KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 762/2008 (liikmesriikide vesiviljelust käsitleva statistika esitamise ja nõukogu määruse (EÜ) nr 788/96 kehtetuks tunnistamise kohta) rakendamist

1. Sissejuhatus

9. juulil 2008. aastal võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 762/2008,[1] liikmesriikide vesiviljelust käsitleva statistika esitamise kohta (edaspidi „vesiviljeluse statistika määrus”). Määrus hakkas kehtima 1. jaanuaril 2009 ning sellega tunnistati kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 788/96[2]. Määruse eesmärk on koguda ulatuslikumaid andmeid vesiviljelussektori ja selle toodangu kohta, et tunnustada selle sektori olulist osa ELis.

Artiklis 11 on sätestatud: „Hiljemalt 31. detsembriks 2011 ja seejärel iga kolme aasta järel esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule hindamisaruande, mis käsitleb käesoleva määruse kohaselt koostatud statistikat, eelkõige selle asjakohasust ja kvaliteeti. Kõnealuses aruandes analüüsitakse ka andmete kogumiseks ja koostamiseks loodud süsteemide kulutasuvust ning esitatakse parimad tavad liikmesriikide töökoormuse vähendamiseks ja andmete kasutatavuse ja kvaliteedi parandamiseks.” Käesolevas aruandes kirjeldatakse liikmesriikide ja EMP riikide ning komisjoni edusamme kõnealuse määruse rakendamisel. Määruse artiklis 6 on nõutud, et liikmesriigid esitavad komisjonile üksikasjaliku metoodikaaruande, milles on kirjeldatud andmete kogumise ja koostamise viisi. Metoodikaaruanded sisaldavat teavet valimi moodustamise meetodite, hindamismeetodite ja vaatlusele lisaks kasutatud muude allikate kohta ning tulemuste kvaliteedi hinnangut. Käesoleva aruande aluseks on liikmesriikide hinnangutes esitatud teave.

Eurostat hindas ühenduse 2008.–2012. aasta statistikaprogrammiga[3] hõlmatud valdkondade kulutõhususe analüüsi raames muude statistikavaldkondade kõrval ka vesiviljeluse andmete kogumise kulutõhusust. Analüüsi jaoks vajalik teave koguti 2010. aasta septembris programmeerimise ja kooskõlastamise töörühma kaudu, kasutades kõigile liikmesriikidele, Islandile, Norrale ja Šveitsile saadetud küsimustikke.

2. kaetus ja sisu

Määrusega nõutakse andmete esitamist neljas valdkonnas:

a) vesiviljeluse aastatoodang (maht ja ühiku maksumus);

b) välispüügil põhineva vesiviljeluse aastane sisendressurss (maht ja ühiku maksumus);

c) haudejaamade ja esmaste kasvukohtade aastatoodang;

d) vesiviljelussektori struktuur.

Andmed tuleb esitada igal aastal, välja arvatud struktuuri kohta (tootmismeetodid), mille kohta tuleb andmed esitada iga kolme aasta järel. Esimene aasta, mille kohta tuli andmed esitada (vaatlusaasta), oli 2008 ning andmed tuli Eurostatile esitada 31. detsembriks 2009. Määrusega anti liikmesriikidele võimalus viivitada määruse rakendamisega või saada erand mõnedest või kõigist määruse nõuetest. Seitsmele liikmesriigile anti uue määruse rakendamiseks üleminekuperiood (CZ, DE, EL, AT, PT, PL ja SI) ning nemad esitavad andmed vaatlusaasta 2011 kohta ja sealt edasi. Kolmele liikmesriigile (AT, CZ ja LU) tehti erand kuni 31. detsembrini 2012 selle kohta, et nad ei pea kas üldse teavet esitama (LU) või peavad mõnede andmekategooriate puhul põhjalike kinnitatud statistiliste andmete asemel esitama ainult hinnangud.

2.1 Andmete kogumine ja allikad

Enamikus liikmesriikides kogutakse andmeid registreeritud vesiviljelustootjate täieliku loenduse teel, kasutades iga-aastaseid posti teel saadetavaid või elektroonilisi küsimustikke. Vesiviljeluse tootmisettevõtete registreerimine on nõutav ELi loomatervishoiualaste õigusaktidega[4]. Vastamata jätmise tase on paljudes liikmesriikides üldiselt madal ning ametiasutustel on andmete esitajatega suhteliselt lihtne ühendust võtta. Mõned liikmesriigid on teatanud, et kasutavad tootmisharust pärinevat haldusteavet. Mitmes riigis tehakse registriandmete ja vastuste ristkontrollimisel koostööd veterinaarametite ja kalandusosakondadega.

2.2 Andmete kogumise süsteemid liikmesriikides

Kehtivate üleminekuperioodide ja määrusest tehtavate erandite tõttu ei kirjeldata käesolevas aruandes kõikide liikmesriikide andmekogusid.

