[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel, 24.2.2010

KOM(2010) 62 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Komisjoni arvamus Islandi Euroopa Liidu liikmeks astumise avalduse kohta

{SEK(2010) 153}

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Komisjoni arvamus Islandi Euroopa Liidu liikmeks astumise avalduse kohta

A Sissejuhatus

a) Liikmeks astumise avaldus

Island esitas Euroopa Liidu liikmeks astumise avalduse 17. juulil 2009. Seejärel palus Euroopa Liidu Nõukogu 27. juulil komisjonil esitada arvamus kõnealuse avalduse kohta vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklis 49 sätestatud menetlusele: „ [Euroopa] Liidu liikmeks astumise avalduse võib esitada iga Euroopa riik, kes austab artiklis 2 osutatud väärtusi ning võtab endale kohustuse neid edendada. Sellest avaldusest teavitatakse Euroopa Parlamenti ja riikide parlamente. Taotlejariik esitab avalduse nõukogule, kes teeb otsuse ühehäälselt pärast konsulteerimist komisjoniga ning nõusoleku saamist Euroopa Parlamendilt, kes langetab otsuse oma liikmete häälteenamusega. Arvesse võetakse [Euroopa L]iitu astumise tingimusi, milles Euroopa Ülemkogu on kokku leppinud.”

Artiklis 2 on sätestatud, et „[Euroopa] Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu inimväärikuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ja inimõiguste, kaasa arvatud vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste austamine. Need on liikmesriikide ühised väärtused ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus .”

1993. aasta juunis toimunud Kopenhaageni kohtumisel esitas Euroopa Ülemkogu järgmised järeldused:

Liikmeks astumine leiab aset niipea, kui riik suudab võtta liikmesusega kaasnevad kohustused, täites nõutavad majanduslikud ja poliitilised tingimused.

Liikmesuse tingimusteks on:

- et kandidaatriik on saavutanud demokraatiat, õigusriiki, inimõigusi ning vähemuste austamist ja kaitset kindlustavate institutsioonide stabiilsuse;

- toimiv turumajandus ning suutlikkus toime tulla konkurentsi ja turujõudude survega Euroopa Liidus;

- võime võtta endale liikmesusega seotud kohustusi, sealhulgas poliitilise ning majandus- ja rahaliidu eesmärkide järgimine.

Euroopa Liidu suutlikkus uusi riike vastu võtta ja samal ajal säilitada Euroopa integratsiooni areng on samuti oluline arutlusteema nii Euroopa Liidu kui ka kandidaatriikide üldistes huvides.

1995. aasta detsembris toimunud Madridi kohtumisel viitas Euroopa Ülemkogu vajadusele „luua tingimused [kandidaat]riikide järkjärguliseks harmooniliseks lõimumiseks, eelkõige turumajanduse arendamise, nende haldusstruktuuri kohandamise ning stabiilse majandus- ja rahanduskeskkonna loomise teel.”

2006. aasta detsembris leppis Euroopa Ülemkogu kokku, et „laienemise suhtes on uueks konsensuseks, et laienemisstrateegia põhineb kohustuste täitmise kindlustamisel, tingimuste täitmisel ja teavitustegevusel, mis on seotud Euroopa Liidu võimega integreerida uusi liikmeid.”

Käesolevas arvamuses analüüsib komisjon Islandi avaldust riigi suutlikkuse põhjal täita Euroopa Ülemkogu poolt 1993. aastal Kopenhaagenis sätestatud kriteeriume. Käesoleva arvamuse koostamisel on järgitud mutatis mutandis sama meetodit mis eelnevate arvamuste puhul. Komisjon on analüüsinud nii praegust olukorda kui ka keskmise tähtajaga perspektiivi. Käesolevas arvamuses loetakse keskmise tähtajaga prognoosi ajavahemikuks kolm aastat, millega ei püüta ette ära määrata tulevast ühinemiskuupäeva.

Kooskõlas laienemise puhul kehtestatud uue konsensusega käsitletakse käesolevas arvamuses ka olulisemaid poliitikavaldkondi, mis tõenäoliselt vajavad Islandi ühinemisel erilist tähelepanu, ning esitatakse põhiliste poliitikavaldkondade ja sektoritega seonduvad esialgsed mõjuhinnangud. Komisjon esitab kõnealuste olulisemate poliitikavaldkondade üksikasjalikumad mõjuhinnangud ühinemiseelse protsessi hilisemas etapis. Lisaks hõlmaks Islandi ühinemisleping ELi institutsioonide tehnilist kohandamist Lissaboni lepingu valguses ning islandi keele tunnustamist ELi ametliku keelena.

