[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 23.1.2007

SEK(2007) 66 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

Prantsusmaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010 nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 3 kohaselt

(esitanud komisjon)

SELETUSKIRI

Üldine taust

1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- ja lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Prantsusmaa esitas esimese stabiilsusprogrammi 1999. aasta jaanuaris. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 15. märtsil 1999. aastal komisjoni soovituse põhjal ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.

PROGRAMMI AJAKOHASTATUD VERSIOONI HINDAMISE TAUST

Komisjon on kontrollinud Prantsusmaa stabiilsusprogrammi 6. detsembril 2006. aastal esitatud viimati ajakohastatud versiooni ja võttis vastu seda käsitleva nõukogu arvamuse soovituse.

Asjaolud, mille põhjal eelarvestrateegiat stabiilsusprogrammi ajakohastatud versioonis on hinnatud, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. viimase kümne aasta majandus- ja eelarvetulemused;

2. kõige värskem hinnang riigi seisundi kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte) ning

3. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Majandus- ja eelarvenäitajad viimastel aastatel

Viimase kümne aasta kogemused on näidanud, et Prantsusmaa majandustsükkel liigub suures osas kooskõlas euroala tsükliga ja on majanduskasvu taseme poolest samasugune. Siiski oli töötuse keskmine määr Prantsusmaal viimasel kümnel aastal 10%, see ületab euroala töötuse määra ühe protsendipunkti võrra. Kuigi see on viimasel ajal langenud 12,1%-lt 1997. aastal 9%ni, on see siiski suhteliselt kõrge. Prantsusmaa majanduse suhteliselt ühtne kasv on saanud jõudu peamiselt nõudlusest siseturul ja eelkõige eratarbimisest tänu majapidamiste ostujõu toetavale arengule. Majanduse nõudlust on positiivselt mõjutanud soodne poliitika, kuid selle hind on märkimisväärne eelarvetasakaalu puudumine. Eelarve tasakaalustamisega, mida alustati 2004. aastal, viidi puudujääk 2005. aastal asutamislepingu 3%-lisest kontrollväärtusest madalamale, selle tulemuseks oli ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamine 2007. aasta jaanuaris. Siiski on vaja veel tasakaalustamist, et parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ning leevendada tulevaste majanduslanguste eelarvemõju. Eakamate töötajate madala tööhõivetaseme varem eeldatust ulatuslikum tõstmine edendaks SKT kasvu ja vähendaks survet riigi rahandusele. Järelikult on Prantsusmaa majanduse proovikivid seotud jätkusuutlikkuse ja tõhususega.

Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang

24. märtsil 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2009, milles märkis, et „tunneb heameelt programmis võla vähendamise prioriteediks seadmise üle, kuid täheldab, et eelarve eesmärkide ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse saavutamisega on seotud ohud”. Ta kutsus Prantsusmaad üles „tagama vajalik struktuuriline kohandamine, et viia 2006. aastal usaldusväärselt ja jätkusuutlikult valitsemissektori puudujääk alla 3% SKTst; võtma vajalikud meetmed, et tagada kavakohane eelarve tasakaalustamine vastavalt keskpika perioodi eesmärkidele ning parandama pikaajalist jätkusuutlikkust; ning tugevdama valitsemissektori kõikide tasandite kulutusi reguleerivate eeskirjade täitmist ja järelevalvet, et tagada kulude mitmeaastastest ambitsioonikatest piirmääradest kinnipidamine”.

Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale

Prantsusmaa riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 5. oktoobril 2006. Prantsusmaa riiklikus reformikavas on kindlaks määratud järgmised prioriteedid: tugevaks majanduskasvuks vajalike tingimuste loomine, töötuse vähendamine ja tööhõive suurendamine ning teadmistepõhise majanduse rajamine.

Komisjoni hinnang (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande osana [2] ) näitas, et Prantsusmaa on olnud oma riikliku reformikava rakendamisel edukas. Prantsusmaa on eelkõige toetava makromajandusliku arengu raames püüelnud eelarve tasakaalustamise poole, püüdes võimalikku majanduskasvu suurendada eriti uute kohustuste kaudu uurimistegevuse ja uuenduslikkuse valdkonnas. Tööturu näitajaid on endiselt nõrgad.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru seoses kontrollväärtusega 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu”. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises on sätestatud käsitlusviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga ühtlustamise ulatust. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aasta teates 2005.–2008. aasta majanduspoliitika üldsuuniste kohta, et riiklikud reformikavad peaksid olema stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega kooskõlas; vastavus tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

Prantsusmaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010 nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 3 kohaselt

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[5], eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja sotsiaalkomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE.

4. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Prantsusmaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2010.

5. Programmis on kaks makromajanduslike ja eelarveprognooside stsenaariumi: nn madala ja kõrge majanduskasvu stsenaarium. Nn madala kasvu stsenaariumi, mis on kooskõlas komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoosidega, käsitatakse võrdlusstsenaariumina eelarveprognooside hindamisel. Praegu kättesaadava teabe põhjal tundub, et see toetub usutavatele kasvuprognoosidele, kuigi 2006. aasta puhul on ootused pisut kõrged. Selles kavandatakse kogu programmiperioodil SKT reaalkasvuks 2,25% aastas. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti realistlik.

6. Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis eeldatakse 2006. aastaks valitsemissektori eelarve puudujääki veidi alla 2,7% SKTst, kusjuures stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis oli seatud 2006. aasta eesmärgiks 2,9% SKTst (2005. aasta eesmärk oli 2,9%). Kuigi SKT kasvuprognoos on eelmises ja käesolevas ajakohastatud versioonis sama, 2% kuni 2,5%, tuleneb käesoleva versiooni kohaselt majanduskasv rohkem maksudest, sest see põhineb suuremal eratarbimisel. Kavandatud puudujäägi parandamist toetab punktis a) esitatud SKT kasvu kiirenemine (1,2%-lt ligikaudu 2%ni), mis suurendab tulusid (ligikaudu 5 miljardit eurot, s.o 0,3 protsendipunkti SKTst), ning b) kulude vähenemine.

7. Programmi toetab Prantsusmaa ametiasutuste ulatuslik strateegia seoses „riigi kohustusega võlga vähendada” ning seda esitletakse mitmeaastase võlavähendamise programmina, mille eesmärk on nullpuudujääk ja võla tase alla 60% SKTst 2010. aastaks. Selles on nähtud ette pidev, kuid peamiselt viimastel aastatel toimuv põhipuudujäägi vähenemine 2,7%-lt SKTst 2006. aastal (2,5% aastal 2007) 0%ni SKTst 2010. aastal, see tähendaks vähenemist kokku 2,7 protsendipunkti võrra SKTst. Esmane puudujääk 0,1% SKTst 2006. aastal muutuks alates 2007. aastast ülejäägiks ning jõuaks 2,5% SKTst 2010. aastal. Kavandatav eelarve tasakaalustamine põhineb kulutustel: see tugineb mitmeaastastel valitsemissektori kulutuste kasvuga seotud eesmärkidel, millega kaasneb (esmaste) kulude vähenemine SKT suhtes ligikaudu 3 protsendipunkti SKTst kogu perioodi jooksul. Eelmise programmiga võrreldes kinnitatakse uues versioonis üldjoontes kavandatud eelarve kohandamist peamiselt muutumatu makromajandusliku stsenaariumi tingimustes.

8. Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) peaks prognooside kohaselt paranema, tõustes puudujäägilt ligikaudu 2,5% SKTst 2006. aastal ülejäägini ligikaudu 0,25% SKTst programmiperioodi lõpus (2010). Nagu ka stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk tulenevalt programmist struktuurne tasakaal, mis kavatsetakse programmi kohaselt saavutada 2010. aastaks. Et programmi keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (puudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine tagama kindlusvaru eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ettenähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.

9. Programmi eelarveprognoosidega seotud riskid on lähiaastatel (kuni 2008. aastani) enam-vähem tasakaalustatud, kuid eelarvetulemused võivad hilisematel aastatel olla programmis kavandatust kehvemad. Lähiaastate puhul tugineb kohandamine peamiselt riigi tasandil toimuvale tugevamale kulutuste kontrollile, mida toetavad uue eelarveseadusi käsitleva põhiseadusliku seaduse[6] järkjärguline rakendamine ja ajakohastamisauditite tulemused ning mis on tõenäoline, kuigi kohalike ametiasutuste kulutuste suundumused on ohutegur. Hilisemate aastate puhul tekib sihiks seatud suurema kohandamise puhul kahtlusi, kas see saavutatakse täielikult. Ent isegi kui avalik sektor on oma kulueesmärke hästi järginud, on kavandatud ulatuslikeks piiranguteks vaja teatavaid reforme, mida programmis ei ole nimetatud. See tähendab üldisemalt, et Prantsusmaa eelarve tasakaalustamise strateegia keskmes olevate kogu avaliku sektori üldkulude ülemmäärade saavutamine koos jõustamismehhanismide ja teatavate valdkondade kulueeskirjade puudumisega eriti kohalike ametiasutuste puhul kallutavad ohud negatiivsele poolele.

