EUROOPA KOMISJON Brüssel,24.2.2021 COM(2021) 85 final 2021/0045(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires (uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2021) 90 final} - {SWD(2021) 27 final} - {SWD(2021) 28 final} - {SWD(2021) 29 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Sissejuhatus Määrus (EL) nr 531/2012 kaotab 30. juunil 2022 kehtivuse ning seetõttu on käesoleva ettepaneku eesmärk seda laiendada, kohandades samal ajal maksimaalseid hulgihindu, et tagada riigisiseste hindadega jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste jätkusuutlikkus, võttes uusi meetmeid läbipaistvuse suurendamiseks ja tagades tõelise „rändle nagu kodus“ kogemuse nii teenuse kvaliteedi kui ka rändluse ajal hädaabiteenustele juurdepääsu poolest. Kuna määrust (EL) nr 531/2012 on mitu korda muudetud, on käesoleva ettepaneku eesmärk määrus selguse parandamiseks uuesti sõnastada ja asendada mitu selles sisalduvat muutmisakti. Taust ELi reguleeriv sekkumine rändluse hulgi- ja jaemüügiturgudel on osutunud vajalikuks viimase 14 aasta vältel, et parandada rändlusteenuste siseturu toimimise tingimusi liidus. Sätted, millega kehtestati ühine lähenemisviis rändluse reguleerimiseks üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes ELis, võttis EL esimest korda vastu määrusega (EÜ) nr 717/2007. Pärast nende sätete esimest läbivaatamist pikendati 2009. aastal nende kehtivusaega ja laiendati kohaldamisala. Pärast eeskirjade täiendavat läbivaatamist võeti vastu määrus (EL) nr 531/2012. Kõnealuse määrusega muudeti varasemaid eeskirju, alandades kõnede ja SMSide rändlushindu ning kehtestades andmeside rändlusteenuse piirhinnad ELis. Määrusega (EL) 2015/2120 muudeti määrust (EL) nr 531/2012 ja nähti ette, et jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasud kaotatakse ELis alates 15. juunist 2017, tingimusel et rändlusteenuseid kasutatakse mõistlikult ja et kohaldatakse jätkusuutlikkuse erandi mehhanismi. Käesolevas seletuskirjas viidatakse liidu jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste eeskirjadele kui „rändle nagu kodus“ (RLAH) eeskirjadele. Ehkki reguleerimine jaemüügitasandil on vajalik, ei ole see põhimõtte „rändle nagu kodus“ rakendamiseks piisav. Selleks et jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamine oleks kogu liidus jätkusuutlik ja et vältida konkurentsimoonutusi liikmesriikide turgudel, vajavad riikide rändluse hulgiturud stiimuleid, et tegutseda konkurentsipõhiselt ja pakkuda rändlusteenuste hulgihindu, mis võimaldavad operaatoritel osutada jätkusuutlikke jaemüügitasandi rändlusteenuseid ilma lisatasudeta. Selleks vaatas komisjon läbi rändluse hulgituru, et hinnata vajadust meetmete järele, mis võimaldaksid kaotada jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasud. 15. juunil 2016 võttis komisjon vastu aruande rändluse hulgituru läbivaatamise kohta. Pärast läbivaatamist võttis komisjon 17. mail 2017 vastu määruse (EL) 2017/920, millega muudetakse määruse (EL) nr 531/2012 rändluse hulgiturge reguleerivaid sätteid, et kaotada jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasud 15. juuniks 2017, põhjustamata riigisiseste külastatavate turgude ja koduturgude konkurentsimoonutusi. 29. novembril 2019 avaldas komisjon oma esimese täieliku ülevaate rändlusturu kohta (edaspidi „komisjoni läbivaatamisaruanne“), mis näitas, et reisijad kogu ELis on saanud märkimisväärselt kasu rändlustasude kaotamisest 2017. aasta juunis. Mobiilsideteenuste (andmeside, kõned, SMS) kasutamine ELis reisides on kiiresti ja ulatuslikult kasvanud, mis kinnitab rändluseeskirjade positiivset mõju. Hulgitasandil on piirhindade järsk langetamine aidanud veelgi langetada rändluse hulgihindu, mis on sageli tunduvalt madalamad reguleeritud piirhindadest, mis omakorda muudab rändlustasude kaotamise peaaegu kõigi rändlusteenuse osutajate jaoks jätkusuutlikuks. Ehkki komisjoni läbivaatamisaruandes kinnitatakse, et ühelt poolt on „rändle nagu kodus“ eeskirjad olnud edukad ja et üldiselt toimib rändlusturg selliste eeskirjade kohaselt hästi, järeldatakse teisalt, et hoolimata teatavast konkurentsidünaamikast nii rändluse jae- kui ka hulgimüügiturgudel ei ole põhilised konkurentsitingimused muutunud ega muutu tõenäoliselt ka lähitulevikus. Seetõttu on jae- ja hulgimüügi praegune reguleerimine endiselt vajalik ja seda ei saa lõpetada. Ettepaneku põhjused ja eesmärk, peamised muudatused ja sätted, mida ei muudeta Ettepaneku eesmärk on laiendada ELi hõlmavat rändlusturgu reguleerivaid eeskirju pärast 2022. aastat, muutes samal ajal maksimaalseid hulgihindu, võttes uusi meetmeid, et tagada tõeline „rändle nagu kodus“ kogemus rändluse ajal, ning tunnistades kehtetuks muud meetmed, mis ei ole enam vajalikud. Eeskirjade kavandatavaid muudatusi on üksikasjalikult kirjeldatud allpool. Põhimõtteliselt on peamiste kavandatud muudatuste eesmärk tagada, et operaatorid saaksid pakkuda „rändle nagu kodus“ teenust ja katta hulgimüügitasandi kulusid jätkusuutlikul viisil. Ettepanek on kehtestada kogu ELi hõlmavad maksimaalsed rändluse hulgihinnad tehtud kõnede, SMSide ja andmeside puhul madalamal tasemel kui 30. juunini 2022 kehtivad tasud. Selleks et ühitada kaks eespool nimetatud eesmärki, s.o tagada jätkusuutlikkus ja kulude katmine, on ettepanekus ette nähtud andmeside, kõnede ja SMSide suhtes kohaldatavate maksimaalsete hulgihindade kaheetapiline järkjärguline vähendamine. Kooskõlas määruses (EL) nr 531/2012 tehtud poliitilise valikuga peaksid uued maksimaalsed hulgihinnad toimima kaitsva tasemena ja tagama, et operaatorid saavad oma kulud tagasi. Samuti peaksid need võimaldama laialdast jätkusuutlikku „rändle nagu kodus“ teenuste osutamist ning jätma ruumi operaatorite vahelisteks kaubandusläbirääkimisteks. Seevastu mõistliku kasutamise poliitikat ja jätkusuutlikkust käsitlevad sätted (määruse (EL) nr 531/2012 artiklid 6b ja 6c) ning sellega seotud rakendusakt (komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/2286), mida jätkuvalt kohaldatakse, jäävad suures osas samaks, sest jaemüügi tasandi kaitse-eeskirjad toimivad nõuetekohaselt. Kohaldatavate maksimaalsete hulgihindade vähendamine parandaks siiski ka lõppkasutajate olukorda, kuna see mõjutab hulgihindade taseme alusel arvutatavaid hinnakomponente, nagu lisatasude ülemmäär mõistliku kasutamise poliitika raames, jätkusuutlikkuse erandid ning mõistliku kasutamise poliitika andmemaht avatud andmepakettide ja ettemaksu piirnormide korral.

