KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

Mõjuhinnangu kommenteeritud kokkuvõte

Lisatud dokumendile:

Komisjoni teatis

Ühenduse suunised riigiabieeskirjade kohaldamiseks seoses lairibavõrkude kiire kasutuselevõtuga

Lahtiütlus

käesolev kokkuvõte kohustab ainult selle koostamisega seotud komisjoni talitusi ega mõjuta komisjoni ühegi otsuse lõplikku vormi

1. Probleemi kirjeldus 1.1. Põhiprobleem: rahastamispuudujääk ja vajadus kaitsta konkurentsi

Hästitoimiva lairibataristu olemasolu peetakse kogu maailmas oluliseks majanduse arengut soodustavaks teguriks. Kiire internetiühendus võimaldab ettevõtjail, eriti väikestel, säilitada konkurentsivõime ja tarbijail kasutada paljusid täiustatud sidusteenuseid, mis parandavad nende elukvaliteeti.

Kui komisjon avaldas 2010. aastal Euroopa digitaalarengu tegevuskava,[1] rõhutas ta, et Euroopa vajab hästi kättesaadavat ja konkurentsivõimelise hinnaga kiiret ja ülikiiret internetiühendust. Digitaalarengu tegevuskavaga kinnitati taas eesmärki tuua lairibaühenduse põhivõrk 2013. aastaks iga eurooplaseni ja seati eesmärgiks tagada, et 2020. aastaks:

Ø oleks kõigil eurooplastel kiirem internetiühendus kui 30 Mbit/s, ja

Ø 50 % või rohkemate Euroopa kodumajapidamiste internetiühendus on kiirem kui 100 Mbit/s.

Nende eesmärkide saavutamise hinnangulised kulud on esimeses etapis kuni 60 miljardit eurot ja teises etapis 270 miljardit eurot[2].

Ehkki enamiku digitaalarengu tegevuskava eesmärkide saavutamiseks vajalikest investeeringutest teevad, nagu eespool rõhutatud, eraettevõtjad, on piirkondi, kus turuinvesteeringud ei ole kasumlikud. Tööstusharu majanduslike iseärasuste tõttu ei piisa ainuüksi erainvesteeringutest selliste kaugeleulatuvate katvuseesmärkide saavutamiseks ja valitsused peavad sekkuma, kasutades targalt (ja konkurentsi soodustavalt) riigi vahendeid kiire ja ülikiire järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu laiendamiseks aladele, kuhu turuoperaatorid kaubanduslikel tingimustel tõenäoliselt ei investeeriks. Eesmärk saavutada edasipüüdlikud taristu arengusihid, tuleb püstitada nii, et tulemuslik konkurents toimuks ka nimetatud taristute vahel ja nende sees. Tulemuslik konkurents aitab maksimeerida „tarbija heaolu”, tagades madalamad hinnad ja rohkem paremaid teenuseid Euroopa kodanikele ja ettevõtjatele.

Et selgitada, kuidas riiklik investeerimine saab need vastuolulised sihid ühildada, võttis komisjon 2009. aastal vastu lairibasuunised[3]. Lairibasuuniste eesmärk on aidata saavutada lairibaühendusega kaetuse poliitilist eesmärki, suunates asjakohasel viisil riigi toetusi. Suunised täiendavad erainvesteeringute stimuleerimist asjakohaste reguleerivate aktidega ja näevad ette muid meetmeid ebapiisava nõudluse suurendamiseks. Kui turutõrgete tõttu ei õnnestu muu õigusloomepoliitika abil erainvesteeringuid stimuleerida, võivad riiklikud ametiasutused otsustada rahastada lairibataristut, et saavutada Euroopa tasandil seatud katvussihid, et seega kannustada majanduskasvu ja arengut. Suuniste eesmärk on suunata riiklikke investeeringuid viisil, mis kõige paremini soodustab konkurentsi.

1.2. Miks kaalutakse meetmete võtmist komisjoni tasandil?

Praegustes lairibasuunistes nähakse ette, et suunised vaadatakse läbi kolme aasta jooksul alates nende jõustumisest, et võtta arvesse tehnoloogia ja õiguse arengut. Eelkõige sellepärast, et suunised jõustusid 2009. aastal, s.o enne digitaalarengu tegevuskava vastuvõtmist, ei ole kehtivad eeskirjad digitaalarengu eesmärkidega täielikult kooskõlas.

