SELETUSKIRI

ELi äärepoolseimate piirkondade suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu sätteid. Käibemaksudirektiivi ja aktsiisidirektiivi reguleerimisalast jäävad Prantsusmaa äärepoolseimad piirkonnad siiski välja.

Vastavalt ELi toimimise lepingule, eelkõige selle artiklile 110, ei ole Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades põhimõtteliselt võimalik erinevalt maksustada kohalikke tooteid ja neid, mis pärinevad Prantsuse emamaalt, teistest liikmesriikidest või kolmandatest riikidest. ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel on siiski võimalik kehtestada kõnealuste piirkondade suhtes erimeetmed tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda. Erimeetmed mõjutavad mitut poliitikavaldkonda, sealhulgas maksupoliitikat.

Dokimaks on kaudne maks, mis kehtib üksnes Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades Martinique’is, Guadeloupe’is, Prantsuse Guajaanas, Réunionis ja Mayotte’is. Seda maksu kohaldatakse kaupade impordi suhtes, olenemata kaupade päritolust, ja tootmistegevusega tegelevate isikute poolt tasu eest tehtavate kaubatarnete suhtes. Põhimõtteliselt kohaldatakse seda ühtemoodi kohapeal valmistatud toodete ja imporditud toodete suhtes.

Nõukogu 17. detsembri 2014. aasta otsusega nr 940/2014/EL lubatakse Prantsusmaal siiski kehtestada kuni 31. detsembrini 2020 teatavate kohapeal toodetud toodete puhul dokimaksuvabastusi või -vähendusi. Kõnealuse otsuse lisas on esitatud toodete loetelu, mille suhtes maksuvabastust või -vähendust saab kohaldada. Olenevalt tootest ei tohi kohalike ja muude toodete maksumäära erinevus olla üle 10, 20 või 30 protsendipunkti. Lisa A-osas on loetletud tooted, mille maksumäära erinevus ei tohi ületada 10 protsendipunkti, lisa B-osas on loetletud tooted, mille maksumäära erinevus ei tohi ületada 20 protsendipunkti ning lisa C-osas on loetletud tooted, mille maksumäära erinevus ei tohi ületada 30 protsendipunkti.

Nõukogu 17. detsembri 2014. aasta otsuses on sätestatud erimeetmete vastuvõtmise põhjused, milleks on kaugus, välissõltuvus toorainest ja elektrist, kohustus omada suuremaid varusid, väike kohalik turg, millele lisandub vähearenenud eksporditegevus jne. Kõik need ebasoodsad tingimused põhjustavad selliste kohalike toodete tootmiskulu ja -hinna suurenemise, ning erimeetmete puudumisel oleksid need tooted vähem konkurentsivõimelised kui väljastpoolt pärinevad tooted, isegi kui võtta arvesse veokulu Prantsusmaa äärepoolseimatesse piirkondadesse. See muudab kohaliku tootmise säilitamise keeruliseks. Nõukogu 17. detsembri 2014. aasta otsuses sätestatud erimeetmete eesmärk on eelkõige tugevdada kohalikku tööstust.

Nõukogu 17. detsembri 2014. aasta otsuse artikliga 3 on ette nähtud, et Prantsusmaa ametiasutused edastavad komisjonile 31. detsembriks 2017 aruande kõnealuses otsuses sätestatud maksustamise korra kohaldamise kohta, et kontrollida võetud meetmete mõju ja panust kohaliku majandustegevuse edendamisse või säilitamisse, võttes arvesse äärepoolseimaid piirkondi mõjutavaid ebasoodsaid tingimusi. Komisjon esitab kõnealuse aruande põhjal nõukogule aruande, mis sisaldab täielikku majanduslikku ja sotsiaalset analüüsi ning vajaduse korral ettepanekut kohandada otsuse nr 940/2014/EÜ sätteid.

12. veebruaril 2018 edastasid Prantsusmaa ametiasutused ettenähtud aruande komisjonile. Erihindamise aruanded Prantsusmaa iga äärepoolseima piirkonna kohta ja taotlused kohandada diferentseeritud maksustamise tingimustele vastavate toodete loetelu esitati 15. märtsil 2018 Prantsuse Guajaana, Martinique’i ja Guadeloupe’i kohta, 4. juunil 2018 Réunioni ning ilma loetelu ajakohastamise palveta Mayotte’i kohta 28. augustil 2018. 26. oktoobril 2018 esitati täiendav taotlus uue toote lisamiseks.

Prantsusmaa ametiasutuste esitatud taotlused loetelusid ajakohastada sisaldavad peamiselt taotlusi lisada loeteludesse uusi tooteid (50), aga ka taotlusi tooteid loetelus ümber liigitada, võimaldades nii suuremat maksude eristamist (28) ja kõnealuste toodete kategooriate laiendamist (7), samuti kuuluvad sinna mõned taotlused koodide ajakohastamiseks (9 toodet Prantsuse Guajaanas). Taotluste eesmärk on taastada ettevõtjate konkurentsivõime, kompenseerides osa tootmise lisakuludest, mida kohalikud tootjad kandma peavad.

Otsuse nr 940/2014/EL artikli 3 kohases komisjoni aruandes esitatakse majanduslik ja sotsiaalne analüüs dokimaksude kohaldamisest alates kõnealuse otsuse jõustumisest ning tehakse ettepanek anda positiivne vastus Prantsuse ametiasutuste taotlusele loetelusid ajakohastada.

Teatavate kohalike toodete puhul on hinnalangus või hindade järsk langus, agressiivne hinnapoliitika, probleemid ehitussektoris, turuosa vähenemine ja/või tootmise lisakulude suurenemine ohuks tegevuse kestlikkusele ja tööhõivele.

Tootmise lisakulud piiravad või isegi ohustavad ka uute toodete arendamist, kuna kahjustavad toodete konkurentsivõimet võrreldes odavtoodetega, mida imporditakse emamaalt Prantsusmaalt või Aasiast.

Nende asjaolude tõttu tuleks kehtestada asjaomaste piirkondade jaoks väga olulistele kohalikele toodetele diferentseeritud maksumäärad või vastavaid maksumääri suurendada.

Kõnealune aruanne esitati täna nõukogule. Selle juurde kuulus ka käesolev nõukogu ettepanek.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on kohandada nende toodete loetelu, mille suhtes võib kohaldada diferentseeritud maksumäära, et võtta arvesse alates otsuse nr 940/2014/EL vastuvõtmisest toimunud majanduslikke muudatusi.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

15. märtsil 2018 palusid Prantsusmaa ametiasutused komisjonil esitada eelnõu nõukogu 17. detsembri 2014. aasta otsuse nr 940/2014/EL tehniliseks kohandamiseks. Taotlusele olid lisatud aruanded, milles põhjendati taotletud kohandusi. Nende aruannete põhjal esitas komisjon täna nõukogule aruande, mis sisaldab dokimaksude kohaldamise majanduslikku ja sotsiaalset analüüsi ning milles põhjendatakse otsuse nr 940/2014/EL kohandamise vajadust.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega