NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) NR 22/2006,

25. september 2006,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu … määrus (EÜ) nr …/… lepinguvälistele võlasuhetele kohaldatava õiguse kohta (Rooma II määrus)

(2006/C 289 E/04)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c ja artiklit 67,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

Ühendus on seadnud eesmärgiks vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala säilitamise ja arendamise. Sellise ala järkjärguliseks loomiseks peaks ühendus piiriülese toimega tsiviilasjade osas tehtava õigusalase koostöö raames võtma vajalikke meetmeid sel määral, mil see on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks.

Selleks et muuta kohtuvaidluste tulemused prognoositavaks, parandada õiguskindlust ja kohtuotsuste vaba liikumist, loob siseturu nõuetekohane toimimine vajaduse selle järele, et liikmesriikide kollisiooninormid sisaldaksid samu pidemeid kohaldatava õiguse kindlaksmääramiseks, hoolimata sellest, millises riigis on kohtule hagi esitatud.

Käesoleva määruse üldnormiks peaks olema artikli 4 lõikes 1 sätestatud “lex loci damni”. Artikli 4 lõiget 2 tuleks käsitada erandina nimetatud üldpõhimõttest, millega luuakse eriseos juhuks, kui poolte harilik viibimiskoht on samas riigis. Artikli 4 lõiget 3 tuleks käsitada “vabastusklauslina” artikli 4 lõigetest 1 ja 2, juhul kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et kahju õigusvastane tekitamine on tihedamalt seotud mõne teise riigiga.

Tootja vastutusega seoses peaks kollisiooninorm täitma kaasaegse kõrgtehnoloogilise ühiskonnaga seotud ohtude õiglase hajutamise, tarbijate tervise kaitsmise, innovatsiooni stimuleerimise, moonutusteta konkurentsi tagamise ja kaubanduse hõlbustamise eesmärke. Nimetatud eesmärke silmas pidades on tasakaalustatud laheduseks pidemete kaskaadsüsteemi loomine koos prognoositavust käsitleva klausliga. Esmases järjekorras võetakse arvesse selle riigi õigust, kus kahju tekkimise ajal on kahju kannatanud isiku harilik viibimiskoht, tingimusel et asjaomast toodet turustati antud riigis. Kaskaadsüsteemi teisi elemente kasutatakse juhul kui toodet antud riigis ei turustatud, ilma et see piiraks artikli 4 lõike 2 kohaldamist, ning juhul kui esineb ilmselgelt väljenduv tihedam seos mõne teise riigiga.

Artikli 6 lõikega 3 on hõlmatud näiteks selliste ettevõtjatevaheliste kokkulepete, ettevõtjate ühenduste otsuste ja kooskõlastatud tegevuse keelustamine, mis võivad mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ning mille eesmärgiks või tagajärjeks on liikmesriigis või siseturu piires konkurentsi takistamine, piiramine või kahjustamine, ning samuti liikmesriigi turu või siseturu valitseva seisundi kuritarvitamise keelustamine.

Keskkonnakahjustusega seoses sätestatakse asutamislepingu artikliga 174, et kaitstus peaks olema kõrgetasemeline ning rajanema ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, mille järgi tuleks võtta ennetusmeetmeid, heastada keskkonnakahjustusi eeskätt kahjustuse kohas ning põhimõttel, mille kohaselt saastaja peab maksma, ning see õigustab täielikult põhimõtte kasutamist, mille kohaselt soositakse kahju kannatanud isikut. Seda, millal kahjuhüvitist taotlev isik saab kohaldatava õiguse osas valiku teha, tuleks määrata kooskõlas selle liikmesriigi õigusega, kus on kohtu asukoht.

Töövõitluse, nagu näiteks streigi või töösulu täpne mõiste on liikmesriigiti erinev ning töövõitlus on reguleeritud iga liikmesriigi siseriiklike eeskirjadega. Seetõttu lähtutakse töötajate ja tööandjate õiguste ja kohustuste kaitsmise eesmärgil käesolevas määruses üldpõhimõttest, mille kohaselt tuleks kohaldada selle riigi õigust, kus töövõitlus toimus.

Tuleks näha ette sätted erinormide kehtestamiseks juhuks, kui kahju pole tekitatud õigusvastaselt, vaid selle on põhjustanud näiteks alusetu rikastumine, käsundita asjaajamine ja culpa in contrahendo.

Käesolevas määruses on culpa in contrahendo iseseisev mõiste ja seda ei tuleks tingimata tõlgendada siseriikliku õiguse tähenduses. See peaks hõlmama avalikustamiskohustuse rikkumist ja lepingu sõlmimiseks peetud läbirääkimiste katkestamist. Artikkel 12 hõlmab üksnes neid lepinguväliseid võlasuhteid, millel on otsene seos lepingu sõlmimisele eelnenud toimingutega. See tähendab, et kui isik kannatab läbirääkimiste käigus isikukahju, peaks kohaldama artiklit 4 või määruse teisi asjakohaseid sätteid.

Pooltevahelise mõistliku tasakaalu saavutamiseks tuleb niivõrd, kui see on asjakohane, pöörata tähelepanu selle riigi ohutus- ja käitumiseeskirjadele, kus kahju põhjustanud tegu toime pandi ning seda ka juhul, kui lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatakse teise riigi õigust. Mõistet “ohutus- ja käitumiseeskirjad” tuleks tõlgendada nii, et see hõlmaks kõiki eeskirju, millel on mingi seos ohutuse ja käitumisega, hõlmates näiteks õnnetuse korral kasutatavaid liikluseeskirju.

