ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
9.

Peamised parendused võib kokku võtta järgmiselt. — Eraomandis olevad seadmed (artikli 3 lõige 5 ja artikli 4 lõike 2 punkt a): OLAFile antakse välisjuurdluste puhul asjakohaste õiguslike tagatiste alusel juurdepääs eraomandis olevatele seadmetele ulatuses, milles neid kasutatakse töö eesmärgil, ja samal määral kui riiklikele uurimisasutustele; sisejuurdluste puhul viidatakse asjaomase institutsiooni, organi, ameti või asutuse vastuvõetud otsustele. — Juurdepääs pangakontodel toimunud tehingute andmetele (artikli 7 lõiked 3, 3a ja 3b): leiti kompromisssõnastus, mis annab OLAFile samad juurdepääsuõigused kui riiklikel uurimisasutustel, kellel on juurdepääs pangakontodele. — Menetluslike tagatiste kontrolör (artiklid 9a ja 9b): kokku on lepitud selles, et tegemist on sõltumatu ametikohaga, mis on korralduslikult seotud järelevalvekomiteega; kontrolöri ametikoha kohaldamisala hõlmab ka OLAFi juurdluste suhtes kohaldatavaid eeskirju, eelkõige menetlusnorme ja põhiõigusi; kontrolör võib esitada OLAFi peadirektorile soovitusi. — Juurdepääs OLAFi aruannetele (artikli 10 lõige 3b): asjaomasel isikul on õigus taotleda juurdepääsu OLAFi lõpparuandele tingimusel, et kaasnevat liikmesriigi menetlust teostavad asjaomased riigi ametiasutused annavad selgesõnalise nõusoleku 12 kuu jooksul. — Tõendite lubatavus (artikkel 11): tugevdatud on OLAFi aruannete lubatavust tõendusmaterjalina haldusmenetlustes ja teabevahetust OLAFiga, mis käsitleb lubatavusega seotud küsimusi. — Euroopa Prokuratuuri toetavate OLAFi juurdluste kõrgemad menetluslikud nõuded (artikli 12e lõige 3): OLAFi järelevalvekomitee arvamuse alusel taotles Euroopa Parlament, et OLAF kohaldaks menetluslikke nõudeid, mis oleksid samaväärsed kriminaaluurimise standarditega, et kaitsta kaasnevate kriminaalmenetluste käigus kogutud tõendite lubatavust; saavutatud kompromiss kohustab Euroopa Prokuratuuri tegema tihedat koostööd OLAFiga, et tagada menetluslike nõuete järgimine ilma OLAFi volitusi laiendamata. — OLAFi ja Euroopa Prokuratuuri vaheline koostöö (artiklid 12b–12g): saavutati kompromiss, mille kohaselt on OLAFil täiendavate juurdluste läbiviimiseks vaja Euroopa Prokuratuuri nõusolekut; Euroopa Prokuratuur ei tohi vaikida, kuid ta ei ole kohustatud põhjendama oma vastuväiteid OLAFile. — Järelevalvekomitee (artikkel 15): reguleeritud on järelevalvekomitee juurdepääsu OLAFi juurdlustoimikutele, misläbi on lahendatud pikk vaidlus kahe asutuse vahel. — Liikmesriikide ametiasutuste järelaruanded OLAFile (artiklid 11 ja 16): ette on nähtud olukorra parandamine, et võimaldada OLAFil oma juhtumeid paremini jälgida ja tuvastada puudusi.
On väga oluline, et lõplike vahendite saajate või toetusesaajate õigustatud huvid oleksid õigusriigi põhimõtete rikkumiste korral meetmete vastuvõtmisel nõuetekohaselt kaitstud. Komisjon peaks meetmete vastuvõtmise kaalumisel võtma arvesse nende võimalikku mõju lõplikele vahendite saajatele või toetusesaajatele. Võttes arvesse, et jagatud eelarve täitmise raames komisjonilt liikmesriikidele tehtavad maksed on juriidiliselt sõltumatud riigiasutuste poolt toetusesaajatele tehtavatest maksetest, ei tuleks käesoleva määruse alusel võetavaid asjakohaseid meetmeid käsitada sellistena, et need mõjutavad toetusesaajatele tehtavate maksete jaoks vajalike vahendite kättesaadavust vastavalt kohaldatavates valdkonnapõhistes õigusnormides ja finantsreeglites sätestatud maksetähtaegadele. Käesoleva määruse alusel vastu võetavad otsused ning käesolevas määruses sätestatud kohustused lõplike vahendite saajate või toetusesaajate ees on osa kohaldatavast liidu õigusest, kui rahastamiseks kasutatakse eelarve jagatud täitmist. Liikmesriigid, keda meetmed puudutavad, peaksid andma regulaarselt komisjonile aru selle kohta, kas nende kohustused lõplike vahendite saajate või toetusesaajate ees on täidetud. Kohaldatavates valdkonnapõhistes õigusnormides ja finantsreeglites sätestatud aruandlus seoses maksekohustuste täitmisega toetusesaajate ees peaks võimaldama komisjonil kontrollida, et käesoleva määruse alusel tehtud otsused ei mõjuta mingil viisi – ei otseselt ega kaudselt – kohaldatavate valdkonnapõhiste õigusnormide ja finantsreeglite alusel tehtavaid makseid.

