Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Kuidas tagada noortele inimväärne töö ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte kaasamine riiklike taastekavade nõuetekohase väljatöötamise kaudu“

(omaalgatuslik arvamus)

(2022/C 152/05)

Raportöör: Nicoletta MERLO

Täiskogu otsus 25.3.2021 Õiguslik alus kodukorra artikli 32 lõige 2 omaalgatuslik arvamus Vastutav sektsioon tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon Vastuvõtmine sektsioonis 24.11.2021 Vastuvõtmine täiskogus 8.12.2021 Täiskogu istungjärk nr 565 Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) 152/13/48

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tunnustab riiklikke taaste- ja vastupidavuskavasid kui enneolematut võimalust edendada muutusi ning hoogustada investeeringuid kestlikku majanduskasvu ja kvaliteetsete töökohtade loomisse. Seda võimalust tuleb kasutada kaasava valitsemise abil, mis nõuab dialoogi, avatust ja läbipaistvust.

1.2. Komitee märgib kahetsusega, et mõne liikmesriigi sotsiaalpartnerite ja sidusrühmadega ei konsulteeritud riiklike taaste- ja vastupidavuskavade koostamise ajal sisuliselt ja sihipäraselt. Komitee nõuab tungivalt, et komisjon kehtestaks meetmed, millega tagatakse sotsiaalpartnerite, organiseeritud kodanikuühiskonna ja noorteorganisatsioonide struktureeritud ja sisukas kaasamine riiklike taaste- ja vastupidavuskavade rakendamisse ja järelevalvesse. Sotsiaaldialoogi kaitsmine ja tugevdamine liikmesriikide tasandil on ülioluline, tagamaks, et avaliku sektori vahendeid kulutatakse tõhusalt kaasava taastumise heaks.

1.3. Komitee soovitab hinnata ja süstematiseerida parimate tavade kogumist riikide tasandil, kus konsulteerimine sotsiaalpartnerite ja noorteorganisatsioonidega spetsiaalsete komiteede ja sotsiaaldialoogi kaudu andis noortepõhise poliitika ning noortele kvaliteetsete töökohtade ja karjääriväljavaadete loomise meetmete osas suurepäraseid tulemusi.

1.4. Komitee kutsub liikmesriike üles tagama kõrgetasemelise ja kaasava juhendamise ja nõustamise kõigile noortele, eelkõige puuetega noortele, alates algkooliharidusest, et anda neile rohkem teavet edasiste haridus- ja seejärel töövõimaluste kohta tööturu rohe- ja digipöörde tingimustes.

1.5. Komitee peab kiiduväärseks meetmeid kutsehariduse ja -õppe kui innovatsiooni mootori rolli ja profiili, STEM-oskuste, elukestva õppe ja tõhusa töövahenduse edendamiseks ja populariseerimiseks, kuna need on peamine viis kaotada praegune oskuste nappus. Samuti on oluline parandada oskuste hindamist, et aidata teha proaktiivselt kindlaks oskused, mida tulevastel tööturgudel vaja läheb. Tuleks kehtestada asjakohased reeglid, millega tagatakse, et kutseharidus ja -õpe oleks kättesaadav ka puuetega inimestele, tuginedes individuaalsete võimete tunnustamisele ja võimaldades kõigil kodanikel omandada kutseoskusi, mis on kasulikud nende isiklikuks arenguks, vastates samal ajal ettevõtete konkreetsetele vajadustele seoses kvalifikatsiooni nõudvate täitmata töökohtadega.

1.6. Komitee soovitab pakkuda sihtrühmadele, eelkõige mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele, individuaalset tuge. See toetus peaks võimaldama käsitleda terviklikult kõiki küsimusi, mis on tööturule integreerimisega seotud, nagu eluase, majutus, transport ja tervishoid.

1.7. Komitee arvates on esmatähtis tagada sihtotstarbeliste investeeringute ja vajaduse korral reformide abil avalike tööturuasutuste – mis on aktiivse tööturupoliitika peamised tegurid – tõhusus ja piisavus, et nad suudaksid toetada tööotsingutel või ümberorienteerumisel kõiki inimesi, eriti kõige haavatavamaid ja neid, kes on tööturust kõige kaugemal.

1.8. Komitee avaldab kahetsust, et noortegarantii kui noorte kasvava tööpuuduse vastu võitlemise peamise poliitilise vahendi potentsiaali ei ole täielikult ära kasutatud. Komitee palub liikmesriikidel tungivalt teha tugevdatud noortegarantii rakendamiseks suuremaid jõupingutusi, pakkudes muu hulgas kõrgetasemelist koolitust, mis edendaks integreerumist tööturule, ning Euroopa Komisjonil anda ülevaade sammudest, mis on tehtud, et rakendada riikide tasandil nõukogu soovitusi tugevdatud noortegarantii kohta ja tagada tõhus sünergia riiklike taaste- ja vastupidavuskavadega.

