Nagu on märgitud 2020. aasta ELi julgeolekuliidu strateegias, 2020. aasta ELi küberturvalisuse strateegias digikümnendi jaoks ning 2021. aasta ELi organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse strateegias, on komisjon pühendunud sellele, et viia protokolli alased läbirääkimised kiiresti ja edukalt lõpule. Vajadust viia protokolliga seotud töö lõpule tunnistas ka Euroopa Parlament oma 2021. aasta resolutsioonis ELi küberturvalisuse strateegia kohta digikümnendi jaoks.

Küberkuritegevuse konventsiooni komitee võttis pilvepõhiste tõendite rühma ettepanekute alusel vastu mitu soovitust, et lahendada probleem, mis seisneb selles, et küberkuritegevust ja muid rikkumisi käsitlevad elektroonilised tõendid on üha enam välisriikide jurisdiktsioonides asuvate teenuseosutajate käsutuses, samas kui õiguskaitseasutuste volitused on territoriaalselt piiratud, sh pidades sel eesmärgil läbirääkimisi küberkuritegevuse konventsiooni tõhustatud rahvusvahelist koostööd käsitleva teise lisaprotokolli asjus. 2017. aasta juunis kiitis küberkuritegevuse konventsiooni komitee heaks volitused konventsiooni teise lisaprotokolli ettevalmistamiseks ajavahemikus 2017. aasta septembrist 2019. aasta detsembrini. Kuna arutelude lõpetamiseks on vaja lisaaega ning võttes arvesse COVID-19 pandeemiast 2020. ja 2021. aastal põhjustatud piiranguid, pikendas küberkuritegevuse konventsiooni komitee seejärel volitusi kaks korda, 2020. aasta detsembrini ja seejärel 2021. aasta maini.

Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni (CETS nr 185, Budapesti konventsioon, edaspidi „konventsioon“) eesmärk on edendada arvutivõrkude abi toime pandavate kuritegude vastast võitlust. 1) See sisaldab sätteid, millega ühtlustatakse kuritegude alased riiklikud kriminaalõiguse elemendid, ja seotud sätteid küberkuritegevuse valdkonnas, 2) sellega sätestatakse riiklikud kriminaalõiguse volitused, mis on vajalikud nende rikkumiste ja muude arvutisüsteemi abil toime pandud rikkumiste ning elektroonilisi tõendeid hõlmavate rikkumiste uurimiseks ja karistamiseks ning 3) selle eesmärk on luua kiire ja tulemusliku rahvusvahelise koostöö kord.

Kõikjal maailmas tehakse riiklikul, Euroopa Liidu ja rahvusvahelisel tasandil jõupingutusi, et parandada piiriülest juurdepääsu elektroonilistele tõenditele kriminaaluurimiste jaoks. Selleks et vältida elektroonilistele tõenditele juurdepääsu taotlemisel huvide konflikte, on oluline kehtestada kooskõlastatud normid rahvusvahelisel tasandil.

Elektroonilised tõendid muutuvad kriminaaluurimistes üha olulisemaks. Komisjon hinnangul vajavad õiguskaitse- ja õigusasutused tänapäeval juurdepääsu elektroonilistele tõenditele kriminaaluurimistest 85 % puhul, sh küberkuritegevusega seotud uurimistes. Välisriikide jurisdiktsioonide teenuseosutajad säilitavad tõendeid kuritegude kohta üha enam elektroonilisel kujul ning selleks et kriminaalõigussüsteem saaks tulemuslikult reageerida ja kaitsta õigusriigi põhimõtet, on vaja võtta kohaseid meetmeid nende tõendite hankimiseks.

Küberkuritegevus on meie ühiskonna jaoks jätkuvalt märkimisväärne probleem. Hoolimata õiguskaitse- ja õigusasutuste jõupingutustest toimub üha rohkem ja keerukamaid küberründeid, sh lunavararündeid. Võttes eriti arvesse interneti piirideta olemust, on küberkuritegevusega seotud uurimised peaaegu alati piiriülesed ja eeldavad tihedat koostööd eri riikide ametiasutuste vahel.