1.3. Konsulteerimise käigus kindlaks tehtud probleemid

Riigiabieeskirjade kohaldamisel lairibasektoris loetakse oluliseks järgmisi aspekte:

· riigiabi suunamine sinna, kus seda vajatakse: üksikasjalik kaardistamine ja katvuse analüüs – turuanalüüs;

· konkurentsi tagamine tulemusliku hankemenetluse abil;

· parim tasuvus: õigete kriteeriumide määratlemine valikuprotsessi jaoks;

· tõhusa hulgimüügitasandi juurdepääsu tagamine;

· juurdepääsu hinnakujundus;

· riiklike reguleerivate asutuste tõhusam kaasamine;

· asümmeetrilise regulatsiooni ja riigiabi eeskirjade suhe;

· raamprogrammid;

· olemasoleva infrastruktuuri parem kasutamine;

· tagastusmehhanism liigse hüvitamise vältimiseks.

2. Subsidiaarsuse analüüs

ELi riigiabi kontroll kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt komisjoni ainupädevusse. Lepingu kohaselt peab komisjon abimeedet hindama, kui liikmesriik teavitab abist, aga ta peab seda tegema ka omal algatusel.

3. Eesmärgid

Lairibasuuniste üldine eesmärk, nagu selgitatakse aruande tausta kirjeldavas osas ja suunistes endis, on suurendada majanduskasvu ja tarbijate heaolu kiirete ja ülikiirete lairibavõrkude laialdase ja kiire kasutuselevõtmise abil konkurentsipõhisel turumaastikul. Seda üldeesmärki saab veelgi täpsustada, jagades selle järgmisteks erieesmärkideks:

1. Taristu toomine alateenindatud piirkondadesse

i. ühildamine Euroopa digitaalarengu kavaga

ii. järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude kasutuselevõtmise kiirendamine

iii. taristu dubleerimise vältimine

2. Konkurentsimoonutuste vältimine

i. turumehhanismi jäljendamine hankemenetluse kaudu

ii. läbipaistvuse suurendamine

iii. vaba juurdepääsu tagamine

iv. abi piiramine minimaalse vajalikuga

3. Halduskoormuse minimeerimine

i. raamprogrammide stimuleerimine

ii. regulatiivsete ja riigiabi kohustuste ühtlustamine

iii. riiklike reguleerivate asutuste parem kaasamine

4. Poliitikavalikud

Nagu eespool öeldi, ei ole lairibavõrkude kasutuselevõtmine ilma riigi vahenditeta jätkusuutlik. Seda arvestades on sätestatud kolm järgnevat poliitikavalikut.

4.1. Lähtestsenaarium: Võimalus 1: praeguste suuniste kehtivuse pikendamine veel kolmeks aastaks

Praegused suunised kohustavad komisjoni need kolme aasta jooksul pärast vastuvõtmist läbi vaatama. Pärast ettenähtud läbivaatamist võib komisjon otsustada, et kehtivat teksti, mida on viimase kolme aasta jooksul järjepidevalt heade tulemustega kohaldatud, ei ole vaja muuta.

4.2. Võimalus 2: suuniste muutmine, et tagada lairibataristu kiire ja konkurentsipõhine kasutuselevõtmine

Kehtiva poliitika hindamisel tuvastati mitmeid aspekte, mille puhul võiks soovitada „peenhäälestust” ilma praeguste suuniste lähenemisviisi täielikult ümber kujundamata. Võimalikud on ka erinevad alamvõimalused:

Esimene alamvõimalus (miinimumtase): ressursside parem kasutamine

See alamvõimalus hõlmab: riigi rahastatava taristu juurdepääsueeskirjade kohandamist, avaliku pakkumismenetluse eeskirjade täpsustamist, olemasoleva taristu kasutamise eeskirjade karmistamist, riiklike reguleerivate asutuste kaasamist rakendamisse, suuremat läbipaistvust (sh järelaruandlus), kergemat tagasimaksemehhanismi.

