P6_TA(2006)0028
Euroopa naabruspoliitika
Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa naabruspoliitika kohta (2004/2166(INI))
Euroopa Parlament,
— võttes arvesse Euroopa põhiseaduse lepingu artiklit I-57 liidu ja selle lähiümbruse kohta, mis ei ole jõus
ega veel vastu võetud;
— võttes arvesse nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette
üldsätted struktuurifondide kohta (1) ja komisjoni ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus, millega
nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi
kohta (KOM(2004)0492),
— võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile pealkirjaga “Laiem Euroopa —
Naabrussuhted: uus raamistik suheteks meie ida- ja lõunanaabritega” (KOM(2003)0104), Euroopa naab-ruspoliitika (ENP) strateegiadokumenti (KOM(2004)0373), ettepanekut Euroopa naabruse ja partnerluseinstrumendi kohta (KOM(2004)0628), teatist tegevuskavade kohta Euroopa naabruspoliitika (ENP)
raames (KOM(2004)0795) ning tegevuskavu Ukraina, Moldova, Israeli, Jordaania, Maroko, Palestiina
omavalitsuse ja Tuneesia jaoks;
— võttes arvesse Ukraina tegevusplaani (“Ferrero-Waldner/Solana 10 punkti plaani”) , mille ELi-Ukraina
koostöönõukogu kiitis heaks 21. veebruaril 2005;
— võttes arvesse Euroopa julgeolekustrateegiat “Turvaline Euroopa paremas maailmas”, mille Euroopa
Ülemkogu kiitis heaks 12. detsembril 2003;
— võttes arvesse Põhjamõõtme teist tegevuskava aastateks 2004–2006, mida tunnustas Euroopa Ülem-
kogu 16. ja 17. oktoobri 2003. aasta Brüsseli kohtumisel;
— võttes arvesse oma 20. novembri 2003. aasta resolutsiooni (
2) ja 16. novembri 2005. aasta resolut-
siooni (3) Põhjamõõtme kohta;
— võttes arvesse 21. novembril 2005. aastal Brüsselis toimunud neljanda Põhjamõõtme ministrite konve-
rentsi järeldusi;
— võttes arvesse oma 27. oktoobri 2005. aasta resolutsiooni läbivaadatud Barcelona protsessi kohta; (4)
— võttes arvesse strateegilist partnerlust Vahemere ja Lähis-Ida piirkonna riikidega, mille Euroopa Ülem-
kogu kinnitas 18. juunil 2004;
— võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile pealkirjaga “Inimõigusi ja demokra-
tiseerimist puudutavate ELi meetmete tõhustamine Vahemere piirkonna partneritega”(KOM(2003)0294);24.11.2006 C 287 E/312 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
(1) EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 173/2005 (ELT L 29, 2.2.2005, lk 3).
(2) ELT C 87 E, 7.4.2004, lk 515.
(3) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0430.
(4) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0412.
— võttes arvesse 15. märtsi 2005. aasta resolutsiooni majandus- ja rahandusasjade ning sotsiaalsfääri ja
hariduse kohta, mis võeti vastu esimesel Euroopa — Vahemere piirkonna parlamentaarsel assambleel
Kairos;
— võttes arvesse ÜRO Arenguprogrammi (UNDP) 5. aprillil 2005 avaldatud Araabia inimarengu aruannet
2004 “Vabaduse poole Araabia maailmas”;
— võttes arvesse Euroopa Parlamendi delegatsiooni raportit Palestiina omavalitsuse valimiste jälgimise
kohta 7.–10. jaanuaril 2005. aastal;
— võttes arvesse oma 13. jaanuari 2005. aasta resolutsiooni Ukraina valimiste tulemuste kohta (1), 24.
veebruari 2005. aasta resolutsiooni Moldova Vabariigi parlamendivalimiste kohta (2) ning 10. märtsi
2005. aasta resolutsiooni Liibanoni olukorra kohta (3);
— võttes arvesse oma 20. novembri 2003. aasta resolutsiooni “Laiem Euroopa — Naabrussuhted: uus
raamistik suheteks meie ida- ja lõunanaabritega” (4);
— võttes arvesse oma 11. juuni 2002. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu ja Araabia Maghrebi liidu suhete
kohta: priviligeeritud partnerluse rakendamine (5);
— võttes arvesse oma 28. aprilli 2005. aasta resolutsiooni 2004. aasta aruande kohta inimõiguste olukor-
rast maailmas (6);
— võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone laieneva ELi naaberriikide ja -regioonide kohta;— võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
— võttes arvesse väliskomisjoni raportit (A6-0399/2005),
A. arvestades, et pärast Euroopa Liidu laienemist 1. mail 2004. aastal on ELi välispiirid muutunud ja
juurde on tulnud uued naabrid;
B. arvestades, et laienenud ELi huvides ei ole tõmmata uusi eraldusjooni lahutavate välispiiridega ja seepä-
rast tuleks suhetes ida- ja lõunanaabritega järgida strateegiat, mille alusel saaks välja arendada ja laien-
dada ühist ala, mis tugineb rahule, stabiilsusele, julgeolekule, inimõiguste austamisele, demokraatiale,
õigusriiklusele ja heaolule;
C. arvestades, et ELi huvides on kaasa aidata oma naaberriikide demokraatlikule arengule ning et Euroopa
naabruspoliitika areng on olulisel määral sõltuv naaberriikide ja nende rahvaste tahtest jagada samuväärtusi, millele rajaneb Euroopa Liit;
D. arvestades, et ENP-l peaks olema ambitsioonikas eesmärk pakkuda oma partnerriikidele priviligeeritud
suhteid, et võimaldada neil toimida aktiivse osalejana ELi poliitikas;24.11.2006 C 287 E/313 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
(1) ELT C 247 E, 6.10.2005, lk 155.
