KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE

Hinnang meetmetele, mida Ungari on võtnud vastuseks nõukogu 13. märtsi 2012. aasta soovitusele, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk

1. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus ja viimased soovitused

Kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu (edaspidi „EÜ asutamisleping”) artikli 104 lõikega 6 tegi nõukogu 5. juulil 2004 otsusega nr 2004/918/EÜ[1] kindlaks, et Ungaris on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning võttis vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 vastu soovituse eesmärgiga kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2008. aasta lõpuks.

18. jaanuaril 2005 võttis nõukogu kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 8 vastu otsuse nr 2005/348/EÜ[2] selle kohta, et Ungari ei olnud reageerinud tema soovitusele tõhusate meetmete võtmisega, ning esitas 8. märtsil 2005 kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 teise soovituse, milles kinnitas, et ülemäärane eelarvepuudujääk tuleb kõrvaldada 2008. aastaks. 8. novembril 2005 võttis nõukogu kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 8 vastu otsuse nr 2005/843/EÜ,[3] milles tegi kindlaks, et Ungari ei olnud teist korda järginud EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaseid soovitusi. Sellest tulenevalt esitas nõukogu 10. oktoobril 2006 EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt Ungarile kolmanda soovituse, millega pikendati ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaega 2009. aastani. Kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 vastu võetud soovituses (edaspidi „nõukogu 7. juuli 2009. aasta soovitus”) jõudis nõukogu 7. juulil 2009 järeldusele, et võib nõustuda, et Ungari ametiasutused on võtnud tõhusaid meetmeid vastuseks 10. oktoobri 2006. aasta soovitustele, ning esitas ränka majanduslangust arvestades muudetud (neljandad) soovitused kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 7, kehtestades Ungarile olukorra kõrvaldamiseks uue tähtaja, milleks oli 2011. aasta. Komisjon võttis 27. jaanuaril 2010 vastu nõukogule mõeldud teatise,[4] milles järeldati, et Ungari oli võtnud tõhusaid meetmeid vastuseks 7. juuli 2009. aasta soovitusele, kuid juhiti siiski tähelepanu märkimisväärsetele riskidele.

Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 126 lõikega 8 tegi nõukogu 24. jaanuaril 2012 otsusega nr 2012/139/EL[5] kindlaks, et Ungari ei olnud võtnud tõhusaid meetmeid vastuseks nõukogu 7. juuli 2009. aasta soovitusele selles kindlaks määratud ajavahemiku jooksul. Kuigi kontrollväärtust 3 % SKPst 2011. aastal ei ületatud, ei põhinenud see ülemäärase eelarvepuudujäägi struktuursel ja jätkusuutlikul kõrvaldamisel, vaid suurtel ühekordsetel tuludel. Samal ajal halvenes struktuurne eelarveseisund 2010. ja 2011. aastal üle 2 % SKPst, kuigi soovituses nähti ette, et eelarvepositsiooni tuleb kokku parandada 0,5 % SKPst. Kuigi ametiasutused rakendavad 2012. aastal struktuurseid meetmeid, mis peaksid suurel määral kompenseerima eelarvepositsiooni varasema halvenemise, tagatakse 2012. aastal vastavus eelarvepuudujäägi kontrollväärtusele (3 % SKPst) taas ainult tänu ühekordsetele tuludele, mis moodustavad peaaegu 1 % SKPst, ning kui kõik ühekordsed meetmed järk-järgult kaotatakse, ületataks aluslepingu kohast kontrollväärtust 2013. aastal taas. Nõukogu kõnealusest otsusest tulenevalt otsustas nõukogu 13. märtsil 2012 rakendusotsusega nr 2012/156/EL[6] peatada Ühtekuuluvusfondist Ungarile eraldatud kulukohustuste täitmise osaliselt alates 1. jaanuarist 2013 kooskõlas nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1084/2006 (millega asutatakse Ühtekuuluvusfond)[7] artikliga 4.

Samal päeval esitas nõukogu Ungarile kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 7 ja määruse (EÜ) nr 1467/97[8] artikliga 3 ka uue (viienda) soovituse (edaspidi nõukogu 13. märtsi 2012. aasta soovitus), milles sätestati, et uus tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks on 2012. aasta. Peale selle esitas nõukogu järgmised konkreetsed soovitused.

· Ungari ametiasutused peaksid viima valitsemissektori eelarve puudujäägi allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil vastavalt mitmeaastasele kavale, mida on kirjeldatud ajakohastatud lähenemisprogrammis, mille nõukogu kiitis heaks oma 12. juulil 2011. aasta arvamusega. Selleks tuleks Ungari ametiasutustel teha eelkõige järgmist:

a) tagada 2012. aasta puudujäägieesmärgi (2,5 % SKPst) saavutamine, milleks komisjoni talituste 2012. aasta veebruari vaheprognoosi järgse makromajandusliku raamistiku alusel tuleb lisaks juba ettenähtud eelarvemeetmetele (1,9 % SKPst) võtta täiendavaid meetmeid vähemalt 0,5 % SKPst. Eelkõige tuleks selleks täiendavalt täpsustada ja rangelt rakendada Széll Kálmáni kava ja ajakohastatud lähenemisprogrammi kohaseid puudujääki vähendavaid meetmeid ning vajaduse korral võtta täiendavaid struktuurset laadi konsolideerimismeetmeid;

b) kasutada võimalikku ootamatut tulu üldise eelarvepositsiooni parandamiseks, sealhulgas kasutada selleks võimalikku ühekordset tulu, mis tuleneb asjaolust, et mõned hüvitise saajad vahetavad erapensioniskeemi taas riikliku pensioniskeemi vastu;

c) võtta vajaduse korral täiendavaid struktuurset laadi meetmeid eesmärgiga tagada, et puudujääk 2013. aastal, mis komisjoni talituste 2012. aasta veebruari vaheprognoosi järgsele makromajanduslikule raamistikule tuginedes peaks ületama kontrollväärtust 3 % SKPst 0,6 protsendipunkti võrra, jääb allapoole kontrollväärtust ka pärast ühekordsete tulude (ligikaudu 1 % SKPst) eeldatavat ja soovitatud kaotamist. Kõnealused meetmed võivad hõlmata Széll Kálmáni kavaga ette nähtud struktuursete reformide täiendavat täpsustamist ja rakendamist;

d) näha järgmistes eelarveseadustes ette piisav reserv (lisaks riigi rahanduse seadusega ette nähtud üldreservile), et tagada eelarve-eesmärkide täitmine isegi ettenägematute sündmuste korral.

