[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 28.8.2008

KOM(2008) 528 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

Kanaari saartel kehtiva AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise kohta

(komisjoni esitatud)

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

Kanaari saartel kehtiva AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise kohta

SISUKORD

1. Taustteave 3

2. Kokkuvõte 3

3. Analüüs 4

3.1. Majanduskasv – majandustegevuse ja tööhõive muutujad 4

3.2. Püsivad ebasoodsad tingimused, mille tõttu on AIEM-maksuga seotud erikorra jätkumine põhjendatud 5

3.3. Ühenduse õiguskorra terviklikkus ja sidusus 6

4. Üldised järeldused 7

TAUSTTEAVE

Selliste ühenduse äärepoolseimate piirkondade suhtes nagu Kanaari saared kohaldatavad EÜ asutamislepingu sätted ei võimalda põhimõtteliselt erinevalt maksustada kohalikke tooteid ja tooteid, mida müüakse ühest liikmesriigist teise. Siiski on EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel võimalik kehtestada kõnealuste piirkondade suhtes erimeetmed tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad piirkonna sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.

Nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsusega (2002/546/EÜ), mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel, lubati Hispaania Kuningriigil alates 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2011 vabastada mõned Kanaari saartel valmistatud tooted AIEM-maksust ( Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias ) või seda kõnealuste toodete puhul osaliselt vähendada. Üldiselt kehtestatakse AIEM-maks toodetele, mis on Kanaari saartele imporditud või seal toodetud. Nõukogu otsuse lisas on loetelu toodetest, mille suhtes eespool osutatud erimeedet kohaldatakse. Erinevus tavapäraselt maksustatud kaupade ja nende kaupade maksustamise vahel, mis on maksust vabastatud või mille puhul on maksu osaliselt vähendatud, ei tohi olenevalt tootest olla suurem kui 5 %, 15 % või 25 %.

Erikorra kehtestamise põhjused on esitatud nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsuses. Kanaari saarte puhul on probleemid seotud peamiselt isoleerituse ja turu killustatusega. See põhjustab mitmeid raskusi, mis on seotud peamiselt kõrgemate tootmiskuludega (transport, energia, toormaterjali tarnimine, jäätmekäitlus, jne). Samuti takistab see majanduse mitmekesistamist ning seepärast on sealne turg nõrgem ja vastuvõtlikum negatiivsetele muutustele võrreldes muude Euroopa ja maailma turgudega.

Kõnealuste probleemide leevendamiseks kehtestati Kanaari saartel erimeetmed, mis võimaldaks saarte majandusel areneda. Eelkõige on kõnealuste meetmete eesmärk tugevdada kohalikku tööstust konkurentsivõime suurendamise abil, sest saarte tööstus on halvas olukorras turu asukoha, struktuuri ja väiksuse tõttu.

Eespool osutatud nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsuse artikkel 2 kohustab Hispaania ametiasutusi esitama komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2005 aruande AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise kohta. See on vajalik, et hinnata võetud meetmete mõju ning seda, kuidas nende abil on kohalikku majandustegevust edendatud ja säilitatud, võttes arvesse äärepoolseimaid piirkondi mõjutavaid ebasoodsaid tingimusi. Kõnealune aruanne, mis esitati komisjonile 2006. aasta jaanuari alguses, on lisatud käesolevale aruandele (1. lisa). Samuti on lisatud kõnealuse aruande ingliskeelne kokkuvõte (2. lisa).

Lisaks on eespool osutatud nõukogu otsuse artikliga 2 ette nähtud, et komisjon esitab nõukogule aruande, mis sisaldab AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise majanduslike ja sotsiaalsete aspektide analüüsi ning vajadusel ettepanekut kohandada kõnealuse otsuse sätteid.

KOKKUVÕTE

Käesoleva aruande eesmärk on kontrollida nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsuse (2002/546/EÜ) alusel võetud meetmete mõju ning hinnata seda, kuidas nende abil on kohalikku majandustegevust edendatud ja säilitatud, võttes arvesse piirkonda mõjutavaid ebasoodsaid tingimusi.

