EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 15.12.2015 COM(2015) 671 final 2015/0310(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet

ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2007/2004, määrus (EÜ) nr 863/2007 ja nõukogu otsus 2005/267/EÜ



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva ettepaneku eesmärk on luua Euroopa piiri- ja rannikuvalve, et tagada ELi välispiiril Euroopa integreeritud piirihaldussüsteem eesmärgiga hallata tõhusalt rännet ja kindlustada Euroopa Liidus kõrge julgeoleku tase, kaitstes samal ajal isikute vaba liikumist liidus. See on osa komisjoni esitatud meetmepaketist, et tagada paremini ELi välispiiri kaitse, nagu on sätestatud lisatud komisjoni teatises. Euroopa Liidu välispiiri tabas 2015. aastal erakordne surve, kui ligikaudu 1,5 miljonit inimest ületas ebaseaduslikult piiri alates selle aasta jaanuarist kuni novembrini. Euroopa Liidu välispiiri ületanud erinevate rändevoogude tohutu ulatus ja neile järgnenud teisene ränne näitasid, et olemasolevad struktuurid liidu ja liikmesriigi tasandil on ebapiisavad, et käsitleda sellisest suurest sissevoost tulenevaid probleeme. Sisepiirideta alal mõjutab ebaseaduslik ränne ühe liikmesriigi välispiiri kaudu kõiki teisi liikmesriike Schengeni alal. Märkimisväärne teisene ränne on sundinud mitut liikmesriiki taaskehtestama oma sisepiiridel piirikontrolli. See on tekitanud märkimisväärse surve Schengeni ala toimimisele ja ühtsusele. Kogu käimasoleva rändekriisi vältel sai selgeks, et sisepiirideta Schengeni ala on jätkusuutlik ainult siis, kui välispiir on tõhusalt turvatud ja kaitstud. Liidu välispiiri kontroll on üldine ja ühine huvi, mida tuleb teostada kooskõlas liidu rangete ja ühtsete standarditega. Suuremad julgeolekumured pärast terrorirünnakuid 2015. aastal on inimeste hirme veelgi suurendanud. Ehkki piirid ei saa kunagi tagada täielikku julgeolekut, võivad need julgeoleku ja luure tõhustamisele ning tulevaste rünnakute takistamisele oluliselt kaasa aidata. See funktsioon on muutunud veelgi tähtsamaks, arvestades terrorirünnakutes osalevate välisvõitlejate suurenevat arvu. Julgeoleku tugevdamine välispiiril on seepärast hädavajalik, et taastada üldsuse kindlustunne. Ühtne sisepiirideta reisimisala on jätkusuutlik üksnes siis, kui välispiir on tõhusalt kaitstud. Kett on alati just nii tugev, kui tugev on selle nõrgim lüli. Seepärast on vaja otsustavat sammu välispiiri integreeritud haldussüsteemi suunas. See on võimalik vaid kõikide liikmesriikide ühistöös kooskõlas solidaarsuse ja vastutustunde põhimõttega, millega kõik ELi institutsioonid on nõustunud kui rändekriisi lahendamiseks vajalike juhtpõhimõtetega. Euroopa rände tegevuskavas käsitleti vajadust liikuda välispiiri ühise haldamise suunas kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklis 77 sätestatud eesmärgiga kehtestada järk-järgult välispiiri integreeritud haldussüsteem. Septembris peetud Euroopa Liidu olukorda käsitlevas kõnes teatas president Juncker, et komisjon astub selles valdkonnas enne aasta lõppu ambitsioonikaid samme, luues täielikult toimiva Euroopa piiri- ja rannikuvalve. Seda kava kinnitati komisjoni 2016. aasta töökavas. Määruse eelnõus sätestatakse Euroopa integreeritud piirihalduse üldpõhimõtted; selles luuakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti loomine Frontexi baasil. Selle määruse eelnõu eesmärk on tagada ELi välispiiri tõhusam haldamine, andes muu hulgas Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametile suurema pädevuse välispiiri haldamise ja tagasisaatmise valdkonnas, kui on praegu Frontexil. Määruse eelnõuga antakse Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametile täiendav pädevus, mis on vajalik selleks, et ta rakendaks liidu tasandil tõhusalt integreeritud piirihaldust, kõrvaldaks piirihalduse puudujäägid riikide tasandil ning reageeriks enneolematutele rändevoogudele, mis on tänavu saabunud Euroopa Liidu välispiirile. Nende täiendavate pädevusvaldkondade andmine Euroopa piiri- ja rannikuvalve Euroopa tasandile on vajalik selleks, et ära hoida olukord, kus välispiiri haldamisel esinevad puudujäägid või prognoosimatud rändevood takistavad Schengeni ala nõuetekohast toimimist. Rändekriisi tõttu tekkinud probleeme ei saa piisavalt lahendada, kui liikmesriigid tegutsevad kooskõlastamata. Integreeritud piirihaldus on Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ning piirihalduse eest vastutavate riigi ametiasutuste – sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid – jagatud vastutus ning kokku moodustavad need asutused Euroopa piiri- ja rannikuvalve. •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega Määruse eelnõus vastatakse Euroopa Parlamendi ja Euroopa Ülemkogu üleskutsetele hallata tõhusalt Euroopa Liidu välispiiri. Euroopa Ülemkogu seadis 2015. aasta oktoobris selged sihid, et tugevdada Euroopa Liidu välispiiri, eelkõige töötades välispiiri integreeritud haldussüsteemi rajamise nimel ning suurendades Frontexi volitusi Euroopa piiri- ja rannikuvalve süsteemi arendamise arutelude kontekstis, sealhulgas seoses piirivalve kiirreageerimisrühmade kasutamisega juhtudel, kui Schengeni hinnangud või riskianalüüs näitavad vajadust kindla ja kiire tegutsemise järele koostöös asjaomaste liikmesriikidega. Euroopa Ülemkogu leidis ka, et tagasisaatmise vallas tuleks Frontexi volitusi laiendada, et anda talle õigus korraldada omal algatusel ühiseid tagasisaatmisoperatsioone, ning edendada tema rolli seoses tagasipöördujate jaoks reisidokumentide hankimisega. Euroopa rände tegevuskavas tegi komisjon ettepaneku muuta välispiiri haldamine liikmesriikide ja Euroopa Liidu ühiseks vastutusalaks. Sellele tuginedes tehti Euroopa rände tegevuskavas ettepanek muuta Frontexi õiguslikku alust, et tugevdada agentuuri rolli ja suutlikkust. Teiste sammude seas, mida komisjonil soovitatakse astuda, oli Euroopa piiri- ja rannikuvalve loomine, Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti suurem roll tagasisaatmiste korraldamisel ja kooskõlastamisel, asutustevaheline koostöö, ameti ja liikmesriigi varade parem haldamine ning uue esmase vastuvõtu süsteemi kasutuselevõtmine. Määruse eelnõuga aitab komisjon muuta piirihalduse tõhusamaks ja usaldusväärsemaks, viies selle uuele vastutuse ja solidaarsuse tasandile. Viimase paari aasta jooksul on Euroopa Liit kehtestanud poliitika, mis peaks võimaldama liikmesriikidel rajada ja hoida kindlat välispiiri. Aga kui liidu tasandil ei toimu integreeritud piirihalduse strateegilist rakendamist, on riigi tasandil rakendamine liikmesriigiti endiselt ebaühtne. Nagu komisjon Euroopa rände tegevuskavas kindlaks tegi, on seega vaja kehtestada liidu piirihaldusstandardid, et hõlmata kõik liidu välispiiri haldamise aspektid. Käesolev ettepanek tugineb olemasolevale piirihalduspoliitikale, mis hõlmab muu hulgas Frontexit, ent viib selle kvalitatiivselt uuele tasemele. Frontex loodi nõukogu määrusega (EÜ) nr 2007/2004, mida seejärel muudeti määrusega (EÜ) nr 863/2007, millega nähti ette piirivalve kiirreageerimisoperatsioonid, ning määrusega (EL) nr 1168/2011, milles rõhutati Frontexi vastutust seoses põhiõiguste kaitsega. Käesoleva ettepanekuga laiendatakse oluliselt ameti suutlikkust reageerida tõhusalt praegustele või tulevastele ohtudele välispiiril, proaktiivselt tugevdades, hinnates ja kooskõlastades liikmesriikide tegevust asjakohaste meetmete rakendamisel välispiiril. Ettepanek täiendab olemasolevaid õigusakte, kasutades samalaadset lähenemisviisi kui see, mida kohaldatakse Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) suhtes, tugevdades täiendavalt koostöövaimu, teabevahetust ja jõupingutuste kooskõlastamist liikmesriikide ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti vahel, samuti liikmesriikide ametiasutuste ja liidu ametite vahel, konkreetsete ja siduvate kohustustega. See tugineb ka määrusele (EL) nr 656/2014, millega kehtestatakse väliste merepiiride järelevalve operatiivkoostöö raames, mida koordineerib Frontex. Lisaks arendab ja tugevdab käesolev ettepanek kiiret reageerimist piiridel. Ettepanek ja eelkõige haavatavuse hindamise kehtestamine täiendab määrusega (EL) nr 1053/2013 kehtestatud hindamismehhanismi. Schengeni hindamismehhanismi eesmärk on säilitada vastastikune usaldus liikmesriikide seas. See seisneb Schengeni õigustiku nõuetekohase kohaldamise ning sisepiiridel kontrolli kaotamiseks vajalike tingimuste kontrollimiseks mõeldud tehnilises ja õiguslikus hinnangus. Juhtudel, mil Schengeni hindamise kohaselt esineb välispiiril suuri puudujääke, võib komisjon soovitada algatada Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamise või ametile tema arvamuse avaldamiseks strateegiliste kavade esitamise. Käesoleva ettepanekuga ei piirata ka meetmeid, mille võib võtta Schengeni piirieeskirjade artiklite 19a ja 26 alusel. Haavatavuse hindamine keskendub ennetamisele, et hoida ära kriisiolukorra teke. Selle käigus hinnatakse liikmesriikide tegevusvõimet välispiiril ning selleks vaadeldakse tehnilisi seadmeid, suutlikkust, ressursse ja erandolukorra plaane. Selle hindamise viib läbi amet, järelevalvenõukogu teavitab tegevdirektorit, kes teeb omakorda otsuse vajalike meetmete kohta. Kui liikmesriik jätab tegevdirektori otsuse järgimata ning võib seetõttu seada ohtu Schengeni ala toimimise, võib komisjon võtta vastu rakendusotsuse, millega nõutakse ameti otsest sekkumist kohapeal.