· Selline eelarve kohandamine peaks aitama valitsemissektori koguvõla suhet pidevalt vähendada. Eelkõige tuleks vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikele 1a tagada piisav liikumine võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas kolme aasta jooksul pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist.

· Nõukogu 12. juuli 2011. aasta soovituse kohaselt peaksid Ungari ametiasutused hakkama rakendama põhiseaduses sätestatud peamisi eelarve-eeskirju, kohandades majandusstabiilsuse baasseadust. Arvuliste eeskirjadega tuleks tagada, et eelarveprotsessi suhtes kohaldatakse keskpikka perioodi hõlmavat tõeliselt siduvat raamistikku, ning eelarvenõukogu analüüsitegevust tuleks laiendada.

Nõukogu sätestas, et Ungari valitsus peab 13. septembriks 2012 võtma tõhusaid meetmeid ning määrama kindlaks meetmed, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutlikuks kõrvaldamiseks. Samal ajal võttis nõukogu endale kohustuse hinnata juba oma 22. juuni 2012. aasta istungil, kas Ungari võttis vajalikud parandusmeetmed, et ta saaks teha otsuse lõpetada Ühtekuuluvusfondi kulukohustuste täitmise osaline peatamine 2013. aastal, kui tingimused on täidetud[9]. Selleks et hõlbustada nõukogul otsuse tegemist, võttis komisjon kohustuse esitada nõukogule viivitamata oma hinnang tõhusate meetmete võtmise kohta pärast seda, kui Ungari valitsus on võtnud vastu ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohasele nõukogu 13. märtsi 2012. aasta soovitusele vastavad parandusmeetmed. Need võetud kohustused ja Ungari ametiasutuste võetud meetmed on aluseks käesolevale teatisele.

Tuleb märkida, et nõukogu kutsus ka Ungari ametiasutusi üles võtma vajalikke struktuurseid meetmeid, et saavutada eelarve-eesmärk – milleks on puudujääk 2,2 % SKPst 2013. aastal – viisil, millega tagatakse, et keskpika perioodi eesmärgist peetakse kinni kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutliku kõrvaldamisega.

2. Võetud meetmete tõhususe hindamine

Kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1467/97 ja muudetud tegevusjuhendiga[10] tuleb liikmesriigi võetud meetmeid pidada tõhusaks, kui riik on toiminud kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikes 7 sätestatud soovitusega. Tegevusjuhises märgitakse, et võetud meetme hindamisel tuleks eelkõige arvesse võtta seda, kas asjaomane liikmesriik on saavutanud nõukogu algselt soovitatud aastased eelarve-eesmärgid ning parandanud nende aluseks olevat tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu, arvestamata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid.

2.1. 2012. ja 2013. aasta eelarvetulemusega seoses võetud meetme hindamine

Makromajanduslik keskkond on natuke halvenenud võrreldes komisjoni talituste 2012. aasta veebruari prognoosiga, mis oli nõukogu 13. märtsi 2012. aasta soovituse aluseks ning kus prognoositi, et reaalne SKP väheneb 2012. aastal 0,1 protsendipunkti ning jõuab 2013. aastal tagasihoidliku 1,6 % tasemele. See halvenemine on peamiselt seotud ehitussektori oodatust kehvemate tulemustega I kvartalis. Hiljuti võetud meetmed (vt üksikasjalik teave allpool) halvendasid veelgi väljavaateid majanduskasvuks lühikeses ja keskpikas perspektiivis ning komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt ja prognoosi koostamise lõppkuupäevaks kättesaadavale teabele[11] tuginedes eeldatakse, et reaalne SKP väheneb 0,3 protsendipunkti 2012. aastal ning suureneb 2013. aastal vaid 1,0 protsendipunkti. 2012. aasta lähenemisprogramm sisaldab mõnevõrra optimistlikumat majanduskasvu väljavaadet (0,1 protsendipunkti 2012. aastal ja 1,6 protsendipunkti 2013. aastal) ning seda peamiselt i) kõrgemate eratarbimise kulutuste tõttu, mis tulenevad lootusrikkamatest eeldustest seoses tööhõive kasvuga erasektoris, ning ii) põhivarasse tehtavate dünaamilisemate kapitali kogumahutuste tõttu.

Valitsemissektori eelarve ülejääk oli 2011. aastal 4,3 % SKPst tänu ühekordsele tulule, mis moodustas 9,7 % SKPst ja tulenes varasema kohustusliku erapensioniskeemi tegelikust kaotamisest[12]. Kui ühekordsed tegurid kõrvale jätta, oleks eelarvepuudujääk siiski 5¼ % SKPst. Kuigi selline tulemus on üldjoontes kooskõlas komisjoni talituste töödokumendis (mis on lisatud komisjoni soovitusele ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2012. aasta märtsi soovituse kohta) esitatud prognoosiga, on see parem ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitlevas 2011. aasta detsembri eduaruandes esitatud valitsuse prognoosist ja komisjoni talituste 2012. aasta jaanuari alguse prognoosist[13] ning peegeldab peamiselt kohalike omavalitsuste eelarve oodatust paremat eelarvepositsiooni.

