ET

Brüssel, 18.2.2008

KOM(2008) 87 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega tunnistatakse kehtetuks Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea impordi suhtes kehtiv dumpinguvastane tollimaks pärast määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 11 lõike 2 kohast aegumise läbivaatamist

(esitanud komisjon)

SELETUSKIRI

Ettepaneku taust |

| Ettepaneku põhjused ja eesmärgidKäesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, viimati muudetud nõukogu 23. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (edaspidi „algmäärus”)) kohaldamist Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea importi käsitleva menetluse suhtes. |

| Üldine taustKäesolev ettepanek on tehtud algmääruse rakendamise raames ja tuleneb uurimisest, mis on läbi viidud kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |

| Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidNõukogu määrus (EÜ) nr 92/2002, millega kehtestatakse CN-koodide 3102 10 10 ja 3102 10 90 alla kuuluva uurea impordi suhtes, mis pärineb Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast, lõplik dumpinguvastane tollimaks vahemikus 7,81–16,84 eurot tonni kohta. |

| Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidegaEi kohaldata. |

Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |

| Konsulteerimine huvitatud isikutega |

| Menetlusega seotud huvitatud isikutel oli kooskõlas algmääruse sätetega juba uurimise käigus võimalus oma huvisid kaitsta. |

| Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |

| Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |

| Mõju hindamineKäesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest.Algmääruses ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid esitatakse ammendav loetelu tingimustest, mida tuleb hinnata. |

Ettepaneku õiguslik külg |

| Kavandatud meetmete kokkuvõteKomisjon algatas 22. detsembril 2006. aastal Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea impordi suhtes kehtivate dumpinguvastaste meetmete aegumise läbivaatamise.Kõnealuse uurimise eesmärk oli selgitada välja, kas Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea impordiga seotud dumping jätkub või kordub, põhjustades seeläbi ühenduse tootmisharule tekitatava kahju jätkumist või kordumist.Uurimisel ilmnes, et Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uureat imporditi dumpinguhinnaga ning et dumpingu jätkumine oli tõenäoline. Kahju kordumise tõenäosust siiski ei tuvastatud. Sellest tulenevalt järeldatakse, et dumpinguvastased meetmed Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit impordi suhtes tuleb tunnistada kehtetuks.Seepärast tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud ettepaneku määruse kohta, mis tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt 21. märtsil 2008. |

| Õiguslik alusNõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2117/2005. |

| Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |

| Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |

| Meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ning see ei võimalda riigisiseseid otsuseid. |

| Andmete avaldamist selle kohta, kuidas on ühenduse, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste, ettevõtjate ja kodanike rahalist ja halduskoormust vähendatud ning mil viisil on nimetatud koormus proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga, ei nõuta. |

| Õigusakti valik |

| Kavandatud õigusakt: määrus. |

| Muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest algmääruses ei ole ette nähtud muid võimalusi. |

Mõju eelarvele |

| Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr …/2007,

[kuupäev],

millega tunnistatakse kehtetuks Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea impordi suhtes kehtiv dumpinguvastane tollimaks pärast määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 11 lõike 2 kohast aegumise läbivaatamist

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed [1] (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 9 ja artikli 11 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,

ning arvestades järgmist:

A. MENETLUS

1. Kehtivad meetmed

(1) Nõukogu kehtestas jaanuaris 2002 määrusega (EÜ) nr 92/2002 [2] Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea (vesilahusena või mitte) impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu vahemikus 7,81–16,84 eurot tonni kohta. Sama määrusega kehtestati Eestist, Leedust, Bulgaariast ja Rumeeniast pärit uurea impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks vahemikus 6,18–21,43 eurot tonni kohta, mis muutus automaatselt kehtetuks nende riikide Euroopa Ühendusega ühinemise kuupäeval, vastavalt 1. mail 2004 ja 1. jaanuaril 2007.

2. Läbivaatamistaotlus

(2) 2006. aasta aprillis avaldas komisjon teate olemasolevate meetmete eelseisva aegumise kohta [3]. 17. oktoobril 2006 sai komisjon taotluse nende meetmete aegumise läbivaatamiseks algmääruse artikli 11 lõike 2 kohaselt.

(3) Taotluse esitas Euroopa väetisetootjate ühendus (EFMA, edaspidi „taotluse esitaja”) tootjate nimel, kelle toodang moodustab suurema osa, käesoleval juhul rohkem kui 50 %, Euroopa Ühenduse uurea kogutoodangust.

(4) Taotluse esitaja väitis ning esitas esmapilgul usutavad tõendid selle kohta, et meetmete aegumise korral on tõenäoline dumpingu jätkumine või kordumine ja ühenduse tootmisharule kahju tekitamine seoses Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast (edaspidi „asjaomased riigid”) pärit uurea impordiga.

(5) Olles pärast nõuandekomiteega konsulteerimist otsustanud, et algmääruse artikli 11 lõike 2 kohase aegumise läbivaatamise algatamiseks on piisavalt tõendeid, algatas komisjon käesoleva läbivaatamise, avaldades algatamisteate Euroopa Liidu Teatajas [4].

3. Muid riike käsitlevad uurimised

(6) 2006. aasta mais algatas komisjon Venemaalt pärit uurea impordi suhtes nõukogu määrusega (EÜ) nr 901/2001 [5] kehtestatud lõpliku dumpinguvastase tollimaksu läbivaatamise [6] vastavalt algmääruse artikli 11 lõigetele 2 ja 3. Selle läbivaatamise tulemusel tunnistas nõukogu määrusega (EÜ) nr 907/2007 [7] Venemaalt pärit uurea impordi suhtes kehtiva dumpinguvastane tollimaksu kehtetuks. Leiti, et meetmete puudumise korral ei jätku oluline kahju ühenduse tootmisharule ning et puudub kahju kordumise tõenäosus.

4. Käesolev uurimine

4.1. Uurimisperiood

(7) Dumpingu jätkumise või kordumise uurimine hõlmas ajavahemikku alates 1. oktoobrist 2005 kuni 30. septembrini 2006 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju jätkumise või kordumise tõenäosuse hindamise suhtes oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku alates 2002. aastast kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).

4.2. Uurimisega seotud isikud

(8) Komisjon teatas ametlikult läbivaatamiste algatamisest taotluse esitajale, ühenduse tootjatele, Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast eksportivatele tootjatele (edaspidi „asjaomased eksportijad”), teadaolevalt asjaga seotud importijatele, kaubandusettevõtjatele, kasutajatele ning nende ühendustele, samuti eksportivate riikide valitsuse esindajatele.

(9) Komisjon saatis küsimustikud kõikidele nimetatud isikutele ja neile, kes endast algatamisteatises määratud tähtaja jooksul teatasid.

(10) Komisjon andis ka kõikidele otseselt asjaga seotud isikutele võimaluse teha algatamisteates määratud tähtaja jooksul oma seisukohad kirjalikult teatavaks ja taotleda ärakuulamist.

(11) Ära kuulati kõik huvitatud isikud, kes seda taotlesid ja oma ärakuulamistaotlust konkreetselt põhjendasid.

(12) Ühenduse tootjate, ühendusse importijate ja Ukraina eksportivate tootjate ilmset suurt arvu silmas pidades peeti asjakohaseks kooskõlas algmääruse artikliga 17 uurida, kas tuleks kasutada väljavõttelist uuringut. Selleks et komisjon saaks otsustada, kas väljavõtteline uuring on tõepoolest vajalik, ning selle vajalikkuse korral moodustada valimi, paluti eespool osutatud isikutel vastavalt algmääruse artikli 17 lõikele 2 anda endast teada 15 päeva jooksul pärast uurimise algatamist ning esitada komisjonile algatamisteates nõutud teave.

(13) Ühendusse importijatest nõustusid koostööd tegema väga vähesed, ainult üks importija väljendas valmisolekut koostööks. Seega otsustati, et importijate suhtes ei ole väljavõtteline uuring vajalik.

