[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 16.7.2008

KOM(2008) 399 lõplik

2008/0151 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiakasutamisega seotud toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks

(esitanud komisjon) {SEK(2008) 2115}{SEK(2008) 2116}

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

1.1. Eesmärk

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2005. aasta raamdirektiivi 2005/32/EÜ (mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/42/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 96/57/EÜ ja 2000/55/EÜ)[1] (edaspidi „ökodisaini direktiiv”) uuestisõnastamise eesmärk on inkorporeerida muutev direktiiv 2008/28/EÜ[2] ja laiendada direktiivi kohaldamisala, et ühenduse ökodisaini nõuded saaks kehtestada ka kõigi energiakasutamisega seotud toodete suhtes. Nii toimides järgitakse eesmärki tagada selliste toodete vaba liikumine ja parandada nende keskkonnatoimet, kaitstes seega keskkonda.

Energiakasutamisega seotud toodete ökodisainile ühtse raamistiku kehtestamine tagab tõhususe ja järjepidevuse, sest sellistele toodetele nõuete kehtestamisel kasutatakse ELi tasandil ühist metoodikat. Seega välditakse riiklike ja ühenduse algatuste kattumise ohtu.

Lisaks on uuestisõnastamise tulemusena saadav kõikehõlmav ökodisaini raamdirektiiv ka integreeritud keskkonnasäästliku tootepoliitika oluline element. Nimetatud poliitikat täiendavad veel märgistust käsitlevad algatused ning riigihangete ja maksustamisega seotud stiimulid. Lisaks miinimumnõuete kehtestamisele toodete turuleviimise suhtes, võimaldab direktiiv kindlaks määrata ka keskkonnatoime kriteeriumid, lähtudes turul olevatest parimate näitajatega toodetest. See on juba praegu võimalik kehtiva energiat tarbivate toodete ökodisaini direktiivi raames, mida nüüd laiendatakse, et hõlmata kõik energiakasutamisega seotud tooted, avades tee stiimulitele riigihangete ja maksustamise valdkonnas.

1.2. Üldine taust

Viimase 30 aasta jooksul on Euroopa ja liikmesriikide tasandil käivitatud mitmeid Euroopa strateegiad keskkonnakaitse ja looduslike ressursside kasutamise, kaasa arvatud energiasäästmise valdkonnas. Hästi väljatöötatud õigusaktidega on tagatud õhukvaliteedi paranemine, jäätmete parem kontroll ja tööstuslike heitmete vähenemine. Energiatõhususe tegevuskava[3] annab vähemalt 20 % säästupotentsiaali ELi primaarenergia tarbimises aastaks 2020.

Lisaks sellele on välja töötatud mitmed strateegiad ja vahendid, et edendada tõhusamate toodete kavandamist ning anda tarbijatele rohkem teavet. Ökodisaini direktiiviga kehtestatakse miinimumnõuded toodete turuleviimise suhtes. Direktiivis 92/75/EMÜ[4] (edaspidi „energiamärgistuse direktiiv”) sätestatud märgistuse süsteemid, Energy Star'i määrus[5], ökomärgise määrus[6] ning teised liikmesriikide, jaemüüjate ja teiste ettevõtjate väljatöötatud süsteemid annavad tarbijale teavet toodete energiatõhususe ja keskkonnatoime kohta. Liikmesriigid rakendavad stiimuleid ja riigihankeid, et ergutada uuendustegevust tõhusamate toodete kavandamisel. Kontoriseadmeid käsitlev Energy Star'i määrus kohustab ELi institutsioone ja liikmesriike ostma teatava energiatõhususe näitajaga kontoriseadmeid.

Need strateegiad on võimaldanud teha märkimisväärseid edusamme ja näidanud oma toimimisvõimet. Hinnangute kohaselt võib näiteks külmkappide energiatõhususe 29 % suurenemisest ajavahemikus 1992–1999 panna ühe kolmandiku energiamärgistuse direktiivi arvele. Turu selge ja jõuline areng direktiiviga hõlmatud toodete energiatõhusamaks muutmise suunas tuleb varasemate harvade edusammude taustal hästi esile.

Siiski on mitmeid takistavaid asjaolusid, mis ei lase nendel strateegiatel oma täielikku mõju saavutada. Olemasolevad vabatahtlikud ja regulatiivsed vahendid ei ole omavahel piisavalt hästi seotud või ühe poliitilise strateegia põhjal välja töötatud ning sünergiat erinevate poliitikavahendite vahel ei ole ära kasutatud. Lisaks sellele saadab riiklike ja piirkondlike lähenemiste killustatus tootjatele vastuolulisi signaale ja moonutab siseturgu.

Seega on vaja uut poliitilist lähenemisviisi, mis ühendaks terviklikus tegevuskavas erinevate poliitikavahendite võimalused ja rakendaks neid paindlikult. See hõlmaks ambitsioonikate normide kehtestamist kogu siseturul, tagades, et tooteid täiustatakse ja nõudlust suurendatakse süsteemse lähenemise kaudu stiimulitele ja uuendustegevusele. See saavutatakse olemasolevate vahendite integreerimise ja tugevdamisega seal kus vajalik. See täiendaks olemasolevat keskkonnapoliitikat, nagu näiteks energiakasutuse valdkonnas komisjoni poolt 2008. aasta jaanuaris vastu võetud energia- ja kliimapakett[7].

Ökodisaini direktiiviga hõlmatud toodete nimistu laiendamine on säästva tootmise ja tarbimise (STT) ja säästva tööstuspoliitika (STP) teatise ja tegevuskavade nurgakivi. Mõlemad tegevuskavad on ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi, keskkonna peadirektoraadi ning energeetika ja transpordi peadirektoraadi ühisalgatus. Veel üks STT/STPsse kaasatud seotud ettepanek on energiamärgistuse direktiivi läbivaatamine, milles kaalutakse erinevaid võimalusi laiema hulga toodete märgistamiseks. Sel viisil käsitletakse jätkusuutlikkuse paketis välja kuulutatud tootepoliitika toodete märgistamise külge. Lisaks sellele vaadatakse läbi ka ökomärgise määrus, et see sidusalt kõnealusesse integreeritud tootepoliitikasse kaasata, määrates kindlaks kõige tõhusamad tooted turul, mis oleksid kvaliteedi etaloniks.

1.3. Olemasolevad ühenduse õigusnormid

Energiat tarbivate toodete ökodisaini käsitlev ühenduse õigusraamistik on sätestatud ökodisaini direktiivis, milles on kehtestatud nõuded, millele need tooted vastama peavad, et nad saaksid ühenduses vabalt liikuda. Ökodisaini direktiiv täiendab olemasolevaid ühenduse vahendeid, nagu REACH[8], Rohs[9], energiamärgistuse direktiiv ja direktiiv teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta[10]. Laiendatud ökodisaini direktiiv võimaldab vajadusel kehtestada ökodisaini nõuded kõigi keskkonna suhtes oluliste energiakasutamisega seotud toodete suhtes, et täiendada olemasolevaid ühenduse õigusnorme.

1.4. Kooskõla muude tegevuspõhimõtete ja eeskirjadega

Ettepanek on täielikult kooskõlas ühenduse säästva tootmise ja tarbimise ning säästva tootmispoliitika teatise ja tegevuskava, Euroopa Liidu säästva arengu strateegia, Lissaboni strateegia, ühenduse kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammi,[11] integreeritud tootepoliitika[12] ja looduslike ressursside strateegiaga. Ettepanek aitab kaasa ka teistele strateegiatele, nagu tarbijate teavitamine ja nende õiguste suurendamine. Ettepanek on kooskõlas ka paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppega.

2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

2.1. Konsultatsioonid

Ökodisaini direktiivi kohaldamisala laiendamist käsitlevad konsultatsioonid STT/STP teatise ja tegevuskava huvirühmadega peeti avaliku Interneti-konsultatsiooni raames 2007. aasta sügisel.

Konsultatsiooni tulemusi kasutati STT/STP teatise ja tegevuskava ning ökodisaini direktiivi laiendamise mõju hindamisel. Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

2.2. Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Mõju hindamisel kasutati väliseksperdina Euroopa Majandusuuringute keskust ( Zentrum für Europäische Wirtschaftsforschung – ZEW).

2.3. Mõju hindamine

Ökodisaini direktiivi kohaldamisala laiendamine on STT/STP teatise ja tegevuskava osa. Veel üks samasse paketti kaasatud seotud ettepanek on energiamärgistuse direktiivi läbivaatamine, milles kaalutakse erinevaid võimalusi laiema hulga toodete märgistamiseks. Sel viisil käsitletakse jätkusuutlikkuse tegevuskavas välja kuulutatud tootepoliitika toodete märgistamise külge.

Praegune ökodisaini direktiiv hõlmab ainult energiat tarbivaid tooteid (välja arvatud transpordivahendid). Nende jaoks võidakse kindlaks määrata kohustuslikud miinimumnõuded vastavalt selle toote näitajatele, mille kulud on toote olelusringi jooksul madalaimad. Sellega tagataks, et toodete keskkonnatoime parandamine oleks kulutõhus. Kuigi nende toodete müügihind võib lühiperspektiivis tõusta, korvatakse hinnatõus toote madalamate kasutuskulude kaudu toote kasutusea jooksul.

Ülalnimetatud tegevuskavade mõjuhinnang on aga näidanud, et ökodisaini direktiivi kohaldamisala piiramine takistab oluliselt ELi integreeritud tootepoliitika võimaliku mõju avaldumist. Käesolevas mõjuhinnangu aruandes analüüsitakse seega, kas ja kuidas saaks ökodisaini direktiivi kohaldamisala laiendada ja mis mõju sellega kaasneks. Käesoleva aruande eesmärk on kindlaks määrata sellise kohaldamisala laiendamise optimaalne ulatus.

Kaalutakse kolme võimalust:

1. kohaldamisala jääb samaks, see tähendab, et hõlmatud on ainult energiat tarbivad tooted;

2. kohaldamisala laiendatakse ka muudele kui energiat tarbivatele toodetele, kuid endiselt jäetakse välja transpordivahendid, ning

3. kohaldamisala laiendatakse kõikidele toodetele.

Mõjuanalüüs toimub kahes etapis. Esimeses etapis tehakse kindlaks, kas kohaldamisala laiendamine oleks võimalik ja kas esineb märkimisväärset kattumist olemasolevate õigusaktidega, st kas olemasolevat regulatiivset raamistikku saab pidada keskkonnamõjude käsitlemiseks piisavaks. Teises etapis – juhul kui laiendamine on teostatav – tuleb analüüsida, millised oleksid võimalikud keskkondlikud ja majanduslikud mõjud uute tooterühmade kaasamisel. Toetutakse kahe uuringu andmetele, mis näitavad, milliseid säästuvõimalusi, eelkõige energia tarbimise puhul, ökodisaini direktiivi kohaldamisala laiendamine võimaldaks. Kättesaadavad andmed ei võimalda kõikide tootekategooriate puhul säästupotentsiaali täpset suurust kindlaks määrata, kuid nad näitavad teatavate tooteliikide puhul, mille kohta on andmed olemas, et keskkonnamõjusid on võimalik märkimisväärselt vähendada ja et samal ajal on võimalik saavutada ka majanduslik kokkuhoid ettevõtete ja lõpptarbijate jaoks.

Laiem kohaldamisala lubab kehtestada rakendusmeetmed nende energiat mittetarbivate toodete kategooriate suhtes, mille puhul on kõige suurem tõenäosus parandada keskkonnatoimet nii, et see võimaldaks suurimat kulude kokkuhoidu kasutamisfaasis. See ei oleks võimalik praeguse direktiivi raames, mis hõlmab vaid energiat tarbivaid tooteid. Iga rakendusmeetme jaoks koostatava mõjuhinnangu jaoks tehakse üksikasjalikum analüüs.

Analüüsis jõutakse järeldusele, et eelistatuim oleks võimalus, millega hõlmataks ka muud kui energiat tarbivad tooted, välja arvatud transpordivahendid. Transpordivahendeid on juba mitmete eeskirjadega reguleeritud, milles käsitletakse lisaks ohutus- ja muudele nõuetele ka keskkonnatoimet (nagu autode CO2 ja teiste saasteainete heitmed). Transpordivahendid tuleks seega ökodisaini direktiivi kohaldamisalast välja jätta.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

3.1. Kavandatud meetme kokkuvõte

Käesoleva ettepanekuga laiendatakse ökodisaini direktiivi, et hõlmata lisaks energiat tarbivatele toodetele ka muud energiakasutamisega seotud tooted, mis võimaldaks rakendusmeetmetega kehtestada harmoneeritud ökodisaini nõuded nende toodete jaoks. Taolised ökodisaini nõuded on kohustuslikud sätted, mis on kehtestatud selleks, et tooted ei kahjustaks keskkonda.

3.2. Õiguslik alus

Kõnealuse ökodisaini direktiivi 2005/32/EÜ uuestisõnastamise ettepaneku õiguslik alus on EÜ asutamislepingu artikkel 95, milles sätestatakse siseturu rajamise põhimõtted. Ökodisaini direktiiviga tagatakse direktiivi kohaldamisalasse jäävate nende toodete vaba liikumine, mis vastavad direktiivi raames vastu võetud rakendusmeetmetega kehtestatud keskkonnaalastele ja energiakulule seatud nõuetele.

Kuigi ettepanekuga laiendatakse kohaldamisala ka muudele kui vaid energiat tarbivatele toodetele, kehtestatakse nõuded nende toodete suhtes alles pärast rakendusmeetmete vastuvõtmist.

3.3. Subsidiaarsuse põhimõte

Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse juhul, kui ettepanek ei kuulu ühenduse ainupädevusse.

Liikmesriigid ei saa täiel määral saavutada ettepaneku eesmärke järgmistel põhjustel.

Kui ökodisaini nõuete kehtestamine toodete suhtes jäetaks liikmesriikide vastutusalasse, siis viiks see erinevate riiklike eeskirjade ja menetlusteni, millel on sarnased eesmärgid, ja see põhjustaks tööstusele liigseid kulusid ning takistaks kaupade vaba liikumist ühenduses.