2.1.1. Eelarvepuudujäägi kõrvaldamine 2012. aastal komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi alusel ning ootamatu tulu kasutamine

Komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepuudujääk 2012. aastal 2,5 % SKPst, mis on kooskõlas ametliku puudujäägieesmärgiga ja 0,5 protsendipunkti väiksem võrreldes 2012. aasta märtsi hinnangus esitatud eelarvepuudujäägi prognoosiga. See paranenud väljavaade on seotud peamiselt kolme asjaoluga.

1. See hõlmab baasmõju, mida avaldavad oodatust paremad 2011. aasta eelarvetulemused (0,1 % SKPst).

2. Valitsus andis 2012. aasta lähenemisprogrammis teada uutest kokkuhoiumeetmetest, mis moodustavad 0,3 % SKPst ja mõjutavad 2012. aasta eelarvesuundumusi. Need meetmed hõlmavad meetmeid tulu suurendamiseks rohkem kui 0,1 % ulatuses SKPst, sealhulgas uue maksu kehtestamist telekommunikatsiooniteenustele ja käibemaksuga pöördmaksustamist põllumajandussektoris. Kulude poolel koosneb kokkuhoid – mis moodustab 0,2 % SKPst – asjaomaste ministeeriumide eraldiste kärpimisest ja ravimite subsideerimise täiendavast vähendamisest. Pidades silmas kulude poole meetmete rakendamisega seotud riske, hõlmavad komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosis esitatud arvutused kokkuhoidu, mis moodustab 0,2 % SKPst (kusjuures kogu kokkuhoid moodustab 0,3 % SKPst).

3. Lisaks uutele kokkuhoiumeetmetele mõjutavad eelarvepuudujäägi väljavaadet uued ühekordsed tulud. Need uued ühekordsed tulud, mis moodustavad 0,4 % SKPst, hõlmavad i) mõju, mis tuleneb asjaolust, et ülejäänud lõpliku hüvitise saajad vahetavad erapensioniskeemi taas riikliku pensioniskeemi vastu 2012. aasta märtsiks vastusena valitsuse stiimulitele (0,2 % SKPst),[14] ning ii) ühekordset tulu, mis moodustab 0,2 % SKPst ning on seotud asjaoluga, et mõned eraldised ELi struktuurifondidest saadi alles 2012. aasta jaanuaris, samas kui valitsus tegi asjaomased maksed lõplikele toetusesaajatele juba 2011. aasta detsembris ning sellekohane teave edastati komisjoni talitustele 2012. aasta aprillis prognoosi koostamisega seoses toimunud visiidi ajal[15]. Neid tulusid peaks osaliselt tasakaalustama uued ühekordsed kulutused, mis moodustavad 0,15 % SKPst ja on seotud transpordisektoriga (ka see otsus edastati komisjoni talitustele aprillis). Seega oodatakse ühekordse puhastulu suurenemist 0,25 protsendipunkti SKPst, millest tulenevalt moodustab ühekordne puhastulu umbes 0,9 % SKPst. Nende ajutiste teguriteta oleks eelarvepuudujääk üle kontrollväärtuse 3 % SKPst (nimelt 3,4 % SKPst).

Kuigi eeldatakse, et 2012. aasta puudujäägieesmärk suudetakse täita, tuleb komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt selleks täies mahus ära kasutada erakorralise reservi puhver (tingimuslikud kulukärped)[16] suurusjärgus peaaegu 1½ % SKPst, mis loodi ettenägematute sündmuste kompenseerimiseks[17]. Kuid 2012. aasta lähenemisprogrammis arvestatakse ikka veel olemasoleva erakorralise reservi puhvriga, mis 2012. aastal moodustab 0,4 % SKPst. See erinevus tuleneb kuludes esinevate kõrvalekallete arvelt, mis moodustavad ligikaudu ½ % SKPst ning mida komisjoni talitused prognoosivad seoses ravimite subsideerimise ja transpordisektoriga ning piisavate üksikasjade puudumisega eelarveeraldistes tehtavate kärbete kohta ning samuti mõnevõrra väiksema maksutuluga, pidades silmas väiksema majanduskasvu prognoosi.

Nõukogu 13. märtsi 2012. aasta soovituse kohaselt eraldatakse üldise eelarvepositsiooni parandamiseks mis tahes ootamatu tulu, sealhulgas võimalik ühekordne tulu, mis tuleneb asjaolust, et hüvitise saajad vahetavad erapensioniskeemi taas riikliku pensioniskeemi vastu. Kuna 2012. aasta lähenemisprogramm seda tulu ei hõlmanud, lisati see 2012. aasta kevadprognoosi ja selle mõjul peaks eelarvepuudujääk prognooside kohaselt jõudma seatud eesmärgini (kuid ei ole sellest parem).

2.1.2. Eelarvepuudujäägi kõrvaldamine 2013. aastal komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi alusel ning reservi ettenägemine

Komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb eelarvepuudujääk 2013. aastal 2,9 %-ni SKPst, mis tähendab, et eelarvepuudujääk jääb eeldatavasti allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst nii 2012. kui ka 2013. aastal, kuigi esimesel aastal sõltub see ühekordsetest meetmetest. 2013. aasta eelarvepuudujäägi prognoos on 0,7 protsendipunkti väiksem 2012. aasta märtsi hinnangus esitatud eelarvepuudujäägi prognoosist, kus see on 3,6 % SKPst, kuid 0,7 protsendipunkti suurem võrreldes ametliku eesmärgiga, milleks on 2,2 % SKPst. Eelarveväljavaadete paranemine peegeldab arvukaid täiendavaid kokkuhoiumeetmeid, millest anti teada 2012. aasta lähenemisprogrammis. Valitsuse prognooside kohaselt võivad need meetmed aidata vähendada 2013. aasta eelarvepuudujääki umbes 1,7 protsendipunkti. 2012. aasta lähenemisprogrammis, mis on peamiselt koostatud prognoositust soodsamate 2011. aasta andmete alusel, arvestatakse ka omavalitsuste sektori väiksema eelarvepuudujäägiga; 2012. aastal prognoositakse vaheks 0,2 % SKPst ja 2013. aastal 0,3 % SKPst. Kokkuhoiumeetmetest tuleneva eelarvepuudujääki parandava kogumõju (mis moodustab umbes 1,7 % SKPst) arvutamisel on aluseks võetud 2012. aasta lähenemisprogrammis näidatud minimaalne finantstehingute maksustamisest saadav tulu (0,4 % SKPst). Seda lähenemisviisi toetab valitsuse 9. mai otsus, mille eesmärk on see miinimumtulu kokku koguda. Samas hõlmab see kokkuhoidu, mis moodustab peaaegu 0,2 % SKPst ning mis saavutatakse avalikus sektoris kaupade ja teenuste ostmiseks tehtavate kulutuste range kontrolli tulemusel, kusjuures 2012. aasta lähenemisprogrammis ei olnud seda kokkuhoidu välja toodud ja asjaomased andmed avaldati alles 16. mail 2012.

