[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 8.10.2009

KOM(2009) 514 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

2008. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta {SEK(2009) 1279}

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

2008. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta {SEK(2009) 1279}

SISUKORD

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE 2008. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta 1

1. Sissejuhatus 3

2. Ülevaade 3

2.1. Taust 3

2.2. Makromajanduslik finantsabi 2008. aastal 3

2.3. Kokkuvõte viimase aja tegevusest abisaajariikides 4

2.3.1. Lääne-Balkani riigid 4

2.3.2. Idasuunalise naabruspoliitika riigid 4

2.3.3. Vahemere maad 5

3. Makromajandusliku finantsabi geograafiline jaotumine ja hindamised 5

3.1. Geograafiline jaotumine 5

3.2. Hindamised 6

3.2.1. Albaania 6

3.2.2. Serbia ja Montenegro 6

4. Finantsjuhtimise parandamine abisaajariikides: tegevushinnangud 7

5. Taotlused ning komisjoni tulevased ettepanekud 8

1. SISSEJUHATUS

Käesolevas aruandes esitatakse üldine ülevaade ELi makromajanduslikust finantsabist kolmandatele riikidele, sealhulgas taustteave, 2008. aasta tegevuse kokkuvõte, teave kogu viimase aja tegevuse kohta kandidaat- ja potentsiaalsetes kandidaatriikides ning naabruspoliitika riikides ja statistilised tabelid eri tegevusvaldkondade kohta alates 1990. aastast.

Aruanne sisaldab ka 2008. aastal teostatud viimaste hindamiste tulemusi. Kõnesolevate hindamiste eesmärk on hinnata makromajandusliku finantsabi mõju abi saavate riikide majandusliku stabiliseerimisprotsessi olulistele tahkudele ja struktuurireformide elluviimisele. Edasiminek selles osas kajastab ka seda, kuivõrd on täidetud ELi makromajandusliku finantsabiga seotud majanduspoliitilised tingimused.

Kooskõlas Euroopa Kontrollikoja soovitusega, mis esitati 2002. aasta märtsi eriaruandes finantsjuhtimise parandamise kohta abisaajariikides, on komisjon koostanud alates 2004. aastast audiitorfirma abiga mitmeid tegevushinnanguid, mis käsitlevad raharinglust ja menetlusi, mis on seotud makromajandusliku finantsabiga igas abisaajariigis. Nende hinnangute järeldusi võetakse nõuetekohaselt arvesse abi rakendamisega kaasnevate poliitikatingimuste väljatöötamisel.

Käesolev aruanne esitatakse kooskõlas nõukogu otsustega, mis käsitlevad ühenduse makromajanduslikku finantsabi ja erakorralist finantsabi kolmandatele riikidele, ning see on eelmistel aastatel esitatud aruannete järg. Paralleelselt avaldatakse ka üksikasjalikum ülevaade (komisjoni talituste töödokument SEK(2009)…) abisaajariikide majandus- ja finantsnäitajatest.

2. Ülevaade

2.1. Taust

Makromajandusliku finantsabiga toetatakse abisaajariikide poliitilisi ja majanduslikke reforme ning seda rakendatakse koos Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) ja Maailmapanga abiprogrammidega. Makromajandusliku finantsabi puhul järgitakse põhimõtteid, mille nõukogu kinnitas oma 8. oktoobri 2002. aasta järeldustes, kus rõhutatakse kõnealuse abi erandlikkust, asjaolu, et kõnealune abi täiendab rahvusvaheliste finantseerimisasutuste poolset rahastamist ning abiga seonduvaid makromajanduslikke tingimusi. Tihedas koostöös IMFi ja Maailmapangaga on ühenduse makromajandusliku finantsabiga, riigispetsiifilistele vajadustele kohandatult, toetatud mitmeid kolmandaid riike, võttes üldeesmärgina arvesse finantsolukorra stabiliseerimist ning üleminekut turumajandusele.