Ettepanekuga kaasnevad ka uued meetmed, mis käsitlevad läbipaistvust, teenuste kvaliteeti ja juurdepääsu hädaolukorra sidele. Eelkõige sisaldab see muudatusi, mille eesmärk on tagada lõppkasutajatele tõeline „rändle nagu kodus“ kogemus ning hõlbustada innovatsiooni ja juurdepääsu võrkudele, andes samal ajal tarbijatele ja operaatoritele tulevikukindla õigusraamistiku. Ettepaneku eesmärgid on järgmised: i)suurendada jaetasandil läbipaistvust seoses a) teenuse kvaliteediga (kehtestades operaatoritele kohustuse selgitada oma kliendilepingutes teenuse kvaliteeti, mida kliendid võivad rändlusel ELis mõistlikult eeldada); b) teavitusega lisaväärtusteenuste kohta (kohustades operaatoreid esitama oma kliendilepingutes teavet selle kohta, millist liiki teenuste suhtes võidakse kohaldada kõrgemaid tasusid, ja sarnast teavet „tervitussõnumis“); c) juurdepääsuga hädaabiteenustele (kehtestades operaatoritele kohustuse lisada „tervitussõnumisse“ teave eri võimaluste kohta juurdepääsuks hädaabiteenustele rändluse ajal); ii)pakkuda rändlusklientidele tõelist „rändle nagu kodus“ kogemust teenuse kvaliteedi poolest (kohustades rändlusteenuse osutajaid tagama, kui see on tehniliselt teostatav, rändlusteenuste osutamise samadel tingimustel nagu neid tarbitaks riigisiseselt, ning mobiilsideoperaatoreid pakkuma juurdepääsu kõigile olemasolevatele võrgutehnoloogiatele ja -põlvkondadele); iii)suurendada hulgimüügi tasandil läbipaistvust seoses lisaväärtusteenuste numeratsioonialadega, luues lisaväärtusteenuste numeratsioonialade ELi keskandmebaasi. Andmebaasi eesmärk on pakkuda läbipaistvat vahendit, mis annab riikide reguleerivatele asutustele ja operaatoritele vahetu juurdepääsu teabele selle kohta, milliste numeratsioonialadega võivad liikmesriikides kaasneda suuremad kulud; iv)tagada klientidele rändluse ajal tasuta juurdepääs hädaabiteenustele, võttes hulgimüügi tasandil erimeetmeid, nagu a) operaatorite kohustus esitada hulgimüügilepingus kogu regulatiivne ja tehniline teave, mida on vaja tasuta juurdepääsuks hädaabiteenustele ja helistaja asukoha tasuta edastamiseks; b) kohustus mitte nõuda rändlusteenuse osutajalt tasu, mis on seotud hädaolukorra side ja helistaja asukoha edastamisega. Ettepanekuga tühistatakse ka regulatiivsed kohustused, kui neid enam ei vajata, ning tehakse mitu muudatust, mille eesmärk on lihtsustada ja vähendada regulatiivset koormust. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamine oli tähtis samm kogu ELi hõlmava ühtse turu loomise ja selle nõuetekohase toimimise suunas. Eelkõige aitas rändlusturu reguleerimine, millega loodi „rändle nagu kodus“ teenuste osutamise kord ELis, saavutada poliitilise eesmärgi, et hästi toimivad turud pakuksid Euroopa tarbijatele juurdepääsu suure jõudlusega traadita lairibaside taristule taskukohaste hindadega kogu ELis. Kui „rändle nagu kodus“ eeskirjad 2015. aastal vastu võeti, tunnustasid kaasseadusandjad selle eesmärgi tähtsust üldise ühtse digitaalse turu jaoks. Eespool öeldut arvesse võttes on vaja vältida seniste saavutuste ohtu seadmist määruse (EL) nr 531/2012 kehtivuse lõppemisel 30. juunil 2022. Seetõttu lisati kehtivate rändluseeskirjade läbivaatamise ettepanek komisjoni 2020. aasta tööprogrammi peamise eesmärgi „Digitaalajastule vastav Euroopa“ ja erieesmärgi „Digilahendused tarbijatele“ raames. Ettepanek täiendab direktiivi (EL) 2018/1972, millega kehtestatakse Euroopa elektroonilise side seadustik ja mille liikmesriigid pidid üle võtma 21. detsembriks 2020. Edendades „rändle nagu kodus“ teenuste jätkusuutlikku pakkumist, kulude katmist ja motivatsiooni investeerida külastatavatesse võrkudesse, täiendab ettepanek eelkõige Euroopa elektroonilise side seadustiku meetmeid, mis võimaldavad head ühenduvust ja 5G kasutuselevõttu kõigi eurooplaste hüvanguks ning edendavad taristukonkurentsi ja võimaldavad operaatoritel tagada investeeringutasuvuse. Andes lõppkasutajatele tõelise „rändle nagu kodus“ kogemuse, täiendab ettepanek Euroopa elektroonilise side seadustiku sätteid, millega pakutakse tulemuslikku tarbijakaitset elektroonilise side valdkonnas, suurendatakse tarbijate valikuvõimalusi ja teabe läbipaistvust ning kehtestatakse erieeskirjad lepingu maksimaalse kestuse ja numbri teisaldatavuse kohta. Samuti on Euroopa elektroonilise side seadustiku eesmärk anda lõppkasutajatele tasuta juurdepääs hädaabiteenustele hädaolukorra side kaudu ja tagada, et teave helistaja asukoha kohta on kättesaadav. Komisjon on seadnud üheks oma peamiseks eesmärgiks reageerida üldsuse ja ettevõtjate suurenenud vajadustele ühenduvuse järele ning kasutada ära digiüleminekut, et tugevdada ELi ja liikmesriikide sotsiaalset ja majanduslikku vastupanuvõimet, nende jätkusuutlikku kasvupotentsiaali ja töökohtade loomist. Turvalise kiudoptilise ja 5G-taristu abil toimivat gigabitiühenduvust on väga vaja, et kasutada ära Euroopa digitaalse kasvu potentsiaali. Poliitilised eesmärgid, mis sisalduvad teatises „Euroopa digituleviku kujundamine“, on sätestatud ka ELi strateegias „Euroopa gigabitiühiskonna poole“ ja Euroopa 5G tegevuskavas ning kinnitatud ühenduvust käsitlevas juhtalgatuses, mis sisaldub 2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegias ning on seotud taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendiga. Selleks võimaldab käesolev ettepanek kõnealuste taristute sujuvat piiriülest kasutamist. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega ELi rändluseeskirjade eesmärk on aidata kaasa siseturu sujuvale toimimisele, et saavutada tarbijakaitse kõrge tase ning säilitada mobiilivõrguoperaatorite vaheline konkurents. Kuigi käesolevas ettepanekus käsitletakse ELi rändluseeskirjade konkreetsetest üksikasjadest tulenevaid regulatiivseid küsimusi, täiendab see ka muid ELi poliitikavaldkondi ja õigusakte. Eelkõige aitab ettepanek kaasa Euroopa digiajastule vastavaks muutmisele ja eesmärgile kasutada võimalikult hästi ära digiüleminekut, et pakkuda inimestele paremaid ühenduvus-, suhtlus- ja ärivõimalusi. Ettepaneku eesmärk on tagada, et jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamisel kaotatud ühtse turu tõkkeid ei taastata. Euroopa uues tööstusstrateegias rõhutatakse, et tugev ja integreeritud ühtne turg on konkurentsivõimelise ELi tööstuse jaoks nii hüppelaud kui ka eeltingimus. Selleks et kõik ühtsest turust kasu saaksid, kehtestatakse ELi õigusega ühised normid, mille abil kõrvaldada tõkked, soodustada kaupade ja teenuste liikumist ELis ning kaitsta tarbijaid. Näiteks aitab ettepanek kaasa veebisisu piiriülesele kaasaskantavusele. Tänu neile kahele algatusele saavad eurooplased nüüd ELis reisida, muretsemata mobiilside rändlustasude pärast ja kaotamata juurdepääsu muusikale, mängudele, filmidele, meelelahutusprogrammidele või spordisündmustele, mille eest nad on juba maksnud. Ettepanekuga lihtsustatakse ka juurdepääsu Euroopa digitaalsele kultuurile, õppevahenditele, tööplatvormidele ja terviserakendustele. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on artikkel 114. See on õiguslik alus seadusandliku tavamenetluse kohaselt võetavatele meetmetele, mille eesmärk on siseturu rajamine või selle toimimise parandamine, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 26. Euroopa Kohtu praktika kohaselt peab artikli 114 (endine EÜ asutamislepingu artikkel 95) alusel võetavate meetmete eesmärk olema siseturu rajamise ja toimimise tingimuste parandamine. Liidu seadusandja võib seda õiguslikku alust kasutada eelkõige siis, kui liikmesriikide õigusnormide vahel on erinevusi, mis takistavad põhivabadusi ja mõjutavad seega otseselt siseturu toimimist või põhjustavad suuri konkurentsimoonutusi. •Subsidiaarsus Kuna ELi rändluseeskirjad on siseturu poliitikavaldkonna osa, on ELil kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 4 lõikega 2 jagatud pädevus liikmesriikidega. Selles valdkonnas on tulemuslikud ainult ELi meetmed, sest neid probleeme ei ole võimalik lahendada riiklikul, piirkondlikul ega kohalikul tasandil. Seepärast on ELi meetmed elektroonilise side ühtse turu edendamiseks hädavajalikud. Nagu märkis kohtujurist pretsedenti loovas kohtuasjas C-58/08 Vodafone, võib enda liikmesriigis tehtud kõnede ja rändluse ajal tehtud kõnede hinnaerinevusi mõistlikult pidada piiriüleste teenuste, näiteks rändluse kasutamise pärssimiseks. Taoline piiriülese tegevuse pärssimine võib takistada sellise siseturu loomist, kus on tagatud kaupade, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Mobiilsidesektoris ei ole tõepoolest selgemat piiriülest tegevust kui rändlus ise. Asjaolu, et teenused on piiriülesed, õigustab ELi tasandil võetavaid meetmeid, sest liikmesriigid üksi ei suuda probleemi tulemuslikult lahendada ja riikide reguleerivad asutused ei ole suutnud probleemidega iseseisvalt toime tulla. Eespool nimetatud kohtuasjas C-58/08 Vodafone tehtud otsuses leidis Euroopa Kohus, et varasemalt „liikmesriikide reguleerivad asutused, võimuorganid ja tarbijakaitse ühendused käsitlesid kõrgeid jaehindu jätkuva probleemina ühenduses tervikuna ning et katsed seda probleemi olemasolevate õigusnormide baasil lahendada ei olnud viinud hindade langetamiseni“. Ettepanek hõlmab meetmeid nii hulgi- kui ka jaemüügi tasandil. Eespool nimetatud otsuses leidis Euroopa Kohus ühtlasi, et rändlusturu reguleerimine hulgimüügi tasandil on kooskõlas subsidiaarsuse (ja proportsionaalsuse) põhimõtetega, kuna „rändlusteenuse jae- ja hulgimüügihindade seotusel [on] märkimisväärne tähtsus, nii et meede, millega alandatakse üksnes jaehindu, ilma et kohandataks ühendust hõlmava rändlusteenuse hulgimüügiteenuste pakkumise kulude taset, võib häirida kogu ühendust hõlmava rändlusteenuse turu reeglipärast toimimist“. Samuti on ettepanekus sisalduvate uute meetmetega käsitletavad küsimused tihedalt seotud rändluse piiriülese olemusega ja sellest mõjutatud. Seetõttu ei suuda liikmesriigid neid iseseisvalt piisaval määral käsitleda ning ELi tasandi meetmed oleksid tulemuslikumad kui riiklikul tasandil võetavad meetmed. Tegelikult võivad algsed probleemid, mida ettepanekuga püütakse lahendada, pärssida rändluse kasutamist, luua tõkkeid mobiilsideteenuste ja -rakenduste kasutamisel ühtsel turul reisides või üldiselt häirida kogu ELi hõlmava rändlusturu sujuvat toimimist. Kohaldatava kohtupraktika kohaselt on see eesmärk, mis tuleb saavutada ja seda on kõige parem teha liidu tasandil. •Proportsionaalsus ELi rändluseeskirjade eesmärk on kehtestada ühine lähenemisviis tagamaks, et üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajad ei maksaks kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste eest liidus reisimise ajal helistades ja kõnesid vastu võttes, SMSe saates ja vastu võttes ning pakettkommuteeritud andmesideteenuseid kasutades konkureerivate siseriiklike hindadega võrreldes ülemäära kõrget hinda. See aitab kaasa siseturu sujuvale toimimisele ning tagab samal ajal tarbijakaitse kõrge taseme, edendades konkurentsi ja läbipaistvust turul ning pakkudes stiimuleid nii uuendusteks kui ka tarbija valikute suurendamiseks. Lisaks sisaldab käesolev ettepanek täiendavaid meetmeid, mille eesmärk on kõrvaldada püsivad tõkked, mis takistavad tõelist „rändle nagu kodus“ kogemust. Kuna liikmesriigid üksi ei suuda saavutada neid eesmärke turvalisel, ühtlustatud ja õigeaegsel viisil ning need on seetõttu paremini saavutatavad liidu tasandil, võib EL võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe kavandatav määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Täpsemalt vastab määrus proportsionaalsuse kriteeriumile ka seetõttu, et see on ette nähtud piiratud ajavahemikuks koos kehtivusaja lõppemise kuupäevaga (30. juuni 2032, st kokku 10 aastat). Uute eeskirjade 10aastase kestuse valimisel võeti arvesse, et kümme aastat on tüüpiline aeg mis tahes uue põlvkonna mobiilside laialdaseks kasutuselevõtuks ja uute ärimudelite väljatöötamiseks. Tulevikku vaadates ei leia komisjon, et konkurents turul järgmise 10 aasta jooksul märkimisväärselt muutub. 10aastase kehtivuse eesmärk on ühtlasi tagada turul kindlustunne ja vähendada regulatiivset koormust. Ettepanek sisaldab ka paindlikku lähenemisviisi maksimaalsete hulgihindade läbivaatamisele, milleks vajaduse korral võetakse vastu delegeeritud õigusakt. See tagaks, et rändlusturu toimimise üht põhiaspekti saab usaldusväärsete ja värskete andmete alusel muuta. Kohtuasjas C-58/08 Vodafone tunnistas Euroopa Liidu Kohus, et arvestades, kui oluline on tarbijakaitse eesmärk EÜ artikli 95 lõike 3 (nüüdne ELi toimimise lepingu artikkel 114) puhul, on niisugune ajaliselt piiritletud meede nagu antud juhul käsitletu, mis puudutab konkurentsile avatud turgu ja võimaldab lähitulevikus tagada, et tarbijad oleksid kaitstud ülemäära kõrgete hindade eest, proportsionaalne taotletava eesmärgiga, kuigi see võib osale ettevõtjatele tuua kaasa negatiivseid majanduslikke tagajärgi. Kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste hulgi- ja jaehindu käsitlevad reguleerivad kohustused tuleks tarbijate kaitseks säilitada seni, kuni jae- ja hulgimüügitasandi konkurents on täielikult välja kujunenud. Käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangus käsitletakse proportsionaalsust üksikasjalikult punktis 7.3 „Ühtekuuluvus ja proportsionaalsus“. •Vahendi valik

Nagu eespool mainitud, on kavandatav määrus uuesti sõnastatud määrus (EL) nr 531/2012, millega asendatakse mitu selles sisalduvat õigusakti ja tehakse täiendavaid muudatusi. Seega on sellel sama õiguslik vorm. Läbivaatamine annab võimaluse lihtsustada määruse (EL) nr 531/2012 praegust ülesehitust ja sisu, et parandada sidusust ja järjepidevust õigusloome kvaliteeti silmas pidades. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Käesolevas ettepanekus käsitletud probleemid tehti kindlaks komisjoni 2019. aasta läbivaatamisaruandes. See põhineb mitmesugustel andmetel, mille põhjal hinnati, kuidas määrus (EL) nr 531/2012 on toiminud ja kuidas rändlusturg pärast „rändle nagu kodus“ eeskirjade jõustumist toimis. Lisaks täiendavad komisjoni läbivaatamisaruande järeldusi 2020. aastal toimunud avaliku konsultatsiooni tagasivaatavad küsimused ning komisjoni ja elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ameti (BEREC) veebipõhiste ühisuuringute tulemused (2018., 2019. ja 2020. aastast). Komisjoni läbivaatamisaruandes kinnitatakse, et rändlusturg toimib „rändle nagu kodus“ eeskirjade kohaselt üldiselt hästi ja eeskirjade kehtestamine on olnud edukas. Läbivaatamisaruandest nähtub, et hoolimata mõningatest konkurentsidünaamika ilmingutest nii rändluse jae- kui ka hulgiturul, ei ole konkurentsi baastingimused siiski muutunud ning lähitulevikus need tõenäoliselt ka ei muutu sel määral, et rändluse jae- ja hulgituru reguleerimise võiks lõpetada. Lisaks tuvastati komisjoni läbivaatamisaruande järelduste ja läbivaatamise käigus kogutud muude tõendite põhjal rändlusteenustes lahendamata probleemid, mis on seotud teenuse kvaliteedi, lisaväärtusteenuseid käsitleva teabevahetuse ja hädaabiteenustele juurdepääsuga. Kavandatud uute meetmetega püütakse kõik need küsimused lahendada. •Konsulteerimine sidusrühmadega Käesoleva ettepaneku ja sellele lisatud mõjuhinnangu aluseks olid ulatuslikud konsultatsioonid sidusrühmadega. Eelkõige koguti arvamusi üldsuselt ja tarbijaühendustelt, riikide reguleerivatelt asutustelt, BERECilt, mobiilsideoperaatoritelt, virtuaalsete mobiilsidevõrkude operaatoritelt, ettevõtjatelt (sh VKEdelt), valitsusasutustelt, tööstusühendustelt ja teistelt sidusrühmadelt. Komisjon korraldas 12nädalase avaliku konsultatsiooni, mis kestis 19. juunist kuni 11. septembrini 2020. Konsultatsiooni eesmärk oli koguda arvamusi 1) jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste kohta, eelkõige selle kohta, milline mõju on teenuste kvaliteedi, lisaväärtusteenuste ja hädaolukorra sidega seotud selgituste ja meetmete võimalikul kasutuselevõtul rändluses; 2) hulgi-rändlusteenuste osutamise kohta; 3) määrusest (EL) nr 531/2012 tuleneva halduskoormuse ja võimalike lihtsustamismeetmete mõju kohta. Kokku laekus veebipõhisele küsimustikule 175 vastust. Muud konsultatsioonid korraldati järgmistes töösuundades, mida on kirjeldatud jaotises „Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine“: 1.esialgse mõjuhinnangu avaldamine, et koguda tagasisidet nelja nädala jooksul. 2.komisjoni ja BERECi ühised veebiküsitlused. Turusisendeid koguti mobiilsideoperaatorite, virtuaalsete mobiilsidevõrkude operaatorite ja riikide reguleerivate asutuste iga-aastaste veebiuuringute kaudu. 2018. aasta juunis ja 2019. aasta märtsis koguti uuringute käigus teavet mõistliku kasutamise poliitika rakendamise, jätkusuutlikkuse erandite ja ELi rändluseeskirjade rakendamise muude aspektide kohta. 2020. aasta märtsi uuring hõlmas muid aspekte, nagu teenuste kvaliteet, lisaväärtusteenused, hädaolukorra side, tehnika areng ja masinatevaheline andmeedastus, rakenduskulud ja halduskoormus. 3.Konsulteeriti ka BERECiga, kes jagas ulatuslikku teavet, muu hulgas tuleviku perspektiivist. Eriti väärivad märkimist BERECi ametlik arvamus rändlusturu toimimise kohta, täiendav kuluanalüüs ja komisjoni nõutud täiendav panus mõjuhinnangusse. Lisaks võttis komisjon arvesse järgmisi BERECi konsultatsioone ja turujärelevalve aruandeid: BERECi kaks korda aastas avaldatavad rahvusvaheliste rändlusteenuste võrdlusaruanded, mis põhinevad spetsiaalsel andmekogumisel, ja BERECi aastaaruanded rändlustariifide läbipaistvuse ja võrreldavuse kohta. 4.Sihtotstarbelised küsitlused rändlusturu arengu kohta komisjoni uuringus „Technological developments and roaming“. Töövõtja korraldas üleilmse ühenduvuse väärtusahelas osalevatele operaatoritele mitu küsitlust ja sihipärase veebiuuringu tehnoloogiliste muutuste võimaliku mõju kohta rändlusturule. 5.Eurobaromeetri kiiruuring, mis tehti aasta pärast rändlustasude kaotamist. Selle küsimused käsitlesid rändluse kasutamist ELis reisides, klientide teadlikkust rändlustasude kaotamisest, rändluse tajutavaid eeliseid ja tajutavaid kulusid mittereisijate seas ning mobiilsideteenuste kasutamist teistes ELi riikides. Kogutud teavet ja seisukohti võeti arvesse käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangu koostamisel. Andmeid kasutati selleks, et hinnata määrust (EL) nr 531/2012 ja rändluse lahendamata probleeme ning töötada välja mõjuhinnangus esitatud poliitikavariandid. Avalik konsultatsioon kinnitas rändlusteenuse määruse kasulikkust ja jätkuvat vajadust ELi rändluseeskirjade järele ELi tarbijate ja ettevõtjate jaoks. Enamik avalikule konsultatsioonile vastanutest kõigis rühmades vastas, et ELi rändluseeskirjad on suuresti edendanud tarbijate ja ettevõtjate huve ELis ja EMP riikides.

•Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Lisaks eespool nimetatud konsulteerimisele analüüsis komisjon sõltumatult BERECi kogutud andmeid ja tegi nende andmete põhjal järgmise analüüsi. 6.Rändlusturu läbivaatamise aruanne ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokument (edaspidi „komisjoni läbivaatamisaruanne“), milles on kogutud ja esitatud tõendeid selle kohta, kuidas määrus (EL) nr 531/2012 on täitnud kavandatud eesmärke. 7.Vahearuanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule „rändle nagu kodus“ eeskirjade rakendamise kohta esimese 18 kuu jooksul; 8.Komisjoni talituste töödokument mõistliku kasutamise poliitikat ja jätkusuutlikkuse erandit käsitlevate õigusnormide läbivaatamise tulemuste kohta. Komisjon kasutas ka muid väliseksperte järgmistes töövaldkondades: 9.EMPs hulgi-rändlusteenuste osutamise kulude hindamise kulumudel; 10.komisjoni uuring „Tehnoloogiline areng ja rändlus“, mis viidi läbi 2018. aasta detsembrist kuni 2019. aasta juunini; 11.Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse analüüs. Teadusuuringute Ühiskeskus pakkus mõjuhinnangu koostamisel ulatuslikku tuge, eelkõige a) töötades välja jätkusuutlikkuse mudeli ja vastupidise stsenaariumi analüüsi, et hinnata tarbijate kasu, ning b) mõõtes kohapealsete testide abil rändlusteenuste kvaliteeti. •Mõjuhinnangud Käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnang esitati õiguskontrollikomiteele, kes andis positiivse arvamuse 20. novembril 2020. Kaaluti nelja poliitikavarianti. 1. poliitikavariant – lähteolukord. See tähendaks, et määruse (EL) nr 531/2012 eeskirjade kehtivusaega pikendataks 2022. aastast kaugemale, kusjuures määruse sätted jääksid muutmata nii jaemüügi kui ka hulgimüügi tasandil. Eelkõige jätkataks 30. juunil 2022 kohaldatavate maksimaalsete hulgihindade ning kahe kaitsemehhanismi (mõistlik kasutamine ja jätkusuutlikkus) kohaldamist. Meetmeid ei võeta selleks, et lahendada lahendamata probleeme, mis on seotud teenuse kvaliteedi, lisaväärtusteenuste või hädaabiteenustele juurdepääsuga rändluse ajal. 2. poliitikavariant – järjepidevus koos suurema läbipaistvusega. See tähendaks määruses (EL) nr 531/2012 sätestatud eeskirjade kohaldamise pikendamist 2022. aastast kaugemale koos selgitustega ning täiendavate meetmetega läbipaistvuse suurendamiseks ja konkurentsi tugevdamiseks. 30. juunil 2022 kohaldatavad maksimaalsed hulgihinnad jääksid kehtima. Tõelise „rändle nagu kodus“ kogemuse tagamiseks tuleks võtta meetmeid, et suurendada läbipaistvust teenuste kvaliteedi, lisaväärtusteenuste ja hädaabiteenustele juurdepääsu osas. Samuti võetaks meetmeid, et täita hulgi-rändlusteenustele tehnoloogianeutraalse (võrgutehnoloogiaid ja -põlvkondi arvestava) juurdepääsu pakkumise kohustus ning saavutada halduskoormuse lihtsustamise ja vähendamise miinimumtase. 3. poliitikavariant – jätkusuutlik ja tõeline „rändle nagu kodus“ põhimõte. Kuna see oli eelistatud variant, on selle raames kavandatavaid meetmeid eespool üksikasjalikult kirjeldatud. 4. poliitikavariant – laiendatud hulgi- ja jaemüügikohustused parema „rändle nagu kodus“ kogemuse jaoks. Lisaks 3. poliitikavariandi raames võetavatele meetmetele toetaks see variant „rändle nagu kodus“ kontseptsiooni jätkusuutlikkust ja kulude katmist hulgimüügi tasandil. Sellega kehtestataks uued teenusekvaliteedi kohustused ka külastatavatele operaatoritele, kes peavad tagama tõelise „rändle nagu kodus“ kogemuse, ning hulgimüügitasandil tegutsevatele riigisisestele operaatoritele, kes peavad nõudma kõigi hulgimüügilepingute puhul sama kvaliteetset teenust nagu kodus, s.t puuduksid eelistatud võrgud. See hõlmaks osalemisvõimaluse funktsiooni, mis võimaldab klientidel saada lisateavet hädaabiteenustele juurdepääsu eri võimaluste kohta. Samuti loodaks sellega ühtne ELi-ülene andmebaas lisaväärtusteenuste numeratsioonialade, sealhulgas tariifiteabe jaoks, et anda lõppkasutajatele juurdepääs teabele lisaväärtusteenuste numeratsioonialade ja kohaldatavate tasude kohta. Variant, mille kohaselt lastakse kehtivatel rändluseeskirjadel aeguda, jäeti varakult kõrvale. Mõjuhinnangus tehtud analüüsi põhjal sobib 3. variant kõige paremini jätkusuutlikkuse märkimisväärseks parandamiseks, vähendades nende operaatorite arvu, kelle negatiivne rändlusteenuste marginaal ületab 3 % nende riigisisesest marginaalist. Eeldatavalt toob see kasu tarbijatele, sest vähendab operaatorite vajadust taotleda erandit lisatasu kohaldamiseks jätkusuutlikkuse mehhanismi raames, võimaldades seega rohkematel lõppkasutajatel „rändle nagu kodus“ teenustest täit kasu saada. Eesmärk on luua eeltingimused selleks, et operaatorid pakuksid rändluse ajal sama kvaliteetset teenust kui riigisiseselt, ning aidata tarbijatel paremini ära kasutada tulevasi tehnikasaavutusi ja 5G-põhist innovatsiooni. Samuti on eesmärk kõrvaldada ebaselgus hulgimüügi tasandil seoses juurdepääsuga hädaabiteenustele rändluse ajal ning pakkuda kasulikke lahendusi lisaväärtusteenuste rändlusaegse kasutamise probleemidele. See variant aitab suurendada tarbijate teadlikkust esiteks võimalusest, et lisaväärtusteenuste tarbimisel küsitakse kõrgeid hindu, ja teiseks sellest, kuidas pääseda rändluse ajal juurde hädaabiteenustele. Nii võib see tublisti kaasa aidata tõelise „rändle nagu kodus“ kogemuse pakkumisele klientidele ja avaldada laiemat positiivset sotsiaalset mõju. Kavandatavad meetmed piirduvad aspektidega, mille käsitlemine riiklikul tasandil on olnud ebapiisav ja mille puhul on vaja ühtlustatud lähenemisviisi. Seevastu 1. poliitikavariandi (lähteolukord) ja 2. poliitikavariandi meetmeid ei peetud rändluseeskirjade läbivaatamise eesmärkide saavutamisel tulemuslikuks.

Lõpuks leiti, et 4. poliitikavariandi meetmed on liiga sekkuvad, koormavad ja ebaproportsionaalsed. Võimalik täiendav regulatiivne kaitse 4. poliitikavariandi raames ei kaaluks üles kavandatavate meetmete rakendamise keerukust. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine (REFIT) Ettepanek sisaldab järgmisi meetmeid eeskirjade lihtsustamiseks ja koormuse vähendamiseks. i) Maksimaalsete hulgihindade läbivaatamine delegeeritud õigusakti vastuvõtmise teel. Käesoleva ettepanekuga nähakse ette maksimaalsete hulgihindade läbivaatamise lihtsustatud menetlus, määratledes üksikasjalikult nende tasude kehtestamise kriteeriumid ja volitades komisjoni neid hiljem delegeeritud õigusaktiga muutma. Eesmärk on lihtsustada ja vähendada Euroopa Komisjoni, nõukogu, Euroopa Parlamendi ning vähemal määral BERECi ja muude sidusrühmade regulatiivset koormust. ii) Reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise kohustuse tühistamine. Säte, millega kohustatakse operaatoreid pakkuma reguleeritud rändlusteenuste eraldi osutamist jaemüügitasandil, tunnistatakse kehtetuks koos sellega kaasneva rakendusaktiga. See struktuurimeede esitati eesmärgiga tõhustada konkurentsi rändluse jaemüügiturul. Kõnealuse meetme kehtetuks tunnistamise põhjus on selles, et need sätted muutusid „rändle nagu kodus“ eeskirjade kasutuselevõtuga ebatõhusaks ning enam ei oleks proportsionaalne kohustada riigisiseseid teenusepakkujaid seda liiki teenuseid rakendama. Nende sätete kehtetuks tunnistamisel on positiivne mõju operaatoritele, sest see vähendab asjaomaseid hoolduskulusid ja andmeside-rändlusteenuste eraldi müügi (suures osas aegunud) pakkumiste säilitamise koormust. iii) Mobiilikõne lõpetamise maksimaalsete tasude kaalutud keskmist käsitleva rakendusakti kehtetuks tunnistamine. Määruse (EL) nr 531/2012 kohaselt ei tohi vastuvõetavate reguleeritud rändluskõnede suhtes erandlikel asjaoludel kohaldatav lisatasu ületada mobiilikõne lõpetamise maksimaalseid tasusid ELis, mis on sätestatud Euroopa Komisjoni poolt igal aastal vastu võetavas rakendusaktis ja põhinevad BERECi esitatud teabel. Mobiilikõne lõpetamise tasu kogu ELi hõlmava ühtse maksimummäära kindlaksmääramisega muutub see rakendusakt ülearuseks ja vastuvõtmise protsess oleks tarbetu regulatiivne koormus. Seepärast ei tohiks vastuvõetavate reguleeritud rändluskõnede suhtes kohaldatav lisatasu ületada kõne lõpetamise tasu kogu ELi hõlmavat ühtset maksimummäära. See muudatus vähendaks ka BERECi koormust komisjoni teavitamisel, võttes arvesse määruse (EL) nr 531/2012 kohaseid niigi ulatuslikke aruandlus- ja andmekogumiskohustusi. iv) Maksimaalsete hindade kehtestamist muudes vääringutes kui euro reguleerivate sätete ühtlustamine. Määruses (EL) nr 531/2012 on sätestatud eeskirjad, millega kohustatakse nende liikmesriikide teenusepakkujaid, mille rahaühik ei ole euro, vaatama igal aastal läbi reguleeritud rändlusteenuste maksimaalsed hulgihinnad ja jaemüügi lisatasud. Määrusega (EL) 2018/1971 muudetud määruse (EL) 2015/2120 alusel ELi-sisese side suhtes kohaldatavas eeskirjas on sätestatud, et maksimaalsed tasud muudes vääringutes kui euro vaadatakse igal aastal läbi ja neid kohaldatakse alates 15. maist, kasutades sama aasta 15. jaanuaril, 15. veebruaril ja 15. märtsil avaldatud viitekursside keskmist. Ettepaneku eesmärk on viia määruse (EL) nr 531/2012 sätted vastavusse ELi-sisest sidet käsitlevate sätetega, milles on rändlusteenuste lisatasu läbivaatamiseks määratud sama kuupäev (1. mai asemel 15. mai) ja nende vääringute arvutamiseks sama meetod. Kavandatav meede tooks selgust ja vähendaks nende euroalaväliste operaatorite halduskoormust, kes peavad rändluse lisatasude või ELi-sisese side tariifide läbivaatamise korral avaldama oma tariifid kaks korda. Ühtlasi vähendaks see läbivaadatud vahetuskursside jälgimise eest vastutavate reguleerivate asutuste järelevalvekoormust. Sellel meetmel on eeldatav positiivne mõju jaemüügi tasandil, sest jaemüügihindu ajakohastataks kord aastas, mitte kaks korda aastas nagu praegu. See võib tunduvalt vähendada ettevõtjate teavitamiskohustusi muudetud lepingutingimuste puhul. v) BERECi jälgimis- ja aruandekohustuste ühtlustamine. Operaatorite, riikide reguleerivate asutuste ja BERECi regulatiivse koormuse vähendamiseks teeb komisjon ettepaneku jälgimisprotsessi ja BERECi aruandekohustuste ühendamiseks ja ühtlustamiseks. BERECi aruandlusprotsessi lihtsustamine peaks vähendama operaatorite, riikide reguleerivate asutuste ja BERECi halduskoormust. •Põhiõigused Analüüsiti ettepaneku mõju põhiõigustele, näiteks ettevõtlusvabadusele. Võttes arvesse, et kavandatud piirhindade eesmärk on kõrvaldada turutõrge ja tagada kulude katmine, ei kujuta need endast taotletava eesmärgiga võrreldes ebaproportsionaalset meedet ega lubamatut sekkumist, mis kahjustaks selle vabaduse olemust. Loobumisvõimalus suurendab samuti poolte vabadust sõlmida hulgimüügileping. 4.MÕJU EELARVELE Ettepaneku mõju eelarvele ning vajalikke inim- ja haldusressursse kirjeldatakse üksikasjalikult lisatud finantsselgituses. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning jälgimise, hindamise ja aruandluse kord Ettepanek jõustub 1. juulil 2022 ja selle sätteid hakatakse kohaldama alates sellest kuupäevast, kui konkreetsetes artiklites ei ole sätestatud teisiti. Jälgimis- ja hindamisprotsessi sisu osas on ettepaneku artikli 21 läbivaatamisklauslis esitatud kriteeriumid, mille alusel hinnatakse selle algatuse iga konkreetset meedet. Artiklis 21 on sätestatud, et koostatakse kaks läbivaatamisaruannet, millest esimene esitatakse 30. juuniks 2025 ja teine 30. juuniks 2029.