Austus liikmesriikide poolt võetud rahvusvaheliste kohustuste vastu tingib selle, et käesolev määrus ei tohiks mõjutada rahvusvahelisi konventsioone, mille osaliseks käesoleva määruse vastu võtmise ajal on üks liikmesriik või mitu liikmesriiki. Eeskirjade parema kättesaadavuse huvides peaks komisjon avaldama liikmesriikide saadetud teabe alusel asjakohaste konventsioonide loetelu Euroopa Liidu Teatajas.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

REGULEERIMISALA

Artikkel 1

Sisuline reguleerimisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse seaduste konflikti korral lepinguvälistele võlasuhetele tsiviil- ja kaubandusasjades. Määrust ei kohaldata eelkõige maksu-, tolli- ega haldusasjadele, samuti riigi vastutusele, mis tuleneb riigi tegevusest või tegevusetusest riigivõimu teostamisel (acta iure imperii).

2. Käesoleva määruse kohaldamisalast jäetakse välja:

3. Käesolevat määrust ei kohaldata tõendite ja menetluse suhtes, ilma et see piiraks artiklite 21 ja 22 kohaldamist.

4. Käesoleva määruse kohaldamisel käsitatakse “liikmesriigina” kõiki liikmesriike peale Taani.

Artikkel 2

Lepinguvälised võlasuhted

1. Käesolevas määruses hõlmab kahju õigusvastaselt tekitatud kahju, alusetu rikastumise ja käsundita asjaajamise või culpa in contrahendo tagajärgi.

2. Käesolevat määrust kohaldatakse ka tõenäoliselt tekkivate lepinguvälistele võlasuhetele.

3. Iga käesolevas määruses sisalduv viide:

Artikkel 3

Üldine kohaldatavus

Käesolevas määruses nimetatud õigust kohaldatakse olenemata sellest, kas tegemist on liikmesriigi õigusega või mitte.

II PEATÜKK

KAHJU ÕIGUSVASTANE TEKITAMINE

Artikkel 4

Üldreegel

1. Kui käesolevas määruses pole sätestatud teisiti, kohaldatakse kahju õigusvastasest tekitamisest tulenevale lepinguvälisele võlasuhtele selle riigi õigust, kus kahju tekib, hoolimata sellest, millises riigis kahju põhjustanud sündmus aset leidis, ning hoolimata sellest, millises riigis või riikides ilmnevad nimetatud sündmuse kaudsed tagajärjed.

2. Juhul kui väidetavalt kahju tekkimise eest vastutava isiku ja kannatanu harilik viibimiskoht on kahju tekkimise ajal samas riigis, kohaldatakse kahju õigusvastasele tekitamisele nimetatud riigi õigust.

3. Juhul kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et kahju õigusvastane tekitamine on tihedamalt seotud mõne teise, lõigetes 1 ja 2 osutamata riigiga, kohaldatakse asjaomase teise riigi õigust. Ilmselgelt tihedam seos mõne teise riigiga võib eelkõige tuleneda poolte vahelisest juba olemasolevast suhtest, nagu näiteks lepingust, mis on asjaomase kahju õigusvastase tekitamisega tihedalt seotud.

Artikkel 5

Tootja vastutus

1. Ilma et see piiraks artikli 4 lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse toote poolt põhjustatud kahjust tulenevale lepinguvälisele võlasuhtele:

Juhul kui kahju väidetav tekitaja ei suutnud mõistlikult ette näha toote või samalaadse toote turustamist riigis, mille õigust kohaldatakse vastavalt punktidele a, b või c, kohaldatakse siiski kahju väidetava tekitaja hariliku viibimiskoha riigi õigust.

2. Juhul kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et kahju õigusvastane tekitamine on tihedamalt seotud mõne teise, lõikes 1 osutamata riigiga, kohaldatakse asjaomase teise riigi õigust. Ilmselgelt tihedam seos mõne teise riigiga võib eelkõige tugineda poolte vahelisele juba olemasolevale suhtele, nagu näiteks lepingule, mis on asjaomase kahju õigusvastase tekitamisega tihedalt seotud.

Artikkel 6

Kõlvatu konkurents ning konkurentsi piirav tegevus

1. Kõlvatu konkurentsi tulemusena tekkivale lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatakse selle riigi õigust, kus kõlvatu konkurents mõjutab või tõenäoliselt mõjutab konkurentsisuhteid või tarbijate ühishuve.

2. Juhul kui kõlvatu konkurents mõjutab üksnes konkreetse konkurendi huve, kohaldatakse artiklit 4.

3. Konkurentsi piirava tegevuse tulemusena tekkivale lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatakse selle riigi õigust, kelle turgu konkurentsi piirav tegevus mõjutab või tõenäoliselt mõjutab.

4. Käesoleva artikli kohase õiguse kohaldamisest ei või teha erandit artikli 14 kohase kokkuleppega.

Artikkel 7

Keskkonnakahjustused

Keskkonnakahjustusest või sellise kahjustuse tõttu isikutele või varale põhjustatud kahjust tekkinud lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatakse artikli 4 lõike 1 kohaselt kindlaksmääratud õigust, välja arvatud juhul, kui kahjuhüvitist taotlev isik otsustab valida oma nõude esitamise aluseks selle riigi õiguse, kus kahju põhjustanud sündmus aset leidis.

Artikkel 8

Intellektuaalomandi õiguste rikkumine

1. Intellektuaalomandi õiguste rikkumisest tulenevale lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatakse selle riigi õigust, mille jaoks kaitset taotletakse.

2. Ühenduse ühtsete intellektuaalomandi õiguste rikkumisest tulenevale lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatakse nendes küsimustes, mis ei ole reguleeritud asjakohase ühenduse õigusaktiga, selle riigi õigust, kus rikkumine toime pandi.

