Alates 2007. aastast maailma tabanud enneolematu ulatusega kriis on oluliselt vähendanud majanduskasvu ja finantsstabiilsust ning tugevasti kahjustanud liikmesriikide eelarve- ja võlaseisundit, mistõttu paljud neist on olnud sunnitud taotlema finantsabi liidu raamistikus ja sellest väljaspool .

Viimasel kolmel aastal maailma tabanud enneolematu ulatusega kriis on oluliselt vähendanud majanduskasvu ja finantsstabiilsust ning tugevasti kahjustanud liikmesriikide eelarve- ja võlaseisundit, mistõttu paljud neist on olnud sunnitud taotlema finantsabi väljastpoolt liidu raamistikku .

Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 9 on sätestatud, et liit peab võtma oma poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel arvesse kõrge tööhõive taseme edendamise, piisava sotsiaalse kaitse tagamise, sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse ning hariduse, koolituse ja inimeste tervise kaitse kõrge tasemega seotud nõudeid.

Liidu õigusaktides tuleks tagada täielik kooskõla aluslepinguga kehtestatud mitmepoolse järelevalveraamistiku ja kõnealuse finantsabiga seotud võimalike poliitiliste tingimuste vahel. Kõikide liikmesriikide, eriti eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide majandus- ja finantsintegratsiooni raames tuleb tugevdada järelevalvet, et vältida mõju kandumist liikmesriigist, kellel on finantsstabiilsuse tagamisel raskusi, kogu euroalale ja laiemalt üle liidu .

Liidu õigusaktides tuleks tagada täielik kooskõla aluslepinguga kehtestatud mitmepoolse järelevalveraamistiku ja kõnealuse finantsabiga seotud võimalike poliitiliste tingimuste vahel. Eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide majandus- ja finantsintegratsiooni raames tuleb tugevdada järelevelvet, et vältida mõju ülekandumist liikmesriigist, kellel on finantsstabiilsuse tagamisel raskusi, kogu euroalale.

Eurot rahaühikuna kasutava liikmesriigi üle, kes on suurtes finantsraskustes või on oht, et need võivad tekkida, tuleks teostada tugevdatud järelevalvet, et tagada tavaolukorra kiire taastumine ja kaitsta teisi euroalasse kuuluvaid liikmesriike võimaliku negatiivse ülekanduva mõju eest. Kõnealune tugevdatud järelevalve peaks olema proportsionaalne probleemide tõsidusega ning ka vastavalt diferentseeritud. See peaks hõlmama paremat juurdepääsu teabele, mida on vaja majandus-, fiskaal- ja finantsolukorra seire tugevdamiseks ning Euroopa Parlamendi pädevale komisjonile ning majandus- ja rahanduskomiteele või selleks ettenähtud mis tahes allkomiteele korrapäraseks aruannete esitamiseks. Samasid järelevalvesätteid tuleks kohaldada liikmesriikide suhtes, kes taotlevad ennetavat abi Euroopa Finantsstabiilsuse Fondilt (EFSF), Euroopa stabiilsusmehhanismilt (ESM), Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF) või muult rahvusvaheliselt finantseerimisasutuselt.

Eurot rahaühikuna kasutava liikmesriigi üle, kes on suurtes finantsraskustes või on oht, et need võivad tekkida, tuleks teostada tõhustatud järelevalvet, et tagada tavaolukorra kiire taastumine ja kaitsta teisi euroalasse kuuluvaid liikmesriike võimaliku negatiivse ülekanduva mõjude eest. Kõnealune tugevdatud järelevalve peaks hõlmama paremat juurdepääsu teabele, mida on vaja majandus-, fiskaal- ja finantsolukorra seire tugevdamiseks ning majandus- ja rahanduskomiteele või selleks ettenähtud mis tahes allkomiteele korrapäraseks aruannete esitamiseks. Samasid järelevalvesätteid tuleks kohaldada liikmesriikide suhtes, kes taotlevad ennetavat abi Euroopa Finantsstabiilsuse Fondilt (EFSF), Euroopa stabiilsusmehhanismilt (ESM), Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF) või muult rahvusvaheliselt finantseerimisasutuselt.

Liikmesriik, mille üle teostatakse tugevdatud järelevalvet, peaks võtma vastu ka meetmed, mis on suunatud raskuste põhjustele või võimalikele põhjustele. Selleks tuleks võtta arvesse kõiki soovitusi, mis on talle esitatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse või ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse käigus.