BERECil on ka edaspidi tähtis roll andmete kogumisel riikide reguleerivatelt asutustelt, et jälgida rändlusturu arengut ja meetmete rakendamise mõju rändlusele ELis. BEREC jätkab ka komisjonile vajalike arvamuste esitamist, sealhulgas kehtivate eeskirjade läbivaatamiseks. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Ettepanekuga muudetakse kehtivat määrust, et teha järgmised sisulised muudatused: Artiklis 1 on määratletud määruse reguleerimisese ja kohaldamisala. Selle artikliga muudetakse varasemat määrust, et teha järgmised sisulised muudatused: i)artikliga tunnistatakse kehtetuks viide sätetele, mis võimaldavad reguleeritud rändlusteenuste eraldi müüki, kuna need sätted on muutunud pärast „rändle nagu kodus“ eeskirjade jõustumist ebatõhusaks; ii)artikliga tunnistatakse kehtetuks viide üleminekueeskirjadele tasude kohta, mida rändlusteenuse osutajad võivad nõuda, kuna see aegus, kui jaemüügitasandi rändlustasud ELis alates 15. juunist 2017 kaotati; iii)viide raamdirektiivile tunnistatakse kehtetuks pärast elektroonilise side reguleeriva raamistiku horisontaalset uuesti sõnastamist direktiiviga (EL) 2018/1972; iv)artikliga tehakse ettepanek muuta maksimaalseid hindu muudes vääringutes kui euro, et ühtlustada kehtivad sätted ELi-sisese side sätetega. Mõisteid käsitleva artikliga 2 muudetakse kehtivat määrust, tunnistades kehtetuks kaks mõistet: „alternatiivne rändlusteenuse osutaja“ ja „reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamine“, kuna need muutusid tarbetuks, kui tunnistati kehtetuks reguleeritud rändlusteenuste eraldi osutamist võimaldavad sätted. Artikkel 3 sisaldab sätteid rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu, standardpakkumise ja rändlusteenuste hulgituru lepingute lõpetamise kohta. Artikliga muudetakse kehtivat määrust, et teha järgmised sisulised muudatused: i)artiklis viidatakse selgesõnaliselt vajadusele, et juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule peab hõlmama ka mis tahes kasutatavat võrgutehnoloogiat ja -põlvkonda, ning sätestatakse, et rändlusteenuse osutajal on lubatud rändluses vähemalt korrata riigisiseselt pakutavaid jaemüügi tasandi mobiilsideteenuseid; ii)artiklis täpsustatakse, et standardpakkumine peab sisaldama kogu teavet, mida rändlusteenuse osutajad vajavad, et pakkuda oma klientidele tasuta juurdepääsu hädaabiteenustele hädaolukorra side kaudu ja helistaja asukoha teabe tasuta edastamist rändlusteenuste kasutamise ajal. Artikkel 5 reguleeritud rändlusteenuste osutamise kohta jaemüügitasandil sisaldab nüüd ka külastava operaatori sõnaselget kohustust osutada reguleeritud rändlusteenuseid jaemüügitasandil samadel tingimustel kui riigisiseselt, kui see on tehniliselt teostatav, eelkõige arvestades teenuse kvaliteeti. Artiklites 6 ja 7 sätestatakse eeskirjad mõistliku kasutamise poliitika ja jätkusuutlikkuse erandite kohta, mis jäävad eelmise määrusega võrreldes sisuliselt muutumatuks. Mõistliku kasutamise ja jätkusuutlikkuse mehhanismi puhul selgitatakse artiklis 8, et komisjoni rakendusmäärust (EL) 2016/2286 kohaldatakse kuni järgmise rakendusmääruse vastuvõtmiseni. Artikliga 9 reguleeritakse jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste lisatasude erandlikku kohaldamist ja alternatiivsete tariifide kehtestamist. Selle artikliga muudetakse eelmist määrust järgmiselt: i)tunnistatakse kehtetuks säte, mille kohaselt riigisiseste jaehindade ja mis tahes lisatasude summa, mida kohaldatakse reguleeritud rändluskõnede, reguleeritud rändlussõnumite või reguleeritud andmeside-rändlusteenuste suhtes, ei tohi ületada teatavaid piirnorme. Need sätted muutusid ülearuseks, kui 15. juunil 2017 hakati kohaldama „rändle nagu kodus“ eeskirju, ning neil oleks moonutav mõju; ii)tunnistatakse kehtetuks säte, millega kehtestatakse ELile kohustus võtta vastu rakendusakt kõne mobiilsidevõrgus lõpetamise maksimaalsete tasude kaalutud keskmise kohta, et kehtestada vastuvõetud reguleeritud rändluskõnede suhtes kohaldatava lisatasu piirmäär; iii)lisaks reguleeritakse selle sättega muu hulgas rändlusteenuseid käsitleva lepingu sisu. Selles viidatakse selgelt kohustusele anda teavet teenuse kvaliteedi kohta, mida kliendid võivad rändluse puhul mõistlikult eeldada. Lisaks muudetakse selle artikliga varasemat määrust, kehtestades rändlusteenuse osutajatele kohustuse tagada, et lepingus on täpsustatud, milliste teenuste suhtes võidakse kohaldada kõrgemaid tasusid. Sätte eesmärk on suurendada klientide teadlikkust sellest, et kui nad kasutavad rändluse ajal lisaväärtusteenuseid, võivad nende kulud olla suured. Artiklitega 10, 11 ja 12, milles käsitletakse reguleeritud rändluskõnede hulgihindu, reguleeritud rändlussõnumite hulgihindu ja reguleeritud andmeside-rändlusteenuste hulgihindu, muudetakse varasemaid eeskirju, et kehtestada uued maksimaalsed hulgihinnad. Sellega tagatakse, et hulgimüügioperaatorid saavad jätkusuutlikult pakkuda „rändle nagu kodus“ teenuseid, nii et kulud on kaetud. Artikkel 13, mille eesmärk on tagada katkematu, tulemuslik ja tasuta juurdepääs hädaolukorra sidele, sisaldab uut sätet, milles täpsustatakse, et rändlusklientide algatatud hädaolukorra side eest ei tohi nõuda tasu.

Artikliga 14 muudetakse varasemat määrust, et kehtestada kohustus teavitada kliente SMSi teel võimalikest suurematest tasudest, kui nad kasutavad lisaväärtusteenuseid. Artikliga 16 kehtestatakse rändlusteenuste osutajatele uus kohustus anda rändlusklientidele teavet selle kohta, kuidas pääseda külastatavas liikmesriigis juurde hädaabiteenustele. Artikkel 17 sisaldab uut sätet, millega antakse BERECile volitused luua ühtne kogu ELi hõlmav liikmesriikide lisaväärtusteenuste numeratsioonialade andmebaas ja seda hallata. Eesmärk on luua läbipaistvuse tagamise vahend, et anda riikide reguleerivatele asutustele ja operaatoritele otsene juurdepääs teabele numeratsioonialade kohta, mis võivad tekitada suuremaid kulusid, ning vaheetapp, millega suurendada läbipaistvust jaemüügi tasandil. Artikliga 21 reguleeritakse läbivaatamisprotsessi. Peamine muudatus varasemate eeskirjadega võrreldes on maksimaalsete hulgihindade läbivaatamise seadusandliku tavamenetluse asendamine komisjonile antud volitusega muuta tasusid delegeeritud õigusakti vastuvõtmisega. Artiklid 22 ja 23 sisaldavad uusi sätteid, millega kehtestatakse selle delegeeritud õigusakti üksikasjalikud kriteeriumid ja parameetrid ning tingimused, mille alusel komisjon võib kõnealuseid delegeeritud volitusi kasutada. Ettepanekuga tunnistatakse kehtetuks määruse (EL) nr 531/2012 artiklid 4 ja 5 reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise kohta ning määruse (EL) nr 531/2012 artikkel 11 reguleeritud rändlussõnumite tehniliste omaduste kohta. 🡻 531/2012 2021/0045 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires (uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist:

⇩ uus (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 531/2012 on korduvalt põhjalikult muudetud. Kuna kõnealusesse määrusesse on vaja teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada. (2)Eeskätt on määrust (EL) nr 531/2012 muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2015. aastal vastu võetud määrusega (EL) 2015/2120, millega kehtestati nõue kaotada jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasud liidus alates 15. juunist 2017, tingimusel et rändlusteenuseid kasutatakse mõistlikult ja et jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamisel on võimalus kohaldada jätkusuutlikkuse erandi mehhanismi (põhimõte „rändle nagu kodus“). Lisaks võttis komisjon ette rändluse hulgituru läbivaatamise, et hinnata meetmeid, mis on vajalikud jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 531/2012 artikliga 19. Selle tulemusena võeti 17. mail 2017 vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2017/920 eesmärgiga reguleerida riigisiseste rändluse hulgiturgude toimimist, et kaotada jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasud 15. juuniks 2017, ilma et see moonutaks konkurentsi riigisisestel külastatavatel turgudel ja koduturgudel. (3)29. novembril 2019 avaldas komisjon esimese täieliku ülevaate rändlusturu kohta („komisjoni aruanne“), millest ilmnes, et jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamine on olnud reisijatele väga kasulik kogu liidus. Mobiilsideteenuste (reguleeritud kõne-, lühisõnumi- ja andmeside-rändlusteenuste) kasutamine liidus reisides on kiirelt ja ulatuslikult suurenenud ning see kinnitab liidu rändluseeskirjade mõju. Samas jõuti aruandes järeldusele, et hoolimata mõningatest konkurentsidünaamika ilmingutest nii rändluse jae- kui ka hulgiturul, ei ole konkurentsi baastingimused siiski muutunud ning lähitulevikus need tõenäoliselt ka ei muutu. Seepärast on jae- ja hulgituru praegune reguleerimine endiselt vajalik ja seda ei saa lõpetada. Esmajoones tõdeti komisjoni aruandes, et hulgitasandil on hindade ülempiiri järsk alandamine aidanud veelgi vähendada rändlusteenuste hulgitasandi hindu ning see on olnud kasulik netoväljasaatjatest operaatorite jaoks. Komisjoni aruandes võeti arvesse Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ameti (BEREC) soovitust langetada rändlusteenuste hulgitasandi hindade ülempiiri veelgi. Määruse mõju hindamisel on komisjon teinud vajaliku analüüsi ja dokumenteerinud vajaduse veelgi langetada rändlusteenuste hulgitasandi hindade ülempiiri ning hinnanud, milline hindade langetamise ulatus võimaldaks külastatud operaatoritel katta hulgitasandi rändlusteenuste osutamise kulud. Teenuse kvaliteedi kohta meenutati komisjoni aruandes määruse (EL) nr 531/2012 nõuet, et rändluskliendil oleks ELi piires välisriigis viibides sama hinnaga juurdepääs samale teenusele, kui külastatavas võrgus saab sellist teenust pakkuda. Komisjoni aruandes võetakse teadmiseks hulgitasandi rändlusliiklusega kauplemise hiljuti esile kerkinud uued moodused, näiteks internetipõhised kauplemisplatvormid, mis võivad edendada konkurentsi rändluse hulgiturul ja hõlbustada operaatoritevahelisi läbirääkimisi. Ühtlasi märgitakse aruandes, et andmeside-rändlusteenuste eraldi müüki ei ole turul kasutatud. (4)Määrus (EL) nr 531/2012 kaotab kehtivuse 30. juunil 2022 ja seepärast on käesoleva määruse eesmärk nimetatud määrus uuesti sõnastada ja lisada sellesse läbipaistvuse suurendamiseks uusi meetmeid, muu hulgas lisaväärtusteenuste kasutamise kohta rändluse ajal, ning kindlustada kogemus, mis vastaks tegelikult põhimõttele „rändle nagu kodus“ nii teenuse kvaliteedi kui ka rändlusaegse hädaabiteenustele juurdepääsu osas. Uue määruse kehtivusajaks määratakse 10 aastat, st kuni aastani 2032, et tagada turul kindlus ja vähendada regulatiivset koormust, kehtestades samas mehhanismi, mis võimaldab vahepealsel ajal hulgitasandil sekkuda, kui turu areng seda nõuab. 🡻 531/2012 põhjendus 1 (kohandatud) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2007. aasta määrust (EÜ) nr 717/2007 (milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes ühenduse piires) on oluliselt muudetud . Kuna sellesse tuleb teha täiendavaid muudatusi, tuleks määrus selguse huvides uuesti sõnastada. 🡻 531/2012 põhjendus 2 Ka käesoleva määruse eesmärgiks peaks jääma riigisiseste ja rändlustariifide erinevuse vähendamine, mis seati eesmärgiks komisjoni võrdlusuuringute raamistikus 2011–2015, mille i2010 kõrgetasemeline töörühm kiitis heaks 2009. aasta novembris, ning mis esitati komisjoni teatises „Euroopa digitaalne tegevuskava”. Kavandatav rändlusteenuste ja riigisiseste teenuste eraldi osutamine peaks suurendama konkurentsi ja seetõttu langetama klientide jaoks hindu ning looma liidus rändlusteenuste siseturu, kus puuduvad märkimisväärsed erinevused riigisiseste ja rändlustariifide vahel. Kogu liitu hõlmavad rändlusteenused võivad ergutada telekommunikatsiooni siseturu väljakujunemist liidus. 🡻 531/2012 põhjendus 4 Üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajate (näiteks üliõpilased, ärireisijad ja turistid) poolt kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste eest makstavate hindade kõrge tase on märkimisväärne takistus mobiilseadme kasutamisele välisriigis kõikjal liidus, ning on tarbijate, riikide reguleerivate asutuste ja liidu institutsioonide jaoks mureküsimus, kuna kujutab endast märkimisväärset tõket siseturu sujuvale toimimisele. Ülemäära kõrged jaehinnad tulenevad välismaise vastuvõtva võrguoperaatori nõutavatest kõrgetest hulgihindadest ja paljudel juhtudel ka kliendi võrguoperaatori nõutavatest kõrgetest jaemüügi lisatasudest. Konkurentsi puudumise tõttu ei tunneta jaekliendid sageli hulgihindade langetamise mõju. Kuigi mõned operaatorid on viimasel ajal kehtestanud tariifiskeeme, mis pakuvad klientidele soodsamaid tingimusi ja mõnevõrra madalamaid hindu, on endiselt ilmne, et kulude ja hindade vaheline suhe ei ole kaugeltki selline, mis valitseks konkurentsile rajatud turul. 🡻 531/2012 põhjendus 5 Kõrged rändlustasud takistavad liidu jõupingutusi areneda teadmuspõhiseks majanduseks ja muuta tegelikkuseks 500 miljoni tarbijaga siseturg. Mobiilset andmesideliiklust lihtsustatakse piisava raadiospektri eraldamisega, et tarbijad ja ettevõtjad saaksid kasutada kõne-, SMS- ja andmesideteenuseid kõikjal liidus. Mitmeaastase raadiospektripoliitika programmiga, mis võeti vastu otsusega nr 243/2012/EL, nähakse ette piisava ja asjakohase spektri õigeaegne eraldamine, et toetada liidu poliitika eesmärke ja kõige paremini rahuldada kasvavat nõudlust traadita andmeside järele, ning sillutatakse teed arengule, mis võimaldab liidul saavutada juhtrolli lairibaühenduste kiiruses, liikuvuses, katvuses ja läbilaskevõimes, soodustades uute ärimudelite ja tehnoloogiate teket ning seeläbi vähendades rändluse struktuurseid probleeme hulgimüügitasandil. 🡻 531/2012 põhjendus 7 (kohandatud)

