I.Sissejuhatus

COVID-19 pandeemia on paisanud maailma äkilisse ja sügavasse majanduslangusse. Hoolimata riikide ja ELi tugevast, koordineeritud ja innovaatilisest reageerimisest on ebakindlus jätkuvalt suur. Eelkõige ei ole teada, kaua kriis kestab ja kuidas täpselt see meie elu ja majandust mõjutama hakkab. Me peame kaitsma Euroopa kodanikke, nende tervist ja töökohti ning tagama samal ajal kogu liidus õigluse, vastupidavuse ja makromajandusliku stabiilsuse. Kuigi pandeemia on tabanud kõiki liikmesriike, on selle mõju ning majanduse taastumise kiirus ja tugevus piirkonniti väga erinev.

2020. aasta suve majandusprognoosi kohaselt kahaneb euroala majandus 2020. aastal 8,7 % ja taastub 2021. aastal 6,1 %, samas kui kogu ELi majandus peaks prognooside kohaselt vähenema 2020. aastal 8,3 % ja kasvama 2021. aastal 5,8 %. Ka tööhõive vähenes teises kvartalis rohkem kui kunagi varem, kuigi palju vähem kui SKP, võttes arvesse liikmesriikide ja ELi enneolematut toetust tööhõive toetamise erakorralise uue rahastu kaudu (TERA) ning enneolematut paindlikkust ühtekuuluvuspoliitika vahendite kasutamisel koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatuse raames. Majandusväljavaated sõltuvad suuresti pandeemia arengust ja sellest, kuivõrd tuleb selle ohjeldamiseks piirata majandustegevust. Taastumisel on ülioluline poliitiline toetus nii riikide kui ka ELi tasandil. Sellega seoses peaks majanduskasvu ja tööhõive väljavaateid parandama järgmist mitmeaastast finantsraamistikku ja taasterahastut „Next Generation EU“ käsitlev Euroopa Ülemkogu kokkulepe, mis saavutati 21. juulil 2020. Liidu ja liikmesriikide ülesanne on seda pöördelist kokkulepet nüüd parimal viisil ära kasutada.

Liit on reageerinud otsustavalt. Euroopa Parlament ja nõukogu peavad praegu läbirääkimisi järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ja uue rahastu „Next Generation EU“ üle, et viia kõigi õigusaktide koostamine kiiresti lõpule. See peab olema tehtud 1. jaanuariks 2021, et programme saaks hakata rakendama õigel ajal. Kiire ja kestliku taastumise võti on ELi eelarve võimaluste täielik ärakasutamine. Enne kui komisjon saab hakata võtma turupõhiseid laene rahastu „Next Generation EU“ programmide jaoks, on ülioluline, et pärast seda, kui nõukogu on omavahendeid käsitleva otsuse vastu võtnud, kiidavad kõik liikmesriigid selle kooskõlas oma põhiseadusega heaks. Seega sõltub rahastu „Next Generation EU“ kiire kasutuselevõtt eelkõige õigeaegsest heakskiidust.

Taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend saab olema üks peamisi taastevahendeid, mis hõlmab enneolematus mahus, st 672,5 miljardi euro ulatuses laene ja rahalisi toetusi, mida antakse taastumise esimestel otsustavatel aastatel. Liikmesriigid käsitlevad oma taaste- ja vastupidavuskavades riiklikke reformikavu ja investeeringuid, mis on kavandatud kooskõlas ELi poliitikaeesmärkidega, keskendudes rohe- ja digipöördele. Rahastu toetab liikmesriikide jõupingutusi, et tõhusalt tugevdada nende sotsiaalset ja majanduslikku vastupidavust ning seega nende majanduse kasvupotentsiaali ja töökohtade loomist, toetades seega ELi eesmärke.

Taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend on märk ELi otsustavusest tegeleda probleemidega ühiselt. Ühtse turu toimimise säilitamine on olnud väga oluline, et käivitada taastumine, tagada aus konkurents ja vältida häireid piiriülestes väärtusahelates ning töötajate ja kaupade vabas liikumises. Sellega toetatakse elatustaseme ühtlustumist paremuse suunas ja välditakse võrdsete majandustingimuste moonutamist. Rahastu „Next Generation EU“ tõhus rakendamine võib suurendada 2024. aastaks SKPd täiendavad 2 % ja luua 2 miljonit töökohta, muu hulgas kiirendades rohe- ja digipööret. Aja jooksul peaks selline lisakasv võimaldama taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendil hakata ennast ise rahastama, seda tänu täiendavale tegevusele ja liikmesriikide ja ELi lisanduvale maksutulule.

