[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 7.2.2007

SEK(2007) 141 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2009

(esitanud komisjon)

SELETUSKIRI

Üldine taust

Stabiilsuse ja kasvu pakt, mis jõustus 1. juulil 1998, põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Poola esitas esimese lähenemisprogrammi 2004. aasta mais. Määruse kohaselt esitas nõukogu 5. juulil 2004. aastal komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.

Ajakohastatud programmi hindamise taust

Komisjon on kontrollinud Poola 30. novembril 2006 esitatud viimast ajakohastatud lähenemisprogrammi ning vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt allpool peamised hinnangus käsitletud põhipunktid).

Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud lähenemisprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. viimase kümne aasta majandus- ja eelarvenäitajad;

2. Poola seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivate sätete alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus);

3. kõige värskem hinnang Poola seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning

4. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajad

Poola on kiire majanduskasvuga riik, kus elatustase on jõudmas järele EL 25 keskmisele. Vaatamata mõnes sektoris valitsevale tööjõupuudusele on tööpuudus suur, ELi standardite kohane tööjõus osalemise määr aga madal, eriti naiste puhul. Ekspordi kiire kasv tuleneb välismaistest otseinvesteeringutest, mida siiani soodustavad peamiselt suhteliselt madalad tööjõukulud, kuigi tõusnud on ka tehnoloogiline tase. Poola eelarvepuudujääk on tavapäraselt olnud oluliselt üle 3% SKTst. Muret valmistab valitsemissektori kulude struktuur, sest suured sotsiaalkulutused võivad valede stiimulite kaudu pärssida tööturu toimimist. Pikaajalise jätkusuutlikkuse poolest võib Poolat nimetada madala riskiga riigiks. Et see aga nii jääks, on vaja püsida pensionireformi põhimõtete juures, nagu näiteks ühetaolised eeskirjad kõigi sotsiaalsete rühmade jaoks.

Poola ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus

Nõukogu võttis 5. juulil 2004. aastal EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu otsuse, et Poolal on ülemäärane eelarvepuudujääk. Samal ajal võttis nõukogu EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt vastu soovituse korrigeerida kõnealune eelarvepuudujääk 2007. aastaks, määratledes ühtlasi järgnevateks aastateks järgmised valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärgid: 2004. aastal 5,7% SKTst, 2005. aastal 4,2% SKTst, 2006. aastal 3,3% ja 2007. aastal 1,5% SKTst. Need eesmärgid ei sisalda 1999. aasta pensionireformi eelarvekulusid, mida sel ajal hinnati iga aasta kohta 1,5%le SKTst. Eelkõige on Poola kasutanud (ja kasutab jätkuvalt) 2007. aasta kevadel lõppevat üleminekuperioodi Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsuse rakendamiseks, mis käsitleb kogumispensionisüsteemide liigitamist sektorite lõikes.[2]

Nõukogu võttis 28. novembril 2006 EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 8 kohaselt vastu otsuse selle kohta, et „Poola võetud meetmed vastuseks asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohasele nõukogu 5. juuli 2004. aasta soovitusele on osutunud ebapiisavaks, et korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk soovituses kindlaks määratud tähtajaks“. Otsuse aluseks oli samuti komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoos, mille kohaselt peaks Poola eelarvepuudujääk, k.a pensionireformi korrigeeritud kulud (aastas ligikaudu 2% SKTst), kasvama 2007. aastal 4%ni SKTst.

Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaselt on ühisraha veel mitte kasutavate liikmesriikide nagu Poola jaoks järgmine samm EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohane nõukogu uus soovitus. Komisjon on vastu võtmas soovitust selleks nõukogu soovituseks, kus võetakse arvesse ka Poola viimast ajakohastatud lähenemisprogrammi, ning käesolevale dokumendile lisatud nõukogu arvamuse soovitust kõnealuse uue programmi kohta.

Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang

Nõukogu võttis 14. märtsil 2006 vastu arvamuse Poola lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2008. Nõukogu märkis selles, et „lähenemisprogrammis nähakse ette teatavaid edusamme, kuid mitte nõukogu 5. juuli 2004. aasta soovituste kohast ülemäärase puudujäägi tõhusat korrigeerimist 2007. aastal ning et komisjon kavatseb esitada soovituse võtta uusi meetmeid vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktis ette nähtud ülemäärase puudujäägi menetlusele“. Nõukogu kutsus Poolat üles „i) tugevdama 2006. aastal kohandamist, eelkõige eraldades puudujäägi vähendamiseks kõik eelarves kavandatud tulusid ületavad tulud ja kavandatuga võrreldes väiksemad kulutused; ii) kindlustama pensionireformi tulemused; iii) parandama riigi rahanduse institutsioonilist raamistikku, täiendades nominaalse puudujäägi piirmäära teiste meetmetega, näiteks keskmise pikkusega ajavahemikul kulutuste tegemise eeskirjaga“.

Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale

Poola riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 31. oktoobril 2006. Poola riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised ülesanded/prioriteedid: riigi rahanduse konsolideerimine ja selle juhtimise parandamine, ettevõtluse ja innovatsiooni arendamine, infrastruktuuri arendamine, konkurentsivõimelise keskkonna tagamine kommunikatsioonivõrkude sektorites, töökohtade loomine ja säilitamine, tööpuuduse vähendamine ning tööliste ja ettevõtjate kohanemisvõime parandamine inimkapitali investeerimise teel.

Komisjoni hinnang sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande[3] osana) näitas, et Poola edu riikliku reformikava rakendamisel on olnud piiratud. On märke selle kohta, et Poola hakkab mikromajanduse vallas jõudsalt edasi liikuma, isegi kui paljude meetmete rakendamine on alles algusjärgus. Makromajanduslikke ja tööhõivereforme on seni rakendatud ebapiisavalt.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[4] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule 7. juunil 2005. aastal saadetud edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; tegevusjuhendi täitmist,[5] mis näeb stabiilsus- ja lähenemisprogrammide jaoks muu hulgas ette ühtse struktuuri ning ühtsed andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 (lähenemisprogramm) Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2009

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[6] eriti selle artikli 9 lõiget 3 (lähenemisprogramm),

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

5. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks 2006–2009.

6. Programmi aluseks olevas makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et SKT 5,4% suurune reaalkasv 2006. aastal ülejäänud programmiperioodil üldiselt stabiliseerub (keskmiselt ligikaudu 5,25% juures). Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et see stsenaarium põhineb majanduskasvu puhul eeldustel, mis on 2007. aastal usutavad ning hiljem soodsad, kuna eelkõige ei pruugi Poola tööturu seisund paraneda nii kiiresti, kui programmis ette nähtud. Programmis esitatud inflatsiooniprognoosid näivad realistlikud ja programmiperioodi lõpu suunas langevad, mis tuleneb seoses tööturu seisundi pingestumisega kasvavast palgasurvest.

7. 2006. aasta jaanuari lähenemisprogrammis oli Poola valitsemissektori eelarve eesmärgiks 2006. aastal seatud −2,6% SKTst, samas kui komisjoni talituste sügisprognoosis on selleks hinnatud −2,2% SKTst, 2006. aasta novembris ajakohastatud lähenemisprogrammis aga −1,9% SKTst. See oodatust parem tulemus on tingitud põhiliselt kuluplaanide (eelkõige sotsiaaltoetused ja riiklikud investeeringud) mittetäielikust täitmisest, samas kui tulud kasvasid peamiselt oodatust kiirema majanduskasvu tõttu. Eespool nimetatud eelarvepuudujääk ei sisalda pensionireformi kulusid, mis 2006. aastal moodustasid hinnanguliselt 2% SKTst, mis on kooskõlas kogumispensionisüsteemide liigitamist käsitleva Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsuse[7] rakendamiseks ette nähtud üleminekuperioodiga, mis lõpeb 2007. aasta kevadel. Poola 2006. aasta novembris ajakohastatud lähenemisprogrammis määratletud eelarvestrateegia peamine eesmärk on korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2007. aastaks, täites tingimused reformitud pakti selle sätte kohaldamiseks, mis lubab maha arvata ühe osa pensionireformi kuludest. Järgmisteks aastateks on programmis ette nähtud vähendada eelarvepuudujääki järk-järgult nii, et 2009. aastal jõuab see 3%ni SKTst, mis on ülemäärase eelarvepuudujäägi kontrollväärtus.