(14) Kaksteist ühenduse tootjat täitis nõuetekohaselt väljavõttelise uuringu vormi ja andis ametliku nõusoleku teha uurimises edaspidi koostööd. Kõnealusest kaheteistkümnest äriühingust võeti valimisse neli äriühingut, kes leiti olevat uurea ühendusesisese tootmis- ja müügimahu suhtes ühenduse tootmisharu mõistes tüüpilised. Neli valimisse kuulunud ühenduse tootjat esindas uurimisperioodil 60 % ühenduse tootmisharu kogutoodangust, samas kui eespool nimetatud kaksteist ühenduse tootjat esindas ligikaudu 80 % ühenduse toodangust. Kõnealune valim moodustas ühenduse suurima tüüpilise uurea tootmis- ja müügimahu, mida oli võimalik olemasoleva aja jooksul uurida.

(15) Neli Ukraina eksportivat tootjat täitis tähtajaks nõuetekohaselt väljavõttelise uuringu vormi ja andis ametliku nõusoleku teha uurimises edaspidi koostööd. Need neli eksportivat tootjat esindasid uurimisperioodil ligikaudu 100 % Ukraina koguekspordist ühendusse. Võttes arvesse koostööd tegevate Ukraina tootjate vähest arvu, otsustati väljavõttelist uuringut mitte läbi viia ning küsimustikule paluti vastata kõikidel äriühingutel.

(16) Vastused küsimustikele saadi neljalt ühenduse tootjalt, ühelt importijalt, kahelt tarbijalt ning neljalt Ukraina eksportivalt tootjalt ja ühelt Valgevene, ühelt Horvaatia ja ühelt Liibüa eksportivalt tootjalt. Lisaks esitasid oma märkused mitu importijat, kasutajat ja nende ühendust, kes küsimustikule ei vastanud.

(17) Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta pidas vajalikuks dumpingu ja kahju jätkumise tõenäosuse ja ühenduse huvide kindlaksmääramiseks. Kontrollkäigud viidi läbi järgmiste äriühingute valdustes:

(a) Valimisse kaasatud ühenduse tootjad:

– Fertiberia S.A., Madrid, Hispaania;

– SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH, Lutherstadt Wittenberg, Saksamaa;

– Yara Group (Yara Spa Ferrara, Itaalia, ja Yara Sluiskil B.V., Sluiskil, Madalmaad);

– Zakłady Azotowe Puławy S.A., Puławy, Poola.

(b) Eksportivad tootjad

– Ukraina:

– aktsiaselts Concern Stirol, Gorlivka;

– suletud aktsiaselts Severodonetsk, Severodonetsk;

– aktsiaselts Dnipro Azot, Dniprodzeržinsk;

– avatud aktsiaselts Cherkassy Azot, Tšerkassõ.

– Horvaatia:

– Petrokemija D.D., Kutina.

(c) Ühenduse importijad

– Dynea Austria GmbH, Krems, Austria.

(d) Ühenduse tarbijad

– Associazione Liberi Agricoltori Cremonesi, Cremona, Itaalia;

– Acefer, Asociación Comercial Española de Fertilizantes, Madrid, Hispaania.

B. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

1. Vaatlusalune toode

(18) Vaatlusalune toode on sama, mis esialgsel uurimisel kindlaksmääratud toode, st Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit, praegu CN-koodide 3102 10 10 ja 3102 10 90 alla kuuluv uurea (edaspidi „vaatlusalune toode”).

(19) Uureat toodetakse peamiselt ammoniaagist, mida omakorda saadakse maagaasist. See võib esineda tahkel või vedelal kujul. Tahket uureat kasutatakse põllumajanduses ja tööstuses. Põllumajanduslikku uureat võib kasutada pinnasele laotatava väetise või loomasööda lisandina. Tööstuslik uurea on teatavate liimide ja plastide tooraine. Vedelat uureat kasutatakse nii väetisena kui ka tööstustootmises. Kuigi uurea esineb eespool nimetatud eri vormidena, jäävad tema keemilised omadused sisuliselt samaks ja seda võib vaadelda käesoleva menetluse raames ühe tootena.

2. Samasugune toode

(20) Kõnealune kordusuurimine kinnitas esialgse uurimise järeldusi, et toodetel, mida valmistavad ja ekspordivad Valgevene, Horvaatia, Liibüa ja Ukraina eksportivad tootjad, samuti toodetel, mida valmistatakse ja müüakse nende riikide siseturul, ning ka neil toodetel, mida valmistavad ja müüvad ühenduse tootjad ühenduse turul, on kõikidel ühesugused füüsikalised, keemilised ja tehnilised põhiomadused ning sisuliselt sama kasutusala. Seepärast käsitatakse neid samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.

C. DUMPINGU JÄTKUMISE VÕI KORDUMISE TÕENÄOSUS

(21) Arvestades kahju jätkumise või kordumise tõenäosuse kohta tehtud järeldusi, on dumpingu jätkumise või kordumise tõenäosuse kohta allpool esitatud üksnes põhiargumendid.

1. Dumpinguhinnaga import uurimisperioodi ajal

1.1. Üldpõhimõtted

(22) Algmääruse artikli 11 lõike 2 kohaselt uuriti, kas uurimisperioodi ajal toimus dumpingut ning kui toimus, siis kas meetmete aegumine tooks tõenäoliselt kaasa dumpingu jätkumise.

(23) Kolme eksportiva turumajandust järgiva riigi (Horvaatia, Liibüa ja Ukraina) puhul määrati normaalväärtus vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 1 ja 3. Valgevene puhul määrati normaalväärtus vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 7.

1.2. Horvaatia

(24) Ainsa Horvaatia eksportiva tootja dumpingumarginaali määramisel võeti algmääruse artikli 2 lõigete 5, 11 ja 12 kohaselt aluseks kaalutud keskmise normaalväärtuse võrdlus kaalutud keskmise ekspordihinnaga.

(25) Horvaatia eksportis uurimisperioodil ühendusse enam kui 200 000 tonni uureat, hõlmates 2,3 % ühenduse turust. Leiti, et ainus teadaolev ja koostööd tegev eksportiv tootja jätkas uurimisperioodil ühendusse eksportimist märgatavate dumpinguhindadega. Tuvastatud dumpingumarginaal ületas 20 %.

(26) Tekkis märkimisväärne kahtlus, kas gaasi kui uurea tootmise peamise sisendi hind oli eksportiva tootja raamatupidamises kajastatud õiglaselt. Leitigi, et gaasi oli hangitud eritingimustel, mida näitas asjaolu, et nii eksportiva tootja kui ka gaasi tarnija enamusosalus on Horvaatia riigi käes ning et gaasi hinnad olid tavatult madalad. Kuna ei olnud võimalik leida Horvaatia omamaise turu moonutamata gaasihinda, tuli algmääruse artikli 2 lõike 5 kohaselt gaasi hinna kindlakstegemiseks võtta „mõni muu mõistlik alus, sealhulgas teave muude tüüpiliste turgude kohta”. Arvestades, et suurem osa vaatlusaluse toote valmistamisel kasutatavat gaasi on Vene päritolu, võiks korrigeeritud hinna aluseks võtta Vene gaasi keskmise ekspordihinna Saksa-Tšehhi piiril (Waidhaus) ilma veokuludeta, sest Waidhaus on peamine sõlmpunkt Vene gaasi müügil Euroopa Liitu. See suurendaks dumpingumarginaali oluliselt. Arvestades, et dumping eksisteerib selle korrigeerimisetagi ning et järeldused kahju kordumise tõenäosuse kohta on esitatud allpool, seda küsimust rohkem ei vaagitud.

1.3. Valgevene, Liibüa ja Ukraina

(27) Nagu on selgitatud põhjendustes 29, 38 ja 45, olid ülejäänud kolmest asjaomasest eksportivast riigist eksporditud kogused nii väikesed, et eraldivõetuna ei oleks nendega seotud ekspordihinnad dumpingu jätkumise kindlakstegemiseks piisavalt usaldusväärsed.

2. Dumpingu kordumise tõenäosus

2.1. Valgevene

(28) Kuivõrd Valgevenet ei peeta turumajanduslikuks riigiks, tuli normaalväärtus määrata kindlaks kolmanda turumajandusriigi tootjalt saadud andmete põhjal. Algatamisteates nimetati sobiva võrdlusriigina Ameerika Ühendriike kui juba esialgses uurimises kasutatud riiki. Ükski huvitatud isik selle kohta märkusi ei esitanud. Esialgses uurimises juba koostööd teinud Ameerika Ühendriikide tootja esitas küsimustikule vastuse, mida kasutati normaalväärtuse määramiseks.