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega antakse liikmesriikidele luba ratifitseerida Euroopa Liidu huvides Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni (Budapesti konventsioon) teine lisaprotokoll tõhustatud koostöö ja elektrooniliste tõendite avaldamise kohta (edaspidi „protokoll“). Protokolli eesmärk on kehtestada rahvusvahelisel tasandil ühiseeskirjad, et tõhustada küberkuritegevuse alast koostööd ja elektrooniliste tõendite kogumist kriminaaluurimiste või -menetluste huvides.

Sellest lähtuvalt on artikli 14 lõigetes 2–15 sätestatud andmekaitse aluspõhimõtted, sh eesmärgi piirang, õiguslik alus, andmekvaliteet ja konkreetsete andmekategooriate töötlemise suhtes kohaldatavad normid, vastutavate töötlejate kohustused, sh andmete säilitamise, aruandluse, turvalisuse ja edastamise kohta, täitmisele pööratavad individuaalsed õigused, sh teavitamise, juurdepääsu, parandamise ja automaatsete otsuste, ühe või enama asutuse poolse sõltumatu ja tulemusliku järelevalve ning halduslike ja kohtulike õiguskaitsevahendite kohta. Kaitsemeetmed hõlmavad kõiki protokollis sätestatud koostöövorme ja neid saab vajaduse korral kohandada, et võtta arvesse otsekoostöö eriomadusi (näiteks rikkumistest teatamise kontekstis). Teatavate individuaalsete õiguste kasutamist saab edasi lükata, piirata või sellest keelduda, kui see on vajalik ja proportsionaalne oluliste avalikes huvides olevate eesmärkide saavutamiseks, eelkõige et mitte ohustada õiguskaitseasutuste käigusolevaid uurimisi, ja mis on lisaks sellele kooskõlas liidu õigusega.

Protokoll järgib õigustel põhinevat lähenemisviisi, mille alusel kehtestatakse konkreetsed tingimused ja kaitsemeetmed, millest mõned kaasatakse konkreetsetesse koostöömeetmetesse ja protokolli III peatükki. Protokolli artiklis 13 on nõutud, et osalised tagaksid volituste ja menetluste puhul põhiõiguste sobilikul tasemel kaitse, mis tagab kooskõlas konventsiooni artikliga 15 proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamise.

Protokolli II peatükis on esitatud meetmed koostöö tõhustamiseks. Esiteks on artikli 5 lõikes 1 sätestatud, et osalised peavad tegema protokolli alusel võimalikult ulatuslikku koostööd. Artikli 5 lõigetes 2–5 on määratud kindlaks protokolli meetmete kohaldamine seoses kehtivate vastastikuse abi lepingute või korraldustega. Artikli 5 lõikes 7 on sätestatud, et II peatüki meetmed ei tohi piirata osalistevahelist koostööd või koostööd teenuseosutajate või üksustega muude kohaldatavate lepingute, korralduste, tavade või riikliku õiguse alusel.

Protokolli I peatükis on esitatud ühissätted. Artiklis 2 on määratud kindlaks protokolli kohaldamisala kooskõlas konventsiooni kohaldamisalaga: seda kohaldatakse konkreetsete kriminaaluurimiste või -menetluste suhtes, mis käsitlevad arvutisüsteemide ja -andmetega seotud kuritegusid, ning kuriteo kohta elektrooniliste tõendite kogumise suhtes.

Järgmistes lõikudes osutatud sätted on protokolli jaoks eriti olulised. Protokollile on lisatud üksikasjalik selgitav aruanne. Kuigi selgitav aruanne ei ole õigusakt, milles on esitatud protokolli autoriteetne tõlgendus, on selle eesmärk suunata ja abistada osalisi protokolli kohaldamisel.