(2) ELT C 304 E, 1.12.2005, lk 398.
(3) ELT C 320 E, 15.12.2005, lk 25.
(4) ELT C 87 E, 7.4.2004, lk 506.
(5) ELT C 261 E, 30.10.2003, lk 142.
(6) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0150.
E. arvestades, et ENP hõlmab nii neid Euroopa riike, kellel on kehtivate lepingute kohaselt põhimõtteliselt
õigus taotleda Euroopa Liitu astumist, kui ka neid riike, kes on küll juba kaua olnud Euroopa Liidu
naabrid ja lähedased partnerid, kuid kes ei saa ühineda Euroopa Liiduga; ning arvestades, et see asjaoluei piira mingil moel Euroopa riikide ülalmainitud õigusi taotleda Euroopa Liiduga ühinemist;
F. arvestades, et kõigil naabritel, sõltumata võimalikust liikmelisusest, peaks olema võrdne võimalus luua
Euroopa Liiduga priviligeeritud suhteid, mis rajanevad nii ühistel huvidel kui ka ühistel väärtustel, koos-kõlas riikide oma ambitsioonidega;
G. arvestades, et Euroopa Liidul on mõned väga perifeersed saarte piirkonnad saarte näol, mis asuvad
Atlandi ookeanis, kuid on sellele vaatamata seotud Euroopa kontinendiga, mis põhjustab eriprobleeme
ENP raames, kuna nende saarte lähedal on Euroopa Liitu mittekuuluvad naabersaared, kellega neil onühised ajaloolised sidemed;
H. arvestades, et Kopenhaageni kriteeriumide hulka kuulub ka Euroopa Liidu vastuvõtu suutlikkuse kritee-
rium;
I. arvestades, et rooside revolutsioon Gruusias ja oranž revolutsioon Ukrainas on väljendanud nende
maade rahvaste tahet osaleda Euroopa kujundamisel nende ühiste väärtuste alusel, ms on sätestatudEuroopa Liidu põhiseaduse lepingus;
J. arvestades, et Euroopa Liit peaks rakendama kõiki jõupingutusi toetamaks Valgevene naasmist demo-
kraatlike riikide perre, et Valgevenest saaks usaldusväärne ja edukas partner;
K. arvestades, et EL ei ole täiel määral ära kasutanud oma strateegilist partnerlust Venemaaga, et lahendada
Transnistria konflikt, mis on Moldova sügava majanduskriisi üks peapõhjusi;
L. arvestades, et Euroopa kontinendi ja selle lähiümbruse rahumeelne areng on Euroopa Liidu huvides ja
seepärast peab ta aitama kaasa konfliktide lahendamisele Transnistrias, Lõuna-Osseetias, Abhaasias,Mägi-Karabahhias ja T šetšeenias, milleks on vajalik tihe koostöö Venemaa ja Ukrainaga, aga samuti ka
konfliktide lahendamisele Lähis-Idas ja Lääne-Saharas;
M. arvestades, et Liibanoni vabadusliikumine ja Palestiina vabad valimised olid samuti kantud vabaduse ja
demokraatia vaimust;
N. rõhutades selliste institutsioonide nagu Euroopa Nõukogu, Euroopa Julgeoleku ja Koostöö Organisat-
siooni (OSCE) ja ÜRO olulist positiivset rolli paljudes Euroopa piirkondades poliitiliste ja sõjaliste krii-side ärahoidmisel, ohjamisel ja lahendamisel, peamiselt tänu nende võimekusele ja vahenditele, mistäiendavad ELi omi;
O. arvestades, et GUAMi (Gruusia, Ukraina, Aserbaidžaan ja Moldova) raames koostööd tegevad riigid
väljendasid 22. aprilli 2005. aasta tippkohtumisel Chisinaus selget tahet tõhustada oma koostöödEuroopa Liiduga;
P. arvestades, et 31. mail 2003 otsustasid Euroopa Liit ja tema naaberriik Venemaa tugevdada oma stra-
teegilist partnerlust, mis rajaneb samadel väärtustel nagu Euroopa naabruspoliitika, ning kokkuleppe
nelja ühisruumi loomise kohta, mis peaks nüüd andma konkreetseid tulemusi,24.11.2006 C 287 E/314 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
Teel Euroopa naabrusleppe sõlmimisele
1. deklareerib, et privilegeeritud suhete eesmärk ELi naabritega sisaldab vältimatu eeldusena aktiivset ja
konkreetset kohustust järgida ühiseid väärtusi sellistes valdkondades nagu õigusriiklus, hea valitsemistava,inimõiguste ja põhivabaduste austamine, demokraatia ning läbipaistva sotsiaalse turumajanduse ja säästvaarengu põhimõtted;
2. rõhutab eesmärki mitte leppida status quo'ga, vaid kohustada Euroopa Liitu toetama meie naaberrii-
kide rahvaste püüdlusi täieliku poliitilise vabaduse, demokraatia ja õiguse poole ning nende majanduslikku
ja sotsiaalset arengut, kasutades selleks kõiki olemasolevaid diplomaatilisi, rahalisi ja poliitilisi vahendeid;
3. toetab ELi laienemist asutamislepingute alusel ja kooskõlas Euroopa Ülemkogu otsustega; rõhutab, et
laienemisprotsessiga peab kaasnema ambitsioonikas ja tõeliselt paindlik naabruspoliitika nende Euroopariikide jaoks, kes ei ole praegu ELi liikmesriigid ja kes veel ei saa või ei soovi ühineda Euroopa Liiduga, kuid
kes sellele vaatamata juhinduvad ELi väärtustest ja on valmis osalema Euroopa projektis;
4. rõhutab, et Nice'i leping ei ole vastuvõetav alus edasistele uute liikmesriikide ühinemisotsustele ning
nõuab seega, et vajalikud reformid viidaks läbi põhiseadusliku protsessi raames;
5. rõhutab, et ENP tuleks kohandada üksikute riikide vajadustele, kelle suhtes seda kohaldatakse, ega
tohiks endast kujutada poliitikat põhimõttel “üks suurus sobib kõigile”;