10. Kõnealust riskihindamist arvestades ei pruugi programmi eelarveseisund olla piisav, et tagada keskpika perioodi eesmärgi saavutamine 2010. aastaks, nagu programmis on kavandatud. Siiski annab see iga aasta jaoks piisava varu, et ei ületataks puudujäägiläve 3% SKTst tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral programmiperioodi lõpus ja kõige tõenäolisemalt alates 2009. aastast. Kohandamise tempo programmi keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks, v.a 2007. aastal, on üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning et kohandamine peab majanduse tõusuaegadel olema suurem ja võib majanduse langusaegadel olla väiksem. Kuigi Prantsusmaa on alles äsja parandanud oma ülemäärast puudujääki, piirdub 2007. aastaks kavandatud kohandamine 0,3 protsendipunktiga SKTst, sest majandustingimusi ei saa hinnaga „langusajana” ning maksude paindlikkus viitab isegi „tõusuajale”.

11. Valitsemissektori koguvõlg on hinnangute kohaselt jõudnud 64,6% SKTst 2006. aastal, mis on asutamislepingus sätestatud 60%-lisest kontrollväärtusest kõrgem. Programmis prognoositakse, et võla suhe SKTsse väheneb programmiperioodi jooksul 6,5 protsendipunkti võrra. Võla suhte vähenemine võib programmi hilisemas etapis olla prognoositust vähem soodne, arvestades 1) eelnimetatud ohte eelarve-eesmärkidele ja 2) ebakindlust mittestrateegiliste varade müügi osas, mis kaldub olema ulatuslikum kui varasem keskmine. Ohtudest hoolimata tundub, et võla suhe väheneb kontrollväärtuse poole piisavalt kogu programmiperioodi jooksul.

12. Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele Prantsusmaal on pisut madalam kui Euroopa Liidu keskmine, kusjuures pensionikulutuste kasv on juba kehtestatud pensionireformide tõttu mõnevõrra väiksem kui mitmes teises riigis. Esialgne eelarveseisund ohustab 2005. aastaga võrreldes toimunud paranemisele vaatamata ikka veel riigi rahanduse jätkusuutlikkust, isegi enne arvessevõtmist, millist pikaajalist mõju elanikkonna vananemine eelarvele avaldab. Lisaks on koguvõla praegune tase kõrgem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest. Jätkuv eelarve tasakaalustamine aitaks vähendada riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, mis võiks säilitada või suurendada pensionireformist saadavat kasu, avalduvaid ohte. Üldiselt on Prantsusmaa riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid keskmised.

13. Stabiilsusprogramm sisaldab Prantsusmaa 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Selles ei ole siiski korrapäraselt esitatud teavet riiklikus reformikavas plaanitud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta, ent tundub, et selle eelarveprognoosides on võetud arvesse riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud riigi rahanduse valdkonnas võetavad meetmed näivad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas sätestatud meetmetega.

14. Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.

15. Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis mõned lüngad kohustuslikes ja vabatahtlikes andmetes[7].

Üldiselt võib teha järelduse, et pärast ülemäärase puudujäägi parandamist ning suure tulude kasvu raames on programmis seatud prioriteediks võla vähendamine ning kavandatud edusamme keskpika perioodi eesmärgi suunas kulutustel põhineva, ent mõnevõrra hiljem toimuva kohandamise kaudu. Ohud esinevad eelarvega seotud eesmärkide saavutamise puhul, eriti hilisematel aastatel.