Et tugevdada lõplike vahendite saajate või toetusesaajate kaitset, peaks komisjon andma veebisaidi või internetiportaali kaudu teavet ja suuniseid koos piisavate võimalustega komisjoni teavitamiseks mis tahes rikkumisest, mis on seotud valitsussektori üksuste ja liikmesriikide õigusliku kohustusega jätkata maksete tegemist pärast meetmete vastuvõtmist käesoleva määruse alusel. Komisjon peaks võtma seda teavet arvesse, et kontrollida, kas on järgitud kohaldatavaid reegleid, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2020/... (13) ((+)) [artiklit 63, artikli 68 lõike 1 punkti b ja artiklit 98]. Tagamaks, et valitsussektori üksused või liikmesriigid maksavad lõplikele vahendite saajatele või toetusesaajatele tasuda tulevad summad tegelikult välja, peaks komisjon vajaduse korral nõudma tehtud maksed sisse või asjakohasel juhul tegema finantskorrektsiooni, vähendades liidu toetust programmile kooskõlas kohaldatavate valdkonnapõhiste õigusnormidega ja finantsreeglitega.
12.

Euroopa Parlamendiga saavutatud kompromissi põhielemendid on järgmised: — selle mehhanismi olemust seoses liidu eelarve kaitsmisega on käsitletud selgemalt ja seda on tugevdatud; — meetmete vastuvõtmise tingimused on paremini sõnastatud; — on tugevdatud lõppsaajate ja toetusesaajate kaitset; — Euroopa Parlamendi konkreetne roll on kindlaks määratud; — laiendatud on meetmete kohaldamisala, et tagada tingimuslikkuse mehhanismi kohaldamine taasterahastu „Next Generation EU“ kaudu eraldatud vahendite suhtes ja juhul, kui liidu eelarvet täidetakse liidu eelarvega tagatud laenude ja muude vahendite abil; — meetmete vastuvõtmise ja lõpetamise menetluste tõhusust on parandatud; — on kehtestatud kord, et meetmed võetakse vastu ja lõpetatakse nõukogu rakendusotsusega, mis tehakse komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega; — on lisatud uus aruandlusklausel, mis sisaldab kolme aasta pikkust tähtaega.
Selleks et luua mõjusad ennetavad stiimulid ja tagada kahju õiglane jaotamine, peaksid finantsseisundi taastamise kavad tagama, et finantsseisundi taastamise vahendite rakendamine tasakaalustab asjakohaselt kahju jaotamise kesksete vastaspoolte, kliirivate liikmete ja vajaduse korral nende klientide vahel. Üldpõhimõte peaks olema jaotada finantsseisundi taastamisel kahju kesksete vastaspoolte, kliirivate liikmete ja vajaduse korral nende klientide vahel vastavalt sellele, mil määral nad vastutavad kesksele vastaspoolele üle kantud riski eest ning milline on nende suutlikkus selliseid riske kontrollida ja juhtida. Finantsseisundi taastamise kavad peaksid tagama, et nii kohustuste mittetäitmise juhtumitest kui ka muudest kui kohustuste mittetäitmise juhtumitest tingitud kahju katmiseks kasutatakse keskse vastaspoole kapitali, enne kui kahju jaotatakse kliirivatele liikmetele. Nõuetekohase riskijuhtimise stiimulina ning et veelgi vähendada maksumaksjatele avalduvat kahjuriski, peaks keskne vastaspool kasutama finantsseisundi taastamise meetmena osa oma määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 43 osutatud eelrahastatud sihtotstarbelistest omavahenditest – mis võivad hõlmata mis tahes kapitali, mida keskne vastaspool hoiab lisaks oma miinimumkapitalinõuetele, et täita määruse (EL) nr 648/2012 artikli 16 lõike 3 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis osutatud teatamiskünnis –, enne kui ta kasutab muid finantsseisundi taastamise meetmeid, mis nõuavad rahalist panust kliirivatelt liikmetelt.