6. rõhutab vajadust luua tõhus järelvalvemehhanism ning olla valmis selleks, et piirata või peatada abi
neile riikidele ja isegi tühistada kokkulepped nende riikidega, kes rikuvad inimõiguste ja demokraatia austa-mise rahvusvahelisi ja Euroopa standardeid, ning kutsub komisjoni üles järgima sihikindlat poliitikat demo-kraatlike jõudude toetuseks neis naaberriikides, eelkõige tagades juurdepääsu sõltumatule meediale jateabele;
7. kutsub komisjoni üles määratlema Euroopa naabruspoliitika eesmärki ja selgeid prioriteete, kehtestades
selleks kriteeriumid tulemuste hindamiseks, ning tervitab ideed, et ENP protsessi lõppedes oleks neil riikidel,kes ei taotle ELi liikmesust, kuid on lähenenud Euroopa Liidu õigussüsteemile, võimalus sõlmida Euroopanaabruslepe; palub komisjonil algatada ja arendada eristrateegiaid, et laiendada võimaluse korral naabruspo-liitikat Atlandi ookeani saareriikidele, kes on Euroopa kontinendi läheduses asuvate ELi äärepoolsete regioo-
nide naabruses, kus oluliseks võivad osutuda geograafilise läheduse, kultuurilise ja ajaloolise seotuse ning
vastastikuse julgeolekuga seotud spetsiifilised küsimused;
8. peab õigeks, et selline naabruslepe julgustaks järkjärgulist liikumist selles suunas, et võimaldada täie-
likku juurdepääsu siseturule ja osalust ühises välis- ja julgeolekupoliitikas, mis eeldab ELi asjakohast rahalistja tehnilist toetust; peab vajalikuks võimaldada tihedat koostööd justiits- ja siseküsimustes, mis peaksidsamuti olema osa tegevuskavadest eesmärgiga teha tihedat koostööd sellistes valdkondades nagu inimõi-
guste kaitsmine, võitlus narko-, relva- ja inimkaubanduse vastu, terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse
vastane võitlus, asüüli- ja viisapoliitika ning sisseränne;
9. palub komisjoni tugevdada dialoogi üksikute ENP partnerriikidega, kutsudes neid vajaduse korral
osalema vastastikust huvi pakkuvates ja Euroopa Liidule olulistes valdkondades nagu ühine välis- ja julgeo-lekupoliitika, aga samuti kutsudes hääleõiguseta esindajaid nõukogu töögruppide aruteludele asjakohastes
valdkondades, nagu näiteks terrorismivastane võitlus (COTER), rahvusvaheline arengukoostöö (CODEV),
inimõigused (COHOM), rahvusvahelised organisatsioonid (CONUN) jne;24.11.2006 C 287 E/315 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
10. on seisukohal, et vastava naaberriigi ja ELi vahelise piiri ühine haldamine peaks olema iga Euroopa
naabrusleppe oluline osa, selleks et tagada ühelt poolt piiride julgeolek ja teisalt piiriülese koostöö arenda-
mine;
11. peab vajalikuks ja juba praegu esimese sammuna teostatavaks võimaldada partnerriikidel osa võtta
ühenduse programmidest kultuuri, hariduse, noorsoo, infoühiskonna, keskkonna ja teadusuuringute vallas;
12. peab otsustavaks, et ENP annaks olulise panuse naiste õiguste ning majanduslike ja sotsiaalsete
õiguste edendamisse; kutsub sellega seoses komisjoni üles lisama prioriteetsete küsimuste hulka kõikidereservatsioonide tagasivõtmise, mida teatavad riigid on teinud seoses konventsiooniga naiste diskrimineeri-mise kõigi vormide likvideerimise kohta, ning rakendama täielikult rahvusvahelist pakti majanduslike, sotsi-aalsete ja kultuuriliste õiguste kohta;
13. kutsub komisjoni ja nõukogu üles kasutama ENPd mitte üksnes poliitilise dialoogi ja koostöö tugev-
damiseks, vaid ka partnerriikidega sõlmitud tegevuskavade elluviimiseks, mis rajanevad diferentseerimisepõhimõttel vastavalt iga riigi sobivusele ja võimekusele, selleks et avada neile osalus programmides ja
asutustes, nagu näiteks Euroopa Keskkonnaagentuur, Euroopa Kosmoseagentuur, Eurojust ja ühenduse
programm uute energiaallikate jaoks “Arukas energeetika-Euroopa”, ning pakkuda neile võimalust tehaarengukoostööd ja abimeetmete koostööd selliste ELi programmide ja agentuuride raames nagu TACIS,PHARE ja ECHO;
14. peab oluliseks laiendada Euroopa Parlamendi külastajate programmi, et võimaldada naaberriikide
inimestel tutvuda Euroopa Parlamendi demokraatliku kultuuriga;
15. peab kasulikuks asutada Euroopa erifond, et tõhusal ja paindlikul moel toetada algatusi parlamen-
taarse demokraatia edendamiseks naaberriikides;
16. peab oluliseks, et üksikute riikide jaoks sõnastatakse tegevuskavades erisused vastavalt nende praegus-
tele suhetele, reformide elluviimise edukusele, aga ka asjaomase naaberriigi tahtele täita kokkulepitudkohustusi; rõhutab, et need erisused peavad rajanema läbipaistvatel ja objektiivsetel kriteeriumidel;
17. on seisukohal, et sellised tegevuskavad peaksid olema võimaliku ELi liikmelisuse eesmärgi saavuta-
mise vahendiks neile riikidele, kes selleks kõne alla tulevad, ning veelgi tihedama partnerluse edendamisevahendiks teistele osalevatele riikidele;
18. toetab tegevuskavade väljatöötamist kõigi riikidega, kes käivad naabruspoliitika alla, ning nõuab, et