Tulude poolel võetakse järgmised meetmed: i) finantstehingute maks (vähemalt 0,4 % SKPst); ii) kõrgem maksumäär kindlustusteenustele ning energia- ja kommunaalteenuste sektorile (0,2 % SKPst); iii) telekommunikatsioonisektori maksust ja põllumajandussektoris käibemaksuga pöördmaksustamisest tulenev aastaringne mõju (0,2 % SKPst) ning iv) elektrooniline teemaks alates 2013. aasta juulist (0,25 % SKPst). Kulude poole meetmed hõlmavad i) eelarvepeatükkide ja riigi osalusega ettevõtjatele suunatud assigneeringute kärpimist, ii) kaupade ja teenuste ostmisega seotud kulutuste külmutamist keskvalitsuse alamsektoris ning iii) ühistranspordisektori ja ravimite subsideerimise vähendamist, mis parandab eelarvepositsiooni kokku enam kui 0,6 protsendipunkti SKPst.

Võttes arvesse konkreetse teabe puudumist komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeval (26. aprill 2012) ning peamiselt mõningate kulude kärpimisega seotud rakendamise alaseid riske, oli prognoosi koostamisel võimalik arvesse võtta ainult 2/3 (s.t 1,1 % SKPst) sellest eelarvepuudujääki parandavast mõjust, mis kokku moodustas 1,7 % SKPst. Kui 2012. aasta lähenemisprogrammis esitatud prognooside kohaselt suudetakse puudujäägieesmärk (2,2 % SKPst) saavutada nii, et samas säilib erakorralise reservi puhver, mis moodustab 0,2 %–0,5 % SKPst (olenevalt finantstehingute maksust saadavast tulust), siis komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt jääb eelarvepuudujääk napilt allapoole kontrollväärtust (3 % SKPst) ja erakorralise reservi puhvrit alles ei jää (ning eeldusel, et sel aastal ei võeta mingeid ühekordseid ja ajutisi meetmeid). See suurema eelarvepuudujäägi prognoos peegeldab varasemate ja hiljuti välja kuulutatud kokkuhoiumeetmete (vastavalt ¼ % ja ½ % SKPst) rakendamisega seotud riske ning samuti halvemaid makromajanduslikke väljavaateid (selle tulemuseks on 0,25 protsendipunkti võrra suurem eelarvepuudujääk)[18].

Soovituses palutakse valitsusel näha järgmistes eelarveseadustes ette ka piisav reserv. Kuigi komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt ei ole 2013. aastaks alles reservipuhvrit võimalike kõrvalekallete kompenseerimiseks, on selles prognoosis võetud arvesse mõningat rakendamisega seotud riski. Peale selle on ametiasutustel ikka veel võimalus näha selline reservipuhver ette järgmistes eelarveseadustes. Seda ning ka struktuurse eelarveseisundi parandamiseks ette nähtud ühekordsete tulude kasutamist jälgitakse kaks korda aastas esitatava ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva eduaruande alusel, kusjuures valitsus peab neid eduaruandeid pidevalt esitama kuni nimetatud menetluse kehtetuks tunnistamiseni.

2.1.3. Pärast kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva kättesaadav uus teave

Pärast komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva esitas valitsus täiendavaid üksikasju seoses eelarvepeatükkide assigneeringute kärbetega, mis moodustasid 0,15 % SKPst ning millest piisavate üksikasjade puudumise tõttu võeti komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosis arvesse vaid kolmandik. Uues teabes selgitati seda, mil määral erinevate ministeeriumide eelarved ja assigneeringud on mõjutatud ning et kavandatud kokkuhoid põhineb teatavate ülesannete tühistamisel ja tõhususe parandamisel, mis võib tagada kokkuhoiu jätkusuutlikkuse. Sellele teabele tuginedes saavad komisjoni talitused nüüd lisada oma ajakohastatud prognoosi selle meetme kogu mõju suurusjärgus 0,15 % SKPst. Valitsuse 16. mai 2012. aasta otsusega nr 1152/2012, millega muudetakse valitsuse otsust nr 1122/2012 (IV.25), avalikustas valitsus oma otsuse külmutada keskvalitsuse alamsektori nominaalsed kulutused ning samuti hoida need kulutused kohaliku omavalitsuse alamsektori puhul kaupade ja teenuste ostmisel 2013. aastal poole inflatsioonimäära juures (2012. aasta lähenemisprogrammis võeti seda vaid kaudselt arvesse). Samuti selgitas valitsus, et selle kokkuhoiu – mis moodustab peaaegu 0,2 % SKPst – rakendamisel tuginetakse samadele põhimõtetele, mida kohaldati eelarvepeatükkide assigneeringute kärbete suhtes. See otsus parandab komisjoni talituste ajakohastatud hinnangut eelarvepositsiooni kohta vaid 0,1 protsendipunkti, sest valitsevad mõned rakendamisega seotud riskid ning samuti tuleb arvesse võtta asjaolu, et keskvalitsusel on piiratud mõju kohalike omavalitsuste eelarve planeerimisele.

Ametiasutused võtsid 9. mail 2012 vastu mõned maksupaketi põhiparameetrid (seaduseelnõud esitati parlamendile 11. mail), mis sisaldasid mitmeid 2012. aasta lähenemisprogrammis kirjeldatust erinevaid elemente. Üldiselt kohaldatakse uusi makse järjepidevalt ettevõtjate, mitte tarbijate suhtes, nagu varem eeldati; see võib veelgi halvendada investeerimiskliimat, nagu on selgunud asjaomaste ettevõtjaid esindavate organisatsioonide avaldustest. Kui rääkida konkreetsetest arvulistest muutustest, siis valitsus määras kindlaks telekommunikatsioonimaksu igakuised ülemmäärad ning otsustas energia- ja kommunaalteenuste ettevõtjate täiendava kapitalinõudega seotud maksutõusu, mis oli kavandatust väiksem ja millega kaasneb tulude vähenemine peaaegu 0,1 protsendipunkti SKPst. Seda kavatsetakse kompenseerida finantstehingute maksust saadavast suuremast tulust, sest maksustatavate tehingute liikide väiksem arv ei kompenseeri täiel määral algselt ettenähtud piirmäära kaotamist. Selle hinnangu koostamise lõpus kättesaadava teabe põhjal ei mõjutanud see uus teave maksupaketist oodatavat kogutulu.

Võttes arvesse kogu seda uut teavet, mis esitati pärast komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva, ning eelkõige täiendavaid üksikasju nende kulutuste kohta, mille mõjul eelarvepuudujääk väheneb 0,2 protsendipunkti, väheneb 2013. aasta eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 2,7 %-ni SKPst, mille kohta võib öelda, et see jääb tunduvalt allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst (vt tabel 1 komisjoni hinnangu muutumise kohta erinevates etappides).

2.1.4. 2012. ja 2013. aastal eelarvepuudujäägi kõrvaldamise aluseks olevad eelarvemeetmed

Nõukogu kutsus oma 13. märtsi 2012. aasta soovituses valitsust üles tagama, et saavutatakse 2012. aasta puudujäägieesmärk (2,5 % SKPst) ja et eelarvepuudujääk jääb 2013. aastal allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst. Komisjoni talituste 2012. aasta veebruari prognoosist tuleneva makromajandusliku raamistiku alusel eeldati, et selleks on vaja täiendavaid eelarvemeetmeid 2012. aastal vähemalt ½ % ulatuses SKPst (lisaks juba ettenähtud 1,9 %-le SKPst) ning lisameetmeid 2013. aastal (võttes arvesse selle aasta eelarvepuudujäägi prognoosi, mis on 3,6 % SKPst).

Komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt eeldatakse, et pärast seda, kui struktuurne eelarveseisund halvenes 2010. aastal 1,4 protsendipunkti ja 2011. aastal veel lisaks 0,7 protsendipunkti, paraneb see seisund 2012. aastal eeldatavasti 2,25 protsendipunkti, mis on 2012. aasta märtsi hinnangus prognoosituga võrreldes 0,25 protsendipunkti võrra parem tulemus. Kuigi see jääb natuke alla nõukogu soovitatud täiendavatele eelarvemeetmetele, on seda osaliselt võimalik selgitada asjaoluga, et komisjoni talituste 2012. aasta veebruari prognoosiga võrreldes on potentsiaalne majanduskasv 2012. aasta kevadprognoosis (natuke) väiksem (mis avaldab 2012. aastal negatiivset mõju tsükliliselt kohandatud eelarveseisundile suurusjärgus 0,1 % SKPst).

Peale selle on 2012. aastal maksutulu (v.a suvakohaste meetmete mõju) olnud väiksem, kui oleks võinud eeldada SKP suundumustest ja maksude standardelastsusest, mis võib osaliselt olla tinginud muutuse struktuurses eelarveseisundis, mis on olnud nõutust natuke väiksem. Neid tegureid arvesse võttes võib öelda, et 2012. aastaks võetud eelarvemeetmed on üldjoontes kooskõlas nõukogu 13. märtsi 2012. aasta soovituses nõutuga.

2012. aasta kevadprognoosis arvati, et 2013. aastal paraneb struktuurne eelarveseisund mõnevõrra veelgi (0,1 % SKPst). Võttes arvesse valitsuse poolt pärast prognoosi koostamise lõppkuupäeva esitatud uut teavet, parandaks see struktuurset eelarveseisundit täiendavalt rohkem kui 0,25 protsendipunkti SKPst.

Tabel 1: Eelarveprognooside areng

|| 2012 || 2013

Komisjoni 2012. aasta märtsi hinnang || -3,0 || -3,6

Aluseks olevad makromajanduslikud suundumused || -0,05 || -0,05

Ühekordsed meetmed || 0,25 || 0,0

tulude pool (täiendav hüvitise saajate liikumine erapensioniskeemist riiklikku pensioniskeemi, ELi struktuurifondide erakorraline arvessevõtmine) || 0,40 || 0,0

kulude pool (võlaga seotud kulutused transpordisektoris) || -0,15 || 0,0

Muud eelarvearengud (nt muutus töötasu hüvitamise süsteemis, kohanemine maksumuutustega) || 0,15 || -0,10

Komisjoni hinnang enne uute meetmete võtmist || -2,65 || -3,75

2012. aasta lähenemisprogrammis välja toodud kokkuhoiumeetmed || 0,20 || 1,10

tulude pool (nt finantstehingute maks, elektrooniline teemaks, energia- ja telekommunikatsioonisektorile kehtestatav lisamaks) || 0,15 || 0,90

kulude pool (nt eelarvepeatükkides kulutuste kärpimine, ravimite subsideerimise vähendamine) || 0,05 || 0,20

Kokkuhoiumeetmete teistkordne makromajanduslik mõju || -0,05 || -0,25

2012. aasta kevadprognoos (avaldatud 11. mail 2012) || -2,5 || -2,9

Täiendav teave kulude poole kokkuhoiumeetmete kohta (esitatud pärast 2012. aasta kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva) || 0,10 || 0,20

Komisjoni ajakohastatud hinnang || -2,5¹ || -2,7

¹ Kokkuhoiumeetmete kohta esitatud täiendava teabe tulemusel tekkis erakorralise reservi puhver, mis moodustab 0,1 % SKPst.