Need täiendavad eelrahastatud sihtotstarbelised omavahendid, mis on eraldiseisvad määruse (EL) nr 648/2012 artikli 45 lõikes 4 osutatud eelrahastatud omavahenditest, ei tohiks moodustada vähem kui 10 % ega rohkem kui 25 % määruse (EL) nr 648/2012 artikli 16 lõike 2 kohaselt arvutatud riskipõhistest kapitalinõuetest, olenemata sellest, kas need nõuded on väiksemad või suuremad kui nimetatud määruse artikli 16 lõikes 1 osutatud algkapital.
14.

Lisaks nähakse artikli 16 lõikes 1 ette, et liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et kõigi jaoks säilitada juurdepääs olmeveele või seda parandada, eelkõige haavatavate ja tõrjutud rühmade puhul, nagu liikmesriigid neid määratlevad. Lõikes 2 nähakse ette mitu meedet kraanivee kasutamise propageerimiseks, kuid kohustuslik on üksnes avalikesse kohtadesse väli- või sisetingimustes kasutatavate seadmete paigaldamine, kui see on tehniliselt teostatav, tehes seda viisil, mis on proportsionaalne, ning võttes arvesse konkreetseid kohalikke tingimusi, nagu kliima- ja geograafilised tingimused. Muud meetmed on vabatahtlikud. Samuti peavad liikmesriigid soodustama kraanivee kasutamist asutustes ja üldkasutatavates hoonetes. Artikli 16 lõikes 3 sätestatakse, et hõlbustada tuleb abi andmist kohalikele kogukondadele, kuid et sellise abi laadi otsustavad liikmesriigid.
Olmeveega kokku puutuvad materjalid võivad vee kvaliteeti mõjutada sellega, et ained, mis võivad olla kahjulikud, satuvad vette, soodustades mikroobide teket või mõjutades vee lõhna, värvi või maitset. Direktiivi 98/83/EÜ hindamise tulemusel selgus, et töötlemise, seadmete ja materjalide kvaliteedi tagamist käsitlevad sätted lubasid liigset õiguslikku paindlikkust, mille tagajärjel kujunesid kogu liidus välja erinevad riiklikud süsteemid olmeveega kokku puutuvate materjalide heakskiitmiseks. Seetõttu tuleks kehtestada konkreetsemad minimaalsed hügieeninõuded materjalidele, mis on mõeldud kasutamiseks olmevee võtmisel, töötlemisel, säilitamisel või jaotamisel uutes rajatistes või olemasolevates rajatistes, mida remonditakse või ehitatakse ümber, või tagamaks, et need ei seaks otse ega kaudselt ohtu inimeste tervist, ei kahjustaks vee värvi, lõhna ega maitset, ei soodustaks mikroobide teket vees ega leostaks vette saasteaineid määral, mis on nende ette nähtud eesmärgi täitmiseks vajalikust kõrgem. Sel eesmärgil tuleks käesolevas direktiivis sätestada spetsiifilised minimaalsed hügieeninõuded materjalidele, kehtestades lähteainete, koostiste ja koostisosade katse- ja heakskiitmismetoodika, lubatud lähteainete, koostiste ja koostisosade Euroopa nimekirjad, meetodid ja menetlused lähteainete, koostiste ja koostisosade lisamiseks lubatud lähteainete, koostiste ja koostisosade Euroopa nimekirjadesse ja lähteainete, koostiste ja koostisosade nimekirja lisamise läbivaatamiseks, ning Euroopa nimekirjades olevate lubatud lähteainete, koostiste või koostisosade kombinatsioonidest valmistatud tootes kasutatud valmismaterjalide katse- ja heakskiitmismenetlused ja meetodid.