2.2. Makromajanduslik finantsabi 2008. aastal

Nõukogu 2008. aastal uusi otsuseid vastu ei võtnud.

Makromajandusliku finantsabi raames maksti Moldova Vabariigile toetusena 25 miljonit eurot ja Liibanonile samuti toetusena 15 miljonit eurot.

2.3. Kokkuvõte viimase aja tegevusest abisaajariikides

2.3.1. Lääne-Balkani riigid

Kosovo

Ainus praegune makromajanduslik finantsabi meede Lääne-Balkani riikides on eelarvetoetus Kosovole (vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonile 1244/99) kuni 50 miljonit eurot, mille nõukogu kiitis 2006. aasta novembris heaks (nõukogu otsus 2006/880/EÜ, ELT L 339, 6,12,2006, lk 36). Kuna 2007. aasta detsembris ametivõimude poolt alla kirjutatud vastastikuse mõistmise memorandumis kokku lepitud abi väljastamise tingimusi ei ole täidetud, siis ei olnud võimalik kogu 50 miljoni euro suurust summat 2008. aastal väljastada ning see jääb maksmata. 11. juulil 2008 komisjoni juhtimisel toimunud doonorriikide konverentsil, kus käsitleta Kosovo rahastamise vajaduste toetamist perioodil 2008–2011, andis komisjon tingimusliku lubaduse anda kuni 100 miljoni euro ulatuses makromajanduslikku finantsabi eelarvetoetusena.

Montenegro ja Serbia

2. oktoobril 2008 võttis nõukogu vastu otsuse 2008/784/EÜ, millega kehtestatakse Montenegro suhtes eraldi kohustus ja vähendatakse proportsionaalselt Serbia kohustust seoses pikaajaliste laenudega, mida ühendus on andnud Serbia ja Montenegro liitriigile (endine Jugoslaavia Liitvabariik) vastavalt otsustele 2001/549/EÜ ja 2002/882/EÜ,[1] millega volitati komisjoni kirjutama Montenegro ametiasutustega alla eraldi laenuleping. Nimetatud otsus on vaid loomulik jätk Montenegro iseseisvumisele 2006. aasta juunis ning Serbia ja Montenegro vahelisele 2006. aasta juulis sõlmitud kokkuleppele jaotada väliskohustused kahe eraldi riigi vahel. Sellega ei võeta ühendusele uusi kohustusi ning mõju eelarvele puudub.

Pärast eraldi laenulepingu sõlmimist Montenegroga ja pärast selle jõustumist kohandati komisjoni ja Serbia vahelise kirjavahetuse teel Serbia praegused kohustusi.

2.3.2. Idasuunalise naabruspoliitika riigid

Moldova Vabariik

2008. aastal rakendas komisjon lõplikult 45 miljoni euro suurust makromajandusliku finantsabi programmi, mille kohta oli nõukogu teinud otsuse 16. aprillil 2007. Teine ja kolmas osamakse (vastavalt 10 ja 15 miljonit eurot) tehti 2008. aasta juunis ja detsembris. Nimetatud programm oli osa rahastamispaketist, mille eesmärk oli vaesuse vähendamise ja majanduskasvu edendamise programmi raames toetada valitsuse ja IMFi vahelist kokkulepet, mis sõlmiti mais 2006 ning mille kehtivusaeg lõpeb mais 2009.

