[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 17.10.2008

KOM(2008) 642 lõplik

KOMISJONI TEATIS

Äärepoolseimad piirkonnad – Euroopa eelis

KOMISJONI TEATIS

Äärepoolseimad piirkonnad – Euroopa eelis

1. SISSEJUHATUS

Üleilmastumine, kliimamuutused, demograafilised muutused ja rändevood ning selliste loodusvarade nagu mereressursid ja põllumajandustooted säästev haldamine on väljakutsed, mis mõjutavad kõiki Euroopa riike.

Olles teadlik äärepoolseimate piirkondade haavatavusest ja avatusest kõnealuste väljakutsete suhtes ning selleks, et koguda teavet nimetatud piirkondi hõlmava Euroopa strateegia edendamist käsitleva arutelu algatamiseks, konsulteeris Euroopa Komisjon 2007. aasta septembris[1] ulatuslikult Euroopa Liidu institutsioonide, liikmesriikide, äärepoolseimate piirkondade, ühiskondlik-ametialaste rühmade, teaduskeskuste ja ülikoolidega ning korraldas 14–15. mail 2008 Brüsselis institutsioonidevahelise ja partnereid kaasava konverentsi.

Rohked vastukajad osutavad kindlale soovile edendada ja laiendada ELi äärepoolseimate piirkondade tähtsust ning töötada välja uus strateegia, mis muudaks paradigmat ning käsitleks äärepoolseimaid piirkondi kui võimaluste ja arengupotentsiaaliga piirkondi, võttes samas arvesse nende iseärasusi.

Aruteludest lähtuvalt on käesoleva teatise eesmärk:

- anda vastus riigi- ja valitsusjuhtide poolt komisjonile esitatud küsimustele ning tutvustada avaliku arutelu tulemusi ja ettepanekuid selles valdkonnas (Euroopa Ülemkogu 2007. aasta kohtumise järelduste punkt 59);

- muuta lähenemisviisi, et edendada uuele paradigmale avatud strateegiat ning jagada soovitusi, et tagada finantsraamistikuga 2007–2013 ettenähtud meetmete ja võimaluste optimaalne kasutamine.

2. EUROOPA LIIDU ÄÄREPOOLSEIMATE PIIRKONDADE STRATEEGIA ARENG

Juba 1999. aastal tunnistas EL, et võrreldes Euroopa muude regioonidega on äärepoolseimate piirkondade geograafiline ja majanduslik olukord erinev ning selle põhjus on nende eraldatus teistest piirkondadest, saarelisus, väiksus, keeruline topograafia ja karm kliima ning majanduslik sõltuvus teatavatest toodetest (vt EÜ asutamislepingu artikli 299 lõige 2). Selline olukord takistab kõnealuste piirkondade säästvat ja tasakaalustatud arengut. EL püüab eri programmide ja meetmete kaudu neid takistusi kõrvaldada ning edendada piirkondade majanduslikku ja sotsiaalset lähenemist[2].

2004. aastal töötas EL välja strateegia, mis toetub kolme valdkonda hõlmavale lähenemisviisile: juurdepääsetavuse parandamine ja muude piirangute mõju vähendamine, konkurentsivõime parandamine ning piirkondliku integratsiooni tugevdamine. Kuna äärepoolseimate piirkondade arengut takistavad tegurid on püsivat laadi, on selline lähenemisviis endiselt aktuaalne, kuid vajab laiendamist, et võtta arvesse uusi väljakutseid.

2007. aasta septembris[3] tunnistas komisjon vajadust „jätkata vajadusel pingutusi ühenduse poliitika ja konkreetsete toetusmeetmete kohandamiseks.” Äärepoolseimate piirkondade iseärasustega arvestati ka nende toetamiseks 2007. aastal vastu võetud uute programmide ja meetmete puhul, mis peaks tagama piirkondade kindla arengu kolmes strateegiaga hõlmatud valdkonnas.

Juurdepääsu parandamine

Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) rakenduskavadega aastateks 2007–2013 on ette nähtud toetada juurdepääsu parandamiseks tehtavaid jõupingutusi, investeerides transpordi ja telekommunikatsioonide infrastruktuuri, ning rahastada tegevuskulusid lisakulude hüvitamise uue eritoetusega. Kokku on kavas investeerida ERFi vahenditest juurdepääsu parandamiseks äärepoolseimatele piirkondadele ligikaudu 1 710 miljonit eurot (st 36 % ERFi äärepoolseimate piirkondade rahastamiseks ette nähtud vahenditest).

Lisaks kiitis komisjon heaks Prantsuse ülemeredepartemangudele[4] suunatud kaubavedude toetamise kava ning õhutranspordiga seotud sotsiaalabi (abi Guajaanale ja Madeirale,[5] mille tingimused on sarnased varem Guadeloupe'i, Martinique'i ja Réunioni saartele antud abiga)

Konkurentsivõime suurendamine

Lähtudes Lissaboni ja Göteborgi strateegiate rakendamisega seotud suundumustest, vastasid äärepoolseimad piirkonnad üleskutsele suurendada oma piirkonna majanduse konkurentsivõimet ning koostasid sisemise potentsiaali arengustrateegia aastateks 2007–2013. ERFi ja Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) rakenduskavade raames kaasnes sellega kulude suurenemine Lissaboni strateegiaga seotud valdkondades ning soov töötada välja piirkondlikke innovatsioonistrateegiaid ja suurendada inimpotentsiaali arendamist teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas.

