SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

ELi äärepoolseimate piirkondade suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu sätteid. Prantsusmaa ülemeredepartemangud jäävad käibemaksudirektiivi ja aktsiisidirektiivi reguleerimisalast siiski välja.

Vastavalt ELi toimimise lepingu sätetele, eelkõige selle artiklile 110, ei ole Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades põhimõtteliselt võimalik erinevalt maksustada kohalikke tooteid ja neid, mis pärinevad Prantsuse emamaalt, teistest liikmesriikidest või kolmandatest riikidest. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 (endine EÜ asutamislepingu artikli 299 lõige 2) alusel on siiski võimalik kehtestada kõnealuste piirkondade suhtes erimeetmed tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda. Erimeetmed mõjutavad erinevaid poliitikavaldkondi, sealhulgas fiskaalpoliitikat.

Nõukogu 10. veebruari 2004. aasta otsusega 2004/162/EÜ (muudetud nõukogu 9. juuni 2008. aasta otsusega 2008/439/EÜ ja 19. juuli 2011. aasta otsusega 448/2011/EL), mis võeti vastu EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel, lubatakse Prantsusmaal kuni 1. juulini 2014 vabastada mõned Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades (välja arvatud Saint Martinis) valmistatud tooted dokimaksust või seda maksu kõnealuste toodete puhul vähendada. Kõnealuse otsuse lisas on esitatud toodete loetelu, mille suhtes saab kohaldada maksuvabastust või -vähendust. Olenevalt tootest ei või kohalike ja muude toodete maksumäära erinevus olla üle 10, 20 või 30 protsendipunkti.

Otsuses 2004/162/EÜ on esitatud erimeetmete vastuvõtmise põhjused: kaugus, sõltumine toorainest ja elektrist, kohustus omada suuremaid varusid, väike kohalik turg, millele lisandub vähearenenud eksporditegevus jne. Ebasoodsad tingimused põhjustavad kohalike toodete tootmiskulu ja omahinna suurenemist ja seda, et erimeetmete puudumisel on nad vähem konkurentsivõimelised kui väljastpoolt pärinevad tooted, isegi kui võtta arvesse veokulu Prantsusmaa ülemeredepartemangudesse. Seega on raskendatud kohaliku tootmise säilitamine. Otsuses 2004/162/EÜ sätestatud erimeetmete eesmärk on eelkõige tugevdada kohalikku tööstust ja selle konkurentsivõimet.

Prantsusmaa ametiasutused on seisukohal, et äärepoolseimaid piirkondi mõjutavad ebasoodsad tingimused ei ole kadunud ning nad on Euroopa Komisjonilt mitmes kirjas (25. jaanuarist kuni 7. juunini 2013) taotlenud praeguse, 1. juulini 2014 kehtiva diferentseeritud maksumäära süsteemiga sarnaneva süsteemi kehtestamist kuni 31. detsembrini 2020.

Toodete loetelu, millele Prantsusmaa ametiasutused soovivad erinevat maksumäära kohaldada, läbivaatamine nõuab pikka tööd, mis seisneb iga toote puhul selle kontrollimises, kas erinev maksumäär ja selle ulatus on õigustatud, tagades, et erinev maksumäär ei õõnesta ELi õiguskorra, sealhulgas siseturu ja ühise poliitika terviklikkust ega sidusust.

See töö ei ole praeguseks valmis, kuna asjaomaste toodete arv on suur (mitusada) ja nende turgude struktuuri käsitlev teave mahukas: kas kohapeal toimub tootmine; kas toimub märkimisväärne import (Prantsuse emamaalt ja teistest liikmesriikidest), mis võib ohustada kohaliku tootmise säilitamist; kas kohaliku tootmise puhul esineb monopol või peaaegu monopol, kas võrreldes imporditud toodetega kohalike toodete positsiooni kahjustavad tootmise lisakulud on õigustatud, erineva maksumäära ja ELi muu poliitika kokkusobivuse kontroll.

Kui ühtegi ettepanekut enne 1. juulit 2014 vastu ei võeta, võib see kaasa tuua õigusliku vaakumi ulatuses, milles keelatakse alates 1. juulist 2014 Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades igasugune erineva maksumäära kohaldamine isegi toodete puhul, mille puhul oleks selle säilitamine tegelikult õigustatud.

Käimasoleva töö lõpetamiseks ja andmaks komisjonile aega esitada tasakaalustatud ettepanek, mille puhul võetakse arvesse erinevaid huvisid, on vaja poolt aastat lisaaega.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Käesoleva ettepaneku koostamisel konsulteeriti Euroopa Komisjoni pädevate peadirektoraatidega.

