[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 22.12.2009

KOM(2009)689 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE JA REGIOONIDE KOMITEELE

2007. aasta kultuurisündmuse (Luksemburg ja Sibiu) ja 2008. aasta kultuurisündmuse (Liverpool ja Stavanger) „Euroopa kultuuripealinn” järelhindamine

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE JA REGIOONIDE KOMITEELE

2007. aasta kultuurisündmuse (Luksemburg ja Sibiu) ja 2008. aasta kultuurisündmuse (Liverpool ja Stavanger) „Euroopa kultuuripealinn” järelhindamine

(EMPs kohaldatav tekst)

SISSEJUHATUS

Käesolev aruanne esitatakse vastavalt 2006. aasta 24. oktoobri otsusele 1622/2006/EÜ[1] (millega kehtestatakse kultuurisündmusega Euroopa kultuuripealinn seotud ühenduse meede aastateks 2007 kuni 2019) artiklile 12, milles nõutakse järgmist: „Igal aastal tagab komisjon kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” eelneva aasta tulemuste välise ja sõltumatu hindamise vastavalt käesolevas otsuses sätestatud meetme eesmärkidele ja kriteeriumidele. Komisjon esitab hindamise aruande Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Regioonide Komiteele kultuurisündmusele „Euroopa kultuuripealinn” järgneva aasta lõpuks.”

2007. ja 2008. aastat hinnatakse koos, kuid alates 2009. aastast toimub hindamine kord aastas.

Aruandes esitatakse komisjoni seisukoht 2007. ja 2008. aasta kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” välishindamise aruande peamiste järelduste ja soovituste kohta, millega saab tutvuda järgmisel veebiaadressil:

http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/index_en.htm

Välishindamisel hinnati esiteks nelja Euroopa kultuuripealinna individuaalselt. Luxembourgi (Luksemburg) ja Sibiud (Rumeenia) 2007. aastal, Liverpooli (Ühendkuningriik) ja Stavangeri (Norra) 2008. aastal. Seejärel võrreldi tähelepanekuid ja jõuti järeldusteni kõigi nelja linna kohta. Tähelepanekud põhinevad nelja Euroopa kultuuripealinna esitatud andmetel, sidusrühmade tagasisidel ja Euroopa tasandi teemakohasel ja erialakirjandusel.

MEETME TAUST

Kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meede

Kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” esialgne kava algatati 1985. aastal valitsustevahelisel tasandil[2] ning hiljem lisandus sellele „Euroopa kultuurikuu”[3]. Nimetatud tegevuste põhjal kehtestati otsusega 1419/1999/EÜ kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meetmed aastateks 2005 kuni 2019[4], (edaspidi „meetmed”). Liikmesriigid pandi korraldamisaasta alusel kronoloogilisse järjekorda. Euroopa riigid, kes ei ole liikmesriigid, said samuti kandideerida, aga nende puhul ei määratud kindlaks kronoloogilist järjestust.

Otsus 1419/1999/EÜ asendati hiljem otsusega 1622/2006/EÜ[5], milles täpsustati meetmete eemärke, muudeti pärast 2013. aastat toimuvate sündmuste puhul kultuuripealinna tiitli määramis- ja jälgimisprotsessi ning loobuti võimalusest kolmandate riikide linnadel tiitlile kandideerida. Sellega kehtestati kaheastmeline Euroopa kriteeriume sisaldav siseriiklik konkurss, millele järgnesid kontrollikohtumised, kusjuures varasem otsus võimaldas liikmesriikidel ilma järgneva kontrollita otsustada, millist korda linnade valimisel rakendada.

2007. ja 2008. aasta puhul esitasid väljapakutud linnad vastava aasta kultuuriprogrammi sisaldava taotluse Euroopa hindamiskomisjonile, kes esitas komisjonile oma soovituse kultuuripealinna nimetuse andmise kohta. Komisjon andis omakorda välja soovituse Euroopa Liidu Nõukogule, kes nimetas ametlikult Euroopa kultuuripealinna. Võttes arvesse Euroopa kultuuripealinna rakendamise ajakava ja seda, et kultuurisündmuse ettevalmistustega alustatakse tiitli saamisest 6 aastat varem, jätkatakse 2006. aasta otsusega 1999. aasta otsuse kohaldamist 2007., 2008. ja 2009. aasta puhul ning nähakse 2010.–2012. aasta sündmuste puhul ette üleminekusätteid.