Ühenduse tegevus aitab eesmärke paremini saavutada järgmistel põhjustel.

Ühenduse tasandil tegutsemine on ainus võimalus saavutamaks ettepaneku eesmärke nii, et samal ajal oleks tagatud, et nõuded turule viidud toodete suhtes on kõikides liikmesriikides ühesugused, millega tagatakse toodete vaba liikumine ühenduses.

Ettepaneku kohaldamisala piirdub uute toodetega, mis viiakse ühenduse turule esmakordselt.

3.4. Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik seatud eesmärgi saavutamiseks ja on seega kooskõlas asutamislepingu artikli 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega.

Ühenduse ja liikmesriikide ametiasutuste haldus- ja finantskoormust on minimeeritud sellega, et ökodisaini nõuded kõikide energiakasutamisega seotud toodete puhul on ettepaneku kohaselt kaasatud direktiivi. Seeläbi vähendatakse näiteks kulusid, mis on seotud energiat mittetarbivate toodete jaoks turujärelevalvemenetluste väljatöötamisega, kuna sellised menetlused on ökodisaini direktiivi jõustamise jaoks juba olemas.

Keskmiste tootmiskulude võimalik tõus, millega mõned tootjad silmitsi seisavad ja mis võidakse kasutajatele toodete hinnatõusuga edasi anda, on proportsionaalne kasuga, mida saadakse kahjulike keskkonnamõjude vähendamisest ning kasutajate kokkuhoiust, mida nad saavad toote kasutamisaja jooksul tänu toote suuremale energiatõhususele.

3.5. Õigusakti valik

Kavandatud õigusakt(id): direktiiv. |

Kavandatud õigusakt on kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppega ja valikuga inkorporeerida uued sätted olemasolevasse ühenduse õigusakti. |

4. MÕJU EELARVELE

On kaks valdkonda, kus meetmed võivad põhjustada liikmesriikidele ja komisjonile halduskulusid. Need on:

a) ökodisaini direktiivi rakendusmeetmete väljatöötamine. Ökodisaini direktiivi kohaldamisala laiendamine laiendab ka nende tooterühmade nimistut, mille jaoks rakendusmeetmed vastu võetakse. Sealhulgas määratletakse tähtsad prioriteetsed tooted, millel on märkimisväärne mõju keskkonnale ja mille omadusi saaks parandada, ning lisatakse need ökodisaini direktiivi artiklis 16 osutatud töökavasse. Toodete nimistu laiendamisest tingitud võimalikud vajalikud eelarvelised lisavahendid määratakse kindlaks töökavas. Lisavahendite võimalik eraldamine peab olema kooskõlas olemasoleva rahastamiskavaga ja toimuma vastavalt kehtivatele finants- ja eelarve-eeskirjadele ning -menetlustele. Ökodisaini direktiivi ja energiamärgistamise direktiivi otsustusstruktuuride integreerimine ja ökomärgise teavitav roll loovad sünergia, mis tagab, et ressursse kasutatakse nii, et rakendusmeetmetel oleks suurim keskkonnamõju majandusele võimalikult väikeste kulude juures;

b) praegu ei saa veel täpselt öelda, kui palju rahalisi vahendeid ja aega selleks vaja läheb, kuid orientiirina eeldame, et ökodisaini direktiivi muutmiseks kulub kuue komisjoni ametniku ja vähemalt 10 liikmesriigi (on ebatõenäoline, et kõik liikmesriigid osalevad üksikasjalikes aruteludes) ametnike täistööajaga tööd. Võttes arvesse ühe komisjoni ametniku keskmist töötasu aastas (117 000 eurot), läheks see komisjonile maksma ligikaudu 702 000 eurot. See ei sisalda lisamakseid üldkulude jaoks. Personali määramine nende konkreetsete ülesannete täitmiseks olemasolevatest või lisavahenditest sõltub vahendite olemasolust ning see otsustatakse iga-aastase vahendite eraldamismenetluse käigus.

5. LISATEAVE

5.1. Liikmesriikide sätted

Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste õigusnormide teksti.

5.2. Euroopa Majanduspiirkond

Kavandatud õigusakt käsitleb EMP-ga seotud küsimust ning seetõttu tuleks seda laiendada EMP-le.

5.3. Üksikasjalik selgitus

Direktiivi 2005/32/EÜ on direktiiviga 2008/28/EÜ oluliselt muudetud. Täiendavate muudatuste tegemiseks seoses toodete nimistu laiendamisega, et kaasata kõik energiakasutamisega seotud tooted, tuleks direktiiv selguse huvides uuesti sõnastada[13]. Komisjon rõhutab kui tähtis on mitte katkestada ökodisaini direktiivi käimasolevat rakendamist ja piirdub arutelus ja ettepanekus selle tagamiseks rangelt vaid toodete nimistu laiendamisega.

Ökodisaini direktiivi põhjendustes ja sätetes tehtavad muudatused peegeldavad kohaldamisala laiendamist kõikidele energiakasutamisega seotud toodetele.

Eelkõige lisatakse artiklisse 2 mõiste „energiakasutamisega seotud toode”.

Direktiivi komisjonipoolse läbivaatamise osas lisatakse artiklisse 21 , et toodete nimistu laiendamise raames vaatab komisjon läbi ka selle, kas direktiivi kohaldamisala laiendamine nendele toodetele, mis ei ole energiakasutamisega seotud, on asjakohane.

Artiklis 23 sätestatakse uuestisõnastatud direktiivi rakendamise tingimused liikmesriikidele ja määratakse kindlaks direktiivi kohaldamise kuupäev.

Direktiivi 2005/32/EÜ artiklite 10, 12, 13, 16–19, 23 ja 24 sätteid ning VI lisa ei muudeta.

ê 2005/32 (kohandatud)

ð uus

2008/0151 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV …/…,

[kuupäev],

mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate ð energiakasutamisega seotud ï toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/42/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 96/57/EÜ ja 2000/55/EÜ

√ (EMPs kohaldatav tekst) ∏

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[14],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[15],

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras,

ning arvestades järgmist:

ò uus

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2005. aasta direktiivi 2005/32/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/42/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 96/57/EÜ ja 2000/55/EÜ,[16] on oluliselt muudetud[17]. Täiendavate muudatuste tegemiseks (milles piirdutakse rangelt direktiivi kohaldamisala laiendamisega, et kaasata kõik energiakasutamisega seotud tooted) tuleks see direktiiv selguse huvides uuesti sõnastada.

ê 2005/32 põhjendus 1

ð uus

(2) Liikmesriikide erinevad energiat tarbivate ð energiakasutamisega seotud ï toodete ökodisainiga (keskkonnasäästliku kavandamisega) seotud õigusaktid ja haldusmeetmed võivad tekitada kaubandustõkkeid, moonutada ühenduses konkurentsi ja seega vahetult häirida siseturu toimimist. Siseriiklike õigusaktide ühtlustamine on ainuke vahend kaubandustõkete ja kõlvatu konkurentsi tekkimise vältimiseks. ð Kohaldamisala laiendamisega kõikidele energiatarbimisega seotud toodetele tagatakse, kõikide oluliste energiakasutamisega seotud toodete ökodisaini nõuete ühtlustamine ühenduse tasandil. ï

ê 2005/32 põhjendus 2

ð uus

(3) Energiat tarbivatele ð Energiakasutamisega seotud toodetele ï (edaspidi “ETT”) langeb suur osa looduslike ressursside ja energia tarbimisest ühenduses. Nendel toodetel on Lisaks on neil veel sellele suur hulk mitmeid teisi olulisi keskkonnamõjusid. Enamike ühenduse turul olevate tooteliikide puhul võib sarnase funktsiooni ja võimsuse juures täheldada oluliselt erinevaid keskkonnamõjusid. Säästva arengu huvides tuleb pidevalt tegeleda nende toodete poolt üldiselt põhjustatud keskkonnamõjude vähendamisega, eelkõige selgitades välja kahjulike keskkonnamõjude peamised allikad ja vältides keskkonnasaaste ülekandmist, eeldusel et seda on võimalik saavutada ilma üleliigsete kulutusteta.

ê 2005/32 põhjendus 3

(4) Keskkonnasäästlike toodete kavandamine on ühenduse integreeritud tootepoliitika strateegia oluline komponent. Ennetava vahendina pakub toodete keskkonnasäästlik kavandamine tootjatele, tarbijatele ja üldsusele uusi konkreetseid võimalusi toodete keskkonnakaitsemeetmete optimeerimiseks ja samaaegselt nende kasutuskvaliteedi säilitamiseks.

ê 2005/32 põhjendus 4

(5) Energiatõhususe parandamine – mille puhul üks käepärastest valikutest on elektrienergia efektiivsem lõpptarbimine – on oluliseks panuseks ühenduse kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisega seonduvate eesmärkide saavutamiseks. Elektrienergia vajadus on energiakasutuse kõige kiiremini kasvav kategooria ja prognooside kohaselt kasvab see järgneva 20 – 30 aasta jooksul veelgi, kui nimetatud tendentsi piiramiseks ei rakendata poliitilisi meetmeid. Komisjoni koostatud Euroopa kliimamuutuste programmi kohaselt on võimalik saavutada energiatarbimise olulist vähendamist. Kliimamuutus on üks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1600/2002/EÜ vastu võetud ühenduse kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammi prioriteetidest[18]. Energia kokkuhoid on kõige väiksemate kulutustega viis varustuskindluse suurendamiseks ja impordisõltuvuse vähendamiseks. Seepärast tuleb nõudluse osas võtta olulisi meetmeid ja seada olulisi eesmärke.

ê 2005/32 põhjendus 5

ð uus

(6) ð Energiakasutamisega seotud toodete ï väljatöötamise etapil tuleks võtta meetmeid, kuna on näha, et sellel etapil selgub toote elutsükli olelusringi jooksul ilmnev keskkonnasaaste ning tekivad peamised kulutused.

ê 2005/32 põhjendus 6

ð uus

(7) Tuleb luua ühtne raamistik, et määratleda ühenduse nõuded ETTde ð energiakasutamisega seotud toodete ï keskkonnasäästliku kavandamise osas eesmärgiga tagada vaba liikumine neile nõuetele vastavatele toodetele ja vähendada nendest tulenevaid keskkonnamõjusid. Niisuguste nõuete määratlemisel tuleb arvestada ausa konkurentsi ja rahvusvahelise kaubanduse põhimõtteid.

ê 2005/32 põhjendus 7

(8) Ökodisaini nõuete kehtestamisel tuleb arvestada ühenduse kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammi eesmärke ja prioriteete ning — kui see on asjakohane — nimetatud programmi temaatiliste strateegiate asjaomaseid eesmärke.

ê 2005/32 põhjendus 8

ð uus

(9) Käesoleva direktiivi eesmärgiks on saavutada ETTde ð energiakasutamisega seotud toodete ï võimalike keskkonnamõjude vähendamisega keskkonnakaitse kõrge tase, mis tuleb lõpuks kasuks toodete tarbijatele ja teistele lõpptarbijatele. Säästev areng nõuab ka kavandatavate meetmete tervislike, ühiskondlike ja majanduslike mõjude mõistlikku arvestamist. Toodete suurem energiatõhusus aitab kaasa energiavarustuskindlusele, mis on omakorda terve majanduse ning seega säästva arengu üheks eelduseks.

ê 2005/32 põhjendus 9

(10) Liikmesriik, kes peab keskkonnakaitsega seotud oluliste vajaduste tõttu vajalikuks säilitada siseriiklikke sätteid või kohaldatava rakendusmeetme võtmise järel ainuomaselt selles liikmesriigis ilmneva probleemi tõttu kehtestada keskkonnakaitsega seotud uutel teaduslikel tõenditel põhinevaid siseriiklikke sätteid, võib seda teha, järgides EÜ asutamislepingu artikli 95 lõigetes 4, 5 ja 6 sätestatud tingimusi, mis näevad ette eelneva teatamise komisjonile ja kinnitamise komisjoni poolt.

ê 2005/32 põhjendus 10

ð uus

(11) Paremast kavandamisest tulenevate keskkonnaeeliste maksimeerimiseks võib osutuda vajalikuks teavitada tarbijaid ETTde ð energiakasutamisega seotud toodete ï tunnustest ja omadusest, mis on keskkonna jaoks olulised, ning nõustada neid nimetatud toodete keskkonnasäästlikul kasutamisel.

ê 2005/32 põhjendus 11 (kohandatud)

(12) Integreeritud tootepoliitika rohelises raamatus √ Komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile integreeritud tootepoliitika kohta (Integrated Product Policy – Building on Environmental Life-Cycle Thinking (IPP))[19] ∏ sätestatud kontseptsioon, mis on ühenduse kuuenda keskkonnaalase tegevusprogrammi oluline ja uuenduslik osa, järgib eesmärki vähendada toodete keskkonnamõjusid kogu nende elutsükli olelusringi jooksul. Arvestades neid keskkonnamõjusid juba toote kavandamisel, saab keskkonnakaitset parandada kulusäästlikul viisil. Eeskirjad peaksid olema piisavalt paindlikud, et keskkonnanõudeid saaks toodete kavandamisel arvestada samal ajal tehnilisi, funktsionaalseid ja majanduslikke vajadusi silmas pidades.

ê 2005/32 põhjendus 12

(13) Ehkki ulatuslik samm keskkonnaalase tegevuse tulemuslikkuse suunas on soovitatav, peaks kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine energiatõhususe suurendamise teel olema kuni tööplaani vastuvõtmiseni esmatähtis keskkonnaalane eesmärk.

ê 2005/32 põhjendus 13

(14) Võib olla vajalik ja õigustatud kehtestada teatud toodetele või teatud keskkonda puudutavatele tunnustele kvantitatiivsed ökodisaini nõuded, et piirata toodetest tulenevaid keskkonnamõjusid miinimumini. Arvestades pakilist vajadust anda panus Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli (UNFCCC) täitmisesse, ja ilma et see piiraks käesolevas direktiivis toetatud integreeritud lähenemist, tuleks anda teatav prioriteet meetmetele, millel on suur potentsiaal vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid väheste kuludega. Nimetatud meetmed soodustavad ka ressursside säästvat kasutamist ning on oluliseks panuseks säästvate tootmis- ja tarbimisstruktuuride programmide kümneaastasesse raamistikku, mis võeti vastu 2002. aasta septembris maailma säästva arengu tippkohtumisel Johannesburgis.