Makromajanduslikku kohandamisprogrammi rakendavate liikmesriikide majanduse ja eelarve järelevalvet tuleks oluliselt tugevdada. Makromajandusliku kohandamisprogrammi ulatust silmas pidades tuleks kõnealuse kohandamisprogrammi kohaldamisajaks peatada muud laadi majandus- ja eelarvejärelevalve teostamine või seda vajadusel lihtsustada , et tagada majanduspoliitika järelevalve ühtsus ning vältida aruandluskohustuste dubleerimist. Makromajanduslikuks kohandamisprogrammiks ettevalmistusi tehes tuleks siiski võtta arvesse kõiki soovitusi, mis on liikmesriigile esitatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse või ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse käigus.

Makromajanduslikku kohandamisprogrammi rakendavate liikmesriikide majanduse ja eelarve järelevalvet tuleks oluliselt tugevdada. Makromajandusliku kohandamisprogrammi ulatust silmas pidades tuleks kõnealuse kohandamisprogrammi kohaldamisajaks peatada muud laadi majandus- ja eelarvejärelevalve teostamine, et vältida aruandluskohustuste dubleerimist.

Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu praktikale (2) võib kapitali vaba liikumist kui ELi toimimise lepingu aluspõhimõtet piirata riigisisese õigusaktiga, kui see on põhjendatud avaliku julgeoleku seisukohast. Oht avalikule julgeolekule võib hõlmata maksupettust, eeskätt liikmesriikides, kellel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel euroalas.

Selline maksupettus tähendab puudujääki tuludes, mis võib olla võrdne ühe või mitme liikmesriigi, IMFi, EFSFi, EFSMi või ESMi pakutava finantsabiga või seda isegi ületada ning on eeskätt põhjustatud liikmesriigi maksupoliitika puudulikust rakendamisest.

Põhjendus 5 c (uus)

Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 66 võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast Euroopa Keskpangaga konsulteerimist lubada piiranguid nende kolmandate riikide suhtes, kes on vastutavad sellise kapitali liikumise eest, mis ähvardab põhjustada tõsiseid raskusi majandus- ja rahaliidu toimimises.

(5 c)

Otsusega selle kohta, et liikmesriik ei järgi kohandamisprogrammi, kaasneb ka liidu vahendite maksmise või kohustuste peatamine vastavalt määruse (EL) nr XXX (millega kehtestatakse ühissätted ühisesse strateegilisse raamistikku kuuluvate fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi – kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1083/2006) artikli 21 lõikele 6,

Põhjendus 7 c (uus)

(7 c)

kellel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse või riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisel , millel on võimalik negatiivne ülekanduv mõju muudele euroala liikmesriikidele, ja/või

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse sätted, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet liikmesriikide üle, kelle rahaühik on euro ja:

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse sätted, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet liikmesriikide üle, kellel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel ja/või kes saavad või võivad saada finantsabi ühelt või mitmelt teiselt riigilt, Euroopa Finantsstabiilsuse Fondilt (EFSF), Euroopa finantsstabiilsusmehhanismilt (EFSM), Euroopa stabiilsusmehhanismilt (ESM) või muult rahvusvaheliselt finantseerimisasutuselt nagu Rahvusvaheline Valuutafond (IMF).

2 a. Käesoleva määruse kohaldamisel järgivad komisjon, nõukogu ja liikmesriigid täiel määral ELi toimimise lepingu artiklit 152 ning käesoleva määruse alusel vastu võetud soovitustes arvestatakse palgakujunduse riigisiseste tavade ja palgakujunduse osapooltega. Käesoleva määruse ning selle alusel vastu võetud soovituste kohaldamisel võtavad komisjon, nõukogu ja liikmesriigid arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 28, mistõttu see ei mõjuta õigust pidada läbirääkimisi, sõlmida ja täita kollektiivlepinguid ning osaleda kollektiivses tegevuses vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ja tavadele.

3. Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tagavad liikmesriigid selle, et valitsemissektori eelarve on keskpikas perspektiivis tasakaalus või ülejäägiga.

1. Komisjon võib otsustada kohaldada tõhustatud järelevalvet liikmesriigi suhtes , kellel on suuri raskusi finantsstabiilsuse tagamisel . Asjaomasele liikmesriigile antakse eelnevalt võimalus oma seisukohtade esitamiseks. Komisjon otsustab iga kuue kuu järel, kas tõhustatud järelevalve kohaldamisaega tuleks pikendada.