ELi rahalist toetust saadakse ELi programmist „Kultuur”. Aastateks 2007 kuni 2013 võimaldatakse igal aastal iga Euroopa kultuuripealinna kohta kasutada maksimaalselt 1,5 miljonit eurot[6]. 2007. ja 2008. aastaks kehtestati rahaline toetus eriprojektide kaasrahastamise toetusena, mis kattis osa Euroopa kultuuripealinna kultuuriprogrammidest.

Euroopa kultuuripealinnad 2007–2008

Sellest tulenevalt valiti 2007. ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnad 1999. aasta otsuses sätestatud korras. Luksemburg ja Ühendkuningriik said õiguse korraldada vastavalt Euroopa kultuuripealinna 2007 ja 2008 sündmused. Pärast siseriiklikku konkurssi tegi Luksemburg ettepaneku nimetada kultuuripealinnaks Luxembourgi linn ja selle lähiümbrus („Grande Région” (GR)), Ühendkuningriik pakkus välja Liverpooli. Lisaks sellele pakkus Rumeenia (kes ei olnud 2004. aastal veel liikmesriik) välja Sibiu 2007. aasta ning Norra Stavangeri 2008. aasta kultuuripealinnaks. Valikuprotsess toimus aastatel 2003 kuni 2004. Euroopa hindamiskomisjon andis välja aruande, milles soovitas Luxembourgi ja Sibiud 2007. aasta kultuuripealinnaks ning Liverpooli ja Stavangeri 2008. aasta kultuuripealinnaks, tehes samas soovitusi väljapakutud eesmärkide paremaks saavutamiseks. 2004. aastal andis Euroopa Liidu Nõukogu taotlejariikidele komisjoni soovitusel ametlikult kultuuripealinna tiitli.

VÄLISHINDAMINE

Hindamise tingimused

Komisjon usaldas 2007. ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnade sündmuste välishindamise[7] äriühingule ECOTEC Research and Consulting Ltd. Välishindamise eesmärk oli hinnata kõnealuse nelja Euroopa kultuuripealinna asjakohasust, tõhusust, mõjusust ja jätkusuutlikkust seoses meetmete eesmärkidega ja Euroopa kultuuripealinnade eesmärkidega, mille nad seadsid oma taotlustes ja rakendusperioodi jooksul. Koos välishindamisega, milles tehti järeldusi ja soovitusi meetmete rakendamise parandamiseks, esitati ka aruanne iga Euroopa kultuuripealinna kohta. Arvestades asjaolu, et iga Euroopa kultuuripealinn kannab tiitlit ühe aasta, anti linnu puudutavaid soovitusi saadud kogemuse põhimõttel, et aidata tulevasi kultuuripealinnu nende teostustöös.

Meetodid

Nelja Euroopa kultuuripealinna hinnati eraldi ning järeldusi tehti osaliselt kultuuripealinnade endi tellitud hinnangute põhjal. Andmeid koguti kahel tasandil: väike osa andmeid ELi tasandil ja suurem osa andmetest Euroopa kultuuripealinnadelt. Peamiste allikate hulka kuulusid teemakohane ja erialakirjandus Euroopa tasandil, Euroopa kultuuripealinnade algsed taotlused, nende tellitud uuringud ja aruanded, sündmuste kavad, reklaammaterjalid ja veebilehed, Euroopa kultuuripealinnade esitatud kvantitatiivsed andmed ja tulemused, iga Euroopa kultuuripealinna korraldusmeeskondadega tehtud intervjuud, iga Euroopa kultuuripealinna peamiste sidusrühmade seas tehtud telefoniküsitlus ning iga linna külastus. Võrdlevas ülevaates ja metahindamises võeti arvesse kõigi nelja Euroopa kultuuripealinna põhjal tehtud järeldusi, võrreldi ja kõrvutati lähenemisviise ning veenduti uuringu kvaliteedis. Euroopa kultuuripealinna sündmusega seotud tulemused tulenesid üldiselt kõigi nelja kultuuripealinna uurimisel leitud tõenditest ja tehtud järeldustest.