Belgia

Arvestades suhteliselt vähest toodangut, on Belgial vesiviljeluse statistika määruse artikli 3 alusel lubatud esitada ainult kokkuvõtvad hinnangud. Metoodiline aruanne Belgialt tuleb hiljem.

Bulgaaria

Bulgaaria riiklik kalanduse ja akvakultuuri amet (NAFA) peab põllumajanduslike territooriumide riiklikku registrit ja nõuab, et ettevõtted peaksid müügi kohta arvet, et esitada igakuine müügideklaratsioon, ja et nad esitaksid statistilised andmed, mida nõutakse statistilistel vormidel. Andmeallikaid ristkontrollitakse korrapäraselt üksteise suhtes ning hilinemise korral (üle 30 päeva) võetakse ühendust. NAFA inspektorid kontrollivad andmeid ka kontrollkäikudel.

Küpros

Küprosel vastutab vesiviljeluse statistika eest põllumajanduse, loodusvarade ja keskkonna ministeeriumi kalanduse ja mereuuringute osakond (DFMR) ja andmete esitamine on tehtud kohustuslikuks riikliku õigusaktiga. Andmete kogumine toimub peamiselt statistilise loenduse teel, mida täiendavad kontrollkäigud kohapeale ja intervjuud vesiviljelusettevõtete direktorite või omanikega. Täiendavat teavet saadakse tiikide või voolava veega veekogude asustuslubadest, riikliku veterinaarteenistuse esitatud ekspordiandmetest ja kalasööda impordiandmetest. DFMRi vesiviljeluse allüksus ristkontrollib neid andmeid üksteise suhtes ja võtab vastukäivuste korral andmete esitajaga ühendust.

Taani

Taani põllumajandusministeeriumi kalandusdirektoraat kogub andmeid aastaaruannete kaudu ja kaubanduslike vesiviljeluse tootmisrajatiste statistiliste küsimustike kaudu. Tootmisharu on küsimustikega täielikult kaetud ja valikumeetodeid ei ole vaja kasutada. Andmeid säilitatakse kalandusdirektoraadi hallatavas vesiviljelusregistris. Andmete kvaliteet tagatakse andmete täielikkuse kontrollimise ja mitmete muude kontrollimeetodite teel. Erilist tähelepanu pööratakse toodangu koguse ja väärtuse andmetele. Taani on tõstnud esile probleemi seoses arvandmete kogumisega haudejaamade ja esmaste kasvukohtade kohta ja seetõttu esitati 2008. ja 2009. aasta kohta eluskaalu andmed koos umbkaudsete ümberarvestusteguritega. Koos teiste liikmesriikidega on Taani esile tõstnud ka probleemi noororganismide mõiste kohta ja on arvamusel, et mõistete erinevused liikmesriikides võivad haudejaamade ja esmaste kasvukohtade andmed üle paisutada.

Eesti

Eestis vastutab vesiviljeluse andmete kogumise ja avaldamise eest Statistikaamet. Andmeid kogutakse kõigi tegutsevate vesiviljelusrajatiste vaatluse teel. Vaatlus hõlmab kaubanduslikku tootmist, aretust, müüki ning vahesaadusi ja tarbimist. Ei koguta kõiki vesiviljeluse määrusega nõutud andmeid ning mõned haudejaamade ja esmaste kasvukohtade andmed liikide kaupa tuleb esitada hinnanguliselt. Andmeid ristkontrollitakse keskkonnaministeeriumi asustamisandmete ja vesiviljeluse tootmisharu avaldatud teabe abil. Andmete lahknevuste korral võetakse andmete esitajaga telefoni või e-posti teel ühendust. Konfidentsiaalsuspiirangute on tõttu juurdepääs mikroandmetele ristkontrollimise jaoks siiski takistatud. Vastamata jätmise tase on madal, 2008. aastal oli see vaid 6 protsenti, ning üldist andmete kvaliteeti peetakse heaks. Eesti on ära märkinud probleemi ühelt farmilt teisele müüdava toodangu topeltlugemisega. Tehakse arvestatavaid pingutusi sellise müügi statistikast väljajätmiseks, kuid tunnistatakse, et on arenguruumi.

Iirimaa

Iirimaal vastutab andmete kogumise ja Eurostatile saatmise eest Iiri merekalanduse nõukogu (Bord Iascaigh Mhara). Andmete kvaliteedi eest vastutab Iiri merekalanduse kaitse ameti teadustöö kavandamise ja hindamise osakond. Iirimaa ei ole senini metoodilist aruannet esitanud. Töökontaktid on siiski pidevad.