3. Komisjon võib otsustada, et lõiget 2 ei kohaldata liikmesriigi suhtes, kes saab ennetavat finantsabi krediidiliini vormis, mille puhul ei ole seatud tingimust, et asjaomane liikmesriik peab võtma uusi poliitikameetmeid, seni kuni krediidiliini ei ole kasutatud.

3. Lõiget 2 ei kohaldata liikmesriigi suhtes, kes saab ennetavat finantsabi krediidiliini vormis, mille puhul ei ole seatud tingimust, et asjaomane liikmesriik peab võtma uusi poliitikameetmeid, seni kuni krediidiliini ei ole kasutatud.

1. Liikmesriik , kelle suhtes kohaldatakse tugevdatud järelevalvet, võtab raskuste põhjuste või võimalike põhjuste kõrvaldamiseks meetmeid, konsulteerides ja tehes koostööd komisjoniga, kes tegutseb koostöös Euroopa Keskpangaga (EKP), Euroopa Järelevalveasutusega (Euroopa Pangandusjärelevalve), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1093/2010 (3) , Euroopa Järelevalveasutusega (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 (4) , ja Euroopa Järelevalveasutusega (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010 (5) (edaspidi ühiselt „Euroopa järelevalveasutused”), Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga ning vastavalt vajadusele IMFiga, võttes arvesse kõiki soovitusi, mida neile esitatakse määruste (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97 või (EL) nr 1176/2011 alusel ja mis puudutavad nende riiklikke reformiprogramme ning nende stabiilsus- või lähenemisprogramme . Võetud meetmetest teavitatakse eurorühma töörühma, majandus- ja rahanduskomiteed ning Euroopa Parlamendi asjaomast komisjoni ja asjaomase liikmesriigi parlamenti.

1. Tõhustatud järelevalve all olev liikmesriik võtab komisjoniga, kes tegutseb koostöös Euroopa Keskpangaga (EKP), konsulteerides ja koostööd tehes meetmeid raskuste põhjuste või võimalike põhjuste kõrvaldamiseks .

1 a. Komisjon uurib muude liikmesriikide tekitatud võimalikku negatiivset ülekanduvat mõju, sh maksustamise valdkonnas. Juhul kui komisjon on tuvastanud sellise negatiivse ülekanduva mõju, esitab nõukogu komisjoni soovituse alusel ja kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikes 2 sätestatud menetlusega negatiivset ülekanduvat mõju põhjustavatele liikmesriikidele vajalikud soovitused.

3. Komisjoni taotlusel teevad artikli 2 lõike 1 kohase tugevdatud järelevalve all olevad liikmesriigid järgmist:

3. Komisjoni taotlusel teevad tõhustatud järelevalve all olevad liikmesriigid järgmist:

edastavad ette nähtud sagedusega komisjonile, EKP-le ja Euroopa Pangandusjärelevalvele liigendatud andmed selliste finantseerimisasutuste finantsseisundi kohta, kes on nende siseriiklike järelevalveasutuste järelevalve all ;

teevad asjaomaste Euroopa järelevalveasutuste järelevalve all vajaduse korral stressitestid või tundlikkusanalüüsid, et hinnata finantssektori vastupanuvõimet eri makromajanduslikele ja finantsvapustustele, nagu on kindlaks määranud komisjon ja EKP koostöös asjaomaste Euroopa järelevalveasutustega ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga ;

teevad Euroopa Pangandusjärelevalve järelevalve all vajaduse korral stressitestid või tundlikkusanalüüsid, et hinnata pangandussektori vastupanuvõimet eri makromajanduslikele ja finantsvapustustele, nagu on kindlaks määranud komisjon ja EKP , ja edastavad komisjonile ja EKP-le üksikasjalikud tulemused ;

Artikkel 3 – lõige 3 – punkt c

(c)

(c)

edastavad kogu teabe, mis on vajalik makromajandusliku tasakaalustamatuse jälgimiseks vastavalt määrusele (EL) nr 1176/2011 .

edastavad mis tahes teabe, mida on vaja makromajanduslike tasakaalunihete seireks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele nr XXX makromajanduslike tasakaalunihete ennetamise ja korrigeerimise kohta .

edastavad kogu teabe, mis on vajalik makromajandusliku tasakaalustamatuse jälgimiseks, nagu on sätestatud määruses (EL) nr 1176/2011.