Piirkonna peamised probleemid on seotud isoleerituse ning turu väiksuse ja killustatusega. Seepärast on saartel suuremad tootmis-, transpordi- ja keskkonnakulud. Samuti ei ole saartel võimalik kasu saada globaliseerumisest. AIEM-maksu eesmärk on Kanaari saarte turutingimuste parandamine. Hispaania valitsuse esitatud andmetest ilmneb, et erimeetmete kehtestamine on avaldanud positiivset mõju, kuid erikorra kehtestamise aluseks olevad probleemid on endiselt alles. Seepärast on erimeetmete jätkumine põhjendatud.

Aruandes sisalduvas analüüsis võetakse arvesse äärepoolseimate piirkondade iseärasusi ja piiranguid, õõnestamata ühenduse õiguskorra, sealhulgas siseturu ja ühise poliitika terviklikkust ja sidusust.

Võttes arvesse Hispaania ametiasutuste esitatud andmeid ja asjaolu, et sidusrühmad ei ole esitanud olulisi kaebusi, järeldab komisjon, et AIEM-maksuga seotud erikord toimib rahuldavalt. Seepärast võivad kehtivad eeskirjad jääda jõusse, ilma et oleks vaja muuta kõnealuse otsuse sätteid.

ANALÜÜS

Käesolev analüüs põhineb andmetel, mis sisalduvad Hispaania ametiasutuste kooskõlas artikliga 2 esitatud aruandes. Aruandes kirjeldatakse muutujaid ning osutatakse muutustele, mis leidsid aset pärast AIEM-maksuga seotud erimeetmete kehtestamist.

Majanduskasv – majandustegevuse ja tööhõive muutujad

Analüüsitud ajavahemikul, kui kehtis AIEM-maksuga seotud erikord, täheldati mitmeid positiivseid suundumusi.

Esiteks on Kanaari saarte majandus kasvanud. Kanaaride tööstussektor on kasvanud kiiremini (eelkõige ehitussektor) kui mujal Hispaanias ning see on suurendanud saarte tööstuse osatähtsust Hispaania tööstussektoris. Majandustegevuse analüüs näitab, et AIEM-ettevõtete (kelle suhtes kohaldatakse nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsusega kehtestatud erimeetmeid) arv suurenes aastatel 2001–2003 järk-järgult ning hõlmas ligikaudu 60 % kõikidest tootmisettevõtetest. Tuleks rõhutada, et AIEM-ettevõtete arv suurenes rohkem kui Kanaari saarte muude tootmisettevõtete arv. Nende ettevõtete arv, kes toodavad tooteid, mida maksustatakse üksnes impordil, suurenes 12,5 % aastatel 2001–2003. See kasv oli suurem kui tootmissektoris, kus see oli samal ajavahemikul vaid 2,6 %.

AIEM-ettevõtete netokäive kasvas kiiremini kui mujal tootmises, eriti 2004. aastal.

Pärast AIEM-maksu kehtestamist oli tootmissektoris märgata teatavat mitmekesistumist. Kanaari saarte tootmiskohtades käivitati mitmed uued tootmisliinid. Samuti toodi turule uusi tooteid ja kaubamärke, näiteks uusi jooke ja tubakatoodete brände, pudelivett ja pakendimaterjale.

Aastatel 2001–2003 suurenesid AIEM-ettevõtete investeeringud 13,7 % (AIEM-ettevõtete netoinvesteeringud miljonites eurodes: 2001 – 114,44; 2002 – 125,28; 2003 – 130,14). Kogu tootmissektori netoinvesteeringud suurenesid oluliselt 2002. aastal, kuid vähenesid 2003. aastal (kõikide tootmisettevõtete netoinvesteeringud miljonites eurodes: 2001 – 209,58; 2002 – 260,29; 2003 – 238,86).