Protokollis kinnitatakse samuti, et tulemuslik kriminaalõiguse alane piiriülene koostöö, sh avaliku ja erasektori üksuste vahel, eeldab põhiõiguste kaitse tulemuslikke tingimusi ja kindlaid kaitsemeetmeid. Sel otstarbel järgitakse protokollis õigustel põhinevat lähenemisviisi ning sätestatakse tingimused ja kaitsemeetmed, mis on kooskõlas rahvusvaheliste inimõiguste õigusaktidega, sh Euroopa Nõukogu 1950. aasta inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga. Kuna elektrooniliste tõendite puhul on sageli tegu isikuandmetega, sisaldab protokoll samuti privaatsuse ja isikuandmete kaitse kindlaid kaitsemeetmeid.

Protokolli artiklit 14 tuleks samuti lugeda koostoimes protokolli artikliga 23. Artikliga 23 on suurendatud protokolli kaitsemeetmete tulemuslikkust, nähes ette, et küberkuritegevuse konventsiooni komitee hindab protokolli sätete jõustamiseks riiklike õigusaktidega võetud meetmete rakendamist ja kohaldamist. Täpsemalt on artikli 23 lõikes 3 sõnaselgelt kinnitatud, et artikli 14 rakendamist osaliste poolt hinnatakse siis, kui kümme konventsiooni osalist on andnud oma nõusoleku olla protokolliga seotud. Täiendava kaitsemeetmena võib osaline kooskõlas artikli 14 lõikega 15 juhul, kui tal on märkimisväärseid tõendeid selle kohta, et teine osaline rikub süstemaatiliselt või oluliselt protokollis sätestatud kaitsemeetmeid, peatada pärast konsulteerimist (mida ei nõuta kiireloomulistes olukordades) sellele osalisele isikuandmete edastamise. Kõiki enne peatamist edastatud isikuandmeid töödeldakse jätkuvalt kooskõlas protokolliga. Võttes arvesse protokolli mitmepoolset olemust, võimaldavad protokolli artikli 14 lõike 1 punktid b ja c osalistel leppida oma kahepoolsetes suhetes teatavatel tingimustel kokku alternatiivsed viisid, kuidas tagada protokolli alusel edastatud isikuandmete kaitse. Kuigi artikli 14 lõigetes 2–15 sätestatud kaitsemeetmeid kohaldatakse isikuandmeid saavate osalejate suhtes vaikimisi, võivad osalised, kes on vastastikku seotud rahvusvahelise lepinguga, millega luuakse isikuandmete kaitse terviklik raamistik kooskõlas asjaomaste osaliste õigusaktides kehtestatud kohaldatavate nõuetega, tugineda artikli 14 lõike 1 punkti b alusel ka sellele raamistikule. See puudutab näiteks konventsiooni 108+ (kui osalised lubavad edastada andmeid selle konventsiooni teistele osalistele) või ELi ja Ameerika Ühendriikide vahelist raamlepingut (selle kohaldamisalas, s.o asutustevahelise isikuandmete edastamise korral ning koostoimes Ameerika Ühendriikide ja ELi vahelise konkreetse edastamiskorraga asutuste ja teenuseosutajate vaheliseks otsekoostööks). Lisaks sellele võivad osalised artikli 14 lõike 1 punkti c alusel määrata vastastikku kindlaks, et isikuandmete edastamise toimub nende osaliste vaheliste muude lepingute või korralduste alusel. ELi liikmesriigid võivad kasutada sellist alternatiivset lepingut või korda protokolli raames andmete edastamiseks ainult juhul, kui see edastamine vastab liidu andmekaitseõiguse nõuetele, nimelt direktiivi (EL) 2016/680 (õiguskaitsedirektiiv) V peatükile ja (protokolli artiklite 6 ja 7 alusel asutuste ja teenuseosutajate tehtava otsekoostöö puhul) määruse (EL) 2016/679 (isikuandmete kaitse üldmäärus) V peatükile.

