[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 13.12.2007

KOM(2007) 796 lõplik

2007/0277 (ACC)

Ettepanek

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 3286/94, millega kehtestatakse ühenduse meetmed ühise kaubanduspoliitika vallas, et tagada rahvusvahelistest kaubanduseeskirjadest, eeskätt Maailma Kaubandusorganisatsiooni egiidi all kehtestatud eeskirjadest tulenevate ühenduse õiguste kasutamine

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Nõukogu määrus (EÜ) nr 3286/1994 (edaspidi „kaubandustõkete määrus”) on üks kaubanduspoliitika vahenditest, mis võimaldab jälgida, kuidas meie kaubanduspartnerid rahvusvahelistest kaubanduslepetest tulenevaid kohustustusi täidavad, ning mille eesmärk on kaubandustõkete kõrvaldamine. Selleks on kaubandustõkete määruses sätestatud ühenduse ettevõtete, „ühenduse tootmisharu” või nende ühenduste õigus esitada komisjonile kaubandustõkete kohta kaebus. Kui kaebus on vastuvõetav, algatatakse uurimine väidetavate kaubandustõkete, kaubandust kahjustavate mõjude ning ühenduse tootmisharule põhjustatud kahju olemasolu kohta. Kui väited leiavad kinnitust ning sobivat lahendust ei saavutata, võib ühendus teha otsuse algatada kaubanduspartneriga sõlmitud rahvusvahelise lepingu alusel ametlik vaidluste lahendamise menetlus.

Kaubandustõkete määruse alusel esitatava kaebuse tingimused on ühenduse ettevõtetele ja ühenduse tootmisharule erinevad, seega on kaebuse esitamiseks kaks teed.

Esimene tee on avatud „ühenduse tootmisharule” , st tootjatele, kelle identsed, samalaadsed või otseselt konkureerivad kaubad või teenused moodustavad suurema osa ühenduse kogutoodangust ning keda kaubandustõke mõjutab. Seda kaebuse esitamise viisi kasutatakse kaubandustõkete puhul, mis põhjustavad (või ähvardavad põhjustada) kahju ühenduse turul ning kaebust võib esitada kaubandustava vastu, mille suhtes on ühenduse ja kolmanda riigi vahelise mis tahes rahvusvahelise lepinguga kehtestatud kaubanduseeskirjad ja hagemisõigus. Käesolev ettepanek seda kaebuse esitamise viisi ei mõjuta.

Teine tee on avatud kõikidele ühenduse ettevõtetele. Seda kaebuse esitamise viisi võib kasutada kaubandustõkete puhul, mis kahjustavad kaubandust kolmanda riigi turul, kuid vastavalt artikli 4 lõikele 1 võetakse kaebus menetlusse vaid juhul, kui see on suunatud kaubandustava vastu, mille suhtes ühenduse ja kolmanda riigi vahelise mitme- või mõnepoolse lepinguga on kehtestatud kaubanduseeskirjad ja hagemisõigus. Praktikas tähendab see seda, et kaebused, milles esitatakse väide kahepoolse lepingu rikkumise kohta kolmanda riigi poolt, on vastuvõetavad ainult juhul, kui neis käsitletakse ka mitmepoolsete (eelkõige WTO) eeskirjade rikkumist.

Euroopa Komisjon tellis 2005. aastal uuringu, mis käsitles kaubandustõkete määruse kasutamist esimese kümne aasta jooksul ning selle kaubanduspoliitilise vahendi parandamise võimalusi. Ühe soovituse kohaselt tuleks tühistada säte, mis keelab ühenduse ettevõttel kaubandustõkete määruse alusel kaebust esitades toetuda üksnes kahepoolsele lepingule. Euroopa Komisjon avaldas sellele soovitusele toetust teatises „Globaalne Euroopa: tugevam partnerlus Euroopa eksportijate turulepääsu nimel”[1], esitades selle ühena ettepanekutest, mille abil kõrvaldada kaubandustõkkeid ning parandada seega Euroopa eksportijate turulepääsu ja suurendada majanduskasvu ja tööhõivet ühenduses.

Kõnealune keeld võtab võimaluse toetuda kahepoolsetele lepingutele, kui tahetakse võidelda WTO eeskirjadest kaugemale minevate kohustuste rikkumistega, eelkõige sellistega, mis on seotud mittetariifsete tõketega, mida WTO eeskirjad veel ei reguleeri.

Sellel piirangul on ajaloolised põhjused. Enne kaubanduskokkuleppe sõlmimist Mehhikoga 2000. aastal põhines kahepoolsete lepingutega seotud vaidluste lahendamise menetlus traditsioonilisel diplomaatilisel lähenemisviisil, mis suurel määral sõltus osapoolte võimekusest lahendusi leida ning oli seega kaubanduseeskirjade jõustamisel ebaefektiivne. Nimetatud ajaloolised põhjused on nüüdseks tähenduse kaotanud. Alates kaubandustõkete määruse jõustamisest on ühendus sõlminud mitmeid kahepoolseid lepinguid, mis sisaldavad ühenduse ja kolmanda riigi vahelise kaubanduse suhtes kohaldatavaid sisulisi eeskirju ning hõlmavad tõhusaid ja siduvaid vaidluste lahendamise menetlusi, mis on nende eeskirjade jõustamiseks välja töötatud WTO vaidluste lahendamise menetluse alusel.[2] Ühendus peab praegu läbirääkimisi kahepoolsete kaubanduslepete sõlmimiseks, mille eesmärk on määratleda sisulised kohustused turulepääsuvõimaluste avardamiseks ning tagada nende kohustuste täitmine samalaadsete siduvate vaidlustelahendamise menetluste abil.[3]

Arvestades kahepoolsete olulisi kaubanduseeskirju ja kohtulikke vaidluste lahendamise menetlusi sisaldavate lepingute väljatöötamist, lakkab vajadus nõuda ühenduse ettevõtetelt, et nad peaksid selleks, et toetuda kahepoolsetest lepingutest tulenevatele kohustustele kaubandust kahjustavate tõkete kõrvaldamiseks, lisama kaubandustõkete määruse alusel esitatud kaebusele ka viite WTO eeskirjade rikkumisele.