inimõiguste, demokraatia ja õigusriikluse arendamine oleks võtmetähtsusega kõigis riiklikes tegevuskavades;
rõhutab sellega seoses vajadust asutada koos kõigi naaberriikidega inimõiguste allkomisjonid, kes saaksid
aidata kaasa tegevuskavade rakendamise hindamisele; on seisukohal, et need allkomisjonid peaksid kogu-nema vähemalt kord aastas ning et korrapärane järelevalve peaks toimuma kõikidel poliitilistel tasanditel;kutsub nõukogu ja komisjoni üles kaasama Euroopa Parlamenti täiel määral sellesse hindamisprotsessi jaon seepärast arvamusel, et Euroopa Parlament peaks olema neis allkomisjonides esindatud;
19. teeb ettepaneku, et komisjon avaldaks kord aastas seirearuanded, mis annaksid selgelt määratletud
kriteeriumide ja standardite alusel hinnangu ENP edusammude kohta üksikutes riikides ja mis oleksidaluseks järgnevatele sammudele Euroopa naabrusleppe sõlmimise teel; ootab, et partnerriigid esitaksid
omalt poolt üksikasjalikku teavet ühiseks seireks; peab vajalikuks arenguaruannete põhjalikku arutelu
Euroopa Parlamendis;24.11.2006 C 287 E/316 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
20. rõhutab sellega seoses, kui tähtis on luua kõigi asjaomaste riikidega mitmepoolne raamistik, milles
hinnata ühiselt nende seirearuannete valdkondadevahelisi aspekte ja arutada ENP üldist tulevikku;
21. avaldab kahetsust, et komisjon reageeris oma strateegiadokumendis (KOM(2004)0373) ainult
nõukogu arvamusele ja eiras Euroopa Parlamendi 20. novembri 2003. aasta põhjalikku resolutsiooni;
22. rõhutab ELi Venemaa strateegia ja ENP vahelist olulist seost; juhib tähelepanu sellele, et selle poliitika
edu osades ENP riikides sõltub ELi ja Venemaa suhetest; palub seepärast komisjonil ja nõukogul formulee-
rida uuesti ühine strateegia Venemaa suhtes, mis järgib samu demokraatlikke, õiguslikke ja inimõigusalaseidkaalutlusi, nagu need on võetud omaks ENP raames; julgustab Venemaa valitsust lubama suuremat paind-likkust ja avaramaid võimalusi otsustamismehhanismide valikul oma piirkondadele, mis paiknevad ELiriikide naabruses; peab sellist arengut oluliseks eeltingimuseks toimivateks piiriülesteks suheteks;
23. juhib tähelepanu sellele, et parlament eelarvepädeva institutsioonina osaleb kaasotsustamismenetluse
raames äsja loodud Euroopa naabruse ja partnerluse instrumendi (ENPI) kaudu ENP rahastamises; kutsubseetõttu komisjoni üles mitte lahutama ENP poliitilisi prioriteete nende rahastamisest ENPI kaudu ja eelarve-
vahendite eraldamisest, vaid määrama need kindlaks läbipaistvalt ja parlamendi osalusel, eelkõige mitmeaas-
taste programmide ja riigi strateegiadokumentide määratlemisel; kutsub komisjoni üles leidma mooduseidselleks, et oleks võimalik omavahel ühendada välistegevuseks mõeldud erinevaid vahendeid;
24. kutsub komisjoni üles mitte muutma ENP kogu protsessi bürokraatlikuks ning konsulteerima ja
kaasama täiel määral mitte üksnes nõukogu, vaid ka Euroopa Parlamenti, et välja töötada tulevaste tegevus-kavade tähtajad ja sisu;
25. rõhutab, et ENPI peaks olema nii demokraatia kindlustamise vahend Euroopa naaberriikides, kui ka
demokratiseerimise käivitamise vahend mittedemokraatlikes naaberriikides nagu Valgevene, ning sisaldamarahastamist seesuguse ümberkujundamise toetamiseks;
26. nõuab kiire tehnilise abi osutamist neile naaberriikidele, kes on juba otsustanud ulatuslike reformi-
programmide kasuks ja täidavad kokkulepitud kohustusi; kinnitab oma otsusekindlust nõuda ENP rahasta-mise olulist suurendamist ja ümberjaotamist kooskõlas tulevase finantsperspektiiviga, nagu on otsustanud
Euroopa Parlament, kuna 1. jaanuaril 2007. aastal asendab Euroopa naabruse ja partnerluse instrument
olemasolevad programmid TACIS, MEDA ja INTERREG programmid; tunnistab, et ENP raames pakutudjärkjärguline osalemine Euroopa siseturul on naaberriikidele võimalus, aga ka suur väljakutse, ning teebkomisjonile ettepaneku luua spetsiaalne finantsabi toetamaks ENP riikide juurdepääsu siseturule, nagu seeon ette nähtud kandidaatriikidele enne ühinemist;
27. rõhutab, et ELi uued liikmesriigid on edukalt viinud ellu need üleminekureformid, mis on vajalikud
turumajanduse, demokraatia ja tsiviilühiskonna rajamiseks ning saanud hulga ainulaadseid asjakohaseidreformikogemusi, mida saab edasi anda naaberriikidele Ida-Euroopas ja Euroopa Vahemere piirkonnas;
kutsub seepärast komisjoni üles looma vajalikke mehhanisme, mis võimaldaksid liikmesriikidel jagada oma
reformikogemusi ENP partnerriikidega, ning tegutsema selles protsessis vahendajana;
28. rõhutab vajadust lühikeses ja keskmises perspektiivis lisada kõikidesse tegevuskavadesse ranged
korruptsioonivastased meetmed ning neid meetmeid toetada;
29. nõuab selle tagamist, et kohalikud ja piirkondlikud ametiasutused ning samuti ühiskondlikud organi-