1.9. Komitee peab kiiduväärseks riiklike taaste- ja vastupidavuskavade sätteid, millega toetatakse kvaliteetset koolitust, sealhulgas õpipoisiõpet ja praktikat, kuna need on tõhus vahend koolist väljalangemise vähendamiseks ning võivad tagada noorte (ja muude inimeste) parema lõimumise tööturule, ning kutsub liikmesriike üles rakendama nõukogu soovitust kvaliteetse ja tõhusa õpipoisiõppe Euroopa raamistiku kohta ( 1 ) . Komitee nõuab siiski, et tagataks tasustamata praktika keelustamine. Peagi tuleb läbivaatamisele nõukogu soovitus praktika kvaliteediraamistiku kohta ning selles tuleb tagada kõigi praktikantide korralik tasustamine. Komitee teeb ka ettepaneku töötada välja Euroopa kvaliteetsete praktikakohtade raamistik, et tagada sellise õppekogemuse hariduslik väärtus.

1.10. Komitee kutsub liikmesriike tungivalt üles investeerima taastefondide vahendeid kvaliteetsete töökohtade loomisse ja noorte oskuste parandamisse seal, kus seda on vaja, pöörates erilist tähelepanu tähtajatutele lepingutele ja korralikele töötingimustele, mis vähendavad ebakindluse ohtu. Lisaks rõhutab komitee vajadust kaotada lõhe sotsiaalkindlustuses ning julgustab liikmesriike nõuetekohaselt rakendama nõukogu soovitust juurdepääsu kohta sotsiaalkaitsele ( 2 ) ja võtma kõikide töövormide jaoks kasutusele nüüdisaegse süsteemi, mis on suuteline tagama tulevaste pensionäride sissetuleku, eriti inimeste puhul, kelle karjääris esineb praegu või tulevikus katkestusi.

1.11. Komitee peab hädavajalikuks tagada, et värbamistoetused sõltuksid tähtajatutest lepingutest või stabiliseerimisprogrammidest, et mitte subsideerida tööalast ebakindlust. Lisaks võivad värbamisstiimulid olla tõhusad töövõimaluste loomisel ebasoodsas olukorras olevatele tööotsijatele ning koondatud töötajate ümberpaigutamisel, soodustades nende üleminekut uutesse sektoritesse ja kutsealadele.

1.12. Komitee leiab, et vaimse tervise probleemidele ja psühhosotsiaalsetele häiretele, eriti noorte seas, tuleks pöörata põhjalikku tähelepanu, vähendades vaimse tervise probleemide häbimärgistamist ennetamise ja teadlikkuse suurendamise tööga, mis peab algama koolides ja mida tuleb laiendada ettevõtetesse, ning pakkudes asjaomaste teenuste ja toe osutajatele piisavat rahastust.

1.13. Komitee märgib, et püsiv sooline ebavõrdsus töömaailmas suurendab noorte naiste haavatavust COVID-19 kriisi majanduslike tagajärgede ees. Komitee peab kiiduväärseks mõnedes liikmesriikides võetud meetmeid, millega edendatakse naiste tööhõivet ja naiste ettevõtlust, investeeritakse piisavasse sotsiaalsesse taristusse ja reformitakse lapsehoiusüsteeme, eriti alusharidust, ning kutsub üles võtma neid häid tavasid ELi tasandil laiemalt kasutusele, et toetada naiste täielikku tööhõivet, eriti noorte emade puhul.

2. Taustteave

2.1. COVID-19 pandeemia on avaldanud meie ühiskonnale ja majandusele väga suurt mõju ja mõjutab seda jätkuvalt. Euroopa Liit on astunud märkimisväärseid samme majanduse taastamiseks. Esimest korda on liikmesriigid valinud kriisiga võitlemiseks kokkuhoiumeetmete asemel Euroopa solidaarsuse ja lähenemise.

2.2. Taaste- ja vastupidavusrahastust (edaspidi „rahastu“), mis on taasterahastu „Next Generation EU“ suurim osa, tehakse kättesaadavaks 672,5 miljardi euro ulatuses laene ja toetusi liikmesriikide reformide ja investeeringute toetamiseks. Selle enneolematu summa eesmärk on leevendada COVID-19 pandeemia majanduslikku ja sotsiaalset mõju ning muuta Euroopa majandus ja ühiskond kestlikumaks, vastupanuvõimelisemaks ning valmistada neid paremini ette rohe- ja digipöörde probleemideks ja võimalusteks.

2.3. Lepingu kohaselt tuleks riiklikes taaste- ja vastupidavuskavades suunata vähemalt 37 % kuludest kliimaeesmärkide toetamiseks ja 20 % digipöörde toetamiseks. Lisaks tuleb kõikide investeeringute ja reformide juures järgida olulise kahju ärahoidmise põhimõtet, tagades, et need ei kahjusta oluliselt keskkonda. Lisaks eeldatakse, et riiklikud taaste- ja vastupidavuskavad aitavad tulla tõhusalt toime Euroopa poolaasta raames esitatud riigipõhistes soovitustes kindlaks määratud asjakohaste probleemidega; siinkohal ei ole aga kehtestatud miinimummäära ega menetlust, kuidas jälgida eri prioriteetidele, nagu noored, tehtavaid kulutusi.

