EÜ) nr 987/2009 kohaldamisala kolmandate riikide kodanikele, keda need sätted veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu) suhtes kujutab endast tasakaalustatud lähenemisviisi, et tagada Euroopa Liidu territooriumil seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike võrdne kohtlemine ja mittediskrimineerimine.

Nõukogu jääb ootama konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, et saavutada kõnealuse olulise määruse suhtes lõplik kokkulepe.

(1) Euroopa Parlamendi 5. mai 2010. aasta resolutsioon, mis käsitleb Lissaboni lepingu jõustumise mõju käimasolevatele institutsioonidevahelistele otsustamismenetlustele.