P6_TA(2005)0034

Majanduspoliitika üldsuunised

Euroopa Parlamendi resolutsioon majanduslik olukord Euroopas - ettevalmistav raport majanduspoliitika üldsuuniste kohta (2004/2269(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse komisjoni 24. aprilli 2003. a soovitust liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika üldsuuniste kohta (ajavahemikuks 2003-2005) (KOM(2003)0170);

- võttes arvesse komisjoni 7. aprilli 2004. a soovitust liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika üldsuuniste (ajavahemikuks 2003-2005) ajakohastamise kohta 2004. aastaks (KOM(2004)0238);

- võttes arvesse komisjoni 2004. aasta sügisel koostatud eurotsooni ja Euroopa Liidu majandusprognoose (2004-2006);

- võttes arvesse komisjoni 2. veebruari 2005. a teatist kevadisele Euroopa Ülemkogu istungi kohta "Koostöö majanduskasvu ja töökohtade nimel - Lissaboni strateegia uus algus" (KOM(2005)0024);

- võttes arvesse 23. ja 24. märtsi 2000. a Lissaboni Euroopa Ülemkogu, 15. ja 16. juuni 2001. a Göteborgi Euroopa Ülemkogu ning 15. ja 16. märtsi 2002. a Barcelona Euroopa Ülemkogu eesistuja lõppjäreldusi;

- võttes arvesse 20. ja 21. märtsi 2003. a, 16. ja 17. oktoobri 2003. a, 25. ja 26. märtsi 2004. a ning 4. ja 5. novembri 2004. a Brüsseli Euroopa Ülemkogu eesistuja lõppjäreldusi;

- võttes arvesse Wim Koki juhitava kõrgetasemelise töörühma raportit "Väljakutsega silmitsi";

- võttes arvesse komisjoni 11. novembri 2003. a teatist "Euroopa majanduskasvu algatus: investeerimine võrgustikesse ning teadmised kasvu ja tööhõive toetuseks - Lõpparuanne Euroopa Ülemkogule" (KOM(2003)0690);

- võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee 30. oktoobri 2003. a arvamust, mis käsitleb komitee poolt liidu struktuurireformide majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase mõju hindamiseks kogutud kogemuste kokkuvõtet [1];

- võttes arvesse oma 12. märtsi 2003. a resolutsiooni majandusliku olukorra kohta Euroopas (ettevalmistav raport eesmärgiga võtta vastu majanduspoliitika üldsuuniseid käsitlev komisjoni soovitus) [2], 15. mai 2003. a resolutsiooni liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika üldsuuniseid (ajavahemikuks 2003-2005) käsitleva komisjoni soovituse kohta [3] ning 23. oktoobri 2003. a resolutsiooni 16. ja 17. oktoobri 2003. aasta Brüsseli Euroopa Ülemkogu tulemuste kohta [4];

- võttes arvesse oma 26. veebruari 2004. a resolutsiooni majandusliku olukorra kohta Euroopas (majanduspoliitika üldsuuniseid käsitlev ettevalmistav raport) [5] ja 22. aprilli 2004. a resolutsiooni liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika üldsuuniste (ajavahemikuks 2003-2005) ajakohastamist 2004. aastaks käsitleva komisjoni soovituse kohta [6];

- võttes arvesse oma 26. veebruari 2004. a resolutsiooni 2004. aasta kevadise tippkohtumise ettevalmistamise kohta [7];

- võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 99 lõiget 2;

- võttes arvesse oma kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit (A6-0026/2005);

A. arvestades, et eurotsooni ja 25 liikmega Euroopa Liidu majanduskasv ei suuda püsivalt saavutada kasvu potentsiaalset taset ning on endiselt nõrk; arvestades, et majapidamiste tarbimine on endiselt kõikuv ning 2005. ja 2006. aasta majanduslikud väljavaated keskpärased, millest tulenevalt alaneb töötuse jätkuvalt kõrge tase aeglaselt; arvestades, et kuigi intressimäärad on madalaimal tasemel pärast Teisest maailmasõda, on investeerimisvalmidus madal ja vähemalt lähiajal ei ole selles muutust oodata; arvestades, et struktuurireforme, mille vajalikkus on lõpuks saavutanud üldise tunnustuse, ei ole kõikides liikmesriikides läbi viidud piisava hoolikusega ning reformid ühenduse tasandil edenevad aeglaselt;

B. arvestades, et Lissaboni strateegia nõuab kõikide olemasolevate vahendite, eelkõige majanduspoliitika üldsuuniste kasutuselevõtmist ja finantsperspektiivi nõuetekohast rakendamist;

