ET Euroopa Liidu Teataja C 263/7

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2016/C 263/05)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„BURRATA DI ANDRIA”

ELi nr: IT-PGI-0005-01393 – 27.10.2015

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus

„Burrata di Andria”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Kaitstud geograafilise tähisega toode „Burrata di Andria” on lehmapiimast toodetud juust, mida valmistatakse koorest ja plastifitseeritud toorjuustust (pasta filata). Juustu ümbriskiht koosneb ainult plastifitseeritud toorjuustust ning sisuks on samast plastifitseeritud toorjuustust rebitud tükikeste ja koore segu.

Morfoloogilised, füüsilis-keemilised, mikrobioloogilised ja organoleptilised omadused

Kaal: juustu „Burrata di Andria” kaal jääb vahemikku 100–1 000 g.

Välimus: juust „Burrata di Andria” on piimvalge värvusega, juustu ümbriskihi paksus on ≥ 2 mm.

Sisu: plastifitseeritud toorjuustust rebitud ja seent meenutava konsistentsiga tükkide ning koore segu.

Kuju: ümar, veidi pikergune kotike, mille suuosa on iseloomulikult kinni seotud.

Stracciatella (rebitud tükikesed): sisu valmistatakse plastifitseeritud toorjuustust, millest rebitakse käsitsi tükid, mis segatakse koorega.

Niiskusvahemik 60–70 %.

— Lõikamisel on juustusisu voolav.

— Sisuks olevad rebitud tükid on eri suurusega.

— Lõhnas võib tunda värske või keedetud piima, või ja koore nüansse.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Lehmapiim. Kehtivate eeskirjadega sätestatud mikrobioloogilisi nõudeid järgides kasutatakse juustu „Burrata di Andria” koostises koort, mida toodetakse kas värske piima või värske vadaku tsentrifuugimisel, mida seejärel 15 sekundi jooksul 72 ° juures pastöriseeritakse, või värsket pastöriseeritud ja/või kõrgkuumutatud (UHT) koort või nende segu.

3.4. Täpsustage tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik tooraine töötlemisetapid kuni lõpptoote saamiseni peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kuna juustu „Burrata di Andria” puhul on tegemist värske ja kergesti rikneva tootega, peab juust olema valmistatud punktis 4 määratletud geograafilises piirkonnas asuvas tootmisettevõttes.

Juustu „Burrata di Andria” võib pakendada järgmiselt:

— plastkilest kotikestes või keeratuna kilesse ja seotuna ülevalt kokku toiduainete puhul kasutatavate raffiavitstega;

— rohelise värvusega plastkilesse keeratuna;

— säilitusvedeliku sees purgis, karbis, või klaasis.

Toodet tuleb säilitada temperatuurivahemikus 4 °C – 6 °C. Pakendatud toote kaal on 100–1 000 grammi.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kaitstud geograafiline tähis „Burrata di Andria”, millele järgneb märge „Indicazione Geografica Protetta” (kaitstud geograafiline tähis) või selle logo, peab olema kantud märgisele selgete kustutamatute tähtedega ning eristuma selgelt kõigist muudest märgetest.

Keelatud on lisada kirjeldusi, mis ei ole selgesõnaliselt ette nähtud. Siiski on lubatud viidata ettevõtte nimele, ärinimele ja kaubamärgile, kui sellel ei ole kiitvat tähendust ja see ei eksita ostjat.

Kaitstud geograafilise tähise „Burrata di Andria” logol on kujutatud geograafiline kompositsioon, millele on järgmised sümbolid ja sõnad:

„Burrata di Andria” logo peab olema kõikide turustatavate toodete märgisel, pakendil ja graafilisel kujutisel suurusega, mida arvestatakse märgise kõrgusele ja pikkusele vastava ristküliku pindala järgi ja mis on mitte alla 10 % ja mitte üle 25 % kogu graafilise kujutise pindalast.

Pakendil peab olema Euroopa KGT sümbol.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Juustu „Burrata di Andria” KGT tootmise ja pakendamise geograafiline piirkond hõlmab kogu Apuulia maakonna territooriumit.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Juust „Burrata di Andria” on Apuulia maakonnale iseloomulik toode, mis erineb muudest samalaadsetest oma erilise tootmistehnoloogia ja oma organoleptiliste omaduste poolest. Seega on tegemist Apuulia ja Lõuna-Itaalia kõige hinnatuma ja erilisema juustutootega.

Suuliselt edasi antud pärimuste kohaselt avastas juustu „Burrata di Andria” eelmise sajandi esimesel kümnendil ühes vanas juustukojas Lorenzo Bianchino. Räägitakse, et tugeva lumesaju tõttu ei saanud ta piima linna viia ning pidi hakkama seda töötlema ja leidma eelkõige kasutuse piimaga kaasnevale koorele. Võttes eeskujuks mateche’de (hapendatud kalgendist plastifitseeritud juust, milles säilitati võid) valmistamise meetodi, proovis ta valmistada sama põhimõtte alusel värsket toodet. Sellega kaasnes talupoeglik mõtteviis, mille kohaselt ei tohi midagi raisku lasta ning kõik tootmisega seotud kõrvaltooted tuleb ära kasutada. Nii tuli Lorenzo Bianchino mõttele segada omavahel koor ja plastifitseeritud toorjuustu tootmisjäägid ning toppida segu plastifitseeritud juustust kotikesse.