8. Kava kohaselt peaks eelarvepuudujääk vähenema 0,4 protsendipunkti (pensionireformi kulude arvessevõtmise korral 0,3 protsendipunkti) võrra SKTst aastas 1,9%lt SKTst 2006. aastal 0,6%ni SKTst 2009. aastal. Esmane eelarveülejääk peaks kava kohaselt kasvama 0,5%lt SKTst 2006. aastal 1,7%ni SKTst 2009. aastal. Kui võtta arvesse ka eespool nimetatud Eurostati otsuse mõju, peaks ajakohastatud programmi kohaselt Poola eelarvepuudujääk vähenema 3,9%lt SKTst 2006. aastal 2,9%ni 2009. aastal. Programmi kohaselt kohandatakse eelarvet 2007. aastal tulude baasil (tulude ja SKT suhte kasv 0,6 protsendipunkti võrra, samas kui kulude suhtarv püsib peaaegu konstantsena) ning aastatel 2008–2009 tugevalt kulude baasil, et tasakaalustada tulude suhtarvu suurt vähenemist (kulude, eriti tarbimise ja sotsiaaltoetuste suhtarvu vähenemine aastas keskmiselt 1,6 protsendipunkti, samas kui tulude suhtarv väheneb aastas keskmiselt 1,2 protsendipunkti, kajastades peamiselt sotsiaalmaksude vähenemist ning mitmesuguseid maksusüsteemi muudatusi, mida ei ole programmis alati täielikult täpsustatud). Eelmise programmiga võrreldes on eelarvepuudujäägi eesmärke palju kiiremat majanduskasvu ning 2006. aasta oodatust paremat tulemust silmas pidades korrigeeritud allapoole.

9. Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatav struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks kava kohaselt paranema ligikaudu −2%lt SKTst 2006. aastal −0,75%ni SKTst programmiperioodi lõpus 2009. aastal (ilma pensionireformi kuludeta). Nagu ka lähenemisprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk struktuurne puudujääk 1% SKTst, mille saavutamist programmiperioodi jooksul ette nähtud ei ole. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Programmis seatud keskpika perioodi eesmärk kajastab võla suhet ja keskmise potentsiaalse SKT kasvu pika aja jooksul.

10. Eelarve täitmine võib olla programmis ettenähtust halvem. Riskid tulenevad peamiselt soodsast makromajanduslikust stsenaariumist aastateks 2008–2009, suurest ebakindlusest kavandatud reformide tõhusa läbiviimise suhtes ning sellest, et puudub teave meetmete kohta, mis toetavad kulude kavandatud piiramist ja mis näivad olevat alles ideejärgus. Seega tundub, et seni võetud meetmed ei ole piisavad ning tulemuse saavutamiseks tuleb kavandatud meetmeid tõhustada.

11. Arvestades seda riskihinnangut, ei ole lähenemisprogrammi eelarvepoliitiline hoiak kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega aastaks 2007, nagu on soovitanud nõukogu. Lisaks ei taga eelarve-eesmärgid piisavat kindlusvaru, et ei ületataks 3% puudujäägiläve tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral kogu programmiperioodil. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele järgnevatel aastatel tuleks programmis ettenähtud struktuurset kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas kiirendada, kasutades ära majanduse tõusuaegu ning võttes meetmeid olukorra püsimajäämise tagamiseks.

12. Valitsemissektori koguvõlg peaks hinnangute kohaselt 2006. aastal olema jõudnud 42,0%ni SKTst, mis jääb asutamislepingus sätestatud 60%lisest kontrollväärtusest oluliselt allapoole. Programmis on ette nähtud, et see suhtarv peaks programmiperioodil vähenema 1,4 protsendipunkti võrra. Koos eespool osutatud Eurostati otsuse mõjuga peaks valitsemissektori koguvõlg aastatel 2006–2009 kasvama 48,9%lt 50,2%le.

13. Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Poolas ELi väikseim; sellega seotud kulud peaksid eeldatavalt vähenema, mis on osaliselt tingitud pensionisüsteemi reformimise suurest kulusid vähendavast mõjust – eeldusel, et Poola viib oma pensionireformid täielikult ellu. Esmane eelarveseisund, mis on võrreldes 2005. aastaga küll pisut paranenud, kujutab endast endiselt ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, ilma elanikkonna vananemise pikaajalist eelarvemõju arvesse võtmata, ning selle ohjeldamiseks oleks kasulik jätkata eelarve konsolideerimisega. Kokkuvõttes näib, et oht Poola rahanduse jätkusuutlikkusele on väike.

14. Lähenemisprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruandes loetletud reformide üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks on selles esitatud mõningast teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ning tundub, et selle eelarveprognoosides on võetud arvesse riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas ettenähtud meetmetega. Eelkõige on nii lähenemisprogrammis kui ka riiklikus reformikavas ette nähtud teataval määral ühtlustada talunike sotsiaalkindlustussüsteem riikliku süsteemiga, järk-järgult ühtlustada töövõimetushüvitiste süsteem reformitud pensionisüsteemiga ning rakendada kindlustusega kaetud raviteenuste süsteemi.