2.1.5. Üldine hinnang eelarvepuudujäägi ja võla kaotamise kohta

Üldiselt ning võttes arvesse ka teavet, mis tehti kättesaadavaks pärast komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva, peaks eelarvepuudujääk jõudma 2012. aastal tasemeni 2,5 % SKPst ja jääma 2013. aastal tublisti allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, nagu nõukogu käesoleva aasta märtsis soovitas. Eelarvepositsiooni prognoosi paranemine peegeldab peamiselt uute meetme eelarvemõju, mis 2012. aastal on 0,3 % SKPst ja 2013. aastal 1,3 % SKPst. Need meetmed tehti teatavaks 2012. aasta lähenemisprogrammi raames ja neid selgitati hiljem. Samuti aitavad need meetmed parandada struktuurset eelarveseisundit 0,25 protsendipunkti 2012. aastal ja täiendava 0,5 protsendipunkti võrra 2013. aastal võrreldes 2012. aasta märtsi hinnanguga. Muud tegurid, näiteks 2011. aasta oodatust parema eelarvepositsiooni ja suuremate ühekordsete tulude baasmõju, aitavad samuti parandada üldist eelarvepuudujäägi väljavaadet ning muuta võimalikuks puudujäägieesmärgi (2,5 % SKPst) saavutamise 2012. aastal.

Tuleks märkida, et konsolideerimismeetmed tekitavad mõningaid küsimusi kvaliteedi seisukohast, sest need meetmed on peamiselt suunatud tulude poolele ning võivad halvenevat majanduskeskkonda silmas pidades takistada majanduskasvu, sest tegelikult asendatakse ajutised sektoripõhised maksud, mis kavatseti järk-järgult kaotada, alaliste sektoripõhiste maksudega üldjoontes samades sektorites. Nagu nõukogu soovituses märgitud, võiks ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutlikuks kõrvaldamiseks Ungari kohaldada meetmeid üldise lastetoetuse valdkonnas (võimaluse korral kooskõlas hiljuti kehtestatud maksusoodustustega peredele), kehtestada keskse väärtuspõhise omandimaksu ja muuta ühtsel maksumääral põhineva tulumaksusüsteemi astmeliseks[19].

2011. aastal valitsemissektori võlg vähenes mõnevõrra 80,6 %-ni SKPst, võttes arvesse märkimisväärset esmast ülejääki (8,25 % SKPst), mille tasakaalustas suures osas Ungari forinti nõrgenemine enam kui 10 % võrra. 2012. aasta kevadprognoosis esitatud eelarvepuudujäägi väljavaadetele tuginedes ja eeldades, et rohkem riigi vara[20] ei müüda, peaks võlg 2012. aastal vähenema 78,5 %-ni SKPst ja 2013. aasta veel natuke. Ajakohastatud lähenemisprogrammi kohaselt vähendatakse valitsemissektori võlga pidevalt kogu programmitöö perioodi jooksul kuni 77 %-ni SKPst 2013. aastal ja alla 73 % SKPst 2015. aastal. Võla vähendamise sihttaseme saavutamiseks kohaldatakse Ungari suhtes pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist kolmeaastast üleminekuperioodi (2013–2015). Kavandatud eelarvekohandustega tagatakse piisav liikumine võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. Kavandatud eelarvekohandustele tuginedes saavutatakse võla vähendamise sihttase 2015. aastal. Liikmesriigi puhul, kelle suhtes kohaldati ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust 8. novembril 2011 ja kolme aasta jooksul alates ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisest, loetakse määruse (EÜ) 1467/97 artikli 2 lõike 1a kohaselt võlakriteeriumi kohane nõue täidetuks, kui see liikmesriik teeb piisavaid edusamme nõuetele vastavuse saavutamiseks.

2.2. Eelarve haldamisega seoses võetud meetmete hindamine

Eelarve haldamisega seoses palus nõukogu Ungari ametiasutustel kohandada majandusstabiilsuse seadust, kehtestades eelkõige tõeliselt siduva keskpika perioodi raamistiku ja laiendades eelarvenõukogu analüüsitegevust. 2012. aasta lähenemisprogrammis teatati, et pärast uue kehtiva õigusraamistiku läbivaatamist esitab valitsus parlamendile kevadise istungjärgu jooksul vajaliku muudatusettepaneku. Käesoleva hinnangu lõpliku versiooni valmimise ajaks ei olnud esitatud mingit teavet kavandatud muudatuste kohta. Selleks et tagada liikmesriikide eelarveraamistiku miinimumnõudeid käsitleva nõukogu direktiivi täielik ülevõtmine, kehtestati ajakava sellise valitsuse andmebaasi raames, mis käsitleb Ungari õiguse ühtlustamist ELi õigusega (andmebaasi haldab avaliku halduse ja justiitsministeerium). Ajakava algab kontseptuaalseid küsimusi käsitleva otsuse vastuvõtmisega 2012. aasta juunis ning õigusloome protsess peaks lõppema 2013. aasta augustis. Eelarvenõukogu toimimisega seoses nähti 2012. aasta märtsi lõpus õigusnormidega ette, et selle organi esimehele makstakse töötasu ning ta võib moodustada parlamendi kantselei juurde väikese sekretariaadi (need aspektid olid varem katmata). Kuigi see kujutab endast väikest sammu õiges suunas, sest eelarvenõukogu mõningane institutsionaliseerimine tundub olevat rohkem kooskõlas selle nõukogu tugeva vetoõigusega aastaeelarve üle, võib selles vallas toimuvat üldist arengut pidada aeglaseks ning arenguid eelarve haldamise vallas tuleb tähelepanelikult jälgida.