2.2.4.Lõppsätted

Protokolli IV peatükis on esitatud lõppsätted. Muu hulgas on artikli 15 lõike 1 punktiga a tagatud, et osalised võivad kooskõlas konventsiooni artikli 39 lõikega 2 korraldada oma suhteid seoses protokollis sätestatud küsimustega muul viisil. Artikli 15 lõike 1 punktiga b on tagatud, et ELi liikmesriigid, kes on protokolli osalised, saavad jätkata oma vastastikes suhetes liidu õiguse kohaldamist. Artikli 15 lõikega 2 on samuti kindlaks määratud, et protokolli suhtes kohaldatakse konventsiooni artikli 39 lõiget 3.

Artikli 16 lõikes 3 on märgitud, et protokoll jõustub siis, kui viis konventsiooni osalist on väljendanud nõusolekut olla protokolliga seotud.

Artikli 19 lõikes 1 on sätestatud, et osalised võivad teha reservatsioone seoses artikli 7 lõike 9 punktidega a ja b, artikli 8 lõikega 13 ja artikliga 17. Artikli 19 lõikes 2 on sätestatud, et osalised võivad esitada deklaratsioone seoses artikli 7 lõike 2 punktiga b ja lõikega 8, artikli 8 lõikega 11, artikli 9 lõike 1 punktiga b ja lõikega 5, artikli 10 lõikega 9, artikli 12 lõikega 3 ning artikli 18 lõikega 2. Artikli 19 lõikes 3 on sätestatud, et osaline peab esitama deklaratsioonid, teatised ja teadaanded, mis on määratud kindlaks artikli 7 lõike 5 punktides a ja e, artikli 8 lõikes 4 ja lõike 10 punktides a ja b, artikli 14 lõike 7 punktis c ja lõike 10 punktis b ning artikli 17 lõikes 2.

Artikli 23 lõikes 1 on sätestatud osalistevahelise konsulteerimise alus, sh küberkuritegevuse konventsiooni komitee kaudu kooskõlas konventsiooni artikliga 46. Artikli 23 lõikes 2 on samuti sätestatud alus protokolli sätete kasutamise ja rakendamise hindamiseks. Artikli 23 lõikega 3 on tagatud, et andmekaitset käsitleva artikli 14 kasutamist ja rakendamist tuleb hakata hindama siis, kui kümme osalist on andnud nõusoleku olla protokolliga seotud.

2.3.Selle valdkonna liidu õigus ja poliitika

Protokolliga reguleeritud valdkonna suhtes kohaldatakse üldiselt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 82 lõikel 1 ja artiklil 16 põhinevaid ühiseeskirju. Kehtiv Euroopa Liidu õigusraamistik sisaldab konkreetseid õigusakte õiguskaitse ja õigusalase koostöö kohta kriminaalasjades (näiteks direktiiv 2014/41/EL, mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades, konventsioon Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades ning nõukogu raamotsus 2002/465/JSK ühiste uurimisrühmade kohta). Euroopa Liit on sõlminud mitu kahepoolset lepingut kolmandate riikidega, näiteks vastastikust õigusabi käsitlevad lepingud Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide,Euroopa Liidu ja Jaapani ning Euroopa Liidu ning Norra ja Islandi vahel. Kehtiv Euroopa Liidu õigusraamistik hõlmab ka määrust (EL) 2017/1939, millega rakendatakse tõhustatud koostööd Euroopa Prokuratuuri asutamisel. Tõhustatud koostöös osalevad liikmesriigid peaksid tagama, et Euroopa Prokuratuur saab talle määruse (EL) 2017/1939 artiklitega 22, 23 ja 25 antud pädevuste kasutamisel teha protokolli alusel koostööd samal moel, kui riigiprokurörid neis liikmesriikides. Need õigusaktid ja lepingud on eelkõige seotud protokolli artiklitega 8, 9, 10, 11 ja 12.