(29) Ainus teadaolev Valgevene tootja saatis küsimustikule vastuse. Kokku eksportis Valgevene ligikaudu 25 000 tonni uureat, mis moodustab ühenduse turust 0,3 %. Arvestades turuosa väiksusega, koondatakse Valgevene analüüsis põhitähelepanu dumpingu kordumise tõenäosusele.

(30) Analüüsiti Valgevene ekspordikäitumist kõikide kolmandate riikide suhtes. Eksport kõikidesse maailma piirkondadesse toimus pidevalt madalama hinnaga võrdlusturu normaalväärtusest, mis näitab, et muudele eksporditurgudele müüdi dumpinguhinnaga.

(31) Lisaks uuriti, kas Valgevene puhul oleks tegemist dumpinguhindadega, kui ekspordi hinnad oleksid tasemel, mis vastaks ühenduses praegu valitsevatele hinnatasemetele. Sellise kauba puhul nagu uurea oleks müük jooksvatest turuhindadest kõrgemate hindadega tõepoolest ebatõenäoline. Ka kõnealuse analüüsiga tuvastati oluline dumpingumarginaal.

(32) Samas leiti, et ekspordihinnad muudele eksporditurgudele olid veidi kõrgemad kui hinnad Euroopa Ühendusse. Seepärast on küsitav, kas ühendus oleks hindade poolest atraktiivsem turg kui muud kolmandate riikide turud.

(33) Võttes arvesse eespool kirjeldatud asjaolusid ja kaalutlusi, on olemas võimalus, et meetmete puudumisel on dumpingu kordumine tõenäoline.

2.2. Horvaatia

(34) Nagu põhjenduses 25 märgitud, tuvastati, et eksport ühendusse toimus dumpinguhindadega. Analüüsiti ka Horvaatia ekspordikäitumist kõikide kolmandate riikide suhtes. Eksport kõikidesse maailma piirkondadesse toimus normaalväärtusest madalama hinnaga, mis näitab, et müük toimus dumpinguhinnaga isegi eespool nimetatud korrigeerimise puudumisel.

(35) Lisaks uuriti, kas Horvaatia puhul oleks tegemist dumpinguhindadega, kui ekspordi hinnad oleksid tasemel, mis vastaks ühenduses praegu valitsevatele hinnatasemetele. Sellise kauba puhul nagu uurea oleks müük jooksvatest turuhindadest kõrgemate hindadega tõepoolest ebatõenäoline. Ka kõnealuse analüüsiga tuvastati oluline dumpingumarginaal.

(36) Samas leiti, et ekspordihinnad muudele eksporditurgudele olid veidi kõrgemad kui hinnad Euroopa Ühendusse. Seepärast on küsitav, kas ühendus oleks hindade poolest atraktiivsem turg kui muud kolmandate riikide turud.

(37) Sellest tulenevalt on olemas võimalus, et meetmete puudumisel on dumpingu kordumine tõenäoline.

2.3. Liibüa

(38) Ainus teadaolev eksportiv tootja vastas küsimustikule osaliselt. Kuna osa puuduolevast teabest jäigi esitamata, tuli vajaduse korral pöörduda algmääruse artikli 18 poole. Olemasolev teave näitas, et kokku eksportis Liibüa uurimisperioodil jooksul ühendusse ligikaudu 70 000 tonni uureat, mis moodustab ühenduse turust 0,8 %. Arvestades turuosa väiksusega, koondatakse Liibüa analüüsis põhitähelepanu dumpingu kordumise tõenäosusele. Dumpingut ja dumpingu kordumise tõenäosust analüüsiti olemasoleva teabe alusel.

(39) Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 3 määrati tüüpilise omamaise müügi puudumisel Liibüa turul normaalväärtus päritoluriigi tootmiskulude alusel, millele lisatakse põhjendatud müügi-, üld- ja halduskulud ning kasum. Kõnealusel juhul leiti, et põhjendatud kasumimarginaal on 8 %.

(40) Liibüa koostööd tegeva äriühingu esitatud küsimustiku analüüs näitas, et äriühingu põhitegevus oli eksport muudele kolmandatele turgudele. Uurimisperioodi jooksul eksporditi kolmandatele turgudele ligikaudu 570 000 tonni, st enam kui kaheksa korda rohkem kui kogu eksport ühenduse turule. Ekspordihindade ja eespool kirjeldatud moel kindlaks tehtud normaalväärtuse võrdlus näitas olulisel tasemel dumpingut.

(41) Tekkis tõsine kahtlus, kas gaasi kui uurea tootmise peamise sisendi hind oli eksportiva tootja raamatupidamises kajastatud õiglaselt. Olemasoleva teabe põhjal jõuti järeldusele, et gaasi hangiti eritingimustel, mida näitas asjaolu, et nii eksportiva tootja kui ka gaasi tarnija enamusosalus on Liibüa riigi käes ning et gaasi hinnad olid tavatult madalad. Korrigeerimine suurendaks dumpingumarginaali oluliselt. Arvestades, et dumping eksisteerib selle korrigeerimisetagi ning et järeldused kahju kordumise tõenäosuse kohta on esitatud allpool, ei peetud sellist korrigeerimist vajalikuks, kuigi see oli põhjendatud.

(42) Lisaks uuriti, kas Liibüa puhul oleks tegemist dumpinguhindadega, kui ekspordi hinnad oleksid tasemel, mis vastaks ühenduses praegu valitsevatele hinnatasemetele. Sellise kauba puhul nagu uurea oleks müük jooksvatest turuhindadest kõrgemate hindadega tõepoolest ebatõenäoline. Ka kõnealuse analüüsiga tuvastati oluline dumpingumarginaal.

(43) Samas leiti, et ekspordihinnad muudele eksporditurgudele olid veidi kõrgemad kui hinnad Euroopa Ühendusse eksportimisel. Seepärast on küsitav, kas ühendus oleks hindade poolest atraktiivsem turg kui muud kolmandate riikide turud.

(44) Eespool nimetatut silmas pidades on olemas võimalus, et meetmete puudumisel on dumpingu kordumine tõenäoline.

2.4. Ukraina

(45) Uurimises tegi koostööd neli tootjat. Vaid kahel neist oli uurimisperioodi jooksul ekspordimüük ühendusse. Kokku eksportis Ukraina üksnes ligikaudu 20 000 tonni uureat, mis moodustab ühenduse turust 0,2 %. Arvestades turuosa väiksusega, koondatakse Ukraina analüüsis põhitähelepanu dumpingu kordumise tõenäosusele.

(46) Gaasiga seotud kulude kohta leiti, et enamuse uurea tootmises tarvitatavast gaasist impordib Ukraina Venemaalt. Selles osas viitavad kõik olemasolevad andmed sellele, et Ukraina impordib maagaasi Venemaalt hindadega, mis on palju madalamad reguleerimata turgudel makstavatest maagaasihindadest. Uurimine näitas, et Venemaa maagaasi hind eksportimisel Euroopa Ühendusse oli ligikaudu kaks korda kõrgem kui siseturu gaasihind Ukrainas. Seetõttu korrigeeriti taotluse esitaja gaasikulusid vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 5 muudelt tüüpilistelt turgudelt saadud andmete põhjal. Korrigeeritud hinna aluseks võeti Vene gaasi keskmine ekspordihind Saksa-Tšehhi piiril (Waidhaus) ilma veokuludeta. Waidhaus on peamine sõlmpunkt Vene gaasi müügil Euroopa Liitu, mis on suurim Vene gaasi turg ja mille hindades kulud mõistlikult kajastuvad ning seega võib seda käsitleda kui tüüpilist turgu algmääruse artikli 2 lõike 5 tähenduses.

(47) Korrigeerimise tulemusel jäid kolme asjaomase äriühingu omamaised hinnad alla omahinna ning normaalväärtusena kasutati tootmiskulu, millele lisati mõistlik kasum 8 %. Neljanda äriühingu puhul kasutati selleks nõuetekohaselt korrigeeritud omamaiseid hindu.

(48) Seejärel analüüsiti Ukraina eksportivate tootjate ekspordikäitumist kõigi kolmandate riikide suhtes. Eksport kõikidesse maailma piirkondadesse toimus pidevalt tuvastatud normaalväärtusest oluliselt madalama hinnaga.