Maaelu arenguprogrammid aastateks 2007–2013 toetavad samuti äärepoolseimate piirkondade konkurentsivõime suurendamist, pöörates erilist tähelepanu põllumajandussektori tootlikkuse tagamisele, ümberkorraldatavate sektorite toetamisele, jätkuõppe korraldamisele, kvaliteettoodete arendamisele ja keskkonnakaitsele.

Põllumajandusvaldkonna „tervisekontrolli“ käsitlevas määruse ettepanekus[6] on säilitatud äärepoolseimate piirkondade erandid nii lahtisidumise kohaldamisel kui ka eraldatavate otsetoetuste ümbersuunamisel. Määrusega nähakse ette, et alates 2010. majandusaastast kantakse otsetoetustest POSEI programmi üle 24,4 miljonit eurot.

Lisaks võttis komisjon veinituru ühise korralduse reformi raames arvesse äärepoolseimate piirkondade taotlust säilitada viinamägede ümberkorraldamise kehtiv kord ning erand väljajuurimise korrast. Destilleerimise ja kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamisega seotud küsimustes on status quo säilitamiseks kavas muuta määrust (EÜ) nr 247/2006.

Kalandussektoris aitab Euroopa kalandusfond kalanduspiirkondadel nende majandusbaasi mitmekesistada ning säilitada piirkondade konkurentsivõime värske kala turul, arendades kõrge lisandväärtusega tooteid ja rahuldades paremini vesiviljelustoodete nõudlust kohalikul turul.

Komisjon tutvustas 2007. aasta oktoobris oma nägemust Euroopa Liidu uuest integreeritud merenduspoliitikast,[7] mis suurendaks eri poliitikavaldkondade vahelist sünergiat ja sidusust ning vastaks paremini äärepoolseimate piirkondade erivajadustele.

Riigiabi valdkonnas on võetud mitmed meetmed, mille eesmärk on edendada tootlikke investeeringuid, luua uusi töökohti ja korraldada kutsealast koolitust, võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade ebasoodsaid tingimusi[8]. Äärepoolseimate piirkondade suhtes kohaldatavad eri maksu- ja tollisüsteemid[9] võimaldavad jätkata nende piirkondade majanduse konkurentsivõime toetamist eriti teatavates majandussektorites või seoses teatavate toodetega.

Piirkondliku integratsiooni tugevdamine

Aastatel 2007–2013 Euroopa Regionaalarengu Fondist kaasrahastatavate territoriaalse koostöö programmide raames on võimalik töötada välja laiema naabruspoliitika tegevuskavu. Näiteks võib tuua Makaroneesia programmi,[10] mille raames suunatakse ligikaudu kolmandik ERFi poolt programmile eraldatud vahenditest koostöö edendamisele kolmandate riikidega. Samas juba suunasid (või kavatsevad seda teha) Mauritaania, Senegal ja Cabo Verde 10. Euroopa Arengufondi siseriiklike näidisprogrammide raames rahalisi vahendeid koostöö edendamiseks äärepoolseimate piirkondadega. Lisaks arendavad Kanaari saared praegu piiriülese koostöö programmi Marokoga, mida kaasrahastavad laiema naabruspoliitika rahastamisvahend ja ERF.

Makaroneesia äärepoolseimatel piirkondadel on tähtis roll ELi ja Cabo Verde vahelise eripartnerluse[11] teostamisel.

Äärepoolseimate piirkondade suhtes kohaldatavad majanduspartnerluslepingute erisätted (koostöö lihtsustamine AKV riikidega, suhkru- ja banaanisektori kohaliku turu erand ja kaitseklausel) võimaldavad kõnealustel piirkondadel laiendada piirkondlikku integratsiooni, arvestades ühtlasi nende turgude haavatavust.

3. AVALIK ARUTELU

Avalik aruelu Euroopa äärepoolseimate piirkondade strateegia tuleviku üle, mis toimus 2007. aasta septembrist kuni 2008. aasta maini, oli oluline etapp dialoogi ja partnerluse süvendamisel Euroopa Liidu, liikmesriikide ja äärepoolseimate piirkondade vahel.

Arvukad arvamusavaldused ning piirkondlikul ja kohalikul tasandil korraldatud arutelud peegeldavad kõigi asjaosaliste ulatuslikku osalust ja huvi.

14.–15. mail 2008 Brüsselis toimunud institutsioonidevahelisel partnerluskonverentsil oli ligikaudu 300 osalejat, kes said tutvustada oma seisukohti ja vahetada arvamusi Euroopa äärepoolseimate piirkondade ees seisvate väljakutsete ja tegeliku olukorra kohta.

Lisaks arutelu tulemuste üksikasjalikule analüüsile,[12] edastati arutelu käigus ka mitmeid olulisi sõnumeid:

Strateegia elluviimise tulemused olid 2004. aastal üldjoontes rahuldavad.

- Ühehäälselt kinnitati Euroopa integreeritud strateegia vajalikkust ja nõustuti 2004. aastal kindlaks määratud kolme prioriteetse valdkonnaga, milleks on juurdepääsu, konkurentsivõime ja piirkondliku integratsiooni edendamine. Meetmeid on vaja laiendada, et parandada juurdepääsu äärepoolseimatele piirkondadele ja toetada nende piirkondlikku integreerumist.