(c)

teevad asjaomaste Euroopa järelevalveasutuste järelevalve all vajaduse korral stressitestid või tundlikkusanalüüsid, et hinnata finantssektori vastupanuvõimet eri makromajanduslikele ja finantsvapustustele, nagu on kindlaks määranud komisjon ja EKP koostöös asjaomaste Euroopa järelevalveasutustega ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga;

3 a. Komisjoni taotlusel teevad artikli 2 lõike 2 kohase tugevdatud järelevalve all olevad liikmesriigid järgmist:

4. Komisjon teeb koostöös EKPga , asjaomaste Euroopa järelevalveasutustega ning vajadusel IMFiga tugevdatud järelevalve all olevasse liikmesriiki korrapäraseid kontrollkäikusid, et kontrollida lõigetes 1, 2 , 3 ja 3 a osutatud meetmete rakendamist. Ta edastab kontrolli tulemused kord kvartalis majandus- ja rahanduskomiteele ja Euroopa Parlamendi pädevale komisjonile ning annab eelkõige hinnangu , kas on vaja võtta täiendavaid meetmeid. Kõnealuste kontrollkäikudega asendatakse määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10a lõike 2 kohane kohapealne kontroll.

4. Komisjon teeb koostöös EKPga järelevalve all olevasse liikmesriiki korrapäraseid kontrollkäikusid, et kontrollida lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud meetmete rakendamist. Ta edastab kontrolli tulemused kord kvartalis majandus- ja rahanduskomiteele (või selleks ette nähtud mis tahes allkomiteele) ning hindab eelkõige, kas on vaja võtta täiendavaid meetmeid. Kõnealuste kontrollkäikudega asendatakse määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10a lõike 2 kohane kohapealne kontroll.

soovitada EFSFil või ESMil pakkuda asjaomasele liikmesriigile finantsabi, mis seotakse sobivate tingimustega, nagu on ette nähtud käesolevas määruses .

5. Kui lõikes 4 ette nähtud kontrollkäikude tulemusel hinnatakse , et tuleb võtta täiendavaid meetmeid ja et asjaomase liikmesriigi majanduslik ja finantsseisund seab ohtu euroala finantsstabiilsuse või sujuva toimimise , võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega üheaegselt:

5. Kui lõike 4 kohase hindamise tulemusel jõutakse seisukohale , et tuleb võtta täiendavaid meetmeid ja et asjaomase liikmesriigi finantsseisundil on märkimisväärne negatiivne mõju euroala finantsstabiilsusele , võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega soovitada asjaomasel liikmesriigil taotleda finantsabi ja koostada makromajanduslik kohandamisprogramm. Nõukogu võib kõnealuse soovituse avalikustada.

Kui liikmesriik taotleb lõike 3 a alusel ESMilt finantsabi, teevad teised liikmesriigid kõik mis võimalik selleks, et tagada, et ESM kõnealust liikmesriiki abistaks ja teeks seda õigeaegselt.

Liikmesriigid, kes kavatsevad paluda finantsabi ühelt või mitmelt teiselt liikmesriigilt, EFSF-lt, ESM-lt, IMF-lt või muult liidu raamistiku väliselt asutuselt, teatavad sellest viivitamata Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja EKP-le. Enne kui asjaomane liikmesriik potentsiaalsete laenuandjate poole pöördub, peab majandus- ja rahanduskomitee pärast komisjonilt hinnangu saamist kavandatud taotluse üle aru ning analüüsib muu hulgas, milliseid lahendusi on võimalik leida liidu või euroala rahastamisvahendite abil .

Komisjon avalikustab meetodi, majanduslikud ja ökonomeetrilised mudelid, sh hinnangu potentsiaalse tulemuse ja makromajanduslike mitmekordistavate mõjude kohta, ning võimalikud muud olulised parameetrid, mida valitsemissektori võla jätkusuutlikkuse analüüsimisel on kasutatud.