(49) Lisaks uuriti, kas Ukraina puhul oleks tegemist dumpinguhindadega, kui ekspordi hinnad oleksid tasemel, mis vastaks ühenduses praegu valitsevatele hinnatasemetele. Sellise kauba puhul nagu uurea oleks müük jooksvatest turuhindadest kõrgemate hindadega tõepoolest ebatõenäoline. Ka kõnealuse analüüsiga tuvastati märkimisväärne dumpingumarginaal. Samas leiti, et ekspordihinnad muudele eksporditurgudele olid võrreldaval tasemel hindadega Euroopa Ühendusse eksportimisel. Seepärast on küsitav, kas ühendus oleks hindade poolest atraktiivsem turg kui muud kolmandate riikide turud. Eespool kirjeldatud asjaolusid ja kaalutlusi silmas pidades on olemas võimalus, et meetmete puudumisel on dumpingu kordumine tõenäoline.

3. Impordi areng meetmete kehtetuks tunnistamise korral

3.1. Valgevene

(50) Olemasoleva teabe kohaselt oli Valgevene vaba tootmisvõimsus uurimisperioodil maksimaalselt ligikaudu 150 000 tonni. Lisaks moodustas eksport muudesse kolmandatesse riikidesse ligikaudu 225 000 tonni.

(51) Ei ole välistatud, et osa vabast tootmisvõimsusest suunatakse meetmete kehtetuks tunnistamisel ühendusse. Ainsal Valgevene eksportijal on ühenduses hästitoimivad tarnekanalid ning ühenduse turu suurus on üldiselt atraktiivne, eriti geograafiliselt lähedal asuvate riikide jaoks.

(52) Samas ei saa siiski välistada, et osa nendest kogustest eksporditakse ka muudesse kolmandatesse riikidesse, kuivõrd tehasehindade tõenäolised hinnatasemed nendes piirkondades on sarnased (või isegi kõrgemad) kui ühendusse eksportimisel saadavad hinnad. Samuti ei saa välistada, et praeguste põllumajandusliku tootmise kasvu suundumuste juures võib kasvada uurea tarbimine muudes maailma piirkondades. Samas ei ole oodata, et meetmete aegumisel jõuaks eksport kogu vaba tootmisvõimsuse tasemele, kuid miinimumtaseme see tõenäoliselt ületab.

(53) Ekspordi võimaliku ümbersuunamise kohta kolmandatest riikidest ühendusse kehtivad samad argumendid, mis näitavad, et meetmete aegumisel ei ole oluliste lisakoguste eksport ühenduse turule lähitulevikus tõenäoline.

3.2. Horvaatia

(54) Olemasoleva teabe kohaselt oli Horvaatia vaba tootmisvõimsus uurimisperioodil maksimaalselt ligikaudu 120 000 tonni. Lisaks moodustas eksport muudesse kolmandatesse riikidesse ligikaudu 60 000 tonni. Ei ole välistatud, et osa vabast tootmisvõimsusest suunatakse meetmete kehtetuks tunnistamisel ühendusse. Ainsal Horvaatia eksportijal on ühenduses hästitoimivad tarnekanalid ning ühenduse turu suurus on üldiselt atraktiivne, eriti geograafiliselt lähedal asuvate riikide jaoks.

(55) Dumpinguvastased meetmed ei ole siiski takistanud Horvaatiat märkimisväärseid koguseid ühendusse eksportimast. Puuduvad viited selle kohta, et kõnealused meetmed oleksid takistanud suuremaid koguseid ühendusse eksportimast. Arvestades, et nii ei ole juhtunud, ei ole tõenäoline, et selle võimsuse kasutuselevõtmisel eksport ühendusse oluliselt tõuseks. Pealegi ei saa välistada, et osa nendest kogustest võib eksportida ka muudesse kolmandatesse riikidesse, kuivõrd tehasehindade tõenäolised hinnatasemed nendes piirkondades on sarnased (või pisut kõrgemad) kui ühendusse eksportimisel saadavad hinnad.

(56) Samuti ei saa välistada, et praeguste põllumajandusliku tootmise kasvu suundumuste juures võib suureneda uurea tarbimine muudes maailma piirkondades. Samas ei ole oodata, et oluline osa Horvaatia vabast tootmisvõimsusest täiendava ekspordina ühendusse suunduks, vaid arvestades praeguseid ekspordimahte, jääb ekspordi tase ühendusse tõenäoliselt miinimumtaseme juurde.

(57) Ekspordi võimaliku ümbersuunamise kohta kolmandatest riikidest ühendusse kehtivad samad argumendid, mis näitavad, et meetmete aegumisel ei ole oluliste lisakoguste eksport lähitulevikus ühenduse turule tõenäoline.

3.3. Liibüa

(58) Olemasoleva teabe kohaselt oli Liibüa vaba tootmisvõimsus uurimisperioodil maksimaalselt ligikaudu 140 000 tonni. Lisaks moodustas eksport muudesse kolmandatesse riikidesse ligikaudu 570 000 tonni. Ei ole välistatud, et osa vabast tootmisvõimsusest suunatakse meetmete kehtetuks tunnistamisel ühendusse. Ainsal Liibüa eksportijal on ühenduses hästitoimivad tarnekanalid ning ühenduse turu suurus on üldiselt atraktiivne, eriti geograafiliselt lähedal asuvate riikide jaoks.

(59) Ei saa siiski välistada, et osa nendest kogustest eksporditakse ka muudesse kolmandatesse riikidesse, kuivõrd tehasehindade tõenäolised hinnatasemed nendes piirkondades on sarnased (või isegi kõrgemad) kui ühendusse eksportimisel saadavad hinnad. Samuti ei saa välistada, et praeguste põllumajandusliku tootmise kasvu suundumuste juures võib suureneda uurea tarbimine muudes maailma piirkondades. Samas ei ole oodata, et meetmete aegumisel jõuaks eksport kogu vaba tootmisvõimsuse tasemele, kuid miinimumtaseme see tõenäoliselt ületab.

(60) Ekspordi võimaliku ümbersuunamise kohta kolmandatest riikidest ühendusse kehtivad samad argumendid, mis näitavad, et meetmete aegumisel ei ole oluliste lisakoguste eksport lähitulevikus ühenduse turule tõenäoline.

3.4. Ukraina

(61) Olemasoleva teabe kohaselt oli Ukraina vaba tootmisvõimsus uurimisperioodil maksimaalselt ligikaudu 375 000 tonni. Lisaks moodustas eksport muudesse kolmandatesse riikidesse ligikaudu 3 500 000 tonni. Ei ole välistatud, et osa vabast tootmisvõimsusest suunatakse meetmete kehtetuks tunnistamisel ühendusse. Ukraina eksportijatel on ühenduses hästitoimivad tarnekanalid ning ühenduse turu suurus on üldiselt atraktiivne, eriti geograafiliselt lähedal asuvate riikide jaoks. Ei saa siiski välistada, et osa nendest kogustest eksporditakse muudesse kolmandatesse riikidesse, kuivõrd tehasehindade tõenäolised hinnatasemed nendes piirkondades on sarnased ühendusse eksportimisel saadavate hindadega. Samuti ei saa välistada, et praeguste põllumajandusliku tootmise kasvu suundumuste juures võib kasvada uurea tarbimine muudes maailma piirkondades. Samas ei ole oodata, et meetmete aegumisel jõuaks eksport kogu vaba tootmisvõimsuse tasemele, kuid miinimumtaseme see tõenäoliselt ületab.

(62) Ekspordi võimaliku ümbersuunamise kohta kolmandatest riikidest ühendusse on taotluse esitajad väitnud, et eeldatav võimsuse suurenemine muudes piirkondades (eelkõige Lähis-Idas) asendaks Ukraina eksporti peamiselt Aasias, kuid ka Aafrikas ja Ladina-Ameerikas suurusjärgus üle 3 000 000 tonni, mis suunataks seejärel ühendusse. Olemasoleva teabe kohaselt ei ole siiski võimalik järeldada, et selline ümberpaigutamine aset leiaks, muu hulgas seepärast, et suurenev ülemaailmne tarbimine võib need täiendavad kogused turuleviimisel alla neelata. Samuti ei saa välistada, et võimsuse suurenemine võib toimuda pikema aja jooksul, kui taotluse esitaja väidab. Kokkuvõtlikult ei ole võimalik kinnitada, et meetmete aegumisel oleks oluliste lisakoguste ümbersuunamine ühenduse turule lähitulevikus tõenäoline.

