[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 13.3.2006

KOM(2006) 108 lõplik

2004/0084 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teise lõigu alusel, nõukogu ühise seisukoha kohta

mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (meeste ja naiste võrdse kohtlemise rakendamise põhimõtte kohta töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimustes) vastuvõtmist (ümbersõnastatud versioon)

2004/0084 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teise lõigu alusel, nõukogu ühise seisukoha kohta

mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (meeste ja naiste võrdse kohtlemise rakendamise põhimõtte kohta töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimustes) vastuvõtmist (ümbersõnastatud versioon)

1. TAUST

Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku edastamise kuupäev(dokument KOM(2004) 279 (lõplik) – 2004/0084 (COD)): | 21.4.2004 |

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamuse kuupäev: | 15.12.2004 |

Euroopa Parlamendi arvamuse kuupäev, esimene lugemine: | 6.7.2005 |

Muudetud ettepaneku edastamine kuupäev: | 25.8.2005 |

Ühise seisukoha vastuvõtmine kuupäev: | 13.3.2006 |

2. KOMISJONI ETTEPANEKU EESMÄRK

Ettepaneku eesmärk on aidata kaasa õiguskindlusele ja selgusele meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamisel töö saamise ja kutsealale pääsemise küsimustes, võttes ühtsesse teksti kokku selles valdkonnas olemasolevad põhilised sätted ja ka teatavad Euroopa Kohtu tunnustatud kohtupraktikast tulenevad arengud.

Selline lihtsustamine ja seostatus muudab ühenduse õigusaktid kergemini kättesaadavaks ja loetavamaks nii õigusala töötajatele kui ka üldsusele ning on seega oluline samm parema õigusloome suunas.

Ettepanek ühendab järgmised kuus olemasolevat direktiivi meeste ja naiste tööalase võrdse kohtlemise kohta ühte sidusasse dokumenti:

- direktiiv 75/117 võrdse tasustamise kohta;

- direktiiv 76/207, mida on muudetud direktiiviga 2002/73 võrdse kohtlemise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega;

- direktiiv 86/378, mida on muudetud direktiiviga 96/97 võrdse kohtlemise kohta kutsealastes kindlustusskeemides;

- direktiiv 97/80 soolise diskrimineerimise juhtude tõendamiskohustuse kohta.

Ettepanek ei käsitle üksnes konsolideerimist. Tehtud on rida sisulisi muudatusi. Need muudatused tähendavad ettevaatlikku katset ajakohastada ja moderniseerida ühenduse õigust. Tekstis on toodud näiteid Euroopa Kohtu kohtupraktikast eesmärgiga selgitada võrdse kohtlemise õigusnormide põhimõtteid. Lisaks sellele kohaldatakse hilisemate direktiivide horisontaalsätteid, näiteks direktiiv tõendamiskohustuse kohta, selgesõnaliselt sotsiaalkindlustusskeemide suhtes. Praktikas on Euroopa Kohtu õigusemõistmise tulemusena neid sätteid juba kutsealaste skeemide põhiomadustele laiendatud. Ettepaneku peamine väärtus on seega õigusliku olukorra selgitamine.

3. KOMMENTAARID ÜHISE SEISUKOHA KOHTA

ÜHINE SEISUKOHT HÕLMAB LISAKS PRAEGUSELE NÕUKOGU SEISUKOHALE KA MÕNINGAID EUROOPA PARLAMENDI ESIMESEL LUGEMISEL TEHTUD MUUDATUSI. SEE KAJASTAB INSTITUTSIOONIDEVAHELISI ARUTELUSID, MILLE TULEMUSEL ON JÕUTUD KÄESOLEVA KOMPROMISSTEKSTINI.

Nõukogu ühises seisukohas tehti komisjoni ettepanekusse arvukalt muudatusi. Komisjon on arvamusel, et kõnealuste muudatustega ettepaneku eesmärke ei muudeta.

Enamike Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastu võetud muudatuste puhul ühtib nõukogu ühine seisukoht täielikult komisjoni muudetud ettepanekuga. Allpool nimetatud üksikutel juhtudel, kui ühine seisukoht erineb komisjoni muudetud ettepanekust, on nõukogu esitatud tekst institutsioonidevaheliste arutelude tulemusel saavutatud kompromisslahendus. See kompromisstekst on kooskõlas nii algse kui muudetud ettepaneku eesmärkidega ning seega komisjonile vastuvõetav.