AIEM-maksuga seotud erikord on mõjutanud ka tööhõivet. AIEM-ettevõtetes loodud töökohtade arv suurenes 2002. ja 2003. aastal kiiremini kui ülejäänud tootmissektoris. AIEM-ettevõtete tööhõive moodustas peaaegu 63 % kogu tootmissektori tööhõivest (AIEM-ettevõtete töökohtade arv oli 2001. aastal 22 618, 2002. aastal 23 721 ja 2003. aastal 24 561 ning töökohtade arv kogu tootmissektoris oli 2001. aastal 37 112, 2002. aastal 38 571 ja 2003. aastal 39 107). Nendel aastatel püsis AIEM-ettevõtete käibe suhe võrreldes kogu tootmissektori käibe suhtega samal tasemel – ligikaudu 51,5 % (2001. aastal 51,8 %, 2002. aastal 51,5 % ja 2003. aastal 51,3 %). 2004. aasta esialgsed tulemused näitasid AIEM-ettevõtete tööhõive vähenemist, kuid see oli aeglasem kui saartel keskmiselt.

Üldiselt on tarbijahinnaindeksi (THI) muutused olnud Kanaari saartel positiivsemad kui mujal Hispaanias. Inflatsioonitaseme erinevus 2004. aastal oli 0,7 %. AIEM-toodete korvi THI muutus on võrreldes Kanaari saarte üldise THI muutusega olnud positiivsem. Kui ajavahemikul 2001–2004 tõusis THI 2,5 %, siis AIEM-toodete puhul tõusis see vaid 1,8 %. AIEM-toodete hulgas oli inflatsioon eriti madal toiduainete, jookide ja tubakatoodete puhul.

AIEM-maksudest saadav tulu tuleb kaasata Kanaari saarte majandusse ning seda tuleb kasutada majandus- ja sotsiaalarengu strateegias, mis hõlmab kohaliku majandustegevuse edendamist (nõukogu otsuse nr 2002/546/EÜ põhjendus nr 23). Hispaania aruandest ilmneb, et Kanaari saarte avaliku sektori tehtud tegelikud kulutused kohaliku majandustegevuse edendamiseks ületavad AIEM-maksudest saadud tulu.

Eespool kirjeldatud suundumused näitavad, et pärast AIEM-maksuga seotud erimeetmete kohaldamist nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsuse kohaselt on saarte majanduses toimunud positiivsed muutused. Nende ettevõtete olukord, kelle kohapeal toodetud kaubad on AIEM-maksust vabastatud või seda on nende toodete puhul osaliselt vähendatud, on mitmes osas paranenud (üldine kasv, käive, mitmekesistumine, investeeringud, tööhõive). Eriti on seda märgata võrreldes nende ettevõtetega, keda AIEM-maksuga seotud erimeetmete kohaldamine ei mõjuta.

Seega võib esitatud andmete põhjal öelda, et nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsus täidab oma eesmärki.

Siiski on kohalikul turul tegutsevate ettevõtete jaoks tingimused endiselt ebasoodsad ning seepärast tuleb kõnealuste erimeetmete kohaldamist jätkata. Seda seisukohta analüüsitakse järgmises alapunktis.

Püsivad ebasoodsad tingimused, mille tõttu on AIEM-maksuga seotud erikorra jätkumine põhjendatud

Kohalik tööstus on endiselt ebasoodsas olukorras.

Piirkonnas on teatavad püsivad probleemid, nagu geograafiline eraldatus, killustatud ja väike turg, mis takistavad Kanaari saarte majanduse arengut. Kõnealused asjaolud mõjutavad mitmeid olulisi piirkonna majandusarenguga seotud aspekte.

Üks peamine probleem on transpordivõimaluste piiratus (ligipääs üksnes õhu- või meretranspordiga). Sellest tulenevalt on transpordikulud palju suuremad kui Hispaanias keskmiselt. Eelkõige kehtib see kaubavedude puhul ning vähem sõitjateveo puhul. Kaubavedudel on mitmeid piiranguid, mis on seotud nõrga hinnakonkurentsiga ja tarnete hilinemisega. Seepärast on Kanaari saarte ettevõtete lisakulud seoses transpordiga mõõdetavad nii rahas kui ka ajas. Sellised piirangud vähendavad saarte tootmise tõhusust ning suurendavad tootmiskulusid.