Praegustes suunistes nähakse ette kohustus pakkuda vastutasuks saadud subsiidiumide eest tõhusat hulgimüügitasandi juurdepääsu subsideeritavale võrgule. Seda sätet saab „peenhäälestada”, nõudes ülikiiretele võrkudele, mis kipuvad olema loomulikud monopolid, neutraalset ja avatud taristut, samal ajal, kui kaugemates piirkondades võib juurdepääsu andmise kohustus sõltuda proportsionaalsuskriteeriumist.

Turu konkurentsipõhisuse tagamiseks on vaja mitmeid muid muudatusi, mis on seotud majanduslikult kõige kasulikuma (geograafilise katvuse ja mõju poolest konkurentsile) pakkumuse , hulgimüügitasandi juurdepääsu ja juurdepääsu hinna valimisega. Abi andvate ametiasutuste halduskoormuse vähendamiseks võib näha ette selle künnise tõstmist, alates millest projektid peavad sisaldama tagasimaksemehhanismi, 1 miljonilt eurolt 10 miljonile eurole.

Praegustes lairibasuunistes nõutakse, et liikmesriigid, kui nad annavad abi lairibavõrkudele, peavad konsulteerima asjaomaste riiklike reguleerivate ametiasutustega. Käesoleva võimaluse raames saab uutes suunistes riiklike reguleerivate ametiasutuste positsiooni selgitada ja tugevdada.

Praegustes suunistes pannakse suur rõhk lairibaühenduse riigiabikavade läbipaistvusele, kuid ometi on asjaomased sätted jäänud üldisele tasemele ilma üksikasjalike selgitusteta. Seda saab parandada a) lisades läbipaistvuskohustusi käsitlevale sisule üksikasju, b) lisades nõude, et liikmesriigid peaksid taristute ja pakkujate keskset andmebaasi.

Teine alamvõimalus (kesktase): suuniste kohandamine, võttes arvesse tehnoloogia arengut

Teine alamvõimalus põhineb esimesel, kuid hõlmab lisaks kohandamist, võttes arvesse tehnoloogia arengut. Praegustes suunistes määratletakse järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrke peamiselt traadipõhise tehnoloogiana. Kuna tehnoloogiliste platvormide (kaabel, mobiil, satelliit jne) võimsus pidevalt suureneb, võib määratlust täiendada, hõlmama muid platvorme tingimusel, et need näitavad järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkudega seostuvat suutlikkust.

Suuniste praegust kontseptuaalset raamistikku (põhi-/järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgud, valged/hallid/mustad piirkonnad) ei muudeta. Samas võidakse kontseptuaalse raamistiku aluspõhimõtet muuta ilmsemaks, tuues sisse „hüppelise muutuse” mõiste.

Kolmas alamvõimalus (arenenud tase): suuniste ühildamine digitaalarengu kavaga

Kolmas alamvõimalus hõlmab väiksema ulatusega esimeses ja teises alamvõimaluses kirjeldatud meetmeid ning peale nende konkreetset ülikiirete võrkude kokkusobivust käsitlevat osa.

Digitaalarengu kava eesmärkide toetamiseks luuakse täiendava osaga võimalus rahastada riigi vahendite abil järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu taristut järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu mustades piirkondades tingimusel, et täidetakse rangeid tingimusi ja võetakse olulisi konkurentsi soodustavaid kaitsemeetmeid. Et säilitada stiimul investeerida, tuleb erainvesteeringuid kaitsta üleehitamise eest riigi rahastatava taristuga.

4.3. Võimalus 3: suuniste radikaalsem muutmine, seades digitaalarengu kava eesmärgid prioriteediks

Kolmandaks võimaluseks on seni järgitud lähenemisviisi radikaalne muutmine ja praeguste suuniste põhjalik ümbertegemine, et rahuldada vajadus kiirendada nii palju kui võimalik lairibaühenduse kasutuselevõtmist ja digitaalarengu kava eesmärkide saavutamist. On oluline märkida, et isegi radikaalsete muudatuste tegemisel ei tohi olemasolevat lähenemisviisi täielikult ümber kujundada (näiteks sihtpiirkondade osas), sest see oleks vastu üldisele eesmärgile hoida turud avatud ja mitte tõrjuda välja erainvesteeringuid.

