I. Kontekst ja taust

Euroopa Liit põhineb ühistel väärtustel, mille hulka kuulub inimõiguste, demokraatia, võrdsuse ja õigusriigi põhimõtete austamine. Korruptsioon kahjustab riigi ja riigiasutuste toimimist kõikidel tasanditel ning aitab kaasa organiseeritud kuritegude toimepanemisele. Tulemuslik korruptsioonivastane raamistik ning läbipaistvus ja ausus riigivõimu teostamisel saavad tugevdada õigussüsteemi ja suurendada usaldust riigiasutuste vastu. Käesoleva teatisega tugevdatakse ja täiendatakse muid ELi vahendeid ja komisjoni jõupingutusi korruptsioonivastases võitluses. Nagu varem sel aastal vastu võetud komisjoni esimeses õigusriiki käsitlevas aruandes tõdeti, on korruptsioonivastane võitlus hädavajalik õigusriigi säilitamiseks, ning arvestades selle tähtsust, on see üks aruandes nimetatud neljast sambast. Tugeva õigusriigi ja korruptsioonivastase kultuuri aluseks on kodanike usk sellesse, et ausus on norm ja et seaduse järgimine on tagatud.

EL on mitmel korral kinnitanud oma kavatsust osaleda läbivaatamisprotsessis. Nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on rõhutanud vajadust tugevdada ELi juhtivat rolli ülemaailmses korruptsioonivastases võitluses ning edendada ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) kohast läbivaatamisprotsessi. Euroopa Parlament ja nõukogu on eriti rõhutanud vajadust, et EL täidaks oma läbivaatamiskohustust.

EL liitus konventsiooniga 2008. aastal. See on kõige laiahaardelisem rahvusvaheline korruptsioonivastane leping nii geograafilist ulatust (187 osalist) kui ka käsitletud teemasid silmas pidades. Kõik ELi liikmesriigid on konventsiooni osalised. ELil oli oluline roll ka korruptsioonivastast võitlust käsitleva resolutsiooni vastuvõtmisel ÜRO Peaassambleel 1. juunil 2020. See resolutsioon on aluseks ÜRO Peaassamblee erakorralisele istungjärgule, kus käsitletakse korruptsiooni ennetamise ja selle vastu võitlemise ning rahvusvahelise koostöö tugevdamisega seotud probleeme ja meetmeid, ning mis on kavas läbi viia 2021. aasta juunis.

Konventsioon on ka ainus õiguslikult siduv üldine rahvusvaheline korruptsioonivastane õigusakt. See hõlmab viit valdkonda: ennetusmeetmed (II peatükk); kuriteoks tunnistamine ja õiguse rakendamine (III peatükk); rahvusvaheline koostöö (IV peatükk); vara tagasivõtmine (V peatükk) ning tehniline abi ja teabevahetus (VI peatükk). Konventsioonis käsitletakse korruptsioonivastast võitlust laiemas tähenduses ja selle sätted hõlmavad paljusid korruptsiooni eri vorme, nagu altkäemaks, mõjuvõimuga kauplemine, ametiseisundi kuritarvitamine ja muud korruptiivse tegevusega seotud juhtumid nii avalikus kui ka erasektoris. Konventsiooniga kehtestatakse standardid, meetmed ja eeskirjad, mida riigid saavad kohaldada oma õigus- ja regulatiivkorra tugevdamiseks, et võidelda korruptsiooni vastu. Selle peamised eesmärgid on tugevdada meetmeid, et korruptsiooni tõhusamalt ja tulemuslikumalt ära hoida ja selle vastu võidelda, edendada ausameelsust, vastutust ning avalike asjade ja avaliku omandi nõuetekohast juhtimist ning hõlbustada ja toetada rahvusvahelist koostööd ja tehnilist abi võitluses korruptsiooni vastu.

ELi autoriteeti korruptsioonivastases võitluses tuleb kindlasti tugevdada ja seepärast on vaja tagada, et ELi konventsioonist tulenevad ja seni täitmata kohustused oleksid ÜRO Peaassamblee erakorralise istungjärgu ajaks täidetud. See tähendab osalemist rakendamise läbivaatamises.

Novembris 2009 võttis osalisriikide konverents, mis on konventsiooni peamine otsustusorgan, vastu resolutsiooni 3/1, millega nähti ette konventsiooni rakendamise läbivaatamise mehhanism. EL toetas selle mehhanismi loomist. Resolutsiooni 3/1 kohaselt tuleb osalisriikidel konventsiooni rakendamine läbi vaadata. Vastastikusel hindamisel põhineva mehhanismi abil hinnatakse iga osalisriigi eeskirjade ja tavade vastavust konventsiooni põhimõtetele, eesmärkidele ja nõuetele. Selline hindamine aitab kindlaks teha puudujäägid riikide korruptsioonivastastes tegevuspõhimõtetes, edendades seeläbi vajalikke seadusandlikke, institutsioonilisi ja praktilisi reforme.