1. Seoses Euroopa Parlamendi mitme uue põhjendusega, millega komisjon nõustus oma parandatud ettepanekus ja mis käsitlevad liikmesriikide vajadust tegeleda sugudevaheliste palgaerinevuste ja soolise segregatsiooniga tööturul (põhjendus 11), koguda ja analüüsida vastavaid statistilisi andmeid naiste ja meeste kohta (põhjendus 37) ning aidata kaasa sissetulekuga seotud diskrimineerimise paremale teadvustamisele (põhjendus 38), lisas nõukogu täpsustuse, et neid jõupingutusi on vaja jätkata, vältimaks väärarusaama, et asjakohane tegevus ei ole veel käivitunud. Komisjon võib nõustuda nii selle muudatuse kui ka muude väiksemate ümbersõnastamistega põhjendustes 11 ja 37.

2. Komisjon lükkas oma muudetud ettepanekus tagasi uue lõike 2 punkti d lisamise artiklisse 20, millega kõnealuse sätte kohaselt loodavate võrdõiguslikkuse küsimustega tegelevate asutuste ülesannetele lisanduks andme- ja oskusteabevahetus vastavate Euroopa asutustega nagu Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut. Selline seisukoht on seotud õigusloome tehnilise küljega, mille kohaselt ei saa viidata asutusele, mida veel olemas ei ole. Uues tekstis arvestatakse nende märkustega ning nimetatakse vastavaid Euroopa asutusi nagu tulevane Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut. Selline sõnastus on vastuvõetav.

3. Seoses sotsiaalset dialoogi käsitleva artikli 21 lõikega 1 kiitis nõukogu heaks Euroopa Parlamendi muudatuse, millega laiendatakse viitamist mõistele „töökoht“ komisjoni ümbersõnastuse kohaselt, kuid keeldus lisamast uut sõnastust sotsiaalpartnerite teadusuuringute kohta, mille raames tegeletakse soopõhiste andmete kogumise ja analüüsimisega. Komisjon kiitis heaks selle osa parlamendi muudatusest, kuid nõustus samas nõukogu arvamusega, et selles kontekstis võib andmetele või statistikale osundamine liigselt kitsendada teadusuuringute mõistet, piiritledes need statistilist teavet nõudva kvantitatiivse mõõtmega ning välistades kvalitatiivse, mis ei pruugi alati sellisel materjalil põhineda.

4. Seoses sotsiaalset dialoogi käsitleva sättega, täpsemalt artikli 21 lõikega 4, mille kohaselt tööandja antud teave võrdse kohtlemise kohta ettevõttes on üks võimalus plaanipäraselt ja süsteemselt toetada võrdse kohtlemise põhimõtet, nagu see on sätestatud artikli 21 lõikes 3, kiitis nõukogu siiski heaks komisjoni ettepaneku ühtlustada lõigete sõnastus ning näha ette, et tööandjaid peab ergutama ( peaks ergutama asemel) seda tegema. Seevastu ei kiitnud nõukogu komisjoni muudetud ettepanekus heaks täiendavat ettepanekut kasutada teises lõigus sõna „peaks“ , et rõhutada ettepanekus nimetatud eriteabe kättesaadavaks tegemise vajalikkust, ning jäi algselt kasutatud sõna „võib“ juurde. Pärast selgitavat ümbersõnastamist võttis nõukogu aga üle komisjoni heakskiidu saanud Euroopa Parlamendi ettepaneku täpsustada küsimusi, mille kohta teave kättesaadavaks tehakse. Tervikuna on see kompromisslahendus komisjonile vastuvõetav.

5. Nõukogu soostus kandma liikmesriikide kohustuse anda aru võrdse kohtlemise põhimõtte nende erandite hindamise kohta, mille puhul on sugu oluline ja määrav kutsealane nõue, artiklist 13 uue lõikena 3 artiklisse 31, mis on üldine aruandluskohustust käsitlev artikkel. Sellega muutis nõukogu aruande esitamise sageduse „iga nelja aasta järel“, nagu soovitas Euroopa Parlament ja ka komisjon oma muudetud ettepanekus, kohustuseks esitada see „korrapäraselt, kuid vähemalt iga kaheksa aasta järel". See on vastuvõetav, sest tähendab teatavat edenemist võrreldes praegu kehtiva korrapärase hindamise nõudega, mille puhul tähtajad on määratlemata.