1. Liikmesriik, kes taotleb või saab finantsabi ühelt või mitmelt teiselt riigilt, IMF-lt, EFSF-lt , EFSMilt või ESM-lt, koostab kokkuleppel komisjoniga, kes tegutseb koostöös EKPga ja vajaduse korral IMFiga , esialgse makromajandusliku kohandamisprogrammi, mis toetub muu hulgas määruse XXX kohastele majanduspartnerluse programmidele ja asendab neid ning mis sisaldab ka iga-aastast eelarve-eesmärki. Esialgses makromajanduslikus kohandamisprogrammis käsitletakse euroala finantsstabiilsust ohustavaid asjaomase liikmesriigiga seotud tegureid, ja selle eesmärk on kiiresti taastada kindel ja jätkusuutlik majandusolukord ja eelarveseisund ning suutlikkus end täielikult rahastada finantsturgudel. Esialgne makromajanduslik kohandamisprogramm põhineb valitsemissektori võla jätkusuutlikkuse hinnangul ning selles võetakse nõuetekohaselt arvesse asjaomasele liikmesriigile Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 121, 126 , 136 ja/või 148 alusel esitatud soovitusi ja nende järgimiseks võetud meetmeid ning laiendatakse, tugevdatakse ja süvendatakse vajalikke poliitikameetmeid. Esialgses makromajanduslikus kohandamisprogrammis võetakse arvesse liidus kehtivaid palgakujunduse ja töösuhete tavasid ja nende eest vastutavaid institutsioone ning võimaluse korral võetakse arvesse asjaomase liikmesriigi reformiprogrammi liidu tööhõive ja majanduskasvu strateegia elluviimiseks. Esialgses makromajanduslikus kohandamisprogrammis võetakse igati arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 151 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 28.

1. Liikmesriik, kes saab finantsabi ühelt või mitmelt teiselt riigilt, IMF-lt, EFSF-lt või ESM-lt, koostab kokkuleppel komisjoniga, kes tegutseb koostöös EKPga, esialgse kohandamisprogrammi, mille eesmärk on taastada kindel ja jätkusuutlik majandusolukord ja eelarveseisund ning suutlikkus end täielikult rahastada finantsturgudel. Esialgses kohandamisprogrammis võetakse nõuetekohaselt arvesse asjaomasele liikmesriigile aluslepingu artiklite 121, 126 ja/või 148 alusel esitatud kehtivaid soovitusi ja nende järgimiseks võetud meetmeid ning laiendatakse, tugevdatakse ja süvendatakse vajalikke poliitikameetmeid.

1 a. Lõike 1 kohaselt esialgset makromajanduslikku kohandamisprogrammi koostav liikmesriik koostab kokkuleppel komisjoniga ajakohastatud partnerlusprogrammi, mille eesmärk on luua jätkusuutliku riigirahanduse saavutamiseks vajalikud tingimused.

Kui komisjon on seisukohal, et esialgses makromajanduslikus kohandamisprogrammis ette nähtud meetmed või ajakava ei ole piisavad, soovitab ta liikmesriigil ühe nädala jooksul uue esialgse makromajandusliku kohandamisprogrammi esitada, ning põhjendab, miks esialgne programm ei ole piisav. Kui tegemist ei ole kiireloomulise olukorraga, võetakse esialgne makromajanduslik kohandamisprogramm vastu finantsabi pakkuvate osapooltega sõlmitava vastastikuse mõistmise memorandumi, programmi või tehnilise kokkuleppe alusel. Finantsabiga seotud eri dokumentide ning esialgse makromajandusliku kohandamisprogrammi ajakohastatud versioonide vahelise kooskõla ning üldisemate majandus- ja tööhõivepoliitiliste suunistega kooskõla tagamise kohta esitatakse põhjalikud selgitused. Nõukogu võib komisjoni otsuse kümne päeva jooksul pärast selle vastuvõtmist kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi lükata.

Kui komisjon on seisukohal, et esialgne makromajanduslik kohandamisprogramm on piisav, kiidab ta selle heaks. Nõukogu võib otsuse 10 päeva jooksul pärast selle tegemist kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi lükata.

Et aruandekohustused ei kattuks, peavad eurot rahaühikuna kasutava liikmesriigi majanduslik ja eelarvealane järelevalve makromajandusliku kohandamisprogrammi kohaselt omavahel kooskõlas olema.

4. Komisjon koostöös EKPga ja vajaduse korral IMFga analüüsib koos asjaomase liikmesriigiga, milliseid muudatusi ja uuendusi tuleb vajaduse korral kohandamisprogrammis teha , et võtta muu hulgas arvesse olulisi erinevusi makromajanduslike prognooside ja tegelike näitajate vahel, sh kohandamisprogrammi võimalikku mõju, ülekanduvat negatiivset mõju ning makromajanduslikke ja finantsšokke . Komisjon võtab kõigi makromajandusliku kohandamisprogrammi muudatuste kohta vastu otsuse. Nõukogu võib otsuse 10 päeva jooksul pärast selle vastuvõtmist kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi lükata .