2.4. Sotsiaalpartnerite õigeaegne ja sisukas kaasamine kogu Euroopa poolaasta vältel eri tasanditel ja kõikides poliitikavaldkondades, mis mõjutavad otseselt või kaudselt tööhõivet ja tööturge, on ülioluline, et parandada osalemist poliitika, sealhulgas riiklike taaste- ja vastupidavuskavade meetmete kavandamises. Sotsiaaldialoog on eduka ja õiglase poliitikakujundamise liikumapanev jõud, juhul kui see suudab pakkuda tõhusaid lahendusi ja peegeldada käimasolevaid poliitilisi muudatusi ja kollektiivläbirääkimiste reforme, kui see on asjakohane.

2.5. Aim, Learn, Master, Achieve – eesmärk, õpingud, oskused, edu), uus Erasmuse tüüpi praktikaprogramm, mis on mõeldud mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele ja mis pakub lühiajalist töökogemust teistes liikmesriikides elavatele noortele eurooplastele, võib anda positiivseid tulemusi, kui selles programmis osalejatele on tagatud kvaliteedistandardid, sealhulgas sotsiaalkaitse, juhendamine ja järelevalve ning inimväärne palk. Rahastu täiendab muid noortele suunatud tegevusi ( 3 ) ja on tihedalt kooskõlas komisjoni prioriteetidega aastateks 2019–2024, milles väljendatakse sõnaselgelt, et EL peab looma atraktiivsema investeerimiskeskkonna ja majanduskasvu, mis loob kvaliteetseid töökohti, eriti noorte ja väikeettevõtete jaoks ( 4 ) . Euroopa Komisjoni uus programm ALMA ( 5 ) (ingl k– eesmärk, õpingud, oskused, edu), uus Erasmuse tüüpi praktikaprogramm, mis on mõeldud mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele ja mis pakub lühiajalist töökogemust teistes liikmesriikides elavatele noortele eurooplastele, võib anda positiivseid tulemusi, kui selles programmis osalejatele on tagatud kvaliteedistandardid, sealhulgas sotsiaalkaitse, juhendamine ja järelevalve ning inimväärne palk.

2.6. Euroopa Komisjon avaldas 22. jaanuaril uued suunised, mida ELi liikmesriigid peavad järgima oma riiklike taaste- ja vastupidavuskavade koostamisel, et saada juurdepääs nn taastefondile, ning millest ilmneb, et noori toetav avalik poliitika ei ole enam ainult kavade „horisontaalne“ eesmärk, st aspekt, mida tuleb võtta arvesse muude põhieesmärkide saavutamisel, vaid sellest on saanud taasterahastu „Next Generation EU“ eeldus ja absoluutne prioriteet ning see tuleb lisada tervikliku sambana, mitte lihtsalt valdkondadevahelise prioriteedina.

2.7. ELi liikmesriigid oleksid pidanud esitama oma riiklikud taaste- ja vastupidavuskavad ametlikult 30. aprilliks 2021. Komisjon on aga seda tähtaega pikendanud ja leppinud kokku, et riigid saavad esitada oma kavad kuni 2022. aasta keskpaigani. 15. oktoobri 2021. aasta seisuga on esitatud 26 kava.

2.8. Rahastu on liikmesriikide jaoks vaid kord põlvkonna jooksul avanev ainukordne võimalus nii rahvatervise kriisi lahendamiseks kui ka kaksikülemineku, st digi- ja rohepöörde taotlemiseks, tugeva sotsiaalse heaolu loomiseks ja ühtekuuluvuse edendamiseks. Sellel on tõeline potentsiaal tuua noorte töötajate jaoks kaasa reaalseid muutusi ja hoida ära nende kujunemine nn kadunud sugupõlveks, kellel ei ole tuleviku Euroopas õiglasi võimalusi. Siiski on liikmesriikide ja Euroopa tasandil väga vaja kaasavat valitsemist, kus sotsiaaldialoogil ja kodanikuühiskonnaga suhtlemisel on tugev ja sisukas mõju.

2.9. COVID-19 kriis on ebavõrdsust veelgi suurendanud, seades töötajad, eriti noored töötajad, veelgi ebasoodsamasse olukorda. Käesoleva omaalgatusliku arvamusega kavatseb komitee mõnede liikmesriikide esitatud riiklikes taaste- ja vastupidavuskavades sisalduvate generatsioonipõhiste meetmete analüüsi kaudu, tuvastades seeläbi kõik head tavad ja puudused, koostada soovitused, kuidas kindlustada noortele inimväärne töö ja tagada projektide elluviimise kaudu mittetöötavate ja mitteõppivate noorte kaasamine.

3. Üldised märkused

3.1. Euroopa noored kuuluvad nende hulka, keda pandeemia kõige rängemalt mõjutab: koolid, ülikoolid ja suhtlemiskohad olid kinni, jättes noored ilma haridusest, kultuurist ja suhtlemisest; igast kuuest noorest üks kaotas COVID-19 kriisi majanduslike tagajärgede tõttu töö; ( 6 ) 2021. aasta augustis oli noorte töötuse määr ELis 16,5 %; ( 7 ) mitmes riigis on noored eriti rängalt kannatada saanud, mistõttu on töötuse määr tublisti tõusnud – näiteks Hispaanias (40,5 %), Itaalias (29,7 %), Bulgaarias (18,3 %) ja Prantsusmaal (19,6 %). Lisaks kipub osa töötutest noortest jääma ametlikes andmetes tähelepanuta, sest nad kas ei taotle töötushüvitist või ei registreeri end tööhõiveametites ning teenivad elatist hoopis fiktiivsete füüsilisest isikust ettevõtjatena, tehes platvormitööd või töötades varimajanduses. Seepärast võib eeldada, et tegelikud näitajad võivad olla Eurostati teatatud andmetest veelgi halvemad.