Käesolev ettepanek tugineb selles poliitikavaldkonnas juba kehtivatele sätetele ja arendab neid edasi ning koondab need Euroopa piiri- ja rannikuvalveks, kehtestades seega liidu tasandil välispiiri integreeritud haldussüsteemi, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktis d. •Kooskõla muude liidu poliitikapõhimõtetega Käesolev ettepanek on tihedalt seotud järgmiste liidu poliitikapõhimõtetega ja täiendab neid: (a)Euroopa ühine varjupaigasüsteem koos rändehalduse tugirühmade loomisega esmase vastuvõtu piirkondades, mis on tihedalt seotud selliste isikute ümberpaigutamisega, kes vajavad ilmselgelt rahvusvahelist kaitset; (b)sisejulgeolek, nagu rõhutati Euroopa julgeoleku tegevuskavas: ühised ranged piirihaldusstandardid on hädavajalikud, et tõkestada piiriülest kuritegevust ja terrorismi. Käesolev ettepanek aitab täiendavalt kaasa sisejulgeoleku kõrge taseme saavutamisele, võimaldades ametil hõlmata oma riskianalüüsiga piiriülese kuritegevuse ja terrorismi aspektid, lubades tal töödelda selliste isikute isikuandmeid, keda kahtlustatakse terroriaktides osalemises, ning nähes ette, et amet teeb terrorismi tõkestamise valdkonnas koostööd liidu teiste ametite ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Seoses juurdepääsuga riikide ja Euroopa andmebaasidele sätestatakse määruse eelnõus liikmesriikide kohustus anda Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liikmetele juurdepääs sellistele andmebaasidele. Komisjon uurib võimalust anda ametile juurdepääs Euroopa andmebaasidele, nagu SIS ja EURODAC, ning kaalub ettepanekute esitamist, et muuta õigusakte, millel need andmebaasid põhinevad; Internal security as was underlined in the European Agenda on Security, common high standards of border management are essential to prevent cross-border crime and terrorism (c)liidu tollivaldkonna riskijuhtimise ja tarneahela julgeoleku strateegia, mis näeb ette asutustevahelise koostöö ja teabe jagamise tolli-, õiguskaitse- ja julgeolekuasutuste vahel, et tagada rollide vastastikune täiendavus, ühiste riskikriteeriumide väljatöötamine ning riskiteabe jagamine; (d)meresõidu turvalisus ja ohutus ning meresõidu järelevalve koos Euroopa koostöö alustamisega rannikuvalve ülesannete vallas Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti, Euroopa Kalanduskontrolli Ameti ja Euroopa Meresõiduohutuse Ameti vahel; (e)liidu välissuhete poliitika, arvestades, et Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks hõlbustama ja julgustama koostööd liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel, sealhulgas kooskõlastades sellist operatiivkoostööd välispiiri halduse valdkonnas ja lähetades kolmandatesse riikidesse kontaktametnikke, samuti tehes koostööd kolmandate liikmesriikide ametiasutustega tagasisaatmise, sealhulgas reisidokumentide omandamise valdkonnas. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUSE JA PROPORTSIONAALSUSE PÕHIMÕTE •Õiguslik alus Käesolev seadusandlik ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktidel b ja d ning artikli 79 lõike 2 punktil c. Artikli 77 lõike 1 punktidega b ja d nähakse ette, et Euroopa Liit töötab välja poliitika, mille eesmärk on tagada isikute kontrollimine ja tõhus valve välispiiri ületamisel, ning kehtestab järk-järgult välispiiri integreeritud haldussüsteemi. Sel eesmärgil võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt, artikli 77 lõike 2 punktide b ja d kohaselt vastu meetmed, mis käsitlevad kontrolle, mille välispiiri ületavad isikud peavad läbima, ning mis tahes meetmed, mis on vajalikud välispiiri integreeritud haldussüsteemi järkjärguliseks kehtestamiseks. Artikli 79 lõike 2 punktiga c volitatakse Euroopa Parlamenti ja nõukogu võtma vastu meetmed seoses ebaseadusliku sisserändega ja ebaseadusliku elamisega riigis, sealhulgas ebaseaduslikult riigis elavate isikute väljasaatmise ja repatrieerimisega. •Subsidiaarsuse põhimõte Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada ELi välispiiril Euroopa integreeritud piirihaldussüsteem eesmärgiga hallata tõhusalt rännet ja tagada Euroopa Liidus kõrge julgeoleku tase, kaitstes samal ajal isikute vaba liikumist liidus. Sisepiirideta alal mõjutab ebaseaduslik ränne ühe liikmesriigi välispiiri kaudu kõiki teisi liikmesriike Schengeni alal. Sisepiirideta ala on jätkusuutlik üksnes siis, kui välispiir on tõhusalt turvatud ja kaitstud. Kuna liidu välispiiri kontroll on üldine ja ühine huvi, mida tuleb teostada kooskõlas rangete ja ühtsete liidu standarditega, liikmesriigid üksi ei saa käesoleva ettepaneku eesmärke täiel määral saavutada ning selle ülesande saab paremini täita liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. •Proportsionaalsuse põhimõte Määruse eelnõu eesmärk on reageerida uutele probleemidele ja poliitilisele reaalsusele, millega Euroopa Liit kokku puutub nii seoses rände haldamise kui ka sisejulgeolekuga. Sellega kehtestatakse rida meetmeid, et tegeleda terviklikult piirihaldusega. See tagab, et liikmesriigid rakendavad täielikult ja korrektselt integreeritud piirihaldust, võetakse asjakohaseid meetmeid kriisiolukordade vältimiseks ja välispiiril varajases etapis sekkumiseks ning et kohapeal otseseks sekkumiseks võetakse liidu tasandil kiireloomulisi meetmeid üksnes siis, kui olukord muutub kriitiliseks. Kooskõlas määruse eesmärkidega ning Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks. •Õigusakti valik Üksnes määrusega saab tagada vajalikul määral ühtsuse, mida on vaja välispiiri integreeritud halduse tagamiseks. Arvestades asjaolu, et Frontex, mis nimetatakse ümber Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiks, loodi määrusega, on sama õigusakt asjakohane ka käesoleva ettepaneku puhul.

3.KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA Käesoleva ettepaneku ettevalmistamisel on komisjon tuginenud aruteludele, mis on toimunud korrapäraselt Euroopa Ülemkogus ja ministrite nõukogus, aga ka Euroopa Parlamendis piirihalduse ning rändekriisi lahendamiseks vajalike meetmete teemal. Piirihalduse tulevikku ja eelkõige Frontexi tugevdamist on hiljuti arutatud ka ministrite nõukogu 8. oktoobri 2015. aasta istungil. Sellele järgnes 15. oktoobril 2015 Euroopa Ülemkogu kohtumine, kus ülemkogu kutsus oma suunistes piirihalduse tuleviku kohta üles tugevdama Euroopa Liidu välispiiri, töötades muu hulgas välispiiri integreeritud haldussüsteemi loomise nimel ning laiendades Frontexi volitusi. Alates 1. maist 2005, kui Frontex asus oma kohustusi täitma, on toimunud pidevad arutelud asjaomaste sidusrühmadega Euroopa ja riikide tasandil. Eelkõige on toimunud regulaarsed arutelud ameti poolt Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruandluse teemal. Amet annab oma tegevusest korrapäraselt aru haldusnõukogu koosolekutel ja mitmesuguste aruannete kaudu, mille ta aasta jooksul välja annab. Peale selle on toimunud korrapärane teabevahetus teiste liidu ametitega, eelkõige Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti ja Europoliga, aga ka Euroopa Ombudsmaniga. Mitmeid arutelusid on peetud ka kodanikuühiskonna ja akadeemiliste ringkondadega. 2014. aastal viis komisjon läbi uuringu selle kohta, kas Euroopa Liidu välispiiri kontrollimiseks Euroopa piirivalvesüsteemi loomine on teostatav. Uuringu tulemusi võeti käesoleva ettepaneku koostamisel arvesse. Komisjon on taganud ka asjaomaste sidusrühmade seisukohtade arvesse võtmise, arutades põhjalikult Frontexi välishindamise tulemusi. See välishindamine, mis põhineb määruse (EL) nr 2007/2004 artiklil 33, viidi läbi ajavahemikul alates 2014. aasta juulist kuni 2015. aasta juunini ning see hõlmab ajavahemikku alates 2008. aasta juulist kuni 2014. aasta juulini. Lõpparuannet arutas Frontexi haldusnõukogu 10. septembril 2015 ning haldusnõukogu on välja andnud soovitused seoses Frontexi asutamise määruse võimalike muudatustega. Käesolev ettepanek kajastab enamikku soovitusi, mis tehti haldusnõukogu 28. oktoobri 2015. aasta otsuses. Komisjon on võtnud arvesse ka Euroopa Parlamendi raportit ja Euroopa Ombudsmani eriaruannet, milles käsitletakse omaalgatuslikku uurimist OI/5/2012/BEH-MHZ, mis käsitleb Frontexit ja ameti kaebuste mehhanismi väljatöötamist. •Põhiõigused Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, eelkõige selle artiklites 18 ja 19 sätestatud põhimõtetest. Käesoleva ettepanekuga kaitstakse põhiõigusi, sest selles nähakse ette vajadus, et Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametil oleks põhiõiguste strateegia, luuakse põhiõiguste nõuandefoorum, laiendatakse põhiõiguste ametniku rolli ning luuakse kaebuste mehhanism, mille kaudu võib iga isik, kes leiab, et tema põhiõigusi on ameti või kolmandast isikust sekkuja tegevuse käigus rikutud, esitada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametile kaebuse. Määrus on seega kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklitega 2 ja 6 ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga. 4.MÕJU EELARVELE Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametile, mis rajatakse olemasoleva Frontexi baasil, antakse ülesandeks liikmesriikide välispiiri haldamine. Frontexile (mis nimetatakse ümber Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiks) mõeldud toetus on juba Euroopa Liidu eelarve osa. Ameti 2015. ja 2016. aasta eelarvet on 2015. aastal suurendatud, et võimaldada tal tegeleda rändekriisiga, eelkõige kolmekordistades rahalisi vahendeid Poseidoni ja Tritoni ühisoperatsioonideks, laiendades ameti toetust liikmesriikidele tagasisaatmise valdkonnas ning andes talle vajalikke vahendeid esmase vastuvõtu keskuste rajamiseks. ELi lõplik toetus 2016. aastaks, mille eelarvepädev institutsioon vastu võttis, on 238 686 000 eurot. Arvestades vajadust, et amet jätkab oma tööd välispiiri haldamisel samasuguse intensiivsusega, sealhulgas seoses otsingu- ja päästetööga ning tagasisaatmise valdkonnas, on oluline, et tulevikus säilitatakse 2016. aasta toetuse tase Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti aastaeelarve alusena. Aga selleks, et amet saaks piisavalt täita oma uusi ülesandeid, nagu on käesolevas ettepanekus ette nähtud, tuleb ametile liidu poolt eraldatavasse eelarvesse lisada 2017. aastal vähemalt 31,5 miljonit eurot lisaks 2016. aasta summale ning on vaja luua juurde 602 töökohta kuni 2020. aastani koos vastavate finantsvahenditega, millest 329 sisalduvad ametikohtade loetelus ja 273 on koosseisuvälised. 5.MUUD KÜSIMUSED •Järelevalve-, hindamis- ja aruandluskord Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametil on mitmeid aruandluse ja järelevalvega seotud ülesandeid. Kõige tähtsam ülesanne on koostada iga-aastane konsolideeritud tegevusaruanne, mis peab hõlmama ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide hinnangut. Komisjon peab läbi viima hindamise kooskõlas oma suunistega iga kolme aasta järel, et hinnata ameti kogu tegevuse mõju, tõhusust ja tulemuslikkust. Komisjon peab edastama hindamise tulemused Euroopa Parlamendile, nõukogule ja ameti haldusnõukogule. Need tulemused avalikustatakse. Peale selle võivad Euroopa Parlament ja nõukogu kutsuda ka ameti tegevdirektorit üles andma nendele institutsioonidele aru oma ülesannete täitmise kohta. •Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus Käesolevas ettepanekus sätestatakse Euroopa integreeritud piirihalduse üldpõhimõtted eesmärgiga hallata tõhusalt rännet ning tagada Euroopa Liidus kõrgel tasemel sisejulgeolek, kindlustades samal ajal isikute vaba liikumise Euroopa Liidus.

