EUROOPA KOMISJON Brüssel,24.9.2020 COM(2020) 593 final 2020/0265(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb krüptovaraturge ja millega muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2020) 306 final} - {SWD(2020) 380 final} - {SWD(2020) 381 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev ettepanek on osa digirahanduse paketist. See on meetmepakett, mille eesmärk on kasutada ja toetada digirahanduse potentsiaali innovatsiooni ja konkurentsi valdkonnas, maandades samal ajal riske. See on kooskõlas komisjoni prioriteetidega muuta Euroopa digiajastule vastavaks ja ehitada üles tulevikuvalmis majandus, mis töötab inimeste heaks. Digirahanduse pakett sisaldab ELi finantssektori uut digirahanduse strateegiat, mille eesmärk on tagada, et EL võtab omaks digirevolutsiooni ja juhib seda koos innovatiivsete Euroopa ettevõtetega, et teha digirahanduse eelised kättesaadavaks Euroopa tarbijatele ja ettevõtetele. Lisaks sellele ettepanekule sisaldab pakett ettepanekut hajusraamatu tehnoloogial (distributed ledger technology, DLT) põhinevate turutaristute katsekorra kohta, ettepanekut finantssektori digitaalse tegevuskerksuse kohta ja ettepanekut teatavate seonduvate ELi finantsteenuste normide selgitamiseks või muutmiseks. Üks strateegias kindlaks määratud prioriteete on tagada, et ELi finantsteenuste õigusraamistik oleks innovatsioonisõbralik ega takistaks uute tehnoloogiate rakendamist. Käesolev ettepanek koos ettepanekuga DLT katsekorra kohta on esimene konkreetne meede selles valdkonnas. Krüptovarad on üks peamisi plokiahela tehnoloogia rakendusi rahanduses. Alates komisjoni finantstehnoloogia tegevuskava avaldamisest 2018. aasta märtsis on komisjon uurinud krüptovaradega seotud võimalusi ja probleeme. Pärast krüptovarade turukapitalisatsiooni suurt kasvu 2017. aastal saatis juhtiv asepresident Dombrovskis 2017. aasta detsembris Euroopa Pangandusjärelevalvele (EBA) ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ESMA) kirja, milles kutsus neid üles kordama oma hoiatusi investoritele. 2018. aasta finantstehnoloogia tegevuskavas volitas komisjon EBAt ja ESMAt hindama kehtiva ELi finantsteenuste õigusraamistiku kohaldatavust ja sobivust krüptovaradele. 2019. aasta jaanuaris esitatud nõuandes väideti, et kuigi mõned krüptovarad võivad kuuluda ELi õigusaktide kohaldamisalasse, ei ole õigusaktide tõhus kohaldamine nende varade suhtes alati lihtne. Lisaks märgiti nõuandes, et kehtivate ELi õigusaktide sätted võivad takistada DLT kasutamist. Samal ajal rõhutasid EBA ja ESMA, et enamik krüptovarasid ei kuulu muude finantsteenuseid käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamisalasse peale nende, mille eesmärk on võidelda rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu, ning seetõttu ei kohaldata nende krüptovarade suhtes muu hulgas tarbijakaitset ja investorite kaitset ning turu usaldusväärsust käsitlevaid sätteid, kuigi need varad tekitavad selliseid riske. Lisaks on mitu liikmesriiki hiljuti krüptovaradega seotud küsimustes vastu võtnud õigusakte, mis on viinud turu killustumiseni. Hiljuti on esile kerkinud suhteliselt uus krüptovara alaliik – nn stabiilsed krüptovarad (stablecoins) –, mis pälvis nii üldsuse kui ka reguleerivate asutuste tähelepanu kõikjal maailmas. Kuigi krüptovaraturg on suuruselt tagasihoidlik ega kujuta endast praegu ohtu finantsstabiilsusele, võib olukord muutuda, kui tekivad nn ülemaailmsed stabiilsed krüptovarad, mille puhul püütakse saavutada laialdasemat kasutuselevõttu selle abil, et neile lisatakse nende väärtust stabiliseerivaid elemente ja kasutatakse ära neid varasid propageerivatest äriühingutest tulenevat võrguefekti. Neid arenguid arvesse võttes ja osana komisjoni laiemast digitaalarengu tegevuskavast on president Ursula von der Leyen rõhutanud vajadust võtta koos liikmesriikidega krüptorahade küsimuses kasutusele ühine lähenemisviis, et me mõistaksime, kuidas kasutada maksimaalselt ära krüptorahade pakutavaid võimalusi ja kuidas tegeleda uute ohtudega, mida need võivad endast kujutada. Tunnistades riske, mida need võivad endaga kaasa tuua, teatasid komisjon ja nõukogu 2019. aasta detsembris ühiselt, et nad kavatsevad kehtestada raamistiku, millega kasutatakse ära võimalused, mida mõned krüptovarad võivad pakkuda. Euroopa Parlament aga koostab digirahandust käsitlevat raportit, milles keskendutakse eelkõige krüptovaradele. Selleks et lahendada kõik need probleemid ja luua ELi raamistik, mis võimaldab nii krüptovaraturge kui ka traditsiooniliste finantsvarade tokeniseerimist ja DLT laiemat kasutamist finantsteenustes, esitatakse koos käesoleva määrusega ka muud seadusandlikud ettepanekud: komisjon teeb ka ettepaneku täpsustada, et praegune finantsinstrumendi määratlus – mis määrab kindlaks finantsinstrumentide turgude direktiivi (MiFID 2) kohaldamisala – hõlmab DLT-l põhinevaid finantsinstrumente, samuti ettepaneku nende instrumentide DLT-l põhinevate turutaristute katsekorra kohta. Katsekord võimaldab katsetamist ohutus keskkonnas ja annab tõendeid võimalike edasiste muudatuste tegemiseks. Käesoleval ettepanekul, mis hõlmab kehtivate finantsteenuseid käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamisalast välja jäävaid krüptovarasid, samuti e-raha tokeneid, on neli üldist ja omavahel seotud eesmärki. Esimene eesmärk on tagada õiguskindlus. Selleks et krüptovaraturud ELis areneksid, on vaja kindlat õigusraamistikku, milles oleks selgelt kindlaks määratud, kuidas reguleeritakse sellist krüptovara, mis ei kuulu kehtivate finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse. Teine eesmärk on toetada innovatsiooni. Krüptovarade arendamise ja DLT laialdasema kasutamise edendamiseks on vaja kehtestada turvaline ja proportsionaalne raamistik, et toetada innovatsiooni ja ausat konkurentsi. Kolmas eesmärk on tagada tarbijate ja investorite asjakohane kaitse ja turu usaldusväärsus, võttes arvesse, et krüptovarad, mis ei kuulu kehtivate finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse, tekitavad neidsamu riske kui tuntumad finantsinstrumendid. Neljas eesmärk on tagada finantsstabiilsus. Krüptovarad arenevad pidevalt. Ehkki mõne kasutusala on üsna piiratud, on teistel, näiteks kujuneval stabiilsete krüptovarade kategoorial, potentsiaali saada laialdaselt aktsepteeritud ja isegi süsteemselt oluliseks varaks. Käesolev ettepanek sisaldab kaitsemeetmeid, et maandada nn stabiilsetest krüptovaradest tulenevaid võimalikke riske finantsstabiilsusele ja nõuetekohasele rahapoliitikale. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev ettepanek on osa laiemast krüptovara ja hajusraamatu tehnoloogia (DLT) raamistikust ning sellega kaasnevad ettepanekud, millega tagatakse, et kehtivad õigusaktid ei takista uue tehnoloogia kasutuselevõttu, aga samal ajal saavutatakse asjakohased regulatiivsed eesmärgid. Ettepanek põhineb ulatuslikul ja pikaajalisel turuseirel ning osalemisel rahvusvahelises poliitikakujundamises, näiteks sellistes foorumites nagu finantsstabiilsuse nõukogu, rahapesuvastane töökond ja G7. Osana 2018. aasta märtsis vastu võetud finantstehnoloogia tegevuskavast volitas komisjon Euroopa järelevalveasutusi andma nõu selle kohta, kas kehtiv ELi finantsteenuste õigusraamistik on kohaldatav krüptovarade suhtes ja nende jaoks sobiv. Käesolev ettepanek põhinebki EBA-lt ja ESMA-lt saadud nõuannetel. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Nagu märkis president von der Leyen oma poliitilistes suunistes ja nagu on märgitud teatises „Euroopa digituleviku kujundamine“, on väga oluline, et Euroopa kasutaks ära kõik digiajastu hüved ning tugevdaks oma tööstuslikku ja innovatsioonisuutlikkust ohututes ja eetilistes piirides. Lisaks nõutakse juhtivale asepresidendile Dombrovskisele saadetud missioonikirjas krüptorahade küsimuses liikmesriikidega ühist lähenemisviisi, et Euroopa saaks kasutada maksimaalselt ära krüptorahade pakutavaid võimalusi ja tegeleda uute ohtudega, mida need võivad kaasa tuua. Käesolev ettepanek on tihedalt seotud komisjoni laiema plokiahela tehnoloogiat käsitleva poliitikaga, kuna krüptovarad kui plokiahela tehnoloogiate peamine rakendus on lahutamatult seotud plokiahela tehnoloogia edendamisega kogu Euroopas. Käesoleva ettepanekuga toetatakse terviklikku lähenemisviisi plokiahelale ja DLT-le, eesmärgiga seada Euroopa plokiahela innovatsiooni ja kasutuselevõtu esirinda. Selles valdkonnas tehtud poliitiline töö hõlmab Euroopa plokiahela vaatluskeskuse ja foorumi ning kõiki liikmesriike poliitilisel tasandil ühendava Euroopa plokiahela partnerluse loomist, samuti usaldusväärsete plokiahelarakenduste rahvusvahelise ühendusega kavandatud avaliku ja erasektori partnerlusi. Käesolev ettepanek on kooskõlas ka liidu poliitikaga, mille eesmärk on luua kapitaliturgude liit. Eelkõige vastab see kõrgetasemelise foorumi lõpparuandele, milles rõhutati krüptovarade kasutamata potentsiaali ning kutsuti komisjoni üles tagama õiguskindlust ja kehtestama selged eeskirjad krüptovarade kasutamiseks. Käesolev ettepanek on kooskõlas 10. märtsil 2020 vastu võetud VKEde strateegiaga, milles rõhutatakse, et DLT ja krüptovarad on uuendused, mis võimaldavad VKEdel investoritega otse suhelda. Lisaks on ettepanek täielikult kooskõlas ELi julgeolekuliidu strateegia soovitusega töötada välja krüptovarasid käsitlev õigusraamistik, võttes arvesse nende uute tehnoloogiate kasvavat mõju finantsvarade emiteerimisele, vahetamisele, jagamisele ja neile juurdepääsule.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artiklil 114, millega antakse Euroopa institutsioonidele pädevus kehtestada liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamiseks sätteid, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine. Ettepaneku eesmärk on kõrvaldada finantsteenuste siseturu rajamise takistused ja parandada selle toimimist, tagades kohaldatavate eeskirjade täieliku ühtlustamise. Praegu ei saa krüptovara emitendid ja teenuseosutajad siseturust täit kasu, sest puudub nii õiguskindlus krüptovara regulatiivse käsitlemise suhtes kui ka spetsiaalne ja ühtne regulatiivne ja järelevalvekord ELi tasandil. Kuigi mõned liikmesriigid on juba rakendanud sihtotstarbelist korda, et hõlmata mõningaid krüptovarateenuse osutajaid või osa nende tegevusest, tegutsevad nad enamikus liikmesriikides väljaspool regulatiivset korda. Lisaks kaalub üha rohkem liikmesriike spetsiaalseid riiklikke raamistikke, et käsitleda konkreetselt krüptovarasid ja krüptovarateenuse osutajaid. Nii krüptovara kui ka krüptovarateenuste erinevad raamistikud, eeskirjad ja tõlgendused liidus takistavad teenuseosutajatel oma tegevust ELi tasandil laiendada. See tähendab, et nende olemuselt piiriüleste toodete ja teenuste pakkujad on sunnitud tutvuma mitme liikmesriigi õigusaktidega, hankima mitu riiklikku luba või registreeringut ning järgima sageli erinevaid siseriiklikke õigusakte, kohandades mõnikord oma ärimudelit kõikjal liidus. See toob krüptovarade valdkonnas tegutsevatele teenuseosutajatele kaasa suured kulud, õigusliku keerukuse ja ebakindluse, mis piirab krüptovaradega seotud tegevuse arendamist ja laiendamist liidus. Lisaks piirab krüptovarateenuse osutajate suhtes kohaldatava korra puudumine paljudes liikmesriikides rahaliste vahendite kättesaadavust ja mõnikord isegi laiemat juurdepääsu vajalikele finantsteenustele, näiteks pangandusteenustele, sest krüptovara ja seega krüptovarateenuse osutajatega on seotud regulatiivne ebakindlus. Need erinevused loovad ka krüptovarateenuse osutajatele sõltuvalt nende asukohast ebavõrdsed tingimused, mis tekitab täiendavaid takistusi siseturu sujuvale toimimisele. See suurendab õiguskindlusetust, mis koos ELi ühise raamistiku puudumisega jätab tarbijad ja investorid silmitsi oluliste riskidega. ELi ühise raamistiku abil saab kehtestada ELis ettevõtetele ühtsed tegutsemistingimused, ületada turu killustatuseni viivad riiklike raamistike erinevused ning vähendada valdkonnas tegutsevate ettevõtete jaoks keerukust ja kulusid. Samal ajal pakub see ettevõtetele täielikku juurdepääsu siseturule ja tagab õiguskindluse, mida on vaja krüptovaraturul innovatsiooni