3.2. Lisaks on COVID-19 kriis süvendanud veelgi mittetöötavate ja mitteõppivate noorte olukorda. Mittetöötavate ja mitteõppivate noorte arv Euroopas, eriti sellistes riikides nagu Itaalia, Kreeka, Bulgaaria ja Rumeenia, on kriitiline ja koolist väljalangemise, asjakohase nõustamise puudumise, töökohtade kadumise ja töövõimaluste puudumise tõttu taas tõusuteel. Seda haavatavate noorte inimeste kategooriat ähvardab tõsine tõrjutuse, vaesuse ja püsiva tööturult kõrvalejäämise oht.

3.3. Mittetöötavad ja mitteõppivad noored on lai kategooria, mis hõlmab heterogeenset elanikkonda, sealhulgas töötuid, koolist väljalangenuid ja kõiki neid heitunud kõrgkoolilõpetajad, kes ei ole ikka veel tööd leidnud, ning teisi noori, kes on eri põhjustel tööturult kõrvale jäänud. Töötud on vaid laiema mittetöötavate ja mitteõppivate noorte kategooria alarühm ning töötute ja mittetöötavate ja mitteõppivate noorte rühmade kattumine muutub aja jooksul ja on riigiti erinev ( 8 )

3.4. Mittetöötavate ja mitteõppivate noorte suur arv kujutab endast suurt kahju meie majandusele ja ühiskonnale. Asjaomaste isikute pettumuse või tõrjutuse tundega kaasneb ka suur poliitiline oht meie demokraatlike ühiskondade stabiilsusele. Haridus- ja sotsiaalsüsteemide suutmatus seda nähtust ära hoida või mittetöötavate ja mitteõppivate noorte arvu vähendada osutab sellele, et puudub laialdaselt toetatud tõhus poliitika võrdsete võimaluste edendamiseks kogu Euroopas.

3.5. Käesolev kriis puudutab eriti ebatüüpilistes ja mitmekesistes töösuhetes töötajaid ( 9 ) (juhutöö, vautšeripõhine töö, platvormitöö, juhutöö ja koostööpõhine töötamine jne) ( 10 ) ning kahjuks on nende töövormide puhul ülekaalus noored. Sellistel töökohtadel võib sageli olla madal palk, ebaregulaarne tööaeg, vähene töökohakindlus ja vähene või puuduv sotsiaalkaitse (tasustatud puhkus, pension, haiguspuhkus jne). Sageli ei vasta selline töö töötushüvitise saamise ega valitsuste rakendatud lühendatud tööaja kavade nõuetele ( 11 ) . Seda tüüpi tööd tehakse peamiselt sektorites ja tööstusharudes, mida COVID-19 pandeemia eriti mõjutab, näiteks turismi-, hulgi- ja jaemüügi, majutus- ja toitlustussektoris ( 12 ) . Teisest küljest võivad uued töövormid olla võimalus noortele, kes elavad maa- või äärepoolsetes piirkondades, või puuetega noortele, üliõpilastele ja noortele vanematele, ning seetõttu on inimväärsed palgad ja sotsiaalkindlustus asendamatud.

3.6. Tööhõive ees seisvad takistused, nagu liikuvus, digikirjaoskus, tervis ja ebakindlad elamistingimused, sealhulgas eluaseme või sotsiaalkindlustuskaitse puudumine, tuleks kindlaks teha ja neid tuleks riiklikes taaste- ja vastupidavuskavades arvesse võtta. Komitee leiab, et liikmesriigid võiksid jälgida neid takistusi noorte integreerimisel tööturule kvalitatiivselt ja kvantitatiivselt ning teha konkreetseid ettepanekuid nende kõrvaldamiseks oma vastavate riiklike taaste- ja vastupidavuskavade raames.

4. Konkreetsed märkused

4.1. COVID-19 järgset taastumist tuleks näha võimalusena. Majandus ja ka tööturg on üle elanud šoki.

4.2. Riiklikud taaste- ja vastupidavuskavad kujutavad endast enneolematut muutuste edendamise ja toetamise võimalust, mida tuleb kasutada dialoogi, avatust ja läbipaistvust nõudva kaasava valitsemisega. Riiklike taaste- ja vastupidavuskavade raames rahastatavatesse meetmetesse peaksid olema kaasatud kohalikud omavalitsused, sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskond, sealhulgas noorteorganisatsioonid, et luua osalusel põhinev valitsemine, mis suudab tuua kaasa üksmeele, usalduse ja õiglustunde riiklike taaste- ja vastupidavuskavade suhtes.