Seepärast jäädakse kolmanda võimaluse puhul nimetatud piiridesse, tehes ettepanek võtta kasutusele uued mõisted ja määratlused ning uus sobivustesti nõue. Eelkõige kaasataks suuniste mõistete hulka digitaalarengu kava eesmärgid, vähendataks juurdepääsu andmise kohustust ja lõdvendataks proportsionaalsusnõudeid.

5. Mõjuanalüüs

Pidades meeles, et komisjonil ei ole võimalust sektoris mitte sekkuda (s.o mitte viia läbi kõnealuste riigiabimeetmete hindamist) ning et on olemas järjepidev praktika ja suunised, juhitakse iga võimaluse juures tähelepanu üksnes asjaomaste mõjutegurite muutumisele.

5.1. Võimalus 1: Lähtestsenaarium: praeguste suuniste kehtivuse pikendamine veel kolmeks aastaks

Selle võimaluse eeliseks on kiirus, kuid sellega ei saavutaks kõiki läbivaatamise konkreetseid eesmärke. Peale selle on peaaegu kõik sidusrühmad ja liikmesriigid olnud praeguste suuniste kohandamise poolt. Seega ei toetatud konsulteerimisprotsessi käigus baasvõimalust lihtsalt pikendada praeguste suuniste kehtivusaega.

5.2. Võimalus 2: suuniste muutmine, et tagada lairibataristu kiire ja konkurentsipõhine kasutuselevõtmine

See võimalus põhineb komisjoni praegusel poliitikal ning võimaldab õiguse ja tehnoloogia arengu, kohtupraktika, sidusrühmadega konsulteerimise ja ekspertide aruannete vahetut järgimist. Üldiselt säilitataks suuniste praegune kontseptuaalne lähenemisviis, kasutades nii ära eelised, mida pakub järjepidevus ja õiguskindlus.

Esimene alamvõimalus (miinimumtase): ressursside parem kasutamine

Mitu esimese alamvõimaluse raames väljapakutud meedet toetavad konkreetseid, konkurentsimoonutuste vältimisega seotud eesmärke. Riigi rahastatud lairibataristu juurdepääsutingimuste parandamine ja selgemaks muutmine parandab veelgi heakskiidetud meetmete konkurentsi soodustavat olemust. Paremad juurdepääsutingimused tekitavad võrgus rohkem konkurentsi ja seega odavamate teenuste suurema valiku. Valitsevad operaatorid üldjuhul ei poolda rangemaid juurdepääsueeskirju, sest nende väitel tuleb riigiabist tulenevad kohustused ühtlustada õigusega. Alternatiivsed operaatorid aga pooldavad paremaid juurdepääsutingimusi, sest need võimaldaks neil konkureerida olemasoleval taristul. Tarbijad saaksid neist meetmetest kasu, sest suuniste parem rakendamine tagaks konkurentsivõimelisema lairibataristu.

See võimalus tingiks mõne täpsustuse lisamise riiklike reguleerivate ametiasutuste osalemise kohta, et paremini määratleda, millist rolli neilt riigiabimenetluses oodatakse. See roll ei tähenda ei hindamist ega ka oma äranägemisel tehtavaid poliitilisi otsuseid.

Olemasoleva taristu parem ärakasutamine parandaks lairibavõrkude kättesaadavust ja võimaldaks keskendada olemasolevad ressursid neisse piirkondadesse, kus selline taristu puudub.

Konkreetse halduskoormuse vähendamise eesmärgi osas see alamvõimalus ühest tulemust ei anna. Riiklike reguleerivate asutuste ulatuslikum osalemine võiks põhjustada teatavaid täiendavaid halduskulusid nii valitsustele kui ka riiklikele reguleerivatele asutustele endile. Kuid see halduskoormus oleks piiratud. Ka läbipaistvuse suurendamise meetmete tulemused ei oleks halduskoormuse osas ühesed. Ühest küljest on tegu piiratud halduskoormusega neile haldusasutustele, kes peavad avaldama teabe veebisaidil, teisest küljest vähendab sellise teabe kättesaadavus erainvestorite (valitsevad ja alternatiivsed operaatorid) otsingukulusid ja see vähendab muude haldusasutuste halduskulusid. Suuremast läbipaistvusest tulenev kasu peaks kaaluma üles sellest tuleneva halduskoormuse.