- Tunnustati viimastel aastatel erimeetmete kohaldamisega saavutatud märkimisväärseid edusamme, eriti ühtekuuluvuspoliitika, põllumajanduse, teadusuuringute ja konkurentsivõime valdkonnas.

2007. aasta teatises esitatud teemade heakskiitmine

- Kinnitati 2007. aasta septembris avaldatud teatises[13] esitatud nelja teema asjakohasust, mis peaks lisanduma juba strateegiaga hõlmatud kolmele valdkonnale. Äärepoolseimate piirkondade ees seisavad nimetatud valdkondades tõsised väljakutsed, mis eeldavad nii probleemide lahendamist (kliimamuutuste mõjuga kohanemisega kaasnevad suured kulutused, demograafilise plahvatuse või rahvastiku vananemise mõju, ebaseadusliku rände suurenemise tagajärjed) kui ka arenguvõimalustest kinnihaaramist (põllumajanduse mitmekesistamise mõju, merendusalase potentsiaali ärakasutamine).

Äärepoolseimate piirkondadega seotud probleemide tunnistamine ja piirkondade eeliste väärtustamine

- Äärepoolseimate piirkondadega seotud probleemid on püsivat laadi ning nende leevendamine eeldab kõigi olemasolevate meetmete konsolideerimist.

- Täies ulatuses tuleks väärtustada kõnealuste piirkondade trumpe ja suhtelisi eeliseid võrreldes Euroopa Liidu ja naabruses asuvate kolmandate riikidega (ainuomane geostrateegiline asukoht, võimalused taastuvate energiaallikate kasutamiseks, kliimamuutuste mõju ning bioloogilise mitmekesisuse jälgimine ja seire). Loetletud omadused annavad neile piirkondadele eelise olla „laboriks”, kus katsetatakse Euroopa Liidu jaoks olulise lisaväärtusega projekte.

Mõjuhinnangute süstematiseerimine ning äärepoolseimate piirkondadega seotud ühenduse poliitikavaldkondade parema sünergia ja sidususe tagamine.

- Vaja on süstematiseerida mõjuuuringute korraldamist ühenduse uute õigusaktide ettevalmistamisel (eelkõige keskkonna, põllumajanduse ja kalanduse valdkonnas) ning äärepoolseimaid piirkondi otse mõjutavate rahvusvaheliste kaubandusläbirääkimiste käigus.

- Tugevdada on vaja ühenduse eri poliitikavaldkondade vahelist sidusust ning tagada kohalike olude parem tundmine ja nendega arvestamine.

Teatavate valdkondadega seotud teadmiste parandamine ja neid kajastavate statistiliste andmete täiustamine

- Selleks et riiklikku poliitikat välja töötada, rakendada ja selle mõju tõhusalt hinnata, peavad asjakohased statistilised andmed olema usaldusväärsed, täielikud ja võtma arvesse äärepoolseimate piirkondade olukorda. Komisjon tegi ettepaneku korraldada mitmeid uuringuid järgmistes valdkondades: rahvastikuvood ja demograafilised suundumused, rände mõju äärepoolseimate piirkondade majanduslikule ja sotsiaalsele ühtekuuluvusele, kliimamuutuste mõju kõnealuste piirkondade majandusele ning kaubanduse liberaliseerimise mõju põllumajandusele.

Kõiki arvamusavaldusi käsitleti käesoleva teatise raames komisjonis toimunud aruteludel ning nendega arvestatakse äärepoolseimaid piirkondi mõjutavate ühenduse poliitiliste otsuste ettevalmistamisel.

4. UUS PARADIGMA – ÄÄREPOOLSEIMATE PIIRKONDADE AINULAADSUSE VÄÄRTUSTAMINE

Globaliseeruvas maailmas on Euroopa konkurentsivõime tugevdamine üha suurema tähtsusega, seepärast on vaja toetada äärepoolseimate piirkondade elutähtsate majandussektorite arengut, kus neil on võimalik spetsialiseeruda ja kus nende suhtelised eelised on suuremad. Just kõnealustes valdkondades avanevad soodsad võimalused Euroopa jaoks olulise tähtsusega algatuste ja katseprojektide väljatöötamiseks. Uue paradigma kohaselt on majandusarengut edendavaks jõuks äärepoolseimate piirkondade eeliste väärtustamine, seetõttu tuleb uuendada strateegiat, mis peaks edaspidi toetuma suure lisaväärtusega sektoritele nagu toiduainetööstus, bioloogiline mitmekesisus, taastuvad energiaallikad, astrofüüsika, lennundus, okeanograafia, vulkanoloogia või seismoloogia, aga ka äärepoolseimate piirkondade kui Euroopa Liidu tugipunktide tähtsale rollile.

4.1. Euroopa Liidu tugipunktid maailmas

Äärepoolseimad piirkonnad erinevad Euroopa Liidu mandriosast nii oma geopoliitilise olukorra kui ka geograafilise asendi poolest ning on ELi tugipunktid suhtlemisel teiste suurte majandusjõududega. Neil piirkondadel on eriline roll Euroopa Liidu välispoliitikas ja nad osalevad oma geograafiliste, kultuuriliste ja ajalooliste sidemete kaudu tõelise naabruspoliitika väljaarendamises teiste riikide ja rahvastega, eriti Aafrikas ja Ameerikas.

