ET Euroopa Liidu Teataja C 261/3

Teade uurimismenetluse algatamise kohta seoses kaubandustakistustega nõukogu määruses (EÜ) nr 3286/94 määratletud tähenduses, mis seisnevad Uruguay Idavabariigi meetmetes ja tavades, mis mõjutavad kauplemist Šoti viskiga

(2004/C 261/03)

Komisjon sai 2. septembril 2004 kaebuse vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 3286/94 (1) (edaspidi “määrus”) artiklile 4.

1. KAEBUSE ESITAJA

Kaebuse esitas Scotch Whisky Association (SWA) 54 ettevõtja nimel, kes on kõnealuse ühenduse liikmed, kes kõik on Šoti viski destilleerijad, seguviskide tootjad, tootemargi omanikud, maaklerid ja eksportijad ja kes kokku esindavad üle 95 % Šotimaa destilleerimise ja seguviskide tootmise mahust.

SWA on ühe või mitme ühenduse ettevõtte nimel tegutsev ühendus määruse artikli 4 lõikes 1 ja artikli 2 lõikes 6 määratletud tähenduses.

2. TOODE

Kaebus käsitleb Šoti viskit, mis on valmistatud Šotimaal teraviljast vastavalt määruse (EÜ) nr 1576/89 sätetele ja klassifitseeritud harmoneeritud süsteemi grupi 22 alamrubriiki 2208.30.

Komisjoni algatatav uurimine võib siiski hõlmata ka teisi tooteid, eelkõige neid, mille puhul allpool esitatud tähtaegade jooksul (vt punkti 8) endast teada andnud huvitatud isikud suudavad näidata, et väidetavad tavad mõjutavad asjaomaseid tooteid.

3. KAEBUSE SISU

Kaebus käsitleb imporditud viskide suhtes kohaldatava Uruguay maksukorra nelja eri aspekti.

1. Viski laagerdumise nõue

Kaebuse kohaselt põhineb kangete alkohoolsete jookide suhtes kohaldatav Uruguay aktsiisimaks (IMESI) hinnavahemikel ja fiktiivsetel hindadel, mille alusel määratakse kindlaks iga piiritusjoogi maksubaas. Seejärel kohaldatakse ühtset maksumäära, et määrata kindlaks lõplik maksukohustus.

Viski puhul on hinnavahemikud kindlaks määratud nii, et kõikidele omamaistele markidele tagatakse madalaim maksumäär. Samal ajal arvab Uruguay madalaimast hinnavahemikust välja kõik viskid, mis on vanemad kui kolm aastat. Kuna EL määrused nõuavad, et viski peab laagerduma vähemalt kolm aastat, tähendab Uruguay laagerdumist käsitlev nõue, et EL viskid jäävad välja madalaimast maksukategooriast.

2. Maksu ettemaksmine

Kaebuse kohaselt nõuab Uruguay, et importijad peavad tasuma ettemaksu, mille määr on 80 % kauba tolliväärtusest. Sarnast nõuet ei kohaldata omamaiste tootjate suhtes. Kuigi ettemakse tasaarvestatakse lõpliku maksukohustusega, kahjustab see siiski importijate rahakäivet ja vähendab imporditud alkohoolsete jookide konkurentsivõimet omamaiste jookidega võrreldes.

3. Maksumärkide kasutamine

Kaebuse esitaja väidab, et imporditud tooteid diskrimineeritakse ka nõudega kinnitada turule jõudmisel nende külge maksumärk, samas kui omamaiste toodete puhul maksumärki ei nõuta.

4. Läbipaistvuse puudumine

Lõpuks viitab kaebuse esitaja IMESI süsteemi puudulikule läbipaistvusele ja prognoositavusele, mis tuleneb hinnavahemike ja fiktiivsete hindade sagedastest muudatustest ning nende väärtuste kindlaksmääramise meetodite ja kriteeriumide puudumisest.

4. VÄITED KAUBANDUSTAKISTUSTE KOHTA

SWA leiab, et punktis 3 kirjeldatud tavad on kaubandustakistused määruse artikli 2 lõikes 1 määratletud tähenduses.

a) Viski laagerdumise nõue

SWA väidab, et Uruguay laagerdumist käsitleva nõudega kohaldatakse Šoti viski suhtes selgelt ebasoodsamat režiimi kui see, mida kohaldatakse omamaist päritolu samasuguste toodete suhtes, vastuolus GATTi III artikli lõigetega 2 ja 4.