ê 2005/32 põhjendus 14

ð uus

(15) ð Vajaduse korral ja ï üldise põhimõttena tuleks ETTde ð energiakasutamisega seotud toodete ï energiatarbimist oote- või väljalülitatud režiimis vähendada miinimumini, mis on vajalik nende korralikuks toimimiseks.

ê 2005/32 põhjendus 15

(16) Võrdluseks tuleks võtta parimad turul, sealhulgas rahvusvahelistel turgudel, olevad tooted või tehnoloogiad ning ökodisaini nõuete ulatus tuleks määrata tehnilise, majandusliku ja ökoloogilise analüüsi põhjal. Nimetatud nõuete taseme sätestamise paindlik meetod võimaldab kergemini toodete keskkonnaomadusi kiirelt parandada. Asjaomaste huvitatud isikutega tuleks konsulteerida ja nad aktiivselt analüüsi kaasata. Siduvate meetmete kehtestamine nõuab piisavat konsulteerimist huvitatud isikutega. Nendel konsultatsioonidel võib ilmneda meetmete sammhaaval kehtestamise või üleminekumeetmete vajadus. Vahe-eesmärkide kehtestamine muudab poliitika rohkem ettearvatavaks, võimaldab arvestada toodete arendustsükleid ja kergendab huvitatud isikutel pikaajalist planeerimist.

ê 2005/32 põhjendus 16

(17) Prioriteediks peavad olema alternatiivsed lahendused nagu tööstuse enesereguleerimine, eeldusel et poliitilisi eesmärke saab nende abil saavutada eeldatavasti kiiremini või väiksemate kulutustega kui kohustuslike nõuete kehtestamisega. Seadusandlikud meetmed võivad osutuda vajalikuks, kui turujõud ei juhi arengut soovitud suunas või ei tee seda piisava kiirusega.

ê 2005/32 põhjendus 17

(18) Eneseregulatsioon, sealhulgas vabatahtlikud kokkulepped tööstuse ühepoolselt võetud kohustuste kujul, võib tänu kiirele ja väheste kuludega rakendamisele tuua kiireid edusamme ja võimaldada paindlikku ja asjakohast kohandumist tehniliste võimaluste ja turu tundlikkusega.

ê 2005/32 põhjendus 18

(19) Vabatahtlike kokkulepete või rakendusmeetme alternatiivina esitatud teiste eneseregulatsiooni meetmete hindamiseks peaks olema kättesaadav teave vähemalt järgmiste teemade kohta: osalemise avatus, lisaväärtus, representatiivsus, kvantifitseeritud ja astmelised eesmärgid, kodanikuühiskonna kaasamine, seire ja aruandlus, eneseregulatsiooni algatuse haldamise kulutasuvus, säästvus.

ê 2005/32 põhjendus 19

(20) „Komisjoni teatise keskkonnakokkulepete kohta ühenduse tasandil regulatsioonikeskkonna lihtsustamise ja parandamise tegevuskava raames” peatükk 6 võiks anda kasulikke pidepunkte tööstusele enesekontrolli hindamiseks seoses käesoleva direktiiviga.

ê 2005/32 põhjendus 20

(21) Käesolev direktiiv peaks soodustama ka väikestes ja keskmise suurusega ettevõtjates keskkonnasäästliku kavandamise kontseptsiooni arvestamist. Seda saaks lihtsustada, tehes nimetatud toodete säästualase teabe ulatuslikult kättesaadavaks ja lihtsalt ligipääsetavaks.

ê 2005/32 põhjendus 21

ð uus

(22) ETTd ð Energiakasutamisega seotud tooted ï, mis täidavad käesoleva direktiivi rakendusmeetmetes sätestatud ökodisaini nõudeid, peaksid kandma EÜ-vastavusmärgist ja asjaomaseid andmeid, mis võimaldavad nende vaba liikumist siseturul. Rakendusmeetmete range täitmine on vajalik reguleeritud ETT ð energiakasutamisega seotud toodete ï keskkonnamõjude vähendamise ja ausa konkurentsi tagamiseks.

ê 2005/32 põhjendus 22

(23) Rakendusmeetmete ja oma tööplaani väljatöötamisel peaks komisjon konsulteerima liikmesriikide esindajatega ning huvitatud isikutega, kelle jaoks tooterühm on oluline; nende hulka kuuluvad teiste hulgas tööstus, sealhulgas väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ja käsitööndus, ametiühingud, hulgi- ja jaekaubandusega tegelevad ettevõtjad, importijad, keskkonnakaitseorganisatsioonid ja tarbijate ühingud.

ê 2005/32 põhjendus 23

(24) Rakendusmeetme väljatöötamisel peaks komisjon kohasel määral arvestama ka olemasolevaid riiklikke keskkonnaalaseid õigusakte, mida tuleks liikmesriikide arvates säilitada, eriti mürkainete osas, seejuures ei tohi vähendada liikmesriikides kehtivat õigustatud keskkonnakaitse taset.

ê 2005/32 põhjendus 24

(25) Arvestada tuleks ka tehnilise ühtlustamise direktiivides kasutatavaid eeskirju ja mooduleid, mis on sätestatud nõukogu 22. juuli 1993. aasta otsuses 93/465/EMÜ, mis käsitleb vastavushindamismenetluse eri etappide mooduleid ning EÜ-vastavusmärgise kinnitamise ja kasutamise eeskirju, mis on mõeldud kasutamiseks tehnilise ühtlustamise direktiivides[20].

ê 2005/32 põhjendus 25

(26) Järelevalveasutused peaksid vahetama teavet käesoleva direktiiviga kavandatavate meetmete kohaldamisala kohta, et turu järelevalvet tõhusamini kujundada. Seejuures tuleks kasutada nii palju kui võimalik elektroonilisi sidevahendeid ja ühenduse asjaomaseid programme. Soodustada tuleks teabevahetust keskkonnamõjude kohta elutsükli olelusringi jooksul ja konstruktsioonilahenduste alaste saavutuste kohta. Tootjate keskkonnasäästliku kavandamise pingutustega saadud teadmiste koondamise ja levitamise näol on tegemist käesoleva direktiivi olulise lisaväärtusega.

ê 2005/32 põhjendus 26

(27) Pädev asutus on tavaliselt avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus, mille on määranud ametivõimud ning mis pakub vajalikke tagatisi tehnilise ekspertiisi erapooletuse ja kättesaadavuse seisukohast, et kontrollida toote vastavust kohaldatavatele rakendusmeetmetele.

ê 2005/32 põhjendus 27

(28) Olles teadlikud mittevastavuse vältimise tähtsusest, peaksid liikmesriigid tagama tõhusaks turujärelevalveks vajalike vahendite kättesaadavuse.

ê 2005/32 põhjendus 28

(29) Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ökodisainialase koolituse ja teavitamise osas võib tekkida vajadus kaaluda lisameetmete rakendamist.

ê 2005/32 põhjendus 29

(30) Ühenduse tasandil harmoneeritud standardid parandavad siseturu toimimist. Niipea kui viide harmoneeritud standardile on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas , tuleb eeldada, et sellele standardile vastavuse korral on täidetud käesoleva direktiivi alusel vastu võetud rakendusmeetme asjaomased nõuded, seda ka siis, kui lubatud peaksid olema ka teised vastavuse tõendamise viisid.

ê 2005/32 põhjendus 30

(31) Harmoneeritud standardid peavad eelkõige aitama tootjatel kohaldada käesoleva direktiivi alusel vastu võetud rakendusmeetmeid. Need standardid võivad etendada olulist rolli mõõte- ja testimismeetodite kehtestamisel. Mis puutub üldistesse ökodisaini nõuetesse, siis saaksid tootjaid, luues oma toodete ökoloogilise profiili vastavalt igakordselt kohaldatava rakendusmeetme nõuetele, suures osas tugineda harmoneeritud standarditele. Standardites peab olema üheselt viidatud sellele, missugune on seos vastavate standardite ja nendes käsitletud nõuete vahel. Harmoneeritud standardi eesmärk ei tohi olla keskkonnaaspektide piirmäärade kehtestamine.

ê 2005/32 põhjendus 31

(32) Käesolevas direktiivis kasutatud mõistete määratlemise eesmärgil on soovitav tugineda asjakohastele rahvusvahelistele standarditele nagu ISO 14040.

ê 2005/32 põhjendus 32

(33) Käesolev direktiiv on kooskõlas tehnilise ühtlustamise ja standardimise uue kontseptsiooni teatavate põhimõtetega, mis on sõnastatud nõukogu 7. mai 1985. aasta resolutsioonis tehnilise ühtlustamise ja standardimise uue kontseptsiooni kohta[21]. 28. oktoobri 1999. aasta resolutsioonis standardimise rolli kohta Euroopas[22] soovitas nõukogu komisjonil kontrollida, kas uue lähenemise põhimõtteid saaks laiendada täiendavatele, seni hõlmamata valdkondadele, et igal võimalusel parandada ja lihtsustada asjaomaseid õigusakte.

ê 2005/32 põhjendus 33 (kohandatud)

(34) Käesolev direktiiv täiendab ühenduse olemasolevaid õigusakte nagu nõukogu 22. septembri 1992. aasta direktiivi 92/75/EMÜ kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses,[23] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määrust (EÜ) nr 1980/2000 ühenduse muudetud ökomärgise andmise süsteemi kohta,[24] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta √ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 106/2008 ∏ 2422/2001 ühenduse elektrisäästlike bürooseadmete märgistusprogrammi kohta √ ühenduse kontoriseadmete energiatõhususmärgistuse programmi kohta ∏, [25] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2002/96/EÜ elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kohta, [26] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes [27] ja nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/769/EMÜ liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses teatavate ohtlike ainete ja valmististe turustamise ja kasutamise piirangute kohta √ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta direktiiv 2006/121/EÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, et kohandada see määrusega (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaalide Agentuur ∏[28] .Käesoleva direktiivi ja ühenduse olemasolevate õigusaktide vaheline sünergia peaks nende mõju tugevdama ja aitama kaasa tootjatele esitatavate selgete ja arusaadavate nõuete väljatöötamisele.

ê 2005/32 põhjendus 34 (kohandatud)

Kuna nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv 92/42/EMÜ uute vedel- või gaaskütusega köetavate kuumaveekatelde efektiivsusnõuete kohta,[29] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. septembri 1996. aasta direktiiv 96/57/EÜ kodumajapidamises kasutatavate elektriliste külmikute ja sügavkülmikute ning nende kombinatsioonide energiatõhususe nõuete kohta[30] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiiv 2000/55/EÜ luminofoorlampide liiteseadiste energiatõhususe nõuete kohta[31] sisaldavad juba energiatõhususe nõuete ülevaatamise sätteid, tuleb need üle võtta käesolevasse raamistikku.

ê 2005/32 põhjendus 35 (kohandatud)

Direktiiv 92/42/EMÜ näeb ette katelde energiatõhususe hindamist märgistega. Kuna liikmesriigid ja tööstus jõudsid otsusele, et nimetatud hindamissüsteem ei täida ootusi, tuleks direktiivi 92/42/EMÜ muuta, et avada tee tõhusamatele meetmetele.

ê 2005/32 põhjendus 36 (kohandatud)

Nõukogu 13. veebruari 1978. aasta direktiiv 78/170/EMÜ, mis käsitleb ruumi kütmiseks ja kuuma vee tootmiseks kasutatavate generaatorite jõudlust ning soojusallikate ja kuumaveetorustiku isoleerimist uutes ja olemasolevates mittetööstushoonetes,[32] asendati direktiiviga 92/42/EMÜ, nõukogu 29. juuni 1990. aasta direktiiviga 90/396/EMÜ küttegaasiseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta[33] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiiviga 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta[34]. Seega tuleb direktiiv 78/170/EMÜ tunnistada kehtetuks.

ê 2005/32 põhjendus 37 (kohandatud)

Nõukogu 1. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/594/EMÜ majapidamisseadmete poolt tekitatava ja õhu kaudu leviva müra kohta[35] sätestab, missugustel eeldustel võivad liikmesriigid nõuda andmete avaldamist selliste seadmete poolt tekitatud müra kohta, ja kehtestab menetluse mürataseme määramiseks. Ühtlustamise käigus tuleks tekkivat müra arvestada keskkonna jaoks oluliste omaduste üldisel hindamisel. Kuna käesoleva direktiiviga kehtestatakse integreeritud kontseptsioon, tuleks direktiiv 86/594/EMÜ tunnistada kehtetuks.

ê 2005/32 põhjendus 38

(35) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise kord [36].

ê 2008/28 põhjendus 5

(36) Komisjonile tuleks anda volitused muuta direktiive 92/42/EMÜ, 96/57/EÜ ja 2000/55/EÜ või need kehtetuks tunnistada. Muutmise või kehtetuks tunnistamise otsus tuleb võtta vastu vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ê 2008/28 põhjendus 6 (kohandatud)

ð uus

(37) Lisaks tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu rakendusmeetmed, millega kehtestatakse ökodisaini nõuded määratletud energiat tarbivatele ð energiakasutamisega seotud ï toodetele, sealhulgas rakendusmeetmete kehtestamiseks üleminekuperioodiks ja, kui see on asjakohane, sätted erinevate keskkonnaaspektide vahelise tasakaalu tagamise kohta. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta √ käesoleva ∏ direktiivi 2005/32/EÜ vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ò uus

(38) Komisjon peaks direktiivi toimimise ja tõhususe direktiivi kohaldamisest saadud kogemuste põhjal üle vaatama ning hindama, kas selle kohaldamisala laiendamine ka muudele kui energiakasutamisega seotud toodetele on asjakohane. Läbivaatamise käigus peaks komisjon konsulteerima liikmesriikide esindajate ja asjaomaste huvirühmadega.