Hindaja tähelepanekud

Meetmete asjakohasus

Hindaja arvates oli meetmete rakendamine seotud EÜ asutamislepingu artikliga 151: eesmärkidele „kultuuritegevuse arendamine” ning „Euroopa kultuurimõõtme ja mõttekultuuri edendamine” on meetmetes olulist tähelepanu pööratud. Lisaks sellele ilmneb hinnangutulemustest, et Euroopa kultuuripealinna tiitlit hoidvad linnad on aastate jooksul võtnud omaks kolmanda laiema eesmärgi, mida hindajad määratlesid kui „sotsiaalse ja majandusliku arengu toetamine kultuuri abil”, kuigi kõnealust eemärki ei ole asutamislepingu artiklis 151 eraldi välja toodud.

1999. aasta otsuse preambul viitas otseselt kultuuri ja turismi arengule ja vajadusele koondada suurt osa rahvastikust. Kõnealuseid viiteid tugevdati 2006. aasta otsuses, kui lisati selged kriteeriumid seoses „kodanike osaluse edendamise” ja „pikaajalise arenguga”. Paljud Euroopa kultuuripealinnad on läinud isegi kaugemale ja viidanud otsestele sotsiaalsetele, majanduslikele ja turismialastele eesmärkidele. Nimetatud eesmärkide lisamine Euroopa kultuuripealinna sündmusele on kujundanud ja ka peegeldanud kultuuripoliitika üldisi suundumusi.

Kõnealuste eesmärkide tähtsuse suurenemisega on aga kaasnenud arutelu selle üle, kas kultuuri tuleks toetada selle sisemiste väärtuste pärast või kui vahendit, millega tagada materiaalselt mõõdetav investeerigu tasuvus.

2007. ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnade asjakohasus

Hinnangus võeti arvesse linnade motivatsiooni nende püüetes saada Euroopa kultuuripealinnaks ning nende eesmärkide asjakohasust seoses meetme eesmärkide ja artikliga 151. Kõigi nelja Euroopa kultuuripealinna tegevus oli asjakohane kolmest eesmärgist („kultuuritegevuse arendamine”, „Euroopa kultuurimõõtme ja mõttekultuuri edendamine” ning „sotsiaalse ja majandusliku arengu toetamine kultuuri abil”) vähemalt ühe puhul ning teatud määral asjakohane nende kõigi puhul.

Kõigi nelja Euroopa kultuuripealinna tegevus oli asjakohane eesmärgi „kultuuritegevuse arendamine” puhul, ent kõige asjakohasem oli Stavanger; ülejäänud kolme Euroopa kultuuripealinna tegevust nähti kõnealust eesmärki silmas pidades üldiste eesmärkidega seoses, st piiriülese piirkonna ehitamine (Luxembourg GR), linna rahvusvahelise profiili tõstmine (Sibiu) ning linna taaselustamine ja kaasamine (Liverpool).

Kõigi nelja Euroopa kultuuripealinna tegevus oli asjakohane eesmärgi „Euroopa kultuurimõõtme ja mõttekultuuri edendamine” puhul, mis väljendus peamiselt sellistes eesmärkides, nagu teiste liikmesriikide kultuurivallas tegutsejate, kunstnike ja linnadega koostöö tegemine.

Kõigi nelja Euroopa kultuuripealinna tegevus oli asjakohane eesmärgi „majandusliku arengu toetamine kultuuri abil” puhul, mis väljendus peamiselt selles, et Euroopa kultuuripealinna tiitlit kasutati linna (Luxembourgi puhul selle lähiümbruse) maine tõstmisel, ning eesmärgi „sotsiaalse arengu toetamine kultuuri abil” puhul, mis väljendus kultuurile ligipääsu suurendamises.

Juhtimise tõhusus

Käsitleti Euroopa kultuuripealinnade juhtimise tõhusust, sealhulgas nende korraldusmudeleid, kultuuritegevuste ja -sündmuste valimist ja täideviimist, suhtlust ja reklaami ning rahaliste vahendite hankimist.