edendamiseks. Lisaks tagatakse sellega turu usaldusväärsus, pakutakse tarbijatele ja investoritele asjakohasel tasemel kaitset ja selget arusaamist nende õigustest ning tagatakse finantsstabiilsus. •Subsidiaarsus Liikmesriikide erinevad lähenemisviisid raskendavad krüptovaradega seotud teenuste piiriülest osutamist. Erinevad riiklikud lähenemisviisid ohustavad ka ühtse turu võrdseid tingimusi seoses tarbijate ja investorite kaitse, turu usaldusväärsuse ja konkurentsiga. Kuigi liikmesriikides, kus on kehtestatud krüptovarasid käsitlev erikord, on mõned riskid maandatud, ei ole tarbijad, ülejäänud liikmesriikide investorid ja turuosalised endiselt kaitstud krüptovaraga seotud mõne kõige olulisema riski eest (nt pettus, küberründed, turuga manipuleerimine). ELi tasandil võetavad meetmed, näiteks käesolev määruse ettepanek, looksid keskkonna, kus saaks välja areneda suurem piiriülene krüptovarade ja krüptovarateenuste turg, ja kasutaksid seeläbi täielikult ära siseturu eelised. ELi raamistik vähendaks märkimisväärselt keerukust ning finants- ja halduskoormust kõigi sidusrühmade jaoks (nt teenuseosutajad, emitendid, tarbijad ja investorid). Teenuseosutajate tegevusnõuete ja emitentidele kehtestatud avalikustamisnõuete ühtlustamine võib samuti tuua selget kasu tarbijate ja investorite kaitse ning finantsstabiilsuse seisukohast. •Proportsionaalsus Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei peaks ELi meetme sisu ega vorm minema aluslepingute eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Kavandatavad eeskirjad ei lähe ettepaneku eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Need hõlmavad ainult neid aspekte, mida liikmesriigid üksi ei suuda saavutada ning mille puhul halduskoormus ja -kulud on vastavuses konkreetsete ja üldiste eesmärkidega, mida soovitakse saavutada. Kavandatav määrus tagab proportsionaalsuse, eristades selgelt igat liiki teenuseid ja tegevusi vastavalt nendega seotud riskidele, nii et kohaldatav halduskoormus on vastavuses kaasnevate riskidega. Arvestades turu seni suhteliselt väikest mahtu, on käesolevas määruses sätestatud nõuded proportsionaalsed sellega seotud piiratud riskidega. Samal ajal kehtestatakse ettepanekuga rangemad nõuded nn stabiilsetele krüptovaradele, mille turg kasvab suurema tõenäosusega kiiresti ja mis võivad kaasa tuua suurema riski investoritele, vastaspooltele ja finantssüsteemile. •Vahendi valik ELi toimimise lepingu artikli 114 alusel saab vastu võtta õigusakte nii direktiivi kui ka määruse vormis. Käesoleva ettepaneku puhul otsustati määruse kasuks, et kehtestada ühtsed eeskirjad, mida kohaldatakse viivitamata kogu ühtsel turul. Kavandatava määrusega kehtestatakse ühtlustatud nõuded emitentidele, kes soovivad pakkuda krüptovara kogu liidus, ja krüptovarateenuse osutajatele, kes soovivad taotleda tegevusluba teenuste osutamiseks ühtsel turul. Nende emitentide ja teenuseosutajate suhtes ei tohi kohaldada siseriiklikke erieeskirju. Seepärast on määrus asjakohasem kui direktiiv. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Ei kohaldata. •Konsulteerimine sidusrühmadega

Komisjon konsulteeris sidusrühmadega kogu käesoleva ettepaneku koostamise protsessi käigus. Eelkõige: i)komisjon korraldas sihtotstarbelise avaliku konsultatsiooni (19. detsember 2019 kuni 19. märts 2020); ii)komisjon konsulteeris üldsusega esialgse mõjuhinnangu raames (19. detsember 2019 kuni 16. jaanuar 2020); iii)komisjoni talitused konsulteerisid liikmesriikide ekspertidega panganduse, maksete ja kindlustuse eksperdirühma raames kahel korral (18. mail 2020 ja 16. juulil 2020). iv)Komisjoni talitused korraldasid osana 2020. aasta digirahanduse teabeürituste sarjast 19. mail 2020 spetsiaalse veebiseminari krüptovarade ELi raamistiku kohta. Avaliku konsultatsiooni eesmärk oli hankida komisjonile teavet võimaliku ELi krüptovarade raamistiku väljatöötamise jaoks. See sisaldas küsimusi krüptovarade kohta, mis ei kuulu kehtivate ELi finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse, krüptovarade kohta, mis kuuluvad kehtivate ELi finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse (nt kvalifitseeruvad vabalt võõrandatavateks väärtpaberiteks või e-rahaks), konkreetseid küsimusi nn stabiilsete krüptovarade kohta ning üldisemaid küsimusi DLT kasutamise kohta finantsteenustes. Enamik vastajaid rõhutas, et erikorra loomine selliste krüptovarade jaoks, mis ei kuulu praegu ELi finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse, sh reguleerimata „stabiilsete krüptovarade“ jaoks, oleks kasulik kestliku krüptovara ökosüsteemi loomiseks ELis. Enamik vastajaid kinnitas vajadust õiguskindluse ja riiklike õigusaktide ühtlustamise järele ning paljud sidusrühmad pooldasid enamikku näidisnõudeid, mis võidakse kehtestada krüptovarateenuse osutajatele. Liikmesriikide esindajad panganduse, maksete ja kindlustuse eksperdirühmast (EGBPI) väljendasid üldist toetust valitud lähenemisviisile luua reguleerimata krüptovarade jaoks asjakohane eriotstarbeline reguleeriv raamistik. Nad rõhutasid vajadust vältida õiguslikku arbitraaži ja eeskirjade täitmisest kõrvalehoidmist krüptovara emitentide poolt ning tagada, et kõik kehtivates makseid ja e-raha käsitlevates õigusaktides sätestatud asjakohased eeskirjad on olemas ka „stabiilsete krüptovarade“ erikorras. Mainiti ka vajadust näha ette „stabiilsete krüptovarade“ tagastamise õigus, eelistatud järelevalvelahenduse suhtes aga jäädi eriarvamusele. Teabeürituste sarja raames korraldas komisjon krüptovara käsitleva veebiseminari. Veebiseminaril osales hulk valdkonna sidusrühmi ja avaliku sektori asutusi, kes andsid sektori poolt täiendavat teavet koostoime kohta finantsteenuseid käsitlevate õigusaktidega. Ettepanekus tuginetakse ka tagasisidele, mis on saadud sidusrühmade ja ELi ametiasutustega toimunud kohtumistel. Enamik sidusrühmi, sh krüptovarateenuse osutajad, on üldiselt väljendanud ettepanekule toetust, mis näitab veel kord, et sektor ootab edasiseks arenguks õiguskindlust. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Käesoleva ettepaneku koostamisel on komisjon tuginenud kvalitatiivsetele ja kvantitatiivsetele tõenditele, mis on kogutud tunnustatud allikatest, sh kahest EBA ja ESMA aruandest. Neid on täiendatud järelevalveasutuste, rahvusvaheliste standardeid kehtestavate asutuste ja juhtivate uurimisinstituutide avalikult kättesaadavate aruannetega ning üleilmse finantssektori sidusrühmade kvantitatiivse ja kvalitatiivse panusega. •Mõjuhinnang Ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, mis esitati õiguskontrollikomiteele 29. aprillil 2020 ja kiideti heaks 29. mail 2020. Õiguskontrollikomitee soovitas mõnes valdkonnas parandusi, et: i) viia algatus kooskõlla käimasolevate ELi ja rahvusvaheliste regulatiivsete jõupingutustega; ii) anda rohkem selgust selle kohta, kuidas algatus leevendab pettuse, häkkimise ja turu kuritarvitamise riske, ning selgitada ka sidusust rahapesuvastaste õigusaktide eelseisva läbivaatamisega; ning iii) selgitada paremini „stabiilsetest krüptovaradest“ tulenevaid ohte finantsstabiilsusele ning täpsustada, kuidas järelevalveasutused tagavad investorite ja tarbijate kaitse. Mõjuhinnangut on vastavalt muudetud, võttes arvesse ka õiguskontrollikomitee üksikasjalikumaid märkusi. Kõigepealt kaalus komisjon kahte poliitikavarianti krüptovararaamistiku väljatöötamiseks selliste krüptovarade jaoks, mis ei kuulu ELi kehtivate finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse (v.a „stabiilsed krüptovarad“, mille puhul kaaluti teisi variante – vt allpool): ·Variant 1 – vabatahtlik kord reguleerimata krüptovarade jaoks Variandi 1 puhul saaksid emitendid ja teenuseosutajad, kes otsustavad ELi korraga ühineda, kasutada ELi tegevusluba, et laiendada oma tegevust piiriüleselt. Teenuseosutajad, kes otsustavad mitte ühineda, jääksid reguleerimata või nende suhtes kohaldataks riiklikku erikorda, ilma et neile antaks ELi tegevusluba. ·Variant 2 – täielik ühtlustamine Variandi 2 puhul kohaldataks kõigi emitentide (v.a väikepakkumisi tegevad emitendid) ja teenuseosutajate suhtes ELi õigust ning nad saaksid kasutada ELi tegevusluba. Krüptovarasid käsitlevaid riiklikke erikordasid enam ei kohaldataks. Kuigi variant 1 võib olla vähem koormav väikestele emitentidele ja teenuseosutajatele, kes võivad otsustada ELi korras mitte osaleda, tagaks variant 2 suurema õiguskindluse, investorite kaitse, turu usaldusväärsuse ja finantsstabiilsuse ning vähendaks turu killustatust kogu ühtsel turul. Täielik ühtlustamine kujutab endast vabatahtliku osalemisega võrreldes ühtsemat lähenemisviisi. Seetõttu eelistati varianti 2.

Lisaks hindas komisjon ka „stabiilsete krüptovarade“ jaoks konkreetseid variante, kus neid käsitatakse samuti krüptovaradena, mis ei kuulu ELi kehtivate finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse: ·Variant 1 – eriotstarbeline õiguskord, mille eesmärk on piirata „stabiilsetest krüptovaradest“ ja „ülemaailmsetest stabiilsetest krüptovaradest“ tulenevaid riske Järgides ranget riskipõhist lähenemisviisi ja tuginedes soovitustele, mida praegu töötab välja näiteks finantsstabiilsuse nõukogu, aitaks see variant vähendada „stabiilsetest krüptovaradest“ tulenevat ohtu finantsstabiilsusele, võimaldades samal ajal välja töötada eri liiki „stabiilsete krüptovarade“ ärimudeleid. See hõlmaks konkreetseid avalikustamisnõudeid „stabiilse krüptovara“ emitentidele ning nõudeid, mis on kehtestatud „stabiilset krüptovara“ tagavale reservile. ·Variant 2 – „stabiilsete krüptovarade“ reguleerimine e-raha direktiivi alusel „Stabiilsed krüptovarad“, mille väärtust toetab üksainus vääring, mis on seaduslik maksevahend, on lähedal e-raha direktiivi kohasele e-raha määratlusele. Paljude „stabiilsete krüptovarade“ eesmärk on luua maksevahend ning kui need on tagatud varade reserviga, võib mõni „stabiilne krüptovara“ muutuda usaldusväärseks vahetus- ja väärtuse säilitamise vahendiks. Selles mõttes võib väita, et „stabiilsetel krüptovaradel“ on ühiseid omadusi e-rahaga. See variant nõuaks siiski, et „stabiilse krüptovara“ emitendid järgiksid kehtivaid õigusakte, mis ei pruugi selleks otstarbeks sobida. Kuigi e-raha direktiiv ja sellest tulenevalt makseteenuste direktiiv võiksid hõlmata mõningaid „stabiilse krüptovara“ teenuste osutajaid, ei pruugi see piisavalt maandada kõige suuremaid riske tarbijatele, näiteks neid, mida tekitavad rahakotiteenuste pakkujad. Lisaks ei ole e-raha direktiivis kehtestatud erisätteid süsteemselt olulistele üksustele, milleks „ülemaailmsed stabiilsed krüptovarad“ võivad saada. ·Variant 3 – meetmed, mille eesmärk on piirata „stabiilsete krüptovarade“ kasutamist ELis Variant 3 oleks piirata „stabiilsete krüptovarade“ emiteerimist ja seda liiki krüptovaradega seotud teenuste osutamist. Selline lähenemisviis võib olla õigustatud, sest riskid, mida toovad kaasa „stabiilsed krüptovarad“ ja eelkõige need, mis võivad ulatuda ülemaailmsele tasandile (sh riskid finantsstabiilsusele, rahapoliitikale ja rahalisele suveräänsusele), on suuremad kui ELi tarbijatele pakutavad eelised (kiired, odavad, tõhusad ja kaasavad maksevahendid). Variant 3 tooks aga kaasa kulud juba kasutuses olevate „stabiilsete krüptovarade“ jaoks ja lisaks takistaks selliste uut tüüpi krüptovarade mis tahes eelistest kasu saamist. Variant 3 ei oleks kooskõlas ELi tasandil seatud eesmärgiga edendada finantssektoris innovatsiooni. Lisaks võib variant 3 jätta maandamata mõned finantsstabiilsusega seotud riskid, kui ELi tarbijad kasutavad laialdaselt kolmandates riikides emiteeritud „stabiilseid krüptovarasid“. Komisjon leidis, et variant 1 „stabiilsete krüptovarade“ puhul koos variandiga 2 on eelistatud variant, et vältida õiguslikku arbitraaži e-rahast eristamatute „stabiilsete krüptovarade“ ning hajusraamatus emiteeritud e-raha käsitlemise vahel. Koos variandiga 2 (täielik ühtlustamine, nagu eespool kirjeldatud) muude krüptovara liikide puhul, mida ELi kehtivad finantsteenuseid käsitlevad õigusaktid ei hõlma, looks see „stabiilsete krüptovarade“ jaoks tervikliku ELi raamistiku, mis suudaks maandada finantsstabiilsuse nõukogu poolt kindlaks tehtud riske, eelkõige riske finantsstabiilsusele. „Stabiilsete krüptovarade“ struktuur on keeruline ning koosneb paljudest üksteisest sõltuvatest funktsioonidest ja juriidilistest isikutest. Variandi 1 kohane regulatiivne lähenemisviis (koos variandiga 2 seni reguleerimata krüptovarade jaoks) hõlmaks eri funktsioone, mis tavaliselt esinevad „stabiilsete krüptovarade“ struktuurides (juhtimisorgan, varahaldus, makse- ja kliendiliidese funktsioonid), ning hõlmaks ka sellist üksustevahelist suhtlust, mis võib suurendada ohtu finantsstabiilsusele. