SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

• Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa rohelise kokkuleppe teatisega käivitati ELi uus majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on muuta EL õiglaseks ja jõukaks, nüüdisaegse, ressursitõhusa ja konkurentsivõimelise majandusega ühiskonnaks. Sellega kinnitati veel kord komisjoni ambitsiooni suurendada oma kliimaeesmärke ja muuta Euroopa 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks. Lisaks seati strateegias eesmärk kaitsta kodanike tervist ja heaolu keskkonnaga seotud riskide ja mõjude eest. Euroopa rohelise kokkuleppe vajalikkus ja väärtuslikkus on veelgi kasvanud, arvestades COVID-19 pandeemia väga rasket mõju liidu kodanike tervisele ja majanduslikule heaolule.

Kliimamuutuste vastu võitlemine on kiireloomuline ülesanne. Vastavalt valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) eriaruande teaduslikele järeldustele tuleb 2050. aasta paiku kogu maailmas saavutada CO2 netonullheide ja sajandi lõpu poole neutraalsus kõigi muude kasvuhoonegaaside osas. Selle pakilise ülesande täitmine eeldab, et EL tõhustaks oma meetmeid ja oleks maailmale eeskujuks, muutudes 2050. aastaks kliimaneutraalseks. See eesmärk on sätestatud teatises „Puhas planeet kõigi jaoks. Euroopa pikaajaline strateegiline visioon, et jõuda jõuka, nüüdisaegse, konkurentsivõimelise ja kliimaneutraalse majanduseni“.

Põhjalikule mõjuhinnangule tuginedes tehti komisjoni 2020. aasta septembri teatises „Euroopa 2030. aasta kliimaeesmärgi suurendamine“ (2030. aasta kliimaeesmärgi kava) ettepanek tõsta ELi ambitsioonitaset ja esitati terviklik kava, et saavutada 2030. aastaks vastutustundlikul viisil Euroopa Liidu siduva eesmärgina heite netovähenemine vähemalt 55 % võrra võrreldes 1990. aasta tasemega. 2030. aasta eesmärgi suurendamine aitab anda poliitikakujundajatele ja investoritele kindlustunnet, nii et lähiaastatel tehtavate otsustega ei kinnistata heitetasemeid, mis on vastuolus ELi eesmärgiga saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus. 2030. aastaks seatud eesmärk on kooskõlas Pariisi kliimakokkuleppe eesmärgiga hoida ülemaailmne temperatuuri tõus tunduvalt alla 2 °C ja teha jõupingutusi temperatuuri tõusu hoidmiseks 1,5 °C juures.

Euroopa Ülemkogu kinnitas ELi uue siduva eesmärgi 2030. aastaks oma kohtumisel, mis toimus 2020. aasta detsembris. Samuti palus Euroopa Ülemkogu komisjonil „hinnata, kuidas saaksid kõik majandussektorid kõige paremini kaasa aidata 2030. aasta eesmärgi saavutamisele, ning esitada vajalikud ettepanekud koos põhjaliku analüüsiga liikmesriikide tasandil avalduva keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse mõju kohta, võttes arvesse riiklikke energia- ja kliimakavasid ja vaadates üle olemasoleva paindlikkuse“.

Seda silmas pidades muudeti määrusega, millega kehtestatakse kliimaneutraalsuse saavutamise raamistik („Euroopa kliimamäärus“), ELi 2050. aasta kliimaneutraalsuse eesmärk õiguslikult siduvaks ja tõsteti 2030. aastaks ambitsioonitaset, seades eesmärgi vähendada 2030. aastaks liidusiseselt kasvuhoonegaaside netoheidet (heide pärast neeldajates sidumise mahaarvamist) 1990. aasta tasemega võrreldes vähemalt 55 %.

Selleks et järgida Euroopa kliimamäärusega ette nähtud suunda ja saavutada 2030. aastaks seatud kõrgem eesmärk, on komisjon vaadanud läbi kehtivad kliima- ja energiaalased õigusaktid, mille tulemusena väheneks kasvuhoonegaaside heide 2030. aastaks tõenäoliselt vaid 40 % ja 2050. aastaks 60 % võrra.

Komisjoni kliimaeesmärgi kavas välja kuulutatud õigusaktide pakett „Eesmärk 55“ (Fit for 55) on kõige laiaulatuslikum osa jõupingutustest, mida tehakse 2030. aastaks seatud uue ambitsioonika kliimaeesmärgi saavutamiseks, ning kõik majandussektorid ja poliitikavaldkonnad peavad andma oma panuse.