Kõigil neljal Euroopa kultuuripealinnal oli raskusi tõhusa juhtimiskorra loomisega, eriti arenguetapi jooksul. Need raskused olid peamiselt seotud korraldusliku struktuuri loomise ja kultuuriprogrammi teostamiseks sobivate oskustega töörühma kokkupanemisega. Igal juhul nõudis see rohkemaid oskusi ja seega ka erinevat struktuuri kui see, mille oli ette valmistanud eduka taotluse esitanud töörühm, ehkki enamik võtmeisikuid jäi samaks.

Oluline roll oli järgnevatel küsimustel: vajadus tasakaalustada kunstilisi ja poliitilisi huve ning tagada, et olemasolevad sidusrühmad tervitavad kõiki uusi rakendusmehhanisme kui koostööpartnerit, ning tagada olemasolevate ja lähetatud töötajate ning ka uute talentide sobiv tasakaal. Enamik sidusrühmi leidis, et kõik Euroopa kultuuripealinnad suutsid siiski lõpuks luua tõhusa juhtimisstruktuuri.

2007. ja 2008. aasta kogemus näitab, et tavaliselt on soovitatav luua eraldi uus struktuur, mis peegeldaks linna poliitilist ja kultuurilist konteksti ning ka riiki üldisemalt. Kõnealustest aastatest võib lisaks õppida seda, et olulised on ka Euroopa kultuuripealinnade endi tellitud hinnangud.

Euroopa kultuuripealinnade mehhanismide tõhusus ELi tasandil

Otsustava tähtsusega oli Euroopa Komisjoni läbiviidud valiku-, kontroll- ja finantsmenetluste tõhusus. Kuigi neli Euroopa kultuuripealinna olid Euroopa hindamiskomisjoni tööga väga rahul, on veel liiga vara teha kokkuvõtlikke järeldusi protsessi tõhususe, mõjususe ja erapooletuse kohta, sest kõnealuste linnade puhul pidi hindamiskomisjon esitama arvamuse pigem iga pakkumise omaduste kohta eraldi kui konkureerivate kandidaatide omadusi arvestades, sest viimaseid ei eksisteerinudki.

1999. aasta otsus ei sisaldanud kontrolletappi. Sellest hoolimata arvas neljast linnast kolm, et see tegevus oleks olnud kasulik. See oleks tõepoolest võinud aidata tõsta esile võimalikke probleeme ja võimaldada heastavate meetmete varasemat rakendamist.

Kõik neli Euroopa kultuuripealinna tervitasid endiste, praeguste ja tulevaste Euroopa kultuuripealinnade vahelise võrgustiku edendamist komisjoni poolt.

Rahastamiskriteeriumid 1,5 miljoni euro saamiseks ühe kultuuripealinna kohta olid selged ning haldusmenetlused sarnanesid ELi programmide omadega. Iga Euroopa kultuuripealinna rahastati ELi programmi „Kultuur” eriprojektide raames. ELi rahastamine moodustas iga Euroopa kultuuripealinna kultuuriprogrammi kogukulutusest väga väikse osa. Arvestades ELi eelarvest eraldatud tagasihoidlikku summat, on Euroopa kultuuripealinna nimetamisel seega väga tõhus võimendav mõju.

Seoses Euroopa kultuuripealinnadega on kandidaatriikide seas tekkinud suur nõudlus, kultuuriprogrammidesse ja ka linnadesse on tehtud märkimisväärseid investeeringuid ning sündmus on saanud meedias ja avalikkuse seas palju tähelepanu. Mõni muu poliitikamehhanism ei oleks ilmselt saavutanud ELi rahastamise sama mahu juures sama mõju, pidades silmas rahalisi vahendeid ja pingutusi. Isegi siis, kui tugineda mitmele Euroopa kultuuripealinnaga seotud ideele ja senistele kogemustele, tuleb kindlaks teha, kas „tulud” hakkavad järgnevatel aastatel vähenema ning kas on vaja rakendada alternatiivseid poliitikamehhanisme.