Et mitte pärssida innovatsiooni, peaks komisjon tagama, et kõnealused menetlused on proportsionaalsed ning nendega ei koormataks põhjendamatult ettevõtjaid, eelkõige väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjad. Kõnealused menetlused tuleks võimalikult suures ulatuses viia kooskõlla kehtivate tooteid käsitlevate liidu õigusaktidega, et vältida topeltkoormust, mis kohustaks ettevõtjaid viima sama toote puhul läbi eri vastavushindamisi.
2.

Nõukogu määrus (EÜ) nr 1206/2001 liikmesriikide kohtute vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades on Euroopa õigusalase koostöö oluline vahend. Õigusaktiga luuakse raamistik, millega reguleeritakse liikmesriikidevahelist piiriülest õigusabi tõendite piiriülesel kogumisel ja tõendite vahetut piiriülest kogumist. Läbivaatamisettepaneku eesmärk on kohandada kehtiva määruse koostöömehhanisme ja edastusvooge digitaliseerimisest tulenevate tehniliste arengutega ning infotehnoloogia (IT) kasutamisega. Eelkõige kutsutakse komisjoni ettepanekus üles looma detsentraliseeritud IT-süsteemi ja kasutama seda kohustuslikus korras taotluste ja dokumentide vahetamiseks liikmesriikide ametiasutuste vahel. Läbivaatamisettepaneku eesmärk on ka laiendada ja tõhustada tõendite vahetut piiriülest kogumist.
2.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1393/2007 dokumentide kättetoimetamise kohta on Euroopa õigusalase koostöö oluline vahend. Sellega nähakse ette raamistik tsiviil- ja kaubandusasjade dokumentide edastamiseks liikmesriikide vahel. Läbivaatamisettepaneku eesmärk on kohandada kehtiva määruse koostöömehhanisme ja edastusvooge digitaliseerimisest tulenevate tehniliste arengutega ning infotehnoloogia (IT) kasutamisega. Eelkõige kutsutakse komisjoni ettepanekus üles looma detsentraliseeritud IT-süsteemi ja kasutama seda kohustuslikus korras taotluste ja dokumentide vahetamiseks liikmesriikide ametiasutuste vahel. Teine oluline IT-arendusel põhinev eesmärk on tõhustada otsese piiriülese kättetoimetamise mehhanisme, võimaldades turvalist elektroonilist teenust, kindlustades samal ajal pooltele menetluslikud tagatised.
(26)

Kui adressaat on dokumendi vastuvõtmisest keeldunud ning kohus või asutus, kus toimub kohtumenetlus, otsustab pärast kontrollimist, et keeldumine ei olnud põhjendatud, peaks asjaomane kohus või asutus kaaluma sobivat viisi adressaadi teavitamiseks kõnealusest otsusest kooskõlas riigisisese õigusega. Et kontrollida, kas keeldumine oli põhjendatud, peaks kohus või asutus võtma arvesse kogu toimikus olevat asjakohast teavet, et teha kindlaks adressaadi keeleoskus. Kui see on asjakohane, võiks kohus või asutus adressaadi keeleoskuse hindamisel arvesse võtta faktilisi asjaolusid, näiteks adressaadi poolt selles keeles kirjutatud dokumente või seda, kas adressaadi ametikoht eeldab asjaomase keele oskust või kas adressaat on kohtu asukohaliikmesriigi kodanik või kas adressaat on selles liikmesriigis varem pikema aja jooksul elanud.
11.