Hispaania

Hispaanias vastutab vesiviljeluse andmete kogumise ja töötlemise eest keskkonna-, maamajandus- ja merendusministeeriumi (MARM) statistika alampeadirektoraat, mis teeb merevesiviljeluse alal koostööd Andaluusia autonoomse piirkonnaga ja vesiviljeluse kõigis aspektides Baskimaa autonoomse piirkonnaga. Kõigis teistes autonoomsetes piirkondades kogub andmeid MARM. Andmeid kogutakse küsimustike ja intervjuude teel. Andmeid sõelutakse, et kontrollida järjepidevust eelmisel aastal esitatud andmetega, ning vastukäivuste puhul võetakse ühendust andmete esitajaga.

Enamik andmeid kogutakse vesiviljelusrajatiste vaatluse teel ja see katab tootmisharu täielikult. Hispaania ametivõimud peavad vaatluse usaldusväärsust heaks. Galiitsias tehakse karplaste tootjate seas täiendavalt kihtvalik. Hispaania on probleemina ära märkinud hindade ja täpsete ümberarvestustegurite (isendite arv eluskaalu tonni kohta) määramise tootmistsükli loodusest püütud sisendile. Kõhtjalgsetele ei ole ümberarvestustegurit määratud.

Prantsusmaa

Prantsusmaal kogub ja töötleb andmeid põllumajandus-, toidu-, kalandus-, maaelu- ja plaaniministeeriumi merekalanduse ja vesiviljeluse direktoraat. Andmete kogumise ja Eurostatile saatmisega tegeleb ka kalanduse ja vesiviljeluse statistika büroo. Andmeid kogutakse laiaulatusliku posti teel tehtava vaatlusega nii kaubanduslikelt kui ka mittekaubanduslikelt vesiviljelustootjatelt. Riiklikku vesiviljelusüksuste registrit ei ole ning tegutsevate ettevõtete nimekirjade tegemiseks kasutatakse mitmesuguseid allikaid, eelkõige tootmisharu esindavaid organeid. Vastamata jätmise korral võetakse ühendust ja kõige suuremate ettevõtete puhul võidakse andmeid koguda telefoniküsitluse teel. Puuduvaid andmeid täiendatakse asenduse teel, võttes andmed sarnastest ettevõtetest samas geograafilises piirkonnas. Andmete kinnitamine hõlmab võõrväärtuste otsimist, sisemist ristkontrolli ja võrdlust varasematel aastatel esitatuga.

Ungari

Ungaris haldab vesiviljeluse tootmisharu peamiselt põllumajanduse ja maaelu arengu ministeeriumi loodusvarade osakond ning andmete kogumise ja töötlemise eest vastutab põllumajandusökonoomika teadus- ja teabeinstituut. Andmeid kogutakse igal aastal posti teel saadetava küsimustikuga. Lisaks määrusega nõutud andmetele tootmise, asustamise ja struktuuri kohta kogutakse andmeid kalatiikidest õngega püüdmise kohta, mis näitab sellise tegevuse suhteliselt suurt tähtsust. Andmed kinnitatakse sisestamisel, võrreldes neid kindlaksmääratud miinimumi ja maksimumiga iga liigi ja vanuserühma kohta. Suhteliselt väike statistiline populatsioon võimaldab vastukäivuste korral telefoni teel järelepärimisi teha. Ungari on oma süsteemidesse kogunud juba mitme aasta andmed ja seetõttu on võimalik aastaid võrrelda. Samuti võrreldakse andmeid piirkondade vahel. Ungari teatab, et nende andmekogumise ja analüüsi süsteemid on praeguste vajaduste jaoks piisavad.

Itaalia

Itaalias koordineerib põllumajandusministeerium (Ministero delle Politiche Agricole Alimentari e Forestali) vesiviljeluse andmete kogumist piirkondlikult. Nõutavate andmete kogumiseks tehakse igal aastal kõigi registreeritud vesiviljelusettevõtete loendus. Hinnangulisi andmeid ei esitata. Itaalia on esile tõstnud mõned küsimused viimase määruse tõlgendamise kohta, sealhulgas erinevused mõiste „toodang” osas määruses (EÜ) nr 762/2008, võrreldes sellele eelnenud määrusega. Samuti tõstatati küsimusi tootmismeetodite mitmesuguste definitsioonide kohta ja vesiviljelusstruktuuride võimaliku mahutavuse kohta.

Läti

Lätis kogub statistika keskbüroo andmeid kõigi majanduslikult aktiivsete vesiviljelusettevõtete kohta, sealhulgas turustatud toodangu (mahud ja maksumused), asustamise jaoks kasvatatud toodangu, struktuurilise teabe ja tööhõive kohta. Andmete järjepidevuse ja Euroopa Komisjonile edastamise eest vastutab põllumajandusministeeriumi kalandusosakond. Tootmisharu on küsimustikuga täielikult kaetud ja hinnanguid ei ole vaja kasutada. Läti süsteemis ei ole kindlaks tehtud erilisi puudusi.