Käesolev ettepanek on osa paketist „Eesmärk 55“ ja selle eesmärk on muuta jõupingutuste jagamise määrust, et viia selle panus kooskõlla 2030. aastaks seatud suurema eesmärgi saavutamisega. Euroopa Ülemkogu kutsus 2020. aasta detsembris üles saavutama eesmärki ELis ühiselt ja võimalikult kulutõhusal viisil, säilitades ELi konkurentsivõime ning võttes arvesse liikmesriikide erinevaid lähtepositsioone, konkreetseid riiklikke olusid ja heitkoguste vähendamise potentsiaali. Samuti andis Euroopa Ülemkogu täiendavaid suuniseid muudetud kliima- ja energiapoliitika raamistiku 2030 põhielementide kohta. Selleks et saavutada kogu majanduses kasvuhoonegaaside heite vähenemine vähemalt 55 % võrra, tuleb jõupingutuste jagamise määrusega hõlmatud sektorites jõupingutusi suurendada. Kliimaeesmärgi kava toetavas mõjuhinnangus märgiti, et koguvähenemine peaks suurenema ligikaudu 10 protsendipunkti võrra võrreldes jõupingutuste jagamise määruse senise eesmärgiga, mis on –30 % võrreldes 2005. aasta tasemega. Vajadust vaadata jõupingutuste jagamise määrus läbi, otsustada selle kohaldamisala üle ja tõsta ambitsioonitaset käsitleti juba kliimaeesmärgi kavas.

Jõupingutuste jagamise määrus hõlmab praegu kõiki ELi eesmärgi seisukohast asjakohaseid kasvuhoonegaaside heitkoguseid, mis ei ole hõlmatud ei ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga ega maakasutust, maakasutuse muutust ja metsandust (LULUCF) käsitleva määrusega. Praegu hõlmab määrus otsest kasvuhoonegaaside heidet, mis tuleneb transpordist (v.a lennundus ja rahvusvaheline laevandus), hoonetest, põllumajandusest, ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga hõlmamata tööstuskäitistest ja gaasidest ning jäätmetest, samuti põletamisega mitteseotud heidet, mis tuleneb energia- ja tootekasutusest. Määrus hõlmab nii CO2 heidet kui ka märkimisväärset osa muust kui CO2 heitest. Jõupingutuste jagamise määrus võeti vastu 2018. aastal selleks, et vähendada määrusega hõlmatud heidet 2030. aastaks 2005. aasta tasemega võrreldes 30 %, mis oli kooskõlas kogu ELi majandust hõlmava eesmärgiga vähendada 2030. aastaks heidet 1990. aasta tasemega võrreldes vähemalt 40 %. Jõupingutuste jagamise määrusega on kehtestatud liikmesriikidele siduvad iga-aastased kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärgid, mille kaudu saavutatakse üldine vähendamiseesmärk. Kui õigusakti mitte muuta, väheneks praegu jõupingutuste jagamise määrusega hõlmatud sektorite heide 2030. aastaks 2005. aasta tasemega võrreldes 32 %. Kuigi see tähendaks eespool nimetatud –30 % eesmärgi ületamist, oleks see siiski ebapiisav panus üldise eesmärgi saavutamisse, milleks vastavalt Euroopa kliimamäärusele on vähemalt –55 % võrreldes 1990. aasta tasemega. Seepärast on käesoleva algatuse üldeesmärk muuta jõupingutuste jagamise määrust nii, et see aitaks saavutada 2030. aasta kliimaeesmärki vähendada kasvuhoonegaaside netoheidet 2030. aastaks kulutõhusal ja sidusal viisil vähemalt 55 % võrreldes 1990. aasta tasemega, võttes samal ajal arvesse vajadust tagada õiglane üleminek ja kõigi sektorite panus ELi kliimaalastesse jõupingutustesse. Eesmärk on järkjärguline ja tasakaalustatud liikumine kliimaneutraalsuse suunas, mis tuleb saavutada 2050. aastaks.

Käesoleva ettepanekuga ajakohastatakse riiklikke eesmärke, et saavutada jõupingutuste jagamise määrusega hõlmatud sektorite heite vähenemine kogu ELis 2030. aastaks 40 % võrra võrreldes 2005. aasta tasemega. Liikmesriigid annavad oma panuse ELi üldisesse heite vähendamisse 2030. aastaks, järgides vähendamiseesmärke vahemikus –10 % kuni –50 % võrreldes 2005. aasta tasemega.

• Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Liit on eeskätt paketi „Puhas energia kõikidele eurooplastele“ kaudu viinud ellu kõikehõlmavat CO2 heite vähendamise poliitikat, mis muu hulgas hõlmab tugeva energialiidu loomist ning 2030. aastaks taastuvenergia kasutuselevõtu ja energiatõhususe eesmärkide seadmist.

Kliima- ja energiapakett „Eesmärk 55“ on osa liidu õigusaktide põhjalikust muutmisest, et viia need vastavusse ELi suuremate kliimaeesmärkidega. Kõik paketi algatused on omavahel tihedalt seotud.

Käesolev seadusandlik ettepanek täiendab teisi paketis „Eesmärk 55“ sisalduvaid ettepanekuid, mis on kavandatud kliimaeesmärke ühiselt, s.t paketina saavutama. ELi tasandi meetmete ja liikmesriikide meetmete koostoime on muutunud üha suuremaks ja olulisemaks. Seetõttu tagatakse käesoleva seadusandliku ettepanekuga kooskõla järgmisega:

a)Euroopa kliimamäärus;

b)ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS) direktiivi 2003/87/EÜ muutmine;