ET Euroopa Liidu Teataja C 182/71

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa ülemkogule – Euroopa majanduse taastamise kava”

KOM(2008) 800 (lõplik)

(2009/C 182/15)

Pearaportöör: Thomas DELAPINA

26.11.2008 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 taotleda Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust järgmises küsimuses:

„Euroopa majanduse taastamise kava”

KOM(2008) 800 (lõplik).

Komitee juhatus tegi 2. detsembril käesoleva arvamuse ettevalmistamise ülesandeks majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioonile.

Arvestades töö kiireloomulisust, määras komitee täiskogu 450. istungjärgul (15. jaanuari istungil) 14.–15. jaanuaril 2009 pearaportööriks Thomas DELAPINA ja võttis vastu järgmise arvamuse: Poolt hääletas 179, vastu 1 ja erapooletuks jäi 3.

1. Kokkuvõte ja järeldus

1.1 Ülemaailmse finantssektori stabiliseerimise kavaga selle kõikides erinevates riiklikes väljendusvormides on riikide rahvusvaheline ühendus andnud selge märguande: majanduspoliitika on võtnud endale nähtava vastutuse ülemaailmse majandusstabiilsuse eest. Euroopa majanduse taastamise kavaga on ka Euroopa Liit väljendanud nüüd selget valmisolekut kriisi kõiki olemasolevaid vahendeid kasutades otsustavalt lahendama asuda.

1.2 Majanduse taastamise kava psühholoogilist efekti tuleb hinnata sama kõrgelt nagu kasutatud rahasummade efektigi. Majanduspoliitika kõnealused signaalid peavad andma tulemuseks tarbijate ja investorite usalduse ulatusliku stabiliseerimise. Igal juhul peab kiiresti järgnema kõikide huvirühmade – eelkõige Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide – tegutsemine, et pessimistlikud ootused ei kinnistuks.

1.3 Toimingud reaalmajanduse elustamiseks avaldavad soovitud mõju ainult juhul, kui finantssektori toimimisvõime on täies mahus taastatud. Selleks on lisaks erinevatele päästepakettidele vaja usalduse taastamiseks finantsturud kõikidel tasanditel uuesti korraldada ja uuesti reguleerida.

1.4 Euroopa majanduspoliitikas on aru saadud vajadusest täiendada senist pakkumisele orienteeritust aktiivse antitsüklilise makromajandusliku poliitikaga. Komitee tervitab ka lubadust kaitsta paremini ühiskonna kõige nõrgemaid liikmeid ja kooskõlastada tõhusamalt majanduspoliitikat. ELi majanduse taastamise kava mõõde tundub siiski maailma teistes piirkondades kokku pandud pakettidega võrreldes suhteliselt õhuke.

1.5 Komitee peab äärmiselt vajalikuks, et majanduse taastamisele kaasaaitamiseks esitatud riiklikel investeerimisprogrammidel ja rahalistel stiimulitel oleks oma osa ka tulevikuks vajalikule vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele üleminekul. Komitee kutsub komisjoni ja liikmesriike üles oma taastamise kavasid ja programme vastavalt kujundama.

2. Kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude (subprime) kriisist ülemaailmse majandussurutiseni

2.1 Praegusel finants- ja majanduskriisil on mitmesugused põhjused. G20 riigi- ja valitsusjuhid nimetasid oma 15. novembri tippkohtumise avalduses järgmisi: raha- ja vahetuskursipoliitikad, mis tõid kaasa ülemäärase likviidsuse, teatavate valdkondade või osalejate puuduv või ebapiisav reguleerimine, ebarealistlikult kõrgete kasumimäärade poole püüdlemine turuosaliste ning järelevalve- ja reguleerivate asutuste poolt, millega kaasneb riskide ebapiisav hindamine või tundmine, ülemäärased võimendusefektid, makromajanduslike poliitikate ebapiisav kooskõlastamine ning ebapiisavad struktuurireformid. Selle tagajärjel tekkisid väärarengud, mis muutsid ilmseks vajaduse vaadata läbi osalejate, toodete ja turgude mängureeglid.