3. Käesoleva artikli alusel õiguse kohaldamisest ei või teha erandit artikli 14 kohase kokkuleppega.

Artikkel 9

Töövõitlus

Ilma et see piiraks artikli 4 lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse toimuvast või lõpuleviidud töövõitlusest tuleneva kahju korral töötaja või tööandjana esineva isiku või nende kutsehuve esindavate organisatsioonide vastutusega seonduvatele lepinguvälistele võlasuhetele selle riigi õigust, kus töövõitlus saab toimuma või toimus.

III PEATÜKK

ALUSETU RIKASTUMINE, KÄSUNDITA ASJAAJAMINE JA CULPA IN CONTRAHENDO

Artikkel 10

Alusetu rikastumine

1. Juhul kui alusetust rikastumisest, sealhulgas alusetust maksest tekkinud lepinguväline võlasuhe tugineb poolte vahelisele olemasolevale suhtele, nagu näiteks lepingust või kahju õigusvastasest tekitamisest tulenevale suhtele, mis on tihedalt seotud alusetu rikastumisega, kohaldatakse nimetatud suhtele kohaldatavat õigust.

2. Juhul kui kohaldatavat õigust pole lõike 1 alusel võimalik kindlaks määrata ning kui poolte harilik viibimiskoht on samas riigis, kus alusetu rikastumise põhjustanud sündmus aset leidis, kohaldatakse selle riigi õigust.

3. Juhul kui kohaldatavat õigust pole lõigete 1 või 2 alusel võimalik kindlaks määrata, kohaldatakse selle riigi õigust, kus alusetu rikastumine aset leidis.

4. Juhul kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et alusetust rikastumisest tulenev lepinguväline võlasuhe on ilmselgelt tihedamalt seotud mõne teise lõigetes 1, 2 ja 3 osutamata riigiga, kohaldatakse selle teise riigi õigust.

Artikkel 11

Käsundita asjaajamine

1. Juhul kui käsundita asjaajamisest tekkinud lepinguväline võlasuhe tugineb poolte vahelisele olemasolevale suhtele, nagu näiteks lepingust või kahju õigusvastasest tekitamisest tulenevale suhtele, mis on nimetatud lepinguvälise võlasuhtega tihedalt seotud, kohaldatakse nimetatud suhtele kohaldatavat õigust.

2. Juhul kui kohaldatavat õigust pole lõike 1 alusel võimalik kindlaks määrata ning kui poolte harilik viibimiskoht on samas riigis, kus kahju põhjustanud sündmus aset leidis, kohaldatakse selle riigi õigust.

3. Juhul kui kohaldatavat õigust pole lõigete 1 või 2 alusel võimalik kindlaks määrata, kohaldatakse selle riigi õigust, kus tegevus aset leidis.

4. Juhul kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et käsundita asjaajamisest tulenev lepinguväline võlasuhe on tihedamalt seotud mõne teise lõigetes 1, 2 ja 3 osutamata riigiga, kohaldatakse selle teise riigi õigust.

Artikkel 12

Culpa in contrahendo

1. Lepinguvälistele võlasuhetele, mis on tekkinud lepingueelsetest toimingutest, olenemata sellest, kas leping tegelikult sõlmiti, kohaldatakse õigust, mida kohaldatakse lepingule või mida oleks lepingule viimase sõlmimise korral kohaldatud.

2. Juhul kui kohaldatavat õigust ei saa määratleda lõike 1 alusel, kohaldatakse:

muu asjaomase riigi õigust, kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et lepingueelsetest läbirääkimistest tulenev lepinguväline võlasuhe on tihedamalt seotud mõne teise punktides a ja b osutamata riigiga.

Artikkel 13

Artikli 8 kohaldatavus

Käesoleva peatüki kohaldamisel kohaldatakse intellektuaalomandi õiguste rikkumisest tulenevatele lepinguvälistele võlasuhetele artiklit 8.

IV PEATÜKK

VALIKUVABADUS

Artikkel 14

Valikuvabadus

1. Pooled võivad kokku leppida, et kohaldavad lepinguvälistele võlasuhetele enda valitud õigust:

Valik peab olema väljendatud või nähtuma selgesti juhtumi asjaoludest ja ei tohi piirata kolmandate isikute õigusi.

2. Juhul kui kõik kahju põhjustanud sündmuse asetleidmise ajal olukorda mõjutanud asjakohased asjaolud esinevad väljaspool riiki, mille õigus kohaldamiseks valiti, ei tohi poolte valik piirata selle riigi õiguse nende sätete kohaldamist, millest ei saa lepinguga kõrvale kalduda.

3. Juhul kui kõik kahju põhjustanud sündmuse asetleidmise ajal olukorda mõjutanud asjakohased asjaolud esinevad ühes või mitmes liikmesriigis, ei tohi poolte otsus mitte kohaldada selle liikmesriigi õigust piirata vajaduse korral ühenduse õiguse sätete, millest ei saa lepinguga kõrvale kalduda, kohaldamist liikmesriigi kohtus.

V PEATÜKK

ÜHISED EESKIRJAD

Artikkel 15

Kohaldatava õiguse reguleerimisala

Vastavalt käesolevale määrusele lepinguvälistele võlasuhetele kohaldatava õigusega reguleeritakse eelkõige järgmiseid küsimusi:

Artikkel 16

Üldist kehtivust omavad sätted

Käesolevas määruses ei kitsenda miski kohtu asukohariigi sätete kohaldamist olukorras, kus need on kohustuslikud, olenemata muidu lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatavast õigusest.

Artikkel 17

Ohutus- ja käitumiseeskirjad

Väidetavalt vastutava isiku käitumise hindamisel võetakse faktiliselt ja asjakohases ulatuses arvesse vastutuse aluseks oleva sündmuse toimumise kohas ja ajal kehtinud ohutus- ja käitumiseeskirju.

Artikkel 18

Vahetu hagemisõigus kahju tekitamise eest vastutava isiku kindlustusandja vastu

Juhul kui lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatav õigus või kindlustuslepingule kohaldatav õigus seda ette näeb, võib kannatanu esitada oma nõude vahetult kahju tekitamise eest vastutava isiku kindlustusandja vastu.