ê 2005/32 põhjendus 39

(39) Liikmesriigid peaksid kehtestama karistused, mida kohaldatakse vastavalt käesolevale direktiivile vastu võetud siseriiklike õigusnormide rikkumisel. Nimetatud karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

ê 2005/32 põhjendus 40

(40) Tuletatakse meelde, et paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe[37] punkt 34 näeb ette, et „nõukogu julgustab liikmesriike koostama enda jaoks ja ühenduse huvides tabelid, kus on võimaluste piires toodud direktiivide ja liikmesriikide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise meetmete vastavus, ning teevad need üldsusele kättesaadavaks”.

ê 2005/32 põhjendus 41

(41) Kuna kavandatud meetme eesmärk, nimelt tagada siseturu toimimine kehtestades nõude, et tooted saavutaksid optimaalse keskkonnatoime, ei ole liikmesriikide tasandil piisaval määral saavutatav, mistõttu on nimetatud meede oma ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, saab ühendus võtta meetmeid vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsusprintsiibile. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.

ê 2005/32 põhjendus 42 (kohandatud)

Regioonide komiteega konsulteeriti, kuid komitee ei esitanud arvamust,

ò uus

(42) Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusse ülevõtmise kohustus peaks piirduma nende sätetega, mille sisu on võrreldes varasema direktiiviga muutunud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb varasemast direktiivist.

(43) Käesolev direktiiv ei tohi piirata liikmesriikide kohustusi järgida IX lisa B osas loetletud direktiivide ülevõtmise tähtaegu.

ê 2005/32 (kohandatud)

ð uusON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Objekt ja kohaldamisala

1. Käesolev direktiiv kehtestab raamistiku ETTde ð energiakasutamisega seotud toodete ï keskkonnasäästliku kavandamise nõuete („ökodisaini nõuete”) sätestamiseks eesmärgiga tagada siseturul nimetatud toodete vaba liikumine.

2. Käesolev direktiiv käsitleb nõudeid, mida peavad täitma rakendusmeetmete alla kuuluvad ð energiakasutamisega seotud ï tooted, et neid tohiks turule viia ja/või kasutusele võtta. See aitab kaasa säästvale arengule, tõstes energiatõhusust ja keskkonnakaitse taset, ning parandab samas energiavarustuskindlust.

3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata inimeste ja kaupade veoks ettenähtud transpordivahenditele.

4. Käesolevat direktiivi ja selle rakendusmeetmeid kohaldatakse, ilma et need piiraksid ühenduse jäätmekäitlus- ja kemikaalidealaseid õigusakte, sealhulgas ühenduse fluoreeritud kasvuhoonegaase käsitlevaid õigusakte.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) energiat tarbiv ð energiakasutamisega seotud toode ï √ (edaspidi „toode”) ∏ (ETT) — toode √ mis tahes kaup ∏ , mis ð millel on selle kasutamisajal mõju energiatarbimisele ï, √ mis viiakse turule ja/või võetakse kasutusele ∏ ð Euroopa Liidus ï, vajab pärast turuleviimist ja/või kasutuselevõttu nõuetekohaseks toimimiseks energiat (elektrienergia, fossiilsed kütused või taastuvad energiaallikad), toode niisuguse energia tootmiseks, ülekandmiseks või mõõtmiseks või osa, mis vajab energiat ja mis on ette nähtud käesoleva direktiivi rakendusalasse kuuluvasse ð energiakasutamisega seotud ï tootesse paigaldamiseks, ning mis on lõpptarbija jaoks turuleviidud ja/või kasutusele võetud üksikosana, mille keskkonnatoimet saab eraldi kontrollida;

ê 2005/32

ð uus

2) „komponendid” ja sõlmed – osad, mis on ette nähtud ETTsse ð toodetesse ï paigaldamiseks, kuid mida lõpptarbija jaoks ei viida üksikosana turule ega võeta kasutusele ja mille keskkonnatoimet ei saa eraldi kontrollida;

3) „rakendusmeetmed” – käesoleva direktiivi alusel vastu võetud meetmed teatavate ETTde ð toodete ï ökodisaini nõuete või nende toodete teatavate keskkonnaaspektide määratlemiseks;

4) „turuleviimine” – ETT ð toote ï esmakordne kättesaadavaks tegemine ühenduse turul tasuliseks või tasuta levitamiseks või kasutamiseks, kusjuures turustusviis pole oluline;

5) „kasutuselevõtt” – ETT ð toote ï esmakordne nõuetekohane kasutamine lõpptarbija poolt ühenduses;

6) „tootja” – iga füüsiline või juriidiline isik, kes toodab käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvaid ETTsid ð tooteid ï ja vastutab nende toodete tootja oma nime või kaubamärgi all turuleviimise ja/või kasutuselevõtu või tootja enda vajadusteks kasutamisel toote vastavuse eest käesolevale direktiivile. Kui tootja määratluse esimese lause tähenduses või importija punkti 8 tähenduses puudub, siis on tootjaks füüsiline või juriidiline isik, kes viib turule ja/või võtab kasutusele käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvad ð tooted ï ETTd;

7) „volitatud esindaja” – iga füüsiline või juriidiline isik, kelle elu- või asukoht on ühenduses ja kes on tootja poolt kirjalikult volitatud tema nimel täielikult või osaliselt täitma käesoleva direktiiviga seotud kohustusi ja formaalsusi;

8) „importija” – füüsiline või juriidiline isik, kelle elu- või asukoht on ühenduses ja kes viib oma äritegevuse käigus ühenduse turule kolmandast riigist pärit toote;

9) „materjalid” – kõik materjalid, mida kasutatakse ETT ð toote ï elutsükli olelusringi jooksul;

10) „toote kavandamine” – õiguslike, tehniliste, ohutus-, töö- ja turunõuete ning muude nõuete ülevõtmine ETT ð toote ï tehnilistesse spetsifikatsioonidesse;

11) „keskkonnaaspekt” – ETT ð toote ï osa või funktsioon, mis võib toote elutsükli olelusringi jooksul avaldada mõju keskkonnale;

12) „keskkonnamõju” – keskkonna mis tahes muutus, mis on täielikult või osaliselt põhjustatud ETT ð toote ï poolt selle elutsükli olelusringi jooksul;

13) elutsükkel„olelusring” – ETT ð toote ï eksistentsi jooksul üksteisele järgnevate ja üksteisega seotud etappide kogum alates tooraine töötlemisest kuni lõpliku kõrvaldamiseni;

14) „korduskasutus” – mis tahes toiming, kus ETT ð toode ï või selle komponentide jäätmeid kasutatakse samal eesmärgil, milleks need algselt olid ette nähtud, sealhulgas vastuvõtupunktidesse, turustajatele, ringlussevõtjatele või tootjatele tagastatud ETT ð toode ï või selle komponentide jätkuv kasutamine, samuti ETT ð toote ï korduskasutus pärast ümbertöötlemist;

15) „ringlussevõtt” – jäätmematerjali ümbertöötlemine tootmisprotsessis algeesmärgil või muudel eesmärkidel, kuid mitte energia taaskasutamiseks;

16) „energia taaskasutamine” – põlevjäätmete kasutamine energia saamiseks otsese põletamise teel koos muude jäätmetega või neist eraldi, mille puhul eraldub soojusenergia;

ê 2005/32 (kohandatud)

17) „taaskasutamine” – √ Euroopa Parlamendi ja ∏ nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ √ 5. aprilli 2006. aasta direktiivi 2006/12/EÜ ∏ (jäätmete kohta)[38] II B lisas ette nähtud mis tahes toiming;

18) „jäätmed” – direktiivi 75/442/EMÜ √ 2006/12/EÜ ∏ I lisas loetletud kategooriatesse kuuluv mis tahes aine või ese, millest valdaja vabaneb, vabaneda soovib või vabanema peab;

ê 2005/32

ð uus

19) „ohtlikud jäätmed” – kõik nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/689/EMÜ (ohtlike jäätmete kohta)[39] artikli 1 lõike 4 kohaldamisalasse kuuluvad jäätmed;

20) „ökoloogiline profiil” – vastavalt asjaomastele rakendusmeetmetele ETTle ð toote ï suhtes kogu elutsükli olelusringi jooksul kohaldatav kirjeldus sisenditest ja väljunditest (nagu materjalid, heitmed ja jäätmed), mis on keskkonnamõju seisukohast olulised ja väljendatavad mõõdetavates füüsikalistes suurustes;

21) „ ð toote ï ETT keskkonnatoime” – tootja poolt toote keskkonnaaspektide parandamiseks tehtud jõupingutuste tulemus, mis on kirjas tehnilistes dokumentides;

22) „keskkonnatoime parandamine” – ETT ð toote ï keskkonnatoime parandamise protsess, mis hõlmab mitmeid tootepõlvkondi, kuigi mitte kõiki keskkonnaaspekte ühekorraga;

23) „ökodisain” – keskkonnanõuete arvestamine toote kavandamisel eesmärgiga parandada toote keskkonnatoimet toote kogu elutsükli olelusringi jooksul;

24) „ökodisaini nõuded” – ETTle ð tootele ï või selle kavandamisele esitatav mis tahes nõue, mille eesmärgiks on keskkonnatoime parandamine, või mis tahes kohustus anda teavet toote keskkonnaaspektide kohta;

25) „üldised ökodisaini nõuded” – mis tahes ökodisaini nõue, mis käsitleb ETT ð toote ï kogu ökoloogilist profiili ja millega ei kehtestata konkreetsele keskkonnaaspektile piirmäära;

26) „spetsiifilised ökodisaini nõuded” – mis tahes kvantitatiivne ja mõõdetav ETT ð toote ï konkreetsele keskkonnaaspektile esitatav ökodisaini nõue, näiteks energiatarve teatud kindlal väljundvõimsusel töötamisel;

27) „harmoneeritud standard” – tehnospetsifikaadid, mille tunnustatud standardiorganisatsioon on vastu võtnud komisjoni ülesandel Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivis 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord)[40] sätestatud korras, et kehtestada üle-euroopalised nõuded, mille järgimine ei ole siiski kohustuslik.

Artikkel 3

Turuleviimine ja/või kasutuselevõtt

1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed selleks, et ETTd ð tooted ï viiakse turule ja/või võetakse kasutusele vaid siis, kui nad vastavad nende osas kohaldatavatele rakendusmeetmetele ja kannavad vastavalt artiklile 5 EÜ-vastavusmärgist.

2. Liikmesriigid nimetavad turujärelevalve eest vastutavad asutused. Nad tagavad, et nimetatud asutused omaksid ja kasutaksid vajalikke volitusi, et võtta neile käesoleva direktiivi alusel pandud sobivad meetmed. Liikmesriigid määratlevad pädevate asutuste ülesanded, volitused ja töökorra; pädevad asutused on volitatud:

i) korraldama vajalikus mahus asjakohaseid ETTde ð toote ï eeskirjadele vastavuse kontrolle ja kohustama tootjat või tema volitatud esindajat artikli 7 kohaselt eemaldama nõuetele mittevastavad ETTd ð tooted ï turult;

ii) nõudma asjaosalistelt kogu vajalikku teavet, mis on rakendusmeetmetes täpselt kindlaks määratud;

iii) võtma toodete proove ja teostama nende vastavuskontrolle.

3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni pidevalt turu järelevalve tulemustest; kui see on asjakohane, edastab komisjon nimetatud teabe teistele liikmesriikidele.

4. Liikmesriigid tagavad, et tarbijatel ja teistel asjaosalistel on võimalus esitada pädevatele asutustele tähelepanekuid toodete vastavuse kohta.

Artikkel 4

Importija kohustused

Kui tootja asukoht ei ole ühenduses ja volitatud esindaja puudub, lasub importijal kohustus

4. tagada, et turule viidud või kasutusele võetud ETT ð toode ï vastab käesolevale direktiivile ja kohaldatavale rakendusmeetmele,

5. teha vastavusdeklaratsioon ja tehnilised dokumendid kättesaadavaks.

Artikkel 5

Märgistamine ja vastavusdeklaratsioon

1. Enne turuleviimist ja/või kasutuselevõttu tuleb rakendusmeetmega reguleeritud ETTle ð tootele ï kinnitada EÜ-vastavusmärgis ja toote kohta tuleb väljastada vastavusdeklaratsioon, millega tootja või tema volitatud esindaja kinnitab, et ETT ð toode ï vastab kohaldatava rakendusmeetme kõigile asjakohastele sätetele.

2. EÜ-vastavusmärgis koosneb tähtedest „CE” vastavalt III lisa näidisele.

3. Vastavusdeklaratsioon peab sisaldama VI lisas nimetatud andmeid ja viitama asjakohasele rakendusmeetmele.

4. ETTle ð Tootele ï ei tohi kinnitada märgiseid, mille tähenduse või kuju võib kasutaja ära vahetada EÜ-vastavusmärgise tähenduse või kujuga.

5. Liikmesriigid võivad nõuda, et toote üleandmisel lõpptarbijale peavad andmed I lisa 2. osa kohaselt olema esitatud nende riigikeeles/-keeltes.

Liikmesriigid annavad loa ka nimetatud teabe esitamiseks ühenduse ühes või mitmes teises ametlikus keeles.

Punkti 1 kohaldamisel arvestavad liikmesriigid eelkõige:

a) kas teavet saab edastada ühtlustatud sümbolitega, üldtunnustatud koodidega või mõnel teisel moel;

b) toote eeldatava kasutaja teadmiste taset ja vajaliku teabe liiki.

Artikkel 6

Vaba liikumine

1. Liikmesriigid ei tohi asjaomase kohaldatava rakendusmeetme raames enda territooriumil keelata, piirata ega takistada ETTde ð toote ï turuleviimist ja/või kasutuselevõttu, tuginedes I lisa 1. osas nimetatud ökodisaini parameetritele vastavatele ökodisaini nõuetele, mis on reguleeritud asjaomase rakendusmeetmega, kui toodeted vastabvad kõigile kohaldatava rakendusmeetme asjakohastele sätetele ja kannabvad artiklis 5 nimetatud EÜ-vastavusmärgist.