Komisjon märkis teatises Euroopa Liidu rändlusteenuste arengu olukorda käsitleva vahearuande kohta, et tehnoloogia areng ja/või rändlusteenuste alternatiivteenused (näiteks IP-kõne või WiFi) võivad suurendada konkurentsi liidu rändlusteenuste siseturul. Kuigi neid alternatiivteenuseid, eelkõige IP-kõne teenuseid kasutatakse siseturul üha enam, ei ole nende puhul rändlusteenuse kasutamine oluliselt kasvanud. 🡻 531/2012 põhjendus 8 Mobiilse andmesideliikluse kiiret arengut ning välisriigis kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuseid kasutavate klientide arvu suurenemist arvesse võttes on vaja suurendada konkurentsisurvet ning töötada välja uued ärimudelid ja tehnoloogiad. Rändlustasude reguleerimist tuleks kavandada viisil, mis ei takistaks konkurentsi veelgi madalamate hinnatasemete kehtestamiseks. 🡻 531/2012 põhjendus 9 Isikute liikuvusel ja digitaalandmete vahetamisel põhineva Euroopa sotsiaal-, haridus-, kultuuri- ja ettevõtluspiirkonna loomine peaks lihtsustama inimestevahelist suhtlemist, et ehitada üles tõeline kodanike Euroopa. 🡻 531/2012 põhjendus 14 (kohandatud) (5)Lisaks sellele asuvad mMobiilsideteenuse klientide huvide kaitsmise ja edendamise eest vastutavad riikide reguleerivad asutused asuvad tavaliselt asjaomase riigi territooriumil ega saa kontrollida teises liikmesriigis asuva külastatava võrgu operaatoreid, kelle käitumisest kliendid rahvusvaheliste rändlusteenuste kasutamisel sõltuvad. See takistus võiks vähendada ka nende meetmete tõhusust, mida liikmesriigid on võtnud neile jäänud pädevuse piires tarbijakaitse eeskirjade kehtestamiseks. 🡻 2015/2120 põhjendus 20 (6)Mobiilside turg on liidus endiselt killustatud, kuna ükski mobiilsidevõrk ei hõlma kõiki liikmesriike. Rändlusteenuse osutajad peavad liidus reisivatele enda riigi klientidele mobiilsideteenuste pakkumiseks ostma hulgimüügitasandil osutatavaid rändlusteenuseid külastatava liikmesriigi operaatoritelt või nendega hulgimüügitasandil osutatavaid rändlusteenuseid vahetama. 🡻 531/2012 põhjendus 3 (kohandatud) (7)Seni, kuni riigisisesed tasud erinevad märkimisväärselt rändlustasudest, ei ole võimalik väita, et telekommunikatsiooni siseturg on olemas. Seetõttu peaks lõppeesmärgiks olema riigisiseste tasude ja rändlustasude vahelise erinevuse kõrvaldamine ⌦ tuleks riigisiseste tasude ja rändlustasude vaheline erinevus kõrvaldada ⌫, misläbi luuakse mobiilsideteenuste siseturg. 🡻 531/2012 põhjendus 20 (8)Ühist ja ühtlustatud lähenemisviisi tuleks rakendada selle tagamiseks, et maapealsete üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajad ei maksaks liidus reisides kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste eest ülemäära kõrget hinda, tugevdades seeläbi rändlusteenuse osutajate vahelist rändlusteenustealast konkurentsi, saavutades tarbijakaitse kõrge taseme ja säilitades nii stiimulid uuendusteks kui ka tarbijatele valikuvõimaluse. Pidades silmas asjaomaste teenuste piiriülest iseloomu, on vaja nimetatud ühist lähenemisviisi, et rändlusteenuse osutajad võiksid tegutseda ühtses sidusas reguleerivas raamistikus, mis põhineb objektiivselt kehtestatud kriteeriumidel.

🡻 531/2012 põhjendus 6 ⇨ uus (9)Internetiühendusega mobiilseadmete laialdase kasutuse tõttu omandab andmerändlus väga suure majandusliku tähtsuse. See on otsustav kriteerium ⇨ oluline ⇦ nii kasutajate kui ka rakenduste ja sisu pakkujate jaoks. Kõnealuse turu arengu soodustamiseks ei tohiks andmeedastuse hinnad majanduskasvu takistada ⇨ , eriti arvestades asjaolu, et eeldatavasti kasvab 5G-võrkude ja teenuste kasutuselevõtt stabiilselt ⇦. 🡻 531/2012 põhjendus 10 (kohandatud) ⇨ uus (10)Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv), (edaspidi koos „elektroonilise side 2002. aasta reguleeriv raamistik”) on vastu võetud eesmärgil ⌦ võeti vastu, et ⌫ luua ühenduses elektroonilise side siseturg, mis suurema konkurentsi kaudu tagab tarbijakaitse kõrge taseme. ⇨ Loetletud direktiivid tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/1972. Direktiivi (EL) 2018/1972 eesmärk on stimuleerida investeeringuid väga suure läbilaskevõimega võrkudesse ja nende kasutuselevõttu ELis ning kehtestada uued spektrit käsitlevad õigusnormid mobiilside ja 5G kohta. Lisaks tagatakse direktiiviga (EL) 2018/1972, et kõigil kodanikel on juurdepääs taskukohastele sidevõimalustele, sealhulgas internetile. Direktiiv suurendab tarbijatele pakutavat kaitset ja kasutajate turvalisust ning muudab regulatiivse sekkumise lihtsamaks. ⇦ 🡻 531/2012 põhjendus 19 (kohandatud) (11)Rändluse jae- ja hulgiturgude ainulaadsete omadustega on põhjendatavad erakorralised meetmed, mis väljuvad elektroonilise side 2002. aasta reguleerivas raamistikus ⌦ direktiivi (EL) 2018/1972 alusel ⌫ tavaliselt kasutatavate meetmete piiridest. 🡻 531/2012 põhjendus 24 Riikide reguleerivad asutused peaksid edendama raamdirektiivi artiklis 8 sätestatud poliitikaeesmärki, mis käsitleb lõpptarbija võimalusi pääseda juurde teabele või seda levitada ning kasutada tema valitud rakendusi ja teenuseid. 🡻 531/2012 põhjendus 18 (kohandatud) (12)Käesolev määrus peaks seetõttu võimaldama kõrvale kalduda elektroonilise side 2002. aasta reguleeriva raamistiku, eelkõige raamdirektiivi ⌦ direktiivi (EL) 2018/1972 ⌫ kohaselt kohaldatavatest eeskirjadest, mille kohaselt tuleks pakutavate teenuste hinnad määrata märkimisväärse turujõu puudumisel kindlaks kaubanduskokkuleppega, ⌦ võimaldades ⌫ ning seeläbi võimaldama täiendavate reguleerivate kohustuste kehtestamist, mis vastavad kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste eripärale. 🡻 531/2012 põhjendus 51 (kohandatud) ⇨ uus (13)⇨ Selleks, et kaitsta rändluskliente reguleeritud rändlusteenuste (reguleeritud kõne-, SMS- või andmeside-rändlusteenused) jaehindade suurenemise eest, mille põhjustab muu vääringu kui euro viitekursi kõikumine, peaks liikmesriik, mille vääring ei ole euro, kasutama maksimaalsete kohaldatavate lisatasude oma vääringus kindlaksmääramisel asjakohase perioodi mitme viitekursi keskmist taset. ⇦ Kui maksimaalsed hinnad ei ole antud eurodes, tuleks kohaldatavad tasude piirmäärad ning piirmäärade korrigeeritud määrad anda asjaomases vääringus, kasutades käesolevas määruses kehtestatud kuupäeval Euroopa Liidu Teatajas avaldatud ⇨ asjakohase perioodi mitme viitekursi keskmist ⇦ viitekursse. Kui kehtestatud kuupäeval Euroopa Liidu Teataja ei ilmu, tuleks kasutada viitekursse, mis avaldatakse esimeses pärast seda kuupäeva ilmuvas Euroopa Liidu Teatajas, mis sisaldab selliseid viitekursse. ⇨ Et tasude kindlaksmääramine muus vääringus kui euro oleks kooskõlas nõudega, mida kohaldatakse ELi-sisese side suhtes vastavalt määrusele (EL) 2015/2120, tuleks maksimaalsete hindade kindlaksmääramisel muus vääringus kui euro kohaldada asjaomase aasta 15. jaanuaril, 15. veebruaril ja 15. märtsil Euroopa Keskpanga poolt Euroopa Liidu Teatajas avaldatud viitekursside keskmist. Maksimaalseid hindu, mis on sellise metoodika kohaselt arvutatud aasta 2022 kohta, tuleks kohaldada alates käesoleva määruse jõustumisest kuni 15. maini 2023. ⇦ Selleks, et kaitsta tarbijaid reguleeritud rändlusteenuste (reguleeritud kõne-, SMS- või andmeside-rändlusteenused) jaehindade suurenemise eest, mille põhjustab muu vääringu kui euro viitekursi kõikumine, peaks liikmesriik, mille vääring ei ole euro, kasutama oma vääringus maksimaalse jaehinna kindlaksmääramisel asjakohase perioodi jooksul mitme viitekursi keskmist taset.

🡻 531/2012 põhjendus 25 (kohandatud) ⇨ uus (14)Selleks et tõhusam, integreeritum ja konkurentsipõhisem rändlusteenuste turg saaks välja areneda, ei tohiks olla piiranguid, mis takistavad ettevõtjatel pidada tulemuslikke läbirääkimisi rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu üle. Kõrvaldada tuleks tõkked, mis takistavad juurdepääsu sellistele hulgimüügitasandil osutatavatele rändlusteenustele, ning mis tulenevad ettevõtjate erineva tugevusega läbirääkimispositsioonidest ja erinevustest infrastruktuuri omamises. ⇨ Selle eesmärgi saavutamiseks peaksid rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu lepingud järgima tehnoloogianeutraalsuse põhimõtet ja tagama kõigile operaatoritele võrdsed ja õiglased tingimused juurdepääsuks kõigile kättesaadavatele võrkudele ja tehnoloogiatele ning nende üle peetavad läbirääkimised peaksid toimuma heas usus ja võimaldama rändlusteenuse osutajal pakkuda jaemüügitasandil rändlusteenuseid, mis on samaväärsed riigisiseselt pakutavate teenustega. ⇦ Virtuaalsete mobiilsidevõrkude operaatorid ja oma võrgu infrastruktuurita mobiilsideteenuste edasimüüjad osutavad rändlusteenuseid tavaliselt rändlusteenuste hulgituru kaubanduslepingute alusel, mille nad sõlmivad oma asukohajärgse liikmesriigi vastuvõtva mobiilsideoperaatoriga. Kaubandusläbirääkimised ei pruugi aga jätta virtuaalsetele mobiilsideoperaatoritele ja edasimüüjatele piisavalt ruumi konkurentsi edendamiseks madalamate hindade kaudu. Kõnealuste tõkete kõrvaldamine ning virtuaalsete mobiilsideoperaatorite/edasimüüjate ja mobiilsideoperaatorite läbirääkimispositsioonide tasakaalustamine, mis saavutatakse juurdepääsu tagamise kohustuse ja hulgihinna ülempiiride abil, peaks võimaldama klientide jaoks välja töötada alternatiivsed, innovatiivsed ja kogu liitu hõlmavad rändlusteenused ja pakkumised. Elektroonilise side 2002. aasta reguleeriva raamistiku, eelkõige raamdirektiivi ja juurdepääsudirektiivi eeskirjad ei võimalda tegeleda kõnealuse probleemiga ⌦ Direktiivis (EL) 2018/1972 ⌫ ⌦ ei ole sätestatud selle probleemi lahendamist ⌫ märkimisväärse turujõuga operaatoritele kohustuste kehtestamise teel. 🡻 531/2012 põhjendus 26 (kohandatud) ⇨ uus (15)Seepärast tuleks kehtestada eeskirjad, millega nähakse ette kohustus võtta arvesse põhjendatud taotlusi ⌦ hulgijuurdepääsu saamiseks üldkasutatavatele mobiilsidevõrkudele, et osutada rändlusteenuseid ⌫ juurdepääsu andmiseks rändlusteenuste hulgiturule. Selline juurdepääs peaks olema kooskõlas juurdepääsu taotlejate vajadustega. ⇨ Nüüdisaegset tehnoloogiat ja jaerändlusteenuseid eeldavate teenuste lõppkasutajatel peaks olema võimalik saada rändluse ajal samasuguse kvaliteediga teenust kui kodus. Seepärast peaks rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu tagamise kohustus tagama, et juurdepääsu taotlejad saavad oma riigi sees pakutavaid jaeteenuseid levitada, kui taotluse saanud mobiilsideoperaator ei suuda tõestada, et see ei ole tehniliselt teostatav. ⇦ Juurdepääsutaotlused tuleks tagasi lükata ainult objektiivsete kriteeriumide alusel, nagu tehniline teostatavus või võrgu terviklikkuse säilitamise vajadus. Kui juurdepääsutaotlus lükatakse tagasi, peaks kannataja poolel olema võimalus esitada asi lahendamiseks kooskõlas käesolevas määruses sätestatud vaidluste lahendamise menetlusega. Võrdsete võimaluste tagamiseks tuleks juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule anda kooskõlas käesolevas määruses sätestatud reguleerivate kohustustega, mida rakendatakse hulgimüügitasandil, samuti tuleks arvesse võtta nimetatud juurdepääsu andmiseks vajalikke eri kuluelemente. Järjepidev reguleeriv lähenemisviis rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu tagamisele peaks toetama liikmesriikidevaheliste konkurentsimoonutuste ärahoidmist. BEREC peaks komisjoni kaasabil ja koostöös asjaomaste sidusrühmadega andma suunised, mis käsitlevad juurdepääsu rändlusteenuste hulgiturule. 🡻 531/2012 põhjendus 27 (16)Kohustus tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule peaks hõlmama rändlusteenuste vahetut hulgimüüki ning rändlusteenuste edasimüüki hulgimüügitasandil kolmandate isikute poolt. Kohustus tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule peaks samuti hõlmama mobiilsideoperaatorite kohustust võimaldada virtuaalsetel mobiilsideoperaatoritel ja edasimüüjatel osta hulgituru reguleeritud rändlusteenuseid hulgituru vahendajatelt, kes pakuvad üht juurdepääsupunkti ja standardplatvormi rändlusteenuste kokkulepete sõlmimiseks kogu liidus. Tagamaks, et operaatorid annavad rändlusteenuse osutajatele juurdepääsu vahenditele, mis on vajalikud rändlusteenuste vahetuks hulgimüügiks ja rändlusteenuste edasimüügiks hulgitasandil, ning teevad seda mõistliku aja jooksul, tuleks avaldada standardpakkumine, mis sisaldab standardtingimusi otseseks juurdepääsuks rändlusteenuste hulgiturule ja rändlusteenuste edasimüügile hulgitasandil. Standardpakkumise avaldamine ei tohiks takistada juurdepääsu taotleja ja juurdepääsu võimaldaja vahelisi kaubandusläbirääkimisi, mida peetakse hulgimüügi osas sõlmitud lõpliku kokkuleppe hinnataseme üle või täiendavate hulgiturule juurdepääsu teenuste üle, mis on ulatuslikumad teenustest, mis on vajalikud rändlusteenuste vahetuks hulgimüügiks ja rändlusteenuste edasimüügiks hulgimüügitasandil. 🡻 531/2012 põhjendus 28 (17)Kohustus tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule peaks hõlmama juurdepääsu kõikidele rändlusteenuste osutamiseks vajalikele komponentidele, näiteks võrguelemendid ja nendega seotud vahendid; vajalikud tarkvarasüsteemid, sealhulgas kasutuse tugisüsteemid; ettetellimise, teenuste osutamise, tellimise, tehnilise hoolduse ja remondi taotluste ning arvelduse teabesüsteemid või andmebaasid; numbrite transleerimine või samaväärset funktsiooni pakkuvad süsteemid; mobiilsidevõrgud ja virtuaalvõrguteenused. 🡻 531/2012 põhjendus 29 (18)Kui taotlejad, kes soovivad juurdepääsu rändlusteenuste edasimüügile hulgitasandil, taotlevad juurdepääsu lisaks jaemüügi rändlusteenuste osutamiseks vajalikele vahenditele või teenustele ka täiendavatele vahenditele või teenustele, võivad mobiilsideoperaatorid küsida kõnealuste vahendite või teenuste eest õiglast ja mõistlikku tasu. Kõnealused täiendavad vahendid või teenused võiksid muu hulgas olla lisaväärtust omavad teenused, täiendav tarkvara ja teabesüsteemid või arvete koostamise kord. ⇩ uus (19)Vastavalt direktiivi (EL) 2018/1972 artiklile 109 peaks kõigil lõppkasutajatel olema juurdepääs hädaabiteenistustele kõige sobivama häirekeskusega loodava hädaolukorra side kaudu. Ühtlasi peavad liikmesriigid tagama, et puuetega lõppkasutajatel on hädaabiteenistustele hädaolukorra side kaudu teiste lõppkasutajatega samaväärne juurdepääs. On liikmesriikide otsustada, millist liiki hädaolukorra side kasutamine on tehniliselt teostatav, et tagada rändlusklientidele juurdepääs hädaabiteenustele. Tagamaks, et rändlusklientidel on juurdepääs hädaolukorra sidele direktiivi (EL) 2018/1972 artiklis 109 sätestatud tingimustel, peaksid külastatava võrgu operaatorid rändluse hulgiteenuse lepingus teavitama rändlusteenuse osutajat sellest, millist liiki hädaolukorra side on külastatavas liikmesriigis siseriiklike õigusnormide alusel lubatud. Lisaks sellele peaksid rändluse hulgiteenuse lepingud sisaldama teavet tehniliste parameetrite kohta, mis on olulised, et tagada juurdepääs hädaabiteenustele, seda ka puuetega rändlusklientide puhul, ning helistaja asukoha teabe edastamine külastatava liikmesriigi kõige asjakohasemale häirekeskusele. Selline teave peaks võimaldama rändlusteenuse osutajal teha kindlaks hädaolukorra side ja seda pakkuda ning edastada helistaja asukoha tasuta.