Artikkel 19

Nõudeõiguse üleminek

Juhul kui isikul (“võlausaldaja”) on lepinguväline nõue teise isiku (“võlgnik”) vastu ning kui kolmas isik on kohustatud täitma võlausaldaja nõuet või on seda juba teinud, määratakse see, kas ja millises ulatuses on kolmandal isikul õigus kasutada võlgniku vastu võlausaldaja õigusi, mis tal olid nende suhet reguleerinud õiguse kohaselt, kindlaks selle õigusega, mille kohaselt on kolmas isik kohustatud täitma võlausaldaja nõuet.

Artikkel 20

Võlgnike paljusus

Juhul kui võlausaldajal on nõue mitme sama nõude täitmise eest vastutava võlgniku vastu ning kui üks võlgnik on nõude kas täies mahus või osaliselt juba rahuldanud, määratakse nimetatud võlgniku õigus nõuda hüvitist teistelt võlgnikelt selle õiguse kohaselt, mida kohaldatakse nimetatud võlgniku ja võlausaldaja vahelisele lepinguvälisele võlasuhtele.

Artikkel 21

Vormiline kehtivus

Lepinguvälise võlasuhtega seotud ühepoolne tehing on vormiliselt kehtiv, kui ta täidab asjaomasele lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatava õiguse või tehingu tegemise asukohariigi õiguse vorminõudeid.

Artikkel 22

Tõendamiskoormis

1. Käesoleva määruse alusel lepinguvälisele võlasuhtele kohaldatavat õigust kohaldatakse sel määral, mil see sisaldab lepinguvälise võlasuhtega seonduvaid seadusest tulenevaid eeldusi või tõendamiskoormist.

2. Õigustoimingut võib tõendada mis tahes viisil, mida tunnustab kohtu asukohariigi õigus või mõni muu artiklis 21 nimetatud õigus, mille alusel on õigustoiming vormiliselt kehtiv, tingimusel et sellist tõendit saab kohtu asukohariigis esitada.

VI PEATÜKK

MUUD SÄTTED

Artikkel 23

Harilik viibimiskoht

1. Käesoleva määruse kohaldamisel käsitatakse äriühingute, muude juriidiliste isikute või juriidilise isiku õigusteta organite hariliku viibimiskohana peakontori asukohta.

Juhul kui kahju põhjustanud sündmus leiab aset või kui kahju tekib filiaali, esinduse või muu üksuse tegevuse käigus, loetakse harilikuks viibimiskohaks filiaali, esinduse või muu üksuse asukohta.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse majandustegevusega tegeleva füüsilise isiku harilikuks viibimiskohaks tema peamine tegevuskoht.

Artikkel 24

Tagasisaate ja edasiviite välistamine

Käesolevas määruses osutatud mistahes riigi õiguse kohaldamine tähendab kõnesolevas riigis kehtivate õigusnormide, välja arvatud sealsete rahvusvahelise eraõiguse normide kohaldamist.

Artikkel 25

Riigid, kus kehtib mitu õigussüsteemi

1. Kui riik koosneb mitmest territoriaalüksusest, millest igaühes kehtivad lepinguvälistele võlasuhetele oma õigusnormid, loetakse iga territoriaalüksust käesoleva määruse alusel kohaldatava õiguse kindlakstegemisel omaette riigiks.

2. Liikmesriik, kus eri territoriaalüksustel kehtivad lepinguvälistele võlasuhetele eri õigusnormid, ei ole üksnes selliste üksuste õiguskordade vahelise konflikti korral kohustatud käesolevat määrust kohaldama.

Artikkel 26

Kohtu asukohariigi avalik kord

Käesolevas määruses osutatud riigi õiguse sätte kohaldamisest võib keelduda üksnes siis, kui selle kohaldamine on ilmselgelt vastuolus kohtu asukohariigi avaliku korraga (“ordre public”).

Artikkel 27

Seos ühenduse õiguse muude sätetega

Käesolev määrus ei piira selliste ühenduse õigusnormide kohaldamist, mis sätestavad konkreetses valdkonnas lepinguväliste võlasuhete kohta käivad kollisiooninormid.

Artikkel 28

Seos kehtivate rahvusvaheliste konventsioonidega

1. Käesolev määrus ei piira selliste rahvusvaheliste konventsioonide kohaldamist, mille osalisteks käesoleva määruse vastuvõtmise ajal on üks või mitu liikmesriiki ning millega sätestatakse lepinguväliste võlasuhetega seotud kollisiooninormid.

2. Käesolev määrus on liikmesriikidele ülimuslik üksnes kahe või enama liikmesriigi vahel sõlmitud konventsioonide suhtes, niivõrd kuivõrd need konventsioonid käsitlevad käesoleva määrusega reguleeritud küsimusi.

VII PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 29

Konventsioonide loetelu

1. … (7) teatavad liikmesriigid komisjonile artikli 28 lõikes 1 osutatud konventsioonide loetelu. Pärast nimetatud kuupäeva teatavad liikmesriigid komisjonile kõigist nende konventsioonide denonsseerimistest.

2. Komisjon avaldab kuue kuu jooksul pärast teabe saamist Euroopa Liidu Teatajas järgmise teabe:

Artikkel 30

Läbivaatamisklausel

Hiljemalt … (8) esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta. Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva määruse kohandamiseks. Eelkõige käsitletakse aruandes liiklusõnnetustest ja eraelu puutumatuse ja isiklike õiguste rikkumisest, sealhulgas laimust tulenevaid lepinguväliseid võlasuhteid.

Artikkel 31

Ajaline kohaldatavus

Käesolevat määrust kohaldatakse kahju põhjustanud sündmuste suhtes, mis toimuvad pärast selle jõustumist.