Olemasoleva taristu kasutamise eeskirjade selgitamine riigiabi pakkumismenetluses peaks andma alternatiivsetele operaatoritele oma pakkumuste koostamisel parema juurdepääsu sellisele taristule.

Teine alamvõimalus (kesktase): suuniste kohandamine, võttes arvesse tehnoloogia arengut

Olles kumulatiivne, on teise alamvõimaluse mõju sama, mis esimese oma, sellele lisandub järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu uue määratluse lisamõju.

Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu määratluse laiendamine mõjub konkurentsile kahte moodi. Ühest küljest suurendab see riigi rahastatavate järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude pakkumismenetluses osaleda võivate platvormide ja operaatorite arvu. See peaks suurendama konkurentsi pakkumismenetluses ja seega potentsiaalselt vähendama vajalikku abisummat. Teisest küljest on erinevatel tehnoloogiatel erinev kvalitatiivne võimsus, sh tehniline juurdepääsu andmise suutlikkus. Kui valitakse platvorm, mis suudab tehnilistel põhjustel pakkuda vaid kehva juurdepääsu, väheneb uue taristu konkurentsimõju.

Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude määratluse laiendamine mõjutab lairibaühenduse kasutuselevõtmist mitmel viisil. Esiteks võib see lisada piirkondi, mida loetakse järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude seisukohast halliks või mustaks. Teiseks stimuleerib see erainvesteeringuid neisse tehnoloogiatesse, sest need investeeringud oleksid paremini kaitstud üleehitamise eest muu riigi rahastatava järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu poolt. Esimese mõju tulemusena ei pruugi teatavates piirkondades olla enam vajadust riigiabi anda. Kas sellel on mõju riigi üldistele investeeringutele järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkudesse, ei ole kindel.

Kolmas alamvõimalus (arenenud tase): suuniste ühildamine digitaalarengu kavaga

See võimalus tasakaalustab eraalgatuste väljatõrjumise kasumlikes piirkondades, kus on vaja stimuleerida kiudoptilise võrgu väljaehitamist: riigi vahendeid lubatakse neis piirkondades kasutada üksnes juhul, kui on tõendatud, et olemasolevad erainvesteeringud on seotud üksnes marginaalsete ja ajutiste parendustega, samal ajal, kui subsiidiumide eesmärk on stimuleerida märkimisväärselt uut taristut. Valitsevad ja alternatiivsed operaatorid on avalike konsulteerimiste käigus väitnud, et riiklik sekkumine võib ohustada nende investeeringuid nende oma taristu täiustamisse. Ehkki sellised investeeringud ei pruugi olla väga kapitalimahukad ega viita uue taristu arendamisele, tuleb neid siiski kaitsta, et vältida turumehhanismi ebasoovitavat muutmist. Avalik konsulteerimine näitas, et „konkurentsi kontroll” võiks olla hea lahendus selliste mõjude vähendamiseks.

5.3. Võimalus 3: suuniste radikaalsem muutmine, seades digitaalarengu kava eesmärgid prioriteediks

See võimalus võimaldaks vähendada vajaliku riigiabi määra, sest suureneks rahastatava võrgu kasumlikkus (abisaaja saaks konkurendid vastehitatud taristu abil kõrvale tõrjuda).

Siiski ei ole ilmne, et see leebem lähenemisviis suurendaks tegelikult investeerimist järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkudesse ja ülikiiretesse järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkudesse. Kuna erainvestorid ehitavad suurema osa taristust, võivad nad otsustada sellistest investeeringutest hoiduda, kui suureneb eeldatav oht saada hiljem riigi rahastatava taristu poolt „üle ehitatud” (väljatõrjumine). Teiseks kasutataks riigi raha domineerivate operaatorite (või isegi monopolide) rahastamiseks.