2. Liikmesriigid ei tohi I lisa 1. osas nimetatud ökodisaini parameetritele vastavatele ökodisaini nõuetele tuginedes keelata, piirata või takistada enda territooriumil artiklis 5 nimetatud EÜ-vastavusmärgist kandva ETTde ð toote ï, mille suhtes kehtiv rakendusmeede näeb ette, et ökodisaini nõue pole vajalik, turuleviimist ja/või kasutuselevõttu.

3. Liikmesriigid ei takista kohaldatava rakendusmeetme sätetele mittevastavate ETTde ð toodete ï esitlemist messidel, näitustel, esitlustel ja analoogsetel üritustel, kui on olemas nähtav viide sellele, et nimetatud tooted viiakse turule ja/või võetakse kasutusele alles siis, kui vastavus on saavutatud.

Artikkel 7

Kaitseklausel

1. Kui liikmesriik tuvastab, et artiklis 5 nimetatud EÜ-vastavusmärgisega tähistatud ETT ð toode ï ei täida nõuetekohasel kasutamisel kohaldatava rakendusmeetme kõiki asjakohaseid sätteid, siis on tootja või tema volitatud esindaja kohustatud viima ETT ð toote ï kohaldatava rakendusmeetme ja/või EÜ-vastavusmärgise sätetega vastavusse ja kõrvaldama õigusvastase olukorra asjaomase liikmesriigi juhiste alusel.

Kui on piisavalt tõendeid, et ETT ð toode ï võib olla mittevastav, võtab liikmesriik vajalikke meetmeid, milleks sõltuvalt mittevastavuse raskusest võib olla ETT ð toote ï turuleviimise keeld kuni vastavuse tuvastamiseni.

Kui mittevastavus jätkub, teeb liikmesriik otsuse, millega piiratakse või keelatakse vastava ETT ð toote ï turuleviimist ja/või kasutuselevõttu või tagab selle turult eemaldamise.

Keelamise või turult eemaldamise korral teavitatakse viivitamatult komisjoni ja liikmesriike.

2. Liikmesriik peab põhjendama igat käesoleva direktiivi alusel vastu võetud otsust, millega keelatakse või piiratakse ETT ð toote ï turuleviimist ja/või kasutuselevõttu.

Nimetatud otsusest tuleb asjaomast osapoolt viivitamatult teavitada; samaaegselt tuleb talle teatada, missugused õiguskaitsevahendid vastavalt liikmesriigi õigusaktidele on tema käsutuses ja missuguse aja jooksul saab nimetatud õiguskaitsevahendeid kasutada.

3. Liikmesriik teavitab komisjoni ja teisi liikmesriike viivitamatult lõike 1 alusel tehtud otsusest, nimetab selle põhjused ja annab iseäranis teada, kas mittevastavuse puhul on tegemist ühega järgmistest juhtudest:

a) kohaldatava rakendusmeetme nõuete mittetäitmine;

b) artikli 10 lõikes 2 nimetatud ühtlustatud harmoneeritud standardite puudulik kohaldamine;

c) artikli 10 lõikes 2 nimetatud lüngad harmoneeritud standardites.

4. Komisjon konsulteerib viivitamatult asjaomaste osapooltega ja võib kasutada sõltumatute tehniliste ekspertide abi.

Pärast konsulteerimist teavitab komisjon viivitamatult otsuse teinud liikmesriiki ja teisi liikmesriike oma seisukohast.

Kui komisjon ei pea otsust õigustatuks, teavitab ta sellest viivitamatult liikmesriike.

5. Kui punkti 1 alusel tehtud otsuse aluseks on lünk harmoneeritud standardis, algatab komisjon viivitamatult artikli 10 lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud menetluse. Ühtlasi teavitab komisjon artikli 19 lõikes 1 nimetatud komiteed.

6. Liikmesriigid ja komisjon võtavad põhjendatud juhtudel vajalikud meetmed konfidentsiaalsuse tagamiseks nimetatud menetluse raames saadud teabe osas.

7. Liikmesriikide poolt käesoleva artikli alusel tehtud otsused avalikustatakse läbipaistval viisil.

8. Komisjoni arvamused nende otsuste kohta avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 8

Vastavushindamine

1. Enne rakendusmeetme alla kuuluva ETT ð toote ï turuleviimist ja/või sellise ETT ð toote ï kasutuselevõttu peab tootja või tema volitatud esindaja tagama, et teostatakse ETT ð toote ï vastavushindamine kooskõlas kohaldatava rakendusmeetme kõikide asjakohaste nõuetega.

2. Vastavushindamise menetlused määratakse kindlaks rakendusmeetmetes ja peavad tootjal võimaldama valida IV lisas sätestatud sisemise kavandikontrolli ja V lisas sätestatud juhtimissüsteemi vahel. Põhjendatud juhtudel ja võrdeliselt tootest tuleneva riskiga valitakse vastavushindamise menetlus välja otsuses 93/465/EMÜ kirjeldatud asjakohaste moodulite hulgast.

Kui liikmesriigil on selgeid tõendeid ETT ð toote ï tõenäolise mittevastavuse kohta, peab nimetatud liikmesriik võimalikult kiiresti avaldama põhjendatud hindamisotsuse ETT ð toote ï vastavuse kohta, mille võib koostada pädev asutus, et vajaduse korral õigeaegselt parandusmeetmeid võtta.

Kui rakendusmeetme alla kuuluva ETT ð toote ï kavandas organisatsioon, kes on registreeritud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 761/2001 (organisatsioonide vabatahtliku osalemise võimaldamise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteemis (EMAS))[41] sätetele ja kui registreeriti muu hulgas kavandustegevus, siis lähtutakse sellest, et nimetatud organisatsiooni juhtimissüsteem vastab käesoleva direktiivi V lisa nõuetele.

Kui rakendusmeetme alla kuuluva ETT ð toote ï kavandas organisatsioon, mis omab juhtimissüsteemi, mis hõlmab kavandustegevust, ja kui süsteemi rakendatakse vastavalt harmoneeritud standardile, millele on viidatud Euroopa Liidu Teatajas , siis lähtutakse sellest, et juhtimissüsteem vastab käesoleva direktiivi V lisa nõuetele.

3. Pärast rakendusmeetme alla kuuluva ETT ð toote ï turuleviimist või kasutuselevõttu peab tootja või tema volitatud esindaja 10 aasta jooksul pärast selle ETT ð toote ï viimase eksemplari tootmist säilitama vastavushindamise dokumente ja tema poolt väljastatud vastavusdeklaratsioone ja esitama neid liikmesriikidele tutvumiseks.

Asjakohased dokumendid tuleb teha kättesaadavaks 10 päeva jooksul pärast liikmesriigi pädeva asutuse taotlust.

4. Artiklis 5 nimetatud vastavushindamise dokumendid ja vastavusdeklaratsioon tuleb koostada ühes ühenduse ametlikest keeltest.

Artikkel 9

Vastavuseeldus

1. Liikmesriigid käsitlevad ETTd ð toodet ï, mis kannab artiklis 5 nimetatud EÜ-vastavusmärgist, kohaldatava rakendusmeetme asjakohastele sätetele vastavana.

2. Kui ETT ð toode ï on valmistatud vastavalt harmoneeritud standardile, mille viide on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas , siis käsitlevad liikmesriigid toodet kõikidele nimetatud standarditega seotud kohaldatava rakendusmeetme nõuetele vastavana.

3. Kui ETTle ð tootele ï anti määruse (EÜ) nr 1980/2000 kohaselt ühenduse ökomärgis, siis käsitletakse toodet kohaldatava rakendusmeetme ökodisaini nõuetele vastavana, kuivõrd ökomärgis neid nõudeid täidab.

4. Vastavuseelduse eesmärgil võib komisjon käesoleva direktiivi raames vastavalt artikli 19 lõikes 2 sätestatud menetlusele otsustada, et teised ökomärgised täidavad samaväärseid tingimusi nagu ühenduse ökomärgis määruse (EÜ) nr 1980/2000 tähenduses. ETTd ð Tooted ï, millele on omistatud taolised teised ökomärgised, käsitletakse kohaldatava rakendusmeetme ökodisaini nõuetele vastavatena, kuivõrd asjaomane ökomärgis nimetatud nõudeid täidab.

Artikkel 10

Harmoneeritud standardid

1. Liikmesriigid tagavad võimaluste piires asjakohaste meetmete võtmise, et konsulteerida harmoneeritud standardite väljatöötamise ja järelevalve käigus huvitatud isikutega siseriiklikul tasandil.

2. Kui liikmesriik või komisjon on seisukohal, et harmoneeritud standard, mille rakendamisele tugineb kohaldatava rakendusmeetme konkreetsetele sätetele vastavuse eeldus, ei arvesta neid sätteid täielikult, teavitab asjaomane liikmesriik või komisjon sellest direktiivi 98/34/EÜ artikli 5 kohaselt moodustatud alalist komiteed, tuues välja põhjused. Komitee esitab kiirendatud korras oma arvamuse.

3. Nimetatud komitee arvamuse põhjal otsustab komisjon, kas viide asjaomasele standardile Euroopa Liidu Teatajas avaldada, mitte avaldada või avaldada piiranguga, kas jätta viide alles või see teatajast eemaldada.

4. Komisjon teavitab sellest asjaomast Euroopa standardiorganit ja esitab vajadusel taotluse asjaomase harmoneeritud standardi ülevaatamiseks.

Artikkel 11

Nõuded komponentidele ja sõlmedele

Tootjaid või nende volitatud esindajaid, kes viivad komponendid ja sõlmed turule ja/või võtavad kasutusele, saab rakendusmeetmetega kohustada esitama rakendusmeetme alla kuuluva ETT ð toote ï tootjale olulisi andmeid asjaomaste komponentide või sõlmede materjali koostise ning energia, materjalide ja/või ressursside kulu kohta.

Artikkel 12

Halduskoostöö ja teabevahetus

1. Liikmesriigid tagavad sobivate meetmete võtmise, et julgustada käesoleva direktiivi rakendamiseks pädevaid asutusi tegema koostööd ning üksteisele ja komisjonile teavet edastama eesmärgiga toetada direktiivi, eriti selle artikli 7 rakendamist.

Halduskoostööks ja teabevahetuseks tuleb võimaluste piires kasutada elektroonilisi suhtlusvahendeid, mille edendamiseks saab kasutada ühenduse asjaomaseid programme.

Liikmesriigid teatavad komisjonile asutuste nimed, kelle pädevuses on käesoleva direktiivi kohaldamine.

2. Komisjoni ja liikmesriikide vahelise teabevahetuse täpse viisi ja struktuuri üle otsustatakse vastavalt artikli 19 lõikes 2 sätestatud menetlusele.

3. Komisjon võtab sobivad meetmed, et toetada käesolevas artiklis sätestatud liikmesriikide vahelist koostööd ja anda sellesse oma panus.

Artikkel 13

Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad

1. Väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ja väga väikestele äriühingutele kasu toovate programmide kontekstis peab komisjon arvestama algatustega, mis aitavad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatel ja väga väikestel äriühingutel oma toodete kavandamisel kaasata keskkonnaaspekte, sealhulgas energiatõhusust.

ê 2008/28 Art. 1 pt. 1

21a. Suunised, mis katavad asjaomases tootesektoris tegutsevate väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate eripära, võib lisada rakendusmeetmetele. Vajadusel ja vastavalt lõikele 1 võib komisjon koostada täiendava erimaterjali, et muuta käesoleva direktiivi rakendamine väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele lihtsamaks.

ê 2005/32

ð uus

32. Liikmesriigid tagavad, eriti toetusvõrkude ja struktuuride tugevdamisega, et nad julgustavad väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid ja väga väikeseid äriühinguid rakendama keskkonnasõbralikku suhtumist juba toodete kavandamisel ja end kohandama tulevastele Euroopa õigusaktidele.

Artikkel 14

Tarbija teavitamine

Vastavalt kohaldatavale rakendusmeetmele peavad tootjad neile sobilikul viisil tagama, et ETT ð toote ï tarbijatele antakse:

6. vajalikku teavet nende rolli kohta toote säästlikul kasutamisel,

7. teavet toote ökoloogilise profiili ja ökodisaini eeliste kohta kui rakendusmeetmed seda nõuavad.

Artikkel 15

Rakendusmeetmed

ê 2008/28 Art. 1 pt. 2(a)

ð uus

1. Kui ETT ð toode ï vastab lõikes 2 toodud kriteeriumidele, kuulub see vastavalt lõike 3 punktile b rakendusmeetme või eneseregulatsiooni meetme alla. Need rakendusmeetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ê 2005/32

ð uus

2. Lõikes 1 viidatud kriteeriumid on järgmised:

a) ETT ? toode ⎪ peaks moodustama märkimisväärse müügi- ja kaubandusmahu, mis vastavalt viimastele kättesaadavatele andmetele ühenduses soovituslikult on üle 200000 ühiku aastas;

b) ETTl ð tootel ï peab olema, arvestades turuleviidud ja/või kasutusele võetud koguseid, ühenduses märkimisväärne mõju keskkonnale vastavalt otsuses nr 1600/2002/EÜ sätestatud ühenduse strateegilistele prioriteetidele;

c) ETTl ð tootel ï peab olema märkimisväärne potentsiaal keskkonnatoime parandamiseks ilma liigsete kuludeta, arvestades eriti järgnevat:

- teiste asjakohaste ühenduse õigusaktide puudumine või asjaolu, et turujõud ei suuda antud probleemi nõuetekohaselt lahendada,

- suured erinevused keskkonnatoimes analoogsete turul olevate ETTde ð toodete ï lõikes.

3. Rakendusmeetme eelnõu koostamisel arvestab komisjon artikkel 19 lõikes 1 nimetatud komitee arvamusi ning järgnevat:

a) ühenduse keskkonnaalaseid prioriteete, nagu need on sätestatud otsuses nr 1600/2002/EÜ või komisjoni Euroopa kliimamuutuse programmis (ECCP);

b) asjakohaseid ühenduse õigusakte ja eneseregulatsiooni meetmeid, nagu vabatahtlikud kokkulepped, mis pärast vastavalt artiklile 17 tehtud hinnangut peaksid saavutama poliitika eesmärgid kohustuslikest nõudmistest kiiremini või väiksemate kuludega.