2.2 2007. aasta keskel, kui kinnisvarahinnad lakkasid tõusmast, kukkus USAs kokku kinnisvaralaenude püramiidskeem. Ülekuumenenud kinnisvaraturul, kus valitsesid ebarealistlikult optimistlikud ootused, anti madala krediidivõimega laenuvõtjatele laene, mille pangad põhivara hulgast välja arvasid ja edasi müüsid. Tekkisid uued äärmiselt spekulatiivsed ja läbipaistmatud finantstooted, mis ei allunud mingile järelevalvele ega reguleerimisele. Paljud osalejad ei olnud sealjuures riski ulatusest teadlikud.

2.3 Kinnisvaramulli lõhkemine USAs, aga ka mõnes ELi riigis tõi endaga kaasa riskifondide, investeerimis- ja kommertspankade ning kindlustuste kriisi. Riskide väärtpaberiteks muutmise kaudu elas ülemaailmne finantsmaailm šokilainete kujul läbi sügava vapustuse. Finantsasutustevaheline ebakindlus ja umbusaldus tõi ka iseenesest tervetes finantsasutustes kaasa vastastikuse laenude väljastamise blokeerimise ning pankadevahelise turu kokkukuivamise.

2.4 Erinevate levikuteede kaudu leidis finantsturukriis lõpuks kajastust ka reaalmajanduses. Kriis hõlmab muuhulgas krediidikitsikust, suurenenud finantseerimiskulusid, aktsiakursside kukkumisest põhjustatud negatiivseid mõjusid varadele, eksporditurgude kokkukukkumist, usalduse vähenemist ning väärtuse korrigeerimisi ja laekumisriski bilanssides. Vahepeal on selgeks saanud, et 2009. aasta alguses on majandussurutis haaranud kogu OECD ning selle pikkusele ja sügavusele ei oska praegu ka eksperdid kindlat hinnangut anda.

3. Kõige kiireloomulisemad väljakutsed

3.1 Esimese sammuna oli vaja peatada ahelreaktsioon finantsturgudel. Keskpangad, eelkõige Euroopa Keskpank, varustasid turgusid likviidsusega, et tagada nende edasine toimimine. Riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil koostati arvukalt päästepakette, mis sisaldasid selliseid meetmeid nagu kapitalisüstid ja -osalused ning kahjustatud finantsasutuste riigistamine, riiklikud garantiid, säästuhoiuste tagamise parandamine jne. Kõnealused meetmed aitasid pankadel teatud ulatuses tavapärast äritegevust jätkata.

3.2 Teine oluline samm seisneb reaalmajanduse tugevdamises. Tarbijate ja investorite usaldus tuleb taastada. Selleks on vaja meetmeid siseturunõudluse elavdamiseks ja tööturgude stabiliseerimiseks. Eelkõige on vaja toetada madalama sissetulekuga rühmasid, sest neid mõjutab kriis eriti suurel määral, aga ka seetõttu, et nende tarbimise tase avaldab siseriiklikult kõige suuremat mõju.

3.3 Lisaks on vaja luua raamtingimused, mis leevendaksid mõju ettevõtlussektorile. Viimasel on tootja, investori, eksportija ja teadus- ning arendustegevusega tegelejana täita majanduse taaselavdamisel juhtroll ning ta aitab otsustavalt kaasa töökohtade loomisele ja seega sisenõudluse tekitamisele. Lisaks tsüklilistele aspektidele ei tohi aga silmist kaotada säästvuse küsimusi ja struktuurilisi aspekte.

3.4 Lisaks on vaja rahvusvaheline finantsarhitektuur ümber korraldada ja ette võtta finantsturgude tõhusam reguleerimine. Samuti tuleb muuta järelevalveasutuste eeskirju ja nende kooskõlastamist, reitinguagentuuride eeskirju, bilansi koostamise ja raamatupidamise eeskirju sellisel viisil, mis sobib selliste kriiside ärahoidmiseks, nagu seda on praegune.