Artikkel 32

Kohaldamiskuupäev

Käesolevat määrust kohaldatakse alates … (9), välja arvatud artikkel 29, mida kohaldatakse alates … (7).

(1) ELT C 241, 28.9.2004, lk 1.

(2) Euroopa Parlamendi 6. juuli 2005. aasta. arvamus (ELT C 157 E, 6.7.2006, lk 371), nõukogu ... ühine seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3) EÜT C 12, 15.1.2001, lk 1.

(4) ELT C 53, 3.3.2005, lk 1.

(5) EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2245/2004 (ELT L 381, 28.12.2004, lk 10).

(6) EÜT C 27, 26.1.1998, lk 34.

(7) 12 kuud pärast käesoleva määruse vastuvõtmise kuupäeva.

(8) Neli aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.

(9) 18 kuud pärast käesoleva määruse vastuvõtmise kuupäeva.

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I. SISSEJUHATUS

Nõukogu jõudis lepinguvälistele võlasuhetele kohaldatavat õigust käsitleva määruse eelnõu teksti suhtes üldisele kokkuleppele 1.–2. juunil 2006. Sellest tulenevalt võeti 25. septembril 2006 kaasotsustamismenetluse alusel vastu ühine seisukoht.

Nõukogu tegi oma otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Eesti ja Läti delegatsioon hääletasid ühise seisukoha vastu seoses oma reservatsioonidega artikli 9 suhtes, milles käsitletakse töövõitlust ja selle mõju teenuste osutamise vabadusele. (1)

Oma seisukoha vastuvõtmisel võttis nõukogu arvesse Euroopa Parlamendi 6. juuli 2005. aasta esimese lugemise arvamust. (2)

Käesoleva eelnõu eesmärgiks on sätestada lepinguvälistele võlasuhetele kohaldatavat õigust käsitlevad ühtsed eeskirjad, mis ei sõltu sellest, millises riigis on kohtule hagi esitatud. See peaks suurendama õiguskindlust kohaldamisele kuuluva õiguse osas ning parandama õigusvaidluste prognoositavust ja kohtuotsuste vaba liikumist.

II. ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

I. Üldist

Nõukogu ühine seisukoht järgib üldjoontes sama lähenemisviisi nagu komisjoni esialgne ettepanek, mida on muudetud nõukogule 22. veebruaril 2006 esitatud muudetud ettepanekuga (3).

Peamised tekstimuudatused olid järgmised:

1. Võrreldes komisjoni esialgse ettepanekuga on õigusakti kohaldamisala selgitatud ja täiendavalt täpsustatud. Tsiviil- ja kaubandusasjades ei kohaldata riigi vastutust tegude või tegevusetuse eest riigivõimu teostamisel (“acta iure imperii”). Eraelu puutumatuse ja isiklike õiguste rikkumise alaste arutelude ja lõpliku kompromissi kajastamiseks on artikli 1 lõikes 2 määruse kohaldamisalast väljajätmiste loetellu lisatud punkt g.

2. Määrus järgib sama põhimõtet nagu komisjoni esialgne ettepanek, kehtestades kahju õigusvastase tekitamise suhtes kohaldatavat õigust käsitleva üldreegli. Üldreegel sätestab, et kohaldatakse selle riigi õigust, kus kahju tekib. Komisjoni esialgse ettepanekuga võrreldes reegel muutunud ei ole. Erandina nimetatud üldpõhimõttest tuleks käsitada artikli 4 lõiget 2, millega luuakse eriseos juhuks, kui poolte harilik viibimiskoht on samas riigis. Artikli 4 lõiget 3 tuleks käsitada “vabastusklauslina” artikli 4 lõigetest 1 ja 2, juhul kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et kahju õigusvastane tekitamine on tihedamalt seotud mõne teise riigiga. Põhimõtteliselt tuleks üldreeglit kohaldada kõigi määruse kohaldamisalaga hõlmatud lepinguväliste võlasuhete suhtes. Üldreeglist erandi tegemine ja erinormide kohaldamine on lubatud ainult teatud piiratud ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel. Pooled võivad artiklis 14 täpsustatud tingimustel kokku leppida, et kohaldavad lepinguvälistele võlasuhetele enda valitud õigust.

3. Võrreldes komisjoni esialgse ettepanekuga on erinormide kohaldamisala nende praktilise kohaldamise lihtsustamiseks selgitatud ja täiendavalt täpsustatud. Määrus sisaldab praegu erinorme tootja vastutuse, kõlvatu konkurentsi, keskkonnakahjustuste, intellektuaalomandi rikkumise ja töövõitluse valdkonnas.

4. Läbirääkimised eraelu puutumatuse ja isiklike õiguste rikkumise alal tekitasid paljudele delegatsioonidele raskusi. Nõukogu analüüsis kõnealust küsimust korduvalt ja kaalus hoolikalt kõiki vaidlusaluseid võimalusi, sealhulgas Euroopa Parlamendi ettepanekut. Lõpliku kompromissina ja vastuoluliste huvide ühitamise püüdena otsustas nõukogu eraelu puutumatust ja isiklike õiguste rikkumist käsitleva erireegli käesolevas etapis siiski välja jätta. Nagu eespool viidatud, on kõnealune valdkond artikli 1 lõike 2 punktiga g määruse kohaldamisalast praegu välja jäetud. Eelmises lõigus toodut tuleb siiski lugeda koos artikliga 30. Euroopa Parlamendi soovitatud, praegu artiklis 30 sisalduva läbivaatamisklausliga nähakse ette, et komisjon esitab oma aruande hiljemalt neli aastat pärast määruse jõustumise kuupäeva. Aruandes käsitletakse eelkõige lepinguväliseid võlasuhteid, mis tulenevad eraelu puutumatuse ja isiklike õiguste rikkumisest, sealhulgas laimust.