Euroopa integreeritud piirihaldus koosneb kolmandates riikides võetud meetmetest, naabruses asuvate kolmandate riikidega seoses võetud meetmetest, piirikontrolli meetmetest välispiiril ning vaba liikumise valdkonnas rakendatud meetmetest, sealhulgas liikmesriigis ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisest. Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve, mis vastutab integreeritud piirihalduse eest, ning laiendatakse võrreldes Frontexile antud volitustega Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti volitusi kõikide integreeritud piirihalduse aspektide puhul. Euroopa piiri- ja rannikuvalve koosneb Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametist ning piirihalduse eest vastutavatest liikmesriikide ametiasutustest, sealhulgas rannikuvalveasutustest , kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid. Euroopa piiri- ja rannikuvalve ülesanne on rakendada Euroopa integreeritud piirihaldust kooskõlas jagatud vastutuse põhimõttega. Kuna kõik riikide piirivalveasutused, sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, rakendavad Euroopa integreeritud piirihaldust, on nad samal ajal nii Euroopa kui ka riigi tasandi piiri- ja rannikuvalveasutused. Selleks et kajastada Frontexi pädevusvaldkondade muudatusi, tuleb agentuur ümber nimetada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiks. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti põhiroll on kehtestada tegevus- ja tehniline strateegia integreeritud piirihalduse rakendamiseks liidu tasandil, teha järelevalvet piirikontrolli tõhusa toimimise üle liikmesriikide välispiiril, viia läbi haavatavuse hindamist ning tagada, et liikmesriikide ametiasutused kõrvaldavad puudujäägid välispiiri haldusel, tagada suurem operatiiv- ja tehniline abi liikmesriikidele ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide kaudu ning kindlustada meetmete tegelik võtmine olukorras, mis nõuab kiireloomulisi meetmeid välispiiril, samuti korraldada, kooskõlastada ja ellu viia tagasisaatmisoperatsioone ja tagasisaatmisega seotud sekkumist. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametil peab olema ulatuslik ja tõhus ülevaade, et ta oleks võimeline tegema kindlaks, kas liikmesriik suudab rakendada kohaldatavat ELi õigust, ning tegema kindlaks, kas liikmesriigi piirihalduses esineb nõrku kohti, et hoida ära olukord, kus rändevoogude kasv tekitab tõsiseid probleeme välispiiril. Nendel eesmärkidel sätestatakse käesolevas ettepanekus järgmised elemendid, mis tugevdavad Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti rolli võrreldes Frontexi rolliga. Sellise jälgimis- ja riskianalüüsikeskuse asutamine, kes suudab jälgida Euroopa Liitu suunduvaid ja liidusiseseid rändevooge ning teha riskianalüüsi, mida liikmesriigid peavad kohaldama ning mis hõlmab kõiki integreeritud piirihalduse seisukohast olulisi aspekte, eelkõige piirikontrolli, tagasisaatmist, kolmandate riikide kodanike ebaseaduslikku teisest rännet Euroopa Liidus, piiriülese kuritegevuse, sealhulgas ebaseadusliku sisserände hõlbustamise, inimkaubanduse ja terrorismi tõkestamist ning naabruses asuvate kolmandate riikide olukorda eesmärgiga töötada välja varajase hoiatamise mehhanism, millega analüüsitakse ELi suunduvaid rändevooge. Ameti kontaktametnike lähetamine liikmesriikidesse, et amet saaks tagada nõuetekohase ja tõhusa jälgimise mitte üksnes riskianalüüsi, teabevahetuse ja EUROSURi kaudu, vaid ka oma kohapeal viibimise kaudu. Kontaktametniku ülesanne on tugevdada ameti ja liikmesriikide koostööd ning eelkõige toetada sellise teabe kogumist, mida amet vajab haavatavuse hindamiseks, ning jälgida liikmesriikide poolt välispiiril võetud meetmeid. Ameti järelevalverolli suurendamine. Amet hakkab korraldama kohustuslikku haavatavuse hindamist, et hinnata liikmesriikide suutlikkust tulla toime probleemidega oma välispiiril, sealhulgas liikmesriikide vahendite ja ressursside ning erandolukorra plaanide hindamise abil. Tegevdirektor teeb Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametis loodud järelevalvenõukogu nõuandel kindlaks meetmed, mida asjaomane liikmesriik peab võtma, ning peaks kehtestama tähtaja, mille jooksul neid meetmeid tuleb võtta. Tegevdirektori otsus on asjaomasele liikmesriigile siduv ning kui kehtestatud tähtaja jooksul vajalikke meetmeid ei võeta, antakse küsimus edasise otsuse tegemiseks haldusnõukogule. Kui liikmesriik ei suuda ikkagi tegutseda, riskides seega seada ohtu Schengeni ala toimimise, võib komisjon vastu võtta rakendusotsuse ameti otseseks sekkumiseks. Uus kord, et lahendada kiireloomulisi meetmeid nõudvaid olukordi, mille puhul liikmesriik ei võta vajalikke parandusmeetmeid kooskõlas haavatavuse hinnanguga või kui välispiiril esineb ebaproportsionaalne rändesurve, mis muudab välispiiri kontrolli ebatõhusaks, nii et see võib seada ohtu Schengeni ala toimimise. See hõlmab komisjoni rakendusotsust, millega tehakse kindlaks meetmed, mida Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peab rakendama, nagu on sätestatud käesolevas määruses, ning millega nõutakse asjaomastelt liikmesriikidelt ametiga koostöö tegemist nende meetmete rakendamisel. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet määrab seejärel kindlaks meetmed, mida on vaja komisjoni otsuses osutatud meetmete praktiliseks elluviimiseks, ning sekkub asjaomases liikmesriigis otse. Ameti laiendatud ülesanded, mis seisnevad Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade moodustamises ja lähetamises ühisoperatsioonideks ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonideks, tehniliste seadmete reservi loomises, komisjoni abistamises rändehalduse tugirühmade tegevuse koordineerimisel esmase vastuvõtu piirkondades ning tugevdatud rollis tagasisaatmise, riskianalüüsi, koolituse ja teadusuuringute puhul. Kohustuslik inimressursside reservi loomine, moodustades kiirreageerimisreservi, mis on alaline korpus, kuhu kuulub väike protsent liikmesriikide piirivalvurite iga aasta koguarvust. Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade kiirreageerimisreservist lähetatavatele rühmadele tuleks vastavalt vajadusele viivitamata lisaks saata täiendavad Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad. Enda tehniliste seadmete reservi kasutamine, omandades seadmed ise või kaasomandis liikmesriigiga ning juhtides liikmesriikide pakutavate tehniliste seadmete reservi, tuginedes ameti poolt kindlaks tehtud vajadustele ning nõudes, et tehniliste seadmete reservi täiendaksid transpordivahendid ja operatiivseadmed, mille liikmesriigid on Sisejulgeolekufondi erimeetmete alusel ostnud. Põhiroll komisjoni abistamisel rändehalduse tugirühmade koordineerimisel esmase vastuvõtu piirkondades, mida iseloomustavad segarändevood ja mille puhul Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet koos Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Europoli ja teiste asjaomaste liidu ametitega tagab kooskõlastatud ja ulatuslikuma tehnilise ja operatiivtoe liikmesriikidele. Ameti tugevam roll tagasisaatmisel, luues ametis tagasisaatmisbüroo, kes peaks pakkuma liikmesriikidele kogu vajalikku operatiivset tuge, et saata tõhusalt tagasi riigis ebaseaduslikult viibivad kolmandate riikide kodanikud. Amet kooskõlastab ja korraldab tagasisaatmisoperatsioone ning ühest või mitmest liikmesriigist tagasisaatmisega seotud sekkumist ning edendab nende korraldamist omal algatusel, et tugevdada eriti suure surve all olevate liikmesriikide tagasisaatmissüsteemi. Ameti käsutuses peab olema reserv, kuhu kuuluvad sunniviisilise tagasisaatmise järelevalvajad, sunniviisilise tagasisaatmise saatemeeskonnad ja tagasisaatmisspetsialistid. Nendest moodustatakse tagasisaatmisrühmad, mis lähetatakse liikmesriikidesse. Ameti osalemine sellise teadus- ja innovatsioonitegevuse juhtimisel, mis on välispiiri kontrolli seisukohast oluline ja mis hõlmab kõrgetasemelise järelevalvetehnoloogia, nagu kaugjuhitava õhusõiduki süsteemide kasutamist, ning katseprojektide väljatöötamisel käesoleva määrusega reguleeritud küsimustes. Euroopa koostöö rannikuvalve ülesannete puhul, töötades välja sektoriülese koostöö Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti, Euroopa Kalanduskontrolli Ameti ja Euroopa Meresõiduohutuse Ameti vahel, et parandada nende ametite koostoimet eesmärgiga tagada tulemuslikumad ja kulutõhusamad mitmeotstarbelised teenused liikmesriikide ametiasutustele, kes täidavad rannikuvalve ülesandeid. Suurem koostöö kolmandate riikidega, kooskõlastades liikmesriikide ja kolmandate riikide piirihalduse vallas tehtavat operatiivkoostööd, sealhulgas ühisoperatsioonide koordineerimine, ning lähetades kontaktametnikke kolmandatesse riikidesse, samuti tehes koostööd kolmandate liikmesriikide ametiasutustega tagasisaatmise vallas, sealhulgas seoses reisidokumentide omandamisega. Ameti volituste suurendamine isikuandmete töötlemisel, võimaldades isikuandmete töötlemist ka ühisoperatsioonide, katseprojektide, piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide, tagasisaatmisoperatsioonide, tagasisaatmisega seotud sekkumiste korraldamisel ja koordineerimisel ning rändehalduse tugirühmade raamistikus, samuti liikmesriikide, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Europoli, Eurojusti ja teiste liidu ametite vahelist teabevahetust. Põhiõiguste kaitse tagamine, luues kaebuste mehhanismi, et lahendada kaebusi, mis käsitlevad põhiõiguste rikkumist Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti tegevuse käigus. Kaebuste mehhanism on haldusmehhanism, sest amet ise ei saa uurida Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liikmete väidetavaid põhiõiguste rikkumisi. 2015/0310 (COD) Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet

ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2007/2004, määrus (EÜ) nr 863/2007 ja nõukogu otsus 2005/267/EÜ EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkte b ja d ning artikli 79 lõike 2 punkti c, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust , toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)25. ja 26. juunil 2015 kutsus Euroopa Ülemkogu üles tegema suuremaid jõupingutusi rändekriisi terviklikuks lahendamiseks, sealhulgas piirihalduse tugevdamise kaudu, et paremini hallata kasvavaid segarändevooge. Lisaks sellele rõhutas Euroopa Ülemkogu 23. septembril 2015. aastal vajadust lahendada väga keeruline olukord välispiiril ning tugevdada välispiiri kontrolli, eelkõige Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti ja Europoli jaoks täiendavate vahendite andmisega ning kasutades liikmesriikide inimressursse ja tehnilisi vahendeid. (2)Liidu poliitika eesmärk välispiiri halduse valdkonnas on arendada ja rakendada Euroopa integreeritud piirihaldust riigi ja liidu tasandil, mis on vajalik eeldus isikute vabaks liikumiseks liidus ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala oluline komponent. Euroopa integreeritud piirihaldus on keskse tähtsusega, et parandada rändehaldust ja tagada liidus kõrgel tasemel sisejulgeolek. (3)Euroopa integreeritud piirihaldus, mis põhineb neljatasandilisel riiki sissepääsu mudelil, hõlmab meetmeid kolmandates riikides, näiteks ühise viisapoliitika alusel, meetmeid naabruses asuvates kolmandates riikides, piirikontrolli meetmeid välispiiril ning riskianalüüsi, aga ka meetmeid vaba liikumise valdkonnas, sealhulgas tagasisaatmist. (4)Selleks et tagada Euroopa integreeritud piirihalduse tõhus rakendamine, tuleks luua Euroopa piiri- ja rannikuvalve. Euroopa piiri- ja rannikuvalve, mis hõlmab Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametit ning piirihalduse eest vastutavaid liikmesriikide ametiasutusi, sealhulgas rannikuvalveasutusi, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, tugineb teabe, suutlikkuse ja süsteemide ühisele kasutamisele riigi tasandil ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti reageerimisele liidu tasandil. (5)Euroopa integreeritud piirihalduse eest vastutavad ühiselt Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet ning piirihalduse eest vastutavad liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid. Ehkki liikmesriikidele jääb esmavastutus oma välispiirilõigu haldamise eest enda ja kõikide nende liikmesriikide huvides, kes on kaotanud sisepiiridel kontrolli, peaks Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet tagama välispiiri haldusega seotud liidu meetmete kohaldamise seeläbi, et ta tugevdab, hindab ja kooskõlastab neid meetmeid rakendavate liikmesriikide tegevust. (6)Välispiiri kontrolli ja tagasisaatmist käsitleva poliitika ja õigusnormide väljatöötamine jääb liidu institutsioonide ülesandeks. Tuleks tagada tihe kooskõlastamine Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ning nende institutsioonide vahel. (7)Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur ehk Frontex asutati nõukogu määrusega (EÜ) nr 2007/2004. Alates oma kohustuste täitma asumisest 1. mail 2005 on see asutus edukalt aidanud liikmesriikidel rakendada välispiiri halduse operatiivseid aspekte ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide kaudu, aga ka riskianalüüsi, teabevahetuse, kolmandate riikidega hoitavate suhete ning liikmesriikide territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise kaudu. (8)Võttes arvesse välispiiril kasvavat rändesurvet, vajadust tagada kõrgel tasemel sisejulgeolek liidus ning kaitsta Schengeni ala toimimist, samuti üldist solidaarsuse põhimõtet, on vaja välispiiri haldust tugevdada, tuginedes Frontexi tööle ja arendades seda edasi, ja luua amet, millel on jagatud vastutus välispiiri haldamise eest. (9)Frontexi ülesandeid tuleks seega laiendada ning nende muutuste kajastamiseks tuleks see ümber nimetada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiks. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti põhiroll peaks olema kehtestada tegevus- ja tehniline strateegia integreeritud piirihalduse rakendamiseks liidu tasandil, teha järelevalvet piirikontrolli tõhusa toimimise üle välispiiril, tagada suurem operatiiv- ja tehniline abi liikmesriikidele ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide kaudu ning kindlustada meetmete tegelik võtmine olukorras, mis nõuab kiireloomulist tegutsemist välispiiril, samuti korraldada, kooskõlastada ja läbi viia tagasisaatmisoperatsioone ja tagasisaatmisega seotud sekkumist. (10)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet tugineb liikmesriikide koostööle, et suuta oma ülesandeid tõhusalt täita. Seoses sellega on ameti ja liikmesriikide jaoks oluline tegutseda heas usus ning tagada õigeaegne ja täpne teabevahetus.