Leedu

Esmaste andmete kogumise ja kinnitamise eest vastutab põllumajandusministeeriumi kalandusosakond (vesiviljeluse ja siseveekogude üksus). Andmed koostab ja levitab Leedu statistikaamet. Andmeid kogutakse kaks kord aastas posti teel läbi viidava vaatlusega ning vastukäivuste korral võetakse andmete esitajaga telefoni teel ühendust. Konkreetseid hindamistehnikaid ei kasutata ja andmed on kõrge kvaliteediga.

Malta

Vesiviljelusandmete kogumise ja Euroopa Komisjonile edastamise eest vastutab riikliku statistikaameti põllumajandus- ja kalandusstatistika osakond. Andmeid kogutakse iga-aastase küsitluse teel ning see hõlmab kalavarusid, turustamist (sisendressursse ja müüki), vahepealset tarbimist ja struktuurialast teavet. Malta tootmisharu on suhteliselt väike ja koosneb vaid kuuest farmist, millest viis on spetsialiseerunud tuuni nuumamisele. Andmeid kontrollitakse väga hoolikalt ja ristkontrollitakse võrreldes eluskala müügi ja rahvusvahelise kaubanduse andmetega. Malta teatatud probleemid on seotud valimi väikese suurusega ja eelkõige ankeetide täitmise koormuse ja andmete konfidentsiaalsuse hoidmisega.

Madalmaad

Vesiviljeluse andmete kogumise ja töötlemisega on seotud põllumajanduse, looduse ja toidukvaliteedi ministeerium, kalatoodete amet ja statistika keskbüroo. Karpide (karplased ja austrid) tootmine on Madalmaades majanduslikult kõige olulisem, kuid suurem osa ettevõtetest on väikesed ja paljud on eksperimentaalsed. Andmeid saadakse mitmest allikast, sealhulgas Hollandi kalakasvatajate liidult, kalatoodete ameti karplaste büroolt ning Hollandi karplaste tootjate liidult. Vesiviljelustootjad on registreeritud kalatoodete ameti juures ja nad esitavad andmeid küsimustiku kaudu. Andmed karplaste toodangu ja hindade kohta nii vesiviljeluse kui ka välispüügi puhul saadakse oksjonitelt. Iga toodangutüübi andmed tehakse kindlaks eraldi ja seetõttu ei esine enam topeltlugemist ega vigu aruandluses. Austrite tootmise andmed on pärit haldusasutustelt. Kalakasvanduste esitatud statistilisi andmeid kontrollitakse võrdluses tootmisüksuste teatatud võimsusega ja sööda müügiga.

Rumeenia

Rumeenias vastutab vesiviljeluse andmete kogumise ja töötlemise eest riiklik kalanduse ja vesiviljeluse agentuur (NAFA). Kõik vesiviljelusettevõtted on registreeritud ja litsentseeritud. Registrisse kantakse nii administratiivne teave kui ka üksikasjad tootmismeetodite, üksuse struktuuri ja peamiste kasvatatavate liikide jms kohta. Teavet tootmismahtude ja maksumuste ning toodangu kasutamise kohta kogutakse iga kuu. Andmeid koguvad riiklikud NAFA bürood ning andmete koostamine, kinnitamine ja levitamine toimub tsentraalselt.

Slovakkia

Andmeid kogub, töötleb ja levitab Slovakkia riiklik statistikaamet. Andmeid kogutakse posti teel läbi viidava sertifitseeritud vesiviljelustootjate loendusega. Loendus katab tootmisharu täielikult ja hinnanguid ei ole vaja kasutada. Vastukäivusi loenduse vastustes kontrollitakse telefoni teel. Slovakkia teatas probleemist forellitoodanguga. Forellitootmine toimub tiikides, kus vesi kiiresti vahetub, mis aga ei ole hästi kooskõlas vesiviljelusmääruses esitatud tiigi mõistega.

Soome

Soomes vastutab vesiviljeluse andmete kogumise ja töötlemise eest Soome metsloomade ja kalanduse uurimisinstituut. Andmeid kogutakse statistikaküsimustiku kaudu, mis saadetakse kõigile vesiviljelusregistris olevatele tootmisüksustele. Vastamata jätmise korral võetakse ühendust ja mõnel juhul võidakse vastamata jätnutele teha täiendav telefoniküsitlus. 2009. aastal saadi vastused 76 protsendilt registreeritud üksustelt ning hinnangud ülejäänute kohta tuletatakse tulemuste kihistamise ja kihtidele konkreetsete koefitsientide kohaldamise teel. Kohaldatud hinnad on instituudi poolt koostatud keskmised esmamüügi hinnad.