Eespool esitatud hinnangut silmas pidades soovitatakse Prantsusmaal:

i) kasutada jõulisi kasvuväljavaateid ja varem eeldatust paremate 2006. aasta tulemuste positiivset mõju, et alustada varem keskpika eesmärgi saavutamiseks vajalikku kohandamist eriti 2007. aastal, pidades silmas keskpika perioodi eesmärgi saavutamist perioodi lõpuks, vähendades seejuures võlamäära ning parandades riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust;

ii) tugevdada valitsemissektori kõikide tasandite kulutusi reguleerivate eeskirjade täitmist ja järelevalvet, et tagada kulude mitmeaastastest ambitsioonikatest piirmääradest kinnipidamine.

Eelarvearengu ja -prognooside võrdlus

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Reaalne SKT (muutus, %) | SP dets 2006 | 1,2 | 2,0–2,5 | 2,0–2,5 | 2,25 | 2,25 | 2,25 |

KOM nov 2006 | 1,2 | 2,2 | 2,3 | 2,1 | puudub | puudub |

SP jaan 2006 | 1,5–2,0 | 2,0–2,5 | 2,25 | 2,25 | 2,25 | puudub |

THHI inflatsioon (%) | SP dets 2006 | 1,9 | 2,0 | 1,9 | 1,75 | 1,75 | 1,75 |

KOM nov 2006 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,9 | puudub | puudub |

SP jaan 2006 | 1,9 | 1,8 | 1,75 | 1,75 | 1,75 | puudub |

SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP dets 20061 | –0,8 | –0,6 | –0,6 | –0,5 | –0,4 | –0,3 |

KOM nov 20065 | –0,8 | –0,8 | –0,7 | –0,9 | puudub | puudub |

SP jaan 20061 | –0,5 | –0,4 | –0,6 | –0,8 | –0,9 | puudub |

Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | –2,9 | –2,7 | –2,5 | –1,8 | –0,9 | 0,0 |

KOM nov 2006 | –2,9 | –2,7 | –2,6 | –2,2 | puudub | puudub |

SP jaan 2006 | –3,0 | –2,9 | –2,6 | –1,9 | –1,0 | puudub |

Esmane tasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | –0,2 | –0,1 | 0,1 | 0,7 | 1,7 | 2,5 |

KOM nov 2006 | –0,2 | –0,1 | 0,0 | 0,4 | puudub | puudub |

SP jaan 2006 | –0,3 | –0,3 | 0,0 | 0,6 | 1,6 | puudub |

Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP dets 20061 | –2,5 | –2,4 | –2,2 | –1,6 | –0,7 | 0,2 |

KOM nov 2006 | –2,5 | –2,3 | –2,3 | –1,8 | puudub | puudub |

SP jaan 20061 | –2,8 | –2,7 | –2,3 | –1,5 | –0,6 | puudub |

Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP dets 20063 | –3,0 | –2,5 | –2,2 | –1,6 | –0,7 | 0,2 |

KOM nov 20064 | –3,1 | –2,6 | –2,3 | –1,8 | puudub | puudub |

SP jaan 2006 | –3,3 | –2,9 | –2,3 | –1,5 | –0,6 | puudub |

Valitsemisektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets 2006 | 66,6 | 64,6 | 63,6 | 62,6 | 60,7 | 58,0 |

KOM nov 2006 | 66,6 | 64,7 | 63,9 | 63,3 | puudub | puudub |

SP jaan 2006 | 65,8 | 66,0 | 65,6 | 64,6 | 62,8 | puudub |

Märkused |

1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. |

2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja ajutised meetmed. |

3 Programmis esitatud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,5% SKTst 2005. aastal ja 0,1% SKTst 2006. aastal, pärast seda 0%, kõik puudujääki vähendavad). |

4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis esitatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed (0,6% SKTst 2005. aastal ja 0,2% 2006. aastal; pärast seda 0%, kõik puudujääki vähendavad). |

5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 2,0%, 2,2%, 2,2% ja 2,3% ajavahemikul 2005–2008. |

Allikas |

Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – tulemuste aasta” (12.12.2006, KOM (2006) 816).

[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus” (12.10.2006, KOM (2006) 574 (lõplik)) ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European Economy nr 4/2006.

[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005.

[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[6] 2006. aastal esmakordselt rakendatud uue eelarveseadusi käsitleva põhiseadusliku seadusega (LOLF) taotletakse avaliku sektori kulutuste haldamisel suuremat läbipaistvust ja tõhusust.

[7] Eelkõige puuduvad andmed kollektiivtarbimise ning lühi- ja pikaajaliste intressimäärade kohta (aastate 2008–2010 kohta).