6. Seoses erinevate omavahel seotud tähtaegadega, st direktiivi ülevõtmiseks (artikkel 33), liikmesriikide aruannete esitamiseks direktiivi rakendamise kohta (artikkel 31) ja direktiivi kasutamise läbivaatamiseks komisjonis (artikkel 32), tegi nõukogu institutsioonide erinevate seisukohtade vahel kompromissi. Nõukogu kiitis põhimõtteliselt heaks Euroopa Parlamendi ning komisjoni muudetud ettepanekus nõutud kaheaastase lühikese ülevõtmisperioodi, kuid lisas juurde võimaluse, et liikmesriigid võivad oluliste raskuste korral pikendada ülevõtmisperioodi kolme aastani. Direktiivi rakendamise aruannete esitamiseks ja läbivaatamiseks kehtestati ühtsed tähtajad, vastavalt neli ja pool ning kuus ja pool aastat direktiivi jõustumisest.

Nõukogu lisas täiendavaid muudatusi, mis ei ole seotud Euroopa Parlamendi muudatustega. Need on formaalse ja tehnilise iseloomuga ning ei muuda ettepaneku sisu. See hõlmab näiteks esialgse ettepaneku artiklite 19 ja 20 ühendamist üheks sätteks, mis käsitleb tõendamiskohustust diskrimineerimisjuhtudel (artikkel 19), ning II jaotise 1., 2. ja 3. peatüki, samuti III jaotise 2. peatüki pealkirjade lühendamist. Selleks, et struktuur oleks selgem, muutis nõukogu IV jaotise komisjoni ettepanekus III jaotise 3. peatükiks pealkirjaga „Üldised horisontaalsätted " . Samuti lisas nõukogu uue põhjenduse 41, milles parafraseeritakse paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise lepingu lõiget 34.

4. JÄRELDUS

EESPOOL NIMETATUD PÕHJUSTEL LEIAB KOMISJON, ET ÜHINE SEISUKOHT EI MUUDA MINGIL MÄÄRAL TEMA ETTEPANEKU EESMÄRKE JA LÄHENEMISVIISI NING KOMISJON SAAB SEDA TOETADA, EELKÕIGE SEEPÄRAST, ET ÜHISE SEISUKOHAGA VÕETAKSE NÕUETEKOHASELT ARVESSE EUROOPA PARLAMENDI ESIMESEL LUGEMISEL TEHTUD MUUDATUSETTEPANEKUID NING KOMISJONI MUUDETUD ETTEPANEKUT. KÄESOLEV KOMPROMISSTEKST ON KOOSTATUD INSTITUTSIOONIDEVAHELISTE ARUTELUDE TULEMUSEL.

5. KOMISJONI AVALDUS

Komisjon ja nõukogu esitasid institutsioonidevaheliste arutelude käigus saavutatud kompromisslahenduse raames ühise seisukoha vastuvõtmisel kumbki oma seisukoha (vt I ja II lisa).

I LISA

Komisjoni avaldus

Komisjon kohustub propageerima lapsehoolduspuhkust kui ülimalt tähtsat vahendit naiste ja meeste täieliku võrdõiguslikkuse saavutamisel tööelus. Komisjon on otsustanud tagada töö- ja eraelu kokkusobitamise tingimuste parandamise lapsehoolduspuhkuse direktiivi asjakohase rakendamise ning selle piisavuse ja tõhususe kontrollimise abil.

Seega kavatseb komisjon määrata töö- ja eraelu kokkusobitamise valdkonna üheks oma esmatähtsatest eesmärkidest „naiste ja meeste võrdõiguslikkuse teejuhis“, mis võeti vastu 1. märtsil 2006 (KOM(2006) 92 (lõplik)). Seoses sellega on ette nähtud läbi viia analüüs kõikides töö- ja eraelu ühendamise valdkondades, sealhulgas lapsehoolduspuhkus, paindlik töökorraldus ja hooldusteenused, et töötada välja vajalikud poliitilised meetmed. Mõttevahetuse algatamine sotsiaalpartneritega on üks osa kavandatud meetmetest.

II LISA

Nõukogu avaldus

Nõukogu jagab Euroopa Parlamendi võetud kohustust parandada võimalusi töö- ja eraelu kokkusobitamiseks, et saavutada tööelus meeste ja naiste võrdõiguslikkus. Nõukogul on seetõttu heameel, et Euroopa Komisjon kavatseb käsitleda naiste tööturul osalemist ning töö- ja eraelu tasakaalu keskse teemana meeste ja naiste võrdõiguslikkust käsitlevas kolmandas aastaaruandes riigipeadele ja valitsusjuhtidele, mis esitatakse Euroopa Ülemkogule kevadisel istungil märtsis 2006.

Sellega seoses võtab nõukogu arvesse tähtsust, mida Euroopa Parlament omistab lapsehoolduspuhkuse teemale.