Äärepoolseimad piirkonnad tagavad Euroopa Liidule märkimisväärselt suure merelise ulatuse rahvusvahelisel tasandil ning tugevdavad legitiimsust ookeanide säästva arengu poliitika edendamiseks eelkõige sellises kolmes piirkonnas nagu Makaroneesia, Kariibi mere saared ja India ookeani edelaosa.

Mereteede ja merekitsuste naabruses asuvatel äärepoolseimatel piirkondadel on soodne positsioon kaubavahetuse arendamiseks. Lisaks on neil tähtis roll merede haldamisel nii merepiiri seire korraldamisel (näiteks ebaseadusliku kalapüügi, piraatluse ja uimastikaubanduse vastu võitlemisel) kui ka transpordiohutuse tagamisel (näiteks naftatranspordi korraldus Kariibi mere piirkonnas).

Äärepoolseimad piirkonnad asuvad arenguprobleemidega riikide naabruses, kellega EL teeb koostööd vaesusevastases võitluses, säästva arengu edendamisel, rändevoogude haldamisel ja piirkonna turvalisuse tagamisel. Seega on kõnealused piirkonnad eelistatud partnerid naabruses asuvatele kolmandatele riikidele, eriti haldussuutlikkuse tugevdamise, koolituse, hariduse ja tervishoiu, VKEde loomise, põllumajanduse, kalanduse ja loodusõnnetuste ennetamisega seotud projektide puhul.

Atlandi ookeanis asuvatel äärepoolseimatel piirkondadel on strateegiline roll eripartnerluse raames,[14] millele EL koos Cabo Verdega äsja alla kirjutas. Koostööd arendatakse eelkõige eripartnerluse tegevuskavas kindlaks määratud prioriteetsetes valdkondades nagu võitlus salakaubaveoga (uimastid, ebaseaduslik sisseränne) ja politseikoostöö.

4.2. Eelistatud laborid kliimamuutuste vastases võitluses

Äärepoolseimate piirkondade geomorfoloogilised tingimused ja geograafiline asend loovad suure eelise teadusuuringuteks, näiteks kliimamuutustega kaasnevate nähtuste uurimiseks ja seireks.

Uuringutele annab lisaväärtuse loodusõnnetuste ennetamine, mis äärepoolseimates piirkondades on eriti aktuaalne. Kõnealused piirkonnad võivad koguni olla platvormiks tehnoloogiaalasele ja teaduskoostööle, mille raames korraldatakse asjaomastes piirkondades loodusõnnetuste riski jälgimist ja järelevalvet.

Energeetikavaldkonnas seisavad äärepoolseimad piirkonnad silmitsi kahe probleemiga: suurendada sõltumatust fossiilsetest kütustest ning kasutada looduskeskkonna võimalusi, et edendada tehnoloogiat ja oskusteavet, mida saaks eksportida ja mujal kasutada. Toimivad ja ettevalmistatavad katseprojektid hõlmavad uuenduslike ja originaalsete lahenduste väljatöötamist taastuvenergia valdkonnas. Lisaks keskkonnakaitselisele ja majanduslikule kasule aitavad kõnealused projektid tutvustada ka Euroopa oskusteavet.

Projekti NRJRUP eesmärk on toetada hea tava ja oskusteabe vahetamist äärepoolseimate piirkondade vahel ning töötada välja mereressursside kasutamisel põhineva taastuvenergia edendamise poliitika.

Projekt GERRI hõlmab Réunioni saart ning selle eesmärk on saavutada saare energiasõltumatus aastaks 2030.

Polüfunktsionaalsed elektrijaamad (" Aproveitamento de fins múltiplos dos Socorridos ") Madeira saarel aitavad tagada saarel elektritootmist ja vähendavad sõltuvust hüdroenergiast, mida mõjutavad hooajalised tegurid.

Tervishoiuvaldkonnas suurendavad keskkonnamuutused troopiliste haiguste levikut. Seoses uute haiguste esilekerkimisega on vaja luua endeemia piirkonnas mikrobioloogiliste uuringute ja seire keskusi, et patogeene kiiresti ja usaldusväärselt diagnoosida ning hinnata haiguse ilmnemise ja levikuga seotud riske. Äärepoolseimates piirkondades on juba loodud ja arendatakse veelgi teadusuuringute infrastruktuuri, mis aitab suurendada terviseohutust nii piirkonnas kui ka Mandri-Euroopas.

Pärast 2007. aasta chikungunya epideemiat loodud haiguste uurimis- ja seirekeskuse (Centre de Recherche et de Veille sur les Maladies Emergentes dans l'Océan Indien) eesmärk on edendada nakkushaiguste, eriti epideemiaid põhjustavate nakkushaiguste valdkondadevahelisi uuringuid, lähtudes terviseohutuse prioriteetidest India ookeani piirkonnas.

4.3. Suur bioloogiline mitmekesisus ja mere ökosüsteemi rikkus

Äärepoolseimate piirkondade bioloogiline mitmekesisus on märkimisväärne, see hõlmab mitu korda rohkem liike kui kogu Mandri-Euroopa. Bioloogiline mitmekesisus soosib selliseid majandusharusid nagu kalandus ja turism, kuid sellest saab abi ka mitmete keskkonnateenuste osutamisel, näiteks vee puhastamisel, kalavarude uuendamisel, pinnase kaitsmisel erosiooni vastu ning ranniku kaitsmisel looduskatastroofide ja kliimamuutuste vastu. Liigirikkus on avastuste ja innovatsiooni allikas nii farmaatsiatööstuse kui ka põllumajanduse jaoks.