Juust „Burrata di Andria” kujutab endast plastifitseeritud toorjuustust kotikest, mis on käsitsi täidetud samast plastifitseeritud toorjuustust rebitud tükikeste ja koore seguga. Seda plastifitseeritud toorjuustu tükikeste ja koore segu nimetatakse stracciatella. Sõna stracciatella tuleneb juustusisu valmistamise viisist. Plastifitseeritud toorjuustust rebitakse käsitsi ebaühtlased tükikesed (lucini).

Esimest korda viidati tootele 1931. aastal väljaandes „Guida del Touring Club” ja pärast seda algas juustu „Burrata di Andria” võidukäik ning seda mitte üksnes Itaalias vaid ka välismaal, kus üks juustu suurtest austajatest oli isegi Pärsia šahh. Selle Apuulia toote ehe ja kreemjas maitse sobib suurepäraselt kõigile, kes hindavad Vahemere kööki ja selle lihtsaid, autentseid ja mitte liiga töödeldud maitseid.

Juust „Burrata di Andria” on ulatuslikult esindatud maailma mitmete restoranide toidukaardil, eelkõige rõhutatakse toote puhul selle kõrget kvaliteeti ja asjaolu, et see on pärit Andria piirkonnast. Juustu „Burrata di Andria” puhul on oluline mitte üksnes tootmistraditsiooni ja -piirkonna vaheline seos, vaid ka asjaolu, et toode on väga lühikese säilivusajaga, mis seab piirangud selle turustamisele. Kuna tegemist on värskelt turustatava tootega, tundub et suured kaubandusettevõtted otsustanud suunata selle pigem nišiturule. Vaatamata sellele on tootel tarbijate juures väga hea maine ja nõudlus selle järele on pidevalt suur.

Nii riigi kui ka rahvusvahelises ajakirjanduses on ilmunud selle juustu kohta palju artikleid. Ajalehe Corriere della Sera 26. augusti 1977. aasta numbris avaldatud küsitluses nimetatakse juustu „Burrata di Andria” Apuulia ja kogu Lõuna-Itaalia suurepäraseks juustutooteks.

Ajalehes Repubblica avaldati 16. detsembril 1999 artikkel toodete kohta, mille tootmist tuleks säilitada, ning selles osutati sõnaselgelt toorjuustule „Burrata di Andria”.

Juustu nimetatakse fantastiliseks ja ainulaadseks ka Allan Bay artiklis veebisaidil www.vivimilano.it/atavola.

Nädalalehes Il Sole 24 Ore 30. juulil 1999 ilmunud artiklis räägitakse juustust „Burrata di Andria” kui Apuulia suurepärasest tootest.

Ajalehes La Stampa avaldatud Vanna Pescatori artiklis pealkirjaga „La Mondanità” (mondäänsus) märgitakse see väärtuslik juust ära Maranello kuulsa autotöösturi Ferrari korraldatud piduliku õhtusöögi menüüs.

Davide Paolini kirjutas nädalalehe Il Sole 24 Ore pühapäevalisas Tempo Liberato artikli „Giacimenti gustosi da salvaguardare” („Maitsed, mida tuleb säilitada”), milles ta pani juustu „Burrata di Andria” samasse ritta Itaalia kulinaariavaldkonna muude suurepäraste toodetega nagu „Mozzarella di Bufala Campana”, „Coppa piacentina”, „Caciocavallo Silano” jne, mida tuleks kaitsta ja mille tootmist säilitada.

18. augustil 1990 kirjeldab Nicola Dante Basile nädalalehe Il Sole 24 Ore põllumajanduslisa artiklis „Formaggi, il pecorino guida l’export” („Juustud. Ekspordi eesotsas on lambajuustud”) juustu „Burrata di Andria” väga nõudliku juustuna, et rõhutada tähelepanu ja austust, mida sellisele juustutüübile tuleks osutada.

Põllumajandusministeeriumi juures oleva traditsiooniliste toodete registri eest vastutava asutuse teatel (D.M. 350/99) kandis Apuulia maakond 2000. aastal juustu „Burrata di Andria” oma peamisesse registrisse.

Alberto Pejrano poolt 9. oktoobril 2000 koostatud rubriigis „Slow Food” i profumi della Puglia di Federico II (Aeglase valmistusajaga toit – valitseja Federico II aegse Apuulia lõhnad) nimetatakse seda juustu piimatoodete juveeliks. Veebisaidil www.stayinitaly.com on Apuulia maakonda tutvustavas osas nimetatud juustu „Burrata di Andria” Apuulia traditsiooniliseks tooteks. Veebisaidil www.agipzone.com nimetatakse juustu „Burrata di Andria” väga peeneks tooteks.

Vaatamata juustu väga lühikesele säilivusajale on juust „Burrata di Andria” väga hinnatud ka välismaal ja isegi kaugemates riikides, näiteks Ameerika Ühendriikides, kuhu juustu eksportivad ettevõtted seda igal nädalal saadavad. Toode on ka kuulsa restorani Il Fornaio toidukaardis, kus seda pakutakse pidevalt temaatilises menüüs, milles rõhutatakse eripäraseid ja esiletoomist väärivaid tooteid.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(Käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

Tootespetsifikaadi täielik tekst on saadaval järgmisel veebisaidil: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

või

otse põllumajandus-, toiduaine- ja metsanduspoliitika ministeeriumi avalehel (www.politicheagricole.it), klõpsates linki „Qualità e sicurezza” [Kvaliteet ja ohutus] (ekraani ülemises paremas osas), seejärel linki „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE” [ELile hindamiseks esitatud spetsifikaadid].

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.