satsioonid liikmesriikides ja naaberriikides kaasatakse ENP väljatöötamisse ja rakendamisse;24.11.2006 C 287 E/317 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
30. kutsub komisjoni üles tegema ettepanekut eraldi määruse kohta, mis sätestab vajaliku paindlikkuse
Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse (eelarverida 19–04) jaoks, mis ELi ainsa välispoliitilise vahen-
dina ei vaja vastuvõtjariigi nõusolekut, ning samuti nõustuma Euroopa Parlamendi täieliku kontrolli taasta-misega selle programmi üle;
31. rõhutab turu ulatuslikuma avanemise tähtsust kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO)
põhimõtetega; juhib tähelepanu sellele, et Barcelona deklaratsioonis lepiti kokku kaupade vabakaubandus-piirkonna järkjärguline loomine aastaks 2010; peab oluliseks kõigi ENP partnerriikide julgustamist ja toeta-mist nende teel WTO liikmesuse suunas;
32. toetab komisjoni ideed pakkuda Venemaale lisaks olemasolevatele koostöövormidele toetust ka uue
Euroopa naabruse ja partnerluse instrumendi kaudu, kuid osutab vajadusele siduda see toetus arenguaruan-netega, mis põhinevad nõuetekohasel järelevalvel;
33. peab vajalikuks tõhustada teabepoliitikat Euroopa Liidu, tema otsustamismenetluste ja väärtuste
kohta; tervitab asjaolu, et ELi rahastatav uudistekanal Euronews edastab juba saateid vene keeles, ning peabsoovitavaks, et see saaks toimuda ka araabia keeles; samuti tervitab ELi rahastatavaid Deutsche Welleprogramme, mille eesmärk on levitada Valgevenes Euroopa demokraatlikke väärtusi;
34. on seisukohal, et kuigi ELi liikmesuse võimalus peab jääma kõikidele Euroopa riikidele põhiliseks stii-
muliks Euroopa ühiste ideaalide järgimisel ja Euroopa integratsiooniprotsessis osalemisel, ei tohiks mitteliik-mesust kasutada karistusvahendina mitteliikmesriikide suhtes; rõhutab, et kõiki kahepoolseid suhteid jakõiki olemasolevaid mitmepoolseid organisatsioone tuleb kasutada Euroopa koostöö ja integratsioonieesmärkide propageerimiseks;
Naaberriikide omavaheline ühendamine
35. rõhutab, et ENP eesmärk pole mitte ainult ELi ja tema naaberriikide vaheliste kahepoolsete suhete
tugevdamine, vaid ka naabritevaheliste koostöövõrgustike loomine ja regionaalse integratsiooni arenda-
mine; sellega seoses tuleks kaaluda Euroopa naaberriikidele Euroopa Majanduspiirkonna sarnase vahendiloomist, mis ei hõlmaks ainult osalemist siseturul, vaid ka poliitilisi küsimusi; väljendab muret tõsiste viivi-tuste pärast selles valdkonnas ning peab oluliseks, et Euroopa Liit koos kõigi naabruspoliitika partneritegarakendaks kõiki poliitilisi ja institutsionaalseid vahendeid, mis võivad mitmepoolse mõõtme arendamisttoetada;
36. nõuab sellega seoses suuremat rõhuasetust piirkondliku ja allpiirkondliku mõõtme arendamisele,
pidades silmas geograafilisi, ajaloolisi ja poliitilisi iseärasusi, mis eristavad naaberriike Euroopa Liidu riiki-dest;
37. kutsub komisjoni üles selgemalt määratlema suhet ENP ja Euroopa–Vahemere piirkonna partnerluse
vahel, mille komisjon kavatseb vastavateemalise teatisega uuesti käivitada;
38. kutsub sellega seoses nõukogu, komisjoni ja liikmesriike üles tegema ilmsemaid ja konkreetsemaid
jõupingutusi tõhustamaks koostööd OSCE ja Euroopa Nõukoguga, et anda ELile põhjalikke teadmisi javahendeid, mis tal puuduvad, eelkõige sellistes valdkondades nagu järelevalve inimõigusi, demokraatiat jaõigusriiklust puudutavate kohustuste täitmise üle ning poliitiliste ja sõjaliste kriiside ohjamine ja lahenda-mine;
39. on seisukohal, et Euroopa Nõukogu tuleks tugevdada ja arendada, et sellest saaks kõige olulisem
üleeuroopaline koostööfoorum, eelkõige seoses demokraatia ja inimõiguste konventsioonide järgmise jarakendamisega, ning et selle hästi toimivale demokraatlikule organisatsioonile võiks anda ka uusi ülesan-
deid; on seisukohal, et Euroopa Nõukogu võiks olla üleeuroopaline foorum kõikidele erinevatele Euroopa
“ruumidele”, mida praegu püüame nii kahe- kui ka mitmepoolsete suhete kaudu luua;24.11.2006 C 287 E/318 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
40. nõuab tungivalt, et Euroopa Liit ratifitseeriks Euroopa inimõiguste konventsiooni, et tugevdada sidet
Euroopa Nõukogu raamistiku ja ELi vahel;
41. nõuab tihedamat ja paremini eesmärgistatud üleeuroopalist koostööd kõikides asjaomastes valdkon-
dades, nagu näiteks üleeuroopalised võrgud, keskkond, viisarežiimid, õigus, asüül ja sisseränne ning välis-ja julgeolekupoliitika;
42. tunnistab tungivat vajadust jõuda lõpuks läbirääkimiste teel Venemaa õli- ja gaasitarnete puhul
ülemaailmsete vabaturu hindadeni, niisamuti nende hindade puhul, mida Venemaa maksab transiidiõiguste
eest läbi vahendavate riikide, kahetseb siiski, et Venemaa katkestas ühepoolselt gaasitarned Ukrainale 1.