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Käesoleva määrusega kehtestatakse krüptovara emitentidele kohustus avaldada teabedokument (nn valge raamat) koos kohustuslike avalikustamise nõuetega. Halduskoormuse vältimiseks vabastatakse väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd) sellise teabedokumendi avaldamisest, kui krüptovarade pakkumise koguväärtus 12 kuu jooksul on väiksem kui 1 000 000 eurot. „Stabiilsete krüptovarade“ emitentidelt ei nõuta riigi pädeva asutuse tegevusluba, kui emiteeritud „stabiilsete krüptovarade“ kogusumma on väiksem kui 5 000 000 eurot. Lisaks on krüptovarateenuse osutajatele kehtestatud nõuded proportsionaalsed osutatavatest teenustest tulenevate riskidega. •Põhiõigused EL lähtub põhiõiguste kaitsmisel kõige rangematest nõuetest ning on alla kirjutanud mitmetele erinevatele inimõiguste konventsioonidele. Seda tausta arvestades ei mõjuta ettepanek tõenäoliselt vahetult neid õigusi, mis on loetletud ÜRO peamistes inimõiguste konventsioonides, Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, mis on Euroopa Liidu aluslepingute lahutamatu osa, ja Euroopa inimõiguste konventsioonis. 4.MÕJU EELARVELE Käesoleval ettepanekul on mõju riikide pädevate asutuste, EBA ja ESMA kuludele ja halduskoormusele. Selliste kulude suurusjärk ja jaotus sõltuvad krüptovara emitentide ja teenuseosutajate suhtes kohaldatavatest täpsetest nõuetest ning seonduvatest järelevalve- ja seireülesannetest. Liikmesriigi hinnangulised järelevalvekulud (sh töötajad, koolitus, IT-taristu ja spetsiaalsed uurimisvahendid) võivad ulatuda 350 000 eurost kuni 500 000 euroni aastas, kusjuures ühekordsed kulud on hinnanguliselt 140 000 eurot. Kulusid aitaksid siiski osaliselt kompenseerida järelevalvetasud, mida riikide pädevad asutused nõuaksid krüptovarateenuse osutajatelt ja krüptovara emitentidelt. EBAs on vaja aja jooksul tööle võtta 18 täiskohaga töötajat, et teha järelevalvet oluliste varapõhiste tokenite või e-raha tokenite emitentide üle. EBA-l tekivad ka täiendavad IT-kulud, kohapealsete kontrollidega seotud lähetuskulud ja tõlkekulud. Need kulud oleksid aga täielikult kaetud tasudest, mida võetakse oluliste varapõhiste tokenite ja oluliste e-raha tokenite emitentidelt. ESMA hinnangulised kulud, mis on seotud kõigi krüptovarateenuse osutajate registri loomise ja haldamisega riikide pädevatelt asutustelt ja EBA-lt saadud teabe põhjal, kaetakse tema tegevuseelarvest. Käesoleva ettepaneku finantsmõju ja mõju eelarvele on üksikasjalikult selgitatud ettepanekule lisatud finantsselgituses. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

Tugeva järelevalve- ja hindamismehhanismi loomine on äärmiselt oluline tagamaks, et võetud regulatiivsed meetmed on oma eesmärkide saavutamisel tulemuslikud. Komisjon on seepärast koostanud käesoleva määruse väljundite ja mõju jälgimise kava. Komisjon vastutab eelistatud poliitikavariantide mõju jälgimise eest mõjuhinnangus esitatud näitajate mitteammendava loetelu alusel (lk 64–65). Komisjon vastutab ka käesoleva määruse mõju hindamise eest ning talle tehakse ülesandeks koostada aruanne nõukogule ja parlamendile (ettepaneku artikkel 122). •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada õiguskindlus krüptovarade puhul, mis ei kuulu ELi kehtivate finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse, ning kehtestada krüptovarateenuse osutajatele ja krüptovara emitentidele ELi tasandil ühtsed eeskirjad. Kavandatava määrusega asendatakse olemasolevad riiklikud raamistikud, mida kohaldatakse krüptovarade suhtes, mis ei kuulu ELi kehtivate finantsteenuseid käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse, ning kehtestatakse erieeskirjad „stabiilsete kürptovarade“ kohta, sh juhul, kui tegemist on e-rahaga. Kavandatav määrus on jagatud üheksaks jaotiseks. I jaotises sätestatakse reguleerimisese, kohaldamisala ja mõisted. Artiklis 1 sätestatakse, et määrust kohaldatakse krüptovarateenuse osutajate ja krüptovara emitentide suhtes ning kehtestatakse ühtsed läbipaistvuse ja avalikustamise nõuded seoses krüptovara emiteerimise ning krüptovarateenuse osutajate tegevuse, korralduse ja juhtimisega, samuti kehtestatakse tarbijakaitse-eeskirjad ja meetmed turu kuritarvitamise vältimiseks. Artiklis 2 piiratakse määruse kohaldamisala krüptovaradega, mis ei kvalifitseeru finantsteenuseid käsitlevate ELi õigusaktide alusel finantsinstrumentideks, hoiusteks ega investeerimishoiusteks. Artiklis 3 on sätestatud mõisted ja määratlused, mida kasutatakse käesoleva määruse kohaldamisel, sh krüptovara, krüptovara emitent, varapõhine token (sageli kirjeldatud kui „stabiilne krüptovara“), e-raha token (sageli kirjeldatud kui „stabiilne krüptovara“), krüptovarateenuse osutaja, kasutustoken ja muud. Artiklis 3 määratletakse ka mitmesugused krüptovarateenused. Oluline on, et komisjon võib võtta vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada mõistete tehnilisi elemente nende kohandamiseks turu ja tehnoloogia arenguga. II jaotis reguleerib muude krüptovarade kui varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite avalikku pakkumist ja turustamist. Selles on märgitud, et emitendil on õigus selliseid krüptovarasid liidus avalikult pakkuda või taotleda selliste krüptovarade krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamist, kui ta täidab artikli 4 nõudeid, näiteks kohustust olla asutatud juriidilise isikuna ning kohustust koostada krüptovara valge raamat vastavalt artiklile 5 (ja I lisale), teatada krüptovara valgest raamatust pädevatele asutustele (artikkel 7) ja avaldada see (artikkel 8). Kui valge raamat on avaldatud, võib krüptovara emitent pakkuda oma krüptovarasid ELis või taotleda krüptovarade krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamist (artikkel 10). Artikkel 4 sisaldab ka mõningaid erandeid valge raamatu avaldamise kohustusest, muu hulgas krüptovara väikeste pakkumiste puhul (alla ühe miljoni euro kaheteistkümne kuu jooksul) ja prospektimääruses (määrus EL 2017/1129) määratletud kutselistele investoritele suunatud pakkumiste puhul. Ettepaneku artiklis 5 ja I lisas on sätestatud krüptovara valges raamatus sisalduvale teabele esitatavad nõuded. Valge raamat kaasneb krüptovara avaliku pakkumisega või krüptovara krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamisega. Artiklis 6 on sätestatud mõned nõuded, mis on seotud muude krüptovarade kui varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite emitentide koostatud turundusmaterjalidega. Krüptovara valget raamatut ei pea riigi pädev asutus eelnevalt heaks kiitma (artikkel 7). Sellest teavitatakse riigi pädevat asutust koos hinnanguga eelkõige selle kohta, kas kõnealune krüptovara kujutab endast finantsinstrumentide turgude direktiivi (direktiiv 2014/65/EL) kohast finantsinstrumenti. Kui pädevat asutust on krüptovara valgest raamatust teavitatud, on tal õigus pakkumine peatada või keelata, nõuda täiendava teabe lisamist krüptovara valgesse raamatusse või avalikustada asjaolu, et emitent ei järgi määrust (artikkel 7). II jaotis sisaldab ka erisätteid krüptovarade tähtajaliste pakkumiste kohta (artikkel 9), esialgse krüptovara valge raamatu muudatuste kohta (artikkel 11), krüptovara omandajale antud taganemisõiguse kohta (artikkel 12), kõigile krüptovara emitentidele kehtestatud kohustuste kohta (artikkel 13) ning emitendi vastutuse kohta seoses krüptovara valge raamatuga (artikkel 14). III jaotise 1. peatükis kirjeldatakse varapõhiste tokenite emitentidele tegevusloa andmise menetlust ja nende krüptovara valge raamatu heakskiitmist riigi pädeva asutuse poolt (artiklid 16–19 ning I ja II lisa). Selleks et saada luba liidus tegutsemiseks, peavad varapõhiste tokenite emitendid olema asutatud ELis juriidilise isikuna (artikkel 15). Artiklis 15 on samuti sätestatud, et varapõhiseid tokeneid ei tohi liidus avalikult pakkuda ega krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubada, kui emitendil ei ole liidus tegevusluba ja ta ei avalda krüptovara valget raamatut, mille on heaks kiitnud pädev asutus. Artikkel 15 sisaldab ka erandeid väikesemahulistele varapõhistele tokenitele ja sellistele varapõhistele tokenitele, mida turustavad, levitavad ja omavad üksnes kutselised investorid. Tegevusloa kehtetuks tunnistamist on üksikasjalikult kirjeldatud artiklis 20 ning krüptovara valge raamatu muutmise kord on sätestatud artiklis 21. III jaotise 2. peatükis on sätestatud varapõhiste tokenite emitentide kohustused. Seal on sätestatud, et nad tegutsevad ausalt, õiglaselt ja professionaalselt (artikkel 23). Seal on sätestatud ka krüptovara valge raamatu ja võimalike reklaamteadete avaldamise eeskirjad (artikkel 24) ning nende teadete suhtes kohaldatavad nõuded (artikkel 25). Lisaks kehtivad emitentidele jooksvad teavitamiskohustused (artikkel 26) ja nad peavad kehtestama kaebuste käsitlemise korra (artikkel 27). Samuti peavad nad täitma muid nõudeid, mis puudutavad huvide konflikte (artikkel 28), pädeva asutuste teavitamist juhtorgani muutustest (artikkel 29), juhtimiskorda (artikkel 30), omavahendeid (artikkel 31), varapõhiste tokenite reservvarasid (artikkel 32) ja reservvarade hoidmist (artikkel 33). Artiklis 34 selgitatakse, et emitent investeerib reservvarasid üksnes varadesse, mis on turvalised, madala riskiga varad. Artikliga 35 kehtestatakse varapõhiste tokenite emitentidele kohustus avalikustada varapõhiste tokenitega kaasnevad õigused, sh mis tahes otsene nõudeõigus emitendi või reservvarade suhtes. Kui varapõhiste tokenite emitent ei paku kõigile varapõhiste tokenite omanikele otsest tagastamisõigust ega nõudeõigusi emitendi või reservvarade suhtes, annab artikkel 35 varapõhiste tokenite omanikele minimaalsed õigused. Artikliga 36 keelatakse varapõhiste tokenite emitentidel ja krüptovarateenuse osutajatel maksta varapõhiste tokenite omanikele intresse. III jaotise 4. peatükis on sätestatud eeskirjad varapõhiste tokenite emitentide omandamise kohta, kusjuures artiklis 37 on kirjeldatud kavandatava omandamise hindamist ja artiklis 38 sellise hindamise sisu. III jaotise 5. peatükis (artiklis 39) on sätestatud kriteeriumid, mille põhjal EBA otsustab, kas varapõhine token on oluline. Need kriteeriumid on järgmised: varapõhiste tokenite turustajate kliendibaasi suurus, varapõhiste tokenite väärtus või turukapitalisatsioon, tehingute arv ja väärtus, reservvarade maht, emitentide piiriülese tegevuse olulisus ja seotus finantssüsteemiga. Artikliga 39 antakse ka komisjonile volitused võtta vastu delegeeritud õigusakt, et täpsustada asjaolusid ja künniseid, mille puhul varapõhiste tokenite emitenti peetakse oluliseks. Artikkel 39 sisaldab mõningaid miinimumkünniseid, mida delegeeritud õigusakt peab igal juhul järgima. Artiklis 40 on kirjeldatud varapõhiste tokenite emitendi võimalust liigitada end tegevusloa taotlemise ajal omal algatusel oluliseks. Artiklis 41 on loetletud täiendavad kohustused, mida kohaldatakse oluliste varapõhiste tokenite emitentide suhtes, näiteks täiendavate omavahendite nõue, likviidsuse juhtimise põhimõtted ja koostalitlusvõime. III jaotise 6. peatükis (artiklis 42) kohustatakse emitenti kehtestama oma tegevuse nõuetekohase lõpetamise kord. IV jaotise 1. peatükis kirjeldatakse e-raha tokenite emitendile tegevusloa andmise menetlust. Artiklis 43 on sätestatud, et liidus ei tohi e-raha tokeneid avalikult pakkuda ega neid krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubada, v.a juhul, kui emitent on tegevusloa saanud krediidiasutus või e-raha asutus direktiivi 2009/110/EÜ artikli 2 punkti 1 tähenduses. Artiklis 