4. Euroopa majanduspoliitika roll

4.1 Isegi kui kriis oli esialgu puhtalt USA-sisene asi, haaras ülemaailmne võrgustik Euroopa majanduse kaasa. Euro tõestas end selle käigus stabiilsuse ankruna. Ilma ühisrahata oleks mõju riikide majandustele osutunud palju tõsisemaks. Rahvusvaheline kriis eeldab ka rahvusvahelist tegutsemist. Euroopa majanduspoliitikaga seoses on tegutsemisvajadus äärmiselt suur. Punktis 3 kirjeldatud väljakutsed nõuavad kiiret, otsustavat, laiaulatuslikku, sihipärast ja kooskõlastatud proaktiivset tegutsemist, kusjuures paljud meetmed on ajutise iseloomuga.

4.2 Sealjuures on vaja õppida minevikust. Kui kõik olulised maailma piirkonnad kümnendi alguses pärast IT-mulli lõhkemist ja terrorirünnakuid USAs märkimisväärse majanduskasvu aeglustumise läbi elasid, loobus Euroopa majanduspoliitika ainukesena majanduse aktiivsest elavdamisest eelarve- ja rahapoliitikat kasutades ning nõudluse aspekti kaasates. Üheks tagajärjeks oli, et kriis õnnestus ületada alles neli aastat hiljem ja Euroopa paljud osad kannatavad tänaseni nõrga sisenõudluse käes, mis on drastiliselt suurendanud haavatavust rahvusvahelise nõudluse äralangemise tagajärjel.

4.3 Otsustavad majanduspoliitika instantsid said käesoleva kriisi tõsidusest aru liiga hilja. Veel septembrini suhtusid ECOFINi majandus- ja rahandusministrid majanduse taastamise kavasse skeptiliselt. Kuigi euroala majandus kahanes juba 2008. aasta teises kvartalis, tõstis Euroopa Keskpank suvel veel kord baasintresse. Ka valitsusjuhtide erimeelsused finantskriisiteemalisel tippkohtumisel Pariisis kahandasid kiire ühistegutsemise lootusi. Liikmesriikide kooskõlastamata sammud säästuhoiuste tagamise parandamiseks ei jätnud muljet Euroopa Liidu ühtsest tegutsemisest. See näitab, et lihtsalt tegutsemisest ei ole abi. Pigem on vaja kavade ning meetmepakettide paremat kooskõlastamist, eelkõige riiklikul tasandil.

5. Euroopa Komisjoni Euroopa majanduse taastamise kava

5.1 Seda rõõmustavam on, et Euroopa Komisjon on nüüd avaldanud selgelt ja arusaadavalt tahet ja valmisolekut otsustavaks ja kooskõlastatud tegutsemiseks. Finantskriisist ülesaamise strateegias nähti majandusraskustest ülesaamiseks laiemalt ette lahendused, mille kohaselt saab Euroopast finantskriisi lahendamisel võetavates üleilmsetes meetmetes oluline osaline. Lisaks palusid riigi- ja valitsusjuhid komisjonil välja töötada ettepanekud, mida hakatakse arutama nende detsembrikuisel kohtumisel. Need esitati novembri lõpul „Euroopa majanduse taastamise kavana”, mis peab olema õigeaegne, tähtajaline, sihtotstarbeline ja kooskõlastatud. Seejärel võttis Euroopa Ülemkogu 11. ja 12. detsembril 2008 Brüsselis vastu asjaomase kava.

5.2 Täpsemalt esitati ettepanek eelarve toetamiseks 1,5 % ulatuses ELi SKPst, s.t. 200 miljardit eurot aastateks 2009–2010. 170 miljardit peavad eraldama liikmesriigid, 30 miljardit tuleb ELi eelarvest ja EIP-lt.

5.3 Lisaks EIP tegevuse tõhustamisele, eelkõige seoses VKEdega, seatakse eesmärgiks eraldada ennetavalt menetluste lihtsustamise ja kiirendamise kaudu vahendeid struktuuri- ja ühtekuuluvusfondidest ning maaelu arengu fondist. Euroopa Sotsiaalfond peab edendama tööhõive meetmete rahastamist, eelkõige kõige nõrgemate elanikerühmade toetuseks, ning parandada tuleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi tõhusust. Samuti on ette nähtud riigiabi tingimuste lihtsustamine ja avalike hankepakkumiste kiirendamise meetmed.