ELi sõlmitud rahvusvahelised lepingud on siduvad liidu institutsioonidele ja liikmesriikidele ning konventsiooniga loodud läbivaatamismehhanism on siduv kõigi konventsiooni osalisriikide jaoks. Seepärast kehtib läbivaatamiskohustus ka Euroopa Liidu suhtes. Euroopa Liit on siiski ainus, kes osaleb konventsioonis piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonina ning see ainulaadne positsioon muudab ELi osalemise mõnevõrra keerulisemaks.

Euroopa Liidu lepingu artikli 17 kohaselt teostab komisjon koordineerivaid, täitev- ja juhtimisfunktsioone selliste rahvusvaheliste lepingute rakendamisel, mille osaline liit on, ja tagab liidu esindamise välissuhetes. Seega vastutab ta konventsiooni kohase läbivaatamisprotsessi juhtimise eest, et oleks kindel, et liit täidab oma konventsioonist tulenevaid kohustusi.

Seepärast esitatakse käesolevas teatises komisjoni seisukohad läbivaatamisprotsessi suhtes. Liit on tervikuna kohustatud konventsiooni rakendama ning konventsiooni kohases läbivaatamisprotsessis osalema. Komisjoni koordineeritav tegevus eeldab kõigi asjaomaste liidu institutsioonide ja võib-olla ka teatavate ametite või organite osalemist sõltuvalt ülesannetest, mis on neile antud aluslepingute või konventsiooni seisukohast oluliste liidu õigusaktidega. Institutsioonide tegevusega seotud küsimuste puhul tuleks nende osalemise suhtes kohaldada iga institutsiooni haldusautonoomia põhimõtet.

Komisjon on analüüsinud mõju, mis tuleneb ELi ainulaadsest staatusest konventsiooniosalisena, kes on piirkondlik majandusintegratsiooni organisatsioon. Selleks et läbivaatamist alustada, tuleb kõigepealt ajakohastada pädevusdeklaratsiooni, et see kajastaks Lissaboni lepingu jõustumise õiguslikke tagajärgi (allpool II jagu). Läbivaatamise praktilise korra osas tuleks kindlaks määrata mõned vajalikud kohandused, et Euroopa Liit saaks läbivaatamises osaleda (allpool III, IV ja V jagu).

II. Pädevusdeklaratsiooni ajakohastamine

Konventsioonis on sätestatud, et piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskiri peab sisaldama deklaratsiooni tema pädevuse ulatuse kohta. Deklaratsioon Euroopa Ühenduse pädevuse kohta küsimustes, mida reguleeritakse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni korruptsioonivastase konventsiooniga tehti ÜRO peasekretärile nõuetekohaselt teatavaks ajal, mil liit konventsiooni sõlmis. Konventsiooni artikli 67 lõikes 3 on lisaks sätestatud, et asjaomane piirkondlik organisatsioon peab hoiulevõtjale teatama kõigist asjakohastest muudatustest oma pädevuse ulatuses.

Lissaboni lepingu jõustumisega on liidu pädevuse ulatus ja selle kasutamine teataval määral muutunud. Näiteks sai EL uusi pädevusi ELi toimimise lepingu V jaotise alusel (Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 82 ja 83). ÜRO peasekretäri tuleb seega nendest muutustest teavitada.

1. meede. Komisjon võtab vajalikud meetmed, et teavitada ÜRO peasekretäri enne läbivaatamise alustamist asjakohastest muutustest liidu pädevuse ulatuses.

III. Konventsiooni kohase ELi käsitleva läbivaatamise alustamine



Iga konventsiooni osalisriiki kontrollivad kaks teist osalisriiki, kes valitakse loosi teel. Iga osalisriik peab tegutsema ka läbivaatamise teostajana. Läbivaatamist teostava osalisriigi valimine loosi teel võib toimuda rakendamise läbivaatamise rühma mis tahes kohtumisel. Läbivaatamine on ametlikult käivitatud, kui konventsiooni sekretariaat (UNODC) teatab läbivaatamise objektiks olevale osalisriigile riigipõhise läbivaatamise alustamisest. Osalisriik peab lisaks teatama kontaktasutuse, kes koordineerib tema osalemist läbivaatamises, ning esitama läbivaatamisprotsessiga seotud valitsusekspertide nimekirja (kui osalisriik tegutseb teiste osalisriikide läbivaatamise teostajana).