EUROOPA KOMISJON Brüssel,10.11.2016 SWD(2016) 352 final TALITUSTE ÜHINE TÖÖDOKUMENT

Kokkuvõttev aruanne konsultatsioonist rahvusvahelise ookeanide majandamise üle Lisatud dokumendile: ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava {JOIN(2016) 49 final}



Sissejuhatus Üleskutse võtta ookeanide majandamise meetmeid on pälvinud rahvusvahelist tähelepanu, eelkõige säästva arengu tegevuskavas aastani 2030. Rahvusvaheline ookeanide majandamine on seotud kolme ELi poliitikavaldkonnaga – säästev areng, majanduskasv ja tööhõive – ning ELi ülemaailmse rolliga. Selles kontekstis on meremajanduse tähtsus ja rahvusvaheline konkurentsivõime Euroopa jaoks sama olulised kui maailma ookeanide üha murettekitavam seisund ja inimtegevuse mõju nendele. Mõlemas aspektis on edukas majandamine väljakutse, millega tuleb tegeleda ülemaailmsel tasandil ning ELi ja selle liikmesriikide omavahelise suurema koostöö kaudu. Keskkonna, kalanduse ja merenduse volinik Karmenu Vella on kõnealuse teema vastavalt president Junckerilt saadud volitustele („osaleda ookeanide rahvusvahelise majandamise kavandamisel ÜROs, muudel mitmepoolsetel foorumitel ja kahepoolsetel kohtumistel peamiste üleilmsete partneritega“) seadnud esmatähtsale kohale. Allpool kirjeldatud konsultatsioon algatati selleks, et valmistada ette rahvusvahelise ookeanide majandamise algatus, milles kavandatakse esimesi samme eespool nimetatud probleemide lahendamiseks. See hõlmas ametlikku konsultatsiooni ja ärakuulamist, milles osales volinik isiklikult, et vahetada sidusrühmadega arvamusi selle teema kohta. 1.KONSULTATSIOON Komisjon algatas rahvusvahelist ookeanide majandamist käsitleva avaliku konsultatsiooni 4. juunil 2015. See oli suunatud kõigile avaliku ja erasektori sidusrühmadele ning rahvusvahelistele valitsusorganisatsioonidele ja vabaühendustele eesmärgiga koguda seisukohti selle kohta, kuidas EL saab ookeanide ja merede parema rahvusvahelise majandamise saavutamisele kaasa aidata. Konsultatsioon lõppes 15. oktoobril 2015. Konsultatsiooni aruanne on lisatud. Sidusrühmadega peetud konsultatsioonide eesmärk oli saada kõigi sidusrühmade seisukohti praeguse ookeanide majandamise raamistiku, selle võimalike lünkade ja selle kohta, kuidas parandada toimimist nii rahvusvahelisel kui ka piirkondlikul tasandil. Kokku saadi 154 märkust. Vastajate hulgas olid valitsused, avaliku sektori asutused, ettevõtete esindajad, ühendused, vabaühendused, teadlased ja üksikisikud. Lisaks sellele konsultatsioonile korraldas volinik Karmenu Vella ärakuulamise, et koguda sidusrühmade ja rahvusvaheliste partnerite arvamusi kõrgeimal poliitilisel tasandil ja arutada võimalikke edasisi samme. 2.VASTAJATE ÜLDISELOOMUSTUS Nagu allolevalt jooniselt nähtub, oli vastajate hulgas kõige rohkem ametiasutusi (26 %), millele järgnesid üksikisikud (19 %), vabaühendused (17 %) ja ettevõtjad (17 %). Joonis 1. Vastused sidusrühma liikide kaupa (%) Oma seisukohad saatsid 13 liikmesriigi, Islandi, Norra, Ameerika Ühendriikide, Korea Vabariigi ja rahvusvaheliste organisatsioonide (sealhulgas UN DOALOS, UNESCO ja UNEP) esindajad. Ligikaudu 15 % vastustest saadi sidusrühmadelt, keda võib pidada rahvusvahelisteks või Euroopa välisteks. 3.ÄRAKUULAMINE