(11)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks koostama üldise ja oludele kohandatud riskianalüüsi, mis põhineb ühisel integreeritud riskianalüüsi mudelil, mida kohaldavad amet ise ja liikmesriigid. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks liikmesriikide antud teabe põhjal andma asjakohast teavet ja luureandmeid, mis hõlmavad kõiki Euroopa integreeritud piirihalduse puhul asjakohaseid aspekte, eelkõige piirikontrolli, tagasisaatmist, kolmandate riikide kodanike ebaseaduslikku teisest rännet liidus, piiriülese kuritegevuse, sealhulgas ebaseaduslikule sisserändele kaasaaitamise, inimkaubanduse ja terrorismi tõkestamist ning olukorda naabruses asuvates kolmandates riikides, et võimaldada võtta asjakohaseid meetmeid või tegeleda tuvastatud ohtude ja riskidega eesmärgiga parandada välispiiri integreeritud haldust. (12)Jagatud vastutusest juhindudes peaks Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti roll olema välispiiri halduse korrapärane jälgimine. Amet peaks tagama nõuetekohase ja tõhusa jälgimise mitte üksnes riskianalüüsi, teabevahetuse ja EUROSURi kaudu, aga ka oma töötajate hulka kuuluvate ekspertide liikmesriikides kohapeal viibimise kaudu. Amet peaks seega saama lähetada kontaktametnikke konkreetsetesse liikmesriikidesse teatavaks ajaks, mille jooksul annab kontaktametnik tegevdirektorile aru. Kontaktametnike aruanne peaks moodustama haavatavuse hinnangu osa. (13)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks läbi viima haavatavuse hindamise, et hinnata liikmesriikide suutlikkust tulla toime probleemidega oma välispiiril, sealhulgas hinnates liikmesriikide vahendeid ja ressursse, samuti nende erandolukorra plaane välispiiril tekkida võivate kriiside lahendamiseks. Liikmesriigid peaksid võtma parandusmeetmeid, et kõrvaldada selle hindamise käigus kindlaks tehtud puudujäägid. Tegevdirektor peaks tegema Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametis loodud järelevalvenõukogu nõuannete kohaselt kindlaks meetmed, mida asjaomane liikmesriik peab võtma, ning kehtestama tähtaja, mille jooksul neid meetmeid tuleb võtta. See otsus peaks olema liikmesriigile siduv ning kui kehtestatud tähtaja jooksul vajalikke meetmeid ei võeta, tuleb küsimus edastada haldusnõukogule edasise otsuse tegemiseks. (14)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks korraldama asjakohast tehnilist ja operatiivabi liikmesriikidele, et suurendada nende suutlikkust rakendada oma kohustusi seoses välispiiri kontrolliga ning tulla toime probleemidega välispiiril, mis tulenevad ebaseaduslikust sisserändest või piiriülesest kuritegevusest. Seoses sellega peaks Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet liikmesriigi taotlusel või omal algatusel korraldama ja koordineerima ühisoperatsioone ühe või mitme liikmesriigi jaoks ning lähetama Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmasid, samuti kasutama vajalikke tehnilisi seadmeid; lisaks võib ta lähetada eksperte oma töötajate seast. (15)Juhtudel, mil välispiiril esineb spetsiifiline ja ebaproportsionaalne surve, peaks Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet liikmesriigi taotlusel või omal algatusel korraldama ja kooskõlastama piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni ning lähetama kiirreageerimisreservist Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad ning tehnilised seadmed. Piirivalve kiirreageerimisoperatsioon peaks tagama toe olukordades, kus on vaja viivitamatut reaktsiooni ning kus selline sekkumine tagaks tõhusa reageerimise. Sellise sekkumise tõhusa toimimise tagamiseks peaks liikmesriigid saatma kiirreageerimisreservi piirivalvureid ja muid asjaomaseid töötajaid. (16)Teatavatel välispiiri aladel, mida nimetatakse esmase vastuvõtu piirkondadeks ja kus liikmesriigid seisavad silmitsi ebaproportsionaalse rändesurvega, mida iseloomustavad suured segarändevood, peaksid liikmesriigid saama tugineda suuremale operatiivsele ja tehnilisele toele rändehalduse tugirühmade poolt, kuhu kuuluvad Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti poolt liikmesriikidest lähetatud ekspertide rühmad ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti töötajate hulka kuuluvad eksperdid. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks aitama komisjonil erinevate ametite tegevust kohapeal koordineerida. (17)Juhtudel, mil liikmesriik ei võta vajalikke parandusmeetmeid kooskõlas haavatavuse hinnanguga, või kui välispiiril esineb ebaproportsionaalne rändesurve, mis muudab välispiiri kontrolli ebatõhusaks, nii et see võib seada ohtu Schengeni ala toimimise, tuleks liidu tasandil tagada ühtne, kiire ja tõhus reageerimine. Sel eesmärgil ning liidu tasandil parema kooskõlastamise tagamiseks peaks komisjon tegema kindlaks meetmed, mida Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peab rakendama, ning nõudma, et asjaomane liikmesriik teeks nende meetmete rakendamisel ametiga koostööd. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks seejärel kindlaks määrama meetmed, mida on vaja komisjoni otsuses osutatud meetmete praktiliseks elluviimiseks, ning koos asjaomase liikmesriigiga tuleks koostada tegevusplaan. (18)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametil peaks olema võimalik kasutada vajalikke vahendeid ja töötajaid, kes on lähetatud ühisoperatsioonide või piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide eesmärgil. Sel eesmärgil peaks Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametil olema liikmesriigi taotlusel piirivalve kiirreageerimisrühmade sekkumise korral või kiireloomulist tegevust nõudva olukorra puhul võimalus lähetada Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad kiirreageerimisreservist, mis peaks olema alaline korpus, kuhu kuulub väike protsent liikmesriikide piirivalvurite koguarvust ja mis koosneb vähemalt 1 500 isikust. Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade kiirreageerimisreservist lähetatavatele rühmadele tuleks vastavalt vajadusele viivitamata lisaks saata täiendavad Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad. (19)Võttes arvesse seda, kui kiiresti peab toimuma vahendite ja töötajate lähetamine eelkõige välispiiri aladel, kus esineb järsk rändevoo suurenemine, võiks Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametil olla võimalus kasutada ka oma tehnilisi seadmeid, mille ta peaks soetama ise või koos liikmesriigiga. Need tehnilised seadmed tuleks teha ametile tema nõudmise korral kättesaadavaks. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks haldama ka liikmesriikide eraldatud tehniliste seadmete reservi, tuginedes Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti kindlaks tehtud vajadustele, ning seda peaks täiendama transpordivahendid ja operatiivseadmed, mille liikmesriigid on ostnud Sisejulgeolekufondi erimeetmete raames. (20)8. oktoobril 2015 kutsus Euroopa Ülemkogu üles laiendama Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri volitusi, et aidata liikmesriikidel tagada ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tõhus tagasisaatmine, sealhulgas korraldades omal algatusel tagasisaatmisoperatsioone ja tugevdades oma rolli seoses reisidokumentide omandamisega. Sel eesmärgil kutsus Euroopa Ülemkogu üles asutama Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametis tagasisaatmisbüroo, kellele tuleks teha ülesandeks ameti tagasisaatmise valdkonna tegevuse kooskõlastamine. (21)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks suurendama oma abi liikmesriikidele riigis ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmiseks vastavalt liidu tagasisaatmispoliitikale ning kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/115/EÜ. Eelkõige peaks amet koordineerima ja korraldama ühest või mitmest liikmesriigist tagasisaatmise operatsioone ning korraldama ja läbi viima tagasisaatmisega seotud sekkumist, et tugevdada nende liikmesriikide tagasisaatmissüsteemi, kes vajavad suuremat tehnilist ja operatiivabi, täites oma kohustust saata tagasi riigis ebaseaduslikult viibivad kolmandate riikide kodanikud kooskõlas kõnealuse direktiiviga. (22)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks looma reservid, kuhu kuuluvad sunniviisilise tagasisaatmise järelevalvajad, sunniviisilise tagasisaatmise eksperdid ja tagasisaatmisspetsialistid, kes antakse liikmesriikide käsutusse ja keda nad saavad tagasisaatmisoperatsioonide ajal kasutada ning kes peaksid kuuluma tagasisaatmisega seotud sekkumisel kasutatavate spetsiaalsete Euroopa tagasisaatmisrühmade koosseisu. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks pakkuma neile vajalikku koolitust. (23)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks töötama välja konkreetsed koolitusvahendid ning pakkuma riiklikele piirivalvurite instruktoritele liidu tasandil koolitust ning liikmesriikide pädevate asutuste ametnikele lisakoolitust ja seminare seoses välispiiri kontrolli ning liikmesriikide territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisega. Ametil peaks olema õigus korraldada koolitustegevust koostöös liikmesriikidega ja kolmandate riikidega nende territooriumil. (24)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks jälgima ja aitama arendada välispiiri kontrolli jaoks olulisi teadusuuringuid, sealhulgas kõrgetasemelise järelevalvetehnoloogia kasutamist, ning ta peaks levitama seda teavet liikmesriikide seas ja komisjonile. (25)Välispiiri integreeritud halduse tõhus rakendamine nõuab korrapärast, sujuvat ja usaldusväärset teabevahetust liikmesriikide seas seoses välispiiri halduse, ebaseadusliku sisserände ja tagasisaatmisega. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks välja töötama ja käitama teabesüsteeme, mis võimaldavad sellist teabevahetust kooskõlas andmekaitset käsitlevate liidu õigusaktidega. (26)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet võib oma tegevuseesmärkide saavutamiseks ning määral, mil see on vajalik tema ülesannete täitmiseks, teha käesoleva määrusega reguleeritud küsimustes koostööd liidu institutsioonide, organite, asutuste ja ametite ning samuti rahvusvaheliste organisatsioonidega liidu õiguse ja poliitika kohaselt kehtestatud töökorra raames. Selle töökorra peaks komisjon eelnevalt heaks kiitma. (27)Rannikuvalve funktsioone täitvad liikmesriikide ametiasutused vastutavad mitmete ülesannete eest, sealhulgas, kuid mitte ainult, meresõiduohutuse, turvalisuse, otsingu- ja päästetööde, piirikontrolli, kalanduskontrolli, tollikontrolli, üldise õiguskaitse ja keskkonnakaitse eest. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet, nõukogu määrusega (EÜ) nr 768/2005 asutatud Euroopa Kalanduskontrolli Amet ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1406/2002 asutatud Euroopa Meresõiduohutuse Amet peaksid seepärast tugevdama oma koostööd nii üksteisega kui ka liikmesriikide ametiasutustega, kes täidavad rannikuvalve funktsioone, et suurendada teadlikkust olukorrast merel ning toetada ühtset ja kulutõhusat tegevust. (28)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks hõlbustama ja ergutama operatiivkoostööd liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel liidu välissuhete poliitika raames, sealhulgas koordineerides operatiivkoostööd liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel välispiiri haldamise valdkonnas ja lähetades kolmandatesse riikidesse kontaktametnikke, samuti tehes koostööd kolmandate liikmesriikide ametiasutustega tagasisaatmise valdkonnas, sealhulgas seoses reisidokumentide omandamisega. Oma koostöös kolmandate riikidega peaksid Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet ja liikmesriigid järgima liidu õigusaktides sätestatutega vähemalt võrdseid norme ja standardeid ka juhul, kui kolmandate riikidega tehakse koostööd nende riikide territooriumil. (29)Käesolev määrus austab põhiõigusi ja järgib põhimõtteid, mida tunnustatakse Euroopa Liidu lepingu artiklites 2 ja 6 ning mis on kajastatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. Eelkõige soovitakse käesoleva määrusega austada täielikult inimväärikust, õigust elule, õigust vabadusele ja turvalisusele, õigust isikuandmete kaitsele, varjupaigaõigust, õigust tõhusale õiguskaitsele, lapse õigusi, piinamise ning ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeldu ja inimkaubanduse keeldu ning edendada mittediskrimineerimise ja mittetagasisaatmise põhimõtte kohaldamist. (30)Käesoleva määrusega luuakse Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti kaebuste mehhanism koostöös põhiõiguste ametnikuga, et jälgida ja tagada inimõiguste austamine ameti kogu tegevuses. See peaks olema haldusmehhanism, mille kohaselt põhiõiguste ametnik peaks olema vastutav ameti saadud kaebuste lahendamise eest kooskõlas õigusega heale haldusele. Põhiõiguste ametnik peaks läbi vaatama kaebuse vastuvõetavuse, registreerima vastuvõetavad kaebused, edastama kõik registreeritud kaebused tegevdirektorile, edastama piirivalvureid käsitlevad kaebused päritoluliikmesriigile ning registreerima ameti või asjaomase liikmesriigi järelmeetmed. Kriminaaluurimist peaks läbi viima liikmesriigid.