Gruusia

2006. aasta jaanuaris vastu võetud programmi, millega eraldati 33,5 miljoni euro ulatuses toetusi, ei ole suudetud lõpule viia. 2006. aastal maksti nimetatud programmi raames välja kokku 23 miljonit eurot. 2008. aastal (nagu ka 2007. aastal) kolmanda ja viimase osa väljamaksmise tingimuste läbivaatamist ei lõpetatud, sest üks eritingimus osa eraldamiseks ei olnud täidetud: vastupidiselt ettenähtule ei võtnud parlament vastu välisauditi korraldamise seadust. Nimetatud viimast osamakset ei ole seetõttu välja makstud ning praegu on programm aegunud. Samal ajal 2008. aasta oktoobris Brüsselis peetud doonorriikide konverentsil lubas komisjon Gruusiale makromajandusliku finantsabi programmi, mille alusel antakse talle toetusi kuni 46 miljoni euro ulatuses. Toetust lubati seoses rahvusvahelise püüdlusega aidata Gruusial leevendada Venemaaga 2008. aasta augustis tekkinud konflikti tagajärgi.

2.3.3. Vahemere maad

Liibanon

2008. aasta detsembris maksis komisjon välja esimese, 15 miljoni euro suuruse osamakse 10. detsembril 2007 heaks kiidetud makromajandusliku finantsabi programmist. Programm sisaldab 30 miljoni euro ulatuses abi ja 50 miljoni euro ulatuses laenu, mis mõlemad makstakse välja kahes osas. Laenu esimene osa (25 miljonit eurot) maksti lõpuks välja 2009. aasta juuni alguses. Teine osa on kavas maksta enne 2009. aasta lõppu, sõltuvalt abiga seotud tingimuste täitmisest.

3. Makromajandusliku finantsabi geograafiline jaotumine ja hindamised

3.1. Geograafiline jaotumine

EÜ makromajandusliku finantsabi eesmärk on toetada abisaajariikide makromajanduslikku stabiliseerumist ning leevendada nende raskusi maksebilansi (ja eelarve) tasakaalustamisel. Samuti on see väga kasulik struktuurireformi edendamisel. Makromajandusliku finantsabi kõige suuremate summade kohta langetati otsused ja need maksti välja esimestel aastatel, mil Kesk- ja Ida-Euroopa riigid läksid üle demokraatiale ja turumajandusele.

Ühenduse abi saavate riikide arv on aastatega kasvanud, kuivõrd järjest rohkem ELi naaberriike seisis silmitsi makseraskustega ja kohustus ellu viima majandusreforme. See on muutnud abi geograafilist tasakaalu, võrreldes varasemate aastatega, mil enamik abisaajariike olid Kesk- ja Ida-Euroopast. Seega on alates 2000. aastast antud makromajanduslikku finantsabi ainult Lääne-Balkani riikidele (73 % 2000.–2008. aasta otsustest) ja uutele sõltumatutele riikidele. Ainus erand oli 2007. aasta, kui nõukogu võttis vastu otsuse Liibanonile suunatud abiprogrammi kohta.

3.2. Hindamised

Komisjon on rakendanud hindamisprogrammi, et hinnata makromajandusliku finantsabi mõju igas abisaajariigis. Analüüsi teostavad avatud pakkumiskutse kaudu valitud väliseksperdid juhtkomitee järelvalve all. Alates 2004. aastast on teostatud kokku seitse hindamist. 2008. aastal hinnati Albaaniat ning Serbiat ja Montenegrot. Peamised tähelepanekud on järgmised:

3.2.1. Albaania

Hindamine hõlmas Euroopa Komisjoni poolt Albaaniale ajavahemikul 2004. aasta aprillist kuni 2006. aasta juulini eraldatud makromajanduslikku finantsabi. Makromajanduslik finantsabi sisaldas 9 miljoni euro ulatuses laenu ja 16 miljoni euro ulatuses abi, mis maksti välja kahes osas.

Puhasmõju makromajanduse stabiliseerimisele moodustus otsesest mõjust, mis tulenes eelarveliste vahendite suurenemisest 2006. ja 2007. aastal, ja kaudsest mõjust, mis tekkis avaliku sektori palkade suunamisest läbi pangandussektori, millega suurenesid laenuvõimalused. Abi kumulatiivne mõju SKP suurenemisele ajavahemikul 2004–2008 on hinnanguliselt 0,1–0,6 protsendipunkti. Sellega kaasneb veidi kõrgem inflatsioon ja minimaalselt nõrgem leki vahetuskurss.