C. arvestades, et püsiva kasvu taotlemine peab põhinema sotsiaal-, tööhõive- ja keskkonnapoliitikal, võttes arvesse vastutust tulevaste põlvkondade ees ning vajadust tugevdada sotsiaalset ühtekuuluvust; arvestades, et kooskõlas asutamislepingus sätestatud eesmärkidega eeldab sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamine sotsiaalse kaitse ja tööhõive kõrge taseme säilitamist, ning pensionisüsteemide jätkusuutlikkust on võimalik tagada ainult juhul, kui parandatakse Euroopa majanduse konkurentsivõimet nii, et sellega kaasneb kasv, investeeringud ja uute ettevõtete loomine;

D. arvestades, et mõne liikmesriigi ülemäärane eelarvepuudujääk on teostamata struktuurireformide tagajärg ning viitab kindlale seosele kasvu ja eelarvedistsipliini vahel; arvestades, et eelarvedistsipliinist tulenevad madalad intressimäärad annavad ettevõtjatele hädavajaliku usalduse hindade pikaajalise stabiilsuse suhtes, mis loob vajaliku aluse kasvuks ja tööhõiveks;

E. arvestades, et ajalooliselt madalad intressimäärad ei ole ettevõtetes loonud usaldust investeeringute vajadusse;

1. väljendab kahetsust seoses märkimisväärse mahajäämusega Lissaboni strateegia rakendamisel, eelkõige struktuurireformide ja riigi rahanduse reformide osas mitmes liikmesriigis, mis tuleneb osaliselt eesmärkide paljususest; tervitab sellest tulenevalt võtmeprioriteetide määratlemist Wim Koki juhitava töörühma poolt; kutsub liikmesriike üles neid võtmeprioriteete otsustavalt ellu viima; soovitab komisjonil keskenduda jõupingutustele antud valdkondades; on arvamusel, et majanduspoliitika üldsuuniseid ajavahemikuks 2003-2005 ei ole liikmesriikide majanduspoliitikasse liidetud; palub komisjonil analüüsida liikmesriikide parimaid tulemusi ja teha sellest vastavad järeldused; soovitab anda kasvule ja töökohtade loomisele suurem osakaal, tugevdades konkurentsi ja konkurentsivõimet Lissaboni strateegia raames;

2. tuletab meelde, et finantsstabiilsus, riigi rahanduse reform ja madalad intressimäärad, mis tulenevad Euroopa Keskpanga stabiilsuspoliitikast, on Lissaboni strateegia kindlad tugisambad; jagab majanduspoliitika komitee aastaaruandes struktuurireformide kohta 2005. aastal toodud arvamust, et "stabiilsust ja kasvu toetav makromajanduslik raamistik on hädavajalik" ja et "valitsused lõikavad struktuurireformide täielikku kasu kasvu ja tööhõive osas ainult vastavas makromajanduslikus keskkonnas";

3. soovitab lihtsustada ja parandada Euroopa Liidu käsutuses olevate vahendite kooskõlastatust; soovitab vähendada nii ühenduse kui ka riiklikul tasandil raportite või programmide arvu, et liikmesriigid saaksid võtta selgemaid kohustusi; palub komisjonil tugevdada jõupingutusi siseturu toimimiseni jõudmiseks valdkondades, kus veel eksisteerib kaitsetõkkeid ning kaubanduspiiranguid; palub komisjonil samuti jätkata jõupingutusi selleks, et tagada kõikides sektorites õiglased konkurentsitingimused;

4. toetab täielikult Euroopa Keskpanga sõltumatust ja on seisukohal, et majanduspoliitikat kujundavate organite rahanduspoliitika igasugune mõjutamine on vastuolus asutamislepinguga, kuna sellega kaoks nende sõltumatus; soovitab esimese sammuna ühtlustada eelarvete koostamiseks kasutatavad majandusprognoosid ning eurotsooni liikmesriikide eelarvete ajakavad, võttes arvesse majanduspoliitika üldsuuniste ja tööhõivesuuniste väljatöötamise ajakava;

5. kordab varasemat nõudmist viia ellu tööturu reformid nii, et oleks tagatud tasakaal paindlikkuse ja turvalisuse vahel; tuletab meelde oma toetust ettevõtlikkust, algatusvõimet, innovaatilisust ning majanduslikku konkurentsivõimet ergutava poliitika elluviimisele ning seoses sellega ka eesmärkidele lihtsustada haldusmenetlusi ja kõrvaldada äriühingute maksustamisega seotud takistavad tegurid; rakendades maksupoliitika ühtlustamise kohta koostatud "Monti paketti"; rõhutab, et kvaliteetsete töökohtade arendamisega kaasneb tööviljakuse paranemine Euroopas;