4. Järeldus dumpingu jätkumise või kordumise tõenäosuse kohta

(63) Eespool kirjeldatud analüüsi tulemisel jõuti järeldusele, et meetmete kehtetuks tunnistamisel ei ole tõenäoline, et Horvaatia puhul märkimisväärse koguse dumpinguhinnaga uurea müük jätkuks või muude kolme asjaomase riigi puhul korduks.

D. ÜHENDUSE TOOTMISHARU MÄÄRATLUS

1. Ühenduse toodangu määratlus

(64) Ühenduses toodavad samasugust toodet 16 tootjat, kelle toodangut peetakse algmääruse artikli 4 lõike 1 tähenduses ühenduse kogutoodanguks. Kaheksa neist sai ühenduse tootjaks seoses Euroopa Liidu (edaspidi „EL”) laienemisega 2004. aasta mais.

(65) 16-st ühenduse tootjast 12 nõustus uurimisel koostööd tegema, kolm saatsid väljavõttelise uuringu jaoks nõutud teabe, kuid ei väljendanud edasist koostöövalmidust. Ükski ühenduse tootja ei olnud läbivaatamistaotluse vastu.

(66) Seega nõustusid koostööd tegema järgmised 12 tootjat:

– Achema AB (Leedu),

– Adubos de Portugal (Portugal),

– AMI Agrolinz Melamine International GmbH (Austria),

– Duslo AS (Slovakkia),

– Fertiberia S.A. (Hispaania),

– AS Nitrofert (Eesti),

– Nitrogénművek Zrt (Ungari),

– SKW Stickstoffwerke Piesteritz (Saksamaa),

– Yara Group (liitettevõtte, kuhu kuuluvad Yara France S.A. (Prantsusmaa), Yara Italia Spa (Itaalia), Yara Brunsbuttel GmbH (Saksamaa) ja Yara Sluiskil B.V. (Madalmaad)),

– Zakłady Azotowe Puławy (Poola),

– ZAK SA (Poola),

– BASF GmbH (Saksamaa).

(67) Kuna kõnealuse 12 ühenduse tootja toodang moodustas uurimisperioodil ligikaudu 80 % ühenduse tootmisharu kogutoodangust, siis leitakse, et nad esindavad põhiosa ühenduse samasuguse toote kogutoodangust. Seepärast moodustavad need tootjad ühenduse tootmisharu algmääruse artikli 4 lõike 1 ja artikli 5 lõike 4 tähenduses ning neid nimetatakse edaspidi „ühenduse tootmisharuks”. Nelja ühenduse tootjat, kes koostööd ei teinud, nimetatakse edaspidi „muud ühenduse tootjad”.

(68) Nagu eelpool märgitud, koostati neljast äriühingust koosnev valim. Kõik valimisse arvatud ühenduse tootjad tegid koostööd ja saatsid õigeaegselt küsimustikule vastused. Lisaks esitasid kaheksa ülejäänud koostööd teinud tootjat nõuetekohaselt teatavaid üldandmeid kahju analüüsimiseks.

E. Olukord ühenduse turul

1. Tarbimine ühenduse turul

(69) Ühenduse tarbimise kindlakstegemisel võeti aluseks ühenduse tootmisharu müügimaht ühenduse turul, muude ühenduse tootjate müügimaht ühenduse turul ning Eurostati andmed kogu Euroopa Liidu impordi kohta. Arvestades Euroopa Liidu laienemist 2004. aastal, määrati analüüsi selguse ja järjepidevuse huvides tarbimine kogu vaatlusaluse perioodi suhtes EL 25 turu põhjal. Kuna see uurimine algatati enne Euroopa Liidu edasist laienemist Bulgaariasse ja Rumeeniasse, piirdub analüüs EL 25 olukorraga.

(70) 2002. ja 2003. aasta vahel kasvas ühenduse tarbimine 3 % ja jäi uurimisperioodini stabiilseks.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

EÜ kogutarbimine tonnides | 8 650 000 | 8 945 000 | 8 955 000 | 8 875 000 | 8 950 000 |

Näitaja (2002=100) | 100 | 103 | 104 | 103 | 103 |

2. Import asjaomastest riikidest

2.1. Impordi maht, turuosa ja hinnad

(71) Järgmises tabelis on esitatud Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit impordi mahu, turuosa ja keskmiste hindade areng. Andmed põhinevad Eurostati statistikal.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Valgevene – impordi maht (tonnides) | 134 931 | 167 981 | 62 546 | 62 044 | 25 193 |

Turuosa | 1,6 % | 1,9 % | 0,7 % | 0,7 % | 0,3 % |

Impordihinnad (eurot/tonn) | 107,5 | 126,6 | 148,5 | 165,7 | 190,5 |

Näitaja (2002=100) | 100 | 118 | 138 | 154 | 177 |

Ukraina – impordi maht (tonnides) | 44 94544.945 | 36 304 | 77 270 | 84 338 | 52 553 |

Turuosa | 0,5 % | 0,4 % | 0,8 % | 0,9 % | 0,5 % |

Impordihinnad (eurot/tonn) | 117,4 | 134,5 | 139,6 | 192,7 | 194,0 |

Näitaja (2002=100) | 100 | 115 | 119 | 164 | 165 |

Horvaatia – impordi maht (tonnides) | 126 400 | 179 325 | 205 921 | 187 765 | 208 050 |

Turuosa | 1,5% | 2,0% | 2,3% | 2,1% | 2,3% |

Impordihinnad (eurot/tonn) | 125,1 | 135,0 | 145,0 | 171,7 | 185,0 |

Näitaja (2002=100) | 100 | 108 | 116 | 137 | 148 |

Liibüa – impordi maht (tonnides) | 142 644 | 227 793 | 153 390 | 124 515 | 73 361 |

Turuosa | 1,6 % | 2,5 % | 1,7 % | 1,4 % | 0,8 % |

Impordihinnad (eurot/tonn) | 114,1 | 134,9 | 147,2 | 193,8 | 201,6 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 118 | 129 | 170 | 177 |

(72) Impordi maht Valgevenest suurenes pisut aastatel 2002–2003 ning langes seejärel pidevalt kogu vaatlusaluse perioodi jooksul (-81 % kogu perioodi jooksul). Samamoodi tõusis Valgevene turuosa pisut aastatel 2002–2003 ning langes siis uurimisperioodil pidevalt kuni 0,3 protsendini. Alates 2004. aastast on mahud olnud miinimumtasemel. Hinnad tõusid vaatlusalusel perioodil 107 eurolt 190 eurole tonni eest.

(73) Ukraina impordi tase oli pidevalt allapool miinimumläve, samas impordihinnad kasvasid 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal 65 %.

(74) Horvaatia import oli kogu perioodi jooksul suhteliselt stabiilne, püsides ühenduse turul 2 % lähedal, samas impordihinnad kasvasid 48 %.

(75) Import Liibüast kasvas 2003. aastal, kuid langes siis pidevalt kuni uurimisperioodi lõpuni. Kogu perioodil kahanes import 49 % ja turuosa kahanes 1,6 %-lt 2002. aastal 0,8 %-le uurimisperioodil. Muude asjaomaste riikide puhul kasvasid Liibüa impordihinnad 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal 77 %.

(76) Hinna kujunemine nendes neljas riigis on proportsionaalselt kõrgem või võrreldav ühenduse tootmisharu müügihinna kasvuga.

(77) Horvaatia hinna allalöömise taseme väljaarvutamiseks uurimisperioodil võrreldi ühenduse tootmisharu tehasehindu müügi puhul sõltumatutele tarbijatele Horvaatia ainsa koostööd teinud eksportiva tootja impordi müügihindade CIF-väärtusega ühenduse tollipiiril, mida nõuetekohaselt korrigeeriti, et peegeldada kauba hinda mahalaadimisel. Võrdlus näitas, et impordi hinnad olid ühenduse tootmisharu hindadest 4,7 % madalamad. Kõnealused hinnad olid siiski sarnased ühenduse tootmisharule kehtestatud mittekahjustavale hinnale.

(78) Arvestades, et neljast asjaomasest riigist kolme turuosad olid nii eraldi kui ka koos alla miinimumtaseme, jõuti seisukohale, et nende eksport ühendusse ei tekitanud kahju ning et hinna allalöömise marginaalid ei olnud seepärast kahju jätkumise analüüsis asjakohased.