2007/0277 (ACC)

Ettepanek

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 3286/94, millega kehtestatakse ühenduse meetmed ühise kaubanduspoliitika vallas, et tagada rahvusvahelistest kaubanduseeskirjadest, eeskätt Maailma Kaubandusorganisatsiooni egiidi all kehtestatud eeskirjadest tulenevate ühenduse õiguste kasutamine

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[4]

ning arvestades järgmist:

(1) Määrusega (EÜ) nr 3286/94[5] on kõikidele ühenduse ettevõtetele ette nähtud menetlusvahendid selleks, et nõuda, et komisjon uuriks kolmandate riikide kehtestatud või säilitatud kaubandustakistusi, kui need takistused mõjutavad kõnealuse kolmanda riigi turgu ning kahjustavad ühenduse ettevõtete kaubandustegevust.

(2) Vastavalt määruse (EÜ) nr 3286/94 artikli 4 lõikele 1 on ühenduse ettevõtte esitatud kaebus vastuvõetav üksnes juhul, kui väidetav kaubandustakistus on mitme- või mõnepoolsete kaubanduslepingutega sätestatud rahvusvaheliste kaubanduseeskirjades kehtestatud hagemisõiguse objekt. See tähendab, et kaebuses, milles esitatakse väide kolmanda riigi poolse kahepoolsete kohustuste rikkumise kohta, tuleb selleks, et kaebus oleks vastuvõetav, viidata ka mitme- või mõnepoolse eeskirja rikkumisele.

(3) Alates määruse (EÜ) nr 3286/94 jõustamisest on ühendus sõlminud mitmeid ühenduse ja kolmandate riikide vahelisi kahepoolseid lepinguid, mis sisaldavad WTO eeskirjadest märkimisväärselt kaugemale minevaid olulisi kaubanduseeskirju. Lisaks sellele hõlmavad nimetatud lepingud tõhusaid ja siduvaid vaidluste lahendamise menetlusi, mille abil lahendada kõnealuste WTO eeskirjadest kaugemale minevate kohustustega seotud vaidlusi.

(4) Kui ühenduse ettevõtted võiksid kahepoolsetele lepingutele toetudes esitada kaebusi määruse (EÜ) nr 3286/94 alusel, hõlbustaks see kõnealustes lepingutes sisalduvate kohustuste järgimise jälgimist ja kaubandustõkete kõrvaldamist, parandades seega eksportijate turulepääsu ning suurendades majanduskasvu ja tööhõivet ühenduses.[6]

(5) Neid arenguid arvestades ning ühenduse ettevõtete halduskoormuse vähendamiseks tuleks nimetatud ettevõtete õigust kaubandustõkete kohta kaebusi esitada laiendada nii, et see hõlmaks ka selliseid väidetavaid kaubandustakistusi, mis on üksnes kahepoolsete kaubanduslepingutega sätestatud rahvusvahelistes kaubanduseeskirjades kehtestatud hagemisõiguse objektid,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määruse (EÜ) nr 3286/94 artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Iga ühenduse ettevõte või ühe või mitme ühenduse ettevõtte nimel tegutsev iseseisva õigusvõimega või õigusvõimeta ühendus, kes leiab, et sellised ühenduse ettevõtted on kandnud kahju kolmanda riigi turgu mõjutavatest kaubandustakistustest tulenevate kaubandust kahjustavate mõjude tõttu, võivad esitada kirjaliku kaebuse.”

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, […]

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele - Globaalne Euroopa: tugevam partnerlus Euroopa eksportijate turulepääsu nimel - KOM(2007) 183 lõplik, 18.4.2007.

[2] Vt nt EÜ-Mehhiko ühisnõukogu otsus nr 2/2000 kaubavahetuse vabastamise kohta tariifsetest ja mittetariifsetest tõketest (EÜT L 157, 30.6.2000, lk 10); EÜ-Mehhiko ühisnõukogu otsus nr 2/2001 teenuskaubanduse liberaliseerimise kohta (EÜT L 70, 12.3.2001, lk 7); leping assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tšiili Vabariigi vahel (EÜT L 352, 30.12.2002, lk 3); käimas on läbirääkimised kohtuliku vaidluste lahendamise menetluse lisamiseks Euroopa-Vahemere piirkonna riikide assotsiatsioonilepingutele.

[3] Läbirääkimisi peetakse AKV riikide, Lõuna-Korea, India, ASEANi riikide, Pärsia lahe koostöönõukogu, Mercosuri, Andide Ühenduse ja Kesk-Ameerika riikidega (loetelu ei ole täielik).

[4] ELT C […], […], lk […].

[5] Nõukogu 22. detsembri 1994. aasta määrus (EÜ) nr 3286/94, millega kehtestatakse ühenduse meetmed ühise kaubanduspoliitika vallas, et tagada rahvusvahelistest kaubanduseeskirjadest, eeskätt Maailma Kaubandusorganisatsiooni egiidi all kehtestatud eeskirjadest tulenevate ühenduse õiguste kasutamine (EÜT L 349, 31.12.1994, lk 71).

[6] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele - Globaalne Euroopa: tugevam partnerlus Euroopa eksportijate turulepääsu nimel - KOM(2007) 183 lõplik, 18.4.2007.