4.3. Komitee on veendunud, et noortele töötajatele ja mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele kohandatud meetmete kavandamisel, rakendamisel ja järelevalves peaksid liikmesriigid tagama pideva konsulteerimise sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna ja eelkõige noorteorganisatsioonidega, et hinnata noorema põlvkonna seisukohast, kas ja kuivõrd edendavad poliitikameetmed nende hariduse ja karjääri väljavaateid ja võimaldavad sujuvat siirdumist tööturule.

4.4. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee avaldab heameelt liikmesriikide seniste algatuste üle, mille eesmärk on hinnata avaliku poliitika mõju põlvkondadele – Austrias alates 2013. aastast kehtinud seaduse „Noortekontroll“ ( 13 ) kaudu, mille kohaselt tuleb kõiki uusi seadusandlikke ja regulatiivseid ettepanekuid hinnata võimalike tagajärgede suhtes lastele ja noortele, sealhulgas riikliku noortekogu kaasamise kaudu; Itaalias noortepoliitika ministeeriumi hiljuti loodud komitee COVIGE ( 14 ) kaudu, mis koosneb juhtidest ja avaliku halduse esindajatest, ülikooliprofessoritest ja noorsoopoliitika ekspertidest, sealhulgas riiklikust noortekogust, ning mille eesmärk on hinnata kõikide avalike poliitikameetmete põlvkondlikku mõju eelnevalt ja tagantjärele konkreetsete näitajate ja mudelite ning võrdluse kaudu parimate tavadega muudes ELi riikides.

4.5. Komitee soovitab kõigil liikmesriikidel võtta sarnaseid meetmeid või jälgida võetavaid meetmeid, mis on juba tõhusalt ja põlvkondade seisukohalt heaks kiidetud, tagades samas noorte asjakohase kaasamise konsultatsiooni.

4.6. Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse (Cedefop) tehtud uuringutes ( 15 ) prognoositakse, et 2022. aastaks kaob COVID-19 pandeemia tõttu ELis peaaegu seitse miljonit töökohta või jäävad need loomata, samal ajal kui mõnes valdkonnas, ( 16 ) nagu tervishoid, teadus ja innovatsioon, infotehnoloogia ja digitaalne kommunikatsioon, on näha märkimisväärset kasvu ja töökohtade loomise potentsiaali. Pandeemia on soodustanud töökohti sektorites ja kutsealadel, mis on piisavalt paindlikud, et kohaneda uute normidega, st suhtlemisdistantsi hoidmise ja kaugtööga. Need püsivad tõenäoliselt ka pärast pandeemiat, muutes töö iseloomu, mis traditsiooniliselt nõudis füüsilist ruumi ( 17 )

4.7. OECD aruande ( 18 ) kohaselt võib pandeemia mõjutada ka laste ja noorte hoiakut õppimise suhtes. Tavaõppe katkestused on viinud olukorrani, kus paljud lapsed on oskuste arendamisel oodatust vähem edasi liikunud. Lühiajalises perspektiivis võib pandeemia kaasa tuua rohkem koolist väljalangemisi, samal ajal kui keskpikas ja pikas perspektiivis võib väiksema osalemise tagajärjeks olla see, et sügavate struktuurimuutuste ajal, mis nõuab üksikisikutelt oskuste täiendamist kogu elu jooksul, ei suuda õpilaste praegune põlvkond kujundada õppimisega seotud positiivseid hoiakuid. Lisaks tuuakse aruandes välja, et haridusvõimalustes võib peituda soolise ebavõrdsuse võimalik põhjus. Aruandes kutsutakse üles suurendama kiiresti investeeringuid elukestvasse õppesse, aidates inimestel kohaneda väliste šokkidega ja neile vastu panna.

4.8. Kiiresti muutuvas töömaailmas, mida kujundavad üleilmastumine ja COVID-19 pandeemia tagajärjed, peab komitee ülioluliseks vältida oskuste mittevastavust tööturu vajadustele, keskendudes ametioskustele ja pehmetele oskustele, investeerides selleks piisavaid ressursse haridusse ja nõustamisse, haridus- ja töömaailma vahelise parema ühenduse ja ülemineku soodustamisse, sealhulgas selliste tööriistade edendamise kaudu nagu õppetöö ja töötamise vaheldumine, praktika ja õpipoisiõpe, ning elukestva õppe programmide edendamisse, kaasates kõik peamised sidusrühmad ja keskendudes haavatavatele rühmadele, eelkõige noortele, mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele ja neile, kelle töökohad on kõige suuremas ümberkujundamise ohus. Asjakohane poliitiline lahendus on integreeritud aktiivse tööturupoliitika pakett, mis on seotud riiklike tööturuasutuste ja koolitussüsteemidega, et edendada kaasavat ja jätkusuutlikku majanduse taastumist.

4.9. Sidusrühmade seas valitseb suur üksmeel selles, et kunagi varem ei ole karjäärinõustamine olnud olulisem, eriti noorte jaoks, kes otsivad tõenäoliselt tööd kohe pärast keskkooli lõpetamist. Komitee lisab oma hääle nende hulka, kes nõuavad jõulisi investeeringuid karjäärinõustamisse, ( 19 ) kuna tõendid osutavad väärtuslikule rollile, mida karjäärinõustamine täidab üliõpilaste ettevalmistamisel toimetulekuks kiiresti muutuva tööturuga, mis ei pruugi vastata nende ootustele ega sobida nende varem omandatud oskustega.