Äärepoolseimate piirkondade kalavarud on rikkalikud ja suhteliselt hästi säilinud, merepõhi on bioloogilise mitmekesisuse eluslabor ja võimaldab arendada jätkusuutlikku kalandust.

Kõnealuseid piirkondi eelistavad ka biotehnoloogia arendamisega seotud uurimisasutused, kes uurivad teatavate mereressursside (näiteks merepõhja kuumaveeallikate) kasutamist või troopilisi ökosüsteeme.

Assooride ülikooli okeanograafia ja kalanduse osakond lõi tippkeskuse, mille eesmärk on uurida ja analüüsida ookeanides peituvaid varusid. Üks projekt on suunatud ookeanisügavuste tundmaõppimisele ja tehnoloogia väljatöötamisele, mis võimaldaks juurdepääsu neile sügavustele.

4.4. Geograafilise piirkonna teadusvärav

Võttes oma territooriumil kasutusele tipptasemel info- ja sidetehnoloogia, on äärepoolseimad piirkonnad loonud platvormi tehnoloogia levitamiseks ning muutunud oma piirkonnas tõelisteks teadusväravateks.

Projekti SEAS[15] eesmärk Guajaanal on koguda Amazonase ja Kariibi mere piirkonna keskkonnavaatluse satelliidiandmeid. Euroopas ja Lõuna-Ameerikas ainulaadne tehnoloogia võimaldab koguda vajalikke andmeid ressursside järelevalve ja haldamise kohta Amazonase piirkonnas (7 miljonit km2) ning anda panus GMES (Global Monitoring Environment and Security) süsteemi edendamisse.

Alates 2005. aastast on Guadeloupe saarel tegeletud digikaabli lairiba võrgustiku (Global Cable Network) ehitamisega merepõhja, see saab alguse Puerto Ricost ja ühendab 14 saart Kariibi mere ida-osas ning kulgeb kuni Trinidadi ja Tobagoni. Infrastruktuur, mille pikkus on 2100 kilomeetrit, võimaldab märkimisväärselt suurendada telekommunikatsioonivõrgu võimsust ja tagada tarbijatele konkurentsivõimelise hinna.

Kanaari saarte astrofüüsikakeskus on piirkonna taevavaatluste suurepäraste tingimuste tõttu ülemaailmselt tuntud teadusasutus, kus paiknevad Euroopa Liidu tipptehnoloogial põhinevad teleskoobid ja astrofüüsika seadmed. Uue, maailmas ainulaadse suure teleskoobi (Grand Télescope des Canaries) kasutusele võtmine lähiajal, tagab Euroopa astrofüüsikauurijatele juurdepääsu uutele kõrgtehnoloogilistele projektidele.

4.5. Kõrge kvaliteediga põllumajandustooted

Äärepoolseimatele piirkondadele iseloomulikke ja kvaliteetseid põllumajandustooteid tuleks rohkem tutvustada. Kõnealuste piirkondade majandusareng sõltub kindlasti traditsiooniliste ja kvaliteetsete toodete ekspordist, sellised tooted on näiteks registreeritud päritolunimetusega Martinique'i rumm, Réunioni saarelt pärit ananassisort Victoria või Antillide melonid, Madeira veinid, Assooridelt pärit juustud ja tee, registreeritud päritolunimetusega veinid ja juustud Kanaaridelt ning äärepoolseimatest piirkondadest pärit lilled ja dekoratiivtaimed.

Martinique'i põllumajanduse keskkonnauuringute keskus (Le Pôle de Recherche Agro-environnementale de la Martinique) aitab edendada mitmekesist ja säästvat põllumajandust ning otsib uusi turustamisvõimalusi, selleks tegeleb keskus näiteks alakasutatud kohalike puuviljasortide väärtustamise ja sordiaretusega ning töötab välja säästva tootmise süsteemi.

Eelnevad näited osutavad, et äärepoolseimad piirkonnad rakendavad juba innovatiivseid ja originaalseid lahendusi, mis aitavad esile tõsta piirkondade eeliseid. Olemasolevat oskusteavet tuleb veelgi edendada, et elavdada piirkondade majandust ja tagada neile Euroopa Liidus uus roll.

5. ETTEPANEKUD EDASISEKS TEGEVUSEKS

Ilma et see piiraks Euroopa Liidu edaspidist üldpoliitilist arengut, näiteks finantsperspektiivide koostamist pärast 2013. aastat, ja sooviga luua raamistik uuele paradigmale, teeb komisjon ettepaneku tagada ühenduse olemasolevate meetmete parem kasutamine ning luua uusi meetmeid, mida saaks ellu viia kehtiva eelarve raames.

5.1. Olemasolevate ühenduse vahendite kasutamine

Eelarvega on ettenähtud, et ühendus investeerib aastatel 2007–2013 äärepoolseimatesse piirkonnadesse 7,8 miljardit eurot (ERF, ESF, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond, Euroopa Kalandusfond, POSEI). Seega tuleks kasutada kõiki meetmeid ja eeskirjades ettenähtud paindlikkust uute prioriteetide seadmiseks, näiteks riiklike aruannete 2009. aasta vahehindamise ja komisjoni 2010. aasta aruandega seotud strateegiliste arutelude käigus.