3. Import muudest riikidest

(79) Järgmises tabelis on esitatud muudest kolmandatest riikidest pärit impordi maht vaatlusalusel perioodil. Esitatud koguse- ja hinnasuundumused põhinevad samuti Eurostati andmetel.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Venemaalt pärit impordi maht (tonnides) | 1 360 025 | 1 429 543 | 1 783 742 | 1 404 863 | 1 488 367 |

Turuosa | 15,7 % | 16,0 % | 19,9 % | 15,8 % | 16,6 % |

Venemaalt pärit impordi hinnad (eurot/tonni) | 119 | 133 | 154 | 180 | 196 |

Egiptusest pärit impordi maht (tonnides) | 579 830 | 629 801 | 422 892 | 385 855 | 624 718 |

Turuosa | 6,7 % | 7,0 % | 4,7 % | 4,3 % | 7,0 % |

Egiptusest pärit impordi hinnad (eurot/tonni) | 149 | 163 | 178 | 220 | 222 |

Rumeeniast pärit impordi maht (tonnides) | 260 298 | 398 606 | 235 417 | 309 195 | 248 377 |

Turuosa | 3,0 % | 4,5 % | 2,6 % | 3,5 % | 2,8 % |

Rumeeniast pärit impordi hinnad (eurot/tonni) | 123 | 142 | 175 | 197 | 210 |

Kõikidest muudest riikidest pärit impordi maht (tonnides) | 373.732 | 291.620 | 254.311 | 336.110 | 326.579 |

Turuosa | 4,3 % | 3,3 % | 2,8 % | 3,8 % | 3,6 % |

Kõikidest muudest riikidest pärit impordi hinnad (eurot/tonni) | 141 | 170 | 194 | 221 | 224 |

Kõikide kolmandate riikide turuosa | 29,7 % | 30,8 % | 30,0 % | 27,4 % | 30,0 % |

(80) Tuleb märkida, et kogu kolmandatest riikidest pärit import kasvas kogu perioodi jooksul 4,4 %. Kasv on tingitud peamiselt kaugelt suurimalt eksportijalt Venemaalt pärit impordi kasvust (+9,4 %). Ühtlasi tuleb märkida, et Venemaalt pärit impordi suhtes kohaldati kogu perioodi jooksul minimaalse impordihinna meetmeid, mis tunnistati kehtetuks nõukogu määrusega (EÜ) 907/2007 [8] (vt põhjendus 6). Egiptusest pärit import kasvas 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal 7,7 %, samas muudest kolmandatest riikidest pärit import, millest üle 40 % moodustas import Rumeeniast, kahanes võrdväärses ulatuses. Mis puudutab ekspordihindu, siis kõikide eespool nimetatud riikide eksport ühendusse on toimunud hindadega, mis ei alanda uurimisperioodil ühenduse tootmisharu hindu ja/või on ühenduse tootmisharu mittekahjustavast hinnast kõrgemad.

4. Ühenduse tootmisharu majanduslik olukord

(81) Vastavalt algmääruse artikli 3 lõikele 5 uuris komisjon kõiki asjakohaseid majandustegureid ja -näitajaid, mis avaldavad mõju ühenduse tootmisharu olukorrale.

4.1. Sissejuhatavad märkused

(82) Leiti, et enamik koostööd teinud ühenduse tootmisharu tootjatest kasutas samasugust toodet, et töödelda seda edasi segatud või sünteetilisteks väetistoodeteks, mis on edasitöödeldud lämmastikväetised ja sisaldavad lisaks lämmastikule muid aineid, nagu vees lahustuvat fosforit või/ja vees lahustuvat kaaliumi.

(83) Leiti, et sellised uurea tootmise sisesiirded ei lähe vabaturule ning seega puudub konkurents vaatlusaluse toote impordiga. Uurimine näitas, et sisekasutus moodustab ühenduse tootmisharu tootmises stabiilselt ligikaudu 20 %. Seepärast jõuti seisukohale, et sellel ei saa olla olulist mõju seoses ühenduse tootmisharule tekkinud kahjuga.

(84) Kui kasutatakse väljavõttelist uuringut, analüüsitakse vastavalt kujunenud tavale teatavaid kahjunäitajaid (tootmine, tootmisvõimsus, varud, müük, turuosa, kasv ja tööhõive) kogu ühenduse tootmisharu raames, samas kui üksikute äriühingute tulemusnäitajatega seotud kahjunäitajaid, st hindu, tootmiskulusid, tasuvust, palku, investeeringuid, investeeringutasuvust, rahakäivet ja kapitali kaasamise võimet uuritakse, tuginedes valimisse kuuluvate ühenduse tootjate tasandil kogutud andmetele (vt allpool toodud tabelid).

4.2. Andmed ühenduse tootmisharu kohta tervikuna

a) Tootmine

(85) Ühenduse tootmisharu tootmine koos enda tarbeks mõeldud tootmise mahtudega jäi 2002. aasta ja uurimisperioodi vahel üsna stabiilseks, kasvades 2003. aastal 5 % ja 2004. aastal samavõrra kahanedes. 2005. aastal ja uurimisperioodi jooksul täheldati väikest kasvu vastavalt 2 % ja 1 protsendipunkti võrra, ulatudes 4,45 miljoni tonni tasemele.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Ühenduse tootmisharu toodang (tonnides) | 4 300 000 | 4 500 000 | 4 300 000 | 4 400 000 | 4 450 000 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 105 | 100 | 102 | 103 |

Ühenduse tootmisharu sisesiireteks kasutatud toodang | 800 000 | 800 000 | 800 000 | 900 000 | 900 000 |

% kogutoodangust | 19,3 % | 18,5 % | 19,5 % | 20,6 % | 20,2 % |

Allikas: Taotluse esitajad, väljavõttelise uuringu küsimustiku vastused ja küsimustiku kontrollitud vastused

b) Tootmisvõimsus ja selle rakendusaste

(86) 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal tootmisvõimsus veidi kasvas (5 %). Arvestades stabiilset tootmismahtu, vähenes veidi sellest tulenev tootmisvõimsuse rakendusaste, langedes 84 %-lt 2002. aastal 81 %-le uurimisperioodil. Siiski võib tootmisvõimsuse rakendamist sedalaadi tootmise ja tootmisharu puhul mõjutada muude toodete tootmine samade seadmetega ning seepärast väheneb tootmisvõimsuse rakendamise tähtsus kahju näitajana.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Ühenduse tootmisharu tootmisvõimsus (tonnides) | 5 100 000 | 5 200 000 | 5 200 000 | 5 400 000 | 5 360 000 |

Näitaja (2002=100) | 100 | 101 | 101 | 106 | 105 |

Ühenduse tootmisharu tootmisvõimsuse rakendamine | 84 % | 88 % | 84 % | 81 % | 81 % |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 104 | 100 | 96 | 96 |

c) Varud

(87) Ühenduse tootmisharu lõppvarude tase oli ajavahemikul 2002–2004 üsna stabiilne ja tõusis järsult (24 protsendipunkti võrra 2005. aastal ja täiendavalt 13 protsendipunkti võrra uurimisperioodi lõpus). Kuna aga enda tarbeks mõeldud uureat ladustatakse koos vabaturul müüdava tootega, peetakse varude taset siiski väiksema tähtsusega kahju näitajaks. Samuti tuleb märkida, et uurimisperioodi lõpp langeb kokku müügihooaja algusega.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Ühenduse tootmisharu lõppvarud (tonnides) | 250 000 | 240 000 | 260 000 | 320 000 | 350 000 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 94 | 103 | 127 | 140 |

d) Müügimaht

(88) Ühenduse tootmisharu müügimaht ühenduse turul kahanes 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal pisut, st 3 %.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Ühenduse tootmisharu müügimaht (tonnides) EÜ-s | 3 150 000 | 3 240 000 | 3 050 000 | 3 000 000 | 3 070 000 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 103 | 97 | 95 | 97 |

e) Turuosa

(89) Ühenduse tootmisharu turuosa kahanes ka 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal mõõdukalt, langedes 36,5 %-lt 34,3 %-le.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Ühenduse tootmisharu turuosa | 36,5 % | 36,3 % | 34,1 % | 33,8 % | 34,3 % |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 99 | 93 | 93 | 94 |

f) Kasv

(90) Vaatlusaluse perioodi jooksul ühenduse tootmisharu turuosa stabiilsel turul veidi kahanes. Ühenduse tootmisharu kaotatud turuosa ei võtnud üle asjaomasest neljast riigist pärit import, mille turuosa kahanes 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal 5,8 %-lt 4,4 %-le.