Käesoleva arvamuse aluseks olev üksikasjalikku analüüsi sisaldav aruanne avaldatakse eraldi dokumendina ( Islandi Euroopa Liidu liikmeks astumise avaldust käsitleva arvamuse analüüsiaruanne [1]).

b) Hiljutised arengud

Möödunud kaks aastat on olnud Islandi jaoks rasked. Seoses üleilmse finantskriisiga kukkus Islandi pangasüsteem 2008. aasta oktoobris kokku ja sellel olid rasked majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed. Kriis viis majanduse ulatusliku kokkutõmbumiseni, põhjustas inimestele märkimisväärseid raskusi ja käivitas poliitiliste arengute ahela.

2009. aasta jaanuaris astus tagasi peaminister ja korraldati erakorralised parlamendivalimised. 2009. aasta aprillis toimusid üldvalimised, mille tulemusena moodustasid koalitsioonivalitsuse sotsiaaldemokraatlik liit ja vasakroheline liikumine. 2009. aasta juulis kiitis Islandi parlament hääletusel heaks valitsuse ettepaneku esitada ELi liikmeks astumise avaldus. Islandi avalik arvamus ja erakonnad on ELi liikmesuse küsimuses eri meelt.

Pärast 25 % valijate poolt allakirjutatud petitsiooni saamist jättis Islandi president 5. jaanuaril 2010 alla kirjutamata seaduseelnõule, mis käsitles Ühendkuningriigi ja Hollandi valitsustelt võetud 3,9 miljardi euro suuruse laenu tagasimaksmise korda (tuntud Icesave'i seaduseeelnõu[2] nime all) ja mille parlament oli kiitnud heaks 30. detsembril 2009 pärast kuid kestnud tulist arutelu. Põhiseaduse artikli 26 alusel korraldatakse seoses kõnealuse seadusega 6. märtsil 2010 rahvahääletus.

c) ELi ja Islandi suhted

Island sai iseseisvaks vabariigiks 17. juunil 1944.

Viimase 40 aasta jooksul on Island ja Euroopa Liit teinud ulatuslikku koostööd laias valdkondade ringis.

Island ühines Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooniga (EFTA) 1970. aastal ja ta on olnud Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu osaline alates lepingu jõustumisest 1994. aastal. EMP raames toimuvad Islandi ja ELi regulaarsed poliitilised kohtumised, sealhulgas leiab kaks korda aastas aset EMP nõukogu välisministrite kohtumine.

Olles osalenud EMP lepingu raames ühtses turus enam kui 15 aasta jooksul, on Island üle võtnud märkimisväärse osa Euroopa Liidu õigusaktidest. EFTA järelevalveamet jälgib regulaarselt EMP lepingu täitmist Islandi poolt. Islandi tulemused EMPst tulenevate kohustuste täitmisel on olnud üldiselt rahuldavad. On tuvastatud mõningad puudujäägid, eelkõige finantsteenuste, toiduohutuse ja kapitali vaba liikumise valdkonnas, mida kirjeldatakse analüüsiaruande 3. osa vastavates peatükkides. Nendega tuleb tegeleda varases etapis. Finantskriisi taustal rakendas Island eurotsooni mittekuuluvate riikide puhul erakorralisi maksebilansi kaitsemeetmeid. Sellised ajutised kaitsemeetmed, millest mõned 2009. aasta novembris tühistati, piiravad Islandi ja ELi/EMP liikmete vahelisi kapitalivooge.

Alates 1981. aastast on toimunud Euroopa Parlamendi ja EFTA riikide parlamentide liikmete komitee regulaarsed kohtumised. Alates EMP lepingu jõustumisest on need suhted institutsionaliseeritud EMP parlamentaarse ühiskomitee näol. Lisaks toimuvad Islandi parlamendi liikmete ja Euroopa Parlamendi liikmete regulaarsed kahepoolsed kohtumised.

Island ühines Schengeni lepingute arendamisega 1996. aastal[3] ja on Schengeni sätteid kohaldanud alates 2001. aastast. See tähendab, et Island on teiste Schengeni ala riikide suhtes kaotanud piirikontrolli. Lühiajaliste viisade ja välispiirikontrolli suhtes kohaldatakse ühiseid eeskirju ja menetlusi. Island osaleb Schengeni ala politseiteenistuste ja kohtuorganite ulatuslikus koostöös ja kooskõlastustegevuses.