4.10. Riiklikes taaste- ja vastupidavuskavades esineb horisontaalne viide noortele seoses kutsehariduse ja -õppega. Töökohapõhine õpe ja koolitus, nagu õpipoisiõpe ja praktika, mis on tavaliselt noorte jaoks kriitiliselt olulised sisenemispunktid, on samuti olnud kriisi ajal tugevalt häiritud, olgugi et valdkonna ja piirkonna lõikes väga erineval määral. Pikaajalise kutsehariduse ja -õppe ajakohastamise eestkõnelejana tunnustab komitee liikmesriikide jõupingutusi otsida ja edendada alternatiivseid lahendusi praktiliste oskuste õpetamiseks, nagu tööga seotud õppe- ja koolituslepingud, ja distantsõppe laiendamiseks. Mõned riigid on võtnud ka uusi poliitikameetmeid, tagamaks, et tehnilise ning kutsehariduse ja -õppe süsteemid on tulevasteks šokkideks paremini ette valmistatud ( 20 )

4.11. Teavitusmeetodid on taastekavade olulised osad, mis vajavad sihipäraseid investeeringuid noorsooteenuste pakkujatesse ja avalikesse tööhõiveteenustesse. Hiljutised tähelepanekud näitavad, et ligi pooled mittetöötavatest ja mitteõppivatest noortest ei ole teadlikud neile kättesaadavatest valitsuse toetusmeetmetest ( 21 )

4.12. Riiklike taaste- ja vastupidavuskavade raames tuleb tugevdada investeeringuid noorsooteenuse pakkujatesse ning julgustada horisontaalset koostööd noorsooteenuste pakkujate ja avalike tööturuasutuste vahel. Tõhusatel ja tulemuslikel avalikel tööturuasutustel on oluline roll nende inimeste toetamisel, kellel on takistusi töö saamisel, ja sujuva töövahetuse tagamisel, kuid haavatavamate mittetöötavate ja mitteõppivate noorteni jõudmine nõuab koostööd avalike tööturuasutuste ja mitmesuguste kohalike osalejate vahel, alates ühendustest ja haridusasutustest kuni vaimse tervise valdkonnas koolitatud spetsialistidest nõustamisspetsialistideni. See nõuab tõhusat ja asjakohast teabe- ja andmevahetust ning tähendab, et avalike tööturuasutuste töötajad ja nõustajad peavad kulutama rohkem aega nende partnerluste haldamiseks ( 22 )

4.13. Noortegarantii, mida rahastati äsja ESF+-ist ja millega kohustati kulutama vähemalt 12 % vahenditest liikmesriikides, kus mittetöötavate ja mitteõppivate noorte määr on kõrgem kui ELis keskmiselt, ( 23 ) on jätkuvalt peamine vahend noorte töötuse vastu võitlemiseks ELis. 2020. aasta oktoobris vastu võetud nõukogu soovitus programmi tugevdamise kohta ( 24 ) sisaldab loetelu meetmetest, kuidas tagada programmi raames pakutava kvaliteet, kuidas parandada teavitustegevust ja kuidas tõhustada tulemuste seiret programmi paremaks hindamiseks. Seepärast tuleks riiklikes taaste- ja vastupidavuskavades teha kokkuvõte noortegarantii riiklikest rakenduskavadest ja luua sidemed riiklike taaste- ja vastupidavuskavadega. Selle tegemata jätmine toob kaasa kasutamata võimalused ja niisuguste meetmete loomise, mis ei suuda pakkuda mittetöötavate ja mitteõppivate noorte jaoks lahendusi.

4.14. Komitee märgib, et noortegarantii riiklike rakenduskavade viimane ajakohastatud versioon pärineb 2014. aastast ja et seni ei ole kõik ELi liikmesriigid asunud oma riiklikke noortestrateegiaid ajakohastama, et võtta arvesse tugevdatud noortegarantiid ( 25 ) . Liikmesriigid peavad suurendama oma jõupingutusi, võtma arvesse saadud õppetunde ja võtma ELi vahendid strateegiliselt kasutusele, et muuta see vahend tõeliselt tõhusaks ja toimivaks.

4.15. Keskendudes noortele töötajatele, tuleb töötada välja konkreetsed taastemeetmed, et võidelda noorte töötuse ja noorte ebakindla tööga, ( 26 ) luues kvaliteetseid töökohti, ning et kaitsta suurt hulka töötajaid, ( 27 ) kellel puudub nõuetekohane sotsiaalkaitse. Lisaks tuleks kaaluda erimeetmeid noorte füüsilisest isikust ettevõtjate jaoks, et toetada ja suurendada noorte ettevõtlust ja idufirmasid.