43 on samuti sätestatud, et e-raha tokenid on e-raha direktiivi 2009/110/EÜ tähenduses. Artiklis 44 kirjeldatakse, kuidas e-raha omanikele antakse emitendi suhtes nõudeõigus: e-raha tokenid antakse välja nimiväärtuses ja rahaliste vahendite saamisel; e-raha tokenite omaniku taotlusel peab emitent need igal ajal nimiväärtuses tagasi ostma. Artikliga 45 keelatakse e-raha tokenite emitentidel ja krüptovarateenuse osutajatel maksta e-raha tokenite omanikele intresse. Artiklis 46 ja III lisas on sätestatud nõuded e-raha tokenite emiteerimisega kaasnevale krüptovara valgele raamatule, näiteks: emitendi kirjeldus, emitendi projekti üksikasjalik kirjeldus, märge selle kohta, kas tegemist on e-raha tokenite avaliku pakkumise või kauplemisplatvormil kauplemisele lubamisega, samuti teave e-raha emitendiga seotud riskide, e-raha tokenite ja mis tahes võimaliku projekti elluviimise kohta. Artikkel 47 sisaldab sätet e-raha tokenitega seotud krüptovara valge raamatuga kaasneva vastutuse kohta. Artiklis 48 on sätestatud nõuded e-raha tokenite pakkumisega seotud võimalike reklaamteadete kohta ning artiklis 49 on sätestatud, et kõik rahalised vahendid, mida emitent saab e-raha tokenite eest, investeeritakse samas vääringus nomineeritud varadesse, millel põhineb e-raha token. IV jaotise 2. peatükis (artiklis 50) on sätestatud, et EBA liigitab e-raha tokenid oluliseks artiklis 39 loetletud kriteeriumide alusel. Artiklis 51 on kirjeldatud e-raha tokenite emitendi võimalust liigitada end tegevusloa taotlemise ajal omal algatusel oluliseks. Artikkel 52 sisaldab täiendavaid kohustusi, mida kohaldatakse oluliste e-raha tokenite emitentide suhtes. Oluliste e-raha tokenite emitendid peavad kohaldama artiklit 33 reservvarade hoidmise kohta ja artiklit 34 nende varade investeerimise kohta direktiivi 2009/110/EÜ artikli 7 asemel, artikli 41 lõikeid 1, 2 ja 3 tasustamise, koostalitlusvõime ja likviidsuse juhtimise kohta, artikli 41 lõiget 4 direktiivi 2009/110/EÜ artikli 5 asemel ja artiklit 42 tegevuse nõuetekohase lõpetamise kohta. V jaotis sisaldab sätteid krüptovarateenuse osutajate tegevuslubade ja tegutsemistingimuste kohta. 1. peatükis määratletakse tegevusloa taotlemist käsitlevad sätted (artikkel 53), täpsustatakse sellise taotluse sisu (artikkel 54), taotluse hindamist (artikkel 55) ja pädevatele asutustele tegevusloa kehtetuks tunnistamiseks antud õigusi (artikkel 56). Peatükis antakse ESMA-le volitus luua kõigi krüptovarateenuse osutajate register (artikkel 57), mis sisaldab ka teavet pädevate asutuste poolt esitatud teavet krüptovara valgete raamatute kohta. Krüptovarateenuste piiriülese osutamise puhul sätestatakse artiklis 58 üksikasjad ja viis, kuidas päritoluliikmesriigi pädev asutus peaks edastama vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele teavet krüptovaraga seotud piiriülese tegevuse kohta. 2. peatükis kehtestatakse nõuded kõigile krüptovarateenuse osutajatele, näiteks kohustus tegutseda ausalt, õiglaselt ja professionaalselt (artikkel 59), usaldatavusnõuete kohased kaitsemeetmed (artikkel 60 ja IV lisa), organisatsioonilised nõuded (artikkel 61), klientide krüptovarade ja rahaliste vahendite hoidmise eeskirjad (artikkel 63), kaebuste käsitlemise korra kehtestamise kohustus (artikkel 64), huvide konflikti käsitlevad eeskirjad (artikkel 65) ja tegevuse edasiandmise eeskirjad (66). V jaotise 3. peatükis on sätestatud nõuded konkreetsetele teenustele: krüptovara hoidmine (artikkel 67), krüptovaradega kauplemise platvormid (artikkel 68), krüptovara vahetamine usaldusraha või muu krüptovara vastu (artikkel 69), korralduste täitmine (artikkel 70), krüptovara suunatud pakkumine (artikkel 71), korralduste vastuvõtmine ja edastamine kolmandate isikute nimel (artikkel 72) ning krüptovara kohta nõu andmine (artikkel 73). 4. peatükis täpsustatakse krüptovarateenuse osutajate omandamise eeskirju. VI jaotises kehtestatakse keelud ja nõuded, et vältida turu kuritarvitamist seoses krüptovaradega. Artiklis 76 määratakse kindlaks turu kuritarvitamist käsitlevate eeskirjade kohaldamisala. Artiklis 77 määratletakse siseteabe mõiste ja sätestatakse, et emitent, kelle krüptovara on lubatud krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele, avalikustab siseteabe. Muudes selle jaotise sätetes keelustatakse siseteabe alusel kauplemine (artikkel 78), siseteabe ebaseaduslik avalikustamine (artikkel 79) ja turuga manipuleerimine (artikkel 80). VII jaotises on esitatud üksikasjad riikide pädevate asutuste, EBA ja ESMA volituste kohta. VII jaotise 1. peatükis kehtestatakse liikmesriikidele kohustus määrata käesoleva määruse kohaldamiseks üks või mitu pädevat asutust, sh üks pädev asutus, mis tegutseb ühtse kontaktpunktina (artikkel 81). Samuti on 1. peatükis esitatud üksikasjalikud sätted riikide pädevate asutuste volituste kohta (artikkel 82), pädevate asutuste omavahelise koostöö kohta (artikkel 83) ning nende koostöö kohta ESMA ja EBAga (artikkel 84) või muude asutustega (artikkel 85). Samuti kirjeldatakse üksikasjalikult liikmesriikide teatamiskohustusi (artikkel 86), ametisaladuse eeskirju (artikkel 87), andmekaitset (artikkel 88) ning ettevaatusabinõusid, mida võivad võtta vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused (artikkel 89). Artiklis 90 sätestatakse eeskirjad koostööks kolmandate riikidega ja artiklis 91 täpsustatakse kaebuste käsitlemist pädevate asutuste poolt. VII jaotise 2. peatükis kirjeldatakse üksikasjalikult halduskaristusi ja -meetmeid, mida pädevad asutused võivad kehtestada (artikkel 92), nende järelevalve- ja karistuste määramise volituste kasutamist (artikkel 93), edasikaebamise õigust (artikkel 94), otsuste avaldamist (artikkel 95), karistustest teatamist ESMA-le ja EBA-le (artikkel 96) ning rikkumistest teatamist ja rikkumistest teatavate isikute kaitset (artikkel 97). VII jaotise 3. peatükis on üksikasjalikud sätted EBA volituste ja pädevuste kohta seoses oluliste varapõhiste tokenite ja oluliste e-raha tokenite emitentide järelevalvega, sh järelevalvekohustused (artikkel 98) ning eeskirjad oluliste varapõhiste tokenite emitentide järelevalvekolleegiumide kohta (artikkel 99). Kolleegium koosneb muu hulgas selle päritoluliikmesriigi pädevast asutusest, kus varapõhiste tokenite emitendile on antud tegevusluba, EBAst, ESMAst, pädevatest asutustest, kes teevad järelevalvet kõige olulisemate krüptovaradega kauplemise platvormide üle, reservvarade hoidjatest, krediidiasutustest jt, kes osutavad teenuseid seoses olulise varapõhise tokeniga, ning EKPst. Kui oluliste varapõhiste tokenite emitent on asutatud liikmesriigis, mille raha ei ole euro, või kui reservvarade hulka kuulub vääring, mis ei ole euro, kuulub ka selle liikmesriigi keskpank kolleegiumi koosseisu. Kolleegiumisse mittekuuluvad pädevad asutused võivad taotleda kolleegiumilt kogu teavet, mida on vaja nende järelevalveülesannete täitmiseks. Artiklis 99 kirjeldatakse ka seda, kuidas EBA peab koostöös ESMA ja Euroopa Keskpankade Süsteemiga töötama välja regulatiivsete standardite eelnõud, et määrata kindlaks kõige asjakohasemad kauplemisplatvormid ja reservvarade hoidjad, ning kolleegiumi töökorra üksikasju.

Artiklis 100 antakse kolleegiumile volitused esitada mittesiduvaid arvamusi. Need arvamused võivad olla seotud nõudega, et emitendil peab olema suurem summa omavahendeid, muudetud krüptovara valge raamatuga, tegevusloa kavandatava kehtetuks tunnistamisega, kavandatava teabevahetuslepinguga kolmanda riigi järelevalveasutusega jne. Olulise e-raha tokeni emitendi pädev asutus või EBA kaalub nõuetekohaselt kolleegiumi arvamusi ja kui nad ei ole selle arvamusega – sh mis tahes soovitustega – nõus, peab nende lõplik otsus sisaldama selgitusi iga olulise kõrvalekalde kohta arvamusest või soovitustest. Artiklis 101 sätestatakse oluliste e-raha tokenite emitentide järelevalvekolleegiumide eeskirjad. Need kolleegiumid toimivad samamoodi nagu varapõhiste tokenite kolleegiumid (täiendavate osalejate hulka kuuluvad oluliste e-raha tokenitega seoses makseteenuseid osutavate kõige olulisemate makseasutuste pädevad asutused). Artiklis 102 sätestatakse kolleegiumi volitused esitada mittesiduvaid arvamusi. 4. peatükis on sätestatud EBA volitused ja pädevus seoses oluliste varapõhiste tokenite ja oluliste e-raha tokenite emitentidega. Ametisaladus (artikkel 103), teabenõue (artikkel 104), üldised uurimisvolitused (artikkel 105), kohapealne kontroll (artikkel 106), teabevahetus (artikkel 107), kokkulepe teabevahetuseks kolmandate riikidega (artikkel 108), kolmandatest riikidest saadud teabe avaldamine (artikkel 109) ja koostöö teiste asutustega (artikkel 110). Ametisaladuse hoidmise kohustust on nimetatud artiklis 111 ja EBA järelevalvemeetmeid artiklis 112. Halduskaristused ja muud meetmed, eelkõige trahvid, on üksikasjalikult sätestatud artiklis 113, kusjuures järgnevad artiklid käsitlevad perioodilisi karistusmakseid (artikkel 114), trahvide avalikustamist, laadi ja jõustamist (artikkel 115) ning vastavaid menetluseeskirju järelevalvemeetmete võtmiseks ja trahvide määramiseks (artikkel 116). Artiklites 117 ja 118 on sätestatud vastavalt asjaomaste isikute ärakuulamise nõuded ja Euroopa Kohtu täielik pädevus vaadata läbi EBA otsuseid. Kooskõlas artikliga 119 peaks EBA-l olema määruse kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusakti alusel võimalik võtta oluliste varapõhiste tokenite emitentidelt ja oluliste e-raha tokenite emitentidelt tasusid. Artikliga 120 antakse EBA-le volitused delegeerida konkreetseid järelevalveülesandeid pädevatele asutustele, kui seda on vaja olulise varapõhise tokeni emitendi või olulise e-raha tokeni emitendi nõuetekohaseks järelevalveks. Volituste delegeerimist eesmärgiga võtta vastu komisjoni delegeeritud õigusakte on käsitletud VIII jaotises. Määruse ettepanek sisaldab komisjonile antud volitusi võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles täpsustatakse teatavaid üksikasju, nõudeid ja korda, nagu on määruses sätestatud (artikkel 121). IX jaotis sisaldab ülemineku- ja lõppsätteid, sh komisjoni kohustust koostada aruanne, milles hinnatakse määruse mõju (artikkel 122). Artiklis 123 loetletud üleminekumeetmed sisaldavad klauslit, mis käsitleb varem kehtinud nõuete kohaldamist enne käesoleva määruse jõustumist emiteeritud krüptovarade, v.a varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite suhtes. Artikliga 124 muudetakse direktiivi liidu õiguse rikkumisest teatavate isikute kaitse kohta (direktiiv (EL) 2019/1937), lisades sellesse käesoleva määruse, ning artiklis 125 täpsustatakse, et see muudatus tuleb siseriiklikku õigusesse üle võtta 12 kuu jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist. Artiklis 126 on sätestatud, et käesolevat määrust hakatakse kohaldama 18 kuud pärast selle jõustumist, v.a e-raha tokenite ja varapõhiste tokenitega seotud sätteid, mida hakatakse kohaldama käesoleva määruse jõustumise kuupäeval. 2020/0265 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb krüptovaraturge ja millega muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Komisjoni teatise „Digirahanduse strateegia“ eesmärk on tagada, et liidu finantsteenuseid käsitlevad õigusaktid sobiksid digiajastusse ning aitaksid kaasa tulevikuvalmis ja inimeste heaks töötava majanduse loomisele, muu hulgas võimaldades uuenduslike tehnoloogiate kasutamist. Liit on väljendanud ja kinnitanud poliitilist huvi murranguliste tehnoloogiate, sh plokiahela ja hajusraamatu tehnoloogia (DLT) arendamiseks ja kasutuselevõtuks finantssektoris. (2)Rahanduses on üks peamisi DLT rakendusi krüptovarad. Krüptovara on väärtuse või õiguste digitaalne esitus, mis võib tuua märkimisväärset kasu nii turuosalistele kui ka tarbijatele. Kapitali kaasamise protsesside tõhustamise ja konkurentsi suurendamise kaudu aitavad krüptovarade emissioonid rahastada väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEd) odavamalt, vähem koormavalt ja kaasavamalt. Maksevahendina kasutamise korral võivad maksetokenid eelkõige piiriüleselt pakkuda võimalusi odavamate, kiiremate ja tõhusamate maksete tegemiseks, piirates vahendajate arvu.