Island on ühinenud Dublini määrusega, millega kehtestatakse varjupaigataotluste läbivaatamise kriteeriumid ja mehhanismid[4].

Kaubandussuhete valdkonnas sai Island 1968. aastal üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe osaliseks ning ta on Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutajaliige. Lisaks EFTA-liikmesusele ja osalusele EMP lepingus on Islandil kehtivad vabakaubanduslepingud ja põhilisi põllumajandustooteid käsitlevad täiendavad kahepoolsed lepingud 16 kolmanda riigiga EFTA raames ning veel nelja riigiga. Viimati nimetatud lepingud ei ole aga veel jõustunud. Lisaks on ELiga EMP lepingu raames sõlmitud kahepoolne kaubandusleping ja põhilisi põllumajandustooteid käsitlev täiendavad leping.

2008 aastal pärines üle 54 % Islandi impordist EList ja 76 % Islandi ekspordist suundus ELi.

Island osaleb Euroopa sotsiaalse ja majandusliku ebavõrdsuse vähendamisel EMP toetuste[5] kaudu. Ajavahemikul 2004–2009 rahastas Island EMP toetuste kaudu mitme ELi liikmesriigi projekte ligikaudu 29 miljoni euro ulatuses.

Islandi Euroopa Liidu liikmeks astumise avalduse esitamise järel tegi komisjon ettepaneku, et Island lisataks ühinemiseelse abi rahastamisvahendist (IPA) ühinemiseelse rahalise toetuse saajate nimekirja. See aitaks toetada institutsioonide ja suutlikkuse arendamist acquis ' tõrgeteta rakendamiseks eelkõige EMPga hõlmamata valdkondades peamiselt tehnilise abi infobüroo (TAIEX) vahendi ja mestimise abil.

B Liikmesuse kriteeriumid

POLIITILISED KRITEERIUMID

Islandil on toimiv demokraatia, mida iseloomustavad tugevad institutsioonid. Tegu on sügavalt juurdunud esindusdemokraatia ja võimude lahususe traditsiooniga parlamentaarse vabariigiga. Riigi põhiseaduslik ja seaduslik kord ning valitsusasutused on stabiilsed.

Seadusandliku, täidesaatva ja kohtuvõimu lahususe põhimõttest peetakse kinni. Parlament teostab valitsuse üle tõhusat kontrolli ja ministrid vastutavad oma tegude eest. Kohalike omavalitsuste võimuorganid toimivad tõhusalt.

Islandi kohtuasutused töötavad kvaliteetselt ja kohtusüsteem on hästi paigas. Muret valmistab aga kohtuasutuste tegelik sõltumatus, eelkõige kohtunike ametisse nimetamise menetlus.

Islandi avalik haldus on üldiselt tõhus ja vaba poliitilisest sekkumisest. 2009. aasta oktoobris käivitati avaliku halduse reformiprotsess.

Finantskriisi järel on tõstatatud teatavad küsimused seoses võimaliku huvide konfliktiga Islandi avalikus elus, näiteks poliitikute ja ettevõtjate tihedad sidemed, eriti arvestades riigi väikesearvulist elanikkonda ja isoleeritud asukohta. Vahetult kriisi järel loodi panganduse kokkuvarisemisega seotud väidetavate süütegude uurimiseks ja nende puhul süüdistuste esitamiseks spetsiaalne uurimiskomisjon ja eriprokuröri ametikoht. Uurimine on käimas. Seda tausta arvesse võttes tuleb mehhanisme vajaduse korral tugevdada, et vähendada huvide konflikti võimalust.

Islandil kehtib põhiõiguste kaitsmiseks ulatuslik süsteem ja inimõiguste kaitsmise rahvusvaheliste mehhanismidega tehakse ulatuslikku koostööd.