jaanuaril 2006, ja kutsub Venemaad üles mitte kasutama oma valitsevat seisundit turul poliitilise vahendinaoma välispoliitika kujundamisel; tervitab selle kriisi rahuldavat lahendust ning kutsub ELi üles kindlustamakoordineeritud poliitika, mis tagab energiavarustuse kindluse ja torujuhtmete puutumatuse transiitmaades,ent samuti nende eluliselt vajalike loodusvarade mitmekesise päritolu;
43. arvab, et OSCEd tuleks kasutada üleeuroopalisel tasandil valdkondades, kus tal on mandaat, vältides
dubleerimist Euroopa Nõukoguga ja ÜRO vastavate asutustega; rõhutab, et OSCE võiks olla kasulik ka
ühenduse loomisel Euroopa Liidu ja tema naabrite vahel, pakkudes täisliikmesust Vahemeremaadele jaLähis-Ida riikidele või kaaludes eraldiseisva piirkondliku organisatsiooni loomist OSCE eeskujul; avaldabkahetsust hiljutiste katsete üle nõrgendada OSCE rolli inimõiguste ja demokraatia tagamisel ning arvab, etEL peaks paremini ja kooskõlastatumalt kasutama oma mõju OSCEs ja Euroopa Nõukogus, et edendadanende institutsioonide liikmesuse aluseks olevaid väärtusi ja norme;
44. peab energiapoliitikat tähtsaks aspektiks, kuna EL on ümbritsetud maailma suurimate nafta- ja
maagaasi varudega (Venemaa ja Kaspia maardlad, Kesk-Ida ja Põhja-Aafrika) ning paljud naaberriigid ontarnijad, nagu Venemaa, Alžeeria, Egiptus, Liibüa ning Aserbaidžaan, või transiitmaad, nagu Ukraina, Valge-vene, Maroko, Tuneesia, Gruusia ja Armeenia, ning energiavõrkude ühenduste parandamine toob kasu niiELile kui ka partnerriikidele; juhib tähelepanu asjaolule, et ELi ja naaberriikide suhteid energiavaldkonnastuleb käsitleda laiema Euroopa energiapoliitika raames, mille eesmärgiks oleks mitmekülgse ja kindla ener-
giavarustuse tagamisele kaasa aitamine ELis ja naaberriikides; palub komisjonil esitada teatise energiapolii-
tika nende aspektide kohta, mis on seotud välis- ja naabruspoliitikaga;
45. rõhutab, et kaubanduse ja turismi hoogustumine ELi ja partenerriikide vahel tingib transpordivõrkude
parandamise ning see võimaldab partnerriike omavahel paremini ühendada ja muuta nad sel moel ka atrak-tiivsemaks investeeringute jaoks;
46. juhib tähelepanu sellele, et ENP eesmärk on edendada ühiste väärtuste tunnistamist, milleks on
näiteks säästva arengu taotlemine, nagu määratleti Johannesburgi tippkohtumisel;
47. rõhutab, et keskkonnaalane koostöö, eriti mis puudutab selliseid võtmevaldkondi nagu vee kvaliteet
ja veemajandus, jäätmekäitlus, õhusaaste, üleujutuste ja kõrbestumise vastu võitlemine, on saavutatav vaidpiiriüleselt ja regionaalselt;
48. on veendunud, et seadusliku ja ebaseadusliku sisserände küsimusega tuleb tegeleda naabruspoliitika
raames; kutsub nõukogu ja komisjoni üles kontrollima kõikide naaberriikidega sõlmitud lepingute rakenda-mist, eriti tegevuskavu, mille üle on peetud või peetakse läbirääkimisi; kutsub nõukogu ja komisjoni üles
üksikasjalikult kontrollima sisserännet ja eriti tagasivõtmist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid üksikute liik-
mesriikide ja partnerriikide vahel;24.11.2006 C 287 E/319 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
49. tervitab Euroopa teadusruumi avanemist kui eeldust koostööks teadmistepõhises ühiskonnas ning
näeb ka siin võimalusi piirkondlikuks koostööks partnerriikide vahel;
50. osutab vajadusele pöörata erilist tähelepanu Euroopa kontinendi suveräänsetele riikidele, kes ei ole
Euroopa Liidu liikmed, eelkõige Norrale, Islandile ja Liechtensteinile kui EMP/EFTA liikmetele ja Šveitsile
kui EFTA liikmele, kes on sõlminud kahepoolsed lepingud ELiga; arvab, et need tihedad poliitilised jamajanduslikud sidemed peaksid olema aluseks edasisele arengule ja tihedamale koostööle Andorra, Monaco,San Marino ja Vatikaniga, kellel kõigil tuleks asjakohaselt võimaldada osaleda uues naabrusprotsessis;
51. on seisukohal, et kõik kandidaatriigid tuleks samuti kaasata naabruspoliitikasse algul eripartneritena
ja hiljem ELi liikmetena, kellele langeb osaks eriline roll koostöös meie tulevaste naabritega; peab vajalikuksedusammude tegemist, et Türgi avaks piiri Armeeniaga ning et Rumeenia ja Ukraina lahendaksid Mustamere mandrilava piiristamisega seonduva konflikti, sealhulgas Haagi rahvusvahelise kohtu vahendusel;
52. on seisukohal, et antud tingimustes tuleb tugevdada Põhjamõõdet; rõhutab, et erilist tähelepanu tuleb
pöörata meie suurele Euraasia naabrile Venemaale; kutsub seepärast üles arendama edasi ELi–Venemaa stra-teegilist partnerlust ja intensiivistama koostööd mitmepoolse Põhjamõõtme raames, samuti laiema Euroopa