Kultuuritegevuste arendamise mõjusus

Hinnangus võeti arvesse iga Euroopa kultuuripealinna mõjusust oma kultuuriprogrammi rakendamisel ja selle mõju linna pikaajalisele kultuurilisele arengule. Euroopa kultuuripealinnade nimetamiseta ei oleks igas Euroopa kultuuripealinna piirkonnas rakendatud nii laialdast kultuuriprogrammi. Erinevates kultuurivaldkondades on loodud palju tõeliselt uuenduslikke projekte ja esitatud tellimusi. Kultuuritegevusest osavõtjaid on olnud üldiselt rohkem kui aastatel enne Euroopa kultuuripealinna tiitli nimetamist ning olemasolevad andmed viitavad publiku suurele rahuolule.

Iga linna kultuurimaastik on nüüd elavam ja riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil rohkem tunnustatud. Kuigi igas kultuuriprogrammis on osalenud palju tuntud rahvusvahelisi ja kodumaiseid kunstnikke, on iga linna kultuuriprogrammides toetatud ka paljusid kohalikke kultuuriettevõtjaid. Kõigi nelja Euroopa kultuuripealinna kultuuriettevõtjad saavad tunda rõõmu laiemast tuntusest ja rohkematest kontaktidest, aga kõige olulisemaks tulemuseks võib pidada suuremat professionaalsust ja töövõimet. Asjaolu, et kultuuriasutuste ja -ametitega saadi tihedamat koostööd teha, on mitmel juhul võimaldanud paremat toetust, kui see oleks muidu olnud. Näiteks riiklikest vahenditest rahastamise suurenemisega on tavaliselt kaasnenud praktiline abi, mis võimaldab väiksematel organisatsioonidel lihtsamini lepinguid sõlmida ja toetuste rahastamises tõhusamalt osaleda.

Kõik Euroopa kultuuripealinnad ning ka meetmed üldiselt olid kultuuripealinna tiitlit kandes oma kultuuritegevuse arengu eesmärkide saavutamises väga edukad. Loomulikult ei õnnestunud kultuuriprogrammide kõik osad täielikult ning mõned sidusrühmad olid pettunud (nagu näiteks teatavad kultuuriasutused, kes olid Euroopa kultuuripealinna jaoks piiratud tähtsusega), mõned kohalikud kunstnikud tundsid, et rahvusvahelisi tegijaid eelistati liigselt, ning mõne kohaliku kultuuriettevõtja ootused rahalise ja muu toetuse suhtes ei täitunud. Ent meetmed on võimaldanud rakendada neli laiaulatuslikku kultuuriprogrammi, mis sisaldavad palju põnevaid ja uuenduslikke projekte.

Euroopa kultuurimõõtme ja mõttekultuuri edendamise mõjusus

1999. aasta otsuses ei esitata kindlat definitsiooni „Euroopa mõõtme” kohta ning 2006. aasta otsuses määratletud „Euroopa mõõtme” kriteeriumeid on võimalik mitmeti tõlgendada. Võib-olla tõlgendasid just seetõttu 2007. ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnad Euroopa kultuuripealinna meetmete Euroopa mõõdet väga erinevalt. Euroopa kultuuripealinna mõjususe hindamisel seoses Euroopa mõõtme edendamisega oli seega selline mitmekesisus lubatud. Kuigi kõik neli Euroopa kultuuripealinna olid paljude Euroopa mõõtmega tegevuste rakendamisel edukad, oli mõõtme olemus ja ulatus erinev:

- Tiitliga kaasnenud nähtavus aitas kõigil neljal linnal tõhusamalt turistide arvu suurendada, kuigi see oli vaid kahe linna eesmärk.

- Kõik olid edukad koostöö, ühistootmise ja kogemustevahetuse rakendamises, kuigi laialdaselt toimus see vaid Luxembourgi lähiümbruses. Teistes Euroopa kultuuripealinnades oli koostöö vähesem ning seda tehti peamiselt vaid teise kultuuripealinnaga.

- Kõikidel linnadel õnnestus luua riikidevahelisi partnerlussuhteid teiste linnade või piirkondadega, kuid laialdaselt toimus see vaid Luxembourgi lähiümbruses.

- Kolm Euroopa kultuuripealinna olid edukad Euroopa tähtsusega kunstnike kaasamises oma programmidesse.