MAJANDUSLIKUD KRITEERIUMID

Islandi majandus on väike ja avatud ning riik on alates 1994. aastast EMP liige. EMP liikmena on Island ELi majandusega hästi integreeritud. 1990ndatel ja suurel määral ka viimasel kümnendil restruktureeris Island oma majanduse, enamjaolt riigi sekkumise vähendamise ja liberaliseerimise teel. Island muutus enamjaolt kalandussektoril põhinevast majandusest mitmekülgsemaks majanduseks, mida iseloomustab ulatuslik avatud finantssektor. Islandi pankade suure riski ja finantssektori nõuetekohase järelevalve puudumise tõttu kukkus Islandi pangandussektor üleilmse finantsturgude ebastabiilsuse tõttu 2008. aastal kokku, põhjustades majanduses raha- ja finantskriisi, mis tõi kaasa raske surutise. Seejärel otsis valitsus abi rahvusvaheliselt üldsuselt, sealhulgas Rahvusvaheliselt Valuutafondilt, et toetada oma vääringut ja taastada makromajanduses jätkusuutlik stabiilsus. Rahvusvahelise Valuutafondi 1,4 miljardi euro suuruse reservkrediidi lepingu puhul keskendutakse vääringu stabiilsusele, eelarve konsolideerimisele ja pankade ümberstruktureerimisele.

Majanduskriisi ränkus ja sellega Islandil kaasnenud poliitiline olukord lükkas Rahvusvahelise Valuutafondi kava rakendamise edasi. Alates 2009. aasta suvest on aga jõutud ulatuslikule konsensusele majanduse taastamise põhialuste osas. Võimud on võtnud kaalukaid majanduse stabiliseerimise meetmeid, mille eesmärk on eelarve konsolideerimine, vahetuskursi stabiliseerimine ja finantssektori ümberstruktureerimine. Hakkavad ilmnema kõnealuste meetmete esimesed positiivsed tulemused. Islandi tööjõuturg on suhteliselt paindlik, kusjuures hõivatus on suur, tööealine elanikkond on suhteliselt noor ning ressursid on tugevad ja neid hallatakse hästi.

Makromajanduse stabiliseerimine ei ole aga veel lõppenud. Reaktsioonina kriisile ja kokkukukkunud pankade riigipoolse ülevõtmise tulemusena suurenes valitsemissektori eelarve puudujääk 2009. aastal 14,4 %ni SKPst. Samal aastal suurenes valitsemissektori koguvõlg 130 %ni SKPst, kusjuures kolmandiku sellest moodustasid Icesave'i võlad. Tähtsaim väljakutse on endiselt eelarve konsolideerimine. Taastumiseks tuleb avaliku ja erasektori võlad ulatuslikult ja jätkusuutlikult ümber struktureerida. Lühiajalise perspektiivi tähtsaimad väljakutsed on finantssektori ümberstruktureerimise lõpuleviimine ning regulatiiv- ja järelevalveinstitutsioonide ja -tavade märkimisväärne parandamine. Majanduse edasine mitmekesistamine ja mitme struktuurireformi elluviimine parandaksid riigi konkurentsivõimet.

VÕIME TÄITA LIIKMESUSEGA SEOTUD KOHUSTUSI

Islandi võimet täita liikmesusega seotud kohustusi hinnati järgmiste näitajate alusel:

- EMP lepingust tulenevad kohustused;

- õigusaktide vastavusseviimine EMP lepingust väljapoole jääva acquis 'ga ning selle rakendamise ja jõustamise tase.

Islandi tulemused EMPst tulenevate kohustuste täitmisel on olnud üldiselt rahuldavad.

EFTA järelevalveameti andmetel on 2009. aasta juuli seisuga riigi õigusaktidesse üle võetud siseturgu käsitlevate õigusaktide osakaal ELi liikmesriikide keskmise tasemel. Islandi suhtes algatatud rikkumismenetluste koguarv[6] vähenes viimastel kuudel märkimisväärselt. Käimas on EFTA järelevalveameti uurimine Islandi poolt pärast panganduse kokkukukkumist võetud erakorraliste õigusaktide ja meetmete, sealhulgas nende EMP õigusaktidele vastavuse kohta.

Kokkuvõttes on Islandi valmidus liikmesusega seotud kohustuste täitmiseks suuremas osas valdkondades hea, iseäranis EMPga hõlmatud valdkondades.

Selleks et viia oma õigusaktid vastavusse ühenduse õigustikuga ja/või need keskmise tähtaja jooksul tõhusalt rakendada ja jõustada, et ühinemiskriteeriumid õigeaegselt täita, peab Island tegema märkimisväärseid jõupingutusi järgnevates valdkondades: kalandus, põllumajandus ja maaelu areng, keskkond, kapitali vaba liikumine, finantsteenused samuti tolliliit, maksustamine, statistika, toiduohutus, veterinaar- ja fütosanitaarpoliitika, regionaalpoliitika ja struktuurivahendite koordineerimine ning finantskontroll.