6. leiab, et kõikide majanduslike ja sotsiaalsete vajaduste rahuldamiseks ning demograafilise arengu tagajärgede leevendamiseks (eelkõige pensioni- ja tervisekaitsesüsteemide puhul) vajaliku majanduskasvu esilekutsumiseks ei piisa üksnes tootlikkuse suurendamisest ning et struktuurireformide elluviimine ei saa asendada makromajanduspoliitikat;

7. tunneb muret tööpuuduse kõrge taseme püsimise ja tööhõive kasvu ebapiisavate väljavaadete pärast nii eurotsoonis kui ka kogu Euroopa Liidus; nõuab tungivalt erimeetmete võtmist, et kõigile, kes on olnud töötu kauem kui kuus kuud, tagataks nõustamine ja ümberõpe; rõhutab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete olulist rolli töökohtade loomisel ja tunneb muret selliste ettevõtete pankrottide suure arvu pärast 2004. aastal, väljendades ühtlasi kahetsust, et erinevalt suurettevõtetest ei ole väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel võimalik kasutada täiel määral ära viimaste aastate soodsaid finantstingimusi; rõhutab vajadust luua ettevõtlikkust ja riskivõtmise kultuuri edendav keskkond, mis soosiks uute ettevõtete loomist, kergendades väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete halduskoormust, lihtsustades reguleerivat keskkonda, vähendades üldist maksustamistaset Euroopa Liidus ning parandades väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ligipääsu rahastamisallikatele, eriti riskikapitalile; soovitab reforme, mille eesmärgiks on parandada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete võimalusi; juhib tähelepanu mikrolaenude olulisele rollile ettevõtete ja töökohtade loomisel; nõuab selliste vahendite üksikasjalikku uurimist, samuti nendega arvestamist ja edendamist ühenduse tasandil;

8. kordab soovi, et Euroopa Liit vabaneks järk-järgult energeetilist sõltuvusest, edendades taastuvate energiaallikate kasutamist ja ergutades naftale alternatiivide, näiteks vesiniku kasutamise väljatöötamist; märgib, et kuigi naftahindade tõus 2004. aastal ei peaks tooma kaasa inflatsiooni püsivat kasvu, mõjutab see siiski usaldust, vähendades eelkõige otseselt majapidamiste ostujõudu ja tuues kaasa ebakindlust investeerimisotsustes, kui samal ajal on oodata välisnõudluse vähenemist; on seisukohal, et traditsiooniliste energialiikide, eelkõige Kyoto protokolli eesmärke mitteohustavate energialiikide tõhusust peab suurendama;

9. märgib, et kõikides arenenud riikides kulutavad majapidamised üha vähem esmatarbekaupadele ja valmistoodetele, seda isegi odavamate ja kvaliteetsemate kaupade puhul, ning üha enam tervisele, kommunikatsioonile ja vaba aja veetmisele, ning märgib ühtlasi teenuste sektori olulist osa Euroopa SKTs ja tööhõives; peab sellest tulenevalt tootlikkuse kasvu aeglustumist teenuste sektoris Euroopa majanduskasvu nõrkuse üheks olulisemaks teguriks; soovitab sellest tulenevalt soodustada nimetatud sektoris investeeringuid ja innovatsiooni info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse, millel on tootlikkuse seisukohalt määrav roll; soovitab avada antud sektori senisest enam eraettevõtjatele ning soodustada ettevõtlikkust selles valdkonnas;