Rootsi

Vesiviljelusalaste andmete kogumise, töötlemise, koostamise ja Euroopa Komisjonile edastamise eest vastutab riiklik statistikaamet. Seda tehakse Rootsi kalandusameti nimel. Andmeid kogutakse iga-aastase posti teel tehtava loendusega, millega kogutakse teavet tootmise (maht ja maksumus), tootmiskeskkonna ja -meetodite ning tootmisharu struktuuri kohta. Vastamata jätmise ja vastukäivuste korral võetakse andmete esitajatega ühendust posti (saadetakse uued küsimustikud) ja telefoniküsitluse teel. Vastamata jätmise tase on madal. Kõige olulisemad tootjad on arvesse võetud ja seetõttu peetakse andmeid reaalselt täielikeks. Andmete töötlemisvigu peetakse ebaoluliseks.

Ühendkuningriik

Ühendkuningriigis kogub vesiviljeluse statistikat iga piirkondlik omavalitsus eraldi: Inglismaal ja Walesis keskkonna, kalanduse ja vesiviljeluse keskus (CEFAS); Šotimaal Marine Scotland Science (MSS) ning Põhja-Iirimaal põllumajanduse ja maaelu arengu osakond (DARD). CEFAS koostab Ühendkuningriigi koondandmed. Need andmed ei sisalda teavet Kanalisaarte ja Mani saare kohta. Inglismaal ja Walesis koguvad andmeid kalatervise inspektsiooni töötajad jooksvate kontrollkäikude jooksul. Šotimaal kogutakse andmeid iga-aastase küsimustikuga, mis saadetakse kõigile registreeritud tootmisüksustele, ning Põhja-Iirimaal saadetakse vesiviljelustootjatele postiga teade, millega palutakse saata andmed vesiviljelusmääruse lisades määratletud vormis.

Kalade osas teeb tootmisharu head koostööd ja andmetega kaetus on peaaegu 100 protsenti. Ka karpide osas peetakse andmeid täielikeks, kuid lahendamata on veel mõned defineerimisprobleemid, sealhulgas nende piirkondade hõlmamine, kuhu on külvatud karplaste kudu (vastseid). Mahuandmete osas hinnanguid ei anta, kuid hinnanguliste hindade saamiseks kasutatakse mitmeid allikaid.

EEA riigid

Island

Vesiviljeluse andmeid kogub ja töötleb Islandi kalandus- ja põllumajandusministeeriumi kalandusdirektoraat. Andmed saadab Euroopa Komisjonile Islandi statistikaamet. Andmeid kogutakse iga-aastase elektroonilise küsimustiku teel, milles palutakse anda teavet tootmise ja müügi, tootmismeetodite ja keskkonna ning üksuse struktuuri kohta. Ühe ettevõtte sees olevad tootmisüksused peavad aru andma eraldi. Andmeid ristkontrollitakse koostöös Islandi veterinaar- ja toiduametiga, mis nõuab ka kõigi vesiviljelusrajatiste registreerimist. Puuduliku teabe või vastukäivuste korral võetakse andmete esitajatega ühendust. Küsimustik hõlmab kogu vajalikku statistikat ja valikumeetodeid ei ole vaja kasutada. Andmete kontrollimisel on kasutatud mitmesuguseid ristkontrolli meetodeid, kuid kuna andmekogumissüsteem on alles hiljuti kasutusele võetud, siis ei ole andmete kvaliteedi kohta võimalik midagi konkreetset öelda.

Norra

Andmete kogumise ja avaldamise eest vastutab kalandusdirektoraadi juures asuv statistikaosakond koos Norra statistikaametiga. Andmete kvaliteedi tagamise ja Euroopa Komisjonile saatmise eest vastutab kalandusdirektoraat. Riiklike õigusaktide kohaselt peavad kõik kaubanduslikud ja uurimisega tegelevad vesiviljelustootjad esitama valitsuse nõutud andmed. Täidetakse viis erinevat küsimustikku vastavalt toodangu tüübile ja toodetavatele liikidele. Kvaliteedikontroll tehakse andmete saamisel ning töötlemise käigus tehakse teistkordne kontroll.