4.16. Uuringud ( 28 ) pandeemia ajal ELi liikmesriikide sotsiaalkaitsesüsteemides tehtud muudatuste kohta on näidanud, et enamik riike on teinud kättesaadavamaks töötajate sissetulekut toetavad meetmed, näiteks lühendatud tööaja kavad, töötushüvitised ja sarnased meetmed, eelkõige suurendades nende toetussummat, leevendades abikõlblikkuse tingimusi ja pikendades nende kestust. Kuigi need meetmed ei ole suunatud konkreetselt noortele, aidatakse nendega toetada ka noori, kes jäävad suurema tõenäosusega töötuks ja teenistusstaaži puudumise tõttu sageli sotsiaalkaitse, näiteks töötushüvitise saajate seast välja.

4.17. Nendel põhjustel ja võttes arvesse asjaolu, et kõik tehtud muudatused on ajutised ja paljud on juba lõppenud, mistõttu puutuvad noored taas kokku lõhega sotsiaalses kaitses, peab komitee ülioluliseks, et poliitikakujundajad keskenduksid universaalse sotsiaalkaitsesüsteemi loomisele, millega tagatakse kõikide töötajate (tüüpilised ja ebatüüpilised, noored ja täiskasvanud) võrdne kaetus sotsiaalkaitsega. Nende lõhede kõrvaldamine tagaks noorte kaitse vaesuse ja tulevaste tööturušokkide eest.

4.18. Komitee leiab, et oluline on toetada noori ka sotsiaalkindlustuse valdkonnas, ning julgustab seetõttu kõiki liikmesriike nõuetekohaselt rakendama nõukogu soovitust töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate juurdepääsu kohta sotsiaalkaitsele, ( 29 ) milles soovitatakse liikmesriikidel tagada inimestele juurdepääs piisavale sotsiaalkaitsele nende töövormist sõltumata.

4.19. Tuleb teha rohkem jõupingutusi, et leida võimalusi ühitada dünaamilisel tööturul tööhõivekindlus ja töö kvaliteet, ning tõhusate meetmete leidmisel on peamine tegur sotsiaaldialoogide tugevdamine. Häid tavasid võib leida järgmistes riikides: 1) Portugal, kus valitsus peab sotsiaalpartnerite ja noorteorganisatsioonidega korrapäraseid arutelusid. Sellised meetmed nagu mittetöötavate ja mitteõppivate noorte kvoot ettevõtetes, kus on palju praktikakohti, või vähendatud värbamistoetused lühiajaliste lepingute eest ( 30 ) on aidanud edendada riigis noorte tööhõivet, ning 2) Hispaania, kus sotsiaaldialoogi tulemusel laiendati sotsiaalkindlustuskatet praktikale ( 31 )

4.20. Ebakindlus, mure ja ärevus, mis võib põhjustada noorte seas depressiooni, kasvas kriisi puhkedes järsult ja mõnes riigis on see jätkuvalt tõusuteel. Haridusasutuste ajutine sulgemine ning ühiskondlike, kultuuri- ja sporditegevuste peatamine nõrgendasid sotsiaalseid sidemeid, mis aitavad säilitada head vaimset tervist. Koolides ja ülikoolides pakutav vaimse tervise toetus on paljudes riikides tugevalt häiritud ning noored kasutavad toetuse leidmiseks üha enam muid platvorme, nagu telefoniliinid ja noortekeskused, ning vaimse tervishoiu asutused pakuvad kaugnõustamist ja kaughooldust, et säilitada teenuste järjepidevus. Samal ajal mõjutasid liikumisvabaduse piirangud tugevalt ka nende teenuste osutajaid ning paljud ei saanud rahaliste ja inimressursside puudumise tõttu oma tegevust jätkata. Komitee peab hädavajalikuks toetada seda suuresti vabatahtlikust tegevusest ja projektide rahastamisest sõltuvat sektorit jätkusuutlikuma rahastamise kaudu, kuna need on kriisi ajal osutunud meie sotsiaalse struktuuri oluliseks osaks.

4.21. Riiklikes taaste- ja vastupidavuskavades on võimalik teha soolise mõõtme käsitlemiseks rohkem, eriti kui tegemist on mittetöötavate ja mitteõppivate noortega, kelle määr on noorte naiste seas üldiselt suurem kui noorte meeste seas. Aastal 2020 oli naissoost mittetöötavate ja mitteõppivate noorte määr keskmiselt 1,3 korda suurem kui meessoost mittetöötavate ja mitteõppivate noorte määr ning mitteaktiivsete naissoost mittetöötavate ja mitteõppivate noorte määr oli koguni 1,7 korda suurem. Eriti suur on nende osakaal Ida-Euroopa riikides (Bulgaaria, Rumeenia, Ungari, Tšehhi Vabariik, Slovakkia ja Poola) ning Itaalias ( 32 ) . Enamik mittetöötavaid ja mitteõppivaid noori nendes riikides kuulub sellesse rühma perekondlike kohustuste tõttu või on puuetega noored. Suurem osa noori naisi veedab aega laste ja teiste pereliikmete eest hoolitsedes. Noored naised kulutavad tasustamata hooldusele ja majapidamistöödele peaaegu kolm korda rohkem aega kui noored mehed. Komitee peab kiiduväärseks mõnedes liikmesriikides võetud meetmeid, millega edendatakse naiste tööhõivet ja naiste ettevõtlust, investeeritakse piisavasse sotsiaalsesse taristusse ja reformitakse lapsehoiusüsteeme, eriti alusharidust, ning kutsub üles võtma neid häid tavasid ELi tasandil laiemalt kasutusele, et toetada naiste täielikku tööhõivet, eriti noorte emade puhul. Komitee kutsub üles looma tugevat süsteemi, et jälgida igal aastal edusamme ning riiklikes taaste- ja vastupidavuskavades soolise võrdõiguslikkuse jaoks eraldatud ja selle raames kasutatud eelarveid, sealhulgas asjakohaseid näitajaid.

