I. Sissejuhatus

Inimkaubandus on jätkuvalt väga tulus tõsise ja organiseeritud kuritegevuse liik, mis on ELi põhiõiguste hartas sõnaselgelt keelatud. Iga ohver on talunud hävitavaid kogemusi ja kannatusi, millest tuleb aru saada ja millega tuleb asjakohaselt tegeleda ning mis veelgi tähtsam, mida tuleb ennetada. Arvestades ohvritele tekitatavat kahju, peaks ennetus jääma ELi inimkaubanduse vastase tegevuse nurgakiviks. Käesolevas teatises on esitatud peamised meetmed, mida komisjon ja liikmesriigid peavad võtma koostöös ELi asutuste, kodanikuühiskonna, ELi mittekuuluvate riikide ja kõigi teiste asjakohaste organisatsioonide ja asutustega.

On selge, et ohvreid on palju enam, kui ametlikud andmed näitavad. Kuritegevusel on ka ilmne sooline mõõde. Selle levinuim vorm on aruannete kohaselt jätkuvalt seksuaalse ärakasutamise eesmärgil toimuv inimkaubandus, kus ohvriteks on peamiselt tüdrukud ja naised.

Inimkaubandus, mille tõukejõuks on arvestatav kasum ja keerukas pakkumise ja nõudluse vahekord, hõlmab teadlikult või teadmatult kaasatud osaliste ahelat. Kuritegevuse väljajuurimiseks tuleb see ahel lõhkuda. Toimepanijad ja ärakasutajad kasutavad ära inimeste haavatavust, mida suurendavad sellised tegurid nagu vaesus, diskrimineerimine, sooline ebavõrdsus, meeste vägivald naiste vastu, haridusele juurdepääsu puudumine, konfliktid, sõda, kliimamuutus, keskkonnaseisundi halvenemine ja looduskatastroofid, selleks et kasutada neid ära seksuaalselt või tööalaselt, sundida kerjama või osalema kuritegevuses.

Kuna inimkaubitsejate tegutsemismeetodid arenevad pidevalt, peab EL käsitlema ka seoseid inimkaubanduse ja muude kuritegude vahel, mis hõlmavad rändajate smugeldamist, terrorismi, korruptsiooni, uimastikaubandust, küberkuritegevust ja seksuaalset ärakasutamist veebis, laste seksuaalse kuritarvitamisega seotud materjali valmistamist, finantskuritegusid, krediitkaardipettusi ja toetustega seotud pettusi.

Nagu on rõhutatud Euroopa rände tegevuskavas, Euroopa julgeoleku tegevuskavas ja muudes ELi poliitikadokumentides, on EL jätkuvalt pühendunud inimkaubanduse tõkestamisele ja sellevastasele võitlusele ning ohvrite õiguste kaitsele, pidades eelkõige silmas inimkaubanduse ohvriks langenud naiste ja laste haavatavust. Lisaks on inimkaubandus organiseeritud ja rasket rahvusvahelist kuritegevust käsitlevas ELi 2018—2021. aasta poliitikatsüklis nimetatud üheks suurimaks kuritegevuse põhjustatud ohuks. Poliitilist pühendumust ELi poolsete inimkaubanduse vastaste meetmete tugevdamiseks nii ELis kui ka kogu maailmas toetavad ka Euroopa Liidu üldine välis- ja julgeolekupoliitika strateegia (EUGS) ning asjaomased ELi strateegiad ja tegevuskavad ning Europarlamendi resolutsioonid. Olemas on ka tugev toetus kodanikuühiskonna poolt.

Viimastel aastatel on Euroopa Liit loonud tervikliku ja sidusa õigusliku ja poliitilise raamistiku inimkaubandusega võitlemiseks. See hõlmab kõiki ELi poliitikavaldkondi inimkaubanduse valdkonnas, kaasa arvatud rahastamine ja uurimistöö. Õigusraamistik on kehtestatud direktiiviga 2011/36/EL, milles käsitletakse inimkaubanduse tõkestamist ja sellevastast võitlust ning inimkaubanduse ohvrite kaitset (edaspidi „direktiiv“). Komisjon jätkab direktiivi rakendamise jälgimist liikmesriikides ja eduaruannete koostamist.

Inimkaubanduse kaotamist käsitlev ELi strateegia (edaspidi „strateegia“) on olnud peamine vahend ELi meetmete koordineerimiseks ja rakendamiseks selles valdkonnas. Meetmed, mis on esitatud strateegias viie peamise prioriteedi all, milleks on ennetamine, süüdistuse esitamine, ohvrite kaitse, partnerlused ning teadmiste parandamine, on ellu viidud.

Maailma sotsiaalpoliitiline kontekst on pärast direktiivi ja strateegia vastuvõtmist märkimisväärselt muutunud. Ülemaailmse finantskriisi, rändekriisi ja organiseeritud kuritegelike rühmituste põhjustatud julgeolekuohtude majanduslik ja sotsiaalne mõju suurendab haavatavust veelgi ja seetõttu on vaja tugevamaid meetmeid nii riiklikul kui ka ELi tasandil. Selliste meetmete abil tuleb jätkata inimõigustel põhineva, soolist võrdõiguslikkust ja laste huvisid arvestava lähenemisviisi edendamist ning nende rakendamist tuleb koordineerida nii ELi sees kui ka väljaspool seda ning erinevate poliitikavaldkondade üleselt.

Käesolevas teatises, mille aluseks on strateegia ja direktiivi täielikuks rakendamiseks tehtavad jõupingutused, esitatakse terve kogum sihtprioriteete, et tõhustada ELi jõupingutusi inimkaubanduse tõkestamisel. Selles keskendutakse inimkaubanduse aluseks oleva ärimudeli lõhkumisele, ohvrite õigustele juurdepääsu parandamisele ning selle tagamisele, et ELi sise- ja välispoliitika meetmed tagaksid kooskõlastatud ja järjepideva reageerimise.

II. Sihtprioriteedid ELi inimkaubandusevastaste jõupingutuste tõhustamisel

Strateegia jätkuva rakendamise käigus, kahe direktiivi artikli 23 alusel tehtud aruande tulemuste alusel ja eri sidusrühmadega tehtud koordineerimistöö ja teabevahetuse põhjal ning ELi meetmete tõhustamiseks on kindlaks määratud kolm sihtprioriteeti:

·Organiseeritud kuritegelike võrgustike vastase võitluse tõhustamine viisil, mis hõlmab ärimudeli lõhkumist ning inimkaubandusahela läbilõikamist;

·Inimkaubanduse ohvritele parema õigustele juurdepääsu ja nende kasutamise tagamine;

·Koordineeritud ja ühtlustatud reageerimise tõhustamine nii ELis kui ka sellest väljaspool.

A. Ärimudeli lõhkumine ja inimkaubandusahela läbilõikamine

Kui toimepanijate ja kasutajate seas valitseb karistamatuse tunne, on kasumid inimkaubanduse ohvrite poolt pakutavate teenuste ja kaupade seaduslikel ja ebaseaduslikel turgudel jätkuvalt suured. Analüüsist komisjoni aruandes „Kasutamist käsitlev aruanne“, milles hinnatakse olemasolevate riiklike õigusaktide mõju, ilmneb, et ELi piires on õiguslik maastik väga mitmekesine. Siseriiklikud seadused ei suuda tõhusalt piirata nõudlust teenuste järele, mille kaudu inimkaubanduse ohvreid ära kasutatakse.

Peamised meetmed