Volinik Vella osales 27 üritusel, et arutada partnerite ja sidusrühmadega rahvusvahelist ookeanide majandamist, lisaks peeti mitu korralist talitustaseme kohtumist merendusvaldkonna sidusrühmade ja liikmesriikidega, et uurida täiendavalt konsultatsiooni käigus saadud vastustes tõstatatud teemasid. Eelkõige toimusid rahvusvahelist ookeanide majandamist käsitlevad konkreetsed arutelud konsultatsiooni väljakuulutamisel ning Euroopa merenduspäeval 2016. aastal. 4.VASTUSTE JA ARVAMUSTE KOKKUVÕTE 4.1. Ookeanide majandamise raamistik Peaaegu kõik vastajad leiavad, et praegune raamistik ei ole piisavalt tõhus, et tagada ookeanide säästvat majandamist. Nad väidavad, et see ei tulene raamistikust endast, vaid selle ebatõhusast rakendamisest ja ebapiisavast kooskõlastamisest. Joonis 2. Vastused küsimusele probleemi üldmääratluse kohta – praeguse raamistiku ebatõhusus ookeanide rahvusvaheliseks majandamiseks Vajadus parema rakendamise ja suurema kooskõlastamise järele Valitseb laialdane üksmeel, et süsteem on killustatud ja olemasolevaid vahendeid ei rakendata ega jõustata ühetaoliselt. Raamistiku parem rakendamine ja kooskõlastamine on ookeanide majandamise seisukohast äärmiselt oluline. Joonis 3. Vastused küsimusele konsultatsiooni raames tõstatatud konkreetsete probleemide kohta:

1) puudujäägid olemasolevas ookeanide rahvusvahelise majandamise raamistikus;

2) ebatõhus rakendamine ja kooskõlastamine;

3) vähesed teadmised ookeanidest. Joonis 4. Konkreetsete probleemide tähtsuseline järjestus (%)

(hõlmab üksnes selliseid vastuseid, kus järjestus oli märgitud) Paljud vastajad viitavad dokumentidele, mis on allkirjastanud, kuid neid ei ole veel ratifitseeritud ega tõhusalt rakendatud. Olemasolevate lepingute tõhusa rakendamise edendamine merendusfoorumitel, sanktsioonide mehhanismid ja suutlikkuse suurendamine – need on meetmed, mida on nimetatud kõige sagedamini, et kõrvaldada rakendamisega seonduvad puudused.