Neid ELi poliitikameetmeid tuleb võtta eriti kiiresti. Kuigi taastepaketti käsitlev kokkulepe aitab vähendada ebakindlust, sõltub taastumine lähiaastate tõhusast tööst. Liidu esmane prioriteet on teha liikmesriikidega koostööd, et tagada kindel liikumine selle suunas, et koos määrataks kindlaks õiged reformi- ja investeerimisprioriteedid, mis oleksid kooskõlas Euroopa eesmärkidega, ning tagataks nende tõhus rakendamine.

II.Taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend: ELi konkurentsivõimelise kestlikkuse eesmärgi täitmine

Taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend lähtub ELi eesmärgist jõuda konkurentsivõimelise kestlikkuse ja ühtekuuluvuseni uue majanduskasvu strateegia – Euroopa rohelise kokkuleppe – kaudu. Tänu üleminekule kestlikule ja kaasavale majandusmudelile, mida võimaldab digitaalsete ja puhaste tehnoloogiate laiem levik ja kasutuselevõtt, võib Euroopast kujuneda muutuste liider. See ei tähenda, et taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendiga kaldutaks kõrvale COVID-19-eelsest tegevuskavast, vaid sellega kiirendataks seniste probleemide lahendamist, vältides samal ajal kriisist tulenevaid mis tahes uusi tagasilööke. 2020. aasta kestliku majanduskasvu strateegias kindlaks määratud neli mõõdet (keskkonnasäästlikkus, tootlikkus, õiglus ja makromajanduslik stabiilsus) peaksid jääma liikmesriikide taaste ja vastupidavuse kavade juhtivateks aluspõhimõteteks. Need prioriteedid on Euroopa poolaasta keskmes ning nendega tagatakse, et uus majanduskasvu tegevuskava on inimeste ja kogu maailma jaoks parim.

COVID-19 kriis tõi välja, et konkurentsivõimeline kestlikkus ja vastupidavus on ühe mündi kaks külge. Vastupidavus ei ole mitte ainult võime pidada vastu väljakutsetele ja nendega toime tulla, vaid ka võime teha muutusi kestlikul, õiglasel ja demokraatlikul viisil. Vähem vastupidavatel ELi riikidel ja sektoritel oli raskem kriisile vastu pidada ja sellele reageerida. Aga kui jätta asjakohaselt reageerimata, mõjutab see järgmiste aastate ja aastakümnete majanduslikke ja sotsiaalseid tulemusi. Liikmesriikide erinev vastupidavus mõjutab nii sotsiaalset, majanduslikku ja territoriaalset ühtsust kui ka euroala ühtekuuluvust ja ühtse rahapoliitika tõhusust. Pakkudes laiaulatuslikku rahalist toetust avaliku sektori investeeringutele ja reformidele, edendades samas ühtekuuluvust ja lähenemist, muutub liikmesriikide majandus tänu taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendile vastupidavamaks ja on tulevikuks paremini valmis. Samuti on vaja tugevdada mõningate kriitilise tähtsusega tarneahelate vastupidavust, eriti sektorites, mis on välistele vapustustele enim avatud.

Taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend aitab korvata kriisi tekitatud kahju ja luua järgmistele põlvkondadele paremat tulevikku. Praegu suurenev võlakoorem tekib püüdlustest lahendada tulevaste põlvkondade ees seisvaid väljakutseid. Majanduse elavdamiseks vajalikud ülisuured investeeringud peaksid nende koormat vähendama, mitte suurendama. Seepärast peab taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend andma suuniseid ja looma kooskõlas ÜRO kestliku arengu eesmärkidega järgmisele põlvkonnale kestlikuma, vastupidavama ja õiglasema Euroopa.