4. Rakendusmeetme eelnõu väljatöötamisel komisjon:

a) kontrollib ETT ð toote ï elutsüklit olelusringi ja kõiki selle olulisi keskkonnaaspekte, sealhulgas energiatõhusust. Keskkonnaaspektide ja nende parandamise teostatavuse analüüsi ulatus peab olema proportsionaalne nende olulisusega. Ökodisaini nõuete vastuvõtmine ETT ð toote ï oluliste keskkonnaaspektide kohta ei tohi liigselt viibida ebakindluse tõttu teiste aspektide osas;

b) teostab hindamist mille käigus kontrollitakse mõjusid keskkonnale, tarbijatele ja tootjatele, sealhulgas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, konkurentsivõime, sealhulgas ühenduseväliste turgude, innovatsiooni, turule juurdepääsu ning kulude ja saadava kasu osas;

c) arvestab liikmesriikide poolt oluliseks peetud kehtivaid siseriiklikke keskkonnaeeskirju;

d) konsulteerib asjaomaste huvigruppidega;

e) koostab punktis b nimetatud tagajärgede hindamise alusel rakendusmeetme eelnõu põhjenduse;

f) määrab rakendustähtaja(d), astmelised meetmed või üleminekumeetmed või -perioodid ja arvestab seejuures võimalikke mõjusid väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele või spetsiifilistele, peamiselt väikeste ja keskmise suurustega ettevõtjate poolt toodetavatele tooterühmadele.

5. Rakendusmeetmed peavad täitma kõiki järgmisi kriteeriume:

a) kasutaja seisukohalt ei tohi esineda märkimisväärset negatiivset toimet toote töökindlusele;

b) kahjustada ei tohi tervist, ohutust ja keskkonda;

c) tarbijatele ei tohi avalduda märkimisväärseid negatiivseid mõjusid, eriti toote taskukohasuse ja elutsükli olelusringi kulude osas;

d) tööstuse konkurentsivõimele ei tohi avalduda märkimisväärseid negatiivseid mõjusid;

e) ökodisaini nõue ei tohi põhimõtteliselt viia selleni, et kõik teised tootjad peavad üle võtma ühe kindla tootja tehnoloogia;

f) tootjatele ei tohi tekitada ülemäärast halduskoormust.

6. Rakendusmeetmetega sätestatakse ökodisaini nõuded vastavalt I lisale ja/või II lisale.

Toote teatavatele keskkonnaaspektidele, mis omavad olulist keskkonnamõju, kehtestatakse eriomased ökodisaini nõuded.

Rakendusmeetmed võivad ka näha ette, et ökodisaini nõue pole vajalik mõningate I lisa 1. osas viidatud ökodisaini parameetrite puhul.

7. Nõuded tuleb sõnastada selliselt, et turu järelevalveasutustele oleks tagatud võimalus kontrollida, kas ETT ð toode ï vastab rakendusmeetme nõuetele. Rakendusmeetmes tuleb täpsustada, kas kontrolli saaks teostada vahetult ETT ð toote ï või tehniliste dokumentide põhjal.

8. Rakendusmeetmed peavad sisaldama VII lisas loetletud andmeid.

9. Komisjoni poolt rakendusmeetmete väljatöötamisel kasutatud olulised uuringud ja analüüsid peavad olema üldsusele kättesaadavad, võttes eriti arvesse juurdepääsu ja kasutamise lihtsust huvitatud väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatele.

ê 2008/28 Art. 1 pt. 2(b)

10. Vajadusel sisaldab rakendusmeede, millega sätestatakse ökodisaini nõuded, sätteid erinevate keskkonnaaspektide vahelise tasakaalu tagamise kohta. Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ź 2005/32

Artikkel 16

Tööplaan

1. Kooskõlas artiklis 15 sätestatud kriteeriumidega koostab komisjon, olles konsulteerinud artiklis 18 nimetatud nõuandefoorumiga, hiljemalt 6. juuliks 2007 tööplaani, mis tuleb teha üldsusele kättesaadavaks.

Tööplaan sisaldab järgneva kolme aasta jaoks tooterühmade mittetäieliku loetelu, mida käsitletakse rakendusmeetmete kehtestamisel esmatähtsatena.

Komisjon muudab tööplaani regulaarselt pärast konsulteerimist nõuandefoorumiga.

2. Üleminekuperioodil, mille jooksul koostatakse esimene tööplaan vastavalt lõikele 1, võtab komisjon, täites artiklis 15 sätestatud kriteeriume ja olles konsulteerinud nõuandefoorumiga, vajadusel eelnevalt vastu:

8. rakendusmeetmed nendele toodetele, mis on ECCPs klassifitseeritud toodetena, mis omavad kõrget potentsiaali kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks väikeste kuludega, nagu kütteseadmed ja veeboilerid, elektrimootori süsteemid, valgustus nii koduses tarbimises kui teenindussektoris, kodumasinad, kontoriseadmed nii koduses tarbimises kui teenindussektoris, olmeelektroonika ning kütte- ventilatsiooni ja kliimaseadmed,

9. eraldi rakendusmeetme, mis vähendab teatud tootegrupi elektrikadusid ooterežiimis.

ê 2008/28 Art. 1 pt. 3(b)

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ź 2005/32

Artikkel 17

Eneseregulatsioon

Käesoleva direktiivi kontekstis rakendusmeetme alternatiivina esitatud vabatahtlike kokkulepete või teiste eneseregulatsiooni meetmete kohta antakse hinnang vähemalt VIII lisa alusel.

Artikkel 18

Nõuandefoorum

Komisjon tagab, et ta jälgib oma tegevuses iga rakendusmeetme puhul liikmesriikide ja kõikide oluliste kõnealuse toote/tooterühmaga seotud huvitatud isikute, nagu tööstuse, sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate, käsitöönduse, ametiühingute, hulgi- ja jaemüügiga tegelevate ettevõtjate, importijate, keskkonnakaitseorganisatsioonide ja tarbijarühmade esindajate tasakaalustatud kaasamist. Antud osapooled aitavad eelkõige kaasa rakendusmeetmete määratlemisele ja läbivaatamisele, kehtestatud turujärelevalvemehhanismide mõjususe uurimisele ja vabatahtlike kokkulepete ning teiste eneseregulatsiooni meetmete hindamisele. Nimetatud osapooled kohtuvad nõuandefoorumil. Komisjon määrab kindlaks nimetatud foorumi töökorra.

Artikkel 19

Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, siis kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, arvestades selle artiklit 8.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 nimetatud ajavahemikuks määratakse kolm kuud.

ê 2008/28 Art. 1 pt. 4

3. Käesolevale lõikele viitamisel, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

⎢ 2005/32 (kohandatud)

ð uus

Artikkel 20

Karistused

Liikmesriigid määravad kindlaks √ sätestavad ∏ karistused √ eeskirjad ∏ , mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise eest korral, √ ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks ∏ . √ Ettenähtud ∏ Kkaristused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad, võttes arvesse mittevastavuse ulatust ja ühenduse turule lastud nõuetele mittevastavate toodete arvu. √ Liikmesriigid teatavad nendest sätetest komisjonile hiljemalt artikli 23 lõikes 1 määratud kuupäevaks ja annavad viivitamata teada kõikidest nende hilisematest muudatustest. ∏

Artikkel 21

Muudatused

1. Direktiivi 92/42/EMÜ muudetakse järgmiselt.

1) artikkel 6 jäetakse välja;

2) lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 10a

Käesolev direktiiv on rakendusmeede Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2005. aasta direktiivi 2005/32/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks[42] artikli 15 tähenduses, mis käsitleb energiatõhusust kasutamise ajal vastavalt sellele direktiivile, ja seda võib direktiivi 2005/32/EÜ artikli 19 lõike 2 kohaselt muuta või kehtetuks tunnistada.”

3) I lisa 2. jagu jäetakse välja;

4) II lisa jäetakse välja.

2. Direktiivi 96/57/EÜ muudetakse järgmiselt.

Lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 9a

Käesolev direktiiv on rakendusmeede Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2005. aasta direktiivi 2005/32/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks[43] artikli 15 tähenduses, mis käsitleb energiatõhusust kasutamise ajal vastavalt sellele direktiivile, ja seda võib direktiivi 2005/32/EÜ artikli 19 lõike 2 kohaselt muuta või kehtetuks tunnistada.”

3. Direktiivi 2000/55/EÜ muudetakse järgmiselt.

Lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 9a

Käesolev direktiiv on rakendusmeede Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2005. aasta direktiivi 2005/32/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks[44] artikli 15 tähenduses, mis käsitleb energiatõhusust kasutamise ajal vastavalt sellele direktiivile, ja seda võib direktiivi 2005/32/EÜ artikli 19 lõike 2 kohaselt muuta või kehtetuks tunnistada.”

Artikkel 22

Kehtetuks tunnistamine

Direktiivid 78/170/EMÜ ja 86/594/EMÜ tunnistatakse kehtetuks. Liikmesriigid võivad edasi kohaldada kehtivaid siseriiklikke meetmeid, mis on vastu võetud direktiivi 86/594/EMÜ alusel, kuni antud toodete suhtes pole käesoleva direktiivi alusel vastu võetud rakendusmeetmeid.

ê 2005/32 (kohandatud)

ð uus

Artikkel 2321

Läbivaatamine

Hiljemalt 6. juuliks 2010 aastaks 2012 vaatab komisjon läbi ð direktiivi kohaldamisala laiendamise asjakohasuse energiat mittekasutavatele toodetele ï , direktiivi selle rakendusmeetmete tõhususe, samuti rakendusmeetmete läve, turu järelevalvemehhanismide ja võimalike käivitatud asjakohaste eneseregulatsioonimeetmete tõhususe, olles konsulteerinud artiklis 18 nimetatud aruandefoorumiga, ja esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule – kui see on asjakohane – ettepanekud direktiivi muutmiseks.

Artikkel 2422

Konfidentsiaalsus

Artiklis 11 ja I lisa 2. osas nimetatud nõuded tootja ja/või volitatud esindaja poolt antava teabe kohta peavad vastama proportsionaalsuse põhimõttele ja arvestama majanduslikult tundliku teabe õiguspärase konfidentsiaalsuse põhjendatud vajadusega.

Artikkel 25

Rakendamine

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 11. augustit 2007 .

Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viited käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

ò uus

Artikkel 23

Ülevõtmine

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi artiklite 1–9, 11, 14, 15 ja 20 ning I–V, VII ja VIII lisa järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt […[45]]. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viited käesolevale direktiivile. Samuti lisavad liikmesriigid märkuse, et kehtivates õigusnormides esinevaid viiteid käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud direktiividele käsitletakse viidetena käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi ja kõnealuse märkuse sõnastuse näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste õigusnormide teksti.

Artikkel 24

Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 2005/32/EÜ, mida on muudetud IX lisa A osas loetletud direktiiviga tunnistatakse kehtetuks, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud IX lisa B osas nimetatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega.

Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile ja loetakse vastavalt X lisas esitatud vastavustabelile.

ê 2005/32

Artikkel 2625

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 2726

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

[Koht]

Euroopa Parlamendi nimel

president […]

Nõukogu nimel

eesistuja […]

ê 2005/32

ð uus

I LISA

MEETOD ÜLDISTE ÖKODISAINI NÕUETE SÄTESTAMISEKS

(VIIDATUD ARTIKLIS 15)

Üldised ökodisaini nõuded taotlevad ETT ð toodete ï keskkonnatoime parandamist ja on eelkõige keskendunud toote olulistele keskkonnaaspektidele, sätestamata piirmäärasid. Käesolevas lisas toodud meetodit kohaldatakse, kui piirmäärade kehtestamine uuritavale tootegrupile ei ole asjakohane. Komisjon kehtestab artiklis 19 nimetatud komiteele esitatava rakendusmeetme eelnõu väljatöötamisel olulised keskkonnaaspektid, mis tuuakse üksikasjaliselt ära rakendusmeetmes.

Töötades välja rakendusmeetmed, millega kehtestatakse artikli 15 kohaselt üldised ökodisaini nõuded, määrab komisjon rakendusmeetme alla kuuluva ETT ð toote ï osas – kui see on asjakohane – kindlaks, millised 1. osas loetletud ökodisaini parameetrid, millised 2. osas nimetatud teabe edastamise nõuded ja millised 3. osas tootjale esitatavad nõuded asjaomase toote osas kehtivad.

1. OSA ETT DE ð TOODETE ï ÖKODISAINI PARAMEETRID

1.1. Niivõrd kui need puudutavad toote kavandamist, määratakse olulised keskkonnaaspektid kindlaks, arvestades toote elutsükli olelusringi järgmisi etappe:

a) tooraine valik ja kasutamine;

b) tootmine;

c) pakendamine, transport ja turustamine;

d) paigaldamine ja hooldus;

e) kasutamine;

f) eluea lõpp, see tähendab staadiumi ETT ð toote ï esmase kasutamise lõpust kuni toote lõpliku kõrvaldamiseni.

1.2. Iga etapi puhul tuleb hinnata järgmisi keskkonnaaspekte, kuivõrd need on olulised:

a) eeldatav materjali, energia ja teiste ressursside nagu näiteks puhta vee kulu;

b) eeldatavad õhu-, vee- ja pinnaseheitmed;

c) eeldatav keskkonna reostus füüsikaliste mõjude nagu müra, vibratsiooni, kiirguse ja elektromagnetväljade tõttu;

d) eeldatavalt tekkivate jäätmematerjalide kogus;

e) materjali ja/või energia korduskasutuse, ringlussevõtu ja taaskasutamise võimalused, arvestades direktiivi 2002/96/EÜ.