Brüssel, 8. detsember 2021 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Christa SCHWENG

(1) Nõukogu 15. märtsi 2018. aasta soovitus kvaliteetse ja tõhusa õpipoisiõppe Euroopa raamistiku kohta (ELT C 153, 2.5.2018, lk 1).

(2) Nõukogu soovitus juurdepääsu kohta sotsiaalkaitsele– sotsiaalkaitse tulevikukindlaks muutmine (ELT C 387, 15.11.2019, lk 1).

(3) 2018. aasta Euroopa Liidu noortestrateegia (ELT C 456, 18.12.2018, lk 1); 2020. aasta noorte tööhõive toetamise pakett; 2020. aasta töösild, millega tugevdatakse noortegarantiid (ELT C 372, 4.11.2020, lk 1); 2021. aasta ALMA; Euroopa noorteaasta (eeldatavasti aastal 2022).

(4) https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024_et.

(5) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1549&langId=et.

(6) Noorte all mõistetakse tavaliselt 15–29-aastaseid.

(7) Eurostat.

(8) Konle-Seidl, R. ja Picarella, F., „Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation“, Euroopa Parlament, Luksemburg, 2021.

(9) https://www.eurofound.europa.eu/topic/non-standard-employment.

(10) https://www.eurofound.europa.eu/publications/blog/new-forms-of-employment-in-europe-how-new-is-new.

(11) Eurofound, „COVID-19: Implications for employment and working life“, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, Luksemburg, 2021.

(12) Spasova, S., Bouget, D., Ghailani, D. ja Vanhercke, B, „Access to social protection for people working on non-standard contracts and as self-employed in Europe“, 2017.

(13) https://national-policies.eacea.ec.europa.eu/youthwiki/chapters/austria/54-young-peoples-participation-in-policy-making.

(14) https://www.giovani.gov.it/it/comunicazione/notizie/comitato-per-la-valutazione-dell-impatto-generazionale-delle-politiche-pubbliche/.

(15) https://www.cedefop.europa.eu/en/news-and-press/news/coronavirus-impact-jobs-eu-sectors-and-occupations-skills-forecast-analysis.

(16) https://ec.europa.eu/eures/public/four-job-sectors-high-demand-result-covid-19-pandemic-2021-02-19_et.

(17) Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse (Cedefop) oskuste ja töökohtade prognoos.

(18) https://www.oecd.org/skills/covid-19-pandemic-highlights-urgent-need-to-scale-up-investment-in-lifelong-learning-for-all-says-oecd.htm.

(19) https://www.oecd.org/education/career-readiness/Investing%20in%20Career%20Guidance_en.pdf.

(20) „Skills development in the time of COVID-19: Taking stock of the initial responses in technical and vocational education and training“– Rahvusvaheline Tööorganisatsioon, Genf, 2021.

(21) Moxon, D., Bacalso, C. ja Șerban, A., „Beyond the pandemic: The impact of COVID-19 on young people in Europe“, Euroopa noortefoorum, Brüssel, 2021.

(22) Avalike tööturuasutuste partnerluste haldamine, Eamonn Davern (september 2020).

(23) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1099&langId=en.

(24) Nõukogu soovitus „Töösild– noorte tööhõive tugevdamine“, millega asendatakse nõukogu 22. aprilli 2013. aasta soovitus noortegarantii loomise kohta (ELT C 372, 4.11.2020, lk 1).

(25) Konle-Seidl, R. ja Picarella, F., „Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation“, Euroopa Parlament, Luksemburg, 2021.

(26) Euroopa Parlamendi 4. juuli 2017. aasta resolutsioon töötingimuste ja ebakindlate töösuhete kohta (ELT C 334, 19.9.2018, lk 88).

(27) Rahvusvaheline Tööorganisatsioon, „World Social Protection Report 2020–22: Social Protection at the Crossroads – in Pursuit of a Better Future“, Genf, 2021.

(28) „Non-standard workers and the self-employed in the EU: Social protection during the Covid-19 pandemic“, Euroopa Ametiühingute Instituut, 2021.

(29) Nõukogu soovitus, milles käsitletakse töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate juurdepääsu sotsiaalkaitsele (ELT C 387, 15.11.2019, lk 1).

(30) https://www.iefp.pt/apoios-a-contratacao.

(31) 121/000066 Draft law on the guarantee of the purchasing power of pensions and other measures for strengthening the financial and social sustainability of the public pension system (congreso.es).

(32) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Statistics_on_young_people_neither_in_employment_nor_in_education_or_training.