3. Järeldused

Praeguse teabe põhjal näib, et Ungari on võtnud asjakohaseid meetmeid, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk.

Eelkõige eeldatakse 2012. aasta puudujäägieesmärgi (2,5 % SKPst) saavutamist ning prognooside kohaselt peaks 2013. aasta eelarvepuudujääk jääma olulisel määral allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst vaatamata natuke halvenenud makromajanduslikule keskkonnale. Eelduste kohaselt suudetakse 2012. aasta puudujäägieesmärk täita struktuursete meetmete abil, mis moodustavad 0,3 % SKPst, ning samuti väikese 2011. aastast pärineva positiivse baasmõju ja ka mõne ühekordse meetme kaasabil. Võttes arvesse potentsiaalse SKP kasvu korrigeerimise mõju ning asjaolu, et maksutulu (v.a suvakohaste meetmete mõju) ei suudeta 2012. aastal koguda nii palju, nagu võiks oodata SKP suundumuste ja maksude standardelastsuse põhjal, võib 2012. aasta eelarvemeetmeid pidada üldjoontes kooskõlas olevaks nõukogu 13. märtsi 2012. aasta soovituses esitatud nõudega.

Tuginedes kogu avalikult kättesaadavale teabele, sealhulgas pärast 2012. aasta kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva kättesaadavale teabele, peaks komisjoni talituste arvates jõudma eelarvepuudujääk 2013. aastal tänu mitmele konsolideerimismeetmele 2,7 %-ni SKPst ning jääma tugevalt allapoole aluslepingu kohast kontrollväärtust (3 % SKPst) isegi pärast seda, kui ühekordsed meetmed (0,9 % SKPst tulupoolel) on järk-järgult täielikult kaotatud. Selle eelarvepuudujäägi prognoosi ja pärast selle koostamist saadud lisateabe põhjal eeldatakse, et valitsemissektori võlg väheneb 2011. aasta tasemelt 80,6 % SKPst 2012. aastal allapoole 78,5 % SKPst ja 2013. aastal veel natuke.

2012. aasta kevadprognoosis esitatud baasstsenaariumiga kaasnevad sümmeetrilised riskid. Ühelt poolt võidakse väiksem eelarvepuudujääk saavutada praegu oodatavast soodsama kohalike omavalitsuste eelarvepositsiooni või avaliku sektori väiksema intressikulu kaudu. Teisalt on ka eelarvepuudujääki suurendavad riskid, näiteks oodatust suuremad kulutused seoses keskpanga kahjumiga. Peale selle võivad hiljuti välja kuulutatud uued maksud põhjustada investeerimiskeskkonna täiendavat halvenemist mittelineaarsel viisil, kusjuures investeerimiskeskkonda võib kahjustada ka hiljuti I kvartalis aset leidnud suur SKP langus, millega prognoosis ei arvestatud ja mis mõjutab eelarvepuudujääki seega negatiivselt.

Eelarve haldamisega seoses anti 2012. aasta lähenemisprogrammis teada kavatsusest esitada parlamendile õigusnormide muutmise ettepanekud. Kuid käesoleva hinnangu lõpliku versiooni valmimise ajaks ei olnud võimalik saada mingit avalikku teavet kavandatud muudatuste sisu ja eesmärkide kohta. Alates 2012. aasta märtsist on eelarvenõukogu esimehel seaduslik õigus saada konkurentsivõimelist töötasu ja moodustada väike sekretariaat. Seda aeglast protsessi silmas pidades tuleb eelarve haldamise vallas toimuvaid arenguid tähelepanelikult jälgida ka eelarve haldamise reformi käsitlevate 2012. aasta riigipõhiste soovitustega seoses tehtava järelevalve raames.

Eespool esitatud hinnangut silmas pidades on komisjon seisukohal, et Ungari suhtes kohaldatava ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames ei ole vaja võtta täiendavaid meetmeid. Selleks et hoida eelarvepuudujääk kindlalt allpool kontrollväärtust (3 % SKPst), peab rakendamine olema range, edusammud peavad olema kiired ning tuleb esitada täpsustused kõikide väljakuulutatud meetmete kohta. Konsolideerimismeetmete ülesehitust võiks veelgi parandada, konsulteerides selleks põhjalikult ja eelnevalt asjaomaste sidusrühmade ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Eelarve haldamise raamistikku tuleb veelgi kohandada, et see oleks kooskõlas nõukogu soovitusega, nii et riik saaks kasu hästi toimiva institutsionaalse süsteemi loomisest. Võttes arvesse seda ja ka hiljutisi oodatust kehvemaid I kvartali andmeid majanduskasvu kohta, jälgib komisjon jätkuvalt ja tähelepanelikult eelarvesuundumusi Ungaris kooskõlas aluslepingu ning stabiilsuse ja kasvu paktiga, pidades eelkõige silmas selle ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse pikaajalisust. Kaks korda aastas valitsuse poolt esitatavad ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitlevad eduaruanded on üks allikas, kust selleks teavet saada.