2.2 Andmete kvaliteet

Suurem osa andmete esitajaid märgib, et tootmisharu on täielikult kaetud ja et andmed on hea kvaliteediga. Mõned riigid märgivad ära andmete kvaliteediga seotud konkreetsed probleemid. Island on märkinud, et nende andmekogumissüsteem on uus, mis teeb andmete kvaliteedi täpse mõõtmise raskeks, kuid nagu paljud teised, märgivad nad, et püüdleva pideva paranemise poole. Toodangu kohta esitatud andmeid saab võrrelda eelmise vesiviljelusmääruse (vt lisa) alusel esitatud andmetega ning seetõttu on võimalik objektiivselt hinnata esitatud aruandeid. Eurostatile esitatud andmed vastavad vormingu SDMX (Statistical Data and Metadata Exchange) andmestandarditele ja määratlustele, mis võimaldab andmete saabudes teha nende baaskontrolli andmeskeemi alusel. Eurostat arendab välja keerukamaid teise astme kontrollsüsteeme, millega hakatakse kontrollima andmete järjepidevust aastate lõikes, tuvastama võõrväärtusi ja kontrollima andmete sisemist järjepidevust, näiteks seda, kas aruandes esitatud liigid vastavad esitatud tootmiskeskkonnale ja -meetodile. Üldiselt on andmete järjepidevus aastate lõikes koondtasandil hea. Üksikasjalikumal tootetüübi ja liikide tasandil on aga mitmeid juhtumeid, kus näiteks mõnede liikmesriikide esitatud liikide vahel on erinevusi. Osaliselt võib see olla põhjustatud sellest, et mõnel juhul esitatakse aruandes liikide tasandil täpse liigi asemel perekonnad või liikide rühmad. Mõnel juhul ei ole esitatud kalamarja toodangut inimtarbimiseks, samas kui on olemas umbmäärased tõendid, et seda statistikat tehakse, näiteks Itaalias.

Haudejaamade ja esmaste kasvukohtade toodangu andmed riigi ja liikide rühma koondtasandil paistavad enamiku riikide puhul nende kahe aasta jooksul, mille kohta andmed on esitatud, veatud ja järjepidevad. Üksiku liigi tasandil ei ole järjepidevus nii hea, kuid aruandluse täpsus on paranenud ja vigadest on õpitud. Eelkõige 2008. aastal kasutati molluskite puhul rohkem liikide üldkoode. Mõnel juhul on andmete esitamise täpsus halvenenud: näiteks on vähenenud aruandluses liikide mitmekesisus, eriti Rumeenia puhul, kes andis 2009. aastal aru ainult diadroomsete liikide toodangu kohta. Taani on andnud teavet ainult kaalu kohta (kilodes), aga mitte miljonites ühikutes, ja püüab seda olukorda parandada.

Mõnede riikide puhul on aastate lõikes suuri erinevusi: näiteks on Ühendkuningriigi puhul näha suurt langust nii kalamarja kui ka noorvormide toodangus. Mitmed liikmesriigid, eelkõige Saksamaa ja Taani, on palunud täpsustada noorvormide mõistet määruses. Seda mõistet ei ole täpselt määratletud, vaid see määratlus on võetud FAO vesiviljeluse küsimustikust, st vastsed, maimud, noorloomad jne. Vabatahtlikult esitatava haudejaamade ja esmaste kasvukohtade toodangu kohta esitas suurem osa liikmesriike vähemalt osalist teavet.

Seoses välispüügil põhineva vesiviljeluse sisendressursiga on Hispaania teatanud probleemist mitmete isendite eluskaaluks ümberarvestamise teguriga ning on teatanud, et mitmete molluskite puhul ei ole usaldusväärseid numbreid. See kehtib 2008. aasta andmete kohta (esimene uuritud vaatlusaasta).

Kuna tootmisharu struktuuri kohta esitatakse andmed iga kolme aasta järel, siis on neid andmeid eelmiste aastatega võrreldes raskem hinnata. FAO on kogunud mõningaid andmeid ja kuigi need ei ole täielikud, eelkõige nende aastate osas, mis eelnevad läbivaadatud vesiviljeluse määrusele, on see võimaldanud kontrollida struktuuriaruannete mõnede andmete järjepidevust. Mitmes aruandes on olnud sisemisi vastukäivusi, näiteks ei vasta tootmismeetod aruandes esitatud liikidele või ei vasta ühikud toodangu tüübile. Mõned liikmesriigid ei ole veel vastanud järelepärimisele struktuuriandmete kvaliteedi kohta ja seetõttu ei saa neid andmeid veel avaldada.

Mitu liikmesriiki on teatanud andmete konfidentsiaalsusest, mis on mõjutanud täielike andmete avaldamist. Koos liikmesriikidega töötatakse välja konfidentsiaalse teabe käsitlemise protokolli vesiviljeluse statistikas ning see võimaldab tulevikus Eurostatil paremini andmeid hallata ja tagada statistilist konfidentsiaalsust.

3. Andmete kasutamine (andmete levitamine)

Liikmesriikide aruanded on tasuta kättesaadavad Eurostati teabeedastuse andmebaasis: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/statistics/search_database. Andmed avaldatakse ka Eurostati taskuraamatutes, millest viimane on „Agriculture and fishery statistics - Main results - 2009-10” (ISBN: 978-92-79-20424-1).