- Neljanda kultuuripealinna jaoks (Luxembourgi lähiümbrus) ei olnud kõnealune eesmärk nii oluline, kuigi õnnestus kaasata palju Euroopa kunstnikke.

- Linnas juba olemasoleva Euroopa ajaloo, identiteedi ja kultuuripärandiga seotud tegevust rakendati laialdaselt vaid Luxembourgi lähiümbruses ja Sibius, kuigi mõlemad olid üsna edukad.

- Kõik Euroopa kultuuripealinnad pöörasid vaid vähest tähelepanu Euroopaga seotud teemade ja küsimuste arendamisele.

Majanduse ja linnaarengu ning turismivaldkonna mõjususe saavutamine

Hinnangus leiti, et kõik neli Euroopa kultuuripealinna olid majanduse, turismi ja linnaarenduse eesmärkide saavutamisel edukad. Turism kasvas kõikides linnades ning näha oli ka selle mõju kohalikule majandusele. Kõik neli Euroopa kultuuripealinna rahastasid kas vahetult kultuuri infrastruktuuri ja investeeringuid linnaarengusse või omistasid sellele suurema tähtsuse. Siiski ei ole selge, kas Euroopa kultuuripealinna idee võib linnade taaselustumist jätkuvalt edasi viia või tuleb sellele ka piir. Seega on võimalik, et tulevikus üritatakse taastada Euroopa kultuuripealinna sündmuse algusaastate puhtalt kultuurilisi eesmärke, või et kontseptsioon tuleb uuesti läbi vaadata.

Kultuuri abil sotsiaalse arengu toetamise mõjusus

Hinnangus võeti arvesse Euroopa kultuuripealinnade mõjusust seoses meetmete sotsiaalne mõõtmega. Tõendite põhjal olid kõik linnad edukad sotsiaalsete eesmärkide saavutamisega seotud tegevuses, eriti kultuurile juurdepääsu ja vabatahtliku tegevuse laiendamises (eriti Sibius ja Liverpoolis). Samuti on andmeid, et suurenes kultuurisündmuste publiku ja kultuuritegevustes osalejate arv, sealhulgas ka sihtrühmade seas (Luxembourgi puhul). Lisaks sellele loodi palju uusi meetodeid, kuidas selliseid rühmi tegevusse kaasata; nendeks olid näiteks uute toimumispaikade loomine, kultuurisündmuste korraldamine erinevates piirkondades ning kogukonna kunstiprojektide loomine. 2007. ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnade sotsiaalne mõõde seisnes peamiselt pigem kultuurile juurdepääsu laiendamises kui eraldi kultuurilises või sotsiaalses kaasamises.

Jätkusuutlikkus

Viimasena võeti hinnangus arvesse Euroopa kultuuripealinna tegevuse jätkusuutlikkust ning tegevuse mõju kultuurivaldkonnale ja vastava linna pikaajalisele arengule. Kuigi kultuuritegevuse tase on loomulikult tiitli saamise aastale järgneva perioodi jooksul langenud, on kõigi nelja kultuuripealinna kohta andmeid, et tiitli saamisel algatatud tegevusi on hiljem jätkatud ning mõnel juhul on ametkonnad jätkanud rahastamist. On palju näiteid sellest, et tiitli saamise aastal algatatud festivale on organiseeritud ka järgnevatel aastatel. Lisaks sellele on juhtunud, et kultuuriasutused ja iseseisvad ettevõtjad on pärast kultuuripealinna tiitli kandmist aktiivsemad, isegi kui kõike võimalusi ära ei kasutatud.