Lisaks sellele on liit võtnud vastu mitu direktiivi, mis tugevdavad kahtlustatavate ja süüdistatavate isikute menetlusõigusi. Need õigusaktid on eelkõige seotud protokolli artiklitega 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 ja 13. Üks konkreetne kaitsemeetmete komplekt käsitleb isikuandmete kaitset, mis on ELi aluslepingutest ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartast tulenev põhiõigus. Isikuandmeid võib töödelda ainult kooskõlas määrusega (EL) 2016/679 (isikuandmete kaitse üldmäärus)a direktiiviga (EL) 2016/680 (õiguskaitsedirektiiv). Kõigi inimeste era- ja perekonnaelu, kodu ja edastatavate sõnumite saladuse austamise põhiõiguse ülioluline osa on isiku sõnumite privaatsuse austamine. Elektroonilise side andmeid võib töödelda ainult kooskõlas direktiiviga 2002/58/EÜ (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv). Need õigusaktid on eelkõige seotud protokolli artikliga 14.

Protokolli artikli 14 lõigetes 2–15 on esitatud kohased andmekaitsemeetmed liidu andmekaitsenormide, eelkõige isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 46 ja õiguskaitsedirektiivi artikli 37 tähenduses, ning Euroopa Kohtu asjakohased kohtulahendid. Kooskõlas liidu õiguse nõuetega ja selleks, et tagada protokolli artiklis 14 sätestatud kaitsemeetmete tulemuslikkus, peaksid liikmesriigid tagama, et teatavate piirangutega (nt et vältida käigus olevate uurimist ohustamist) teavitatakse isikuid, kelle andmed on edastatud. Protokolli artikli 14 lõike 11 punktis c on sätestatud liikmesriikidele alus selle nõude täitmiseks. Selleks et protokolli artikli 14 lõige 1 oleks kooskõlas liidu andmekaitsenormidega, on samuti vaja, et liikmesriigid kaaluksid protokolli alusel edastatud isikuandmete kohase kaitse tagamiseks kasutatavate võimalike alternatiivsete meetodite puhul järgmist. Muude rahvusvaheliste lepingute puhul, millega luuakse vastavalt artikli 14 lõike 1 punktile b terviklik isikuandmete kaitse raamistik kooskõlas asjaomaste osaliste õigusaktide kohaldatavate nõuetega, peaksid liikmesriigid arvestama sellega, et otsekoostöö tegemiseks tuleb täiendada ELi ja Ameerika Ühendriikide vahelist raamlepingut täiendavate kaitsemeetmetega, mis sätestatakse ELi või selle liikmesriikide ja Ameerika Ühendriikide vahelises konkreetses edastamiskorralduses, milles võetakse arvesse ainulaadseid nõudeid, mida kohaldatakse juhul, kui elektroonilisi tõendeid edastavad otse teenuseosutajad ja mitte asutused üksteisele. Protokolli artikli 14 lõike 1 punkti b kohaselt peaksid liikmesriigid samuti võtma arvesse, et ELi liikmesriikide puhul, kes on konventsiooni 108+ osalised, ei ole konventsioonis endas sätestatud sobilikku alust protokolli kohaseks andmete piiriüleseks edastamiseks selle konventsiooni teistele osalistele. Sel puhul peaksid nad võtma arvesse konventsiooni 108+ artikli 14 lõike 1 viimast lauset. Muude artikli 14 lõike 1 punkti c kohaste lepingute või korralduste puhul peaksid liikmesriigid võtma arvesse, et nad võivad sellistele lepingutele või korraldustele tugineda ainult juhul, kui Euroopa Komisjon on kooskõlas isikuandmete kaitse üldmääruse (EL) 2016/679 artikliga 45 või õiguskaitsedirektiivi (EL) 2016/680 artikliga 36 võtnud kõnealuse kolmanda riigi kohta vastu piisavusotsuse, mis hõlmab vastavat andmete edastamist, või kui kõnealune leping või korraldus ise tagab piisavad andmekaitsemeetmed kooskõlas isikuandmete kaitse üldmääruse artikliga 46 või õiguskaitsedirektiivi artikli 37 lõike 1 punktiga a.