5. Erinevalt komisjoni esialgsest ettepanekust sisaldab määrus kooskõlas Euroopa Parlamendi ettepanekuga nüüd ka töövõitlust käsitlevat reeglit. Eesmärgiga tasakaalustada töötajate ja tööandjate huve, näeb reegel ette, et kohaldatakse selle riigi õigust, kus töövõitlus toimus. Kõnealune säte tekitas kahele delegatsioonile siiski nii suuri raskusi, et nad hääletasid ühise seisukoha vastu.

6. Komisjoni esialgne ettepanek sisaldas sätet muude kui lepinguvälise kahju õigusvastasest tekitamisest tulenevate võlasuhete kohta. Nüüd sisaldab määrus omaette peatükki, milles on esitatud eraldi sätted alusetu rikastumise, käsundita asjaajamise ja culpa in contrahendo kohta.

7. Jätkuvalt on lihtsustatud artikleid, mis käsitlevad üldist kehtivust omavaid sätteid, seost ühenduse õiguse muude sätetega ja seost kehtivate rahvusvaheliste konventsioonidega.

8. Määrus sisaldab Euroopa Parlamendi taotlusel nüüd läbivaatamisklauslit, millega tehakse komisjonile ülesandeks esitada Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele määruse kohaldamist käsitlev aruanne. Eelkõige käsitletakse aruandes liiklusõnnetustest ja eraelu puutumatuse ja isiklike õiguste rikkumisest, sealhulgas laimust tulenevaid lepinguväliseid võlasuhteid. Ülejäänud on formaalsemat laadi muudatused, mis on tehtud loetavuse parandamiseks. Pärast õiguskeele ekspertide poolset läbivaatamist on tekst ja põhjendused uuesti nummerdatud. Lisas esitatud tabelis on toodud numbrid nii, nagu nad olid esitatud ühises seisukohas ja esialgses ettepanekus.

2. Parlamendi muudatusettepanekud

Nõukogu kiitis heaks paljud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud. Mõnel juhul aga leiti nõukogus peetud arutelude käigus ja teksti läbivaatamisel õiguskeele ekspertide poolt, et on vaja teha teatud tehnilisi täpsustusi. Selleks, et tagada põhjenduste vastavus määruse sätetele, on põhjendusi kohandatud ja ajakohastatud.

Artiklitesse 1, 2, 4, 9, 10, 11, 12, 28 ja 30 tehtud muudatused nõuavad täiendavate põhjenduste lisamist.

Põhjendusi 1–5 on ajakohastatud vastavalt poliitilise tasandi viimastele arengutele. Seetõttu on viide 1998. aasta tegevuskavale asendatud Euroopa Ülemkogu poolt 2004. aastal vastuvõetud Haagi programmis sisalduvate suunistega.

a) uudatusettepanekud, mis kiideti tervikuna heaks

Muudatusettepanekud 12, 17, 21, 22, 35, 37, 39, 40, 45, 51, 52 ja suulised muudatusettepanekud võib Euroopa Parlamendi esitatud kujul heaks kiita, kuna need aitavad kaasa õigusakti selguse ja järjepidevuse suurendamisele või aitavad selgitada selle üksikasju.

b) uudatusettepanekud, mis kiideti sisuliselt heaks

Muudatusettepanekud 2, 15, 18, 19, 20, 23, 24, 28, 31, 34, 38, 45 ja 54 võib sisuliselt heaks kiita, kuid need tuleb ümber sõnastada.

Muudatusettepanek 2 on kaetud praeguste põhjendustega 29 ja 31.

Muudatusettepaneku 15 sisu on võetud üle põhjendusse 24.

Muudatusettepanekuga 18 kavandatud muudatusi kajastatakse sisuliselt artiklis 2 ja artikli 1 lõikes 1.

Muudatusettepanekud 19 ja 20 sisalduvad artikli 1 lõike 2 punktide b ja d tekstis. Nende sõnastust on aga lihtsustatud, eelkõige artikli 2 lisamise tõttu.

Muudatusettepanek 23 kiideti sisuliselt heaks. Nõukogu on siiski arvamusel, et põhjenduses 9 ja artikli 1 lõikes 1 tehtud muudatuste tõttu on kõnealune muudatusettepanek ülearune.

Nõukogu leiab, et muudatusettepanekuga 24 kavandatud muudatused on sisuliselt kaetud artiklitesse 16, 26 ja 27 ning põhjendusse 31 tehtud muudatustega.

Nõukogu kiidab heaks muudatusettepanekute 28 ja 34 põhimõtte, mis muudaks jagude struktuuri ja pealkirja. Nõukogu arvates on see kajastatud määruse praeguses struktuuris, mille puhul määrus koosneb I peatükist — Reguleerimisala, II peatükist — Kahju õigusvastane tekitamine, III peatükist — Alusetu rikastumine, käsundita asjaajamine ja culpa in contrahendo, IV peatükist — Valikuvabadus ja V peatükist — Ühised eeskirjad, ning mis teenib sama eesmärki.

Muudatusettepanekuga 31 tuuakse sisse töövõitlust käsitlev uus säte. See on kooskõlas nõukogus peetud läbirääkimistega. Reegli sisu on aga täiendavalt täpsustatud artiklis 9 ning põhjendustes 24 ja 25.

Muudatusettepaneku 38 sisu on võetud üle artiklisse 14. Nõukogu püüdis siiski sõnastust lihtsustada ja paindlikumaks muuta.

Muudatusettepaneku 46 sisu on võetud üle artiklisse 18.

c) uudatusettepanekud, mis kiideti osaliselt heaks

Muudatusettepanekud 3, 14, 25, 26, 36, 44, 53 ja 54 võib heaks kiita osaliselt.