4. Peamised järeldused: tulemuste analüüs

21 liikmesriiki ja Norra esitasid teavet Eurostati kulutõhususe analüüsi jaoks ühenduse 2008.–2012. aasta statistikaprogrammiga hõlmatud valdkondades. Neist riikidest, kes üleminekukorra alusel ei esitanud vesiviljeluse andmeid, hindasid üle poolte Eurostatile vastamise koormust kergeks ning ülejäänud riigid hindasid seda koormust keskmiseks. Kuna kõik liikmesriigid ei esita praegu andmeid, siis ei ole praegusel etapil mõtet teha üksikasjalikumat tasuvusanalüüsi. Seda teavet küsitakse liikmesriikidelt kalandusstatistika töörühma ja nende vastava metoodilise aruande kaudu.

Lisaks vesiviljeluse määrusele on veel mitmeid ühenduse nõudeid vesiviljelussektori teabe kogumise ja esitamise kohta, mille jaoks on juba loodud seire ja infrastruktuuriaruandlus. See selgitab eelkõige, miks liikmesriigid ei pea statistilise aruandluse koormust raskeks. Vesiviljeluse statistika määrus hõlmab mitmeid samasid näitajaid, mida nõuab ka FAO oma vesiviljelusküsitluses. FAO on nõus vastu võtma sama teavet, mis saadetakse Eurostatile, millega hoitakse ära kahekordne aruandlus.

Ühenduse nõuded hõlmavad vesiviljelusettevõtete registrite väljatöötamist loomatervise huvides (nagu varem märgitud) ning majandusliku ja bioloogilise teabe esitamist, mis on sätestatud ühenduse määruses andmekogumisraamistiku kohta[5]. Andmekogumisraamistikus nõutakse mõningaid andmeid toodangu ja struktuuri kohta, kuid nende ulatus ja katvus on vesiviljelusmääruse alusel kogutud andmetest erinev.

Statistilise andmekogumise kokkuvõtvad tulemused on esitatud käesoleva aruande lisades. Andmed ELi vesiviljelustoodangu kohta alates vesiviljelusmääruse kehtimahakkamisest on kättesaadavad kõikidele liikmesriikidele, samas kui need liikmesriigid, kellel on lubatud vesiviljeluse statistika määruse kohaldamist edasi lükata, jätkavad andmete esitamist eelmise määruse alusel (määrus (EÜ) nr 788/96) ning esitavad andmeid ka FAO-le. 2009. aastal oli ELi toodang ligi 1,3 miljonit tonni, millest 77 % tuli merepiirkondadest: 52 % Atlandilt ning 24 % Vahemerest ja Mustast merest.

Neli riiki – Hispaania, Prantsusmaa, Ühendkuningriik ja Itaalia – andsid 2009. aastal üle 66 % ELi toodangust. Hispaania toodang oli kõige suurem, üle 268 000 tonni (22 %), millele järgnesid Prantsusmaa 236 000 tonniga (21 %), Ühendkuningriik ligi 197 000 tonniga (15 %) ning Itaalia üle 162 000 tonniga (13 %). Norra toodang, mis oli ligi 962 000 tonni, on võrdne üle 74 %-ga ELi kogutoodangust.

2009. aastal moodustasid molluskid (Vahemere karbid ja rannakarbid) üle poole kogutoodangust. Kasvatatud merekaladest olid toodangu mahu poolest kõige olulisemad lõhe, kuld-merikoger ja huntahven, mageveekaladest aga olid kõige olulisemad liigid forellid ja karpkala.

Mitmed riigid märkisid aruandes ära majanduslikult olulise kalamarjatoodangu inimtarbimiseks, mis moodustas kokku veidi alla 1 000 tonni aruandnud riikide kohta ning mille väärtus oli üle 22 miljoni euro. Lõhemarja toodang moodustas ligi 98 % kogu toodangumahust, kuid toodangu väärtusest moodustas see alla poole. Tuuramarja toodang moodustas alla 2 % toodangust, kuid selle väärtus oli üle poole kogu toodangu väärtusest.

Kaheksa liikmesriiki esitasid teabe välispüügil põhineva vesiviljeluse kohta. Peamised püütavad liigid on karbid (rannakarp ja vahemere karp) ning harilik tuun.

Haudejaamade ja esmaste kasvukohtade mahtude kohta esitatud teave riikide lõikes vastab suuremal jaolt kogutoodangu mahtudele; suurimad tootjad on Hispaania ja Prantsusmaa.

Kõige suuremate huvidega liikmesriikides vastutab vesiviljeluse statistika eest põllumajandusministeerium (või sellega seotud asutused), aga mitte riiklik statistikaamet.