g) Tööhõive

(91) Ühenduse tootmisharu tööhõive vähenes 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal 6 %, samas tootmine pisut kasvas, mis näitab, et ühenduse tootmisharu eesmärk on oma tootlikkust ja konkurentsivõimet pidevalt tõsta.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Ühenduse tootmisharu tööhõive seoses vaatlusaluse tootega | 1235 | 1230 | 1155 | 1160 | 1165 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 100 | 94 | 94 | 94 |

h) Tootlikkus

(92) Ühenduse tootmisharus töötava töötaja kohta suurenes aastatoodang 2002. ja 2003. aasta vahel 6 % ja püsis sama kuni uurimisperioodini, mis näitab seega vähendatud tööhõive ja tootmise suurenemise positiivset koosmõju ühenduse tootmisharu toodangu suurenemisele.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Ühenduse tootmisharu tootlikkus (tonnides töötaja kohta) | 3500 | 3700 | 3745 | 3765 | 3735 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 106 | 107 | 108 | 107 |

i) Dumpingumarginaali suurus

(93) Võttes arvesse uurimisperioodi tegeliku dumpingumarginaali suuruse mõju ühenduse tootmisharule ning arvestades, et: i) Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit impordi maht jäi allapoole miinimumtaset; ii) Horvaatiast pärit import oli stabiilne ja hindadega, mis tõusid koos ELi müügihindadega ning iii) ühenduse tootmisharu üldine finantsolukord oli väga positiivne, ei peeta seda mõju oluliseks ega seda näitajat tähtsaks.

j) Toibumine varasema dumpingu mõjudest

(94) Eespool ja allpool vaadeldud näitajatest ilmneb selgelt ühenduse tootmisharu majandusliku ja rahandusliku olukorra oluline paranemine.

4.3. Andmed valimisse kuuluvate ühenduse tootjate kohta

a) Müügihinnad ja omamaiseid hindu mõjutavad tegurid

(95) Valimisse kaasatud ühenduse tootmisharu tootjate keskmine netomüügihind suurenes alates 2004. aastast kuni uurimisperioodini oluliselt, kajastades sama ajavahemiku tooraine maksumuse pidevat ja jätkuvat tõusu ning valdavalt soodsaid tingimusi rahvusvahelisel uureaturul.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Valimisse kuuluvate tootjate ühikuhind EÜ turul (eurot/tonni) | 138 | 149 | 164 | 189 | 207 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 108 | 120 | 138 | 151 |

b) Palgad

(96) 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal kasvas keskmine palk töötaja kohta 13 %, nagu järgmises tabelis näidatud. Arvestades inflatsiooni ja üldist vähenenud tööhõivet, peetakse seda palgatõusu mõõdukaks.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Valimisse kuuluvate tootjate tööjõukulud töötaja kohta aastas (tuhat eurot) | 44,2 | 47,2 | 47,1 | 48,6 | 49,9 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 107 | 107 | 110 | 113 |

c) Investeeringud

(97) Nelja valimisse kuulunud tootja samasuguse toote aastainvesteeringute areng oli vaatlusalusel perioodil positiivne, st need kasvasid 74 %, kuigi ilmnesid mõned kõikumised. Kõnealused investeeringud olid seotud peamiselt seadmete ja keskkonnaalaste nõuete ajakohastamisega. See annab tunnistust ühenduse tootmisharu jõupingutustest oma tootlikkuse ja konkurentsivõime pidevaks parandamiseks. Tulemused on näha tootlikkuse arengus – see suurenes samal perioodil oluliselt (vt põhjendus 92).

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Puhasinvesteeringud (tuhandetes eurodes) | 20 493 | 11 095 | 31 559 | 40 001 | 35 565 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 54 | 154 | 195 | 174 |

d) Kulutasuvus ja investeeringutasuvus

(98) Valimisse kuulunud tootjate kulutasuvus paranes märgatavalt ajavahemikul 2002–2005, mil see jõudis müügiväärtuse 19 % tasemele. 2006. aastal alguse saanud pidev gaasihinna tõus langetas tasuvuse uurimisperioodil 10,7 %-ni. Sellega seoses märgitakse, et esialgses uurimises määrati kindlaks 8 % suurune kasumimarginaal, mille võib saavutada kahjuliku dumpingu puudumisel. Investeeringutasuvus, mida väljendatakse investeeringute arvestusliku puhasväärtuse kasumiprotsendina, järgis kogu vaatlusaluse perioodi jooksul üldjoontes kulutasuvuse suundumust.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Valimisse kuulunud tootjate kulutasuvus EÜ müügist sõltumatutele klientidele (% müügi netokäibest) | 4,6% | 11,1% | 18,4% | 19,3% | 10,7% |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 241 | 400 | 419 | 233 |

Valimisse kuulunud tootjate investeeringutasuvus (kasumi protsendimäär investeeringute arvestuslikust netoväärtusest) | 10,7 % | 31,0 % | 48,8 % | 51,1 % | 29,4 % |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 290 | 456 | 477 | 275 |

e) Rahakäive ja kapitali kaasamise võime

(99) Rahakäive kasvas ajavahemikul 2002–2005 oluliselt ning langes uurimisperioodil ühtlaselt. See vastab üldise kulutasuvuse arengule vaatlusalusel perioodil.

| 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood |

Valimisse kuulunud tootjate rahakäive (tuhat eurot) | 38 534 | 60 289 | 92 671 | 111 722 | 58 912 |

Näitaja (2002 = 100) | 100 | 156 | 240 | 290 | 153 |

(100) Uurimisel ei ilmnenud, et valimisse kuulunud tootjatel oleks olnud raskusi kapitali kaasamisel.

5. Järeldus

(101) 2002. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal vähenesid pisut ühenduse tootmisharu turuosa ja tema müügimaht ühenduse turul. Vaatlusaluse perioodi jooksul on ühenduse tootmisharu üldine olukord siiski paranenud.

(102) Peaaegu kõik muud kahjunäitajad arenesid positiivses suunas, välja arvatud varude mahu suurenemine: ühenduse tootmisharu tootmismaht ja ühiku müügihinnad kasvasid ning kulutasuvus ületas pärast 2002. aastat oluliselt esialgses uurimises eesmärgina kindlaks määratud kulutasuvuse määra.

(103) Investeeringutasuvus ja rahakäive arenesid samuti positiivselt. Palgad arenesid mõõdukalt ning ühenduse tootmisharu jätkas investeerimist. Ka tootlikkus kasvas oluliselt, mis kajastab tootmise positiivset arengut ja ühenduse tootmisharu jõupingutusi seda investeeringute teel parandada.

(104) Taotluse esitaja väitis, et pikaajalised kulutasuvuse nõuded, mida mõõdetakse müügituluna, peaksid olema uureatööstuse jaoks pärast maksustamist 25 % tasemel. See tähendaks umbes 36-protsendist maksueelset käibepõhist kasumit. Taotluse esitaja väitis, et see on põhjendatud uue ammoniaagi-/uureatehase loomise kuludega, mis nõuaks 11-protsendist investeeringutasuvust (väidetavalt võrdub see 36-protsendise maksueelse käibepõhise kasumiga). Sel puhul olgu märgitud, et taotluse esitaja ei ole käesolevas menetluses kunagi nõudnud nii suurt sihtkasumit ning et esialgses uurimises määrati kindlaks 8-protsendine kasumimarginaal. Lisaks on Esimese Astme Kohus oma otsusega kohtuasjas T-210/95 kinnitanud, et „… nõukogu kasutatav kasumimarginaal kõnealuse kahju kõrvaldamiseks vajaliku sihthinna arvutamisel peab piirduma kasumimarginaaliga, mida ühenduse tootmisharu võib põhjendatult eeldada tavapärastes konkurentsitingimustes dumpinguhinnaga impordi puudumisel.” [9] Sama kohtuasja puhul kinnitati, et „… väitel, et ühenduse institutsioonide kasutatav kasumimarginaal peab olema marginaal, mis on vajalik ühenduse tööstusharu püsimajäämise ja/või asjakohase kapitalitasuvuse tagamiseks, ei ole algmääruses mingit alust”.