Samuti suurendavad kulusid muud tootmisprotsessiga seotud aspektid. Ettevõtted sõltuvad enamasti imporditud toorainest ja energiast (üle 70 % imporditakse saartele mujalt, samas mujal Hispaanias ei ületa kõnealuse impordi osakaal 40 %). Praktikas tähendab see täiendavate varude tekitamist ning sageli on ettevõtetel probleemiks liigsed varud. Selle tulemusena on mõnede toorainete hinnad kõrgemad. Näiteks on vee kuupmeetri keskmine hind 1,68 eurot. See on kõige kallim hind Hispaanias, kus riigi keskmine on 0,86 eurot.

Samuti tekitavad ettevõtetele lisakulusid eriotstarbelised hooldusteenused, juhtide ja tehnikute koolitamine ja ettevõtte edendamine. Kuna turg on väike, tuleb spetsialistid kaugemalt sisse tuua. Lisakulud on seotud ka töötajate koolitamisega, messidel ja konverentsidel osalemisega ning toodete reklaamimiseks ja lepingute sõlmimiseks tehtavate ärireisidega.

Samuti on kõrged tööstusjäätmete kõrvaldamisega seotud kulud. Mitmeid jäätmeid (sealhulgas mürgiseid jäätmeid) ei ole võimalik Kanaari saartel töödelda, kuna seal on vähe jäätmete ümbertöötlemistehaseid. Seepärast tuleb jäätmed sageli saartelt välja transportida.

Hinnatasemete analüüs näitab, et teatavate AIEM-tootegruppide (toiduained, ravimid ja parfüümid) hinnatase on Kanaari saartel üldiselt kõrgem kui mujal Hispaanias. Kõrgemad hinnad kajastavad saarte tööstustegevusele langevat lisakoormust. See tähendab, et kõnealuse kaitsemeetme vähendamine või kõrvaldamine vähendaks Kanaari saarte tööstustootmise konkurentsivõimet imporditud toodetega võrreldes veelgi ning see seaks vahetult ohtu tootmise kasumlikkuse ning vähemalt mõne asjaomase tegevuse jätkumise.

Kanaaride asukohaga seotud piirangute tõttu on sealne turg oma olemuselt väga piiratud. Saarte ekspordi osakaal kogu SKT-s on kõikidest Hispaania autonoomsetest piirkondadest madalaim. Ülejäänud Hispaaniaga võrreldes on Kanaaridel kõige vähem ekspordiga tegelevaid ettevõtteid. Lisaks sõltuvad kohalikud ettevõtted suurel määral teineteisest – ühe ettevõtte sulgemine mõjub halvasti teistele ettevõtetele. Samuti kaldub Kanaari saarte tööstusettevõtete keskmine suurus olema töötajate arvu poolest väiksem kui kogu ülejäänud riigis.

Kanaari saarte turu piirangute tõttu ei ole majandus piisavalt mitmekesine. See tähendab, et turu seisukohast ei ole tööstuse eri sektorite osakaal tasakaalus. Endiselt domineerib teenustesektori osatähtsus (eelkõige turism) ning see on püsinud peaaegu muutumatuna viimaste aastate jooksul. 2001. aastal andis teenustesektor 79 % kogulisandväärtusest ning 2004. aastal oli see näitaja 78 %. Hispaanias oli kõnealuse sektori osakaal mõlema perioodi puhul 66 %.

Selline nihe nõrgendab turu positsiooni.

Ühenduse õiguskorra terviklikkus ja sidusus

Aruande analüüsis esitatud andmed osutavad, et kõnealune kava täidab ka nõude, mille kohaselt asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel võetud nõukogu meetmed ei tohi õõnestada ühenduse õiguskorra terviklikkust ja sidusust.