Komisjoni talitused jätkavad koostööd Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Investeerimisfondiga, et edendada algatuste JEREMIE ja JESSICA elluviimist äärepoolseimates piirkondades.

Kõnealused piirkonnad võivad ühineda ka algatusega „Piirkonnad majandusmuutustes” või kiirema arengu võimalusega, mis hõlmab territoriaalse koostöö piirkondadevahelist programmi ning säästva linnaarengu programmi. Komisjon toetab kohalike ettevõtjate võrgustike moodustamist ja katseprojektide käivitamist, mida saaks hiljem liita vastastikuse lähenemise ning konkurentsivõime programmidega, mis hõlmavad äärepoolseimate piirkondade jaoks eriti asjakohaseid prioriteetseid valdkondi nagu rannikualade väärtustamine või mere- ja ookeaniressursside kasutamine.

Haridus- ja koolitusvaldkonnas toetab komisjon uute oskuste ja oskusteabe edendamist, mis on otsustava tähtsusega ja aitab inimestel tulla toime 21. sajandi väljakutsetega. Inimkapitali kohandamine peaks toetuma suuremale osalusele ülikoolide vahetusprogrammides, põhipädevuste arendamisele elukestva õppe jooksul[16] ja koostöö tihendamisele Euroopa koolitus- ja haridussüsteemide vahel.

Äärepoolseimad piirkonnad peaksid kasutama ühenduse olemasolevate programmide raames avanevaid võimalusi nii teadusuuringute, transpordi energeetika, uuendustegevuse, info- ja sidetehnoloogia, hariduse kui ka kultuurvaldkonnas ja osalema aktiivselt asjakohastel projektikonkurssidel.

5.2. Uutele väljakutsetele vastamine, teadmiste laiendamine ja partnerluse tugevdamine

Avaliku arutelu raames käsitletud küsimustes teeb komisjon ettepaneku järgmiste meetmete võtmiseks:

a) Kliimamuutused

- Algatada mõju-uuring rannikualade majanduse kliimamuutustega kohanemise kohta. Uuring hõlmab kogu Euroopa Liidu territooriumit, kuid äärepoolseimate piirkondade kohta tehakse süvauuring. Uuringu eesmärk on toetada rannikualade kohandamisega seotud kulutusi ja kavasid käsitleva hea tava korrapärast vahetamist.

- Toetada rannikualade integreeritud riskijuhtimispõhimõtete väljatöötamist (vajumine, rannikualade erosioon, isikute ja vara ohustatuse vähendamine) ning järelevalve- ja häiresüsteemi loomist julgeoleku ja kodanikukaitse tagamiseks.

- Töötada välja vabatahtlik looduskaitsesüsteem, lähtudes Natura 2000 kogemusest.

- Töötada välja ja võtta meetmed sissetungivate liikide vastu võitlemiseks.

- Tunnistada äärepoolseimate piirkondade haavatavust, lähtudes kliimamuutuse mõjuga kohanemist käsitlevast valgest raamatust.

b) Demograafilised muutused ja rändevood

- Algatada mõju-uuring, et mõista paremini rände ja demograafiliste muutuste tagajärgi (nii positiivseid kui ka negatiivseid) äärepoolseimate piirkondade tööturule, avalikele teenustele ning haridus- ja tervishoiusüsteemile. See võimaldaks arvutada iga piirkonna jaoks välja nn rändetasakaalu. Üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine 2007–2013” peatse vahehindamise käigus arutab komisjon, kas on vaja võtta uusi meetmeid ning uurib rände tasakaalustamise Euroopa fondi loomise vajadust ja teostatavust.

- Demograafiliste muutuste küsimuses kutsub komisjon liikmesriike ja äärepoolseimate piirkondade kohalikke ametiasutusi üles jätkama ja vajadusel täiendama analüüside koostamist, et võtta eelkõige haridus-, koolitus- ja tööhõivepoliitika väljatöötamisel ning struktuurifondidega seotud meetmete kavandamisel arvesse ka demograafilisi muutusi. Samuti kutsub komisjon riikide statistikaameteid jätkama koostööd EUROSTATiga.

c) Põllumajandus

- Jätkuvalt tuleb piirkondi julgustada, et nad kasutaksid ära kõik programmi POSEI raames avanevad võimalused, mis on seotud igale äärepoolseimale piirkonnale eraldatud eelarvevahendite struktuuri ja jaotumisega, toetatavate ettevõtjate arvuga ning keskkonna spetsiifilisi saasteprobleeme hõlmava järelevalvega.

- Julgustada noori põllumajandustootjaid kasutama starditoetusi ja investeerimisabi, mida saab anda asjakohase maaeluarengu programmi raames, et võtta arvesse piirkonna erivajadusi.

- Kasutada ära kõik põllumajandustoodete müügi edendamise programmi[17] raames avanevad võimalused ning hõlmata programmiga rohkem tooteid, mis aitab kindlasti kaasa turuvõimaluste laiendamisele ning tugevate põllumajandus- ja toiduainetetööstuse ettevõtete loomisele.

d) Merenduspoliitika

- Kohandada Euroopa integreeritud merenduspoliitikat ja selle tegevuskavas ette nähtud mitmesuguseid valdkondlikke meetmeid, et need vastaksid paremini äärepoolseimate piirkondade eripärale.