Läbiviidav tõendite kogumine 11.1 Tõendite kogumise kirjeldus (lisas, kui see on asjakohane): 11.2. Tunnistajate ülekuulamine 11.2.1. Ees- ja perekonnanimi 11.2.2. Sünniaeg (kui teada): 11.2.3. Aadress: 11.2.3.1. Tänav ja maja number / postkast: 11.2.3.2. Asula ja sihtnumber: 11.2.3.3. Riik: 11.2.4. Telefon ((*)): 11.2.5. Faks ((*)): 11.2.6. E-post ((*)): 11.2.7. Küsimused tunnistajale või nende asjaolude kokkuvõte, mille kohta teda tuleb üle kuulata (lisas, kui see on asjakohane): 11.2.8. Õigus keelduda tunnistuse andmisest taotleva kohtu liikmesriigi õiguse alusel (lisas, kui see on asjakohane): jah ☐ ei ☐ 11.3. Muu tõendite kogumine (lisas, kui see on asjakohane):
11.

Nõukogu esimese lugemise seisukoha tekst kajastab õiglast kompromissi, mis saavutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel komisjoni toetusel toimunud läbirääkimistel. Kokkuleppes keskendutakse järgmistele aspektidele: — tasakaal menetlussätete ja programmi piiratud ulatuse vahel. Täpsemalt, tööprogramm võetakse vastu rakendusaktidega komiteemenetlust kasutamata (artikkel 11) ning komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et luua programmi seire- ja hindamisraamistik ning muuta määruse lisa, sealhulgas seirenäitajate loetelu (artikkel 12); — nõue, mille kohaselt peab komisjon andma Euroopa Parlamendile ja nõukogule programmi tulemuste kohta igal aastal aru oma aastaaruandes liidu finantshuvide kaitse kohta. Komisjon peaks võtma nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi asjakohaseid soovitusi (artikkel 12); — rahastamispaketi soovituslik jaotus programmi kolme komponendi vahel ning programmi rakendamisega seotud tehnilise ja haldusabi kulude ülemmäär 2 % (artikkel 3); — mittetäielik loetelu rahastamiskõlblikest meetmetest (artikkel 9) ja toetuste kaasrahastamise maksimaalne määr 80 % rahastamiskõlblikest kuludest, mida võib erandjuhtudel suurendada kuni 90 %-ni rahastamiskõlblikest kuludest (artikkel 8); — komisjoni kohustus tagada hindamiste läbiviimisel sõltumatus ja objektiivsus (artikkel 13); — sätted programmi tagasiulatuva kohaldamise kohta alates 1. jaanuarist 2021, et võimaldada programmist rahastatavate tegevuste järjepidevust (artiklid 18 ja 19); — peale standardsätete, mis käsitlevad kolmandate riikide osalemist, esitatakse põhjendus, millega innustatakse osalema üksusi, mis on asutatud kolmandates riikides, kellel on kehtiv liiduga sõlmitud assotsieerimisleping, et tugevdada liidu finantshuvide kaitset, tehes koostööd tollioperatsioonides ja vahetades parimaid tavasid (põhjendus 20); — põhjendus, millega seatakse kliimaeesmärk, vaatamata piiratud eelarvele ja programmi konkreetsele fookusele (põhjendus 33).
9.