(3)Mõned krüptovarad kvalifitseeruvad finantsinstrumentideks, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 15. Enamik krüptovarasid aga ei kuulu finantsteenuseid käsitlevate liidu õigusaktide kohaldamisalasse. Nendes õigusaktides puuduvad eeskirjad krüptovaradega seotud teenuste jaoks, sh krüptovaradega kauplemise platvormide korraldamiseks, krüptovara vahetamiseks usaldusraha või muu krüptovara vastu ning krüptovara hoidmiseks. Selliste eeskirjade puudumine toob krüptovara omanikele kaasa riske, eelkõige valdkondades, mida tarbijakaitse-eeskirjad ei hõlma. Eeskirjade puudumine võib põhjustada olulisi riske krüptovarade järelturu usaldusväärsusele, sh turuga manipuleerimist. Nende riskide maandamiseks on mõned liikmesriigid kehtestanud erieeskirjad kõigi või osa krüptovarade kohta, mis ei kuulu finantsteenuseid käsitlevate liidu õigusaktide kohaldamisalasse. Teised liikmesriigid alles kaaluvad võimalust selles valdkonnas õigusakte vastu võtta. (4)Krüptovarasid käsitleva üldise liidu raamistiku puudumine võib tuua kaasa kasutajate usalduse puudumise nende varade vastu, mis omakorda takistab nende varade turu arengut ja võib viia selleni, et liidu ettevõtjate jaoks jäävad kasutamata uuenduslike digiteenuste, alternatiivsete maksevahendite või uute rahastamisallikatega seotud võimalused. Lisaks ei ole krüptovara kasutavatel ettevõtjatel õiguskindlust selle suhtes, kuidas nende krüptovarasid eri liikmesriikides käsitletakse, mis kahjustab nende püüdlusi kasutada krüptovarasid digitaalseks innovatsiooniks. Krüptovarasid käsitleva üldise liidu raamistiku puudumine võib viia ka õigusliku killustatuseni, mis moonutab konkurentsi ühtsel turul, raskendab krüptovarateenuse osutajatel oma tegevuse piiriülest laiendamist ja tekitab õiguslikku arbitraaži. Krüptovaraturg on oma mahult endiselt tagasihoidlik ega ohusta veel finantsstabiilsust. Siiski on tõenäoline, et tarbijad võivad hakata laialdaselt kasutama mõnda krüptovarade alarühma, mille hinna stabiliseerimiseks seotakse nende väärtus ühe konkreetse vara või varade portfelliga. Selline areng võib tekitada lisaprobleeme finantsstabiilsuse, rahapoliitika ülekandumise või rahalise suveräänsuse seisukohast. (5)Seepärast on liidu tasandil vaja sihtotstarbelist ja ühtlustatud raamistikku, et sätestada konkreetsed eeskirjad krüptovarade ning nendega seotud tegevuse ja teenuste kohta ning selgitada kohaldatavat õigusraamistikku. Selline ühtlustatud raamistik peaks hõlmama ka krüptovaradega seotud teenuseid, kui need teenused ei kuulu juba finantsteenuseid käsitlevate liidu õigusaktide kohaldamisalasse. See raamistik peaks toetama innovatsiooni ja ausat konkurentsi, kuid tagama samal ajal kõrgetasemelise tarbijakaitse ja krüptovaraturgude usaldusväärsuse. Selge raamistik peaks võimaldama krüptovarateenuse osutajatel laiendada oma tegevust piiriüleselt ja hõlbustama nende juurdepääsu pangandusteenustele, et nad saaksid oma tegevust sujuvalt juhtida. Samuti peaks see tagama finantsstabiilsuse ja maandama rahapoliitilisi riske, mis võivad tuleneda krüptovaradest, mille hinna stabiliseerimiseks seotakse nende väärtus konkreetse vääringu, vara või varade portfelliga. Liidu krüptovaraturgude raamistik peaks küll tugevdama tarbijakaitset ning suurendama turu usaldusväärsust ja finantsstabiilsust, reguleerides selliste krüptovarade ja nendega seotud teenuste avalikku pakkumist, kuid ei tohiks reguleerida alustehnoloogiat ning peaks võimaldama kasutada nii loata kui ka loapõhiseid hajusraamatuid. (6)Finantsteenuseid käsitlevates liidu õigusaktides ei tohiks eelistada ühte konkreetset tehnoloogiat. Krüptovarad, mis kvalifitseeruvad finantsinstrumentideks direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punkti 15 tähenduses, peaksid seetõttu jääma kehtivate üldiste liidu õigusaktide, sh direktiivi 2014/65/EL kohaldamisalasse, olenemata nende emiteerimisel või ülekandmisel kasutatavast tehnoloogiast. (7)Liidu krüptovararaamistikku ei tuleks kohaldada rahaasutustena tegutsevate keskpankade ja muude avaliku sektori asutuste emiteeritud krüptovarade suhtes ega ka selliste keskpankade või muude avaliku sektori asutuste pakutavate krüptovaradega seotud teenuste suhtes. (8)Krüptovarade valdkonnas vastu võetud õigusaktid peaksid olema konkreetsed ja tulevikukindlad ning suutma sammu pidada innovatsiooni ja tehnoloogia arenguga. Seega tuleks krüptovarad ja hajusraamatu tehnoloogia määratleda võimalikult laialt, et hõlmata kõiki krüptovara liike, mis praegu ei kuulu finantsteenuseid käsitlevate liidu õigusaktide kohaldamisalasse. Sellised õigusaktid peaksid aitama kaasa ka rahapesu ja terrorismi rahastamise vastasele võitlusele. Krüptovara määratlus peaks seepärast vastama rahapesuvastase töökonna (FATF) soovitustes sisalduva mõiste „virtuaalvara“ määratlusele. Samal põhjusel peaks iga krüptovarateenuste loetelu hõlmama ka virtuaalvarateenuseid, mis tõenäoliselt tekitavad rahapesuga seotud probleeme ja mille FATF on sellisena kindlaks määranud. (9)Eristada tuleks kolme krüptovarade alamkategooriat, mille suhtes tuleks kohaldada konkreetsemaid nõudeid. Esimene alamkategooria on krüptovarad, mille eesmärk on pakkuda digijuurdepääsu DLT raames kättesaadavale kaubale või teenusele ning mida aktsepteerib ainult selle tokeni emitent (kasutustoken). Sellistel kasutustokenitel on mitterahalised eesmärgid, mis on seotud digiplatvormi korraldamise ja digiteenustega, ning neid tuleks käsitada krüptovara eraldi liigina. Krüptovarade teine alamkategooria on varapõhised tokenid. Varapõhiste tokenite eesmärk on säilitada stabiilne väärtus, järgides mitme seadusliku maksevahendina kasutatava vääringu, ühe või mitme kauba või ühe või mitme krüptovara väärtust või selliste varade portfelli väärtust. Varapõhiste tokenite väärtuse stabiliseerimise eesmärk on sageli see, et nende omanikud kasutaksid neid maksevahendina kaupade ja teenuste ostmiseks ning väärtuse säilitamiseks. Krüptovarade kolmas alamkategooria on krüptovarad, mis on mõeldud eelkõige maksevahendiks ja mis oma väärtuse stabiliseerimiseks järgivad ainult ühe usaldusraha väärtust. Selliste krüptovarade funktsioon on väga sarnane Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/110/EL artikli 2 punktis 2 määratletud e-raha funktsiooniga. Sarnaselt e-rahale on sellised krüptovarad müntide ja pangatähtede elektroonilised asendajad ning neid kasutatakse maksete tegemiseks. Need krüptovarad on määratletud kui e-raha tokenid. (10)Sarnasustest hoolimata erinevad e-raha ja ühte usaldusraha järgivad krüptovarad mõnes olulises aspektis. Direktiivi 2009/110/EÜ artikli 2 punktis 2 määratletud e-raha omanikel on alati nõudeõigus e-raha asutuse suhtes ja neil on lepinguline õigus tagastada e-raha igal ajal nimiväärtuses seaduslikuks maksevahendiks oleva usaldusraha vastu. Seevastu mõned seaduslikuks maksevahendiks oleva usaldusraha väärtusega seotud krüptovarad ei anna nende omanikele nõudeõigust selliste varade emitendi suhtes ja võivad jääda direktiivi 2009/110/EÜ reguleerimisalast välja. Teised ühe usaldusraha väärtusega seotud krüptovarad ei anna aga aluseks oleva usaldusraha vastu nimiväärtuses tagastamise õigust või piiravad tagastamisperioodi. Asjaolu, et selliste krüptovarade omanikel ei ole nõudeõigust emitendi suhtes või et selline õigus ei ole nimiväärtuses krüptovara aluseks oleva usaldusraha suhtes, võib õõnestada nende krüptovarade kasutajate usaldust. Selleks et vältida direktiivis 2009/110/EÜ sätestatud eeskirjadest kõrvalehoidmist, peaks e-raha tokenite määratlus olema võimalikult lai ja hõlmama kõiki krüptovara liike, mis järgivad ühte seaduslikuks maksevahendiks olevat usaldusraha. Õigusliku arbitraaži vältimiseks tuleks e-raha tokenite emiteerimisele kehtestada ranged tingimused, sh näha ette, et e-raha tokeneid võib emiteerida üksnes kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 määratletud krediidiasutus või direktiivi 2009/110/EÜ alusel tegevusloa saanud e-raha asutus. Samal põhjusel peaksid e-raha tokenite emitendid andma selliste tokenite kasutajatele ka õiguse tagastada tokeneid igal ajal nimiväärtuses tokeni aluseks oleva vääringu vastu. Kuna e-raha tokenid on ka krüptovarad ning võivad tekitada uusi krüptovarale ainuomaseid probleeme seoses tarbijakaitse ja turu usaldusväärsusega, tuleks ka nende suhtes kohaldada käesolevas määruses sätestatud eeskirju, et käsitleda tarbijakaitse ja turu usaldusväärsusega seotud probleeme. (11)Arvestades krüptovarast tulenevaid erinevaid riske ja võimalusi, on vaja kehtestada eeskirjad krüptovarade emitentidele ehk kõigile juriidilistele isikutele, kes pakuvad avalikult mis tahes liiki krüptovarasid või taotlevad krüptovarade krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamist. (12)Erieeskirjad tuleb kehtestada üksustele, kes osutavad krüptovaradega seotud teenuseid. Selliste teenuste esimesse kategooriasse kuuluvad krüptovaradega kauplemise platvormi toimimise tagamine, krüptovara vahetamine seadusliku maksevahendina kasutatava usaldusraha või muu krüptovara vastu oma arvel kauplemise teel ning kolmandate isikute nimel krüptovarade hoidmise ja haldamise tagamine või krüptovaradele juurdepääsu vahendite kontrolli tagamine. Selliste teenuste teise kategooriasse kuuluvad krüptovara suunatud pakkumine, krüptovaraga seotud korralduste vastuvõtmine või edastamine, krüptovaraga seotud korralduste täitmine kolmandate isikute nimel ja krüptovarade kohta nõu andmine. Iga isikut, kes osutab selliseid krüptovarateenuseid kutsealaselt, tuleks käsitada krüptovarateenuse osutajana. (13)Tagamaks, et kõik muude krüptovarade kui varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite avalikud pakkumised liidus ning kõik selliste krüptovarade kauplemisplatvormil kauplemisele lubamised on pädevate asutuste poolt nõuetekohaselt jälgitavad ja kontrollitavad, peaksid kõik krüptovara emitendid olema juriidilised isikud. (14)Tarbijakaitse tagamiseks tuleks võimalikke krüptovarade ostjaid teavitada ostetavate krüptovarade omadustest, funktsioonidest ja riskidest. Krüptovara avalikul pakkumisel liidus või krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamise taotlemisel peaksid krüptovara emitendid koostama kohustuslikult avalikustatavat teavet sisaldava teabedokumendi (krüptovara valge raamatu), teavitama sellest oma pädevat asutust ja avaldama selle. Krüptovara valge raamat peaks sisaldama üldteavet emitendi, kaasatud kapitaliga teostatava projekti, krüptovara avaliku pakkumise või krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamise kohta, krüptovaraga seotud õiguste ja kohustuste kohta, sellise vara puhul kasutatava tehnoloogia ja sellega seotud riskide kohta. Selleks et tagada krüptovaraomanike õiglane ja mittediskrimineeriv kohtlemine, peab avaliku pakkumisega seotud krüptovara valges raamatus ja, kui see on asjakohane, reklaamteadetes esitatud teave olema õiglane, selge ja mitteeksitav. (15)Proportsionaalse lähenemisviisi tagamiseks ei tohiks krüptovara valge raamatu koostamise ja avaldamise nõudeid kohaldada selliste muude krüptovarade kui varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite suhtes, mida pakutakse tasuta, krüptovara suhtes, mida pakutakse üksnes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1129 artikli 2 punktis e määratletud kutselistele investoritele ja mida võivad omada ainult sellised kutselised investorid, krüptovara suhtes, mida pakutakse liikmesriigis väikesele isikute rühmale, ega krüptovara suhtes, mis on ainulaadne ega ole asendatav muu krüptovaraga. (16)Väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ning idufirmadele ei tohiks tekitada ülemäärast halduskoormust. Seetõttu tuleks sellised liidus toimuvad krüptovara avalikud pakkumised, mis ei ületa 12 kuu jooksul asjakohast kogukünnist, vabastada krüptovara valge raamatu koostamise kohustusest. Tarbijakaitset tagavaid ELi horisontaalseid õigusakte, nagu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/83/EL, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/29/EÜ ja nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes, sh nendes sisalduvaid teavitamiskohustusi, kohaldatakse siiski jätkuvalt krüptovara avaliku pakkumise suhtes, kui see hõlmab ettevõtja ja tarbija vahelisi suhteid. (17)Kui avalik pakkumine puudutab kasutustokeneid teenuse jaoks, mis ei ole veel kasutusel, ei tohi krüptovara valges raamatus kirjeldatud avaliku pakkumise kestus ületada kahtteist kuud. See avaliku pakkumise kestuse piirang ei ole seotud hetkega, mil toode või teenus muutub pärast avaliku pakkumise lõppu tegelikult kättesaadavaks ning kasutustokeni omanik saab seda kasutada. (18)Järelevalve võimaldamiseks peaksid krüptovara emitendid enne krüptovara avalikku pakkumist liidus või enne, kui krüptovara lubatakse kauplemisele krüptovaradega kauplemise platvormil, teavitama oma krüptovara valgest raamatust ja, kui see on asjakohane, reklaamteadetest selle liikmesriigi pädevat asutust, kus on nende registrijärgne asukoht või filiaal. Kolmandas riigis asutatud emitendid peaksid teavitama oma krüptovara valgest raamatust ja, kui see on asjakohane, reklaamteadetest selle liikmesriigi pädevat asutust, kus krüptovara kavatsetakse pakkuda või kus krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamist kõigepealt taotletakse. (19)Vältida tuleks põhjendamatut halduskoormust. Seetõttu ei tohiks nõuda, et pädevad asutused kiidaksid krüptovara valge raamatu heaks enne selle avaldamist. Pädevatel asutustel peaks siiski olema õigus pärast avaldamist nõuda, et krüptovara valgesse raamatusse ja, kui see on asjakohane, reklaamteadetesse lisataks täiendavat teavet. (20)Pädevatel asutustel peaks olema võimalik peatada või keelata krüptovarade avalik pakkumine või krüptovarade krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamine, kui selline avalik pakkumine või kauplemisele lubamine ei vasta kohaldatavatele nõuetele. Pädevatel asutustel peaks samuti olema õigus avaldada oma veebisaidil või pressiteates hoiatus selle kohta, et emitent ei ole neid nõudeid täitnud. (21)Krüptovara valged raamatud ja, kui see on asjakohane, reklaamteated, millest on pädevale asutusele nõuetekohaselt teatatud, tuleks avaldada, pärast mida peaks krüptovara emitentidel olema lubatud pakkuda oma krüptovara kõikjal liidus ja taotleda krüptovara krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamist. (22)Tarbijakaitse täiendavaks tagamiseks tuleks tarbijatele, kes ostavad muud krüptovara kui varapõhiseid tokeneid ja e-raha tokeneid otse emitendilt või krüptovarateenuse osutajalt, kes krüptovara emitendi nimel pakub, anda piiratud ajaks pärast krüptovara omandamist taganemisõigus. Selleks et tagada sellise tähtajalise krüptovarade avaliku pakkumise sujuv lõpuleviimine, ei tohiks tarbijal olla võimalik kasutada taganemisõigust pärast märkimisperioodi lõppu. Lisaks ei tohiks taganemisõigust kohaldada juhul, kui muud krüptovarad kui varapõhised tokenid ja e-raha tokenid on lubatud kauplemisele krüptovaradega kauplemise platvormil, sest sellisel juhul sõltuks selliste krüptovarade hind krüptovaraturgude kõikumisest.