Lisaks kõnealuses valdkonnas praegu kehtivale liidu õigusele tuleb arvesse võtta ka liidu õiguse edasisi muudatusi, mida on võimalik analüüsi tegemise ajal ette näha. Protokolliga hõlmatud valdkond mõjutab otseselt liidu õiguse prognoositavaid edasisi muudatusi. Sel puhul tuleks arvesse võtta komisjoni 2018. aasta aprilli ettepanekuid elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu saamise kohta.

Komisjon tagas liidu nimel läbirääkimistes osaledes, et protokoll on täielikus kooskõlas liidu õiguse ja sellest liikmesriikidele tulenevate kohustustega. Eelkõige tagas komisjon, et protokolli sätted võimaldavad liikmesriikidel austada ELi aluslepingutes ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud liidu õigusest tulenevaid põhiõigusi, -vabadusi ja üldpõhimõtteid, sh proportsionaalsus, menetlusõigused, süütuse presumptsioon, selliste isikute õigus kaitsele, kelle suhtes on algatatud kriminaalmenetlus, privaatsus ning isikuandmete ja elektroonilise side andmete kaitse, kui neid andmeid töödeldakse, sh edastatakse õiguskaitseasutustele väljaspool Euroopa Liitu asuvates riikides, ning õiguskaitseasutustele ja õigusasutustele sellest tekkivaid mis tahes kohustusi. Komisjon võttis samuti arvesse Euroopa Andmekaitseinspektori arvamust ja Euroopa Andmekaitsenõukogu arvamust.

Lisaks sellele jälgis komisjon, et protokolli ja komisjoni elektroonilisi tõendeid käsitlevate ettepanekute sätted oleksid omavahel kooskõlas, sh kaasseadusandjatega peetud arutelude tulemusena õigusakti eelnõu täiendamise käigus, ning et protokoll ei põhjustaks õigusaktide konflikte. Ennekõike jälgis komisjon, et protokoll sisaldaks sobilikke andmekaitse ja privaatsuse valdkonna kaitsemeetmeid, mis võimaldavad ELi teenuseosutajatel täita ELi andmekaitse ja privaatsuse õigusaktidest tulenevaid kohustusi, kuivõrd protokollis on sätestatud õiguslik alus andmete edastamiseks vastusena ELi mittekuuluva protokolli osalise ametiasutuse esitatud määrusele või taotlusele, milles nõutakse, et ELi vastutav või volitatud töötleja avaldaks isikuandmed või elektroonilise side andmed.

2.4.Reservatsioonid, deklaratsioonid, teatised ja teadaanded ning muud kaalutlused

Protokollis on sätestatud alus, mille põhjal osalised saavad teha teatavaid reservatsioone ning esitada deklaratsioone, teatise või teadaandeid teatavate artiklite kohta. Liikmesriigid peaksid kasutama teatavate reservatsioonide ning deklaratsioonide, teatiste ja teadaannete puhul ühist lähenemisviisi, nagu on sätestatud käesoleva otsuse lisas. Selleks et tagada protokolli rakendamisel kooskõla liidu õigusega, peaksid ELi liikmesriigid jääma nende reservatsioonide ja deklaratsioonide puhul allpool esitatud seisukohale. Kui protokollis on sätestatud alus muudele reservatsioonidele, deklaratsioonidele, teatistele või teadaannetele, siis lubatakse käesoleva ettepanekuga liikmesriikidel kaaluda ja teha reservatsioone ning kaaluda ja esitada deklaratsioone, teatisi ja teadaandeid.