(31)Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühtsed tingimused, eelkõige seoses olukordadega, mis nõuavad välispiiril kiireloomulisi meetmeid, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 . (32)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peaks olema operatiiv- ja tehnilistes küsimustes sõltumatu ning õiguslikult, halduslikult ja majanduslikult autonoomne. Selleks on vajalik ja asjakohane, et tegemist oleks liidu asutusega, kes on juriidiline isik ja kes kasutaks talle käesoleva määrusega antud rakendusvolitusi. (33)Komisjon ja liikmesriigid peaksid olema haldusnõukogus esindatud, et viia ellu poliitikat ja poliitilist järelevalvet Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti üle. Haldusnõukogu peaks võimaluse korral koosnema piirivalve juhtimise eest vastutavate riiklike teenistuste tegevjuhtidest või nende esindajatest. Haldusnõukogule tuleks anda vajalikud volitused kehtestada eelarve, kontrollida selle täitmist, võtta vastu asjakohaseid finantseeskirju, kehtestada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti otsuste tegemise tarbeks läbipaistev kord ning nimetada ametisse tegevdirektor ja tegevdirektori asetäitja. Ametit tuleks juhtida ja amet peaks tegutsema kooskõlas liidu detsentraliseeritud asutusi käsitleva ühise lähenemisviisi põhimõtetega, mille võtsid 19. juulil 2012 vastu Euroopa Parlament, nõukogu ja Euroopa Komisjon. (34)Et tagada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti iseseisvus ja sõltumatus, peaks tal olema oma eelarve, mille peamise tulu moodustab liidu rahaline toetus. ELi eelarvemenetlust tuleks kohaldada selles osas, mis hõlmab ELi rahalist toetust ja muid Euroopa Liidu üldeelarvest makstavaid toetusi. Raamatupidamisarvestust peaks auditeerima kontrollikoda. (35)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL, Euratom) nr 883/2013 tuleks kohaldada ilma piiranguteta Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti suhtes, kes peaks ühinema Euroopa Parlamendi, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjoni 25. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppega, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) sisejuurdlusi. (36)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti suhtes tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele. (37)Käesoleva määruse raames isikuandmete töötlemine Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti poolt peaks toimuma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001. (38)Käesoleva määruse raames isikuandmete töötlemine liikmesriikide poolt peaks toimuma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 95/46, nõukogu raamotsusega 2008/977/JSK ning vajalikkuse ja proportsionaalsuse põhimõttest lähtudes. (39)Kuna käesoleva määruse eesmärke, eelkõige välispiiri integreeritud haldamissüsteemi arendamist ja rakendamist ning seega ka Schengeni ala nõuetekohase toimimise tagamist ei saa liikmesriigid eraldi tegutsedes piisaval määral saavutada, vaid need saab paremini saavutada liidu tasandil, sest sisepiiridel puudub kontroll ning pidades silmas märkimisväärset rändesurvet välispiiril ja vajadust tagada liidus sisejulgeoleku kõrge tase, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (40)Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis A osutatud valdkonda. Euroopa Ühenduse ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelises, nimetatud riikide Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri tegevuses osalemise üksikasjalikke eeskirju käsitlevas kokkuleppes on sätestatud nende riikide agentuuri töös osalemise eeskirjad, sealhulgas rahalist toetust ja töötajaid käsitlevad sätted. (41)Šveitsi puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A, B ja G osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ artikliga 3. (42)Liechtensteini puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A, B ja G osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2011/350/EL artikliga 3. (43)Ühelt poolt Euroopa Ühenduse ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise, nimetatud riikide Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri tegevuses osalemise üksikasjalikke eeskirju käsitlev kokkuleppes on sätestatud nende riikide agentuuri töös osalemise eeskirjad, sealhulgas rahalist toetust ja töötajaid käsitlevad sätted. (44)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev määrus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu kolmanda osa IV jaotise alusel Schengeni acquis’l, peaks Taani otsustama kõnealuse protokolli artikli 5 kohaselt kuue kuu jooksul alates käesoleva määruse vastuvõtmisest nõukogu poolt, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses või mitte. (45)Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ. Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. (46)Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ. Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. (47)Amet peaks soodustama sellise spetsiifilise tegevuse korraldamist, mille käigus võivad liikmesriigid kasutada vastavalt haldusnõukogu poolt iga üksikjuhtumi puhul eraldi kehtestatavale korrale oskusi ja vahendeid, mida Iirimaa ja Ühendkuningriik võivad olla valmis pakkuma. Selleks võidakse Iirimaa ja Ühendkuningriigi esindajatel paluda osaleda haldusnõukogu koosolekutel, mis võimaldab neil täielikult sellise spetsiifilise tegevuse ettevalmistamisel osaleda. (48)Hispaania Kuningriik ja Ühendkuningriik on Gibraltari piiride demarkatsiooni küsimuses eri seisukohtadel. (49)Käesoleva määruse kohaldamise peatamine Gibraltari piiride suhtes ei muuda asjaomaste riikide vastavaid seisukohti. (50)Vastavalt määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 28 lõikele 2 on konsulteeritud Euroopa andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse […] .

(51)Käesoleva määruse eesmärk on muuta ja laiendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2007/2004 ja määruse (EÜ) nr 863/2007 ning nõukogu otsuse 2005/267/EÜ sätteid. Kuna tehtavaid muudatusi on palju ja need on laadilt olulised, tuleks need õigusaktid selguse huvides asendada ja kehtetuks tunnistada. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrustele tuleks käsitada viidetena käesolevale määrusele, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK EUROOPA PIIRI- JA RANNIKUVALVE Artikkel 1 Reguleerimisese Käesolevaga luuakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve, et tagada välispiiril Euroopa integreeritud piirihaldus eesmärgiga hallata tõhusalt rännet ja kindlustada Euroopa Liidus kõrge julgeoleku tase, kaitstes samal ajal isikute vaba liikumist liidus. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„välispiir” – liikmesriikide maismaa- ja merepiir ning nende lennujaamad ja sadamad, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 562/2006 II jaotise sätteid; (2)„piirikontroll” – määruse (EÜ) nr 562/2006 artikli 2 punktis 9 määratletud piirikontroll; (3)„Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad” – osalevatest liikmesriikidest pärit piirivalvurite ja muude asjakohaste töötajate rühmad, sealhulgas liikmesriikide poolt ametisse lähetatud riiklikud eksperdid, keda kasutatakse ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide ajal ning rändehalduse tugirühmade raames; (4)„vastuvõttev liikmesriik” – liikmesriik, kus toimub ühisoperatsioon või piirivalve kiirreageerimisoperatsioon, tagasisaatmisoperatsioon või tagasisaatmisega seotud sekkumine või kus see algatatakse; (5)„päritoluliikmesriik” – liikmesriik, kus Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liige on piirivalvur või muu asjaomane töötaja; (6)„osalev liikmesriik” – liikmesriik, kes osaleb ühisoperatsioonis, piirivalve kiirreageerimisoperatsioonides, tagasisaatmisoperatsioonis, tagasisaatmisega seotud sekkumises või rändehalduse tugirühmas, tagades tehnilised seadmed, piirivalvurid ja muud asjaomased töötajad, keda kasutatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade raames, samuti liikmesriik, kes osaleb tagasisaatmisoperatsioonides või tagasisaatmisega seotud sekkumises, tagades tehnilised seadmed või töötajad; (7)„Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liikmed” – piirivalveametnikud või muud asjaomased liikmesriikide (v.a vastuvõtva liikmesriigi) töötajad, sealhulgas liikmesriikidest ametisse lähetatud riiklikud eksperdid ja piirivalvurid, kes osalevad ühisoperatsioonides või piirivalve kiirreageerimisoperatsioonides; (8)„rühmade liikmed” – Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liikmed või tagasisaatmisega seotud ülesandeid täitvate töötajate rühmade liikmed, kes osalevad tagasisaatmisoperatsioonides või tagasisaatmisega seotud sekkumises; (9)„rändehalduse tugirühmad” – ekspertide rühmad, kes pakuvad esmase vastuvõtu piirkondades asuvatele liikmesriikidele operatiiv- ja tehnilist tuge ning koosnevad Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti ning Europoli ja muude asjakohaste liidu ametite poolt liikmesriikidest lähetatud ekspertidest; (10)„tagasisaatmine” – direktiivi 2008/115/EÜ artikli 3 punktis 3 määratletud tagasisaatmine;

(11)„tagasisaatmisotsus” – direktiivi 2008/115/EÜ artikli 3 punktis 4 määratletud tagasisaatmisotsus; (12)„tagasipöörduja” – riigis ebaseaduslikult viibiv kolmanda riigi kodanik, kelle suhtes kehtib tagasisaatmisotsus; (13)„tagasisaatmisoperatsioon” – riigis ebaseaduslikult viibivate kolmanda riigi kodanike tagasisaatmise operatsioon, mida koordineerib amet ning mis hõlmab tehnilist ja operatiivtuge, mida pakuvad üks või mitu liikmesriiki, ning mille raames saadetakse ühest või mitmest liikmesriigist tagasipöördujad tagasi kas sunniviisiliselt või vabatahtlikult kooskõlas tagasipöördumiskohustusega; (14)„tagasisaatmisega seotud sekkumine” – riigis ebaseaduslikult viibivate kolmanda riigi kodanike tagasisaatmise operatsioon, millega pakutakse ulatuslikumat tehnilist ja operatiivabi, mis seisneb tagasisaatmisega tegelevate Euroopa sekkumisrühmade lähetamises liikmesriikidesse ning tagasisaatmisoperatsioonide korraldamises. Artikkel 3 Euroopa piiri- ja rannikuvalve 1.Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet ning piirihalduse eest vastutavad liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, moodustavad Euroopa piiri- ja rannikuvalve. 2.Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet kehtestab Euroopa integreeritud piirihalduse tegevus- ja tehnilise strateegia. Ta edendab ja tagab Euroopa integreeritud piirihalduse rakendamise kõikides liikmesriikides. 3.Piirihalduse eest vastutavad liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, kehtestavad oma riiklikud integreeritud piirihalduse strateegiad. Need riiklikud strateegiad peavad olema kooskõlas lõikes 2 osutatud strateegiaga. Artikkel 4 Euroopa integreeritud piirihaldus Euroopa integreeritud piirihaldus koosneb järgmistest osadest: (a)piirikontroll, sealhulgas piiriülese kuritegevuse tõkestamise, tuvastamise ja uurimise meetmed, kui see on asjakohane; (b)sisejulgeoleku riskide analüüs ning välispiiri toimimist või julgeolekut mõjutada võivate ohtude analüüs; (c)asutustevaheline koostöö igas liikmesriigis piirikontrolli või muude piiril täidetavate ülesannete eest vastutavate riigi ametiasutuste ning asjaomaste liidu institutsioonide, organite, asutuste ja ametite vahel, sealhulgas korrapärane teabevahetus olemasolevate teabevahetusvahendite ning eelkõige Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) kaudu, mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1052/2013; (d)koostöö kolmandate riikidega käesoleva määrusega reguleeritud valdkondades, keskendudes eelkõige naaberriikidele ning neile kolmandatele riikidele, mis on riskianalüüsi alusel tuvastatud kui päritoluriigid ja ebaseadusliku sisserände transiidiriigid; (e)tehnilised ja operatiivmeetmed vaba liikumise valdkonnas, mis on seotud piirikontrolliga ja mille eesmärk on tõkestada ebaseaduslikku sisserännet ja võidelda piiriülese kuritegevusega; (f)liikmesriikide territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmine; (g)nüüdisaegse tehnoloogia, sealhulgas suuremahuliste infosüsteemide kasutamine; (h)kvaliteedikontrolli mehhanism, et tagada liidu õiguse rakendamine piirihalduse valdkonnas.

Artikkel 5 Jagatud vastutus 1.Euroopa piiri- ja rannikuvalve rakendab Euroopa integreeritud piirihaldust Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ning piirihalduse eest vastutavate riigi ametiasutuste – sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid – jagatud vastutusena. 2.Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet hõlbustab liidu välispiiri haldusega seotud meetmete kohaldamist , tugevdades, hinnates ja koordineerides liikmesriikide tegevust nende meetmete rakendamisel ja tagasisaatmisel. Liikmesriigid tagavad oma välispiirilõigu halduse enda huvides ning kõikide nende liikmesriikide huvides, kes on kaotanud sisepiiridel kontrolli, täielikus kooskõlas liidu õigusega ning vastavalt artikli 3 lõikes 2 osutatud tehnilise ja tegevusstrateegiaga ning tihedas koostöös ametiga. 3.Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet vastutab välispiiri halduse eest käesolevas määruses ette nähtud juhtudel, eelkõige juhul, kui ei võeta haavatavuse hinnangu kohaseid vajalikke parandusmeetmeid või kui esineb ebaproportsionaalne rändesurve, mis muudab välispiiri kontrolli ebatõhusaks, nii et see võib seada ohtu Schengeni ala toimimise. II PEATÜKK EUROOPA PIIRI- JA RANNIKUVALVE AMET 1. jagu Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ülesanded Artikkel 6 Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet 1.Selleks et tagada sidus Euroopa integreeritud piirihaldus kõikidel välispiiridel, hõlbustab ja tõhustab amet olemasolevate ja tulevaste välispiiri haldamisega seotud liidu meetmete, eelkõige määrusega (EÜ) nr 562/2006 kehtestatud Schengeni piirieeskirjade kohaldamist. 2.Nõukogu määrusega (EÜ) nr 2007/2004 asutatud Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri uus nimetus on Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet (edaspidi „amet”). Ameti tegevus tugineb edaspidi käesolevale määrusele. Artikkel 7 Ülesanded 1.Eesmärgiga aidata kaasa tõhusale, kõrgetasemelisele ja ühtsele piirikontrollile ja tagasisaatmisele, täidab amet järgmisi ülesandeid: (a) asutab jälgimis- ja riskianalüüsikeskuse, kes suudab jälgida rändevooge ning teha riskianalüüsi seoses integreeritud piirihalduse kõikide aspektidega; (b) korraldab haavatavuse hindamise, mille käigus hindab ka liikmesriikide suutlikkust tulla toime ohtude ja survega välispiiril; (c) abistab liikmesriike olukorras, kus välispiiril on vaja tõhustatud tehnilist ja operatiivabi, koordineerides ja korraldades ühisoperatsioone, võttes arvesse seda, et mõnikord on tegemist humanitaarhädaolukorraga või tuleb tegeleda päästetöödega merel; (d) abistab liikmesriike olukorras, kus välispiiril on vaja tõhustatud tehnilist ja operatiivabi, käivitades piirivalve kiirreageerimisoperatsioonid nende liikmesriikide välispiiril, kus esineb eriline ja ebaproportsionaalne surve, võttes arvesse seda, et mõnikord on tegemist humanitaarhädaolukorraga või tuleb tegeleda päästetöödega merel;