Muudatusettepanek 3 on nõukogule ainult osaliselt vastuvõetav, kuna põhjenduses viidatakse artiklile 4, ja artiklit 4 käsitlev muudatusettepanekut 26 ei ole täielikult heaks kiidetud. Muudatusettepaneku esimene lause kajastub sisuliselt põhjenduste 13 ja 14 praeguses tekstis. Muudatusettepaneku viimane osa kajastub põhjenduse 28 praeguses tekstis.

Muudatusettepanekuga 14 tahetakse ühelt poolt sõnade “vajalikult määral” lisamisega rõhutada kohtu otsustusvabadust ning teiselt poolt välistada see võimalus eraelu puutumatuse rikkumise ja kõlvatu konkurentsi puhul. Kuigi nõukogu võib muudatusettepaneku esimese poole heaks kiita, osutab ta sellele, et eraelu puutumatuse rikkumine on määruse reguleerimisalast välja jäetud ning nõukogu ei näe põhjust teha erandit ka kõlvatu konkurentsi puhul.

Muudatusettepanek 25 on põhimõtteliselt vastuvõetav. Eelneva valiku väljendamise tingimused tuleks aga nõukogu arvates sätestada selgelt ja ühemõtteliselt.

Muudatusettepanek 26 on seotud artiklis 4 sisalduva üldreegliga.

Nõukogu võib heaks kiita artikli 4 lõikesse 1 kavandatud muudatused.

Lõikesse 2 kavandatavaid muudatusi nõukogu heaks kiita ei saa. Lõikega 2 sätestatakse liiklusõnnetuste puhul erireegel, mille kohaselt reguleeriks lepinguvälist võlasuhet ühelt poolt ning kahju hüvitamist teiselt poolt kaks eri õigust. Nagu komisjon oma muudetud ettepanekus (4) märgib, erineb kõnealune lahendus liikmesriikides kehtivatest õigussüsteemidest ja selle vastuvõtmine eeldab süvaanalüüsi. Seepärast tehakse ettepanek käsitleda seda küsimust üksikasjalikult artikliga 30 ettenähtud aruandes.

Artikli 4 lõiget 3 tuleks käsitada “vabastusklauslina” artikli 4 lõigetest 1 ja 2, juhul kui juhtumi kõikidest asjaoludest ilmneb selgelt, et kahju õigusvastane tekitamine on tihedamalt seotud mõne teise riigiga. Eelnevat silmas pidades ei näe nõukogu vajadust erijuhtumeid loetleda.

Muudatusettepanek 36 on seotud uue artikliga 10. Ehkki kavandatavad muudatused on nõukogule põhimõtteliselt vastuvõetavad, peab nõukogu juhul, kui kohaldatavat õigust pole artikli 10 lõigete 1 või 2 alusel võimalik kindlaks määrata, sobivamaks aluseks selle riigi õigust, kus rikastumine toimus.

Muudatusettepaneku 44 esimene pool on nõukogule vastuvõetav. Läbirääkimiste käigus otsustati aga välja jätta lõige 2, kuna see põhjustaks teatavatele liikmesriikidele olulisi probleeme, mistõttu nõukogu ei saa muudatusettepaneku kõnealust osa heaks kiita.

Muudatusettepanek 53 kiideti heaks osaliselt. Nõukogu leiab, et määrus peaks olema automaatselt ülimuslik konventsioonide suhtes, mis on sõlmitud kahe või enama liikmesriigi vahel, niivõrd kuivõrd need konventsioonid käsitlevad määrusega reguleeritud küsimusi. Artikli 28 lõikesse 3 kavandatud muudatust ei kiidetud heaks, kuna Haagi konventsiooniga nähakse liiklusõnnetuste puhul ette erikord ning paljud liikmesriigid, olles konventsiooniosalised, soovisid seda korda säilitada. Seetõttu tuleks arvesse võtta artiklis 30 sisalduvat läbivaatamisklauslit, milles leidub eriviide liiklusõnnetustele.

Nõukogu tervitab muudatusettepanekus 54 kavandatud läbivaatamisklauslit. Nõukogu soovitab siiski läbivaatamisklausli üldisemat sõnastust, pidades seda asjakohasemaks tulemusliku hindamise tagamiseks olemasolevate pädevuste raames (vt artikkel 30).

d) agasilükatud muudatused

Muudatusettepanekud 1, 4, 5, 6, 8, 10, 11, 13, 16, 27, 29, 32, 33, 41, 42, 43, 47, 49, 50, 56 ja 57 lükati tagasi.

Muudatusettepanekus 1 viidatakse Rooma I määrusele. Kuni nimetatud määruse vastuvõtmiseni oleks aga sobivam viidata olemasolevale, 1980. aastal sõlmitud lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse Rooma I konventsioonile.

Muudatusettepanek 4 on seotud üldreeglisse kavandatavate muudatustega (muudatusettepanek 26). Kuna muudatusettepanek 26 lükati osaliselt tagasi, tuleb tagasi lükata ka põhjendusse kavandatud vastavad muudatused.

Seoses määruse kohaldamisalasse tehtud muudatustega ei pea nõukogu muudatusettepanekut 5 vajalikuks.

Muudatusettepanekutega 6, 8, 11 ja 13 kohandatakse põhjendusi nii, et need kajastaksid mitmete erinormide väljajätmist, nagu on soovitatud muudatusettepanekutes 27 (tootja vastutus), 29 (kõlvatu konkurents ning konkurentsi piirav tegevus) ja 33 (keskkonnakahjustused). Nõukogu ei saa kõnealuste erinormide väljajätmist heaks kiita ning seetõttu tuleks ka põhjendustesse kavandatud vastavad muudatused tagasi lükata. Nõukogu on see-eest püüdnud selgelt määratleda erinormide kohaldamisala, et lihtsustada nende praktilist kohaldamist.