🡻 2017/920 põhjendus 12 (kohandatud) (20)Tuleks täpsustada tingimusi, mida tohib standardpakkumistesse lisada ⌦ Standardpakkumistesse võib lisada teatavad tingimused ⌫, et võimaldada mobiilsideoperaatoritel ära hoida püsivat rändlust või rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu anomaalset või lubamatut kasutamist. Eelkõige siis, kui külastatava võrgu operaatoril on põhjust arvata, et toimub olulise osa rändlusteenuse osutaja klientide püsiv rändlus või rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu anomaalne või lubamatu kasutamine, peaks tal olema võimalus nõuda rändlusteenuse osutajalt (koondatult ning liidu ja siseriiklikke andmekaitsenõudeid täielikult järgides) andmeid, mis võimaldaks teha kindlaks, kas toimub püsiv rändlus olulise osa rändlusteenuse osutaja klientide poolt või kas kasutatakse anomaalsel või lubamatul viisil juurdepääsu rändlusteenuste hulgiturule, näiteks andmed selliste klientide osakaalu kohta, kelle riigisisene tarbimine on rändlusteenuse tarbimisega võrreldes tähtsusetu. Lisaks sellele tuleks rändluse hulgiteenuse lepingute lõpetamist püsiva rändluse või rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu anomaalse või lubamatu kasutamise ärahoidmiseks kasutada vaid juhul, kui vähem rangete meetmete abil ei ole õnnestunud olukorda lahendada. Lepingu lõpetamiseks peab eelneva loa andma külastatava võrgu operaatori riigi reguleeriv asutus, kes võtab võimalikult ulatuslikult arvesse Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud ameti (BERECi) arvamust, kui BERECiga on konsulteeritud. Vähem ranged meetmed võiksid seisneda kõrgemate rändluse hulgihindade kehtestamises, ületamata seejuures käesoleva määrusega kehtestatud maksimaalseid hulgihindu lepingus kindlaks määratud koondmahtu ületava mahu eest. Kõrgemad rändluse hulgihinnad tuleks kehtestada kas eelnevalt või alates hetkest, mil külastatava võrgu operaator on teinud kindlaks, et objektiivsetest kriteeriumidest lähtudes toimub olulise osa rändlusteenuse osutajate klientide püsiv rändlus või rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu anomaalne või lubamatu kasutamine, ning on sellest koduvõrgu operaatorile teada andnud. Vähem ranged meetmed võiksid olla ka sellised, et koduvõrgu operaator kohustub võtma vastavalt ⌦ käesoleva ⌫ määruse (EL) nr 531/2012 artikli 6d 8 kohaselt vastu võetud üksikasjalikele eeskirjadele vastu oma klientide suhtes kohaldatava mõistliku kasutamise poliitika või seda muutma, või võiks külastatava võrgu operaatoril olla võimalus taotleda rändluse hulgiteenuse lepingu muutmist. Läbipaistvuse huvides peaks riigi reguleeriv asutus tegema avalikkusele kättesaadavaks teabe rändluse hulgiteenuse lepingute lõpetamise loa taotluste kohta, järgides ärisaladuse hoidmise nõudeid. 🡻 2017/920 põhjendus 11 (kohandatud) ⇨ uus (21)Et tõhusam, integreeritum ja konkurentsipõhisem rändlusteenuste turg saaks välja kujuneda, tuleks jaemüügitasandil rändlusteenuste osutamise eesmärgiga peetavatel läbirääkimistel rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu üle anda operaatoritele alternatiivne võimalus pidada läbirääkimisi hulgihinna innovatiivse kujundamise üle, mis ei ole otseselt seotud tegelike tarbitud mahtudega, näiteks kindla summaga maksed, eelnevalt sõlmitud lepingud või läbilaskevõimel põhinevad lepingud või hinnakujunduskavad, mis peegeldavad nõudluse muutumist aasta lõikes. ⇨ Direktiivi (EL) 2018/1972 põhjenduses 249 osutatud masinatevaheline side kuulub käesoleva määruse ja asjaomaste rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu kohustuste kohaldamisalasse. Püsiva rändluse lepingute üle peetakse siiski äriläbirääkimisi ning kaks rändluspartnerit võivad neis kokku leppida rändluse hulgiteenuse lepingus. Võib eeldada, et masinatevahelise side turgude tõhusamaks ja konkurentsitihedamaks kujunemise huvides hakkavad operaatorid üha enam vastama kõigile mõistlikele taotlustele mõistlikke tingimusi sisaldavate rändluslepingute kohta ja neid taotlusi heaks kiitma ning ühtlasi lubavad nad selgesõnaliselt püsiva rändluse masinatevahelise side jaoks. Neil peaks olema võimalik sõlmida paindlikke rändluslepinguid, mis võimaldavad osutada hulgimüügitasandi rändlusteenuseid ja kohaldada tariifiskeeme, mille aluseks ei ole tarbitud andmete maht, vaid muud parameetrid, näiteks ühendatud masinate arv ühes kuus. Kui sellega seoses peaks tekkima piiriüleseid vaidlusi, peaksid nende osalised kasutama direktiivi (EL) 2018/1972 artiklis 27 sätestatud vaidluste lahendamise korda. ⇦ Seetõttu peaks lLäbirääkimistel osalejatel peaks olema võimalus kokku leppida, et rändluse hulgiteenuse lepingute kestuse jooksul ei kohaldata reguleeritud rändlusteenuste maksimaalseid hulgihindu. Sellega välistataks võimalus, et kumbki pool taotleb seejärel ⌦ käesolevas ⌫ määruses (EL) nr 531/2012 sätestatud, tegelikul tarbimisel põhinevate mahupõhiste maksimaalsete hulgihindade kohaldamist. Selle See alternatiiviga ei tohiks piirata kõnealuse määruse kohaseid reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil osutamisega seotud kohustusi. ⇨ Komisjoni aruandes on märgitud ka seda, et hiljuti on välja kujunenud hulgitasandi rändlusliiklusega kauplemise uued moodused, näiteks internetipõhised kauplemisplatvormid, mis võivad hõlbustada operaatoritevahelisi läbirääkimisi. Samalaadsete vahendite kasutamine võiks aidata suurendada konkurentsi rändluse hulgiturul ja viia tegelikult kehtivad hulgihinnad veelgi alla. ⇦ ⇩ uus (22)Määruses (EL) nr 531/2012 on sätestatud, et operaator ei või takistada lõppkasutaja juurdepääsu reguleeritud andmeside-rändlusteenustele, mida külastatavas võrgus osutab alternatiivne rändlusteenuse osutaja. Pärast põhimõtte „rändle nagu kodus“ kasutuselevõttu on see andmeside-rändlusteenuste eraldi müümise kohustusena kehtestatud struktuurne meede siiski kaotanud oma mõjususe. Tegelikult on seda kohustust hakatud turul vähe kasutama ja seega ei tundu see enam asjakohane. Seepärast ei tuleks enam kohaldada sätteid, mis kohustavad operaatoreid pakkuma jaemüügitasandil eraldi andmeside-rändlusteenuseid. 🡻 531/2012 põhjendus 31 (kohandatud) Tarbijate ja ettevõtjate nõudlus mobiilsete andmesideteenuste järele on viimastel aastatel märkimisväärselt kasvanud. Andmeside-rändlusteenuste kõrgete hindade tõttu on kõnealuste teenuste kasutamine liidus piiriüleselt tegutsevate tarbijate ja ettevõtjate jaoks siiski tõsiselt piiratud. Võttes arvesse turu ebaküpsust ja tarbijate kiiresti kasvavat nõudlust andmeside-rändlusteenuste järele, võivad reguleeritud jaehinnad üksnes hoida hindu kavandatud maksimaalse hinna lähedal, nagu näitavad kogemused määrusega (EÜ) nr 717/2007, selle asemel et neid veelgi enam alandada, mis seega kinnitab vajadust võtta täiendavaid struktuurimeetmeid. 🡻 531/2012 põhjendus 32 Kliendid peaksid saama kergesti, võimalikult kiiresti (sõltuvalt tehnilisest lahendusest), trahvi maksmata ja tasuta valida alternatiivse rändlusteenuse osutaja või alternatiivseid rändlusteenuse osutajaid vahetada. Kliente tuleks sellisest võimalusest teavitada selgel, arusaadaval ja hõlpsasti kättesaadaval viisil. 🡻 531/2012 põhjendus 33 Tarbijatel peaks olema tarbijasõbralikul viisil õigus osta rändlusteenuseid oma riigisisesest mobiilsidepaketist eraldi. Praegu on mitmeid võimalusi selleks, kuidas reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise viisi võiks tehniliselt rakendada, sealhulgas kaks rahvusvahelist mobiilside tunnust (IMSI) (kaks eraldi IMSI samal SIM-kaardil), üks IMSI (ühe IMSI jagamine riigisiseste teenuste osutajate ja rändlusteenuse osutajate vahel) ning kahe ja ühe IMSI kombinatsioonid koos tehnilise lahendusega, millega ei takistata kliendil juurdepääsu reguleeritud andmeside-rändlusteenustele, mida osutatakse otse külastatavas võrgus, tuginedes koduvõrgu operaatori ja külastatava võrgu operaatori vahel sõlmitud kokkulepetele.