Kliima- ja keskkonnakriisiga tegelemine on meie aja põhiväljakutse, samas annab see võimaluse majandus kestlikult taaskäivitada. Et säilitada inimeste tervis, jõukus ja heaolu Euroopas ja kogu maailmas, peavad kõik ühiskonna osalised võtma kiireid ja järjepidevaid meetmeid. Euroopa roheline kokkulepe on meie poliitiline kohustus ja vastus sellele väljakutsele. See on ka Euroopa majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on muuta EL õiglaseks ja jõukaks ühiskonnaks, kus on ressursitõhus ja konkurentsivõimeline majandus. Majanduslik vastus COVID-19 kriisile annab ainulaadse võimaluse kiirendada rohepööret. Kriisi ületamiseks on vaja suuri investeeringuid ja märkimisväärseid reforme, mida suures osas toetatakse ELi taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendist. Rohepöörde tegemiseks on vaja reforme, millega suunata avaliku ja erasektori investeeringud kliima- ja keskkonnameetmetesse, ja mitmesuguste tegevuspõhimõtete põhjalikku muutmist. Lisaks kriisist tuleneva lühiajalise kahju korvamisele peavad taastevahendid suunama majandust õigesti pikaajalise kestliku majanduskasvu ja tööhõive suunas, et saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus ja siduda majanduskasv lahti ressursikasutusest. See annab olulise võimaluse moderniseerida traditsioonilisi tööstusmudeleid ning investeerida uuenduslikesse keskkonnasäästlikesse tehnoloogiatesse ja kestlikumasse ja digitaalsemasse taristusse, kiirendades seeläbi üleminekut kestlikumale, vastupidavamale ja kaasavamale Euroopale. Peale selle, kuna eratarbimine moodustab üle poole ELi sisemajanduse koguproduktist, on säästvamate tarbimisharjumuste edendamine sellise muutuse põhieeldus.

Digipööre on väga oluline, et tugevdada ELi ja liikmesriikide sotsiaalset ja majanduslikku vastupidavust, nende kestliku kasvu potentsiaali ja töökohtade loomist. COVID-19 pandeemia on digipööret kiirendanud: liikmesriigid on võtnud meetmeid, et tugevdada digitaristut, pakkuda e-õpet või toetada VKEsid nende digiteerimisalastes jõupingutustes. Samas on kriis toonud esile ka puudusi ja paljastanud nõrku kohti. Majanduse ja ühiskonna digiteerimisel esineb erinevusi. Allesjäänud tõkked ja ebaühtlane juurdepääs taristule pärsivad jätkuvalt arengut ning Euroopa sõltub paljude oluliste digivõimekuste ja -teenuste puhul endiselt suuresti teistest piirkondadest. Tuginedes Euroopa teaduslikule ja tehnoloogilisele oskusteabele, on ümberkujundava ja tulevikku suunatud teadusuuringute, innovatsiooni ja levitamise strateegia väljatöötamine ainus viis tagada Euroopa tootlikkuse kasv ja konkurentsivõime ning seeläbi kaitsta tema tehnoloogilist sõltumatust, mis on avatud strateegilise autonoomia üks olulisemaid aspekte.

COVID-19 pandeemia on toonud esile vajaduse hakata kiiresti tegelema pikaajaliste väljakutsetega, mis mõjutavad ühiskonnas valitsevat õiglust. Nende väljakutsete hulka kuuluvad riiklike tervishoiu- ja sotsiaalkaitsesüsteemide valmidus ja vastupidavus, samuti võrdne juurdepääs taskukohastele ja kvaliteetsetele tervishoiu-, pikaajalise hoolduse ja lastehoiu süsteemidele, demograafilised muutused, üleilmastumine ning digi- ja rohepööre. Lahendamist vajavad küsimused võivad hõlmata selliseid valdkondi nagu tööhõive, oskused, tervishoid ja haridus, et eelkõige tegeleda kasvava ebavõrdsusega ja toetada neid, keda kriis on kõige rängemalt tabanud, nagu noored põlvkonnad, naised ja haavatavad rühmad. COVID-19 pandeemia on näidanud ka vajadust luua õiglasem ja kestlikum ettevõtluskeskkond ning vaadata läbi töötingimused paljudes sektorites. Pikaajalised liikumispiirangud andsid hoogu e-teenustele ja e-kaubandusele, mille trend tõenäoliselt jätkub. Praegu domineerivad veebikeskkonnas siiski mõned suured turuosalised, kelle turuvõim ja liikuv maksubaas suurenevad, mis võib kahjustada paljude väiksemate Euroopa ettevõtete võimet ühtsel turul tegevust alustada ja laieneda. Erilist tähelepanu tuleks pöörata nende sektorite toetamisele, millel on meie demokraatias võtmeroll, eelkõige meediasektorile, kus toetust tuleks anda viisil, mis austab ja edendab meediavabadust ja pluralismi. Samuti on vaja toetada rohepöördest kõige enam mõjutatud piirkondi, sektoreid ja töötajaid ning leevendada selle sotsiaal-majanduslikku mõju. Seda on vaja, et tagada inimeste ja ettevõtete võrdsed ja õiglased võimalused.