5 Järeldused ja soovitused

Kuna mitmes liikmesriigis kohaldatakse senini rakendusmääruse (EÜ) nr 762/2008 üleminekusätteid, siis ei ole praegusel hetkel võimalik andmete kogumisega seotud kulusid ja tulusid põhjalikult hinnata. Põhjalikum hindamine tehakse üleminekuperioodi lõpus kalandusstatistika töörühma abiga. Hindamist nõutakse metoodiliste aruannete täiendusena. Praegu hindavad liikmesriigid nõuetele vastamise koormust kergeks või keskmiseks.

Suurem osa liikmesriike esitas piisavalt üksikasjaliku aruande oma metoodika kohta, nii et nende alusel on võimalik teha hindamine. Enamus liikmesriike teeb iga-aastase loenduse, millega kaetakse kogu kaubanduslik tootmine. Arvude saamiseks kasutatakse suhteliselt vähe ligikaudseid arvutusi.

Kuna kõik liikmesriigid ei esita veel andmeid vesiviljeluse statistika määruse alusel, siis ei ole olnud võimalik koguda kõiki andmeid ELi vesiviljeluse kohta, välja arvatud toodangu kohta. Mitmel liikmesriigil on oma andmekogumissüsteemide rakendamisel olnud probleeme täielike andmete kogumisega kooskõlas uute nõuetega, kuid nad lahendavad neid probleeme konsulteerides Eurostatiga ja oma menetluste pideva täiendamise teel. Toodangu andmete ning haudejaamade ja esmaste kasvukohtade sisendressursside andmete kvaliteet tundub enamikus liikmesriikides koondtasandil üsna hea olevat, kuid üksikasjalikumal tasandil ei ole andmete kvaliteet enam nii hea ning tulevikus tuleb andmete ühilduvuse tagamise nimel rohkem tööd teha. Käsitleda tuleb konkreetseid probleeme elutsükli etappide määratlemisel.

Mõnes liikmesriigis on suuri probleeme andmete kvaliteediga, eelkõige struktuuriandmete osas. Neid probleeme käsitletakse kahepoolselt koos liikmesriikidega. Eurostat tegeleb praegu uue teabesüsteemi rakendamisega, mis tuvastab kvaliteediprobleemid juba varakult ning võimaldab need kiiremini parandada ja andmed avaldada. Osa struktuuriandmeid esitatakse FAO-le neil aastatel, kui Eurostat ei kogu andmeid, ning neid aruandeid tuleks kasutada Eurostatile esitatud struktuuriaruannete ristkontrollimiseks.

Eurostat koostab koostöös liikmesriikide ekspertide töökonnaga konfidentsiaalsuse hartat. Hartas määratletakse, kuidas Eurostat peab andmeid käitlema, et hoida konfidentsiaalsust, ja kuidas võib andmeid jagada komisjoni talitustele ja teistele huvitatud organisatsioonidele, sealhulgas FAO‑le.

Lisa: tabelid ja graafikud

Tabel 1. Vesiviljeluse kogutoodang, välja arvatud haudejaamade ja esmaste kasvukohtade toodang

Joonis 1. ELi vesiviljeluse toodang FAO peamiste kalastuspiirkondade järgi - 2009

Joonis 2. ELi vesiviljeluse toodang liikide rühmade järgi - 2009

Tabel 2. ELi välispüügil põhineva vesiviljeluse sisendressurss

Tabel 3. ELi haudejaamade ja esmaste kasvukohtade toodang

.

Tabel 4. ELi tootmisharu struktuur - 2008

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 762/2008 liikmesriikide vesiviljelust käsitleva statistika esitamise ja nõukogu määruse (EÜ) nr 788/96 kehtetuks tunnistamise kohta; ELT L 218, 13.8.2008, lk 1–13.

[2] Nõukogu 22. aprilli 1996. aasta määrus (EÜ) nr 788/96 liikmesriikide akvakultuuritoodangu statistika esitamise kohta, EÜT L 108, 1.5.1996, lk 1–7.

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta otsus nr 1578/2007/EÜ ühenduse statistikaprogrammi kohta ajavahemikuks 2008–2012 (ELT L 344, 28.12.2007, lk 15–43).

[4] Nõukogu 24. oktoobri 2006. aasta direktiiv 2006/88/EÜ vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete loomatervishoiunõuete ning teatavate veeloomadel esinevate taudide ennetamise ja tõrje kohta (ELT L 328, 24.11.2006) ja komisjoni 30. aprilli 2008. aasta otsus, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 2006/88/EÜ seoses Interneti-põhise teabeleheküljega, mis teeb vesiviljeluse tootmisettevõtteid ja loa saanud töötlemisettevõtteid käsitleva teabe kättesaadavaks elektrooniliste vahendite kaudu (ELT L 138, 28.5.2008, lk 12–20).

[5] Nõukogu 25. veebruari 2008. aasta määrus (EÜ) nr 199/2008 kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva ühenduse raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku nõustamise toetamise kohta, ELT L 60, 5.3.2008, lk 1–12.