(23)Isegi kui nad on krüptovara valge raamatu avaldamise kohustusest vabastatud, peaksid kõik muude krüptovarade kui varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite emitendid tegutsema ausalt, õiglaselt ja professionaalselt, suhtlema krüptovara omanikega õiglasel, selgel ja tõesel viisil, tegema kindlaks huvide konfliktid ning neid ennetama, haldama ja avalikustama ning neil peaks olema tõhus halduskord, et tagada oma süsteemide ja turvaprotokollide vastavus liidu standarditele. Selleks et abistada pädevaid asutusi järelevalveülesannete täitmisel, tuleks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ESMA) anda volitus avaldada tihedas koostöös Euroopa Pangandusjärelevalvega (EBA) suunised kõnealuste süsteemide ja turvaprotokollide kohta, et neid liidu standardeid veelgi täpsustada. (24)Krüptovara omanike täiendavaks kaitsmiseks tuleks krüptovara emitentide ja nende juhtorgani suhtes kohaldada tsiviilvastutuse eeskirju seoses krüptovara valges raamatus üldsusele antava teabega. (25)Varapõhiste tokenite eesmärk on säilitada stabiilne väärtus, järgides mitme usaldusraha, ühe või mitme kauba või ühe või mitme muu krüptovara väärtust või selliste varade portfelli väärtust. Seetõttu võidakse neid laialdaselt kasutusele võtta väärtuse ülekandmiseks või maksevahendina ning seega kujutavad nad endast muude krüptovaradega võrreldes suuremat riski tarbijakaitse ja turu usaldusväärsuse seisukohast. Varapõhiste tokenite emitentide suhtes tuleks seetõttu kohaldada rangemaid nõudeid kui muude krüptovara emitentide suhtes. (26)Nn algoritmilisi „stabiilseid krüptovarasid“, mille eesmärk on säilitada stabiilne väärtus protokollide abil, millega nähakse ette selliste krüptovarade pakkumise suurendamine või vähendamine vastavalt nõudlusele, ei tuleks käsitada varapõhiste tokenitena, juhul kui nende väärtust ei püüta stabiliseerida ühe või mitme muu vara väärtuse järgimise teel. (27)Selleks et tagada nõuetekohane järelevalve ja kontroll varapõhiste tokenite avaliku pakkumise üle, peaks varapõhiste tokenite emitentidel olema registrijärgne asukoht liidus. (28)Varapõhiste tokenite avalik pakkumine liidus või selliste krüptovarade krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamise taotlemine peaks olema võimalik üksnes juhul, kui pädev asutus on andnud nende krüptovarade emitendile tegevusloa ja kiitnud heaks nende krüptovarade valge raamatu. Tegevusloa nõuet ei tuleks aga kohaldada, kui varapõhiseid tokeneid pakutakse üksnes kutselistele investoritele või kui varapõhiste tokenite avaliku pakkumise maht jääb allapoole teatavat künnist. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL alusel tegevusloa saanud krediidiasutustelt ei tuleks varapõhiste tokenite emiteerimiseks nõuda käesoleva määruse alusel teist tegevusluba. Sellistel juhtudel tuleks siiski nõuda, et varapõhiste tokenite emitent esitaks krüptovara valge raamatu, et teavitada ostjaid selliste varapõhiste tokenite omadustest ja riskidest, ning teavitaks valgest raamatust enne selle avaldamist asjaomast pädevat asutust. (29)Pädev asutus peaks tegevusloa andmisest keelduma, kui varapõhiste tokenite emitendi ärimudel võib tõsiselt ohustada finantsstabiilsust, rahapoliitika ülekandumist ja rahalist suveräänsust. Pädev asutus peaks enne tegevusloa andmist või selle andmisest keeldumist konsulteerima EBA ja ESMAga ning juhul, kui varapõhised tokenid on seotud liidu vääringutega, Euroopa Keskpangaga (EKP) ja selle riigi keskpangaga, kus sellist vääringut emiteeritakse. EBA, ESMA ning asjakohasel juhul EKP ja riikide keskpangad peaksid esitama pädevale asutusele emitendi taotluse kohta mittesiduva arvamuse. Varapõhiste tokenite emitendile tegevusloa andmisel peaks pädev asutus heaks kiitma ka selle üksuse koostatud krüptovara valge raamatu. Pädeva asutuse antud tegevusluba peaks kehtima kogu liidus ja võimaldama varapõhiste tokenite emitendil pakkuda selliseid krüptovarasid ühtsel turul ning taotleda krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamist. Samuti peaks krüptovara valge raamat kehtima kogu liidus, ilma et liikmesriikidel oleks võimalik kehtestada lisanõudeid. (30)Tarbijakaitse tagamiseks peaksid varapõhiste tokenite emitendid andma varapõhiste tokenite omanikele selget, õiglast ja mitteeksitavat teavet. Varapõhiste tokenitega seotud krüptovara valge raamat peaks sisaldama teavet stabiliseerimismehhanismi, reservvarade investeerimise poliitika, reservvarade hoidmise korra ja omanikele antavate õiguste kohta. Kui varapõhiste tokenite emitendid ei anna kõigile varapõhiste tokenite omanikele reservvaradega seotud otsest nõudeõigust või tagastamisõigust, peaks varapõhiste tokenitega seotud krüptovara valge raamat sisaldama selle kohta selget ja ühemõttelist hoiatust. Varapõhiste tokenite emitendi reklaamteated peaksid samuti sisaldama sedasama hoiatust, kui emitendid ei paku selliseid otseseid õigusi kõigile varapõhiste tokenite omanikele. (31)Lisaks krüptovara valges raamatus sisalduvale teabele peaksid varapõhiste tokenite emitendid andma selliste tokenite omanikele teavet ka jooksvalt. Eelkõige peaksid nad avaldama vähemalt kord kuus oma veebisaidil ringluses olevate varapõhiste tokenite arvu ning reservvarade väärtuse ja koosseisu. Varapõhiste tokenite emitendid peaksid avalikustama ka kõik sündmused, millel on tõenäoliselt oluline mõju varapõhiste tokenite väärtusele või reservvaradele, olenemata sellest, kas sellised krüptovarad on lubatud kauplemisele krüptovaradega kauplemise platvormil. (32)Tarbijakaitse tagamiseks peaksid varapõhiste tokenite emitendid alati tegutsema ausalt, õiglaselt ja professionaalselt ning varapõhiste tokenite omanike parimates huvides. Varapõhiste tokenite emitendid peaksid samuti kehtestama selge menetluse krüptovarade omanikelt saadud kaebuste käsitlemiseks. (33)Varapõhiste tokenite emitendid peaksid kehtestama poliitika, mille kohaselt tehakse kindlaks, hallatakse ja vajaduse korral avalikustatakse huvide konflikte, mis võivad tuleneda nende suhetest oma juhtide, aktsionäride, klientide või kolmandatest isikutest teenuseosutajatega. (34)Varapõhiste tokenite emitentidel peaks olema kindel juhtimiskord, mis hõlmab selgesti määratletud, läbipaistvate ja sidusate vastutusaladega selget organisatsioonilist struktuuri ning tõhusaid menetlusi riskide või võimalike riskide tuvastamiseks, juhtimiseks, jälgimiseks ja nendest teatamiseks. Selliste emitentide juhtorganil ja aktsionäridel peaks olema hea maine ja piisav oskusteave ning nad peaksid olema rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse seisukohast sobivad ja nõuetele vastavad. Varapõhiste tokenite emitentide käsutuses peaksid olema ressursid, mis on proportsionaalsed nende tegevuse ulatusega, ning nad peaksid alati tagama oma tegevuse järjepidevuse ja korrapärasuse. Selleks peaksid varapõhiste tokenite emitendid kehtestama talitluspidevuse poliitika, mille eesmärk on tagada nende süsteemide ja menetluste katkestuse korral peamise maksetegevuse jätkumine. Varapõhiste tokenite emitentidel peaks olema ka tugev sisekontrolli- ja riskihindamismehhanism ning süsteem, mis tagab saadud teabe usaldusväärsuse ja konfidentsiaalsuse. (35)Varapõhiste tokenite emitendid on tavaliselt sellise üksuste võrgustiku keskmes, mis tagavad selliste krüptovarade emiteerimise ning omanikele üleandmise ja levitamise. Varapõhiste tokenite emitentidelt tuleks seetõttu nõuda, et nad sõlmiksid ja säilitaksid asjakohased lepingupõhised kokkulepped nende kolmandate isikutega, kes tagavad stabiliseerimismehhanismi ja tokenite väärtust tagavate reservvarade investeerimise, selliste reservvarade hoidmise ja asjakohasel juhul varapõhiste tokenite üldsusele levitamise. (36)Selleks et maandada laiema finantssüsteemi finantsstabiilsust ohustavaid riske, tuleks varapõhiste tokenite emitentide suhtes kohaldada kapitalinõudeid. Need kapitalinõuded peaksid olema proportsionaalsed varapõhiste tokenite emissiooni mahuga ja seetõttu tuleks need arvutada protsendina varapõhiste tokenite väärtust tagavate varade reservist. Pädevatel asutustel peaks siiski olema võimalik suurendada või vähendada nõutavate omavahendite summat, mida nõutakse muu hulgas emitendi riskihindamismehhanismi hindamise, varapõhiste tokenite väärtust tagavate reservvarade kvaliteedi ja volatiilsuse või varapõhiste tokenite koguväärtuse ja arvu alusel. (37)Selleks et stabiliseerida oma varapõhiste tokenite väärtust, peaksid varapõhiste tokenite emitendid moodustama ja püsivalt säilitama nende krüptovarade väärtust tagavate varade reservi. Varapõhiste tokenite emitendid peaksid tagama selliste varade reservi usaldusväärse haldamise ning eelkõige tagama, et varapõhiste tokenite loomise ja hävitamisega kaasneb alati vastav varade reservi suurendamine või vähendamine ning et sellist suurendamist või vähendamist juhitakse asjakohaselt, et hoida ära negatiivset mõju reservvarade turule. Seepärast peaksid varaga tagatud krüptovarade emitendid kehtestama ja säilitama üksikasjaliku poliitika, mis kirjeldab muu hulgas reservvarade koosseisu, varade paigutamist, reservvaradega seotud riskide põhjalikku hindamist, varapõhiste tokenite loomise ja hävitamise menetlust, varapõhiste tokenite ostmise ja reservvarade vastu tagastamise menetlust ning reservvarade investeerimise korral emitendi järgitavat investeerimispoliitikat. (38)Selleks et vältida varapõhiste tokenite kaotsimineku ohtu ja säilitada nende varade väärtus, peaks varapõhiste tokenite emitentidel olema asjakohane reservvarade hoidmise poliitika. See poliitika peaks tagama, et reservvarad on alati täielikult eraldatud emitendi enda varadest, et reservvarasid ei koormata ega pandita tagatisena ning et varapõhiste tokenite emitendil on reservvaradele kiire juurdepääs. Reservvarasid peaks olenevalt nende liigist hoidma kas krediidiasutus määruse (EL) nr 575/2013 tähenduses või tegevusloa saanud krüptovarateenuse osutaja. Krediidiasutused või krüptovarateenuse osutajad, kes hoiavad reservvarasid, mis tagavad varapõhiste tokenite väärtust, peaksid vastutama varapõhiste tokenite emitendi või omanike ees selliste reservvarade kaotsimineku eest, v.a arvatud juhul, kui nad tõendavad, et kaotsiminek on toimunud välise sündmuse tõttu, mille üle puudub mõistlik kontroll. (39)Selleks et kaitsta varapõhiste tokenite omanikke varapõhiste tokenite väärtust tagavate varade väärtuse vähenemise eest, peaksid varapõhiste tokenite emitendid investeerima reservvarad turvalistesse madala riskiga varadesse, mille turu- ja krediidirisk on minimaalne. Kuna varapõhiseid tokeneid saab kasutada maksevahendina, peaks kogu reservvarade investeerimisest tulenev kasum või kahjum jääma varapõhiste tokenite emitendile. (40)Mõned varapõhised tokenid võivad anda kõigile nende omanikele õigused, näiteks tagastamisõiguse või nõudeõiguse reservvarade või emitendi suhtes, samal ajal kui teised varapõhised tokenid ei pruugi kõigile omanikele selliseid õigusi anda ja võivad piirata tagastamisõigust konkreetsete omanikega. Kõik varapõhiseid tokeneid käsitlevad eeskirjad peaksid olema piisavalt paindlikud, et hõlmata kõiki neid olukordi. Varapõhiste tokenite emitendid peaksid seetõttu teavitama varapõhiste tokenite omanikke sellest, kas neile antakse otsene nõudeõigus emitendi suhtes või tagastamisõigus. Kui varapõhiste tokenite emitendid annavad kõigile omanikele otsesed õigused emitendi või reservvarade suhtes, peaksid emitendid sätestama täpsed tingimused, mille alusel saab neid õigusi kasutada. Kui varapõhiste tokenite emitendid annavad sellised otsesed õigused emitendi või reservvarade suhtes üksnes piiratud arvule varapõhiste tokenite omanikele, peaksid emitendid siiski pakkuma minimaalseid õigusi kõigile varapõhiste tokenite omanikele. Varapõhiste tokenite emitendid peaksid tagama nende tokenite likviidsuse, sõlmides ja säilitades asjakohased likviidsuskokkulepped krüptovarateenuse osutajatega, kes vastutavad prognoositaval alusel kindlate noteeringute avaldamise eest, et osta ja müüa varapõhiseid tokeneid usaldusraha eest. Kui varapõhiste tokenite väärtus erineb oluliselt reservvarade väärtusest, peaks varapõhiste tokenite omanikel olema õigus nõuda oma varapõhiste tokenite tagastamist reservvarade vastu otse emitendilt. Varapõhiste tokenite emitentidel, kes vabatahtlikult lõpetavad tegevuse või kelle tegevus nõuetekohaselt lõpetatakse, peaksid olema lepingupõhised kokkulepped, millega tagatakse, et reservvaradest saadav tulu makstakse varapõhiste tokenite omanikele. (41)Tagamaks, et varapõhiseid tokeneid kasutatakse peamiselt vahetusvahendina, mitte väärtuse säilitamiseks, ei tohiks varapõhiste tokenite emitendid ega krüptovarateenuse osutajad maksta varapõhiste tokenite kasutajatele intressi aja eest, mil kasutajad varapõhiseid tokeneid omavad. Mõnesid varapõhiseid tokeneid ja e-raha tokeneid tuleks pidada oluliseks nende turustajate ja aktsionäride võimaliku suure kliendibaasi, nende võimaliku suure turukapitalisatsiooni, varapõhiste tokenite väärtust tagavate reservvarade võimaliku suuruse, tehingute võimaliku suure arvu, finantssüsteemiga võimaliku vastastikuse seotuse või selliste krüptovarade võimaliku piiriülese kasutamise tõttu. Oluliste varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite suhtes, mida võib kasutada suur hulk omanikke ja mis võivad tekitada konkreetseid probleeme seoses finantsstabiilsuse, rahapoliitika ülekandumise või rahalise suveräänsusega, tuleks kohaldada rangemaid nõudeid kui muude varapõhiste tokenite ja e-raha tokenite suhtes. (42)Oma suuruse tõttu võivad olulised varapõhised tokenid kujutada finantsstabiilsusele suuremat ohtu kui muud krüptovarad ja piiratumalt emiteeritud varapõhised tokenid. Oluliste varapõhiste tokenite emitentide suhtes tuleks seetõttu kohaldada rangemaid nõudeid kui muude krüptovarade ja piiratumalt emiteeritud varapõhiste tokenite emitentide suhtes. Eelkõige tuleks nende suhtes kohaldada kõrgemaid kapitalinõudeid ja koostalitlusnõudeid ning nad peaksid kehtestama likviidsuse juhtimise poliitika.