raamistikus, vältides Euroopa jagamist mõjusfäärideks ning edendades tõelist üleeuroopalist partnerlust ja
koostööd;
53. rõhutab teisest küljest vajadust tugevdada ELi poliitikaid Vahemere piirkonnas ja Lähis-Idas, eriti
arvestades Küprose ja Malta ühinemist, ning kuna tulevane laienemine hõlmab mitut Kagu-Euroopa riiki;
Maghreb
54. tõdeb, et Maroko, Tuneesia ja Alžeeria on juba kaua olnud Euroopa Liiduga tihedalt seotud, nagu
ilmekalt tõestavad jõustunud assotsiatsioonilepingud; rõhutab, et alustatud reformide otsustav elluviimine
eriti poliitilise vabaduse ja inimõiguste vallas peab kuuluma tähtsaimate prioriteetide hulka; kutsub komis-
joni üles võtma lähimas tulevikus vastu Alžeeria tegevuskava, et anda Araabia Maghrebi liidule uusiimpulsse; viitab siiski sellele, et nimetatud regiooni integratsiooni edu sõltub olulisel määral Lääne-Saharaprobleemi lahendamisest, ja kutsub taas asjaomaseid pooli üles alustama konstruktiivset dialoogi ÜROJulgeolekunõukogu vastavate resolutsioonide raames;
55. kutsub Euroopa Liitu üles võtma konkreetseid meetmeid koos teavitamiskampaaniaga Barcelona prot-
sessi ja uue ENP selgitamiseks, et hajutada kartliku Euroopa kuvand, kes tegeleb rohkem omaenda julgeo-lekuga ja sisserände vastu võitlemisega kui ühteaegu nii loodetava kui hädavajaliku säästva arenguga;
56. tervitab Liibüa lähenemist Barcelona protsessile ja ootab konkreetseid samme Barcelona õigusaktide
väljakuulutatud ülevõtmise elluviimisel, mis võiks viia ENP protsessi kaasamiseni tulevikus;
Lähis-Ida ja Mashreq
57. tervitab asjaolu, et Palestiina omavalitsuse valimistel 2005. aasta jaanuaris valiti president korrektsel
viisil ja et see oli märguanne kogu Araabia maailmale; on seisukohal, et tänu Palestiina autonoomia omava-litsuse reformidele ja tahtele terrorismiga võidelda on tekkinud uued võimalused rahuprotsessiks ja rahu-plaani (road map) elluviimiseks; tervitab Iisraeli tagasitõmbumist Gaza sektorist ning Jordani Läänekalda
põhjaosast; tunnistab, et pikaajalist ja tõelist rahu ja stabiilsust saab piirkonnas saavutada ainult tagades
kindlate ja tunnustatud piiridega Iisraeli riigi olemasolu demokraatliku, toimiva Palestiina riigi kõrval;24.11.2006 C 287 E/320 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
58. tunneb heameelt, et Jordaania ja Egiptus toetavad aktiivselt Lähis-Ida rahuprotsessi; on seisukohal, et
ENP peaks toetama kõigi vahenditega Mashreqi regiooni demokraatliku uuenemise äsjaseid märke, seda
eriti pärast “seedri revolutsiooni” Liibanonis;
59. kutsub Süüriat üles viivitamatult ulatuslikult ja aktiivselt osalema rahvusvahelises võitluses terrorismi
vastu ning rahvusvahelises uurimises Liibanoni endise peaministri Rafik Hariri mõrva asjus, mida ÜROJulgeolekunõukogu hiljuti pikendas, ning igati austama rahvusvaheliselt tunnustatud inimõiguste standar-deid;
60. tervitab Süüria vägede väljatõmbamist Liibanonist ja 2005. aasta juunis parlamendivalimiste toimu-
mist Liibanonis; väljendab sügavat muret seoses hiljutiste rünnakutega vaba ja sõltumatu Liibanoni eestvõitlevate ajakirjanike ja kirjastajate vastu ning nõuab jõupingutuste suurendamist, et Liibanonist arenekssuveräänne ja demokraatlik riik, kus kõik poliitilised ja religioossed rühmitused ja kogukonnad võtavad osa
poliitilisest ja ühiskondlikust elust ning inimõigusi igati austatakse ning nõuab ÜRO Julgeolekunõukogu
resolutsiooni 1559(2004) täielikku rakendamist, kaasa arvatud Hisbollah' desarmeerimist;
61. nõuab tungivalt Egiptuse ametivõimudelt, et nad ei õõnestaks neid väljavaateid, mis hiljuti avanesid
eelkõige seoses mitme kandidaadiga presidendivalimistega, ning jätkaksid demokraatlikke reforme;väljendab sellega seoses sügavat muret Ayman Nouri süüdimõistmise pärast (tegemist on silmapaistva libe-raalse opositsioonijuhiga, kelle Egiptuse kohus mõistis hiljuti viieks aastaks sunnitööle arvatava allkirjadevõltsimise eest petitsioonidel, mida kasutati tema partei loomiseks); peab seda sammu tõsiseks tagasimine-kuks ja kutsub Egiptuse ametivõime üles tegema kõik, et tagada korrektne tegelemine selle juhtumiga;
Ida-Euroopa
62. tervitab Ukraina rahumeelset revolutsiooni ja demokraatlikku liikumist; tunnustab Ukraina pürgimusi
Euroopa Liidu suunal ja nõuab pikaajalise Euroopa Liidu perspektiivi loomist; toetab tegevuskava ja
Ferrero-Waldneri/Solana kümne punkti plaani, mis kujutavad endast ambitsioonikat ja sisukat programmi;