4 a. Asjaomane liikmesriik võtab tihedas koostöös komisjoniga kõik meetmed, mida on vaja, et innustada erainvestoreid vabatahtlikult oma riskipositsioone üldises plaanis säilitama.

Kui komisjon teeb esimese lõigu kohase otsuse, võtab asjaomane liikmesriik tihedas koostöös komisjoniga ja suheldes EKPga meetmeid, mille eesmärk on turul ebastabiilsust vältida ning oma finantssektori sujuv toimimine säilitada.

Makromajanduslikus kohandamisprogrammis sätestatud konsolideerimismeetmete puhul võetakse arvesse, et kõige olulisematele poliitikavaldkondadele, nagu haridus ja tervishoid, tuleb piisavad vahendid tagada.

5. Kui lõike 3 kohase seire tulemusel tuvastatakse märkimisväärsed kõrvalekalded makromajanduslikust kohandamisprogrammist, võib komisjon otsustada, et asjaomane liikmesriik ei täida kohandamisprogrammiga ette nähtud poliitikanõudeid. Otsuse tegemisel võtab komisjon arvesse, kuivõrd on märkimisväärsed kõrvalekalded tekkinud põhjustel, mis asjaomase liikmesriigi kontrollile ei allu. Nõukogu võib otsuse 10 päeva jooksul pärast selle vastuvõtmist kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi lükata. Komisjoni otsuses selgitatakse, miks liikmesriik nõudeid ei täida, ning selgitatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi lõike 4 alusel tehtavate muudatuste vajalikkust ja ulatust.

5. Kui lõike 3 kohase seire tulemusel tuvastatakse märkimisväärsed kõrvalekalded makromajanduslikust kohandamisprogrammist, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega otsustada, et asjaomane liikmesriik ei täida kohandamisprogrammiga ette nähtud poliitikanõudeid.

6. Makromajanduslikku kohandamisprogrammi rakendav liikmesriik, kelle haldussuutlikkus ei ole piisav või kellel on kohandamisprogrammi rakendamisel märkimisväärseid probleeme, taotleb komisjonilt tehnilist abi , mille andmiseks võib viimane moodustada muu hulgas liikmesriikide ning muude liidu ja/või asjaomaste rahvusvaheliste institutsioonide asjatundjatest koosnevad ekspertrühmad . Tehnilise abi eesmärgid ja vahendid sätestatakse makromajandusliku kohandamisprogrammi ajakohastatud versioonides. Lisaks tagatakse tehnilise abi rakendamisel liikmesriigi vastutus. Tehniline abi keskendub sellistele valdkondadele nagu riigihangete parandamine, konkurentsi edendamine, korruptsiooniga võitlemine, maksude kogumise tõhustamine ja rahalise jätkusuutlikkuse edendamine.

6. Kohandamisprogrammi rakendav liikmesriik, kelle haldussuutlikkus ei ole piisav või kellel on kohandamisprogrammi rakendamisel märkimisväärseid probleeme, taotleb komisjonilt tehnilist abi.

1. Asjaomane liikmesriik võtab kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 65 ja tihedas koostöös komisjoniga ning suheldes EKPga meetmeid, mille eesmärk on eelkõige vältida liikmesriigi maksustamisalaste õigusaktide rikkumist.

asendavad käesoleva määruse artikli 6 lõike 3 kohased kohandamisprogrammi iga-aastased eelarve-eesmärgid nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4 ja artikli 5 lõike 1 kohaseid iga-aastaseid eelarve-eesmärke kõnealustes soovitustes ja teadetes. Kui asjaomasele liikmesriigile on esitatud aluslepingu artikli 126 lõike 9 kohane teade, asendavad käesoleva määruse artikli 6 lõike 3 kohased kohandamisprogrammid ka suuniseid kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalike meetmete kohta, mis on ette nähtud teates vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõikele 1;

asendatakse käesoleva määruse artikli 6 lõike 3 kohaste kohandamisprogrammi iga-aastaste eelarve-eesmärkidega nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4 ja artikli 5 lõike 1 kohased iga-aastased eelarve-eesmärgid kõnealustes soovitustes ja teadetes. Kui asjaomasele liikmesriigile on esitatud aluslepingu artikli 126 lõike 9 kohane teade, asendatakse käesoleva määruse artikli 6 lõike 3 kohaste kohandamisprogrammidega ka suunised kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalike meetmete kohta, mis on ette nähtud teates vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõikele 1;