5.4 Liikmesriikide kõnealused meetmed peavad reformitud stabiilsuse ja kasvu pakti suurema paindlikkuse raames lisaks automaatsete stabilisaatorite toimele, milleks on riiklikud kulutused ja/või maksude alandamine, nõudlust ergutama, mille kohta on komisjoni ettepanekus toodud mõned konkreetsed näited. Siia alla kuuluvad näiteks ajutiselt suurendatud ümberjaotusmaksed töötutele või madala sissetulekuga leibkondadele, riiklikud investeeringud infrastruktuuri ja haridusse, VKEde toetamine (nt laenud või riskiosalus), kliimamuutuste tõkestamise meetmed, tööandjate ja töötajate maksude ja sotsiaalmaksu vähendamine ning käibemaksu tavamäära ajutine vähendamine. Ajutiste meetmete võtmise eesmärgiks on, et majanduse taastamise pakett ei kõigutaks keskmises ja pikas perspektiivis riikliku finantssektori jätkusuutlikkust.

5.5 Liikmesriikide meetmed peavad olema kooskõlastatud, sest erinevate liikmesriikide lähteolukord ja tegutsemisruum on erinevad. Meetmed peavad olema ajaliselt piiratud, sest seejärel tuleb hakata uuesti järgima a eelarve-eesmärke keskpikas perspektiivis. Kõnealuseid meetmeid tuleks toetada struktuurireformidega, mis tagavad turgude parema toimimise ja konkurentsivõime suurendamise.

5.6 Eesmärgiks tuleb seada majanduse taastamise kava hoolikas kooskõlastamine Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive strateegia peamiste valdkondadega (inimesed, majandus, infrastruktuur ja energia, teadusuuringud ja innovatsioon). Euroopa Komisjon võttis vastu meetmete paketi Euroopa majanduse taastamise kava elluviimiseks ning Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive strateegia tugevdamiseks. Eri riike puudutavad peatükid, milles hinnatakse riikide edusamme Lissaboni strateegia elluviimisel, võetakse vastu uuel aastal (1). Majanduse taastamise kavas tutvustatakse meetmete laia valikut ning kõiki valitsusi kutsutakse üles nende hulgast enda jaoks sobivad välja valima.

5.7 Majanduse taastamise kava järgmine oluline suunitlus on „roheline” majandus, s.t arukad tooted süsinikuühendite madalate heitkogustega majanduse jaoks. Siia alla kuuluvad investeeringud energiatõhususse, keskkonda ja kliimakaitsesse. Keskkonna- ja energiasäästueesmärkidega tuleb ühendada ka kriisist eriti mõjutatud majandusharude, nt autotööstuse ja ehitussektori toetamise meetmed.

5.8 Mitte viimases järjekorras rõhutatakse kavas vajadust ülemaailmselt kooskõlastatud toimimisviisi järele tärkavaid majandusi kaasates, et majanduskasvu taas hoogustada.

6. Komitee esmane hinnang

6.1 Kvalitatiivne hinnang

6.1.1 Komisjoni dokumendis on mõistlikul viisil kindlaks tehtud eesseisvad väljakutsed, vajalikud toimingud ja vajadused. Euroopa peab tegutsema kiiresti, enesekindlalt, sihipäraselt ja ambitsioonikalt. Euroopa peab olema oma osatähtsusest teadlik ja kasutama rahvusvahelisel areenil kogu oma mõjuvõimu.

6.1.2 Allakäiguspiraali peatamiseks tuleb tugevdada usaldust ja nõudlust. Ägedalt tuleb võidelda eelkõige kriisi negatiivsete mõjudega tööturule ja ühiskonna kõige nõrgematele liikmetele. Senine makromajanduslik poliitiliste vahendite kombinatsioon ei pakkunud sobivaid vastuseid tekkinud probleemidele, sest jättis tähelepanuta sisenõudluse tähtsuse majandusringluses. Komisjon võtab nüüd hilja, aga siiski kasutusele komitee poolt juba aastaid nõutud eelarve- ja rahapoliitika aktiivse, nõudlust tugevdava rolli, millele tuleb anda võrdväärne koht pakkumisest lähtuvate konkurentsivõime tugevdamise meetmete kõrval. Komisjon ja liikmesriigid on lõpuks aru saanud, et eelarvepoliitikas tuleb võtta ekspansiivseid meetmeid, sest rahapoliitika meetmete mõju on praeguses olukorras äärmiselt piiratud.