- Laiendada äärepoolseimate piirkondade merendust ja merekeskkonda ning mere ökosüsteemi väärtuslikkust käsitlevaid teadmisi, seepärast tuleks koostada konkreetne analüüs, mis hõlmaks nii EUROSTATi projekti raames kui ka Euroopa merevaatlus- ja andmevõrgu (EMODNet) kaudu kogutud merendusega seotud sotsiaal-majanduslikke andmeid. Saadud teave võimaldaks koostada äärepoolseimate piirkondade laiahaardelise analüüsi dokumendi „Mereatlas” jaoks, mille komisjon avaldab 2009. aastal.

- Luua uurimisvõrgustikke ja väärtustada äärepoolseimate piirkondade kui Euroopa eelistatud vaatlejate rolli merekeskkonna seire korraldamisel uue mere- ja merendusuuringute strateegia raames[18]. Teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse 7. raamprogrammi raames tuleb toetada teadusuuringuid, mis hõlmavad mereökosüsteemide tundmaõppimist, kaitset ja haldamist.

- Toetada äärepoolseimate piirkondade strateegilist rolli mereseire- ja haldamise valdkonnas nende vastavates piirkondades eelkõige integreeritud piirkondliku merenduspoliitika ja merendustegevuse kavade väljatöötamise kaudu ning koostöömeetmete kaudu kolmandate riikidega, mida korraldatakse ühenduse territoriaalse koostöö programmide ja India ookeani kaguosa kalanduse järelevalve kava raames.

- Toetada majandus- ja kultuurisidemete tugevdamiseks mereliinide avamist äärepoolseimate piirkondade ja naabruses asuvate kolmandate riikide vahel. Selleks on vaja muuta hiljemalt järgmisel läbivaatamisel meretranspordile antava riigiabi suhtes kehtivaid ühenduse suuniseid, et lubada stardiabi andmist selliste liinide avamiseks. Äärepoolseimad piirkonnad võivad kõnealuste liinide avamiseks sõlmida ka avaliku teenindamise lepinguid, lähtudes Altmarki kohtuasja kriteeriumitest[19].

e) Partnerluse tugevdamine

- Ühenduse uute õigusaktide vastuvõtmisel tuleb täpsemalt analüüsida nende mõju äärepoolseimatele piirkondadele. Komisjoni talitustevahelist töörühma äärepoolseimate piirkondade küsimuses võiksid vajadusel eriprobleemide lahendamisel abistada ad hoc rakkerühmad.

- Algatada äärepoolseimate piirkondade majanduskasvu tegurite uurimiseks sotsiaal-majanduslik uuring, mis keskenduks käesolevas aruandes loetletud tähtsamatele majandusvaldkondadele, osutaks olulisematele takistustele piirkondade arengus ja aitaks leida lahendusi.

- Algatada arutelu, mis käsitleks äärepoolseimate piirkondade strateegia edendamist, ärgitades kõnealuseid piirkondi ulatuslikult osalema juba toimivates protsessides ja meetmetes nagu roheline raamat territoriaalse ühtekuuluvuse kohta, ühtekuuluvuspoliitika tulevik pärast 2013. aastat, Euroopa Liidu eelarve reform, piirkondlik integratsioon AKV riikide arengu toetamiseks, roheline raamat ülemeremaade ja –territooriumide ning ELi suhete tuleviku kohta või Euroopa merenduspoliitika edendamine.

- Äärepoolseimaid piirkondi kutsutakse üles osalema konstruktiivselt majanduspartnerluslepingute väljatöötamisel ja rakendamisel. Piirkonnad peaksid ära kasutama piirkondliku koostöö tugevdamise raames avanevad võimalused, et edendada kaubavahetust ja teenuskaubandust, aga ka teisi valdkondi nagu teenindus, intellektuaalne omand ja riigihanked. Just nendes valdkondades on äärepoolseimatel piirkondadel suhteline eelis, mida saaks veelgi suurendada kõnealuste piirkondade ja AKV riikide vastastikkuse täiendavuse kaudu. Eelnevast lähtudes on tähtis toetada meetmeid, mille eesmärk on suurendada äärepoolseimate piirkondade suutlikkust järgida ühtaegu nii neile olulisi kaubavooge kui ka ELi kaubanduspoliitikat.

- Korraldada koos äärepoolseimate piirkondadega teabetunde, et tutvustada üksikasjalikumalt ühenduse meetmeid ja poliitikat (teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse 7. raamprogramm, Euroopa Arengufondi ja Euroopa Regionaalarengufondi raames pakutavate koostöövõimaluste tutvustamine jne).

- Korraldada koos liikmesriikide ja äärepoolseimate piirkondadega iga kahe aasta järel Euroopa äärepoolseimate piirkondade foorum (hea tava levitamine, toetus tähtsamate majandusvaldkondade arendamiseks loodud algatustele, teadlikkust parandavad kampaaniad äärepoolseimate piirkondade eeliste tutvustamiseks jne).

6. KOKKUVÕTE

Käeolev teatis on komisjoni vastus 2007. aasta detsembris toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel esitatud küsimustele ning selles on võetud arvesse huvitatud isikute poolt avaliku arutelu käigus esitatud seisukohti.