(e) moodustab Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad, sealhulgas kiirreageerimisreservi, mida kasutatakse ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide ajal ning rändehalduse tugirühmade raames; (f) loob tehniliste seadmete reservi, mida kasutatakse ühisoperatsioonidel, piirivalve kiirreageerimisoperatsioonidel ning rändehalduse tugirühmade raames, samuti tagasisaatmisoperatsioonidel ja tagasisaatmisega seotud sekkumises; (g) kasutab Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmi ning tehnilisi seadmeid, et anda esmase vastuvõtu piirkondades rändehalduse tugirühmade raames abi isikute kontrollimisel ja tuvastamisel ning sõrmejälgede võtmisel; (h) toetab seadmete tehniliste standardite väljatöötamist, eriti taktikalise tasandi juhtimises ja sides, samuti tehnilist järelevalvet, et tagada koostalitlusvõime liidu ja liikmesriikide tasandil; (i) lähetab kiirreageerimisreservi vajalikke vahendeid ja töötajaid välispiiril esineva kiireloomulisi meetmeid nõudva olukorra puhul võetavate meetmete praktiliseks rakendamiseks; (j) abistab liikmesriike olukordades, mis nõuavad suuremat tehnilist ja operatiivabi ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise kohustuse täitmiseks, sealhulgas tagasisaatmisoperatsioonide koordineerimise ja korraldamise kaudu; (k) loob sunniviisilise tagasisaatmise järelevalvajate, sunniviisilise tagasisaatmise saatemeeskondade ja tagasisaatmisspetsialistide reservi; (l) loob Euroopa tagasisaatmisega seotud sekkumise rühmad ja kasutab neid tagasisaatmisega seotud sekkumise ajal; (m) abistab liikmesriike nende piirivalvurite ja tagasisaatmisspetsialistide koolitamisel, sealhulgas ühiste koolitusstandardite kehtestamisel; (n) osaleb sellise teadus- ja innovatsioonitegevuse arendamises ja juhtimises, mis on välispiiri kontrolli ja järelevalve jaoks oluline ja mis hõlmab kõrgetasemelise järelevalvetehnoloogia kasutamist, nagu kaugjuhitava õhusõiduki süsteemid, ning töötab käesoleva määrusega reguleeritud valdkondades välja katseprojekte; (o) töötab kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001 ja raamotsusega 2008/977/JSK välja ja käitab selliseid teabesüsteeme, mis võimaldavad vahetada sujuvalt ja usaldusväärselt teavet välispiiri haldamisel, ebaseaduslikul sisserändel ja tagasisaatmisel ilmnevate riskide kohta, tihedas koostöös komisjoni, liidu organite, asutuste ja ametite ning nõukogu otsusega 2008/381/EÜ loodud Euroopa rändevõrgustikuga; (p) annab vajalikku abi Euroopa piirivalvesüsteemi väljatöötamiseks ja toimimiseks ning asjakohasel juhul ühise teabejagamiskeskkonna, sealhulgas süsteemide koostalitlusvõime väljatöötamiseks, eelkõige EUROSURi raamistiku arendamise, haldamise ja koordineerimise teel kooskõlas määrusega (EL) nr 1052/2013; (q) teeb koostööd Euroopa Kalanduskontrolli Ameti ja Euroopa Meresõiduohutuse Ametiga, et toetada rannikuvalve funktsioone täitvaid liikmesriikide ametiasutusi, pakkudes teenuseid, teavet, seadmeid ja koolitust ning koordineerides mitmeotstarbelisi operatsioone; (r) abistab liikmesriike ja kolmandaid riike välispiiri haldamise ja tagasisaatmise valdkonnas tehtavas operatiivkoostöös. 2.Liikmesriigid võivad jätkata välispiiril operatiivtasandil koostööd teiste liikmesriikide ja/või kolmandate riikidega, sealhulgas sõjalisi operatsioone õiguskaitsemissioonidel ning tagasisaatmise valdkonnas, kui selline koostöö on kooskõlas ameti tegevusega. Liikmesriigid hoiduvad tegevusest, mis võiks ohustada ameti toimimist või tema eesmärkide saavutamist. Liikmesriigid annavad ametile aru teiste liikmesriikide ja/või kolmandate riikidega välispiiril ja tagasisaatmise valdkonnas tehtava operatiivkoostöö kohta. Ameti tegevdirektor (edaspidi „tegevdirektor”) teavitab ameti haldusnõukogu (edaspidi „haldusnõukogu”) nendest küsimustest korrapäraselt ja vähemalt kord aastas. 3.Amet võib omal algatusel tegeleda oma pädevusvaldkonnas teavitustegevusega. Teavitustegevus ei või kahjustada lõikes 1 osutatud ülesandeid ning peab toimuma kooskõlas haldusnõukogus vastu võetud asjakohaste teavitamis- ja levitamiskavadega. 2. jagu Järelevalve ja kriisiennetus Artikkel 8

Heauskse koostöö kohustus Amet ja piirihalduse eest vastutavad liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, täidavad kohustust teha heas usus koostööd ning teabevahetuse kohustust. Artikkel 9 Üldine kohustus vahetada teavet Piirihalduse eest vastutavad liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, esitavad ametile õigeaegselt ja täpselt kogu vajaliku teabe, mida ametil on vaja, et täita talle käesoleva määrusega antud ülesandeid, eelkõige selleks, et amet jälgiks liitu suunduvaid ja liidusiseseid rändevooge, viiks ellu riskianalüüsi ja teostaks haavatavuse hindamise. Artikkel 10 Rändevoogude jälgimine ja riskianalüüs 1.Amet asutab jälgimis- ja riskianalüüsikeskuse, kes suudab jälgida Euroopa Liitu suunduvaid ja liidusiseseid rändevooge. Selleks töötab amet välja ühise integreeritud riskianalüüsi mudeli, mida amet ja liikmesriigid kohaldavad. 2.Amet koostab üldisi ja erivajadustele kohandatud riskianalüüse ning esitab need nõukogule ja komisjonile. 3.Ameti koostatud riskianalüüs hõlmab kõiki Euroopa integreeritud piirihalduse seisukohast asjakohaseid aspekte, eelkõige piirikontrolli, tagasisaatmist, kolmandate riikide kodanike ebaseaduslikku teisest rännet liidus, piiriülese kuritegevuse, sealhulgas ebaseaduslikule sisserändele kaasaaitamise, inimkaubanduse ja terrorismi tõkestamist ning naabruses asuvate kolmandate riikide olukorda eesmärgiga töötada välja varajase hoiatamise mehhanism, millega analüüsitakse liitu suunduvaid rändevooge. 4.Liikmesriigid edastavad ametile kogu vajaliku teabe välispiiri ja tagasisaatmise valdkonna olukorra, suundumuste ja nendega seotud võimalike ohtude kohta. Liikmesriigid esitavad ametile korrapäraselt või tema nõudmise korral kogu asjakohase teabe, näiteks seoses Schengeni acquis’ rakendamisega kogutud statistilised ja operatiivandmed, samuti teabe ja luureandmed, mis on saadud analüüsides riikide olukorrapilti, mis on koostatud vastavalt määrusele (EL) nr 1052/2013. 5.Riskianalüüsi tulemused esitatakse järelevalvenõukogule ja haldusnõukogule. 6.Liikmesriigid võtavad arvesse riskianalüüsi tulemusi, kui nad kavandavad oma operatsioone ja tegevust välispiiril ning oma tegevust seoses tagasisaatmisega. 7.Amet kasutab ühise integreeritud riskianalüüsi mudeli tulemusi piirivalvurite ja tagasisaatmisega seotud ülesannete täitmisel osalevate töötajate koolituse ühise põhiõppekava väljatöötamisel. Artikkel 11 Kontaktametnikud liikmesriikides 1.Amet tagab välispiiri halduse korrapärase jälgimise ameti liikmesriikides asuvate kontaktametnike kaudu. 2.Tegevdirektor nimetab ameti töötajate seast eksperdid, kes lähetatakse kontaktametnikena. Tegevdirektor määrab riskianalüüsi põhjal ja haldusnõukoguga konsulteerides kindlaks lähetuse laadi, liikmesriigi, kuhu kontaktametnik võidakse lähetada, ning lähetuse kestuse. Tegevdirektor teavitab asjaomast liikmesriiki ametisse nimetamisest ning määrab koos liikmesriigiga kindlaks lähetuse toimimiskoha. 3.Kontaktametnikud tegutsevad ameti nimel ja nende roll on tugevdada koostööd ja dialoogi ameti ja piirihalduse eest vastutavate riigi ametiasutuste – sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid – vahel. Kontaktametnikud teevad eelkõige järgmist: (a) peavad ühendust ameti ning piirihalduse eest vastutavate riigi ametiasutustega, sealhulgas rannikuvalveasutustega, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid;

(b) toetavad sellise teabe kogumist, mida amet nõuab artiklis 12 osutatud haavatavuse hindamise läbiviimiseks; (c) jälgivad meetmeid, mida liikmesriigid võtavad piirilõikudel, millele on vastavalt määrusele (EL) nr 1052/2013 määratud kõrge mõjutase; (d) abistavad liikmesriike nende erandolukorra plaanide koostamisel; (e) annavad tegevdirektorile korrapäraselt aru välispiiril valitseva olukorra ning asjaomase liikmesriigi suutlikkuse kohta tegeleda tõhusalt olukorraga välispiiril; (f) jälgivad meetmeid, mida liikmesriigid võtavad seoses olukorraga, mis nõuab kiiret tegutsemist välispiiril, nagu on osutatud artiklis 18. 4.Lõike 3 kohaldamisel on kontaktametnikul muu hulgas: (a) piiramatu juurdepääs riiklikule koordinatsioonikeskusele ja riigi olukorrapildile, mis on koostatud vastavalt määrusele (EL) nr 1052/2013; (b) juurdepääs riigi ja Euroopa teabesüsteemidele, mis on riiklikus koordinatsioonikeskuses kättesaadavad, tingimusel et ta täidab riigi ja ELi julgeoleku- ja andmekaitse-eeskirju; (c) korrapärased kontaktid piirihalduse eest vastutavate riigi ametiasutustega, sealhulgas rannikuvalveasutustega, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, andes ühtlasi teavet riikliku koordinatsioonikeskuse juhile. 5.Kontaktametniku aruanne moodustab artiklis 12 osutatud haavatavuse hinnangu osa. 6.Oma ülesandeid täites saavad kontaktametnikud juhiseid üksnes ametilt. Artikkel 12 Haavatavuse hinnang 1.Amet hindab liikmesriikide piirikontrolliga seotud tehnilisi seadmeid, süsteeme, suutlikkust, vahendeid ja erandolukorra plaane. See hinnang põhineb liikmesriikide ja kontaktametniku antud teabel, EUROSURilt saadud teabel, eelkõige iga liikmesriigi välise maismaa- ja merepiiri lõikudele kooskõlas määrusega (EL) nr 1052/2013 määratud mõjutasemetel ning ühisoperatsioonide, katseprojektide, piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide ja ameti muu tegevuse aruannetel ja hinnangutel. 2.Liikmesriigid annavad ameti taotlusel teavet riigi tasandil piirikontrolli teostamiseks kättesaadavate tehniliste seadmete, personali ja rahaliste vahendite kohta ning esitavad oma erandolukorra plaanid. 3.Haavatavuse hindamise eesmärk on, et amet hindaks liikmesriikide suutlikkust ja valmidust tulla toime eesseisvate probleemidega, sealhulgas praeguste ja tulevaste ohtude ja survega välispiiril, teha kindlaks, eriti nende liikmesriikide puhul, kus esineb eriline ja ebaproportsionaalne surve, võimalikud vahetud tagajärjed välispiiril ning järgnevad tagajärjed Schengeni ala toimimisele ning hinnata liikmesriikide suutlikkust osaleda artikli 19 lõikes 5 osutatud kiirreageerimisreservis. See hinnang ei mõjuta Schengeni hindamismehhanismi. 4.Haavatavuse hinnangu tulemused esitatakse järelevalvenõukogule, kes annab tegevdirektorile nõu liikmesriikide võetavate meetmete kohta, tuginedes haavatavuse hinnangu tulemustele ning võttes arvesse ameti riskianalüüsi ja Schengeni hindamismehhanismi tulemusi. 5.Tegevdirektor võtab vastu otsuse, milles määratakse kindlaks vajalikud parandusmeetmed, mis asjaomane liikmesriik peab võtma, sealhulgas kasutades liidu finantsinstrumentide raames kättesaadavaid vahendeid. Tegevdirektori otsus on liikmesriigile siduv ja selles nähakse ette tähtaeg, mille jooksul tuleb meetmed võtta. 6.Kui liikmesriik ei võta vajalikke parandusmeetmeid ettenähtud tähtaja jooksul, edastab tegevdirektor küsimuse haldusnõukogule ja teavitab komisjoni. Haldusnõukogu võtab vastu otsuse, milles määratakse kindlaks vajalikud parandusmeetmed, mille asjaomane liikmesriik peab võtma, sealhulgas tähtaeg, mille jooksul tuleb need meetmed võtta. Kui liikmesriik ei võta meetmeid selles otsuses ette nähtud ajavahemiku jooksul, võib komisjon võtta täiendavaid meetmeid vastavalt artiklile 18. 3. jagu