kinnitab oma ulatuslikku toetust uuele Ukraina valitsusele väljakuulutatud reformide elluviimisel;
63. tunnustab Moldova pürgimusi Euroopa Liidu suunal ja nõuab pikaajalise Euroopa Liidu perspektiivi
loomist; rõhutab, et riigi demokraatlik areng tuleb kasuks tihedamate suhete loomisele; peab vajalikuksvõimaldada ELi abi, et aidata seeläbi kaasa riigi majandusliku arengu parandamisele ning anda Transnistriaametivõimudele, ettevõtjatele ja elanikkonnale uusi impulsse koostööks ELga läbi Chi şinău; kutsub kõiki
asjaomaseid pooli leidma Transnistria küsimusele poliitilist lahendust;
64. on mures Valgevene praeguse arengu pärast, riik on diktaatorlik režiim, kus opositsiooni igasugune
tegevus maha surutakse; kutsub nõukogu, komisjoni ja liikmesriike üles rohkem toetama valitsusvälisteorganisatsioonide ja opositsiooni tegevusi kodanikuühiskonna valdkonnas; nõuab tungivalt, et nõukogu
tõstataks Venemaaga Valgevene küsimuse, viidates sellele, et Valgevene demokratiseerimine on nii ELi kui
ka Vene Föderatsiooni huvides ning et selles suhtes tuleks võtta ühismeetmeid;
Lõuna-Kaukaasia
65. tervitab asjaolu, et Euroopa Ülemkogu on Euroopa Parlamendi survel kaasanud naabruspoliitikasse
ka Kaukaasia riigid;24.11.2006 C 287 E/321 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET
66. on seisukohal, et Mägi-Karabahhia konflikt raskendab Armeenia ja Aserbaidžaani arengut ja piirkond-
likku koostööd ning ENP kui sellise tõhusat rakendamist; kutsub mõlemat poolt üles hoiduma ühepoolsest
tegevusest ja agressiivsetest avaldustest ning töötama kogu jõudu kokku võttes konstruktiivse dialoogivormis konflikti lahendamise nimel, järgides vähemuste õigusi ja rahvusvahelise õiguse põhimõtete alusel;rõhutab demokraatlike reformide jätkumise tähtsust piirkonna arengule ja tema suhetele ELiga; nõuabtungivalt, et kõik osapooled leiaks võimalusi pagulaste järkjärguliseks tagasipöördumiseks, järgides vähe-
muste õigusi, eelkõige seoses aserbaidžaanlaste tagasipöördumisega okupeeritud aladele; kutsub OSCE
Minski rühmas osalevaid liikmesriike üles paremini kooskõlastama oma tegevust Heikki Talvitie, ELi eriesin-dajaga Lõuna-Kaukaasias, et läbirääkimisi edendada;
67. palub Aserbaidžaani ametivõimudel lõpetada Nahhit ševani lõunaosas Armeenia keskaegsete kalmis-
tute ja ajalooliste kiviristide hävitamine, millega rikutakse Aserbaidžaani poolt 1993. aastal ratifitseeritudUNESCO maailmapärandi konventsiooni;
68. nõuab tungivalt, et Venemaa ja Türgi aitaksid konstruktiivselt kaasa konflikti rahumeelse lahendamise
ja piirkondliku koostöö taastamise aluse loomisele; palub Türgil sellega seoses avada oma piirid Armee-niaga;
69. on seisukohal, et Aserbaidžaani uus tegevuskava peaks keskenduma tõelise demokraatia arengule
ning inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete austamisele; nõuab tungivalt sellega seoses, et komisjon koordi-
neeriks oma tegevust Euroopa Nõukoguga ning võtaks meetmeid Aserbaidžaani hapra kodanikuühiskonna
toetamiseks ja tugevdamiseks;
70. väljendab heameelt kolmeastmelisel lähenemisel põhineva Lõuna-Osseetia rahuplaani üle, mille
Gruusia esitas OSCEle 2005. aasta oktoobri lõpus; on seisukohal, et see plaan on fundamentaalne sammedasi konflikti rahumeelse ja ulatusliku lahendamise suunas; palub nõukogul ja komisjonil anda vajaliktoetus ettepanekule, soodustades dialoogi ja läbirääkimisi kahe poole vahel ja aidates kaasa selliste vahen-dite pakkumisel, mille abil algatus saaks täielikult õnnestuda;
71. julgustab ENPd täiel määral ära kasutama, et edendada Lõuna-Kaukaasia riikide piirkondlikku koos-
tööd riikidevahelise usalduse loomise vahendina;
72. teeb ettepaneku töötada välja ELi stabiilsuspakt Lõuna-Kaukaasia jaoks, mis hõlmaks parlamentaarset
ja kodanikuühiskonna mõõdet ELi Kagu-Euroopa stabiilsuspakti eeskujul, kaasates Euroopa Liidu (koos
Türgi kui ELi liikmekandidaadiga), Venemaa, USA ja ÜRO (kvartett); on seisukohal, et selline stabiilsuspakt
saab kaasa aidata regionaalsete konfliktide lahendamisele dialoogi teel kõigi asjaomaste poolte ja kui selleston abi, ka ELi otsesest naabrusest väljaspool asuvate riikide vahel;
*
**
73. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, ÜRO peasekretä-
rile, ENP riikide ja Venemaa valitsustele ja parlamentidele, Euroopa Nõukogule, OSCEle ning Euroopa-Vahemere piirkonna parlamentaarsele assambleele.24.11.2006 C 287 E/322 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 19. jaanuar 2006ET