Hindamise käigus jõuti järeldusele, et makromajanduslikul finantsabil oli väga piiratud, kuid positiivne mõju Albaania keskpika ja pikaajalise välise jätkusuutlikkuse väljavaadetele. Osa positiivsest mõjust on tekkinud tänu väikesele otsesele mõjule majanduskasvule ajavahemikul 2004–2008. Makromajandusliku finantsabi mõju muudele välise jätkusuutlikkuse tahkudele on olnud ebaoluline.

3.2.2. Serbia ja Montenegro

Hindamine hõlmas Serbiale ja Montenegrole ajavahemikus 2002. aasta novembrist kuni 2006. aasta veebruarini eraldatud makromajanduslikku finantsabi.

Makromajanduslik finantsabi võimaldas veidi ekspansiivsemat makromajanduspoliitikat, mis vähesel määral suurendas majanduskasvu. Abi otsene lühiajaline makromajanduslik mõju oli siiski väga väike, peamiselt abi suhtelise väiksuse tõttu. Tõenäoliselt oleks makromajandusliku finantsabi mõju suurem keskpika perioodi makromajandusele tänu sellele, et struktuurireformid kiirenevad.

Hindamise käigus jõuti järeldusele, et makromajanduslik finantsabi oli aidanud kaasa keskpika kuni pikaajalise välise jätkusuutlikkuse tagamisele, hoolimata sellest, et puhasmõju oli tõenäoliselt piiratud ning kaudne. Makromajandusliku finantsabi mõju on eelkõige nähtav struktuurireformide elluviimise ja üldise makromajandusliku juhtimise paranemise kaudu.

Gruusiale ja Moldova Vabariigile antava makromajandusliku finantsabi programme praegu hinnatakse ja lõpparuanded peaksid olema kättesaadavad 2009. aasta kolmandas kvartalis. Lisaks on otsustatud läbi viia vahehindamine, et hinnata makromajandusliku finantsabi üldist mõju. Uuringu esimesed tulemused peaksid selguma 2009. aasta teisel poolel.

4. Finantsjuhtimise parandamine abisaajariikides: tegevushinnangud

2008. aastal teostati üks tegevuse järelhinnang (Kosovos). Ajavahemikul 2004–2007 on kokku hinnatud seitsme makromajanduslikku finantsabi saava riigi tegevust (Albaania, Armeenia, Serbia ja Montenegro, Bosnia ja Hertsegoviina, Gruusia ja Kosovo). Iga tegevushinnangu töökava töötatakse välja koostöös konsultatsiooniettevõtjaga ning see hõlmab teiste rahastajate väljaantud aruannetes ning eelkõige riiklike kulutuste ja finantsaruandluse hinnangutes sisalduvat teavet. On korraldatud järelevalvemissioone (Albaanias, Armeenias, Tadžikistanis, Gruusias ja Kosovos), et hinnata esimestele missioonidele järgnenud parandusi riikide valitsusasutustes.

Uurimistes keskendutakse ühest küljest keskpankade sõltumatusele ja nende raamatupidamisosakondade toimimisele. Teisest küljest uuritakse rahandusministeeriumide eelarveprotsessi, riigikassa toimimist ning siseauditi-, personali- ja IT-osakondi. Vaadatakse läbi ka välisauditeid tegevate asutuste toimimine, et hinnata nende kontrolli tõhusust.

Tegevushinnangute järeldused edastatakse riigiasutustele, kellel on võimalus kommenteerida aruannetes esitatud analüüsi.