Välispiiri haldus Artikkel 13 Ameti tegevus välispiiril 1.Liikmesriigid võivad taotleda ametilt abi oma välispiiri kontrolliga seotud kohustuste täitmisel. Amet viib ellu ka artiklis 18 sätestatud meetmed. 2.Amet korraldab asjakohase tehnilise ja operatiivabi vastuvõtvale liikmesriigile ning võib võtta ühe või mitu järgmist meedet: (a) ühisoperatsioonide koordineerimine ühe või mitme liikmesriigi jaoks ning Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamine; (b) piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide korraldamine ja Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamine kiirreageerimisreservist ning vajaduse korral täiendavate Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamine; (c) tegevuse koordineerimine ühe või mitme liikmesriigi ja kolmanda riigi jaoks välispiiril, sealhulgas ühisoperatsioonide koordineerimine naabruses asuvate kolmandate riikidega; (d) Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamine rändehalduse tugirühmade raames esmase vastuvõtu piirkondades; (e) oma ekspertide ning liikmesriikide poolt ametisse lähetatud rühmade liikmete lähetamine, et toetada asjaomase liikmesriigi pädevaid asutusi asjakohase aja jooksul; (f) tehniliste seadmete lähetamine. 3.Amet rahastab või kaasrahastab kooskõlas tema suhtes kohaldatavate finantseeskirjadega oma eelarveliste toetustega lõikes 2 osutatud toiminguid. Artikkel 14 Ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide algatamine välispiiril 1.Liikmesriigid võivad paluda ametil käivitada ühisoperatsioone eesseisvate probleemide lahendamiseks, sealhulgas välispiiril esinevate, ebaseaduslikust sisserändest või piiriülesest kuritegevusest tulenevate praeguste ja tulevaste ohtudega toime tulekuks, või pakkuda tõhustatud tehnilist ja operatiivabi, täites oma kohustusi seoses välispiiri kontrolliga. 2.Sellise liikmesriigi taotlusel, kus esineb eriline ja ebaproportsionaalne surve, eriti teatavates välispiiri punktides suure hulga selliste kolmandate riikide kodanike saabumine, kes üritavad siseneda selle liikmesriigi territooriumile ebaseaduslikult, võib amet alustada selle vastuvõtva liikmesriigi territooriumile piiratud ajavahemikuks piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni. 3.Tegevdirektor hindab, kiidab heaks ja koordineerib liikmesriikide esitatud ühisoperatsioonide ettepanekuid. Ühisoperatsioonidele ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonidele eelneb põhjalik, usaldusväärne ja ajakohane riskianalüüs, mis võimaldab ametil seada kavandatavad ühisoperatsioonid ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonid tähtsuse järjekorda, võttes arvesse välispiiri lõikudele vastavalt määrusele (EL) nr 1052/2013 määratud mõjutaset ja vahendite kättesaadavust. 4.Tegevdirektor soovitab järelevalvenõukogu nõuandel, mis põhineb haavatavuse hinnangu tulemustel, ning võttes arvesse ameti riskianalüüsi ja kooskõlas määrusega (EL) nr 1052/2013 koostatud Euroopa situatsioonipildi analüüsikihti, asjaomasel liikmesriigil algatada ja viia ellu ühisoperatsioone või piirivalve kiirreageerimisoperatsioone. Amet teeb vastuvõtvale liikmesriigile või osalevatele liikmesriikidele kättesaadavaks oma tehnilised seadmed. 5.Ühisoperatsiooni või piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni eesmärgid võib saavutada mitmeotstarbelise operatsiooni osana, mis võib hõlmata merehädas olevate isikute päästmist või muid rannikuvalve funktsioone, võitlust inimeste ebaseadusliku üle piiri toimetamise või inimkaubanduse vastu, ebaseadusliku uimastikaubanduse kontrolli operatsioone ning rändehaldust, mis hõlmab isikute tuvastamist, registreerimist, küsitlemist ja tagasisaatmist. Artikkel 15

Tegevusplaan ühisoperatsioonideks 1.Ühisoperatsiooni ettevalmistamisel koostab tegevdirektor koostöös vastuvõtva liikmesriigiga vajalike tehniliste seadmete ja personali loetelu, võttes arvesse vastuvõtva liikmesriigi kättesaadavaid vahendeid. Nende elementide põhjal määrab amet kindlaks operatiiv- ja tehnilise toe paketi ning suutlikkuse suurendamise meetmed, mida tegevusplaan peab sisaldama. 2.Tegevdirektor koostab välispiiril korraldatavateks ühisoperatsioonideks tegevusplaani. Tegevdirektor ja vastuvõttev liikmesriik lepivad osalevate liikmesriikidega konsulteerides kokku tegevusplaanis, milles täpsustatakse ühisoperatsiooni korralduslikud aspektid. 3.Tegevusplaan on ametile, vastuvõtvale liikmesriigile ja osalevatele liikmesriikidele siduv. See hõlmab kõiki aspekte, mida peetakse ühisoperatsiooni elluviimiseks vajalikuks, sealhulgas järgmist: (a) olukorra kirjeldus, töömeetodid ja lähetuse eesmärgid, sealhulgas operatiiveesmärk; (b) ühisoperatsiooni prognoositav kestus; (c) geograafiline ala, kus ühisoperatsioon toimub; (d) Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade ülesannete ja neile antavate erikorralduste kirjeldus, milles käsitletakse muu hulgas vastuvõtvas liikmesriigis lubatud andmebaaside kasutamist ning lubatud teenistusrelvi, laskemoona ja seadmeid; (e) Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade koosseis ning muude asjaomaste töötajate lähetamine; (f) korraldusi ja kontrolli käsitlevad sätted, sealhulgas rühmade liikmete ja ametiga koostöö tegemise eest vastutavate vastuvõtva liikmesriigi piirivalvurite – eelkõige piirivalvurid, kes annavad lähetuse ajal korraldusi – nimed ja auastmed ning rühmade liikmete koht käsuliinis; (g) ühisoperatsioonis kasutatavad tehnilised seadmed, sealhulgas erinõuded, nagu kasutustingimused, soovitud meeskond, transport ja muu logistika, ning rahastamist käsitlevad sätted; (h) üksikasjalikud sätted, mis käsitlevad ameti kohustust teavitada intsidentidest viivitamata haldusnõukogu ja asjaomaseid liikmesriikide ametiasutusi; (i) teavitus- ja hindamissüsteem, mis hõlmab hindamisaruande kriteeriume ja lõpliku hindamisaruande esitamise lõppkuupäeva; (j) mereoperatsioonide puhul spetsiifiline teave selles geograafilises alas, kus ühisoperatsioon toimub, kohaldatava jurisdiktsiooni ja õigusaktide kohta, sealhulgas viited rahvusvahelistele ja liidu õigusnormidele, mis käsitlevad pealtkuulamist, merel toimuvat päästetegevust ja pardalt lahkumist. Seda arvestades kehtestatakse tegevusplaan kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 656/2014; (k) kolmandate riikide, muude liidu organite, asutuste ja ametite või rahvusvaheliste organisatsioonidega tehtava koostöö kord; (l) kord, milles sätestatakse suunamismehhanism, mille kaudu suunatakse rahvusvahelist kaitset vajavad isikud, inimkaubanduse ohvrid, saatjata alaealised ja haavatavas olukorras isikud riigi pädevate asutuste juurde asjakohase abi saamiseks; (m) kord, milles sätestatakse mehhanism, et võtta vastu ja edastada ametile vastuvõtva liikmesriigi piirivalvurite ning Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liikmete vastu esitatud kaebus, milles käsitletakse väidetavaid põhiõiguste rikkumisi ühisoperatsiooni või piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni käigus. 4.Tegevusplaani muutmiseks või kohandamiseks on vaja tegevdirektori ja vastuvõtva liikmesriigi nõusolekut pärast osaleva liikmesriigiga konsulteerimist. Amet saadab muudetud või kohandatud tegevusplaani koopia viivitamata osalevatele liikmesriikidele. Artikkel 16 Piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni käivitamise kord

1.Liikmesriigi taotlus piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni käivitamiseks sisaldab olukorra kirjeldust, võimalikke eesmärke ja kavandatavaid vajadusi. Vajaduse korral võib tegevdirektor saata viivitamata ameti eksperte asjaomase liikmesriigi välispiirile olukorda hindama. 2.Tegevdirektor teavitab viivitamata haldusnõukogu liikmesriigi taotlusest käivitada piirivalve kiirreageerimisoperatsioon. 3.Liikmesriigi taotluse kohta otsuse tegemisel võtab tegevdirektor arvesse ameti riskianalüüsi järeldusi ning kooskõlas määrusega (EL) nr 1052/2013 koostatud Euroopa situatsioonipildi analüüsikihti, samuti artiklis 12 osutatud haavatavuse hinnangu tulemust ja muud asjakohast teavet, mille asjaomane või muu liikmesriik on edastanud. 4.Tegevdirektor teeb piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni käivitamise taotluse kohta otsuse kahe tööpäeva jooksul alates taotluse kättesaamise kuupäevast. Tegevdirektor teavitab samal ajal asjaomast liikmesriiki ja haldusnõukogu sellest otsusest kirjalikult. Otsuses esitatakse peamised põhjused, millel see põhineb. 5.Kui tegevdirektor otsustab käivitada piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni, lähetab ta Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad kiirreageerimisreservist kooskõlas artikli 19 lõikega 5 ning teeb vajaduse korral otsuse rühmade viivitamatu tugevdamise kohta, lähetades ühe või mitu Euroopa piiri- ja rannikuvalverühma kooskõlas artikli 19 lõikega 6. 6.Tegevdirektor koos vastuvõtva liikmesriigiga koostab artikli 15 lõikes 3 osutatud tegevusplaani viivitamata ning igal juhul hiljemalt kolme tööpäeva jooksul alates otsuse kuupäevast. 7.Kohe, kui tegevusplaanis on kokku lepitud, palub tegevdirektor liikmesriigil lähetada viivitamata piirivalvureid, kes kuuluvad kiirreageerimisreservi. Tegevdirektor määrab olemasolevasse kiirreageerimisreservi määratud piirivalvurite hulgast kindlaks igalt liikmesriigilt nõutavate piirivalvurite profiili ja arvu. 8.Samal ajal ja vajaduse korral teavitab tegevdirektor liikmesriike täiendavalt lähetatavate piirivalvurite nõutavast arvust ja profiilist, et tagada kiirreageerimisreservist lähetatud Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade viivitamatu tugevdamine. See teave edastatakse kirjalikult riiklikele kontaktpunktidele ning selles märgitakse kuupäev, millal lähetamine toimub. Lisatakse ka tegevusplaani koopia. 9.Kui tegevdirektor puudub või ei saa ameti töös osaleda, võtab kiirreageerimisreservi lähetamist ja Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade täiendavat lähetamist käsitlevad otsused vastu tegevdirektori asetäitja. 10.Liikmesriigid tagavad, et kiirreageerimisreservi määratud piirivalvurid antakse viivitamata ja eranditeta ameti käsutusse. Liikmesriigid annavad ameti taotluse korral tema käsutusse ka täiendavad piirivalvurid Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade jaoks, välja arvatud juhul, kui liikmesriigis on erakorraline olukord, mis mõjutab oluliselt riiklike ülesannete täitmist. 11.Kiirreageerimisreservi lähetamine toimub hiljemalt kolme tööpäeva jooksul pärast kuupäeva, mil tegevdirektor ja vastuvõttev liikmesriik tegevusplaanis kokku lepivad. Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade täiendav lähetamine toimub vajaduse korral viie tööpäeva jooksul alates kiirreageerimisreservi lähetamisest. Artikkel 17 Rändehalduse tugirühmad 1.Kui liikmesriigis esineb tema välispiiri teatavas esmase vastuvõtu piirkonnas ebaproportsionaalne rändesurve, mida iseloomustab suur segarändevoogude sissevool, võib see liikmesriik taotleda operatiiv- ja tehnilist tuge rändehalduse tugirühmade poolt. See liikmesriik esitab ametile ja muudele asjaomastele liidu ametitele, eelkõige Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametile ja Europolile, taotluse toe saamiseks ja oma vajaduste hinnangu. 2.Tegevdirektor hindab teiste asjaomaste liidu ametitega kooskõlastades liikmesriigi taotlust abi saamiseks ja tema vajaduste hindamiseks eesmärgiga määrata kindlaks terviklik tugipakett, mis koosneb eri toimingutest, mida koordineerivad asjaomased liidu ametid, ning milles asjaomase liikmesriigiga kokku lepitakse. 3.Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade, Euroopa tagasisaatmisrühmade ja ameti töötajatest ekspertide pakutav operatiiv- ja tehniline tugevdamine rändehalduse tugirühmade raames võib hõlmata järgmist: (a) välispiirile saabuvate kolmandate riikide kodanike kontrollimine, sealhulgas kõnealuste kolmandate riikide kodanike isiku tuvastamine, registreerimine ja küsitlemine ning liikmesriigi taotlusel nendelt sõrmejälgede võtmine; (b) ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele või ümberpaigutamise taotlejatele või võimalikele taotlejatele teabe andmine; (c) tehniline ja operatiivabi tagasisaatmise valdkonnas, sealhulgas tagasisaatmisoperatsioonide ettevalmistamine ja korraldamine. 4.Amet abistab komisjoni rändehalduse tugirühmade tegevuse koordineerimisel koostöös teiste asjaomaste liidu ametitega.