Määrusega kehtestatakse selge õigusraamistik, milles on sätestatud liikmesriikide ja veebimajutusteenuse pakkujate kohustused võitlemaks sellega, et veebimajutusteenuseid kuritarvitatakse terroristliku veebisisu levitamiseks, tagades digitaalse ühtse turu tõrgeteta toimimise ning samal ajal usalduse ja turvalisuse veebikeskkonnas. Eelkõige püütakse luua selgus seoses veebimajutusteenuse pakkujate vastutusega tagada oma teenuste ohutus ning kiiresti ja tulemuslikult võidelda terroristliku veebisisu vastu, see avastada ja eemaldada või blokeerida sellele juurdepääs. Sellega luuakse uus ja tõhus vahend terroristliku sisu kõrvaldamiseks, võimaldades teha piiriülese mõjuga eemaldamiskorraldusi. Peale selle on eesmärk säilitada kaitsemeetmed, et tagada põhiõiguste, sealhulgas väljendus- ja teabevabaduse kaitse avatud ja demokraatlikus ühiskonnas ning ettevõtlusvabadus. Määruses on sätestatud, et terroristlik sisu eemaldatakse maksimaalselt ühe tunni jooksul alates eemaldamiskorralduse saamisest, ning selles kehtestatakse veebiplatvormide kohustused sellise sisu eemaldamise tagamisel. Lisaks õiguskaitse võimalustele, mis on tagatud õigusega tõhusale õiguskaitsevahendile, kehtestatakse määrusega mitu kaitsemeedet ja kaebuste esitamise mehhanismid.
20.

Rahastamispakett: kooskõlas raamprogrammiga „Euroopa horisont“ kiitsid kaasseadusandjad fondi jaoks heaks rahastamispaketi kogusummas 7 953 000 000 eurot jooksevhindades. Kogu rahastamispaketi jaotamine teadus- ja arendustegevuse vahel on proportsionaalne Euroopa Komisjoni algses ettepanekus esitatuga. Nõukogu esimese lugemise seisukoht ei sisalda „vastuvõtmisklauslit“, mis oleks võimaldanud liikmesriikidel taotleda neile jagatud eelarve täitmise raames eraldatud vahendite ülekandmist fondi, võimaluse korral enda kasuks. Nõukogu leppis kokku, et sellist klauslit ei lisata vastusena Euroopa Parlamendi tõstatatud eetilistele ja Euroopa Komisjoni tõstatatud praktilistele probleemidele. Nõukogu esimese lugemise seisukoht kajastab mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) 30 % eesmärki kliimakulutuste integreerimiseks kõikidesse ELi programmidesse. Samuti sisaldab see sätet elurikkusega seotud meetmete integreerimise kohta.
17.

Lepiti kokku, et rahastamise rakendamiseks antakse programmis LIFE nii hindamiskriteeriumide kui ka geograafilise tasakaalu osas üldisem suund. Märgitakse sõnaselgelt, et programmis LIFE on projektide sõlmimise põhikriteerium kvaliteet ning et komisjon püüab saavutada tõhusat ja kvaliteedipõhist geograafilist katvust kogu liidus. Selleks et hõlbustada programmi eesmärkide rakendamist kogu ELis ja edendada projektiettepanekute kõrget kvaliteeti, rahastatakse suutlikkuse suurendamist seoses liikmesriikide ametiasutuste tegevusega, et suurendada tegelikku osalemist programmi LIFE projektides. Madala tegeliku osalemise määraga liikmesriikidele suutlikkuse suurendamiseks antavate toetuste maksimumsumma on 15 miljonit eurot, kusjuures maksimaalne kaasrahastamise määr ei tohi ületada 95 % projektide rahastamiskõlblikest kuludest.
18.

Eetika : nõukogu nõustub Euroopa Parlamendi esimese lugemise seisukohaga erieesmärgiga „Tehisintellekt“ seotud eetiliste küsimuste osas. Nõukogu jaoks on samuti oluline tagada, et selle eesmärgi raames võetavate erinevate meetmete puhul võetakse arvesse eetikapõhimõtteid, ning seetõttu nõustub nõukogu üksikasjalikumate eetikat puudutavate sätete lisamisega, sealhulgas eelkõige komisjoni poolse eetikakontrolli võimalusega ning võimalusega rahastamine peatada, seda vähendada või see lõpetada.
13.