Kõigi riikide puhul järeldati konsultandi analüüside põhjal hindamisel, et „usaldusväärse finantsjuhtimise raamistik on tõhus”, kuid konsultant rõhutas siiski vajadust teha mitmeid parandusi. Kõige tõsisemad rahandusministeeriumides tuvastatud puudujäägid on ühtse riigikassa konto, asjakohaste raamatupidamissüsteemide ja kirjalike menetluste puudumine või hankemenetluste madal kvaliteet. Kõigis ministeeriumides tuli tugevdada sisekontrolli suutlikkust, võttes tööle kogenud audiitorid ning korraldades spetsiaalseid koolitussessioone. Mõnel juhul tundus, et makromajanduslike prognooside osakonnad ei olnud suutelised oma ülesannet täitma ning välisauditeid tegevate asutuste sõltumatust ei peetud piisavaks.

Abisaajariikide finantsjuhtimise täiustamiseks on riigiasutustele saadetud soovitused puuduste kõrvaldamiseks. Mõnda neist soovitustest käsitatakse eeltingimusena, mis tuleb täita enne raha välja maksmist. See on olnud nii rahandusministeeriumi sisekontrolliosakonna tugevdamise või sellise juhendi vastuvõtmise puhul, mis sisaldaks miinimumnõudeid seoses raamatupidamise, eelarvevahendite käsutamise ja maksefunktsioonidega seotud ülesannete lahususega.

Neli aastat pärast kõnealuste tegevushinnangute algust ning hoolimata viivitustest mõne nõutud muudatuse rakendamisel on komisjon täheldanud tegelikku paranemist abisaajariikide finantsjuhtimise kõigil tasanditel.

5. Taotlused ning komisjoni tulevased ettepanekud

Ülemaailmne majandus- ja finantskriis tähendab, et paljud kandidaatriigid ja naabruspoliitika riigid seisavad silmitsi majanduskasvu aeglustumise ja halveneva eelarveseisundiga; kõigis neis riikides on tekkimas märkimisväärne rahaline puudujääk. IMF on peamine majanduskriisi tagajärgedega tegelev asutus, eelkõige seetõttu, et IMFi vahendid on märgatavalt suurenenud, sealhulgas märkimisväärse osamakse on teinud Euroopa Liidu liikmesriigid. Kuigi IMF juhib kriisile reageerimist Euroopa Liidu naaberriikides, ei pruugi IMFi poolne rahastamine olla piisav, et katta nimetatud riikide välisrahastamise vajadust. ELi makromajanduslik finantsabi võib kandidaatriikides ja naabruspoliitika riikides aidata vähendada välisrahastamise puudujääki, leevendada välisvaluutareservidele avalduvat survet ning toetada majanduslikku stabiilsust ja reforme selles ELiga tihedalt seotud piirkonnas.

Mitmed kandidaatriigid ja naabruspoliitika riigid on taotlenud ELilt makromajanduslikku finantsabi. Viimastel kuudel on kandidaatriikidest Serbia, Bosnia ja Hertsegoviina ning Montenegro ametlikult või mitteametlikult taotlenud uut makromajanduslikku finantsabi. Lääne-Balkani riikidest võib tulla veel taotlusi. Naabruspoliitika riikidest on makromajanduslikku finantsabi taotlenud Gruusia, Ukraina, Armeenia ning hiljuti Valgevene ja Moldova Vabariik. ELi vahetusse naabrusesse mittekuuluvatest riikidest on makromajandusliku finantsabi taotlusega komisjoni poole pöördunud Kirgiisi Vabariik ja Tadžikistan. Ka Island, kes ülemaailmse finantskriisi käes eriti kannatas (vahetuskursi ja pangandussüsteemi kokkuvarisemine), on taotlenud ELilt finantsabi. Komisjon vaatab nimetatud taotlused läbi 2009. aasta jooksul ning teeb tõenäoliselt ametlikud ettepanekud uute makromajandusliku finantsabi otsuste kohta mitme taotleva riigi suhtes.

[pic]

[pic]

[1] ELT L 269, 10.10.2008, lk 8.