10. Kutsub liikmesriike üles toetama otsustavalt tulevikku suunatud investeeringuid, edendades investeeringuid teadusesse ja teaduses imiteerimist, sh alusuuringuid ja kõrgtehnoloogia arendamist, keskkonnsõbralikke tehnoloogiaid, üleeuroopalisi infrastruktuure ja võrgustikke ning haridust ja elukestvat õpet; soovitab suurendada teadustegevuse ja -uuringute rahastamist avaliku sektori poolt; tõstab esile keskkonna tähtsust, mis soodustaks teaduse edendamist ja arendamist ja paremat tooteturgude integreerimist ja finantsturgude positiivsemat hoiakut investeeringutega seotud ohuliikide osas; on seisukohal, et investeeringud ja sotsiaalteenused, eriti lasteasutuste osas, on olulise tähtsusega, kui meeste ja naiste vahel peab valitsema tõeline võrdõiguslikkus ja soovitakse naiste tööhõive kasvu; juhib komisjoni tähelepanu sellele, et nii era- kui ka avalikus sektoris kasutatakse liialt vähe ära teatud oskusi nõudvaid teenuste sektori ameteid, kuigi just need on kohaliku paiknevuse tõttu väärtuslikud; rõhutab vajadust investeerida töökohtade loomisesse teeninduses ja propageerida selliste töökohtade loomist, eelkõige haridusteenuste, kohalike sotsiaalteenuste, lapsehoolduse, eakate inimeste abistamise ja koduabi teenuste alal; on seisukohal, et arvesse tuleb võtta elanikkonna vananemist, kuna sellega kaasneb paratamatult ka töötava elanikkonna vananemine; märgub, et eakamatel töötajatel on tihti probleeme karjääri arenguga ja nende edutamist või koolitamist peetakse kohati liiga kulukaks; peab sellest tulenevalt oluliseks spetsiaalsete algatuste tegemist sellistele inimestele pakutava nõustamise ja eriotstarbeliste koolitussüsteemide kohta;

11. rõhutab soodsa keskkonna olulisust teadusuuringute ja arendustegevuse, samuti kaubaturgude parema integreerituse edendamiseks ning finantsturgude positiivsema suhtumise saavutamiseks riskantsemate investeeringute suhtes;

12. märgib, et ühendusesisene kaubandus moodustab ülekaaluka osa Euroopa Liidu liikmesriikide väliskaubandusest, ning peab sellest tulenevalt vajalikuks jõuda siseturu loomiseni, et aidata kaasa majanduskasvule ja selle kaudu Euroopa Liidu sotsiaalsele arengule; märgib lisaks, et suurem osa kaubavahetusest kolmandate maadega toimub arenenud riikidega, mille töötajate kvalifikatsiooni ja palgatase on võrreldav Euroopa Liidu liikmesriikidega; märgib siiski, et järjest enam on konkurente, sealhulgas Hiina, India ja Brasiilia, kes suudavad sageli pakkuda sama kvaliteediga kaupu ja teenuseid konkurentsivõimelisema hinnaga;

13. leiab, et võrdsetel võimalustel rajaneva rahvusvahelise vaba ja ausa kaubanduse arendamine Doha kohustuste alusel aitab kaasa nii vaeste maade arengule kui ka uute turgude loomisele arenenud riikide jaoks ning ainult majanduskasv võimaldab arengumaadel suurendada elanike tulusid ja saavutada kõrgemaid sotsiaalseid ja keskkonnastandardeid; palub komisjonil neid kaalutlusi järgmistes majanduspoliitika üldsuunistes arvesse võtta;

14. kordab soovi, et nii liikmesriikide parlamendid kui ka Euroopa Parlament oleksid enam kaasatud majanduspoliitika üldsuuniseid puudutavatesse aruteludesse; leiab, et see tagaks parema demokraatliku kontrolli ning ennekõike tähendaks, et liikmesriigid võtaksid need paremini omaks ja sellest tulenevalt pühenduksid ka enam nende täitmisele;

15. leiab, et majanduspoliitika elluviimine nõuab usaldusväärseid ja võrreldavaid statistilisi andmeid ning palub komisjonil tugevdada Eurostati vahendeid liikmesriikide statistiliste andmete kogumiseks ja kontrollimiseks ning taotleda majandusliku koostöö ja arengu organisatsiooni (OECD) ja teiste vastavate rahvusvaheliste organisatsioonide tegevuse raames statistiliste andmete usaldusväärsuse ja võrreldavuse parandamist rahvusvahelisel tasandil; usub, et halduskoormus ja statistiliste andmete kogumisega seotud kulud ei tohi takistada ettevõtete konkurentsivõimet; nõuab ettevõtlikkuse mõõtmisel keskendumist peamistele näitajatele;

16. teeb oma presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning sotsiaalpartneritele.

[1] ELT C 32, 5.2.2004, lk 103.

[2] ELT C 61 E, 10.3.2004, lk 294.

[3] ELT C 67 E, 17.3.2004, lk 295.

[4] ELT C 82 E, 1.4.2004, lk 592.

[5] ELT C 98 E, 23.4.2004, lk 162.

[6] Vastuvõetud tekstid, P5_TA(2004)0378.

[7] ELT C 98 E, 23.4.2004, lk 156.

--------------------------------------------------