Äärepoolseimate piirkondade abi ülemaailmsete probleemide (energia- ja toidukriis, kliimamuutused, demograafiline surve, rändevood, kiire vajadus parandada ookeaniressursside haldamist) lahendamisel tuleb vääriliselt hinnata. Kõnealused piirkonnad on tõelised laborid, kus kõiki neid probleeme ja nähtusi saaks määratleda, analüüsida ja modelleerida. Nende kogemus on tähtis nii asjakohaste geograafiliste piirkondade kui ka kogu ELi jaoks tervikuna.

Nad on uue paradigma kandev jõud, millele tuleks edaspidi toetuda. Samas ei tohi jätta unarusse Euroopa eri poliitikavaldkondade arendamist ning kõik loodud võimalused tuleks igakülgselt ära kasutada.

Uus lähenemisviis peab ärgitama uute meetmete väljatöötamist lisaväärtuse loomiseks ja säästava arengu toetamiseks, mis pikemas perspektiivis tagaks Euroopa äärepoolseimate piirkondade strateegia uuenemise.

[1] Konsultatsioonid algatati komisjoni teatisega „Äärepoolseimate piirkondade strateegia: kokkuvõte ja arenguperspektiivid” KOM(2007)507 (lõplik).

[2] Pärast ELi viimaseid laienemisi ei kuulu äärepoolseimad piirkonnad enam kõige vaesemate piirkondade hulka. Siiski kuulusid 2005. aastal (EL27=100) Guajaana (SKT/in 50,5), Réunion (SKT/in 61,6) ja Assoorid (SKT/in 66,7) ning osaliselt ka Guadeloupe (SKT/in 70,6) ja Martinique (SKT/in 75,6) Euroopa Liidu keskmisega võrreldes EL27 vaeseimate piirkondade hulka. Kanaari saared (SKT/in 93,7) ja Madeira (SKT/in 94,9) on lähedal ELi keskmisele.

[3] Komisjoni teatis „Äärepoolseimate piirkondade strateegia: kokkuvõte ja arenguperspektiivid” KOM(2007)507 (lõplik), 12. september 2007.

[4] Riigiabi N199/2007 Prantsuse ülemeredepartemangudele suunatud kaubavedude toetamise kava.

[5] Riigiabi N 912/2006 Guajaana siselendudega ning Madeira autonoomse piirkonna õhutranspordiga seoses üksiktarbijatele antav sotsiaalabi.

[6] KOM(2008) 306 (lõplik), 20.5.2008.

[7] Komisjoni teatis „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika” KOM(2007) 574 (lõplik), sinine raamat, SEK(2007) 1278 tegevuskava.

[8] Näiteks: riigiabi N22/2008 AIEMi raames Kanaari saartele antavate abimeetmete kohta. Nõukogu otsus 2008/417/EÜ, 3. juuni 2008, millega lubatakse Portugalil kohaldada Madeira autonoomses piirkonnas seal toodetud õlle suhtes vähendatud aktsiisimäära. Riigiabi N421/2006, riigiabi korra lubamise kohta, millega nähakse ette vähendatud maksumäära kohaldamine Madeira autonoomses piirkonnas registreeritud ettevõtjate suhtes.

[9] Näiteks: nõukogu otsus 2008/439/EÜ, 9. juuni 2008, millega muudetakse dokimaksude korda Guajaanas toodetud uute toodete suhtes. Nõukogu määrus (EÜ) nr 645/2008, 8. juuli 2008, millega avatakse teatavate kalandussaaduste importi Kanaari saartele hõlmavad autonoomsed ühenduse tariifikvoodid ja sätestatakse nende haldamine.

[10] Makaroneesia tähistab rahvusvahelise territoriaalse koostöö ala, mis hõlmab Assoore, Madeirat ja Kanaari saari.

[11] Komisjoni teatis, 24. oktoober 2007, Euroopa Liidu ja Cabo Verde Vabariigi vaheliste suhete kohta tulevikus, KOM(2007) 641 (lõplik).

[12] Kõik ettepanekud ning avaliku arutelu järelduste kokkuvõte on avaldatud veebilehel http://ec.europa.eu/regional_policy/consultation/rup/contri_fr.htm.

[13] Kliimamuutused, demograafiline areng ja rändevood, põllumajandus ja merenduspoliitika.

[14] Komisjoni teatis, 24. oktoober 2007, Euroopa Liidu ja Cabo Verde Vabariigi vaheliste suhete kohta tulevikus, KOM(2007) 641 (lõplik).

[15] SEAS tippkeskus (Guajaana): Amazonase piirkonna keskkonna satelliidiseire.

[16] Soovitus võtmepädevuste kohta elukestvas õppes (ELT L 394, 30.12.2006).

[17] Äärepoolseimate piirkondade graafiliste sümbolite edendamise programm (nõukogu määrus 247/2006) ja komisjoni määruse 501/2008 I lisa (eeldatav aastaeelarve 1 miljon eurot) ning programmiga POSEI ettenähtud meetmed toodete edendamiseks.

[18] KOM(2008)534 (lõplik). Euroopa mere- ja merendusuuringute strateegia. Euroopa teadusruumi ühtne raamistik ookeanide ja merede säästva kasutamise toetuseks.

[19] Euroopa kohtu otsus, ELT C226, 20.9.2003, lk 1.