6.1.3 Sellega seoses pakub huvi komisjoni viide stabiilsuse ja kasvu pakti suuremale paindlikkusele alates selle reformist 2005. aastal. Seda tuleb praeguses olukorras ära kasutada, mis tähendab, et praegustes ebatavalistes, finantskriisi ja majandussurutise üheaegse tekkimise tingimustes peetakse otstarbekaks ka 3-protsendilise puudujäägi piiri ajutist ületamist.

6.1.4 Komitee tervitab seda, et komisjon rõhutab Euroopa Keskpanga positiivset osa reaalmajanduse toetamisel. Komisjon osutab Euroopa Keskpanga olulisele panusele turgude stabiliseerimisel pankadele laenude andmise kaudu ning likviidsuse tagamisel ja tegevusvabadusele intresside alandamisel.

6.1.5 On ilmne, et pärast kriisist ülesaamist tuleb järgmise tõusu ajal uuesti tähelepanu pöörata eelarvepoliitika keskpikaajalistele eesmärkidele, et mitte ohtu seada riikliku finantssektori jätkusuutlikkust. Sealjuures tuleb silmas pidada, et ei koormataks liigselt töötegurit ning et väljaminekute poole peal ei tekiks vastuvõetamatuid maksepiiranguid. Seetõttu tuleks juba praegu mõelda kavadele, kuidas võtta näiteks kasutusele uusi sissetulekuallikaid. Lisaks tuleks arvesse võtta, et kriisi käigus tõusnud riigikulutuste taseme endisele tasemele viimine ei ole eesmärk omaette. Vananeva elanikkonna ja kõrgete sotsiaalsete standardite puhul, nagu Euroopa sotsiaalmudel neid ette näeb, ei kujuta riigikulutuste kõrgem tase endast tingimata midagi halba. Lõpuks on ka nendel riikidel, keda õnnestunud paindliku turvalisuse strateegia tõttu üldiselt kiidetakse, keskmisest kõrgem riigikulutuste tase.

6.1.6 Riiklikke meetmeid tuleb igasuguse kahtluseta mitte ainult täiendada Euroopa meetmetega, vaid seda tuleb teha ka kooskõlastatult. Sellisel viisil saavutatakse positiivne piiriülene kõrvalefekt ja hoitakse ära tasuta kasutaja probleem. Majanduse taastamise kava mittetoetavad riigid võivad meetmete mõju summutada. Majandust aktiivselt stabiliseerivad riigid tembeldatakse puudujäägiga patustajateks. Tervikuna vaadeldes on eriline vastutus nendel liikmesriikidel, mis oma suuruse tõttu tervikarengut otsustavalt mõjutavad ning millel on eelarve osas suhteliselt suur tegutsemisvabadus.

6.1.7 Positiivsena tuleb ka märkida, et majanduskasvu hoogustamisel ei jäeta hooletusse keskkonna, kliimamuutuste ja energiaga seotud eesmärke ning samuti mitte kõrgeltarenenud tööstusriikide piiridest väljaspool toimuvat. Ülemaailmsest seisukohast on oluline ka õigustamatute protektsionistlike meetmete tõkestamine.

6.2 Kvantitatiivne hinnang

6.2.1 Komitee tahaks käesolevas arvamuses koondada põhitähelepanu üldisele makromajanduslikule hinnangule. Ta jätkab aga tööd ning käsitleb ettepanekuid ja otsuseid uues arvamuses ja annab neile hinnangu. Sealjuures on vaja võtta arutuse alla vajalikud muudatused toetusõiguses ning samuti Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondiga seonduvate eeskirjade muutmine. Mõned komisjoni „tööriistakastis” pakutud rikkalikest meetmetest tuleb võtta kriitilise vaatluse alla. Nendeks on näiteks töömahukate teenuste sotsiaalmaksu ja käibemaksu vaieldav vähendamine. Sealjuures tuleks toetuste andmisel ja kavade käivitamisel kontrollida ka konkurentsile avalduva mõju küsimust.