(43)Varapõhiste tokenite emitentidel peaks olema tegevuse nõuetekohase lõpetamise kava, et tagada varapõhiste tokenite omanike õiguste kaitse juhul, kui varapõhiste tokenite emitendid lõpetavad tegevuse või kui nende tegevus lõpetatakse nõuetekohaselt vastavalt siseriiklikele maksejõuetust käsitlevatele õigusaktidele. (44)E-raha tokenite emitentidel peaks olema luba tegutsemiseks krediidiasutusena direktiivi 2013/36/EL alusel või e-raha asutusena direktiivi 2009/110/EÜ alusel ning nad peaksid täitma direktiivi 2009/110/EÜ asjakohaseid tegevusnõudeid, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti. E-raha tokenite emitendid peaksid koostama krüptovara valge raamatu ja teavitama sellest oma pädevat asutust. Kui e-raha tokenite emissiooni maht jääb allapoole teatavat künnist või kui e-raha tokeneid võivad omada üksnes kutselised investorid, ei tohiks selliste e-raha tokenite emitentide suhtes kohaldada tegevusloa saamise nõudeid. Emitendid peaksid siiski alati koostama krüptovara valge raamatu ja teavitama sellest oma pädevat asutust. (45)E-raha tokenite omanikele tuleks anda nõudeõigus asjaomaste e-raha tokenite emitendi suhtes. E-raha tokenite omanikele tuleks alati anda õigus tagastada tokeneid igal ajal nimiväärtuses e-raha tokeni aluseks oleva usaldusraha vastu. E-raha tokenite emitentidel peaks olema lubatud kohaldada tasu, kui e-raha tokenite omanikud nõuavad oma tokenite tagastamist usaldusraha vastu. See tasu peaks olema proportsionaalne e-raha tokenite emitendi tegelike kuludega. (46)E-raha tokenite emitendid ja mis tahes krüptovarateenuse osutajad ei tohiks maksta e-raha tokenite omanikele intressi aja eest, mil viimased olid e-raha tokenite omanikud. (47)E-raha tokenite emitendi koostatud krüptovara valge raamat peaks sisaldama kogu asjakohast teavet selle emitendi ja e-raha tokenite pakkumise või krüptovaradega kauplemise platvormil kauplemisele lubamise kohta, mida on vaja selleks, et võimalikud ostjad saaksid teha teadliku ostuotsuse ja mõistaksid e-raha tokenite pakkumisega seotud riske. Krüptovara valges raamatus tuleks samuti selgesõnaliselt märkida, et e-raha tokenite omanikel on õigus tagastada e-raha tokeneid igal ajal nimiväärtuses usaldusraha vastu. (48)Kui e-raha tokenite emitent investeerib e-raha tokenite eest saadud rahalised vahendid, tuleks need vahendid investeerida varadesse, mis on nomineeritud samas vääringus nagu e-raha tokenite aluseks olev vääring, et vältida valuutariski. (49)Olulised e-raha tokenid võivad kujutada finantsstabiilsusele suuremat ohtu kui ebaolulised e-raha tokenid ja traditsiooniline e-raha. Seepärast tuleks oluliste e-raha tokenite emitentide suhtes kohaldada lisanõudeid. Eelkõige tuleks oluliste e-raha tokenite emitentide suhtes kohaldada kõrgemaid kapitalinõudeid kui muude e-raha tokenite emitentide suhtes, ja koostalitlusnõudeid ning nad peaksid kehtestama likviidsuse juhtimise poliitika. E-raha tokenite emitendid peaksid samuti täitma teatavaid nõudeid, mida kohaldatakse varapõhiste tokenite emitentide suhtes, näiteks reservvarade hoidmise nõuded, reservvarade investeerimise eeskirjad ja kohustus koostada tegevuse nõuetekohase lõpetamise kava. (50)Krüptovarateenuseid peaksid osutama üksnes juriidiline isik, kelle registrijärgne asukoht on liikmesriigis ja kellele tema registrijärgseks asukohaks oleva liikmesriigi pädev asutus on andnud krüptovarateenuse osutaja tegevusloa. (51)Käesolev määrus ei tohiks mõjutada liidus asutatud juriidiliste isikute võimalust saada omal algatusel krüptovarateenuseid kolmanda riigi äriühingult. Kui kolmanda riigi äriühing osutab krüptovarateenuseid liidus asutatud juriidilise isiku algatusel, ei peeta selliseid krüptovarateenuseid liidu territooriumil osutatud teenusteks. Kui kolmanda riigi äriühing otsib liidus kliente või potentsiaalseid kliente või reklaamib liidus krüptovarateenuseid või -tegevusi, ei peeta seda kliendi algatusel osutatud krüptovarateenuseks. Sellisel juhul peaks kolmanda riigi äriühingul olema krüptovarateenuse osutaja tegevusluba. (52)Võttes arvesse krüptovarateenuse osutajate tegevuse seni suhteliselt väikest ulatust, tuleks sellistele teenuseosutajatele tegevusloa andmise ja nende üle järelevalve tegemise volitused anda riikide pädevatele asutustele. Tegevusloa peaks andma, selle andmisest keelduma või selle tühistama selle liikmesriigi pädev asutus, kus on üksuse registrijärgne asukoht. Tegevusloas tuleks ära märkida krüptovarateenused, mille jaoks krüptovarateenuse osutajale on luba antud, ning see peaks kehtima kogu liidus. (53)Selleks et parandada krüptovaraomanike jaoks krüptovarateenuste osutamise läbipaistvust, peaks ESMA looma krüptovarateenuse osutajate registri, mis peaks sisaldama teavet üksuste kohta, kellel on luba neid teenuseid kogu liidus osutada. Register peaks sisaldama ka krüptovara valgeid raamatuid, millest on teavitatud pädevaid asutusi ja mille on avaldanud krüptovara emitendid. (54)Mõnel äriühingul, kelle suhtes kohaldatakse finantsteenuseid käsitlevaid liidu õigusakte, peaks olema lubatud osutada krüptovarateenuseid ilma eelnevalt luba taotlemata. Direktiivi 2013/36/EL alusel tegevusloa saanud krediidiasutustelt ei tohiks nõuda krüptovarateenuste osutamiseks teist tegevusluba. Investeerimisühingutel, kellele on direktiivi 2014/65/EL alusel antud luba osutada ühte või mitut kõnealuses direktiivis määratletud investeerimisteenust, mis sarnanevad krüptovarateenustega, mida nad kavatsevad osutada, peaks samuti olema lubatud osutada krüptovarateenuseid kogu liidus ilma teise tegevusloata. (55)Tarbijakaitse, turu usaldusväärsuse ja finantsstabiilsuse tagamiseks peaksid krüptovarateenuse osutajad alati tegutsema ausalt, õiglaselt ja professionaalselt oma klientide parimates huvides. Krüptovarateenuseid tuleks käsitada finantsteenustena Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/65/EÜ tähenduses. Kaugturustuse korral tuleks krüptovarateenuse osutajate ja tarbijate vaheliste lepingute suhtes kohaldada kõnealust direktiivi. Krüptovarateenuse osutajad peaksid andma oma klientidele selget, õiglast ja mitteeksitavat teavet ning hoiatama neid krüptovaradega seotud riskide eest. Krüptovarateenuse osutajad peaksid avalikustama oma hinnapoliitika ja kehtestama kaebuste käsitlemise korra ning neil peaks olema kindel poliitika huvide konfliktide tuvastamiseks, ennetamiseks, haldamiseks ja avalikustamiseks. (56)Tarbijakaitse tagamiseks peaksid krüptovarateenuse osutajad täitma teatavaid usaldatavusnõudeid. Usaldatavusnõuded tuleks kehtestada kindlaksmääratud summana või proportsionaalselt nende eelmise aasta püsivate üldkuludega, sõltuvalt osutatavate teenuste liigist. (57)Krüptovarateenuse osutajate suhtes tuleks kohaldada rangeid organisatsioonilisi nõudeid. Nende juhid ja suuremad aktsionärid peaksid olema rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitlusese seisukohast sobivad ja nõuetele vastavad. Krüptovarateenuse osutajad peaksid palkama juhtkonna ja töötajad, kellel on piisavad oskused, teadmised ja erialane ettevalmistus, ning nad peaksid võtma kõik mõistlikud meetmed oma funktsioonide täitmiseks, muu hulgas koostama talitluspidevuse kava. Neil peaksid olema usaldusväärsed sisekontrolli- ja riskihindamismehhanismid ning asjakohased süsteemid ja menetlused, et tagada saadud teabe usaldusväärsus ja konfidentsiaalsus. Krüptovarateenuse osutajatel peaks olema asjakohane kord kõigi nende pakutavate krüptovaradega seotud tehingute, korralduste ja teenuste dokumenteerimiseks. Samuti peaksid neil olema süsteemid klientide poolt toime pandud võimalike turukuritarvituste avastamiseks. (58)Tarbijakaitse tagamiseks peaks krüptovarateenuse osutajatel olema asjakohane kord krüptovarasid omavate klientide omandiõiguse kaitsmiseks. Kui krüptovarateenuse osutajad peavad oma ärimudeli kohaselt hoidma Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/2366 artikli 4 punktis 25 määratletud rahalisi vahendeid ehk pangatähti, münte, elektroonilisel kujul edastatavat raha ja e-raha, mis kuuluvad nende klientidele, peaksid nad paigutama sellised vahendid krediidiasutusse või keskpanka. Krüptovarateenuse osutajatel peaks olema lubatud teha nende poolt pakutava krüptovarateenusega seotud maksetehinguid üksnes juhul, kui neil on direktiivi (EL) 2015/2366 kohane makseasutuste tegevusluba. (59)Sõltuvalt osutatavatest teenustest ja iga teenuseliigiga kaasnevatest konkreetsetest riskidest tuleks krüptovarateenuse osutajate suhtes kohaldada nendele teenustele vastavaid nõudeid. Krüptovarateenuse osutajatel, kes osutavad kolmandate isikute nimel krüptovarade hoidmise ja haldamise teenust, peaks olema oma klientidega lepinguline suhe koos kohustuslike lepingusätetega ning nad peaksid kehtestama varade hoidmise poliitika ja seda rakendama. Need krüptovarateenuse osutajad peaksid vastutama ka IKTga seotud intsidendist, sh küberründest, vargusest või rikkest tingitud intsidendist tuleneva kahju eest. (60)Krüptovaraturgude nõuetekohase toimimise tagamiseks peaksid krüptovarateenuse osutajatel, kes korraldavad krüptovaradega kauplemise platvormi, olema üksikasjalikud tegevuseeskirjad, nad peaksid tagama, et nende süsteemid ja menetlused on piisavalt vastupidavad, ning nende suhtes tuleks kohaldada krüptovaraturule kohandatud kauplemiseelse ja -järgse läbipaistvuse nõudeid. Krüptovarateenuse osutajad peaksid tagama, et nende krüptovaradega kauplemise platvormil tehtud tehingud arveldatakse ja registreeritakse kiiresti DLT raames. Krüptovaradega kauplemise platvormi korraldavatel krüptovarateenuse osutajatel peaks olema ka läbipaistev teenustasude struktuur, et vältida selliste korralduste andmist, mis võivad kaasa aidata turu kuritarvitamisele või nõuetele mittevastavatele kauplemistingimustele. (61)Tarbijakaitse tagamiseks peaksid krüptovarateenuse osutajad, kes vahetavad krüptovara omakapitali kasutades usaldusraha või muu krüptovara vastu, kehtestama mittediskrimineeriva äripoliitika. Nad peaksid avaldama kas kindlad noteeringud või meetodi, mida nad kasutavad nende krüptovarade hinna määramiseks, mida nad soovivad osta või müüa. Nende suhtes tuleks kohaldada ka kauplemisjärgse läbipaistvuse nõudeid. Krüptovarateenuse osutajad, kes täidavad krüptovaradega seotud korraldusi kolmandate isikute nimel, peaksid kehtestama täitmispoliitika ja püüdma alati saavutada oma klientide jaoks parima võimaliku tulemuse. Nad peaksid võtma kõik vajalikud meetmed, et vältida klientide korraldustega seotud teabe väärkasutamist oma töötajate poolt. Krüptovarateenuse osutajad, kes võtavad vastu korraldusi ja edastavad need teistele krüptovarateenuse osutajatele, peaksid rakendama menetlusi nende korralduste kiireks ja nõuetekohaseks saatmiseks. Krüptovarateenuse osutajad ei tohiks saada rahalist ega mitterahalist kasu nende korralduste edastamise eest mis tahes konkreetsele krüptovaradega kauplemise platvormile või mis tahes muule krüptovarateenuse osutajale. (62)Võimalikele kasutajatele krüptovarasid pakkuvad krüptovarateenuse osutajad peaksid edastama neile isikutele enne lepingu sõlmimist teabe selle kohta, kuidas nad kavatsevad oma teenust osutada. Samuti peaksid nad kehtestama erimeetmed, et vältida sellest tegevusest tulenevaid huvide konflikte.