Paljud osutavad ookeanide majandamise raamistiku killustatusele, näiteks valdkonnakeskse mõtlemise levimuse tõttu. Suurenev konkurents mereruumi pärast tähendab, et praegune lähenemisviis on ebapiisav ja vaja on suuremat koostööd, sealhulgas merekeskkonna elurikkuse kaitsmiseks. Kõik vastanud soovivad paremat kooskõlastamist ülemaailmsel ja piirkondlikul tasandil. See peaks olema nii „horisontaalne“ (st ÜRO asutuste ja programmide vahel ning piirkondlike organisatsioonide vahel) kui ka „vertikaalne“ (st ülemaailmse, piirkondliku ja riikliku tasandi vahel). Vähesed leiavad, et tuleks luua koordinaatorina tegutsev katusorganisatsioon. Enamik arvab, et parema kooskõlastatuse saaks saavutada olemasolevate struktuuride parema kasutamise kaudu. Mis tahes koordineeriv asutus peaks tagama ookeanidega seonduvate küsimustega tegelevate organisatsioonide vahel tihedama koostöö, mis vähendaks võimalikke konflikte ja kattuvusi. Mitu vastanut kutsub üles suurendama otsustusprotsessi läbipaistvust ja sidusrühmade suuremat osalemist uues juhtimisstruktuuris, mis on ka selle toimimise parandamise seisukohalt keskse tähtsusega. Õiguslike lünkade täitmine Paljud osutavad puudujääkidele väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevate alade (ABNJ) ja uute tegevusalade suhtes kohaldatavas õigusraamistikus. Elurikkus väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel (BBNJ) Üldiselt ollakse nõus sellega, et vaja on rahvusvahelist õiguslikult siduvat instrumenti ÜRO mereõiguse konventsiooni raames seoses merekeskkonna elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel. Mõned vastajad osutavad võimalusele luua rahvusvaheline mehhanism, millega kehtestatakse avamere kaitsealad, avamerel keskkonnamõju hindamise kord ja määratakse kindlaks merelist päritolu geneetiliste ressursside õiguslik seisund. Sellise instrumendi väljatöötamist tulevikus peetakse ka heaks võimaluseks tugevdada kooskõlastamist ja koostööd rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonide ning sektorite vahel. Uued tegevusalad Mitmed vastajad viitavad õiguslikele lünkadele seoses uute tegevusaladega, nagu avamere taastuvenergia ning süvamere süsivesinike maardlate ja meremaardlate kaevandamine. Need lüngad on seotud vajadusega tagada, et sellist tegevust reguleeritakse ja juhitakse nõuetekohaselt, muu hulgas parimate tavade edendamise kaudu. Selgete eeskirjade kehtestamine annab ka ettevõtjatele õiguskindluse ja tagab uued investeeringud. Põhimõtted ja uus kord, millest lähtutakse edasiste meetmete rakendamisel Küsitletud arvavad, et edasiste meetmete rakendamisel tuleks juhinduda ökosüsteemipõhisest lähenemisviisist, ettevaatusprintsiibist ja „saastaja maksab“ põhimõttest ning laiemas tähenduses valdkonnaülesest lähenemisviisist. Vastanud rõhutavad ka keskkonnamõju hindamise tähtsust. Paljud osutavad säästva arengu tegevuskavale aastani 2030 ning konkreetsemalt säästva arengu eesmärgile (SDG) 14 („kaitsta ja kasutada säästvalt ookeane, meresid ja mereressursse“), mille rakendamine on ookeanide parema majandamise jaoks oluline. Piirkondlik ookeanide majandamise raamistik Mitmed küsitletud leiavad, et ookeanide rahvusvaheline majandamine ei saa piirduda ülemaailmse raamistikuga. Nad väljendavad kahetsust, et konsultatsioonidokumendis ei mainita piirkondlikku raamistikku. Soovitatakse paremat koostööd rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonide vahel. Paljud rõhutavad piirkondliku lähenemise olulisust merepiirkondi jagavate riikide jaoks. Kõik tunnistavad piirkondlike merekonventsioonide (RSC) ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide (RFMO) tähtsust, sest mõlemal on oluline roll merekeskkonna kaitsmisel ja kalavarude säästval majandamisel, mõlemad seisavad silmitsi selliste probleemidega nagu merereostus ja liigkasutus ning mõlemad peavad nende probleemidega tegelema, sealhulgas tegevuse tulemuslikkuse suurendamise kaudu. Piirkondlikud merekonventsioonid Paljud vastajad peavad piirkondlike merekonventsioonide puudusteks geograafilist killustatust, puudulikku rakendamist, vähest suutlikkust ja puudulikku kooskõlastamist üksuste vahel. Samuti rõhutatakse, et nende tegevus on piiratud ulatusega, nt väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel.

