1.Sissejuhatus

2014. aasta juulis võttis komisjon vastu teatise ebaausate kauplemistavade vastu võitlemise kohta ettevõtjatevahelises toiduainete tarneahelas. Ebaausad kauplemistavad on tavad, mis kalduvad suurel määral kõrvale heast äritavast, on vastuolus hea usu ja ausa kauplemise põhimõttega ning mida üks äripartner kasutab ühepoolselt teise suhtes. Teatises selgitati, miks toiduainete tarneahela turustruktuur muudab selle ebaausate kauplemistavade suhtes eriti haavatavaks, ning kirjeldati, kuidas ebaausad kauplemistavad võivad kahjustada nõrgemal läbirääkimispositsioonil olevaid ettevõtjaid. Ebaausate kauplemistavade probleemi lahendamiseks innustati teatises Euroopa toidutarneahelas tegutsevaid ettevõtjaid osalema vabatahtlikes kavades, mille eesmärk on suurendada parimate tavade kasutamist ja vähendada ebaausaid kauplemistavasid, ning rõhutati, kui oluline on tulemuslik ja sõltumatu jõustamine riikide tasandil.

2015. aastal arutelu hoogustus, muu hulgas raskuste tõttu, millega Euroopa põllumajandustootjad teatavate põllumajandustoodete, eeskätt piimatoodete ja sealiha alanevatest hindadest tingituna pidid toime tulema. Nõudlus mitmesuguste toodete järele vähenes oluliselt ja seda süvendas Venemaa impordikeeld põllumajandustoodetele. Samal ajal suurenes tootmine kogu maailmas, tekitades üldise ületoodangu. Kuigi ebaausad kauplemistavad ei ole hiljutiste hinnalanguste põhjus, on madalad hinnad muutnud põllumajandustootjad äripartnerite võimaliku ebaausa käitumise suhtes haavatavamaks. Vastuseks põllumajandustootjate probleemidele esitasid seitsme riigi põllumajandusministrid ühisavalduse, milles paluti komisjonil jätkata ebaausate kauplemistavade analüüsimist ning teha ebaausaid kauplemistavasid käsitleva ELi õigusakti ettepanek.

Komisjon reageeris põllumajanduskriisile laiaulatusliku meetmepaketiga. Suur osa neist oli suunatud piimasektorile, mida hinnalangus eriti mõjutab. Käesolevas aruandes ei hõlmata konkreetselt ebaausate kauplemistavadega seotud meetmeid, mis on teatud sektorites juba vastu võetud. Moodustatakse põllumajandusturgude töörühm, mis hakkab andma komisjonile nõu põllumajandusturgude toimimise konkreetsete aspektide kohta ja põllumajandustootjate positsiooni kohta toiduainete tarneahelas. Töörühm esitab ka soovitusi ja teeb ettepanekuid selle valdkonna asjakohaste poliitiliste algatuste kohta.

Käesolevas aruandes keskendutakse ebaausate kauplemistavadega võitlemiseks ettenähtud olemasolevatele raamistikele. Aruanne koosneb kahest peamisest osast: 1) liikmesriikide õigus- ja jõustamisraamistike hindamine; ning 2) vabatahtliku, kogu ELi hõlmava tarneahelaalgatuse mõju ja loodud riiklike tarneahelaalgatuse platvormide hindamine.

Käesolevas aruandes jõutakse järeldusele, et meetmeid ebaausate kauplemistavadega võitlemiseks on viimastel aastatel märkimisväärselt edasi arendatud. Mitmes liikmesriigis, eriti riikides, kus probleem on tõsisem, on hiljuti kehtestatud seadusandlikud ja jõustamismeetmed, mis vastavad üldiselt ebaausate kauplemistavade vastaste tõhusate raamistike kriteeriumidele. Kokku on rohkem kui 20 liikmesriiki kehtestanud õigusaktid või kavatsevad teha seda lähiajal. Kuigi nende õigusaktide üldist mõju on veel vara hinnata, tehakse käesolevas aruandes kindlaks mitu konkreetset valdkonda, kus esineb veel arenguruumi. Vabatahtliku tarneahelaalgatusega seoses tunnistatakse aruandes seni saadud kasu, kuid soovitatakse ka mitmeid võimalikke tõhustamismeetmeid algatuse usaldusväärsuse ja tulemuslikkuse suurendamiseks.