2007. ja 2008. aasta kogemused näitasid, et kui kultuuripealinna aasta saab läbi, saadetakse vastavad täidesaatvad asutused laiali ning paratamatult kaotatakse osaliselt ka saadud kogemus. Siiski on selge, et tänu Euroopa kultuuripealinna sündmusele on vastavate linnade kultuurivaldkonnas toimunud olulised muutused. Lisaks kogemuste säilitamisele (paljud isikud jäävad linna kultuurivaldkonnaga siiski seotuks, kuigi nad naasevad oma endiste tööandjate, nt omavalitsuste juurde, või asuvad tööle uues kohas, nt kultuuriasutustes), on tänu Euroopa kultuuripealinna sündmusele võetud kasutusele uusi töömeetodeid, loodud uusi partnerlussuhteid ja strateegiaid. Paljudel juhtudel on Euroopa kultuuripealinna sündmus näidanud teed uutele suhetele kohalike omavalitsuste ja kultuuriettevõtjate vahel ning viinud kultuuriküsimused kohaliku poliitilise mõttevahetuse päevakorda. Kokkuvõttes võib öelda, et Euroopa kultuuripealinna sündmuse puhul on toimunud kultuuritegevuste teostamisel palju olulisi muutusi, mis on loonud uued tegevusplatvormid, mida säilitatakse tõenäoliselt ka tulevikus.

Selles etapis on veel liiga vara hinnata majanduslike ja turismialaste mõjude jätkusuutlikkust. Kuigi 2007. ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnad said tiitli kandmise aastal tunda rõõmu turismi osakaalu suurenemisest ja laiemast rahvusvahelisest tuntusest, valitseb oht, et neid tulemusi on praegustes majanduslikes tingimustes raske säilitada. Tänu kultuuripealinna tiitlile on muidugi võimalik, et linnu külastab rohkem inimesi, kui oleks seda teinud juhul, kui linn ei oleks olnud kultuuripealinn, ning et need linnad on paremal positsioonil, kui maailmamajandus taastub.

VÄLISHINDAMISE PEAMISED SOOVITUSED JA KOMISJONI MÄRKUSED

Komisjon nõustub hindaja antud soovituste põhisisuga, ent leiab, et esineb kattumisi, mille tõttu esitatakse soovitused veidi muudetud sõnastuses (nagu on järgnevalt välja toodud), mis ei muuda aga nende sisu.

Juhtimise tõhusus

Komisjon peaks soovitama kõikidele Euroopa kultuuripealinnadele, et nad telliksid kultuuriprogrammide ja nendega seotud tegevuste mõju kohta hinnangu.

Euroopa kultuuripealinnade mehhanismide tõhusus ELi tasandil

Tulevased hinnangud peaksid võtma arvesse:

- 2006. aasta otsusega rakendatud valiku- ja kontrollmenetluse tõhusust, mõjusust ja erapooletust;

- Euroopa kultuuripealinna „kaubamärgi” jätkuvat väärtustamist nii tiitli saajate kui ka muu maailma poolt (meedia, kultuurivaldkonna asutused ja üldsus); Juhul kui kaubamärgi väärtust nähakse vähenemas, peaks komisjon uurima alternatiivseid lähenemisviise ning võrdlema nende ja Euroopa kultuuripealinna suhtelist väärtust.

Majanduse ja linnaarengu ning turismivaldkonna mõjususe saavutamine ja kultuuri abil sotsiaalse arengu toetamise mõjusus

Euroopa Komisjon peaks eelseisvates aruteludes käsitlema asjaolu, kui suures ulatuses saab (edaspidi) kasutada Euroopa kultuuripealinna (ja kultuuri üldisemalt) ideed ning kas seda peaks tegema, et:

- ergutada linnade taaselustumist ja majandusarengut või naasta lähenemise juurde, mis põhineb rohkem kultuuril kui sellisel;

- ergutada linnade tõelist sotsiaalset uuendust ning tõsta kõikide kodanike teadlikkust, selle asemel, et pelgalt laiendada kultuurivõimalusi juba olemasoleva publiku jaoks

- säilitada paindlikkust, et linnadel oleks endil tasakaalu seadmise võimalus.

KOMISJONI JÄRELDUSED

Komisjon on nõus hindaja üldise hinnanguga ning tunnustab soovitusi eelnevalt esitatud sõnastuses. Komisjon on teadlik, et iga Euroopa kultuuripealinna tugevus tuleneb tema mitmekesisusest ja kultuurilisest omapärast, ning tagab, et linnadel on piisavalt vabadust rakendada meetmete eesmärke (soovitus 1).

Komisjon märgib, et enamikul Euroopa kultuuripealinnadel on juba hindamissüsteemid, mis käsitlevad kõiki või osasid kultuuriprogramme, ning soovitab rakendada kohaliku tasandil üldist hindamist (soovitus 2). Selleks, et edendada heade tavade propageerimist on komisjon toetanud poliitika töörühma, kus kohandatakse 2008. aasta kultuuripealinna Liverpooli arendatud üldist hindamismudelit tulevaste Euroopa kultuuripealinnade vajadustele[8]. Komisjon uurib lähemalt meetodeid, kuidas Euroopa kultuuripealinnad struktuurifonde kasutavad ja kuidas neid saab kasutada[9]. Komisjonil on hea meel teatada, et 2006. aasta otsusega sätestatud uued valiku-, kontrolli- ja rahastamismenetlused lähevad samas suunas hindamise tähelepanekutega. Komisjon tagab, et uut korda hinnatakse asjakohaselt ja ettenähtud ajal[10]. Komisjon on Euroopa kultuuripealinna „kaubamärgist” teadlik ja annab oma juhendis Euroopa kultuuripealinna nimetust taotlevatele linnadele[11] kaubamärgi kasutamise kohta täpsemaid suuniseid ning jätkab kaubamärgi kasutamise ja selle väärtuse kontrollimist.

Komisjon edendab heade tavade vahetamist ning rõhutab Euroopa kultuuripealinnade kogemust kui „laborit”, milles toimub kultuuri abil linnade areng. Seoses pingega, mis valitseb kultuuri kasutamisel vahendina sotsiaalsetel ja majanduslikel eesmärkidel ja Euroopa kodanike jaoks kultuuri sisemise väärtuse vahel, on komisjon veendunud, et edukas Euroopa kultuuripealinn on kunstilise kvaliteedi ja sotsiaalmajandusliku arengu sobitamisel heaks eeskujuks (soovitus 3).

[1] ELT L 140, 3. november 2006.

[2] „Euroopa kultuuripealinna” nimetus on loodud selleks, et lähendada Euroopa kodanikke. Vt kultuuriministrite 13. juuni 1985. aasta resolutsiooni kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” iga-aastase korraldamise kohta http://eur-ex.europa.eu/Notice.do?mode=dbl&lang=en&lng1=en,en&lng2=da,de,el,en,es,fr,it,nl,&val=117538:cs&page=1&hwords=

[3] 18. mai 1992. aasta nõukogu kultuuriministrite istungi järeldused, mis käsitlevad Euroopa kultuuripealinna valimist pärast 1996. aastat ja „Euroopa kultuurikuud” http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:41992X0616:EN:HTML

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 1419/1999/EÜ, 25. mai 1999, kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meetmete kohta aastateks 2005 kuni 2019 (EÜT L 166, 1.7.1999, lk 1). Otsust on muudetud otsusega 649/2005/EÜ (ELT L 117, 4.5.2005, lk 20).http://www.europa.eu/eur-lex/pri/en/oj/dat/1999/l_166/l_16619990701en00010005.pdfhttp://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/oj/2005/l_117/l_11720050504en00200021.pdf

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 1622/2006/EÜ, 24. oktoober 2006, millega kehtestatakse kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meede aastateks 2007 kuni 2019 (ELT L 304, 3.11.2006, lk 1). http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?uri=OJ:L:2006:304:SOM:EN:HTML

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta otsus nr 1855/2006/EÜ, millega luuakse programm Kultuur (2007-2013) (EÜT L 372, 27.12.2006, lk 1). Viide 1.3

[7] Teenuste raamleping n°EAC/03/06 hindamise, hindamisega seotud teenuste ja abi osutamise kohta mõjuhinnangu tegemisel.

[8] http://www.liv.ac.uk/impacts08/

[9] Uuring, mis käsitleb kultuuri panust kohalikku ja piirkondlikku arengusse Euroopa regioonipoliitika osana http://ec.europa.eu/culture/key-documents/doc537_en.htm

[10] 2010. aasta Euroopa kultuuripealinna kontrollimenetlused ja Melina Mercouri auhind; 2006. aasta otsusega sätestatud 2013. aasta Euroopa kultuuripealinna valikumenetlus

[11] http://ec.europa.eu/culture/our-programmes-and-actions/doc629_en.htm