Kui juhtimisstruktuure paremini kooskõlastada, suudaksid nad tõhusamalt tegeleda selliste küsimustega nagu merereostus; see ei tähenda mitte ainult piirkondlike merekonventsioonide vaid ka piirkondlike kalandusorganisatsioonide vahelist koostööd. Vastajad toovad siinkohal eeskujuks vastastikuse mõistmise memorandumid OSPARi ja NEAFC vahel ning UNEP/MAP/Barcelona konventsiooni ja GFCMi vahel. Piirkondlikud kalavarude majandamise organisatsioonid Enamik vastanutest tunnustab piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide positiivset rolli ja head toimimist. Siiski rõhutatakse ülepüügi ja ETR-kalapüügi jätkumist ning tehakse ettepanek parandada piirkondlike kalandusorganisatsioonidega seotud suutlikkust arenguriikides. Mitmed vastajad usuvad, et ETR-kalapüügi küsimusega tuleks tegelda valdkonnaüleselt kogu ahela ulatuses alates püügist kuni turustamiseni. See nõuab kõigi sidusrühmade pühendumist ning tihedat koostööd piirkondlike kalandusorganisatsioonide, IMO ja FAO vahel, samuti tuleks selleks ratifitseerida ja kohaldada olemasolevad vahendid, nagu FAO maailma kalalaevade register ja laevaseiresüsteem, ning kasutada uut tehnoloogiat, nt satelliitseire. 4.2.Teadmised ookeanidest Lüngad teadmistes Peaaegu kõik vastajad kinnitavad, et vähesed teadmised ookeanidest nõrgestavad ookeanide rahvusvahelise majandamise raamistikku, eriti kui on vaja hinnata merendustegevuse mõju. Peamised raskused seisnevad selles, kuidas andmekogumist paremini kooskõlastada, kuidas tagada andmete vahetamine sidusrühmade vahel ja teadusuuringute rahastamine. Viimase puhul on rõhutatud ELi rolli selles. Valdkonnad, kus on vaja paremaid teadmisi Majandustegevus Merealaste teadmiste paremast kättesaadavusest saaks kasu kõigis majandustegevustes. Osad vastajatest on seisukohal, et see aitaks eelkõige tärkavaid majandussektoreid. Teised leiavad, et see pakuks ka traditsioonilistele sektoritele lahendusi selliste probleemidega tegelemiseks nagu ookeanide soojenemine ja kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine ning võimalusi arendada säästvaid tehnoloogialahendusi. Teadmiste täiendamine on hädavajalik ookeaniressursside säästva kasutamise jaoks, sealhulgas selleks, et paremini hinnata kalavarusid ja teatavate püügimeetodite mõju. Laiemalt aitab merekeskkonna parem tundmine ettevõtjatel teadlikumalt tegutseda ja ametiasutustel meetmeid merel kavandada. Merekeskkond Mõned osalejad rõhutavad vajadust suurendada teadmisi, et parandada ökosüsteemipõhist lähenemisviisi seoses kavandamistegevusega ja paremini mõista ookeanide rolli üleilmsetes kliimatingimustes ning kliimamuutuste tagajärgi ookeanide jaoks. Kooskõlastamise ja andmete jagamise parandamine Peaaegu kõik vastajad nimetavad mereuuringute kooskõlastamist ja andmete jagamist. Enamik usub, et see aitab tõhusamalt kasutada olemasolevaid andmeid ja teha andmed kättesaadavaks, kui veelgi ulatuslikumate andmebaaside loomine, mis on kulukas ja aeganõudev. Praegust süsteemi peetakse võrdlemisi killustatuks, mis põhjustab andmete võimalikku dubleerimist või raskendab nende kasutamist. Vastajad nimetavad hea näitena selle kohta Euroopa merevaatlus- ja andmevõrku (EMODnet) ning toetavad ülemaailmse võrgu EMODnet loomist, millel oleksid ühtsed standardid ja kuhu kogutaks kõigi osaliste, sh erasektori andmed. Vastajad soovitasid kooskõlastamise ja andmete jagamise parandamiseks ka järgmist: valitsustevahelise okeanograafiakomisjoni tugevdamine; teadmistealaste ühenduste loomine piirkondlike ja rahvusvaheliste organisatsioonide vahel (nt koostöö ICESi, OSPARi ja HELCOMi vahel);