Kooskõlas nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsusega (2002/546/EÜ) kohaldatud meetmed on vajalikud ja proportsioonis kõnealuse otsuse eesmärkide saavutamiseks.

Nõukogu otsuse raames vastuvõetud meetmed on algusest peale suunatud üksnes mõjutuste suhtes kõige vastuvõtlikumatele tööstustoodetele. Hispaania valitsuse esitatud andmed osutavad, et neid lisakulusid, mida Kanaari saartel tuleb kanda, ei hüvitata ülemäära, kui lubatud maksuvabastusi kohaldatakse teatavate AIEM-toodete puhul. Seega on olemasolevad meetmed proportsioonis seatud eesmärkidega. Üksikasjad on esitatud komisjoni 16. aprilli 2008. aasta otsuses, milles käsitletakse kõnealuse juhtumiga[1] seotud riigiabi seisukohti.

Hispaania valitsuse läbiviidud lisauuringust (IMPACTO DE LOS APE EN CANARIAS, 26. september 2006) selgub, et Kanaari saarte ja AKV riikide vaheline kaubavahetus on väga väike ning seepärast ei ole AIEM-maksuga seotud erikord takistuseks seoses EL-i ja Lääne-Aafrika riikide vahelise Euroopa Partnerluslepinguga, mis on läbirääkimiste järgus ja millega soovitakse suurendada lepinguosaliste vahelist kaubavahetust ja investeeringuid.

Samuti ei ole komisjon saanud ühtegi märkimisväärset kaebust seoses AIEM-maksukorra võimaliku negatiivse mõjuga siseturu toimimisele. Komisjon ei ole saanud teavet selle kohta, et AIEM-maksukorra kohaldamine hüvitab ülemäära neid kulusid, mis on seotud Kanaari saarte majandust mõjutavate püsivate ebasoodsate tingimustega.

Eespool osutatud järelduste kokkuvõtteks võib tõdeda, et olemasolev kord toimib hästi ning selle rakendamist tuleks jätkata, et Kanaari saarte rasket olukorda piisavalt leevendada.

ÜLDISED JÄRELDUSED

Nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsusega (2002/546/EÜ) kehtestatud erimeetmed on avaldanud positiivset mõju saarte majanduslikule ja sotsiaalsele keskkonnale. Teatavate näitajate muutuste analüüsist ilmneb, et kohaliku majandustegevuse edendamise ja säilitamise eesmärk on saavutatud.

Arvestades Kanaari saarte eriomase olukorraga seotud probleeme, on kõnealuste meetmete jätkumine põhjendatud. Vaatamata positiivsetele muutustele on olukord mitmes osas jätkuvalt ebasoodne.

Kättesaadava teabe põhjal võib kinnitada, et AIEM-maksuga seotud erikord ei õõnesta ühenduse õigussüsteemi terviklikkust ja sidusust. Meetmed on täpselt määratletud (suunatud üksnes kõige tundlikematele toodetele) ning piirduvad sellega, mis on vajalik seatud eesmärkide saavutamiseks (selliste ebasoodsate tingimustega seotud kulude korvamine nagu kaugus, väike turg ning selle killustatus). Kõik sidusrühmad on rahul kehtiva korraga, mis ei kahjusta siseturu tõrgeteta toimimist. Samas vähendaks kõnealuste kaitsemeetmete vähendamine või kõrvaldamine oluliselt Kanaari saarte tööstusliku tootmise kasumlikkust. Mõnel juhul võib see viia teatava kohaliku tootmistegevuse lõpetamiseni.

Komisjon järeldab, et nõukogu 20. juuni 2002. aasta otsusega kehtestatud AIEM-maksukord on praegusel kujul õigustatud. Seepärast ei ole nõukogu kõnealuse otsuse kehtivate sätete kohandamiseks vaja komisjoni ettepanekut.

[1] Juhtum NN 22/2008.