Kaasates digitaalarengu kava kvantitatiivsed eesmärgid suuniste määratlustesse, suureneks ELi dokumentide ühtsus ja see kohandaks suuniseid otsesemalt digitaalarengu kavaga. See tooks kaasa selge jaotuse, mis suurendaks sidusrühmade (eelkõige väikeste kohalike omavalitsuste) arusaamist nende poolt läbiviidava riikliku sekkumise eesmärgist. Siiski oleks sel lähenemisviisil ka olulisi puudusi. Esiteks ei ole seda veel katsetatud ning ei komisjonil ega riiklikel/kohalikel ametiasutustel ei ole sellega kogemusi. Seetõttu võib see tekitada sidusrühmades ebakindlust. Peale selle võib hindamine osutuda tegelikult keerulisemaks: kui võtta kasutusele kolm kategooriat (põhivõrgud, aeglased järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgud ja ülikiired järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgud) kahe asemel, tuleb hinnata palju rohkem võimalikke kombinatsioone. Erinevate kategooriate suhtes tuleks kohaldada konkreetseid kokkusobivustingimusi. Lisaks on kvantitatiivsetel määratlustel oht kiiresti aeguda, mis nõuaks lühikese aja jooksul suuniste järjekordset läbivaatamist, kohustades samal ajal komisjoni neid kohaldama, kuni need kehtivad.

Juurdepääsu pakkumise kohustuse piiramine tasemele, mille määraksid kindlaks sektorikohased õigusaktid, vähendaks tõenäoliselt investeeringukulusid ja vajalikku abisummat projekti kohta. Peale selle vähendaks see olemasolevate, ja eriti valitsevate operaatorite kulusid ning suurendaks õiguskindlust. Siiski on suur oht, et investeeringud ei pruugi üldse realiseeruda, et riigi vahendid aitavad luua või tugevdada domineerivaid positsioone ja et riiklikud ametiasutused võivad rahastada maksumaksja rahaga „suletud” järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude arhitektuuri väljaehitamist. See hakkaks tulevikus piirama konkurentsi subsideeritaval taristul, millest tuleneks hindade tõus ja kvaliteedi langus.

Riiklike reguleerivate asutuste riigiabi protsessi kaasamisest loobumine aitaks lahendada mõne liikmesriigi osutatud probleeme seoses riiklike reguleerivate asutuste õigusega sekkuda riigiabi juhtumitesse ning vähendaks halduskoormust. Teisest küljest kaoks sellega kontroll juurdepääsutingimuste ja tariifide üle subsideeritavates võrkudes, mille tõttu võib kaduda ühtsus.

Avaliku konsultatsiooni ja/või pakkumismenetluse nõude leevendamine aitab kiirendada meetme kavandamist ja lühendada aega, mille jooksul abi andvad asutused suudavad oma meetmeid rakendada. Negatiivsena võivad kommertsoperaatorid laiendatud riikliku sekkumise tõttu piirkonnas hoida oma investeeringuid tagasi või neid edasi lükata, riigi ja ELi raha võidakse kasutada vääralt või tulemusetult. Komisjonile võib osaks saada palju kaebusi ja kohtuvaidlusi.

6. Võimaluste võrdlus

Võimalused || Tulemuslikkus || Tõhusus || Sidusus

Põhistsenaarium: praeguste suuniste kehtivuse pikendamine || - || +/- || -

Võimalus 2: suuniste läbivaatamine || || ||

Alamvõimalus 1 || + || + || +/-

Alamvõimalus 2 || + || + || +

Alamvõimalus 3 || ++ || + || ++

Võimalus 3: suuniste põhjalik ümberkujundamine || - || - || +

7. Järelevalve ja hindamine

Kõik liikmesriigid, kes võtavad vastu lairiba suunistes käsitletavaid abikavu, esitavad nende kohta komisjonile aastaaruandeid. Lairibaühenduse arendamiseks võetavate riigiabimeetmete tulemuslikkuse konkreetset hindamist ei saa läbi viia, kui puuduvad põhiandmed meetme kohta. Seepärast nähakse uutes suunistes ette, et põhiandmed – abisaaja nimi, saadud abisumma, abi osatähtsus ja rakendatud tehnoloogia – avaldatakse kesksel veebisaidil ja tehakse üldsusele kättesaadavaks. Peale selle kehtestatakse uutes suunistes lihtsustatud järelaruandluse kohustus.

[1] KOM (2010) 245.

[2] Allikas: Riigiabi tulemustabel: Aruanne riigiabi tähtsuse kohta strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisel – Kevad 2011

[3] Vt http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52006XC1230(02):ET:NOT.