(105) Taotluse esitaja väitis samuti, et väetisetööstuses ei ole müügitulu kasumi asjakohane kahjunäitaja ning et kvalitatiivselt asjakohasemad on sellise hindamise puhul kasutatud kapitali tasuvus ja/või investeeringutasuvus. Lisaks väideti eespool nimetatud näitajate alusel, et ühenduse tootmisharule on tekitatud kahju.

(106) Arvestades väetisetööstuse konkreetseid omadusi (mh näiteks selle kapitalimahukust) ja väetiseturu olemust (selle toormaterjali hindade ja lõpptoote hindade volatiilsust), nõustutakse et müügitulu üksi ei pruugi olla kasumi kohta kõige ilmekam näitaja ning sellele tuleks lisada sellised näitajad nagu kasutatud kapitali tasuvus ja investeeringutasuvus. Taotluse esitaja ei ole siiski esitanud mingeid tõendeid selle kohta, et dumpinguhinnaga impordi puudumisel oleks ühenduse tootmisharu olnud võimeline saavutama nõutud tasemel tasuvuse. Ka ei näidanud taotluse esitaja, millise kasumimarginaali oleks ühenduse tootmisharu saavutanud dumpinguhinnaga impordi puudumisel. Seepärast lükati kõnealune väide tagasi.

(107) Seepärast järeldatakse, et ühenduse tootmisharule põhjustatud oluline kahju ei jätkunud.

F. Kahju kordumise tõenäosus

1. Üldist

(108) Kuivõrd asjaomasest riigist pärit impordist põhjustatav oluline kahju ei jätku, keskenduti analüüsis kahju kordumise tõenäosusele meetmete lõpetamise korral. Analüüsiti kahte põhinäitajat: i) asjaomaste riikide võimalikud ekspordikogused ja -hinnad ning ii) asjaomaste riikide prognoositud koguste ja hindade mõju ühenduse tootmisharule.

(109) Analüüs toimub mitte üksnes ühenduse, vaid kogu maailma jätkuvalt kõrgete hindade ja kasumite üldistes turutingimustes. Suures osas on selle põhjuseks pakkumist ületav nõudlus. Puuduvad viited selle kohta, et lühikeses või keskpikas perspektiivis selline üldine kontekst oluliselt muutuks.

2. Asjaomaste riikide võimalikud ekspordimahud ja -hinnad

(110) Nagu eespool tõdetud, võivad Ukraina eksportivad tootjad meetmete aegumisel eksportida ühendusse hinnanguliselt maksimaalselt 375 000 lisatonni uureat. Liibüa ja Valgevene asjaomased näitajad on maksimaalselt 140 000 ja 150 000 tonni. Samuti ei ole tõenäoline, et Horvaatia näitajad oma praegust taset oluliselt ületaksid.

(111) Ekspordihindu ühendusse ja kolmandatesse riikidesse müümisel analüüsiti eespool. Allpool kirjeldatud turutingimuste ja peamiste kuluartiklite, näiteks gaasi hinna tõenäolise arengu alusel viitab käesolev analüüs sellele, et ekspordihinnad püsivad tõenäoliselt kõrgel. Selle tulemusel ei saa teha järeldust, et tõenäoliselt toimuks ühenduse tootmisharu hindade või kulude oluline allalöömine ja/või turuhinnast madalama hinnaga müük.

3. Eeldatava ekspordimahu mõju ühenduse tootmisharule ja mõju hindadele meetmete tühistamise korral

(112) Lähiaastateks prognoositakse nii ühenduse [10] kui ka maailma uureaturu olulist kasvu, mis on tingitud peamiselt põllumajandusliku tootmise kasvust (biokütuste tootmiseks), kuid ka AdBlue [11] lisandi suuremast kasutusest tööstuslikul otstarbel. Nii näiteks kinnitatakse põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi 2007. aasta juulis avaldatud Euroopa Liidu põllumajandusturgude väljavaadete prognoosis aastateks 2007–2014, et teraviljatootmine kasvab selle perioodi jooksul tõenäoliselt kuni 20 %. Taotluse esitaja enda hinnangul ulatub kasv 10 protsendini. Samuti kehtestati 2007. aasta septembris nõukogu määrusega (EÜ) nr 1107/2007 [12] maa tootmisest kõrvaldamise erand 2008. aastaks. Prognoositud ühenduse turu kasv (ligikaudu 1 miljon lisatonni) on tõenäoliselt suurem kui maksimaalsed tõenäolised mahud, mida eksportivad riigid ühendusse võiksid eksportida. Seepärast ei too selline täiendav eksport tõenäoliselt kaasa suuremat mahtude ebavõrdsust, eelkõige seepärast, et maksimaalse ühenduse tootmisvõimsuse ja tarbimise vahe on koguseliselt ligikaudu 2 miljonit tonni ning ei ole alust arvata, et seda vahet võiks täita muu eksport (mh nõukogu määruses (EÜ) nr 907/2007 kirjeldatud Venemaalt pärit eksport) sel määral, et ületoodang suruks turu hinnad alla.

(113) Eespool nimetatut silmas pidades ei ole tõenäoline, et ühenduse tootmisharu peaks müüki, tootmist või hindu alandama sel määral, et see tootmisharu kasumlikkust ja üldist olukorda oluliselt mõjutaks. Seepärast on tõenäoline, et kasum püsib praegusel tasemel, milles kajastuvad eelkõige 2004. aastast kuni uurimisperioodini valitsenud soodsad turutingimused.

4. Järeldus kahju kordumise tõenäosuse kohta

(114) Sellest tulenevalt ei saa järeldada, et ühenduse tootmisharule tekitatud kahju kordumine on olemasolevate meetmete kehtetuks tunnistamise korral tõenäoline.

H. DUMPINGUVASTASED MEETMED

(115) Kõiki asjaomaseid isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatsetakse soovitada olemasolevad meetmed kehtetuks tunnistada. Lisaks sellele anti neile pärast kõnealust teavitamist võimalus esitada teatava ajavahemiku jooksul oma märkused. Ei esitatud ühtegi märkust, mis võiks muuta eespool esitatud järeldusi.

(116) Eelpool esitatu põhjal järeldatakse, et algmääruse artikli 11 lõike 2 kohaselt tuleks Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea impordi suhtes kohaldatavad dumpinguvastased meetmed kehtetuks tunnistada ja menetlus lõpetada.

(117) Eeltoodud kaalutlustel, s.o arvestades olulisi moonutusi kõigi nelja asjaomase riigi kulustruktuuris ja/või eksportijate eksporditegevuses, peetakse vajalikuks jälgida tähelepanelikult Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea impordi arengusuundumusi, et võtta kiiresti vajalikke meetmeid, kui olukord seda nõuab,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga tunnistatakse kehtetuks CN-koodide 3102 10 10 ja 3102 10 90 alla kuuluva Valgevenest, Horvaatiast, Liibüast ja Ukrainast pärit uurea, vesilahusena või mitte, impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastane tollimaks ning lõpetatakse nimetatud importi käsitlev menetlus.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, […]

Nõukogu nimel

eesistuja

[…]

[1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).

[2] EÜT L 17, 19.1.2002, lk 1.

[3] ELT C 93, 21.4.2006, lk 6.

[4] ELT C 316, 22.12.2006, lk 13.

[5] EÜT L 127, 9.5.2001, lk 11.

[6] ELT C 105, 4.5.2006, lk 12.

[7] ELT L 198, 31.7.2007, lk 4.

[8] ELT L 198, 31.7.2007, lk 4.

[9] Kohtuasi T-210/95 EFMA v nõukogu [1195] EKL II-3291, punkt 60.

[10] Allikas: Rahvusvahelise väetisetootjate ühenduse (IFA) 2005. aasta juunis avaldatud dokument „Global fertilisers and raw materials supply and supply/demand balances:2005-2009”, A05/71b.

[11] AdBlue on registreeritud kaubamärgiga uurea vesilahus (32,5 %), mida kasutatakse valikulise katalüütilise redutseerimise protsessis diiselsõidukite väljaheitegaasides sisalduva lämmastikoksiidide heitkoguste vähendamiseks.

[12] ELT L 253, 28.9.2007, lk 1.

--------------------------------------------------