Artikkel 7 – lõige 2 – punkt c

(c)

(c)

Määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta) rakendamine peatatakse liikmesriikide puhul, kelle suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, mille on nõukogu heaks kiitnud käesoleva määruse artikli 6 lõike 2 kohaselt , v . a määruse (EL) nr 1176/2011 artiklites 3, 4 ja 5, mis puudutavad makromajanduslike ja makrorahanduslike näitajate tulemustabelit, häiremehhanismi ja põhjalikku analüüsi, sätestatud meetmete osas. Kõnealuse määruse rakendamine on peatatud makromajandusliku kohandamisprogrammi kestuse vältel.

Määruse (EÜ) nr XXX (makromajanduslike tasakaalunihete ennetamise ja korrigeerimise kohta) rakendamine peatatakse liikmesriikide puhul, kelle suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, mille on nõukogu heaks kiitnud käesoleva määruse artikli 6 lõike 2 kohaselt. Kõnealuse määruse rakendamine on peatatud makromajandusliku kohandamisprogrammi kestuse vältel.

Määruse (EÜ) nr XXX (milles käsitletakse esialgsete eelarvekavade seire ja hindamise ning euroala liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamise üldsätteid) rakendamine peatatakse liikmesriikide puhul, kelle suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, mille on heaks kiitnud nõukogu käesoleva määruse artikli 6 lõike 2 kohaselt , välja arvatud määruse (EL) nr …/2012 artiklite 1–4 osas. Kõnealuse määruse rakendamine on peatatud makromajandusliku kohandamisprogrammi kestuse vältel.

Määruse (EÜ) nr XXX (milles käsitletakse esialgsete eelarvekavade seire ja hindamise ning euroala liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamise üldsätteid) rakendamine peatatakse liikmesriikide puhul, kelle suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, mille on heaks kiitnud nõukogu käesoleva määruse artikli 6 lõike 2 kohaselt. Kõnealuse määruse rakendamine on peatatud makromajandusliku kohandamisprogrammi kestuse vältel.

(c)

Liikmesriigi õiguskaitse alla seadmise otsuse mõju on järgmine:

2. Käesoleva artikli eesmärk on anda asjaomasele liikmesriigile võimalus oma majandusolukord stabiilsemaks muuta ning oma võlga tagasi maksta.

1. Kui artikli 3 lõikega 5 ette nähtud meetmed liikmesriigi finantsolukorda ei taasta ja kui esineb oht, et asjaomane liikmesriik muutub püsivalt maksejõuetuks või peatab maksed, võib komisjon pärast nõukoguga konsulteerimist võtta vastu otsuse, millega asjaomane liikmesriik seatakse õiguskaitse alla. Nõukogu võib otsuse 10 päeva jooksul pärast selle vastuvõtmist lihthäälteenamusega tagasi lükata.

1. Liikmesriik on programmijärgse järelevalve all seni, kuni vähemalt 75 % ühelt või mitmelt teiselt liikmesriigilt, EFSM-lt, EFSF-lt või ESM-lt saadud finantsabist on tagasi maksmata. Komisjon võib otsustada programmijärgse järelevalve kestust pikendada . Nõukogu võib otsuse 10 päeva jooksul pärast selle vastuvõtmist kvalifitseeritud häälteenamusega tühistada.

1. Liikmesriik on programmijärgse järelevalve all seni, kuni vähemalt 75 % ühelt või mitmelt teiselt liikmesriigilt, EFSM-lt, EFSF-lt või ESM-lt saadud finantsabist on tagasi maksmata. Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega pikendada programmijärgse järelevalve kestust.

3. Komisjon teeb koostöös EKPga programmijärgse järelevalve all olevasse liikmesriiki korrapäraseid kontrollkäikusid, et hinnata majandus-, fiskaal- ja finantsolukorda. Ta edastab kontrolli tulemused kord kuue kuu jooksul majandus- ja rahanduskomiteele või selleks ette nähtud mis tahes allkomiteele ning hindab eelkõige, kas on vaja võtta täiendavaid meetmeid.