Muudatusettepanekud 10 ja 56 tuleb tagasi lükata, kuna lepinguvälised võlasuhted, mis tulenevad eraelu puutumatuse ja isiklike õiguste rikkumisest, sealhulgas laimust, on määruse kohaldamisalast välja jäetud.

Muudatusettepanek 16 ei ole nõukogule vastuvõetav, sest nõukogu lükkab tagasi muudatusettepaneku 42, millega käesolev muudatusettepanek on seotud.

Muudatusettepanek 27 näeks ette tootja vastutust käsitleva erinormi väljajätmise. Nõukogu arvates ei võimaldaks üldreeglite kohaldamine tootja vastutusega seotud juhtudel selgelt prognoosida kohaldatavat õigust. Nimetatud eesmärki silmas pidades näib tasakaalustatud lahedusena omavahel seotud tegurite kaskaadsüsteemi loomine koos prognoositavust käsitleva klausliga.

Muudatusettepanekuga 29 tehakse ettepanek jätta välja kõlvatut konkurentsi käsitlev erinorm. Nõukogu ei saa sellega nõustuda. Artiklis 6 sisalduv erinorm ei ole artikli 4 lõikes 1 sätestatud üldnormi erand, vaid pigem selle täpsustus, eesmärgiga kindlaks määrata kahju tekkimise koht. Kõlvatu konkurentsi küsimustes peaks kõnealune norm kaitsma konkurente, tarbijaid ja avalikkust ning tagama turumajanduse nõuetekohase toimimise. Üldiselt täidab neid eesmärke seos selle kohaga, kus konkurentsisuhted või tarbijate ühishuvid on ohustatud, või siis konkurentsi piiramise korral seos riigiga, mida konkurentsi piirav tegevus mõjutab või tõenäoliselt mõjutab. Artikli 6 lõikes 3 sätestatud konkurentsi piirava tegevuse tulemusena tekkivad lepinguvälised võlasuhted peaksid hõlmama nii ühenduse kui liikmesriikide konkurentsiõiguse rikkumist.

Muudatusettepanek 32 on seotud muudatusettepanekuga 26, mille nõukogu lükkas tagasi liiklusõnnetusi puudutavas osas. Käesolev muudatusettepanek lükatakse tagasi samal põhjusel.

Nõukogu ei saa heaks kiita keskkonnakahjustusi käsitleva erinormi väljajätmist, nagu on kavandatud muudatusettepanekus 33. Kõnealune erinorm kajastab “saastaja maksab” põhimõtet, mida ühendus toetab ja mida juba kohaldatakse mitmes liikmesriigis.

Nõukogu ei saa heaks kiita muudatusettepanekut 41, kuna see on vastuolus nõukogu poolt heakskiidetud muudatusettepanekuga 40.

Muudatusettepanekutes 42 ja 43 käsitletakse välisriigi õiguse kohaldamist kohtu poolt. Nõukogu lükkab need muudatusettepanekud tagasi, sest kõnealust küsimust tuleks käsitleda teises kontekstis.

Seoses muudatusettepaneku 22 heakskiitmisega on muudatusettepanek 47 nõukogu arvates ülearune.

Nõukogu leiab, et artikli 23 lõikes 2 sisalduv selgitus majandustegevusega tegeleva füüsilise isiku kohta on piisav. Muudatusettepanek 49 lükatakse seega tagasi.

Muudatusettepaneku 50 eesmärgiks on selgitada avaliku korra mõistet. Avaliku korra määratlemiseks vajalike ühiste kriteeriumite sätestamine ja õigusaktidele viitamine valmistaks esialgu raskusi. Seetõttu lükatakse muudatusettepanek 50 tagasi.

Muudatusettepanek 57 on seotud komisjoni esialgse ettepaneku artikliga 6. Nõukogu analüüsis kõnealust küsimust korduvalt ja kaalus hoolikalt kõiki vaidlusaluseid võimalusi, sealhulgas Euroopa Parlamendi pakutud lahendust. Lõpliku kompromissina ja vastuoluliste huvide ühitamise püüdena teeb nõukogu ettepaneku eraelu puutumatust ja isiklike õiguste rikkumist käsitlev erireegel käesolevas etapis siiski välja jätta. Järelikult tuleb muudatusettepanek 57 tagasi lükata. Selle asemel on määruse artikli 1 lõike 2 punktis g sätestatud kõnealust laadi võlasuhete kohaldamisalast väljajätmine.

Eelmises lõigus toodut tuleb siiski lugeda koos artikliga 30. Artiklis 30 sisalduva läbivaatamisklausliga nähakse ette, et komisjon esitab oma aruande hiljemalt neli aastat pärast määruse jõustumise kuupäeva. Aruandes käsitletakse eelkõige lepinguväliseid võlasuhteid, mis tulenevad eraelu puutumatuse ja isiklike õiguste rikkumisest, sealhulgas laimust.

III. JÄRELDUS

Nõukogu arvates luuakse lepinguvälistele võlasuhetele kohaldatavat õigust käsitleva määruse kohta vastuvõetud ühise seisukoha tekstiga lepinguväliste võlasuhete valdkonna kollisiooninormide tasakaalustatud süsteem ning saavutatakse kohaldatavat õigust käsitlevate eeskirjade ühtsus. Lisaks sellele on ühine seisukoht üldjoones kooskõlas komisjoni esialgse ettepaneku ja Euroopa Parlamendi arvamusega.

(1) Vt viidet I/A-punkti märkusele 12219/2006 CODEC 838 JUSTCIV 181.

(2) Vt dok 10812/05 CODEC 590 JUSTCIV 132.

(3) Vt 6622/06 JUSTCIV 32 CODEC 171.

(4) Vt 6622/06 JUSTCIV 32 CODEC 171.