Artikkel 18 Kiiret tegutsemist nõudev olukord välispiiril 1.Kui liikmesriik ei võta vajalikke parandusmeetmeid kooskõlas haldusnõukogu otsusega, millele on osutatud artikli 12 lõikes 6, või juhul, kui välispiiril esineb ebaproportsionaalne rändesurve, mis muudab välispiiri kontrolli ebatõhusaks, nii et see võib seada ohtu Schengeni ala toimimise, võib komisjon pärast ametiga konsulteerimist võtta rakendusaktiga vastu otsuse, määrates kindlaks ameti rakendatavad meetmed ning nõudes asjaomastelt liikmesriikidelt ametiga nende meetmete rakendamisel koostöö tegemist. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 79 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Nõuetekohaselt põhjendatud tungivalt kiireloomulistel asjaoludel, mis on seotud Schengeni ala toimimisega, võtab komisjon vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid kooskõlas artikli 79 lõikes 5 osutatud menetlusega. 2.Lõike 1 kohaldamisel näeb komisjon ette ühe või mitu järgmist meedet, mille amet peab võtma: (a) piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide korraldamine ja koordineerimine ning Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamine kiirreageerimisreservist ning vajaduse korral täiendavate Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamine; (b) Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamine rändehalduse tugirühmade raames esmase vastuvõtu piirkondades; (c) tegevuse koordineerimine ühe või mitme liikmesriigi ja kolmanda riigi jaoks välispiiril, sealhulgas ühisoperatsioonide koordineerimine naabruses asuvate kolmandate riikidega; (d) tehniliste seadmete lähetamine; (e) tagasisaatmisega seotud sekkumiste korraldamine. 3.Tegevdirektor peab kahe tööpäeva jooksul alates komisjoni otsuse vastuvõtmise kuupäevast ning järelevalvenõukogu nõuandel määrama kindlaks toimingud, mida tuleb teha komisjoni otsuses kindlaksmääratud meetmete praktiliseks elluviimiseks, sealhulgas tehnilised seadmed ning piirivalvurite ja muude selle otsuse eesmärkide saavutamiseks vajalike asjaomaste töötajate arvu ja profiili. 4.Samal ajal ja kõnealuse kahe tööpäeva jooksul esitab tegevdirektor asjaomasele liikmesriigile tegevusplaani kavandi. Tegevdirektor ja asjaomane liikmesriik koostavad tegevusplaani kahe tööpäeva jooksul alates selle esitamise kuupäevast. 5.Amet peab viivitamata ja igal juhul kolme tööpäeva jooksul alates tegevusplaani kehtestamisest lähetama vajalikud tehnilised seadmed ja personali artikli 19 lõikes 5 osutatud kiirreageerimisreservist komisjoni otsuses sätestatud meetmete praktiliseks elluviimiseks. Täiendavad tehnilised seadmed ning Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad lähetatakse vastavalt vajadusele teises etapis ning igal juhul viie tööpäeva jooksul alates kiirreageerimisreservi lähetamisest. 6.Asjaomane liikmesriik täidab komisjoni otsust ning teeb sel eesmärgil ametiga viivitamata koostööd ning astub vajalikke samme, et hõlbustada selle otsuse rakendamist ning otsuses ja tegevdirektoriga kokku lepitud tegevusplaanis sätestatud meetmete praktilist elluviimist. 7.Liikmesriigid teevad kättesaadavaks piirivalvurid ja muud asjaomased töötajad, kelle tegevdirektor on kooskõlas lõikega 2 kindlaks määranud. Liikmesriigid ei või tugineda erakorralisele olukorrale, millele on osutatud artikli 19 lõigetes 3 ja 6. Artikkel 19 Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade koosseis ja lähetamine 1.Amet lähetab piirivalvureid ja muid asjaomaseid töötajaid Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liikmetena ühisoperatsioonidele, piirivalve kiirreageerimisoperatsioonidele ning rändehalduse tugirühmade raames. Amet võib lähetada eksperte ka oma töötajate seast. 2.Haldusnõukogu teeb tegevdirektori ettepaneku alusel oma hääleõiguslike liikmete absoluutse häälteenamuse alusel otsuse Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade käsutusse antavate piirivalvurite profiili ja koguarvu kohta. Sama menetlust kohaldatakse profiilide ja koguarvu edaspidise muutmise suhtes. Liikmesriigid annavad Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmadesse oma panuse riigi reservi kaudu, tuginedes erinevatele kindlaksmääratud profiilidele ja nimetades nõutavatele profiilidele vastavaid piirivalvureid. 3.Liikmesriikide panus seoses piirivalvurite lähetamisega konkreetsetele ühisoperatsioonidele järgneval aastal kavandatakse ameti ja liikmesriikide vahel igal aastal peetavate kahepoolsete läbirääkimiste ja kokkulepete alusel. Vastavalt neile kokkulepetele teevad liikmesriigid ameti taotluse korral piirivalvurid lähetamiseks kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui liikmesriigis on erakorraline olukord, mis mõjutab oluliselt riiklike ülesannete täitmist. Selline taotlus esitatakse vähemalt 21 tööpäeva enne kavandatavat lähetust.

4.Seoses piirivalve kiirreageerimisoperatsioonidega teeb haldusnõukogu ameti tegevdirektori ettepaneku alusel kolme neljandiku suuruse häälteenamuse alusel otsuse Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade kiirreageerimisreservile kättesaadavaks tehtavate piirivalvurite profiili ja miinimumarvu kohta. Sama menetlust kohaldatakse kiirreageerimisreservi kuuluvate piirivalvurite profiili ja koguarvu puhul tehtavate mis tahes järgnevate muudatuste suhtes. Liikmesriigid annavad kiirreageerimisreservi oma panuse riigi ekspertide reservi kaudu, tuginedes erinevatele kindlaksmääratud profiilidele ja nimetades nõutavatele profiilidele vastavaid piirivalvureid. 5.Kiirreageerimisreserv on alaline korpus, mida amet saab viivitamata kasutada ning mis võidakse lähetada igast liikmesriigist kolme tööpäeva jooksul alates kuupäevast, millal tegevdirektor ja vastuvõttev liikmesriik tegevusplaanis kokku lepivad. Sel eesmärgil annab iga liikmesriik igal aastal ameti käsutusse sellise arvu piirivalvureid, mis vastab vähemalt 3 %-le töötajatest välise maismaa- või merepiirita liikmesriikides ning 2 %-le töötajatest välise maismaa- või merepiiriga liikmesriikides ning mis ulatub vähemalt 1 500 piirivalvurini, kes vastavad haldusnõukogu otsuses kindlaks määratud profiilidele. 6.Vajaduse korral tuleb Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade kiirreageerimisreservist lähetatavatele rühmadele viivitamata lisaks saata täiendavad Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmad. Selleks peab liikmesriik ameti taotlusel teatama viivitamata oma riigi reservis olevate selliste piirivalvurite arvu, nimed ja profiilid, keda ta saab teha kättesaadavaks viie tööpäeva jooksul alates piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni algusest. Liikmesriigid teevad ameti taotluse korral piirivalvurid lähetamiseks kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui liikmesriigis on riiklike ülesannete täitmist oluliselt mõjutav erakorraline olukord. 7.Liikmesriigid tagavad, et piirivalvurid ja muud asjaomased töötajad, kelle nad saadavad, vastavad haldusnõukogu poolt otsustatud profiilidele ja arvule. Lähetamise kestuse määrab kindlaks päritoluliikmesriik, aga igal juhul ei ole see lühem kui 30 päeva. 8.Amet saadab Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmadesse pädevaid piirivalvureid, kelle liikmesriigid on lähetanud ametisse riiklike ekspertidena. Liikmesriikide panus seoses piirivalvurite lähetamisega ameti teenistusse järgneval aastal kavandatakse ameti ja liikmesriikide vahel igal aastal peetavate kahepoolsete läbirääkimiste ja kokkulepete alusel. Vastavalt nendele kokkulepetele teevad liikmesriigid oma piirivalvurid lähetamiseks kättesaadavaks, välja arvatud juhul, kui see mõjutaks tõsiselt riiklike ülesannete täitmist. Sellisel juhul võivad liikmesriigid oma lähetuses viibivad piirivalvurid tagasi kutsuda. Sellised lähetused võivad kesta 12 kuud või kauem, aga ühelgi juhul ei kesta need alla kolme kuu. Lähetatud piirivalvureid käsitatakse rühmade liikmetena ning neil on rühmade liikmetele antud ülesanded ja volitused. Piirivalvurid lähetanud liikmesriiki käsitatakse päritoluliikmesriigina. Muud ameti poolt ajutiselt tööle võetud töötajad, kes ei ole kvalifitseeritud täitma piirikontrolli ülesandeid, lähetatakse üksnes ühisoperatsioonide ajal koordineerimisülesannete täitmiseks ning nad ei moodusta Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade osa. 9.Amet teavitab igal aastal Euroopa Parlamenti nende piirivalvurite arvust, kelle iga liikmesriik on käesoleva artikli kohaselt kohustunud Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmadesse saatma. Artikkel 20 Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmadele antavad korraldused 1.Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetuses viibimise ajal annab neile korraldusi vastuvõttev liikmesriik vastavalt tegevusplaanile. 2.Amet võib oma koordineeriva ametniku kaudu teatada vastuvõtvale liikmesriigile oma seisukohad Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmadele antavate korralduste kohta. Sel juhul võtab vastuvõttev liikmesriik neid seisukohti arvesse ja järgib neid nii palju kui võimalik. 3.Juhtudel, mil Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmadele antud korraldused ei ole tegevusplaaniga kooskõlas, teatab koordineeriv ametnik sellest viivitamata tegevdirektorile, kes võib vajaduse korral võtta meetmeid vastavalt artikli 24 lõikele 2. 4.Rühmade liikmed austavad oma ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel täielikult põhiõigusi, sealhulgas juurdepääs varjupaigamenetlustele, ja inimväärikust. Kõik nende ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel võetavad meetmed on nende abil taotletavate eesmärkidega proportsionaalsed. Oma ülesannete täitmisel ja volituste kasutamisel ei diskrimineeri nad kedagi soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse tõttu. 5.Rühmade liikmete suhtes kohaldatakse nende päritoluliikmesriigi distsiplinaarmeetmeid. Päritoluliikmesriik näeb kooskõlas oma siseriikliku õigusega ette asjakohased distsiplinaar- või muud meetmed, mida rakendatakse põhiõiguste või rahvusvahelise kaitsega seotud kohustuste rikkumise korral, mis on pandud toime ühisoperatsiooni või piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni käigus. Artikkel 21 Koordineeriv ametnik 1.Amet tagab kõikide korralduslike aspektide operatiivse rakendamise, sealhulgas ameti töötajate kohaloleku ühisoperatsioonide, katseprojektide või piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide ajal. 2.Tegevdirektor nimetab ameti töötajate seast ühe või mitu eksperti, kes lähetatakse koordineerivate ametnikena igaks ühisoperatsiooniks või piirivalve kiirreageerimisoperatsiooniks. Tegevdirektor teavitab vastuvõtvat liikmesriiki koordineeriva ametniku määramisest. 3.Koordineeriv ametnik tegutseb ameti nimel kõikide Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamise aspektide puhul. Koordineerivate ametnike ülesanne on edendada koostööd ja koordineerimist vastuvõtvate ja osalevate liikmesriikide vahel. Eelkõige teeb koordineeriv ametnik järgmist:

(a) peab ühendust ameti ning Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade liikmete vahel, pakkudes ameti nimel abi kõikides rühmadesse lähetamise tingimusi käsitlevates küsimustes; (b) jälgib tegevusplaani nõuetekohast rakendamist; (c) tegutseb ameti nimel kõikide Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade lähetamise aspektide puhul ning annab kõikidest neist aspektidest ametile aru; (d) annab ametile aru aspektidest, mis on seotud piisavate tagatiste andmisega vastuvõtva liikmesriigi poolt, et tagada põhiõiguste kaitse kogu ühisoperatsiooni või piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni vältel; (e) annab tegevdirektorile teada, kui vastuvõtvate liikmesriikide poolt Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmadele antud korraldused ei ole tegevusplaaniga kooskõlas. 4.Ühisoperatsioonide või piirivalve kiirreageerimisoperatsioonidega seoses võib tegevdirektor lubada koordineerival ametnikul aidata lahendada lahkarvamusi tegevusplaani elluviimisel ja rühmade lähetamisel. Artikkel 22 Riiklik kontaktpunkt Vastavalt määrusele (EL) nr 1052/2013 asutatud riiklik kontaktpunkt on ametiga suhtlemise riiklik kontaktpunkt kõikides küsimustes, mis hõlmavad Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmasid. Artikkel 23 Kulud 1.Amet katab täielikult järgmised kulud, mida liikmesriigid on kandnud seoses oma piirivalvurite kättesaadavaks tegemisega Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmade, sealhulgas kiirreageerimisreservi lähetamise eesmärgil: (a)päritoluliikmesriigist vastuvõtvasse liikmesriiki ning vastuvõtvast liikmesriigist päritoluliikmesriiki reisimisega seotud kulud; (b)vaktsineerimisega seotud k