2.Õigus- ja jõustamisraamistikud liikmesriikides

ELi tasandil puuduvad õigusaktid, mis oleksid suunatud ettevõtjatevaheliste ebaausate kauplemistavade vastu toiduainete tarneahelas. ELi konkurentsiõiguses käsitletakse valitseva positsiooni kuritarvitamist ja konkurentsivastaseid tavasid, kuid enamik teadaolevatest ebaausatest kauplemistavadest ei kuulu konkurentsiõiguse valdkonda, sest enamik osalisi on tugeval, kuid mitte valitseval positsioonil. Mõni liikmesriik on laiendanud ELi tarbijakaitsealaste õigusaktide kohaldamist ettevõtjatevahelistele olukordadele. See on seotud direktiiviga 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohta ja direktiiviga 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes. Asjaomases direktiivis käsitletud tavad on sellegipoolest enamjaolt teistsugused kui käesolevas aruandes käsitletavad tavad.

Olukord on teine riikide tasandil, kus enamik liikmesriike on rakendanud ebaausate kauplemistavade suhtes mitmesuguseid meetmeid, millest enamik on regulatiivsed ja mõni põhineb turuosaliste vahelistel isereguleeruvatel algatustel. Õiguslikus mõttes on olukord viimastel aastatel märkimisväärselt muutunud. Täpsemalt on 20 liikmesriigist, kus õigusaktid juba kehtivad, 15 kehtestanud need viimase viie aasta jooksul. Mõni liikmesriik võib kaaluda õigusakte lähiajal ja mõni liikmesriik on tõhustanud viimase viie aasta jooksul oma vanemaid õigusraamistikke. Ülevaate praegusest olukorrast annab järgmine joonis.

2015. aastal korraldas komisjon mitu kohtumist liikmesriikide ministeeriumide ja jõustamisasutustega, et koguda kehtivate või kavandatud õigusraamistike kohta üksikasjalikku teavet. Teabekogumisprotsessi toetasid kahepoolsed järelarutelud.

Ebaausate kauplemistavade käsitlemisel on oluline, et tõhusad õigusraamistikud sisaldaksid viit põhielementi. Neid kirjeldatakse allpool. Liikmesriigid võivad käsitleda neid viit elementi eri viisil, kuid näib, et erinevatel meetoditel ei ole ühtsele turule negatiivset mõju. Hoolimata üldisest rahuldavast hinnangust riikide tasandi õigusraamistikele tehakse järgmises analüüsis ettepanekuid selle kohta, mida konkreetsed liikmesriigid võiksid oma õigusraamistikes veelgi tõhusamaks muuta, ja selgitatakse välja liikmesriikide vahelise koostöö võimalused.

1) Hõlmatus tarneahelas

Ebaausate kauplemistavade vastased meetmed on suunatud peamiselt majanduslikust tasakaalustamatusest tingitud tavadele. Enamik liikmesriike on määranud selged kriteeriumid ebaausaid kauplemistavasid soodustavate olude kindlakstegemiseks. Enamiku liikmesriikide õigusakte kohaldatakse ettevõtjatevahelistele (B2B) suhetele tarneahela kõikides etappides. Mõni liikmesriik kohaldab õigusakte üksnes suhetele, kus üks partner on jaemüüja.

Võttes arvesse, et ebaausad kauplemistavad võivad ilmneda tarneahela igas etapis, peaksid liikmesriigid, kes ei ole veel kehtestanud õigusakte, mis hõlmavad kogu ettevõtjatevahelist toiduainete tarneahelat, nende kehtestamist tulevikku silmas pidades kaaluma. See on oluline, et tagada kõikide väiksemate turuosaliste piisav kaitstus ebaausate kauplemistavade eest, sest suur hulk väikseid turuosalisi ei suhtle jaemüüjatega otse. Liikmesriigid peaksid ka tagama, et nende õigusaktid hõlmavad ELi-väliste riikide ettevõtjaid (nt Aafrika või Ladina-Ameerika esmatootjad).

2) Ebaausate kauplemistavade põhitüübid

Liikmesriigid, kus on kehtestatud ebaausaid kauplemistavasid käsitlevad õigusaktid, määratlesid ebaausad tavad, millega tuleb võidelda, tuginedes oma analüüsile turuolukorra ja tavade kohta asjaomastes riikides.