C Järeldused ja soovitused

Island on sügavalt juurdunud esindusdemokraatia traditsiooniga parlamentaarne vabariik. Riigiasutused on tõhusad ja peavad kinni oma võimupiiridest. Islandi põhiseaduslik ja seaduslik kord on stabiilsed. Õigusriik ja inimõiguste austamine on tagatud. Islandi ametiasutused peavad tegema täiendavaid jõupingutusi, et tugevdada kohtuasutuste sõltumatust, eelkõige seoses kohtunike ametisse nimetamisega. Huvide konflikti vältimise mehhanisme peab tugevdama. Komisjon on üldiselt seisukohal, et riik täidab Euroopa Ülemkogu poolt 1993. aastal toimunud Kopenhaageni kohtumisel sätestatud poliitilised kriteeriumid.

Majanduslike kriteeriumide seisukohast võib Islandit pidada toimivaks turumajanduseks. Turgude toimimist on mõjutanud negatiivselt makromajanduse tasakaalustamatus ning teatav struktuuriline ja regulatiivne nõrkus, mida on süvendanud üleilmne majandus- ja finantskriis. Praeguste haavatavate külgede parandamiseks tuleb järjekindlalt rakendada kokkulepitud reformimeetmeid ja kohandada poliitikat. Enne kriisi oli riik suuteline toime tulema Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) konkurentsisurve ja turujõududega. Seda silmas pidades peaks Island suutma Euroopa Liidu konkurentsi ja turujõudude survega toime tulla keskmise ajavahemiku jooksul tingimusel, et riik võtab kiiresti vajalikud poliitilised meetmed ja viib ellu struktuurireformid.

Riigi tulemused EMPst (mille liige ta on 1994. aastast) tulenevate kohustuste täitmisel on olnud üldiselt rahuldavad. Islandi valmidus liikmesusega seotud kohustuste võtmiseks keskmise ajavahemiku jooksul on hea, iseäranis EMPga hõlmatud valdkondades, ja teel ühinemise poole peab Island kõnealuste kohustuste täitmist jätkama. Jõupingutused õigusaktide ühenduse õigustikuga vastavusse viimiseks ning ühenduse õigustiku rakendamise ja jõustamise tagamiseks peavad jätkuma. Suuri jõupingutusi tuleb ühinemiskriteeriumide täitmiseks teha eelkõige kalanduse, põllumajanduse ja maaelu arengu, keskkonna, kapitali vaba liikumise ning finantsteenuste valdkonnas.

Islandi ühinemise üldine mõju Euroopa Liidule oleks piiratud ning see ei mõjutaks Euroopa Liidu võimet oma integratsiooni jätkata ja süvendada.

Nendel kaalutlustel soovitab komisjon alustada Islandiga läbirääkimisi Euroopa Liidu liikmeks saamise üle.

[1] SEK(2010) 153.

[2] Icesave'i seaduseelnõuga volitati Islandi rahandusministrit andma riigikassa nimel riigi tagatis Ühendkuningriigi ja Hollandi valitsuste poolt Islandi hoiustajate ja investeerijate tagatisfondile 3,9 miljardi euro ulatuses antud laenudele. Laenude eesmärgiks oli maksta Ühendkuningriigi ja Hollandi valitsustele tagasi hüvitised, mis nad olid juba välja maksnud oma kodanikele, kes omasid säästukontot ettevõtja Landsbanki Ķslands hf Icesave internetipangas.

[3] Nõukogu 17. mai 1999. aasta otsusel 1999/439/EÜ põhinevale lepingule Islandi osalemiseks Schengeni acquis ' sätete rakendamises, kohaldamises ja arendamises kirjutasid Island ja EL alla 18. mail 1999. Nõukogu 1. detsembri 2000. aasta otsusega 2000/777/EÜ nähakse ette Schengeni acquis ' sätete kohaldamine Põhjamaade passiliidu viies riigis, sealhulgas Islandil, alates 25. märtsist 2001.

[4] Nõukogu otsus 2001/258/EÜ.

[5] EMP ja Norra toetused kujutavad endast Islandi, Liechtensteini ja Norra panust Euroopa laiematesse ühtekuuluvusega seonduvatesse jõupingutustesse. EMP toetusi rahastavad Island, Liechtenstein ja Norra ühiselt, Norra toetusi rahastab ainult Norra.

[6] Juhud, mil EMP sätteid ei järgitud või kohaldati vääralt või mil õigusakte ei võetud üldse või täielikult üle.