1.3. Eelmises lõikes nimetatud toote keskkonnaaspektide parandamist tuleb hinnata esmajoones järgmiste kriteeriumide alusel, mida vajadusel täiendatakse teiste kriteeriumidega:

a) toote mass ja maht;

b) ümbertöödeldud materjali kasutamine;

c) energia, vee ja teiste ressursside kulu toote elutsükli olelusringi jooksul;

d) ainete kasutamine, mis on nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta,[46] tähenduses tervist ja/või keskkonda kahjustavad ning mille märgistamine ja kasutamine on muu hulgas reguleeritud selliste direktiividega nagu 76/769/EMÜ või 2002/95/EÜ;

e) nõuetekohaseks kasutamiseks ja korrapäraseks hoolduseks vajalike tarbekaupade liik ja kogus;

f) korduskasutuse ja ringlussevõtu indikaatorid: kasutatavate materjalide ja komponentide arv, standardkomponentide kasutamine, demonteerimiseks kuluv aeg, demonteerimiseks vajalike töövahendite komplekssus, korduskasutuseks ja ringlussevõtuks sobivate komponentide ja materjalide märgistamine standardkoodidega (sealhulgas plastikdetailide tähistamine vastavalt ISO-standarditele), kergesti ringlussevõetavate materjalide kasutamine, kerge ligipääs väärtuslikele ja teistele ümbertöödeldavatele komponentidele ja materjalidele; kerge ligipääs ohtlikke aineid sisaldavatele komponentidele ja materjalidele;

g) kasutatud detailide uuesti kasutamine;

h) komponentide ja tervete seadmete korduskasutust ja ringlussevõttu takistavate tehniliste lahenduste vältimine;

i) toote eluea indikaatorid: garanteeritud minimaalne eluiga, varuosade minimaalne tarneaeg, moodulitest komplekteeritavus, täiendatavus, parandatavus;

j) jäätmete ja ohtlike jäätmete tekkivad kogused;

k) õhuheitmed (kasvuhoonegaasid, hapestumist tekitavad ained, lenduvad orgaanilised ühendid, osooni lõhustavad ained, püsivad orgaanilised saasteained, raskemetallid, tahketest osakestest ja hõljuvatest tahketest osakestest koosnevad ained), ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/68/EÜ väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete heitmete vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta[47] kohaldamist;

l) veeheitmed (raskemetallid, hapnikurežiimile ebasoodsat mõju avaldavad ained, püsivad orgaanilised saasteained);

m) pinnaseheitmed (eelkõige ohtlike ainete väljavoolamise tõttu toodete kasutamisel ja saasteainete väljauhtumise tõttu pärast toodete kõrvaldamist).

2. OSA NÕUDED TEABE ESITAMISELE

Rakendusmeetmetes võib ette näha, et tootja peab esitama teabe, mis võib mõjutada ETT ð toote ï käsitlemist, kasutamist või ringlussevõttu teiste isikute kui tootja poolt. Nimetatud teabe hulka võib vajadusel kuuluda:

10. kavandaja teave tootmisprotsessi kohta,

11. teave tarbijale toote oluliste keskkonnaalaste omaduste ja keskkonnatoime kohta; nimetatud andmed tuleb tootele lisada toote turuleviimisel, et võimaldada tarbijal võrrelda erinevate toodete asjaomaseid aspekte,

12. teave tarbijale selle kohta, kuidas paigaldada, kasutada ja hooldada toodet võimalikult vähese mõjuga keskkonnale, kuidas saavutada toote võimalikult pikka eluiga, kuidas kasutuskõlbmatuks muutunud toodet kõrvaldada ning vajadusel teave toote varuosade tarnimise ja toote täiendamise aja kohta,

13. teave jäätmekäitlusettevõtetele kasutuskõlbmatuks muutunud toote demonteerimise, ringlussevõtu või kõrvaldamise kohta.

Võimaluse korral tuleks teave kanda tootele endale.

Selle teabe puhul tuleb arvestada kohustusi, mis tulenevad teistest ühenduse õigusaktidest nagu näiteks direktiivist 2002/96/EÜ.

3. OSA NÕUDED TOOTJALE

1. ETTde ð Toote ï tootjad on kohustatud teostama toote kogu elutsükli olelusringi osas toote mudeli analüüsi, mis on suunatud eelkõige rakendusmeetmes sätestatud toote kavandamisega oluliselt mõjutatavatele keskkonnaaspektidele ja tugineb realistlikel eeldustel ETTde ð toote ï tavapäraste kasutustingimuste ja kasutuseesmärkide kohta. Teiste keskkonnaaspektide uurimine on vabatahtlik.

Selle analüüsi tulemuste põhjal koostab tootja ETT ð toote ï ökoloogilise profiili. Selles tuleb arvestada toote kõiki keskkonna jaoks olulisi omadusi ja kõiki toote elutsükli olelusringi jooksul tekkivaid ja füüsikalistes suurustes mõõdetavaid sisendeid ja väljundeid.

2. Nimetatud analüüsi tulemuste põhjal hindab tootja toote alternatiivseid kavandeid ja saavutatud keskkonnatoimet, arvestades võrdlusandmeid.

Võrdlusandmed tuvastab komisjon rakendusmeetmes, tuginedes meetme väljatöötamisel kogutud teabele.

Konkreetse kavandilahenduse valimisel tuleb kõiki kehtivaid õigusakte järgides püüelda mõistliku kompromissi poole erinevate keskkonnaaspektide ja keskkonnakaitsealaste nõuete vahel nagu näiteks ohutus ja tervisekaitse, tehnilised nõuded toimivusele, kvaliteet, suutlikkus ja majanduslikud aspektid, sealhulgas tootmiskulud ja turustatavus.

____________________

ê 2005/32

ð uus

II LISA

MEETOD SPETSIIFILISTE ÖKODISAINI NÕUETE KEHTESTAMISEKS

(VIIDATUD ARTIKLIS 15)

Spetsiifiliste ökodisaini nõuete eesmärgiks on parandada toote valitud keskkonnaaspekte. Nendega saab nõuda muu hulgas tarbimise vähendamist, näiteks teatud kindla ressursi tarbimise piiramist ETT ð toote ï elutsükli olelusringi erinevatel etappidel (nt vee kasutamise piiramine kasutamisfaasis või teatud kindla materjali kasutamise piiramine tootmisel või minimaalse ringlussevõetava materjali koguse kasutamise nõude kehtestamine).

Töötades välja rakendusmeetmed, millega kehtestatakse artikli 15 kohaselt eriomased ökodisaininõuded, nimetab komisjon rakendusmeetme alla kuuluva ETT ð toote ï jaoks ökodisaini parameetrid vastavalt I lisa 1. osale ja sätestab nende nõuete ulatuse kooskõlas artikli 19 lõikes 2 nimetatud menetlusega:

1. Tehnilise, keskkonnaalase ja majandusliku analüüsi käigus valitakse välja teatud kogus turul oleva ETTde ð toote ï representatiivseid mudeleid ja selgitatakse nende põhjal välja tehnilised võimalused toote keskkonnatoime parandamiseks, pidades silmas, et toote jõudlust ja kasulikkust tarbijale olulisel määral ei vähendataks.

Tehnilise, keskkonnaalase ja majandusliku analüüsi raames selgitatakse samuti välja parimad turul olevad tooted ja tehnoloogiad, arvestades keskkonnaaspekte.

Nii analüüsi teostamisel kui nõuete kehtestamisel tuleks arvesse võtta rahvusvahelistel turgudel leiduvate toodete talitlustoimet ja võrdlusi teiste riikide õigusaktides kehtestatuga.

Nimetatud analüüsi tulemuste põhjal, arvestades tehnilist ja majanduslikku teostatavust ja täiustamispotentsiaali, tuleb võtta konkreetsed meetmed toote keskkonnamõju minimeerimiseks.

Nõuded energiatõhususele, energiakulule või kasutamisele tuleb kindlaks määrata nii, et ETT ð toote ï representatiivsete mudelite elutsüklite olelusringi kulud on lõpptarbija jaoks võimalikult madalad, arvestades mõju teistele keskkonnaaspektidele. Olelusringi Elutsükli kulude analüüsi aluseks tuleb võtta reaalne diskontomäär, mis põhineb Euroopa Keskpanga andmetel, samuti ETT ð toote ï reaalne eluiga; vaadelda tuleb ostuhinna muutuste summat (vastavalt tootmiskulude muutustele) ja tegevuskulusid (vastavalt tehnilise täiustamise võimalustele). Tegevuskuludeks on eelkõige kulud energiale ja teistele ressurssidele (nagu näiteks vesi või pesuvahend).

Teostatakse olulisi kulutegureid (energia- ja muude ressursside hind, tooraine- või tootmiskulud ning diskontomäärad) ja vajadusel väliseid keskkonnakulusid, sealhulgas ärahoitud kasvuhoonegaasi heitkoguseid hõlmav tundlikkusanalüüs eesmärgiga tuvastada, kas tekib olulisi muutusi ja kontrollida üldiste järelduste usaldusväärsust. Nõue kohandatakse tulemusele.

Teiste ressursside, näiteks vee kulu võib analüüsida sama meetodiga.

2. Tehniliste, keskkonnaalaste ja majanduslike analüüside väljatöötamisel saab tugineda teabele, mis on saadud ühenduse teiste meetmete raames.

Sama käib ka teabe kohta, mis pärineb olemasolevatest programmidest, mida rakendatakse väljaspool ühendust, et sätestada spetsiifilisi ökodisaini nõudeid ELi majanduspartneritega kaubeldavatele ETTdele ð toodetele ï .

3. Nõue jõustub alles pärast uue toote väljatöötamiseks tavalise aja möödumist.

____________________

ê 2005/32

ð uus

III LISA

EÜ-VASTAVUSMÄRGIS

(VIIDATUD ARTIKLI 5 LÕIKES 2)

[pic]

EÜ-vastavusmärgis peab olema vähemalt 5 mm kõrgune. Selle suurendamisel või vähendamisel tuleb säilitada ülaltoodud pildil esitatud proportsioonid.

EÜ-vastavusmärgis tuleb kinnitada ETTle ð tootele ï. Kui see ei ole võimalik, tuleb märgis kinnitada kas pakendile või kaubaveo saatedokumentidele.

____________________

ê 2005/32

ð uus

IV LISA

SISEMINE KAVANDI KONTROLL

(VIIDATUD ARTIKLIS 8)

1. Käesolevas lisas kirjeldatakse menetlust, mille järgi tootja või tema volitatud esindaja, kes täidab käesoleva lisa punktis 2 sätestatud kohustusi, tagab ja kinnitab, et ETT ð toode ï vastab kohaldatava rakendusmeetme nõuetele. Vastavusdeklaratsiooni saab väljastada ühele tootele või mitmele tootele ja tootja peab selle säilitama.

2. Tootja koostab tehnilised dokumendid, mille põhjal on võimalik hinnata ETT ð toote ï vastavust kohaldatavale rakendusmeetmele.

Tehniline dokumentatsioon hõlmab eelkõige:

a) ETT ð toote ï ja selle nõuetekohase kasutamise üldist kirjeldust;

b) tootja poolt teostatud keskkonnahindamist ja/või viiteid asjakohasele kirjandusele või juhtumite analüüsidele, millele tootja tugines toote kavandi lahenduste hindamisel ja dokumenteerimisel ning nendega seonduvate otsuste tegemisel;

c) ökoloogilist profiili, kuivõrd see on rakendusmeetmes ette nähtud;

d) toote keskkonnalaste kavandielementide kirjeldust;

e) loetelu artiklis 10 viidatud asjaomastest standarditest, mida kohaldati täielikult või osaliselt, ja kohaldatava rakendusmeetme nõuete täitmiseks vastu võetud lahenduste kirjeldust, kui artiklis 10 nimetatud standardeid ei kohaldatud või need standardid ei kata kohaldatava rakendusmeetme nõudeid täielikult;

f) koopiat toote keskkonnaalaste kavandielementide kohta kooskõlas I lisa 2. osas määratletud nõuete kohaselt esitatud andmetega;

g) tootele kohaldatava rakendusmeetme ökodisaini nõuetele vastavuse kontrollimiseks teostatud testimiste tulemusi, kaasa arvatud sellise testimise vastavuse üksikasjad võrrelduna kohaldatava rakendusmeetmega sätestatud ökodisaini nõuetega.

3. Tootja peab võtma kõik vajalikud meetmed, et kindlustada ETT ð toote ï valmistamine vastavalt punktis 2 nimetatud kavandialastele spetsifikatsioonidele ja kohaldatava rakendusmeetme nõuetele.

____________________

ê 2005/32

ð uus

V LISA

JUHTIMISSÜSTEEM VASTAVUSE HINDAMISEKS

(VIIDATUD ARTIKLIS 8)

1. Käesolevas lisas kirjeldatakse menetlust, mille järgi tootja, kes täidab käesoleva lisa punktis 2 nimetatud kohustusi, tagab ja kinnitab, et ETT ð toode ï täidab kohaldatava rakendusmeetme nõudeid. Vastavusdeklaratsiooni saab väljastada ühele tootele või mitmele tootele ja tootja peab selle säilitama.

2. ETT ð Toote ï vastavuse hindamiseks võib kasutada juhtimissüsteemi, kui tootja kaasab sellesse käesoleva lisa punktis 3 kirjeldatud keskkonnaelemendid.

3. Juhtimissüsteemi keskkonnaelemendid

Käesolevas punktis sätestatakse juhtimissüsteemi elemendid ja protseduurid, millega tootja saab tõendada, et ETT ð toode ï täidab kohaldatava rakendusmeetme nõudeid.

3.1. Keskkonnale orienteeritud tootepoliitika

Tootja peab olema võimeline tõendama, et kohaldatava rakendusmeetme nõuded on täidetud. Lisaks sellele peab tootja, pidades silmas üldist toodete keskkonnatoime parandamist, esitama raamkontseptsiooni toodete keskkonnatoimega seonduvate eesmärkide ja indikaatorite sätestamise ning läbivaatamise kohta.

Kõik tootja poolt ETT ð toote ï kavandamise ja tootmisprotsessi kujundamise abil toote keskkonnatoime parandamiseks ja toote ökoloogilise profiili väljaselgitamiseks võetud meetmed tuleb – kui rakendusmeede seda nõuab – dokumenteerida süstemaatiliselt ja korrektselt kirjalike protseduuride ja juhiste kujul.