🡻 531/2012 põhjendus 34 Kõrged andmeside-rändlusteenuste hinnad takistavad tarbijaid kasutamast mobiilseid andmesideteenuseid liidus reisides. Võttes arvesse suurenevat nõudlust andmeside-rändlusteenuste järele ning nende suurenevat tähtsust, ei tohiks takistada alternatiivsete andmeside-rändlusteenuste kasutamist, mida kas ajutiselt või alaliselt osutatakse otse külastatavas võrgus, ning seda olenemata kehtivatest rändlusteenuste osutamise lepingutest või kokkulepetest riigisiseste teenuse osutajatega ja ilma nendepoolse lisatasu nõudeta. Kui riigisiseste teenuste osutajad ja andmeside-rändlusteenuse osutajad peavad pakkuma otse külastatavas võrgus osutatavaid andmeside-rändlusteenuseid, peaksid nad tegema koostööd, et mitte takistada klientide juurdepääsu kõnealustele teenustele ja nende kasutamist ning et tagada muude rändlusteenuste järjepidevus. 🡻 531/2012 põhjendus 35 Kuigi käesolevas määruses ei peaks sätestama konkreetseid tehnilisi lahendusi rändlusteenuste eraldi osutamiseks, vaid tuleks sillutada teed kõige tulemuslikuma ja tõhusama lahenduse jaoks, sealhulgas kombineeritud lahendused, mille töötab välja komisjon (tuginedes BERECi antavatele sisenditele), tuleks sätestada tehniliste omaduste kriteeriumid, millele tehniline lahendus peaks vastama, et osutada iga rändlusteenust eraldi. Kõnealused kriteeriumid peaksid muu hulgas hõlmama lahenduse kooskõlastatud ja ühtlustatud kehtestamist kogu liidus ning tagama, et tarbijad saaksid kiirelt ja lihtsalt valida rändlusteenuste jaoks erineva teenuseosutaja, muutmata seejuures oma numbrit. Lisaks ei tohiks takistada rändlusteenuste osutamist väljaspool liidu piire ning rändlusteenuste kasutamist kolmandate riikide klientide poolt liidu piires. 🡻 531/2012 põhjendus 36 Mobiilsideoperaatorite vahelist koostööd ja koordineeritust tuleks tõhustada, et võimaldada rändlusteenuste eraldi osutamise koordineeritud ja head tehnilist arengut, takistamata juurdepääsu andmeside-rändlusteenustele, mida osutatakse otse külastatavas võrgus. Seepärast tuleks välja töötada asjakohased üldpõhimõtted ja -meetodid, et oleks võimalik kiiresti kohanduda muutunud olude ja tehnika arenguga. BEREC peaks koostöös asjaomaste sidusrühmadega aitama komisjoni, et viimane saaks välja töötada sellise vahendi tehnilised elemendid, millega võimaldatakse rändlusteenuseid eraldi osutada, takistamata samas juurdepääsu andmeside-rändlusteenustele, mida osutatakse otse külastatavas võrgus. Komisjon peaks vajaduse korral andma Euroopa standardiorganile volituse muuta asjaomaseid standardeid, mis on vajalikud reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise ühtlustatud rakendamiseks. 🡻 531/2012 põhjendus 37 (kohandatud) Selleks et tagada käesoleva määruse sätete rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused üksikasjalike eeskirjade kehtestamiseks riigisiseste teenuste osutajate teavitamiskohustuste ja rändlusteenuse eraldi osutamise tehnilise lahenduse kohta. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes . 🡻 531/2012 põhjendus 38 Võttes arvesse käesolevat määrust ja selle alusel vastu võetud rakendusakte, peaks BERECil olema õigus anda omal algatusel konkreetseid tehnilisi juhiseid reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamiseks või muudes käesoleva määrusega hõlmatud küsimustes. 🡻 531/2012 põhjendus 39 Selleks et reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamine oleks täielikult tõhus, tuleks see ühendada kohustusega tagada juurdepääs rändlusteenuste hulgiturule, et lihtsustada uute või olemasolevate turuosaliste, sealhulgas piiriüleseid rändlusteenuseid osutavate ettevõtjate turuletulekut. Selline lahendus hoiaks ära liikmesriikidevahelised konkurentsimoonutused, tagades järjepideva reguleeriva lähenemisviisi ja aidates seega kaasa siseturu väljakujundamisele. Siiski vajavad operaatorid reguleeritud rändlusteenuste jaemüügitasandil eraldi osutamise rakendamiseks mõistlikku aega, et teha vajalikke tehnilisi kohandusi, ning seetõttu saavutatakse piisava konkurentsiga tõeline siseturg struktuurilise lahenduse abil alles mõne aja pärast. Seepärast tuleks ajutiselt säilitada nii kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste maksimaalsed hulgihinnad kui ka kõnealuste teenuste kaitsvad hinnalaed jaemüügitasandil, et tagada olemasoleva tarbijakasu säilimine nimetatud struktuurimeetmete rakendamisega seotud üleminekuperioodil. 🡻 2015/2120 põhjendus 32 (kohandatud) ⇨ uus

(23)Selleks et tagada käesoleva määruse sätete rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused, et sätestada kõne lõpetamise maksimaalsete tasude kaalutud keskmine ning üksikasjalikud eeskirjad mõistliku kasutamise poliitika rakendamise kohta ning ⇨ riigisisese hinna eest jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste ⇦ jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamise jätkusuutlikkuse hindamise meetodite ning rändlusteenuse osutaja poolt sellise hindamise eesmärgil esitatava taotluse kohta. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. ⇩ uus (24)Kuni nende rakendusmeetmete vastuvõtmiseni tuleks jätkata komisjoni rakendusmääruse (EL) 2016/2286 kohaldamist. 🡻 531/2012 põhjendus 40 (25)Selleks et jätkata hindade ajutist reguleerimist, tuleks reguleerivad kohustused rRändlusklientide huvide kaitsmiseks tuleks kehtestada reguleerivad kohustused nii jae- kui ka hulgimüügitasandil, kuna kogemused on näidanud, et kogu liitu hõlmavate rändlusteenuste hulgihindade alandamisega ei pruugi kaasneda madalamad rändluse jaehinnad, sest puuduvad stiimulid nende alandamiseks. Samas võiksid jaehindade vähendamise meetmed, juhul kui ei kohandata selliste teenuste osutamisega seotud hulgimüügikulude taset, ohustada rändlusteenuste siseturu korralikku toimimist ega võimaldaks suuremat konkurentsi. 🡻 2017/920 põhjendus 4 (kohandatud) (26)Määrusega (EL) 2015/2120 kehtestatud jJaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamine, mida nimetatakse ka „rändle nagu kodus“ (roam-like-at-home, rändlusteenuste osutamise ühtlustatud kord), on ⌦ kooskõlas määrusega (EL) 2015/2120 ⌫ ⌦ oli ⌫ vajalik digitaalse ühtse turu loomiseks ja selle toimimise lihtsustamiseks kogu liidus. Rändlusturu nõuetekohase toimimise tagamiseks aga ei piisa ainult sellest määrusest ⌦ ei olnud see määrus üksi piisav ⌫. Seetõttu peaks kKäesolev määrus peaks aitama kaasa sellele, et jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamisega ei kahjustataks hinnastamismudeleid siseturgudel. 🡻 2015/2120 põhjendus 26 (27)Vastav riigisisene jaehind peaks olema võrdne riigisisese jaetasuga ühiku kohta. Olukordades, kus puuduvad konkreetsed riigisisesed jaehinnad, mida saaks kasutada jaemüügitasandil osutatava reguleeritud rändlusteenuse alusena (näiteks riigisiseste piiranguta tariifikavade, pakettide või riigisiseste tariifide puhul, mis ei sisalda andmesidet), tuleks aga riigisisest jaehinda lugeda samaks maksustamismehhanismiks, justkui klient kasutaks oma liikmesriigi sisest tariifikava. ⇩ uus (28)Rändluskliendid peaksid liidus ränneldes saama võimalikult suures ulatuses kasutada teenuseid, mille nad on tellinud, ja nautida samasugust teenuste kvaliteeti nagu kodus. Selle eesmärgi saavutamiseks peaksid rändlusteenuse osutajad võtma vajalikud meetmed tagamaks, et jaemüügitasandil osutatakse reguleeritud rändlusteenuseid samadel tingimustel, nagu tarbitaks neid teenuseid riigisiseselt. Eeskätt tuleks klientidele pakkuda rändluse ajal samasuguse kvaliteediga teenust, kui see on tehniliselt teostatav. 🡻 2015/2120 põhjendus 22 (kohandatud) ⇨ uus (29)Samal ajal peaks rRändlusteenuse osutajatel peaks olema võimalik rakendada kohaldatava riigisisese jaehinna eest jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste tarbimise puhul nn mõistliku kasutamise poliitikat. Mõistliku kasutamise poliitika on kavandatud selleks, et vältida jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste anomaalset või lubamatut kasutamist, näiteks kui selliseid teenuseid kasutavad rändluskliendid muus liikmesriigis kui riigisiseste teenuste osutaja liikmesriik muudel eesmärkidel kui regulaarne reisimine. ⇨Kui näiteks pandeemia või looduskatastroofi põhjustatud vääramatu jõu tõttu pikeneb rändluskliendi ajutine teises liikmesriigis viibimine mittevabatahtlikult, peaksid rändlusteenuse osutajad kaaluma kehtivate mõistliku kasutamise piirmäärade pikendamist asjakohase aja võrra, kui rändlusklient esitab sellekohase põhjendatud taotluse ⇦. Mõistliku kasutamise poliitika peaks võimaldama rändlusteenuse osutaja klientidel tarbida teatavat mahtu jaemüügitasandil osutatavaid reguleeritud rändlusteenuseid kohaldatava riigisisese jaehinna eest, mis on kooskõlas nende vastavate tariifikavadega.

🡻 2015/2120 põhjendus 23 (30)Konkreetsetel ja erandlikel asjaoludel peaks rändlusteenuse osutajal olema võimalik juhul, kui tal ei ole võimalik katta oma tegeliku ja prognoositava jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste osutamise kogukulu oma tegelikust ja prognoositavast selliste teenuste osutamise kogutulust, taotleda luba lisatasu kehtestamiseks, et tagada riigisisese hinnamudeli jätkusuutlikkus. Riigisisese hinnamudeli jätkusuutlikkuse hindamine peaks põhinema asjakohastel, rändlusteenuse osutajale eriomastel objektiivsetel teguritel, sealhulgas kõnealuses liikmesriigis rändlusteenuse osutajate vahelistel objektiivsetel erinevustel ning riigisiseste hindade ja tulu tasemel. See võib olla asjakohane näiteks selliste operaatorite kindlasummaliste riigisiseste jaemüügimudelite puhul, kelle andmeliiklust iseloomustab märkimisväärne negatiivne tasakaalustamatus, juhtudel, kus riigisisene kaudne ühikuhind on madal ja operaatori kogutulu on rändlustasu koormuse suhtes samuti madal, või juhtudel, kus kaudne ühikuhind on madal ja tegelik või prognoositav rändluse tarbimine on suur. Kui rändluse hulgi- ja jaeturud kohanevad täielikult rändluse üldise kasutamisega riigisisese hinna tasemel ja selle muutmisega jaetasandi tariifikavade tavapäraseks osaks, ei tohiks erandlikke asjaolusid enam tekkida. Selleks et vältida olukorda, kus sellised kulude katmise probleemid muudavad rändlusteenuse osutajate riigisisese hinnamudeli jätkusuutmatuks, luues ohu, et riigisiseste hindade arengule avaldub tuntav mõju (nn vesivoodi efekt), peaks rändlusteenuse osutajatel eespool nimetatud asjaoludel olema riigi reguleeriva asutuse loal võimalik kohaldada jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste puhul lisatasu üksnes sellises ulatuses, mis on vajalik selliste teenuste osutamise kõikide asjakohaste kulude katmiseks. 🡻 2015/2120 põhjendus 24 (31)Sel eesmärgil tuleks jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste osutamise kulu kindlaksmääramisel lähtuda tegelikest rändlusteenuse hulgitasudest, mida kohaldatakse rändlusteenuse osutaja väljuva rändlusliikluse suhtes, mis ületab sissetuleva rändlusliikluse, ning võttes mõistlikult arvesse ühiseid kulusid. Jaemüügitasandil osutatavatest reguleeritud rändlusteenustest saadava tulu kindlaksmääramisel tuleks lähtuda riigisisese hinna tasemel jaemüügitasandil osutatava reguleeritud rändlusteenuse tarbimise tulust kas ühikuhinna alusel või kindlasummalise tasu osana, mis kajastab vastavalt klientide poolt jaemüügitasandil osutatava reguleeritud rändlusteenuse tarbimise tegelikku ja prognoositavat osa liidus ja siseriikliku tarbimise tasandil. Samuti tuleks arvesse võtta jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste tarbimist ja siseriiklikku tarbimist rändlusteenuse osutaja klientide poolt ning konkurentsi-, hinna- ja tulutaset riigisisesel turul ja mis tahes täheldatavat ohtu, et riigisiseste jaehindadega toimuv rändlus võiks selliste hindade kujunemist tuntavalt mõjutada. ⇩ uus (32)Määruses (EL) nr 531/2012 on sätestatud, et kui rändlusteenuse osutaja kohaldab lisatasu reguleeritud rändlusteenuste tarbimisele jaemüügitasandil, mis ületab mõistliku kasutamise poliitikaga ette nähtud piire, ei tohi riigisisese jaehinna ning mis tahes tehtud reguleeritud rändluskõnede, saadetud reguleeritud SMS-rändlussõnumite ja kasutatud reguleeritud andmeside-rändlusteenuste suhtes kohaldatava lisatasu summa ületada vastavalt 0,19 eurot minuti eest, 0,06 eurot SMSi eest ja 0,20 eurot kasutatud megabaidi eest. Arvestades, et põhimõte „rändle nagu kodus“ kehtib reaalselt alates 15. juunist 2017, ei ole see säte enam vajalik. 🡻 2015/2120 põhjendus 28 (kohandatud) ⇨ uus (33)Kooskõlas põhimõttega, et maksab helistaja, ei maksa mobiilsidekliendid riigisiseste mobiilikõnede vastuvõtmise eest, vaid kõne vastuvõtja sidevõrgus kõne lõpetamise kulu kaetakse helistajale kehtestatud jaehinnast. Kõne lõpetamise tasude ühtlustamine liikmesriikides peaks võimaldama rakendada sama põhimõtet jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste kõnede suhtes. ⇨ Vastavalt direktiivi (EL) 2018/1972 artikli 75 lõikele 1 on komisjon 18. detsembril 2020 vastu võetud delegeeritud õigusaktiga kehtestanud kõne lõpetamise tasu üleliidulise ühtse maksimummäära mobiilsideteenuste jaoks, et vähendada ühtlaselt kogu liidus kõne lõpetamise hulgiteenusega seotud konkurentsiprobleemide lahendamisega kaasnevat regulatiivset koormust. Delegeeritud õigusakt sisaldab kolmeaastast liuggraafikut: mobiilikõne lõpetamise tasu maksimummäär 2021. aastal on 0,7 eurosenti, 2022. aastal 0,55 eurosenti ja 2023. aastal 0,4 eurosenti ning alates 2024. aastast on mobiilikõne lõpetamise tasu üleliiduline maksimaalne määr 0,2 eurosenti. ⇦ Kuna aga selline kord veel ei kehti, ei tohiks kKäesolevas määruses sätestatud olukordades, kus rändlusteenuse osutajatel on lubatud kohaldada jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenuste suhtes lisatasu, ei tohiks ületada vastu võetud reguleeritud rändluskõnede suhtes kohaldatav lisatasu ületada liidus kehtivate kõne lõpetamise maksimaalsete hulgitasude keskmist ⇨ üleliidulist mobiilikõnede lõpetamise ühtset maksimummäära, mille komisjon on asjaomaseks ja vastavaks aastaks kehtestanud direktiivi (EL) 2018/1972 artiklis 75 sätestatud delegeeritud õigusaktiga. Kui komisjon jõuab seejärel järeldusele, et üleliidulist kõnede lõpetamise tasu ei ole enam vaja kehtestada, ei tohiks vastuvõetud reguleeritud rändluskõnede suhtes kohaldatud lisatasu ületada viimases direktiivi (EL) 2018/1972 artikli 75 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis sätestatud määra ⇦. Seni kuni komisjon kõnealuse lahendamata küsimusega tegeleb, loetakse seda üleminekukorraks. 🡻 2015/2120 põhjendus 30 (kohandatud) ⇨ uus (34)Käesolev määrus peaks olema erimeede direktiivi 2002/21/EÜ artikli 1 lõike 5 tähenduses. Seega juhul, Kkui liiduüleste reguleeritud rändlusteenuste osutajad muudavad käesoleva määruse nõuetele vastamiseks oma jaemüügitasandi rändlustariife ja kaasnevaid rändluse kasutamise põhimõtteid, ei tohiks sellised muudatused anda ⌦ direktiivi (EL) 2018/1972 ⌫ praegust elektroonilise side võrkude ja teenuste õigusraamistikku üle võtvate siseriiklike õigusaktide alusel mobiilsideklientidele mingit õigust oma lepingute ülesütlemiseks. ⇩ uus (35)Kui lepingus käsitletakse jaemüügitasandil osutatavaid mistahes liiki reguleeritud rändlusteenuseid, tuleks selles lepingus täpsustada kõnealuse jaemüügitasandil osutatava reguleeritud rändlusteenuse omadused, kaasa arvatud teenuse kvaliteedi eeldatav tase. Teenuse osutaja peaks tegema kättesaadavaks teabe asjakohaste tegurite kohta, mis võivad mõjutada teenuse kvaliteeti, näiteks teatavate tehnoloogiate kättesaadavus, hõlmatus ja varieeruvus, mida põhjustavad välised tegurid, nt topograafia.