Võrreldes 2008. aasta finants- ja majanduskriisiga on majandus- ja rahaliit kriisidele palju vastupidavam, kuid esile on kerkimas uued makromajandusliku stabiilsusega seotud probleemid. COVID-19 kriis erineb oluliselt 2008. aasta finantskriisist. Praegune kriis avaldab otsest negatiivset mõju majandustegevusele, kuid võib avaldada mõju ka makromajanduslikule stabiilsusele, millega tuleb tegeleda kiiresti ja sihikindlalt. Praegune tasakaalustamatus võib süveneda, aga tekkimas on ka uued tasakaalustamatused. Seepärast on esmatähtis toetada vastupidavat taastumist. Vaja on pidevat järelevalvet ja valvsust ning liikmesriigid peaksid reageerima tekkivale tasakaalustamatusele reformidega, mis suurendaksid majanduslikku ja sotsiaalset vastupidavust. Taaste ja vastupidavuse rahastamisvahend annab liikmesriikidele vahendid nende ees seisvate majanduslike ja sotsiaalsete probleemide lahendamiseks. 2021. aastal peaksid liikmesriigid majanduse toetamiseks jätkuvalt kasutama eelarvealast paindlikkust. Riigi rahandusel on oma osa kestliku ja kaasava majanduskasvu stimuleerimisel, tagades majandusliku stabiilsuse ning suutlikkuse toetada nõudlust ja osutada rasketel aegadel abi. COVID-19 pandeemia koormab märkimisväärselt majandustegevust ning avaldab negatiivset mõju valitsemissektori ja erasektori võlakoormusele. Kui majandustingimused seda võimaldavad, on aeg järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on keskpikas perspektiivis saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon, edendades samal ajal investeeringuid, ökoloogilist ja digitaalset kaksiküleminekut ja sotsiaalset kaasatust.

Konkurentsivõimeline kestlikkus nõuab avatust ja tugevat ühtset turgu. Et tagada taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendi edukas rakendamine, on vajalik erasektori sidusrühmade ja investorite osalemine. Avaliku sektori raha ei tohiks erainvestoreid asendada ega välja tõrjuda, vaid peaks täiendama ja suunama erainvesteeringuid vajaduse korral, st kui COVID-19 puhangust ja sellele järgnenud majanduskriisist tingitud süsteemsed või turutõrked või kahju ei võimalda turul ise taastuda ja poliitilisi eesmärke saavutada. Innovatsiooni edendamiseks ja majanduse taastumise kiirendamiseks on vaja tagada ühtsel turul võrdsed võimalused.

III.Taaste- ja vastupidavuskavade aluspõhimõtted: liikmesriikidele prioriteetide seadmine

Euroopa poolaasta on hästitoimiv majandus- ja tööhõivepoliitika koordineerimise raamistik millega suunata liitu ja liikmesriike taastumise ning ökoloogilise ja digitaalse kaksiküleminekuga seotud probleemide lahendamisel. Liikmesriikide taaste- ja vastupidavuskavades tuleks tõhusalt käsitleda poliitilisi väljakutseid, mis on esitatud nõukogu vastuvõetud riigipõhistes soovitustes. Meie ühine huvi on tegeleda samaaegselt reformide ja investeerimisvajadustega – need peavad käima käsikäes, et võimaldada sünergiat.