Tabel 2: Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

|| || 2011 || 2012 || 2013 || 2014 || 2015

Reaalne SKP (muutus protsentides) || KOM || 1,7 || -0,3 || 1,0 || puu­dub || puu­dub

LP || 1,7 || 0,1 || 1,6 || 2,5 || 2,5

SKP lõhe1 (% potentsiaalsest SKPst) || KOM || -2,3 || -2,7 || -2,0 || puu­dub || puu­dub

LP || -2,4 || -3,0 || -2,6 || -1,7 || -1,2

Valitsemissektori eelarve seisund² (% SKPst) || KOM || 4,3 || -2,5 || -2,9 || puu­dub || puu­dub

LP || 4,3 || -2,5 || -2,2 || -1,9 || -1,5

Esmane eelarveseisund (% SKPst) || KOM || 8,3 || 1,5 || 1,2 || puu­dub || puu­dub

LP || 8,3 || 1,6 || 2,0 || 2,2 || 2,2

Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund1,3 (% SKPst) || KOM || 5,3 || -1,3 || -2,0 || puu­dub || puu­dub

LP || 5,4 || -1,1 || -1,0 || -1,1 || -0,9

Struktuurne eelarveseisund4 (% SKPst) || KOM || -4,3 || -2,1 || -2,0 || puu­dub || puu­dub

LP || puudub -4,0 || -1,9 || -1,2 || -1,1 || -0,9

Valitsemissektori koguvõlg (% SKPst) || KOM || 80,6 || 78,5 || 78,0 || puu­dub || puu­dub

LP || 80,6 || 78,4 || 77,0 || 73,7 || 72,7

Märkused: 1 Lähenemisprogrammi puhul programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud tsükliliselt kohandatud tasakaal ja SKP lõhe. 2 Pärast komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva saadud teabe alusel võidakse 2013. aasta üldise eelarvepuudujäägi prognoosi korrigeerida allapoole, st 2,7 %-le SKPst. 3 Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 4 Kooskõlas 2013. aasta üldise eelarvepuudujäägi prognoosi läbivaatamisega, mis põhineb pärast komisjoni talituste kevadprognoosi koostamise lõppkuupäeva saadud teabel, on vastavat struktuurset eelarveseisundit 0,25 protsendipunkti võrra parandatud ka 2013. aasta andmetes. Allikas: 11. mail 2012 avaldatud komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoos (KOM) ning 2012. aasta lähenemisprogramm (LP).

[1] ELT L 389, 30.12.2004, lk 27.

[2] ELT L 110, 30.4.2005, lk 42.

[3] ELT L 314, 30.11.2005, lk 18.

[4] KOM(2010) 10 lõplik.

[5] ELT L 66, 6.3.2012, lk 6.

[6] ELT L 78, 17.3.2012, lk 19.

[7] ELT L 210, 31.7.2006, lk 79.

[8] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

[9] Nõukogu rakendusotsuse nr 2012/156/EL (mis käsitleb Ühtekuuluvusfondist Ungarile ettenähtud kulukohustuste täitmise peatamist 2013. aastal) põhjendus 12 on sõnastatud järgmiselt: „Kui nõukogu leiab 22. juuniks 2012. aastal või hilisemal kuupäeval, et Ungari on võtnud vajalikke parandusmeetmeid, siis teeb ta kooskõlas määruse (EÜ) nr 1084/2006 artikli 4 lõikega 2 viivitamata otsuse lõpetada kõnealuste kulukohustuste täitmise peatamine.”

[10] „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, 24. jaanuar 2012. Vt http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.

[11] Ungari statistikaamet avaldas 15. mail oma kiirhinnangu 2012. aasta I kvartali kohta. Hooajaliselt ja kalendripõhiselt korrigeeritud andmete põhjal vähenes reaalne SKP 1,3 protsendipunkti, üllatades sellega ka analüütikuid, sest 11. mail – s.t mõni päev enne kõnealuse kiirhinnangu avaldamist – avaldatud 2012. aasta kevadises prognoosis oodati 0,5 protsendipunktist langust.

[12] 2011. aastal võimaldas valitsus varem kohustuslike erapensioniskeemide liikmetel vahetada see skeem taas riikliku pensioniskeemi vastu ning pakkus neile selleks stiimuleid. Seda silmas pidades otsustas 97 % liikmetest taas liituda riikliku pensioniskeemiga, mille tulemusel i) suurenesid ühekordsed eelarvetulud, sest nad kandsid oma kogutud vara üle valitsemissektori eelarvesse, ning ii) suurenes püsivalt pensionimaksetest riiklikku pensioniskeemi laekuv tulu.

[13] Komisjoni talituste töödokument, mis on lisatud aluslepingu artikli 126 lõike 8 kohast nõukogu otsust käsitlevale komisjoni soovitusele. Vt: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/30_edps/other_documents/2012-03-06_hu_126-7_commission_swd_en.pdf.

[14] Kuigi erapensioniskeemist tagasi riiklikku pensioniskeemi ülemineku tähtaeg oli 31. märts 2012 ning oli teada, et umbes neljandik allesjäänud liikmetest oli otsustanud taas liituda riikliku pensioniskeemiga ning sellega kaasnes ühekordne tulu ülekandmine (0,2 % SKPst), ei sisaldanud 2012. aasta lähenemisprogramm sellest meetmest tulenevat mis tahes tulu.

[15] Eurostat kontrollib, kas valitsus on rahavoogude suhtes kohaldanud ESA-le vastavaid raamatupidamisstandardeid.

[16] Eurostat kontrollib, kas valitsus on rahavoogude suhtes kohaldanud ESA-le vastavaid raamatupidamisstandardeid.

[17] Esitatud eelarve sisaldas erakorralise reservi puhvrit mahus 0,7 % SKPst, mida vastuvõetud eelarves suurendati 0,4 protsendipunkti 1,1 %-ni SKPst. 2012. aasta lähenemisprogrammis sisalduvate 2012. aasta kokkuhoiumeetmete (valitsuse arvutuste kohaselt peaaegu 0,4 % SKPst) eesmärk on taas luua mõningane erakorralise reservi puhver, sest eelarves ette nähtud erakorralise reservi puhvrit (1,1 % SKPst) kasutatakse juba tulude poolel ilmnenud puudujääkide ja kulude poolel esinevate kõrvalekallete kompenseerimiseks.

[18] Tuleb rõhutada, et meetmete mõningaid üksikasju ei ole veel täpsustatud ka tulude poolel, mis tekitab ebakindlust nende eelarvemõju hindamisel.

[19] Nõukogu 13. märtsi soovituse põhjendus 13.

[20] Märkimisväärne osa neist riigi varadest tuleneb varade ülevõtmisest varasema kohustusliku erapensionisamba tegeliku kaotamise raames.