15. Programmi eelarvestrateegia on osaliselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitiliste üldsuunistega. Eelkõige näib, et ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks võetud meetmed ei ole piisavad.

16. Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest.[8]

Üldiselt võib teha järelduse, et programmiga on ette nähtud korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2007. aastaks, kuid seni selleks võetud ja ka kavandatud meetmed ei ole tulemuse saavutamiseks piisavad. Kuigi programmis on järgmisteks aastateks ette nähtud keskpika perioodi eesmärgi suunas liikumine seoses kiire majanduskasvu väljavaadetega, on eelarve eesmärkide ja püsiva kohandamise saavutamisega seotud olulised riskid.

Arvestades eespool esitatud hinnangut ning Poolale ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks adresseeritud uut soovitust, mille nõukogu võtab EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel vastu [27. veebruaril 2007], kutsutakse Poolat üles:

- i) tõhustama oma eelarve kohandamist, et tagada eelarvepuudujäägi korrigeerimine 2007. aastaks kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohase uue soovitusega;

- ii) pärast eelarvepuudujäägi kavandatud korrigeerimist majanduse tõusuajal kiirendama oma eelarve kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas, määratledes ja rakendades eelkõige kulude poolel selle jaoks vajalikud täiendavad meetmed.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus 1

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

SKT reaalkasv (muutus, %) | LP nov 2006 | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |

KOM nov 2006 | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | puudub |

LP jaan 2006 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | puudub |

THHI inflatsioon (%) | LP nov 2006 | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |

KOM nov 2006 | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | puudub |

LP jaan 2006 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | puudub |

SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP nov 20062 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |

KOM nov 20066 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | puudub |

LP jaan 20062 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | puudub |

Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP nov 2006 | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |

KOM nov 2006 | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | puudub |

LP jaan 2006 | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | puudub |

Esmane tasakaal (% SKTst) | LP nov 2006 | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |

KOM nov 2006 | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | puudub |

LP jaan 2006 | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | puudub |

Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (% SKTst) | LP nov 20062 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

KOM nov 2006 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | puudub |

LP jaan 20062 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | puudub |

Struktuurne tasakaal3 (% SKTst) | LP nov 20064 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

KOM nov 20065 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | puudub |

LP jaan 2006 | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | puudub |

Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP nov 2006 | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |

KOM nov 2006 | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | puudub |

LP jaan 2006 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | puudub |

Märkused: 1 Eelarveprognoosides ei ole arvesse võetud Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsust pensioni kogumisskeemide liigitamise kohta, mis peab olema rakendatud 2007. aasta kevade teatise koostamise ajaks. Koos kõnealuse mõjuga on valitsemissektori eelarve tasakaal ajakohastatud programmi kohaselt -4,3% SKTst 2005. aastal, -3,9% 2006. aastal, -3,4% 2007. aastal, -3,1% 2008. aastal ja -2,9% 2009. aastal, kusjuures valitsemissektori koguvõlg oleks 47,3% SKTst 2005. aastal, 48,9% 2006. aastal, 50,0% 2007. aastal, 50,3% 2008. aastal ja 50,2% 2009. aastal. 2 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 3 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 4 Programmis ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. 5 Komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoosis ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. 6 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 4,1%, 4,4%, 4,8% ja 5,0% vastavalt aastatel 2005–2008. Allikas: Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2006. aasta majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Vt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta uudised nr 30/2004 ja 23[3] !"*GHˆ‰4Ö ýþ]^×Ø´µ¶ ©ªd#e#z%}%¬%®%°%±%Ñ%Ò%ë, .80. septembri 2004. aasta uudised nr 117/2004.

[4] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule – Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta, 12.12.2006, KOM(2006)816.

[5] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, 12.10.2006, KOM(2006)574 (lõplik), ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European Economy nr 4/2006.

[6] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.

[7] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[8] Vt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta uudised nr 30/2004 ja 23. septembri 2004. aasta uudised nr 117/2004.

[9] Eelkõige on esitamata jäänud andmed tehtud töötundide ja tööviljakuse (SKT suhe tehtud töötundidesse) kohta. Samuti puuduvad andmed potentsiaalse majanduskasvu koostisosade kohta.