(63)Tarbijakaitse tagamiseks peaksid krüptovarateenuse osutajad, kes annavad krüptovara kohta nõu kas kolmanda isiku taotlusel või omal algatusel, andma esialgse hinnangu oma klientide kogemustele, teadmistele, eesmärkidele ja kahju kandmise võimele. Kui kliendid ei anna krüptovarateenuse osutajatele teavet oma kogemuste, teadmiste, eesmärkide ja kahju kandmise võime kohta või kui on selge, et neil klientidel ei ole piisavalt kogemusi või teadmisi kaasnevate riskide mõistmiseks või piisavat kahju kandmise võimet, peaksid krüptovarateenuse osutajad neid kliente hoiatama, et krüptovara või krüptovarateenused ei pruugi neile sobida. Nõu andmisel peaksid krüptovarateenuse osutajad koostama aruande, milles võetakse kokku klientide vajadused ja nõudmised ning nõuanded. (64)On vaja tagada kasutajate usaldus krüptovaraturgude vastu ja turu usaldusväärsus. Seepärast on vaja kehtestada eeskirjad, et hoida ära turu kuritarvitamist krüptovarade puhul, mis on lubatud kauplemisele krüptovaradega kauplemise platvormil. Kuna aga krüptovara emitendid ja krüptovarateenuse osutajad on väga sageli VKEd, oleks ebaproportsionaalne kohaldada nende suhtes kõiki Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 596/2014 sätteid. Seepärast on vaja kehtestada erieeskirjad, millega keelatakse teatavad tegevused, mis tõenäoliselt õõnestavad kasutajate usaldust krüptovaraturgude vastu ja krüptovaraturgude usaldusväärsust, sh krüptovaradega seotud siseteabe alusel kauplemine, siseteabe ebaseaduslik avalikustamine ja turuga manipuleerimine. Nimetatud eeskirju krüptovaraga seotud turu kuritarvitamise kohta tuleks kohaldada, kui krüptovara on lubatud kauplemisele krüptovaraga kauplemise platvormil. (65)Pädevatele asutustele tuleks anda piisavad volitused, et teha järelevalvet krüptovara, sh varapõhiste tokenite või e-raha tokenite emiteerimise üle, samuti krüptovarateenuse osutajate üle, muu hulgas volitused peatada või keelata krüptovarade emiteerimine või krüptovarateenuse osutamine ning uurida turu kuritarvitamist käsitlevate eeskirjade rikkumisi. Võttes arvesse krüptovaraturgude piiriülest laadi, peaksid pädevad asutused tegema koostööd, et avastada ja tõkestada krüptovara ja krüptovaraturgude õigusraamistiku rikkumisi. Pädevatel asutustel peaks samuti olema õigus kehtestada krüptovarade, sh varapõhiste tokenite või e-raha tokenite emitentidele ja krüptovarateenuse osutajatele sanktsioone. (66)Olulisi varapõhiseid tokeneid võib kasutada vahetusvahendina ja suure hulga piiriüleste maksetehingute tegemiseks. Selleks et vältida õiguslikku arbitraaži liikmesriikide vahel, tuleks anda EBA-le ülesanne teha järelevalvet oluliste varapõhiste tokenite emitentide üle, kui sellised varapõhised tokenid on liigitatud olulisteks. (67)EBA peaks looma järelevalvekolleegiumi oluliste varapõhiste tokenite emitentide jaoks. Need emitendid on tavaliselt selliste üksuste võrgustiku keskmes, mis tagavad selliste krüptovarade emiteerimise ning omanikele üleandmise ja levitamise. Järelevalvekolleegiumi liikmete hulka peaksid seetõttu kuuluma asjaomaste üksuste kõik pädevad asutused ja krüptovarateenuse osutajad, kes tagavad muu hulgas reservvarade hoidmise, oluliste varapõhiste tokenitega kauplemist võimaldavate krüptovaradega kauplemise platvormide korraldamise ning oluliste varapõhiste tokenite hoidmise ja haldamise omanike nimel. Järelevalvekolleegium peaks hõlbustama oma liikmete vahelist koostööd ja teabevahetust ning avaldama mittesiduvaid arvamusi järelevalvemeetmete kohta või tegevuslubade muudatuste kohta, mis on seotud oluliste varapõhiste tokenite emitentidega või oluliste varapõhiste tokenitega seotud teenuseid osutavate või tegevusi teostavate asjaomaste üksustega. (68)E-raha tokenite emitentide üle peaksid tegema järelevalvet direktiivi 2009/110/EÜ kohaselt järelevalve eest vastutavad pädevad asutused. Võttes aga arvesse oluliste e-raha tokenite võimalikku laialdast kasutamist maksevahendina ja riske, mida need võivad tekitada finantsstabiilsusele, on oluliste e-raha tokenite emitentide puhul vaja pädevate asutuste ja EBA topeltjärelevalvet. EBA peaks tegema järelevalvet selle üle, kas oluliste e-raha tokenite emitendid täidavad käesolevas määruses oluliste e-raha tokenite kohta sätestatud konkreetseid lisanõudeid. (69)EBA peaks looma oluliste e-raha tokenite emitentide jaoks järelevalvekolleegiumi. Oluliste e-raha tokenite emitendid on tavaliselt selliste üksuste võrgustiku keskmes, kes tagavad selliste krüptovarade emiteerimise ning omanikele üleandmise ja levitamise. Oluliste e-raha tokenite emitentide järelevalvekolleegiumi liikmete hulka peaksid seetõttu kuuluma kõik asjaomaste üksuste pädevad asutused ja krüptovarateenuse osutajad, kes tagavad muu hulgas oluliste e-raha tokenitega kauplemist võimaldavate krüptovaradega kauplemise platvormide korraldamise, ning krüptovarateenuse osutajad, kes tagavad oluliste e-raha tokenite hoidmise ja haldamise omanike nimel. E-raha tokenite järelevalvekolleegium peaks hõlbustama oma liikmete vahelist koostööd ja teabevahetust ning avaldama mittesiduvaid arvamusi tegevuslubade või järelevalvemeetmetega seotud muudatuste kohta, mis on seotud oluliste e-raha tokenite emitentidega või oluliste e-raha tokenitega seotud teenuseid osutavate või tegevusi teostavate asjaomaste üksustega. (70)Selleks et teha järelevalvet oluliste varapõhiste tokenite emitentide üle, peaks EBA-l olema muu hulgas õigus teha kohapealseid kontrolle, võtta järelevalvemeetmeid ja määrata trahve. EBA-l peaks samuti olema õigus teha järelevalvet selle üle, kas olulised e-raha tokenite emitendid täidavad käesolevas määruses sätestatud lisanõudeid. (71)EBA peaks oma kulude, sh üldkulude katteks võtma oluliste varapõhiste tokenite emitentidelt ja oluliste e-raha tokenite emitentidelt tasusid. Oluliste varapõhiste tokenite emitentide puhul peaks tasu olema proportsionaalne nende reservvarade suurusega. Oluliste e-raha tokenite emitentide puhul peaks tasu olema proportsionaalne oluliste e-raha tokenite eest saadud rahaliste vahenditega. (72)Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaoline kohaldamine, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta käesolevas määruses sätestatud mõisteid nende kohandamiseks turu ja tehnoloogia arenguga, määrata kindlaks kriteeriumid ja künnised, mille alusel otsustatakse, kas varapõhine token või e-raha token tuleks liigitada oluliseks, ning täpsustada selliste tasude liik ja summa, mida EBA võib võtta oluliste varapõhiste tokenite või oluliste e-raha tokenite emitentide järelevalve eest. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, muu hulgas ekspertide tasandil, ja et need konsultatsioonid korraldataks kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Selleks et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus valmistatakse ette delegeeritud õigusakte. (73)Selleks et edendada käesoleva määruse järjepidevat kohaldamist, sh piisavat investori- ja tarbijakaitset kogu liidus, tuleks välja töötada tehnilised standardid. Oleks tõhus ja asjakohane teha EBA-le ja ESMA-le kui põhjalike eriteadmistega asutustele ülesandeks töötada komisjonile esitamiseks välja selliste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, mille puhul ei ole vaja teha poliitilisi valikuid. (74)Komisjonile tuleks anda volitused võtta vastu EBA ja ESMA koostatud regulatiivsed tehnilised standardid, mis käsitlevad järgmist: varapõhiseid tokeneid emiteerivate krediidiasutuste koostatud krüptovara valgete raamatute heakskiitmise kord; varapõhiste tokenite emitendi tegevusloa taotluses esitatav teave; varapõhiste tokenite emitentide kapitalinõuete arvutamise metoodika; varapõhiste tokenite emitentide juhtimiskord; varapõhiste tokenite emitendi kapitalis olulise osaluse hindamiseks vajalik teave; varapõhiste tokenite emitentide kehtestatud huvide konfliktide menetlus; varade liik, millesse varapõhiste tokenite emitendid võivad investeerida; varapõhiste tokenite likviidust tagavatele krüptovarateenuse osutajatele pandud kohustused; varapõhiste tokenite emitentide poolt kaebuste käsitlemise kord; oluliste varapõhiste tokenite emitentide ja oluliste e-raha tokenite emitentide järelevalvekolleegiumi toimimine; krüptovarateenuse osutaja kapitalis olulise osaluse hindamiseks vajalik teave; käesoleva määruse alusel toimuv pädevate asutuste, EBA ja ESMA vaheline teabevahetus; ning pädevate asutuste ja kolmandate riikide koostöö. Komisjon peaks need regulatiivsed tehnilised standardid vastu võtma delegeeritud õigusaktide abil vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 290 ning kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitega 10–14. (75)Komisjonile tuleks anda volitused võtta vastu ESMA ja EBA välja töötatud rakenduslikud tehnilised standardid, mis käsitlevad krüptovara valgete raamatute masinloetavaid vorminguid, varapõhiste tokenite emitendi tegevusloa taotlemise standardvorme, -malle ja -menetlusi ning pädevate asutuste vahel ja pädevate asutuste, ESMA ja EBA vahel teabe vahetamise standardvorme ja -malle. Komisjon peaks need rakenduslikud tehnilised standardid vastu võtma rakendusaktide abil vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 291 ning vastavalt määruse (EL) nr 1093/2010 artiklile 15 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15. (76)Kuna käesoleva määruse eesmärki käsitleda krüptovara emitentide ja krüptovarateenuse osutajate suhtes kohaldatava õigusraamistiku killustatuse probleemi, et tagada krüptovaraturgude nõuetekohane toimimine, tagades samal ajal investorite kaitse, turu usaldusväärsuse ja finantsstabiilsuse, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, vaid neid saab paremini saavutada liidu tasandil, luues raamistiku, mille alusel saaks välja arendada suurema piiriülese krüptovara- ja krüptovarateenuste turu, võib liit kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega võtta Euroopa Liidu lepingu artikli 5 alusel meetmeid. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (77)Selleks et vältida enne käesoleva määruse jõustumist emiteeritud krüptovaradega seotud teenuseid ja tegevusi pakkuvate turuosaliste häirimist, tuleks selliste krüptovarade emitendid vabastada kohustusest avaldada krüptovara valge raamat ja muudest kohaldatavatest nõuetest. Neid üleminekusätteid ei tohiks aga kohaldada varapõhiste tokenite emitentide, e-raha tokenite emitentide ega krüptovarateenuse osutajate suhtes, kes peaksid igal juhul saama tegevusloa kohe, kui käesolevat määrust hakatakse kohaldama. (78)Rikkumisest teatajad võivad juhtida pädevate asutuste tähelepanu uuele teabele, mis aitab neil käesoleva määruse rikkumisi tuvastada ja karistusi määrata. Seetõttu tuleks käesoleva määrusega tagada, et kehtestatakse asjakohane kord, mis võimaldab isikutel teatada pädevatele asutustele määruse tegelikust või potentsiaalsest rikkumisest ja kaitseb neid kättemaksu eest. Selleks tuleks muuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/1937, et see oleks kohaldatav käesoleva määruse rikkumise suhtes. (79)Käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva tuleks 18 kuu võrra edasi lükata, et o