Euroopa Parlamendiga saavutatud kompromissi põhielemendid on järgmised: — kokku on lepitud, et programmi kestus on 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027 ning et määrust kohaldatakse tagasiulatuvalt; — välja on töötatud programmi konkreetsed eesmärgid; — täpsemalt on kirjeldatud rahastamiskõlblikke meetmeid; — täpsustatud on välisekspertide valiku protsessi; — täpsustatud on kohustusi, millega tagatakse Euroopa elektrooniliste süsteemide arendamine ja käitamine; — välja on jäetud viide tolli mitmeaastasele strateegiakavale, ent otsust 70/2008/EÜ ei ole kehtetuks tunnistatud; — programmi rakendatakse mitmeaastaste tööprogrammide kaudu, mis on vastu võetud rakendusaktidega; — tugevdatud on hindamiskriteeriume ja -meetodeid; — lisatud on uus säte aruandluskohustuse ja volituste delegeerimise pikendamise kohta.
17.

Nõukogu lepib kokku, et käesoleva määruse kohased piiratud liikumisvõimega isikute õigused viiakse vastavusse muude õigusaktidega ja tagatakse nende kooskõla eelkõige Euroopa juurdepääsetavuse aktiga (direktiiv (EL) 2019/882 toodete ja teenuste ligipääsetavusnõuete kohta) ja ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooniga. Liikmesriigid ei saa enam kohaldada erandeid abi osutamise ja kahjustatud liikumisabivahendi hüvitamise suhtes. Üldiselt on rongiga reisivate piiratud liikumisvõimega isikute suhtes kohaldatavaid menetlusi lihtsustatud ja selgemaks muudetud ning need on muutunud vähem koormavaks, et tagada piiratud liikumisvõimega isikutele parem teenus.
(37)

Raudteeveo-ettevõtja ei peaks siiski olema kohustatud hüvitist maksma, kui ta suudab tõendada, et hilinemise põhjustasid sellised erakorralised asjaolud nagu näiteks äärmuslikud ilmastikuolud või suured loodusõnnetused, mis seavad ohtu teenuse ohutu osutamise. Selline sündmus peaks vastama erakordse looduskatastroofi tunnustele ning erinema tavapärastest aastaajale omastest ilmastikutingimustest, näiteks sügistormidest või loodete või lume sulamise põhjustatud regulaarsetest üleujutustest linnades. Lisaks ei peaks raudteeveo-ettevõtja olema kohustatud hüvitist maksma, kui ta suudab tõendada, et hilinemise põhjustas ulatuslik rahvatervise kriis nagu näiteks pandeemia. Kui hilinemise on põhjustanud reisija või teatavate kolmandate isikute poolne tegevus, ei peaks raudteeveo-ettevõtja olema kohustatud hilinemise eest hüvitist maksma. Raudteeveo-ettevõtjad peaksid tõendama, et neil ei olnud võimalik kõnealust hilinemist ette näha ega ära hoida isegi siis, kui oleks võetud kõik mõistlikud meetmed, sealhulgas veeremi asjakohane ennetav hooldamine. Raudteeveo-ettevõtja töötajate streigid ning teiste sama raudteetaristut kasutavate raudteeveo-ettevõtjate, raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja või jaamaülemate tegevus või tegevusetus ei peaks vabastama hilinemisega seotud vastutusest. Asjaolud, mille korral raudteeveo-ettevõtjad ei ole kohustatud hüvitist maksma, peaksid olema objektiivselt põhjendatud. Kui raudteeveo-ettevõtjale on kättesaadav raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja, avaliku sektori asutuse või raudteeveo-ettevõtjatest sõltumatu organi teatis või dokument, milles on märgitud asjaolud, millele tuginedes saab raudtee-ettevõtja väita, et ta on ta hüvitise maksmise kohustusest vabastatud, peaks ta juhtima sellisele teatisele või dokumendile reisijate ja vajaduse korral asjaomaste asutuste tähelepanu.
22.

Mitmeid sätteid on muudetud, järgides nõukogu horisontaalset lähenemisviisi kõigi mitmeaastase finantsraamistikuga seotud dokumentide suhtes. Need muudatused puudutavad eelkõige programmi kestuse lisamist artiklisse 1, et see oleks kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) kestusega, sätteid kolmandate riikide osalemise kohta, sätteid kumulatiivse ja alternatiivse rahastamise kohta ning sätteid tagasiulatuvuse kohta (Euroopa solidaarsuskorpuse programmi (2021–2027) kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2021).