Nimetatud menetlused ja juhised peavad piisava põhjalikkusega sisaldama eelkõige järgmist:

14. loetelu dokumentidest, mis tuleb ETT ð toote ï vastavuse tõestamiseks koostada ja mis peab vajadusel olema kättesaadav;

15. keskkonnatoimega seonduvad eesmärgid ja indikaatorid ning organisatsiooni struktuur, pädevuse jaotus ja juhtkonna volitused ning vahendite olemasolu nimetatud eesmärkide ja indikaatorite täitmiseks ja ajakohastamiseks;

16. pärast toote valmistamist läbiviidavad kontrollid ja testid tõendamaks toote vastavust keskkonnaalastele indikaatoritele;

17. ettenähtud dokumentatsiooni kontroll ja selle regulaarse ajakohastamise menetlused;

18. menetlus juhtimissüsteemi keskkonnaelementide rakendamise ja tõhususe tõendamiseks.

3.2. Planeerimine

Tootja töötab välja ja ajakohastab järgmist:

a) toote ökoloogilise profiili määramise protseduurid;

b) keskkonnatoimega seonduvad eesmärgid ja indikaatorid, mida tuleb tehnoloogiliste lahenduste valimisel arvestada lisaks tehnilistele ja majanduslikele nõuetele;

c) programm nende eesmärkide saavutamiseks.

3.3. Rakendamine ja dokumentatsioon

3.3.1. Juhtimissüsteemi dokumendid sisaldavad andmeid eelkõige järgmiste aspektide kohta:

a) määratletakse ja dokumenteeritakse pädevused ja volitused, et keskkonnale orienteeritud tootepoliitikat saaks tõhusalt rakendada, et selle teostamine fikseeritaks kirjalikult ja et kontroll ja täiendusmeetmed oleksid võimalikud;

b) kirjalikult fikseeritakse kavandi kontrolli ja tootmisjärgse kontrolli meetodid ning toote kavandamise etapil rakendatavad meetodid ja süstemaatilised meetmed;

c) tootja koostab ja ajakohastab dokumendid, milles kirjeldatakse juhtimissüsteemi olulisi keskkonnaelemente ning kõikide nõutavate dokumentide kontrolli protseduure.

3.3.2. ETT ð Toote ï dokumendid sisaldavad andmeid eelkõige järgmiste aspektide kohta:

a) ETT ð toote ï ja selle nõuetekohase kasutamise üldist kirjeldust;

b) tootja poolt teostatud keskkonnahindamist ja/või viiteid asjakohasele kirjandusele või juhtumite analüüsidele, millele tootja tugines toote kavandi lahenduste hindamisel ja dokumenteerimisel ning nendega seonduvate otsuste tegemisel;

c) ökoloogilist profiili, kuivõrd see on rakendusmeetmes ette nähtud;

d) toote kohaldatava rakendusmeetme ökodisaini nõuetele vastavuse kontrollimiseks teostatud testimiste tulemused;

e) tootja spetsifikatsioonid, milles näidatakse eelkõige ära, milliseid harmoneeritud standardeid kohaldati. Kui artiklis 10 märgitud standardeid ei kohaldatud või kui need ei kata rakendusmeetme nõudeid täielikult, peab tootja näitama, missuguste vahenditega ta tagab nõuete täitmise;

f) koopiat toote keskkonnaalaste kavandielementide kohta kooskõlas I lisa 2. osa nõuete kohaselt esitatud andmetega.

3.4. Kontroll ja korrigeeriv tegevus

a) tootja võtab kõik meetmed, et tagada ETT ð toote ï valmistamine kooskõlas kavandispetsifikatsioonide ja tootele kohaldatava rakendusmeetme nõuetega;

b) tootja töötab välja ja ajakohastab protseduurid, mille alusel ta uurib ja lahendab nõuetele mittevastavuse juhtumeid, ja viib korrigeerivast tegevusest tulenevad muudatused dokumenteeritud protseduuridesse;

c) tootja viib vähemalt iga kolme aasta järel läbi ettevõttesisese juhtimissüsteemi auditi selle keskkonnaelementide osas.

____________________

ê 2005/32

VI LISA

VASTAVUSDEKLARATSIOON

(VIIDATUD ARTIKLI 5 LÕIKES 3)

EÜ vastavusdeklaratsioon peab sisaldama järgmisi andmeid:

1. tootja või tema volitatud esindaja nimi ja aadress;

2. toote selgeks määratlemiseks piisav kirjeldus;

3. vajadusel viited kohaldatud harmoneeritud standarditele;

4. vajadusel teised kasutatud tehnilised standardid ja spetsifikatsioonid;

5. vajadusel viide teistele kehtivatele ühenduse õigusaktidele, millega on ette nähtud EÜ-vastavusmärgis;

6. tootja või tema volitatud esindaja nimel allkirjaõigusliku isiku nimi ja allkiri.

____________________

ê 2005/32

ð uus

VII LISA

RAKENDUSMEETMETE SISU

(VIIDATUD ARTIKLI 15 LÕIKES 8)

Rakendusmeetmes täpsustatakse eelkõige järgmist:

1. rakendusmeetmega reguleeritavate ETTde ? too(de)te ⎪ tüübi/tüüpide täpne definitsioon;

2. ökodisaini nõue/nõuded rakendusmeetmega reguleeritud ETTle ? too(de)tele ⎪, jõustumistähtpäev/tähtpäevad, astmelised meetmed ja üleminekumeetmed või tähtajad;

- üldise/üldiste ökodisaini nõude/nõuete puhul olulised etapid ja aspektid vastavalt I lisa punktidele 1.1 ja 1.2 koos parameetrite näidetega I lisa punktis 1.3 toodud loetelust suunistena sätestatud keskkonnaaspektide parandamise hindamiseks,

- spetsiifiliste ökodisaini nõuete puhul nende ulatus piirmäära kujul;

3. I lisa 1. osas nimetatud ökodisaini parameetrid, mille puhul ei ole ökodisaini nõuded vajalikud;

4. ETT ð toote ï paigaldusnõuded, kui paigaldusel on vahetu mõju hinnatavale ETT ð toote ï keskkonnatoimele;

5. rakendatavad mõõtestandardid ja/või mõõtemeetodid; kui on olemas harmoneeritud standardid, mille viitenumbrid on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas , tuleb toimida vastavalt nendele standarditele;

6. andmed vastavushindamise kohta otsuse 93/465/EMÜ alusel

- kui tuleb kohaldada mõnda moodulist A erinevat moodulit: antud mooduli valiku põhjused,

- vajadusel kolmandate isikute kinnitamise ja/või sertifitseerimise kriteeriumid,

kui erinevad EÜ eeskirjad sätestavad ühe ja sama ETT ð toote ï jaoks erinevad moodulid, tuleb kohaldada rakendusmeetmes antud nõude kohta sätestatud moodulit;

7. teave, mida tootja peab edastama, eriti tehniliste dokumentide üksikasjade kohta, mis on vajalik ETT ð toote ï rakendusmeetmele vastavuse kontrollimise lihtsustamiseks;

8. üleminekuperioodi pikkus, mille jooksul liikmesriigid peavad lubama viia turule ja/või võtta kasutusele ETTd ð tooted ï, mis vastavad rakendusmeetme vastuvõtmise päeval nende territooriumil kehtivatele eeskirjadele;

9. rakendusmeetme hindamise ja ülevaatamise muutmise kuupäev, võttes arvesse tehnika arengu kiirust.

____________________

ê 2005/32

ð uus

VIII LISA

Lisaks põhilisele õiguslikule nõudele, et eneseregulatsiooni algatused peavad olema vastavuses kõikide EÜ asutamislepingu sätetega (eriti siseturgu ja konkurentsi käsitlevate eeskirjadega) ja samuti ühenduse rahvusvaheliste kohustustega, sealhulgas mitmepoolsed kaubanduseeskirjad, käesoleva direktiivi raames võib rakendusmeetme alternatiivina eneseregulatsiooni algatuste sobivuse hindamisel lähtuda järgmisest mittetäielikust nimekirjast:

1. OSALEMISE AVATUS

Eneseregulatsiooni algatused peavad olema avatud kolmandate riikide ettevõtjatele nii ettevalmistavas etapis kui ka rakendusetapis.

2. LISAVÄÄRTUS

Eneseregulatsiooni algatused peavad läbi nende alla kuuluva ETT ð toote ï paranenud keskkonnaalase tulemuslikkuse tooma kaasa lisaväärtust (rohkem kui tavaline äritegevus).

3. ESINDAVUS

Eneseregulatsioonis osalev tööstus ja seotud ringkonnad peavad võimalikult väikeste eranditega esindama asjassepuutuva majandussektori suurt enamust. Hoolt kantakse konkurentsieeskirjadest kinni pidamise eest.

4. KVANTIFITSEERITUD JA ASTMELISED EESMÄRGID

Sidusrühmade määratletud eesmärgid tuleb sõnastada selgelt ja ühemõtteliselt, alustades hästimääratletud alustest. Kui eneseregulatsiooni algatus hõlmab pikka ajavahemikku, siis võetakse kasutusele vahe-eesmärgid. Eesmärkide ja vahe-eesmärkide täitmist peab olema võimalik kontrollida taskukohasel ja usutaval viisil, kasutades selgeid ja usaldusväärseid näitajaid. Uurimisteave ja teaduslikud ning tehnoloogilised andmed peavad nende näitajate arendamisele kaasa aitama.

5. KODANIKUÜHISKONNA KAASAMINE

Läbipaistvuse tagamiseks tuleb eneseregulatsiooni algatused avaldada Interneti ja teiste elektroonilise teabe levitamise vahendite abil.

Sama kehtib vahe- ja lõpparuannete kohta. Eneseregulatsiooni algatuste kohta tuleb arvamust küsida sellistelt sidusrühmadelt, nagu liikmesriigid, tööstus, keskkonnaga tegelevad VVOd ja tarbijate ühendused.

6. SEIRE JA ARUANDLUS

Eneseregulatsiooni algatused peavad sisaldama hästikavandatud seiresüsteemi, kus on selgelt määratletud nii tööstuse kui sõltumatute kontrollijate kohustused. Eesmärkide saavutamist kutsutakse jälgima komisjoni talitused koostöös eneseregulatsiooni algatuse osapooltega.

Seire ja aruandluse kava peab olema detailne, läbipaistev ja objektiivne. Otsustamine, kas vabatahtliku kokkuleppe või mõne muu eneseregulatsiooni meetme eesmärgid on saavutatud, jääb komisjoni talituste ülesandeks, keda abistab artikkel 19 lõikes 1 viidatud komitee.

7. ENESEREGULATSIOONI ALGATUSE HALDAMISE KULUTASUVUS

Eneseregulatsiooni algatuste haldamise kulu ei tohi võrrelduna selle eesmärkide või teiste olemasolevate poliitiliste instrumentidega põhjustada ebaproportsionaalset halduskoormust.

8. SÄÄSTVUS

Eneseregulatsiooni algatused peavad vastama käesoleva direktiivi poliitilistele eesmärkidele, sealhulgas integreeritud lähenemisele ja olema kooskõlas säästva arengu majandusliku ning sotsiaalse mõõtmega. Kaasata tuleb tarbijate huvide kaitsmine (tervis, elukvaliteet ja majanduslikud huvid).

9. ALGATUSE KOOSKÕLA

On tõenäoline, et eneseregulatsiooni algatused ei too kaasa oodatavaid tulemusi, kui teised asjaolud ning algatused – turu surve, maksud ja siseriiklikud õigusaktid saadavad osalejatele vastakaid signaale. Poliitika järjepidevus on selles osas esmatähtis ja seda tuleb algatuse mõjusust hinnates arvesse võtta.

____________________

⎡

IX LISA

A OSA

Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos hilisemate muudatuste loeteluga (viidatud artiklis 24)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/32/EÜ (ELT L 191, 22.7.2005, lk 29). |

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/28/EÜ (ELT L 81, 20.3.2008, lk 48). | ainult Artikkel 1 |

B OSA

Ülevõtmise tähtajad (viidatud artiklis 24)

Direktiiv | Ülevõtmise tähtaeg |

2005/32/EÜ | 11. august 2007 |

2008/28/EÜ | - |

_____________

X LISA

VASTAVUSTABEL

Direktiiv 2005/32/EÜ | Käesolev direktiiv |

Artiklid 1 kuni 20 | Artiklid 1 kuni 20 |

Artikkel 21 | __________ |

Artikkel 22 | __________ |

Artikkel 23 | Artikkel 21 |

Artikkel 24 | Artikkel 22 |

Artikkel 25 | __________ |

__________ | Artikkel 23 |

__________ | Artikkel 24 |

Artikkel 26 | Artikkel 25 |

Artikkel 27 | Artikkel 26 |

I kuni VIII lisa | I kuni VIII lisa |

__________ | IX lisa |

__________ | X lisa |

_______________

[1] ELT L 191, 22.7.2005, lk 29.

[2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/28/EÜ, 11. märts 2008, millega komisjoni rakendusvolituste osas muudetakse direktiivi 2005/32/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks, ja samuti nõukogu direktiivi 92/42/EMÜ ning direktiive 96/57/EÜ ja 2000/55/EÜ (ELT L 81, 20.3.2008, lk 48).

[3] KOM(2006) 545 lõplik, 19 oktoober 2006.

[4] Nõukogu direktiiv 92/75/EMÜ, 22. september 1992, kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses (EÜT L 297, 13.10.1992, lk 16). Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk1).

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 106/2008, 15. jaanuar 2008, ühenduse kontoriseadmete energiatõhususmärgistuse programmi kohta (ELT L 39, 15.1.2008, lk 1).

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1980/2000, 17. juuli 2000, ühenduse muudetud ökomärgise andmise süsteemi kohta (EÜT L 237, 21.9. 2000, lk 1).

[7] KOM (2008) 30 (lõplik).

[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/121/EÜ, 18. detsember 2006, millega muudetakse nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, et kohandada seda määrusega (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaalide Agentuur (ELT L 396, 30.12.2006).

[9] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2002/95/EÜ teatavate oh