Euroopa Komisjon ei kasutanud mõju hindamist.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanekuga nähakse ette nõukogu 10. veebruari 2004. aasta otsuse 2004/162/EÜ kehtivuse pikendamine kuue kuu võrra, 31. detsembrini 2014 (1. juuli 2014 asemel).

Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 349.

Subsidiaarsuse põhimõte Üksnes nõukogul on volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 alusel vastu erimeetmeid äärepoolseimate piirkondade suhtes, et muuta aluslepingute, kaasa arvatud ühise poliitika kohaldamist nendes piirkondades tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda. Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.

Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

Ettepanekus nähakse ette praegu kehtiva korra pikendamine kuue kuu võrra, et viia lõpule täielik analüüs toodete kaupa taotluse puhul, mille eesmärk on lubada kohaldada erinevat maksumäära, et kompenseerida kohalikke tootjaid mõjutavaid ebasoodsaid tingimusi. ||

Igasugust muud pikendamist lubatakse vaid Prantsusmaa ametiasutuste taotluse kohta kõnealuse analüüsi esitamisel toodete kaupa.

Õigusakti valik

Kavandatud õigusakt: nõukogu otsus.

Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: muudetav õigusakt on nõukogu otsus, mis on vastu võetud samal õiguslikul alusel (sel ajal EÜ asutamislepingu artikli 299 lõige 2).

4. MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.

2014/0101 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega muudetakse otsuse 2004/162/EÜ (dokimaksude kohta Prantsusmaa ülemeredepartemangudes) kohaldamisaega

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 349,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[1],

toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu otsusega 2004/162/EÜ[2] on Prantsusmaal lubatud kehtestada dokimaksuvabastusi või -vähendusi Prantsusmaa nende ülemeredepartemangudes kohapeal toodetud toodete suhtes, mis on loetletud nimetatud otsuse lisas. Olenevalt tootest ei või kohalike ja muude toodete maksumäära erinevus olla üle 10, 20 või 30 protsendipunkti. Need maksuvabastused või -vähendused on erimeetmed, mille eesmärk on kompenseerida aluslepingu artiklis 349 loetletud äärepoolseimate piirkondade piiravaid asjaolusid, mille tõttu suurenevad kohalike ettevõtete tootmiskulud ja nende toodetel on raske konkureerida samade Prantsuse emamaalt, teistest liikmesriikidest või kolmandatest riikidest pärinevate toodetega. Seetõttu lubavad kohaliku tootmise suhtes kohaldatavad dokimaksuvabastused või -vähendused toetada kohaliku tootmise alustamist, säilitamist ja arendamist. Otsust 2004/162/EÜ kohaldatakse kuni 1. juulini 2014.

(2) Prantsusmaa on seisukohal, et äärepoolseimaid piirkondi mõjutavad ebasoodsad tingimused ei ole kadunud ning ta on komisjonilt taotlenud praeguse, 1. juulini 2014 kehtiva diferentseeritud maksumäära süsteemiga sarnaneva süsteemi kehtestamist kuni 31. detsembrini 2020.

(3) Toodete loetelu, millele Prantsusmaa soovib erinevat maksumäära kohaldada, läbivaatamine nõuab aga pikka tööd, mis seisneb iga toote puhul selle kontrollimises, kas erinev maksumäär ja selle ulatus on õigustatud, tagades, et erinev maksumäär ei õõnesta ELi õiguskorra, sealhulgas siseturu ja ühise poliitika terviklikkust ega sidusust.

(4) See töö ei ole praeguseks valmis, kuna asjaomaste toodete arv on suur ja nende turgude struktuuri käsitlev teave mahukas, käsitledes eelkõige kohalikku tootmist kahjustavate täiendavate tootmiskulude summat ja asjaomaste toodete turgude struktuuri.

(5) Kui ühtegi ettepanekut enne 1. juulit 2014 vastu ei võeta, võib see kaasa tuua õigusliku vaakumi ulatuses, milles keelatakse alates 1. juulist 2014 Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades igasugune erineva maksumäära kohaldamine.

(6) Käimasoleva töö lõpetamiseks ja andmaks komisjonile aega esitada tasakaalustatud ettepanek, mille puhul võetakse arvesse erinevaid huvisid, on vaja poolt aastat lisaaega.

(7) Seepärast tuleks otsust 2004/162/EÜ vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Otsuse 2004/162/EÜ artikli 1 lõikes 1 asendatakse kuupäev „1. juulini 2014” kuupäevaga „31. detsembrini 2014”.

Artikkel 2

Käesolevat otsust kohaldatakse alates 2. juulist 2014.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] ELT C […] , […], lk […].

[2] Nõukogu otsus 2004/162/EÜ, 10. veebruar 2004, dokimaksude kohta Prantsusmaa ülemeredepartemangudes ning otsuse 89/688/EMÜ kehtivusaja pikendamise kohta (ELT L 52, 21.2.2004, lk 64).