rahvusvahelised teadusuuringute liidud (nt Galway avaldus); sünergia loomine teadusprogrammide vahel; ning teadlaste ja poliitikakujundajate vaheline dialoog. 4.3.ELi roll ookeanide majandamise kavandamisel Paljud vastanutest usuvad, et ELil on tähtis roll rahvusvahelise ookeanide majandamise parandamisel, sest: ta on aktiivne partner asjakohastel ülemaailmsetel ja piirkondlikel foorumitel ja läbirääkimistel, ta on merendustegevuses ülemaailmne osaleja ning tal on teadmised, et aidata parandada rahvusvahelist ookeanide majandamist. Juhtpositsioon Paljud vastajad peavad ELi kõigis rahvusvahelistes ja piirkondlikes mereorganisatsioonides üheks tähtsaimaks osalejaks. Koos liikmesriikidega on tal märkimisväärne roll ja legitiimsus, et edendada olemasolevate lepingute ratifitseerimist ja tulemuslikku rakendamist ning parandada rahvusvaheliste ja piirkondlike kokkulepete kooskõlastamist. Enamik vastajaid osutavad vajadusele, et EL peab aktiivselt osalema väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel asuvaid merekaitsealasid käsitlevates aruteludes ning edendama säästva arengu eesmärki 14 ja muid säästva arengu eesmärke. Mõned väidavad, et EL peaks olema esirinnas ka selles, et tagada võrdsed tingimused merendusvaldkonna sidusrühmadele ning toetada innovatsiooni ja õiglast konkurentsi ettevõtete vahel. Ta peaks kasutama oma majanduslikku kaalu, et osaleda aktiivselt eeskirjade väljatöötamises uute tegevusalade jaoks. Mõned vastajad pidasid ELi heal positsioonil olevaks, et juhtida (jätkuvalt) ETR-kalapüügi vastast võitlust ja edendada inimväärseid töötingimusi merendussektorites. EL peaks jätkama oma tegevust, eelkõige seoses olemasolevate eeskirjade täitmise parandamisega. Oskusteave Enamik vastajaid leiab, et ELi lisaväärtus on tema asjatundlikkus mitmes valdkonnas. Nad rõhutavad, et EL on loonud vahendid, et hallata paremini merendustegevust, edendada jätkusuutlikku majanduskasvu ja kaitsta merekeskkonda. Eelkõige märgivad nad ELi merenduspoliitikat, merestrateegia raamdirektiivi, mereruumi planeerimise direktiivi ning reformitud ühist kalanduspoliitikat. Koostöö ELi-väliste partneritega Paljud vastajad tunnistavad, et arenguriigid ei pruugi olla suutelised tagama kehtivate lepingute nõuetekohast kohaldamist ja oma merendustegevuse säästvat arengut. Nad kutsuvad ELi üles tegema tihedat koostööd arenguriikidega ja andma neile kogu oskusteabe, et nad saaksid ära kasutada ookeaniga seotud võimalusi ning osaleda rahvusvahelistel ja piirkondlikel foorumitel. Mõned vastanud nimetavad vajadust teha naaberriikidega koostööd ookeanide ja merendustegevuse valdkonnas. Nad leiavad, et ELi naabruspoliitika oleks selles valdkonnas kasulik. 5.KOKKUVÕTE Konsultatsiooniprotsess, sh ärakuulamine kinnitas suures osas, et rahvusvahelise ookeanide majandamise meetmed peavad olema tugevamad ja ühtsemad. Komisjon on kasutanud konsultatsiooni tulemusi ookeanide majandamine algatuses. Vastused kinnitavad, et rahvusvahelises ookeanide majandamises esineb puudujääke, mis tuleb kõrvaldada, sealhulgas parema rakendamise, arenguriikide suurema toetamise, õiguslike lünkade täitmise ja parema kooskõlastamise kaudu.

Samuti rõhutatakse jätkuvat vajadust rohkemate ja paremate teadusuuringute järele. Ookeanide majandamist käsitlevas teatises võetakse neid seisukohti arvesse nii rahvusvahelise ookeanide majandamise praeguse olukorra analüüsis kui ka kavandatud meetmetes. Seepärast esitas komisjon 14 meedet, et tegeleda sidusrühmade tõstatatud probleemidega kolmes prioriteetses valdkonnas. Eelkõige käsitletakse järgmist. Vajadus ookeanide rahvusvahelise ja piirkondliku majandamise raamistikku paremini rakendada ja kooskõlastada sisaldub ühisteatise meetmetes 1, 2 ja 3. Meetme 1 eesmärk on ka tegeleda õiguslike lünkadega. Koostöö kolmandate riikidega sisaldub enamikus meetmetes ja eelkõige meetmetes 3, 4, 13 ja 14. Meetmetega 6–11 püütakse vähendada ookeanidele avalduvat survet, millele juhtisid tähelepanu mitmed sidusrühmad. Meetmetega 12, 13 ja 14 soovitakse tugevdada rahvusvahelisi ookeanialaseid teadusuuringuid ja andmeid. Ühisteatises esitatud meetmed on lahutamatu osa ELi tööst tegevuskava 2030, eelkõige säästva arengu eesmärgi 14 ja sellega seotud säästva arengu eesmärkide põhjal ning on kooskõlas vastajate üleskutsega võtta meetmeid selliste kokkulepitud kohustuste alusel.



LISA: LÜHENDITE LOETELU ABNJ: väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olev ala BBNJ: elurikkus väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni oleval alal CBD: bioloogilise mitmekesisuse konventsioon UN DOALOS: ÜRO üksus, mis tegeleb ookeanidega seonduvate küsimustega ja mereõigusega EMODnet: Euroopa merevaatlus- ja andmevõrk FAO: ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon GFCM: Vahemere üldine kalanduskomisjon HELCOM: Läänemere merekeskkonna kaitse komisjon (Helsingi komisjon) ICES: Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu IMO: Rahvusvaheline Mereorganisatsioon ISA: Rahvusvaheline Süvamerepõhja Organisatsioon