(36)Vahel põhjustab rändlusklientidele ja koduriigi operaatoritele tahtmatult suuri arveid see, et puudub läbipaistvus liidus lisaväärtuseteenuste jaoks kasutatavad numbrite ja lisaväärtusteenuste eest küsitavate hulgihindade osas. On numbreid, mida kasutatakse lisaväärtusteenuste (nt tasulised numbrid, tasuta telefoninumbrid või jagatud kuluga numbrid) pakkumiseks ja millega loodava ühenduse suhtes kohaldatakse riigi tasandil eraldi hinnatingimusi. Käesolevat määrust ei tuleks kohaldada tariifi selle osa suhtes, mida nõutakse lisaväärtusteenuste osutamise eest, vaid üksnes tariifide suhtes, mida nõutakse kõnealuste teenustega ühenduse saamise eest. Põhimõte „rändle nagu kodus“ võib siiski tekitada lõppkasutajates ootuse, et ühendus selliste numbritega rändluse ajal ei tohiks kaasa tuua suuremaid kulusid võrreldes riigisisese olukorraga. Paraku ei ole see rändluse ajal alati nii. Lõppkasutajate suhtes kehtivad suuremad kulud ka siis, kui nad helistavad numbril, mis riigisiseselt on tasuta. See võib vähendada klientide kindlustunnet rändluse ajal oma telefoni kasutamise suhtes ning põhjustada arvešoki, avaldades seega negatiivset mõju tõelisele „rändle nagu kodus“ kogemusele. Jaemüügi tasandil on siinjuures peamiseks põhjuseks ebapiisav läbipaistvus selle kohta, et ühenduse loomine lisaväärtusteenuste numbritega võib kaasa tuua suuremad tasud. Seepärast tuleks kehtestada meetmed, mis suurendaksid lisaväärtusteenuste numbritega ühenduse loomise tingimuste läbipaistvust. Selleks tuleks rändluskliente nende lepingus teavitada ning neile õigeaegselt ja tasuta teatada ja neid hoiatada, et rändluse ajal võib ühendus lisaväärtusteenuste numbritega tuua kaasa täiendavaid tasusid. 🡻 2017/920 põhjendus 9 (37)Rändluse hulgituru toimimisega tuleks tagada, et operaatoritel oleks võimalik katta kõik hulgituru reguleeritud rändlusteenuste osutamisega seotud kulud, sealhulgas ühised ja üldkulud. See peaks aitama säilitada stiimulid investeerida külastatavatesse võrkudesse ja vältida külastatavatel turgudel riigisisese konkurentsi moonutamist, mis on põhjustatud nende operaatorite õiguslikust arbitraažist, kes konkureerimiseks riigisisesel külastataval turul kasutavad rändlusteenuste hulgiturule juurdepääsu parandusmeetmeid. 🡻 2017/920 põhjendus 13 (38)Seoses hulgihindu käsitlevate eeskirjadega tuleks liidu tasandil säilitada reguleerivad kohustused, sest iga meede, mis võimaldab osutada kogu liidus rändlusteenuseid põhimõttel „rändle nagu kodus“, aga mille puhul ei ole arvestatud hulgituru rändlusteenuste osutamisega seotud hulgimüügikulude taset, võib häirida rändlusteenuste siseturu toimimist ega aita soodustada konkurentsi. Asjakohasel tasemel hulgihinnad peaksid soodustama püsivat konkurentsi, k.a uute osalejate, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning idufirmade osas. 🡻 2017/920 põhjendus 14 (39)Maksimaalsed hulgihinnad peaksid toimima kaitsva tasemena ning tagama, et operaatoritel oleks võimalik katta oma kulud, sealhulgas ühised ja üldkulud. Samuti peaksid need võimaldama laialdast jätkusuutlikku rändlusteenuste osutamist põhimõttel „rändle nagu kodus“ ning samas jätma ruumi operaatoritevahelisteks kaubandusläbirääkimisteks. 🡻 531/2012 põhjendus 52 (kohandatud) (40)Mõne mobiilsideoperaatori tava arvutada hulgimüügitasandil rändluskõnede tasu tavapäraselt muude hulgimüügitasandi sidumistasude suhtes kohaldatava sekundilise täpsuse asemel minimaalselt 60 sekundi alusel moonutab konkurentsi kõnealuste operaatorite ja teistsuguseid arveldusmeetodeid rakendavate operaatorite vahel ning kahjustab käesoleva määrusega kehtestatud ⌦ ette nähtud ⌫ maksimaalsete hulgihindade järjepidevat kohaldamist. Lisaks kujutab see endast lisatasu, mis hulgimüügi kulusid suurendades avaldab negatiivset mõju kõneteenuste rändluse hindadele jaemüügi tasandil. Seetõttu tuleks nõuda, et mobiilsideoperaatorid arvutaksid reguleeritud rändluskõne hulgihinnad sekundilise täpsusega. 🡻 531/2012 põhjendus 64 (41)Selleks, et rändlussõnumiteenuse hulgimüügitasandi maksimaalsed hinnad peegeldaksid täpsemini teenuse osutamise põhikulusid ning et jaemüügitasandil saaks areneda konkurents, tuleks SMSide maksimaalseid hulgihindu kohandada vastavalt hilisemale alandamisele. 🡻 531/2012 põhjendus 11 (kohandatud) Määrus (EÜ) nr 717/2007 ei ole eraldiseisev meede, vaid täiendab ja toetab – kogu liitu hõlmava rändlusega seoses – elektroonilise side 2002. aasta reguleerivas raamistikus sätestatud eeskirju. Nimetatud raamistikuga ei ole antud riikide reguleerivatele asutustele piisavalt vahendeid, et võtta tulemuslikke ja otsustavaid meetmeid rändlusteenuste hinnakujunduse suhtes liidu piires, ning seega ei ole see taganud rändlusteenuste siseturu sujuvat toimimist. Määrus (EÜ) nr 717/2007 oli sobiv vahend selle olukorra parandamiseks.

⇩ uus (42)Tagamaks, et rändlusklientidel on tasuta katkematu ja tulemuslik juurdepääs hädaabiteenustele, ei tohiks külastatavad võrgud nõuda rändlusteenuse osutajatelt mitte mingeid hulgitasusid, mis oleks seotud hädaolukorra sidega. 🡻 531/2012 põhjendus 82 ⇨ uus (43)Rändlusteenuste jaehinna suurema läbipaistvuse saavutamiseks ja selleks, et aidata rändlusklientidel otsustada, kuidas oma mobiilseadmeid välisriigis viibides kasutada, peaksid mobiilsideteenuste osutajad edastama oma rändlusklientidele tasuta teavet külastatavas liikmesriigis rändlusteenuste kasutamisel kohaldatavate rändlustasude kohta. Kuna teatavatel kliendirühmadel võib olla rändlustasude kohta piisavalt teavet, peaksid rändlusteenuse osutajad pakkuma võimalust nimetatud automaatsest sõnumiteenusest kergesti loobuda. ⇨Ühtlasi tuleks rändlusklientidele saata tekstsõnum, mis sisaldab linki veebilehele, millel esitatakse üksikasjalik teave selliste teenuste liikide kohta (kõned ja SMSid), millega seotud kulud võivad suureneda. ⇦ Peale selle peaksid teenuse osutajad aktiivselt andma oma klientidele, kui viimased asuvad liidu territooriumil, nende soovi korral ja tasuta lisateavet telefonikõnede tegemise või vastuvõtmise ning samuti SMSide, MMSide ja muude andmesideteenuste saatmise ja vastuvõtmise minuti-, sõnumi- või megabaiditasude (koos käibemaksuga) kohta külastatavas liikmesriigis. 🡻 2015/2120 põhjendus 31 (kohandatud) (44)Määruses (EL) nr 531/2012 sätestatu kohaselt rändlusklientide õiguste tugevdamiseks tuleks Kkäesolevas määruses tuleks sätestada seoses jaemüügitasandil osutatavate reguleeritud rändlusteenustega konkreetsed läbipaistvusnõuded, mis on kooskõlas konkreetsete tariifi- ja mahutingimustega, mida kohaldatakse siis, kui mis ⌦ kehtivad pärast jaemüügitasandil osutatavate rändlusteenuste lisatasude kaotamist ⌫ lisatasud on kaotatud. Eeskätt tuleks tagada rändlusklientide õigeaegne tasuta teavitamine kohaldatavast mõistliku kasutamise poliitikast, reguleeritud kõne-, SMS- või andmeside-rändluse suhtes kohaldatava mõistliku kasutamise mahu äratarbimisest, esitades asjaomase teabe lisatasude kohta, ning reguleeritud andmeside-rändlusteenuste senisest tarbimisest. 🡻 531/2012 põhjendus 58 (45)Piirialadel elavate klientide arved ei tohiks olla tarbetult suured tahtmatu rändlusteenuse kasutamise tõttu. Rändlusteenuse osutajad peaksid seetõttu rakendama mõistlikke meetmeid, et kaitsta kliente rändlustasude tekkimise eest oma elukohajärgses liikmesriigis viibimise ajal. Need peaksid sisaldama piisavaid teavitusmeetmeid, et anda klientidele võimalus tahtmatu rändlusteenuse kasutamise aktiivseks vältimiseks. Riikide reguleerivad asutused peaksid olema teadlikud olukordadest, kus klientidel on probleeme rändlustasude maksmisega oma elukohajärgses liikmesriigis viibimise ajal, ning peaksid võtma asjakohaseid meetmeid probleemi lahendamiseks. 🡻 531/2012 põhjendus 84 (kohandatud) (46)Lisaks tuleks võtta meetmeid ⌦ näha ette meetmed ⌫ kõigi andmeside-rändlusteenuste jaehindade suurema läbipaistvuse saavutamiseks ⌦ tagamiseks ⌫ ja eelkõige selleks, et teha lõpp arvešoki probleemile, mis kujutab endast tõket siseturu sujuvale toimimisele, ning anda rändlusklientide käsutusse sellised vahendid, mis on vajalikud andmeside-rändlusteenuse kulude jälgimiseks ja kontrollimiseks. Samuti ei tohiks takistada rändlusteenuste asendamiseks või nende alternatiivina kasutamiseks sobivate rakenduste või tehnoloogiate, ⌦ sealhulgas, aga mitte üksnes ⌫ nagu traadita interneti kasutuselevõttu. 🡻 531/2012 põhjendus 87 (kohandatud) (47)Arvešoki vältimiseks peaksid rändlusteenuse osutajad andmeside-rändlusteenuse puhul määrama kindlaks tarbitud teenuste rahalise ja/või mahulise ülempiiri või mitu sellist ülempiiri (väljendatuna selles vääringus, milles rändluskliendile arve esitatakse) ning peaksid pakkuma seda tasuta kõigile rändlusklientidele koos asjakohase teatega sellises meediavormingus, mida saab hiljem uuesti vaadata, kui kulud jõuavad kõnealuse ülempiiri lähedale. Ülempiiri ⌦ Kõnealuse ülempiiri ⌫ saavutamise korral ei peaks kliendid enam teenust saama või neilt ei tuleks enam selle eest tasu nõuda, välja arvatud juhul, kui klient on sõnaselgelt soovinud, et talle osutataks jätkuvalt asjaomast teenust vastavalt teates esitatud tingimustele. Niisugusel juhul peaksid nad saama tasuta kinnituse sellises meediavormingus, mida saab hiljem uuesti vaadata. Rändlusklientidele tuleks anda võimalus valida mõistliku aja jooksul ükskõik milline nendest rahalistest või mahulistest ülempiiridest või otsustada ülempiiri mitte kasutada. Kui kliendid ei avalda oma soovi, tuleks nende suhtes rakendada vaikimisi ülempiiri süsteemi. 🡻 531/2012 põhjendus 88

(48)Kõnealuseid läbipaistvusmeetmeid tuleks käsitada rändlusklientidele pakutava miinimumtagatisena ning see ei tohiks rändlusteenuse osutajaid takistada pakkumast oma klientidele muid laialdasi vahendeid, mis aitaksid neil andmeside-rändlusteenuste kulusid prognoosida ja kontrollida. Näiteks töötavad paljud rändlusteenuse osutajad jaemüügitasandil välja uusi kindlasummalisi rändlusteenusepakkumisi, mis võimaldavad kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul kindlaksmääratud hinnaga andmesiderändlust mõistliku mahu piires. Rändlusteenuse osutajad töötavad samuti välja süsteeme, mis võimaldaksid rändluskliente teavitada reaalajas andmesiderändlusega seoses kogunenud maksmisele kuuluvatest summadest. Siseturu sujuva toimimise tagamiseks peaksid kõnealused sise