6.2.2 Kuna majanduse elavdamise paketiga peavad kaasnema struktuurireformid, tuleb jälgida, et viimased ei satuks vastuollu nõudluse elavdamise eesmärgiga. Struktuurireformid tuleb pigem kavandada nii, et need oleksid sotsiaalselt asjakohased ja ergutaksid majanduskasvu ja tööhõivet.

6.2.3 Kriitiliselt tuleb siiski märkida, et 200 miljardit eurot kaheks aastaks tundub kaugelt suurema mahuna kui see tegelikult on. See hõlmab tunduvalt vähem „värsket raha”. ELi eelarvest ja Euroopa Investeerimispanga eraldatavate vahendite puhul on osaliselt tegemist ainult niigi ettenähtud maksete varasema teostamisega. Riiklike vahendite puhul ei ole sageli tegemist uute täiendavate algatustega, vaid meetmete nimekirjaga, mille riikide valitsused olid juba kavandanud või isegi vastu võtnud ka ilma ELi majanduse taastamise kavata.

7. Finantsturgude ümberkorraldamine

7.1 Kaks rasket kriisi lühikese aja jooksul on piisavaks põhjuseks finantsturgude, see tähendab kaubanduse, toodete, osalejate, järelevalve, reitinguagentuuride jne ümberkorraldamiseks, seda nii ELis kui eelkõige ülemaailmsel tasandil. See on vajalik, et võimalikult kiiresti taastada usaldus finantsasutuste vastu, asutuste omavaheline ning investorite ja tarbijate usaldus. Finantsturgude reform ning nende toimimisvõime kiire taastamine on keskseks tingimuseks, et nad saaksid uuesti täitma asuda oma reaalmajanduse toetamise ülesannet ning seega majanduse elavdamise meetmete tulemuslikkus keskne tingimus.

7.2 Euroopas võeti kriitikata üle paljud USAst tulevad arengud, alates niinimetatud finantsuuenduste kasutuselevõtmisest kuni pensioniskeemide rahastamiseni ja raamatupidamiseeskirjadeni – teadaolevalt halbade tulemustega. Tulevikus tuleb seetõttu omistada uuesti suurem tähtsus Euroopa seisukohtadele, eelistele, kogemustele ja traditsioonidele, mis hõlmab ka selliseid eripärasid nagu ühistuline korraldusvorm. Sealjuures on vaja rohkem kasutada laienemiste käigus kasvanud euroala „kriitilist massi”. G20 Washingtoni tippkohtumine edastas positiivse sõnumi selle kohta, et seal saavutatud tulemusi on vaja G20 2. aprillil 2009 eesseisvat Londoni tippkohtumist silmas pidades edasi arendada.

7.3 Komisjoni majanduse taastamise kavas ei puudutata finantsturgude vajalikku ümberkorraldamist ja uuesti reguleerimist. Komitee loodab, et selle põhjuseks on vaid asjaolu, et komisjonil on kavas algatus „ELi finantsturgude järelevalve”, mis tahetakse vastu võtta 2009. aasta juulis. Raamtingimuste ümberkujundamisel tuleb läbi vaadata ka need teadusuuringud, mis osutavad sellele, et spekulatiivsetel turgudel – sageli oluliste suurte turuosaliste arvutimudelitel põhinevate kauplemissüsteemide ja –otsuste tõttu – tekitatakse karjakäitumise tõttu süstemaatiliselt mõlemas suunas liialdusi. Komitee jätab endale õiguse esitada hiljem täiendavalt asjaomaseid nõudmisi ja ettepanekuid ning osutab sellega seoses ka enda poolt 22. ja 23. jaanuaril 2009 Brüsselis korraldatavale konverentsile „Rien ne va plus – Euroopa sotsiaalse turumajanduse taasülesehitamise võimalused pärast „kasiinokapitalismi” allakäiku”.

Brüssel, 15. jaanuar 2009 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Vt meetmete paketi üksikasjade kohta: pressiteade „Komisjoni otsused Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive strateegia kohta” (IP/08/1987).