SWA väidete kohaselt jäävad kolmeaastase laagerdumise nõude tulemusel madalaimast hinnavahemikust välja imporditud viskid, mis muidu oleks kõnealuse hinnavahemikuga hõlmatud. See nõue mõjutab üksnes imporditud viskit, kuna Uruguay alkohoolsete jookide standardid nõuavad viski puhul ainult kaheaastast laagerdumist. Lisaks väidab SWA, et viski hinnavahemikud on kindlaks määratud nii, et kõikidele omamaistele markidele tagatakse madalaim maksumäär.

b) Maksu ettemaksmine

SWA väidab, et kuna Uruguay ettemaksmise nõuded imporditud kangete alkohoolsete jookide puhul on takistuseks alkohoolsete jookide impordil teistest WTO liikmesriikidest, on need nõuded vastuolus GATTi XI artikli lõikega 1. Kuna riigisiseste maksude kohaldamisega imporditud toodete suhtes kaitstakse omamaist toodangut, on kõnealused meetmed lisaks sellele vastuolus ka GATTi III artikli lõikega 2.

c) Maksumärgid

SWA väidab, et imporditud kangete alkohoolsete jookide suhtes kohaldatav Uruguay maksumärkide kord on takistuseks kauba impordil ja vastuolus GATTi XI artikli lõikega 1. Kõnealused meetmed on vastuolus ka GATTi III artikli lõikega 4, kuna imporditud kangete alkohoolsete jookide suhtes kohaldatakse selgelt ebasoodsamat režiimi kui see, mida kohaldatakse omamaist päritolu samasuguste toodete suhtes.

d) Läbipaistvuse puudumine

SWA väidab, et Uruguay IMESI maksukord on vastuolus GATi X artikli lõike 3 punktiga a, kuna puuduliku läbipaistvuse ja prognoositavuse tõttu ei kohaldata kõnealust korda ühesugusel, erapooletul ja põhjendatud viisil.

Kättesaadava faktimaterjali ja esitatud tõendusmaterjali põhjal leiab komisjon, et kaebus sisaldab piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid kaubandustakistuste kohta määruse artikli 2 lõikes 1 määratletud tähenduses.

5. VÄIDE KAUBANDUST KAHJUSTAVATE MÕJUDE KOHTA

2002. aastal eksportisid SWA liikmed Šoti viskit Uruguaysse 20 miljoni euro väärtuses, mis tähendab, et Uruguay oli kõnealuse tööstusharu jaoks tähtsuselt neljas turg Ladina-Ameerikas. Imporditud viskidest moodustab Šoti viski ligikaudu 90 % kogu imporditud viski müügist Uruguays.

Kaebuse esitaja väidab, et kaebuse aluseks olevad tavad on kaasa toonud Šoti viski tarbimise tunduva vähenemise Uruguays. 2003. aasta lõpuks oli Šoti viski turuosa kogu viskiturul langenud veidi üle 40 %lt (2002. aasta lõpus) vähem kui 35 %le, kuna majandusraskustest tingituna eelistasid tarbijad odavamaid ja madalamalt maksustatud omamaiseid tooteid. Kuna hind on tarbijate ostuotsuste tegemisel oluline tegur, siis on Šoti viski diskrimineerimine turuosas, kus kvaliteedi ja hinna suhe on soodne, olnud kaebuse esitaja väitel eriti negatiivse mõjuga.

Kaebuse esitaja on esitanud hinnangu selle kohta, milline oleks praeguse laagerdumist käsitleva nõude tühistamise mõju valitud odavate Šoti viskide müügihinnale. Hulga populaarsete markide müügihind langeks ligikaudu 15 % võrra ja sellega paraneks nende konkurentsivõime omamaiste markidega võrreldes. Lisaks on veel mitu Šoti viski marki, mis saaksid kasu sellest, kui nad oleksid hõlmatud madalaima hinnavahemikuga. Hetkel puudub stiimul marginaalide vähendamiseks, kuna kõik Šoti viskid on automaatselt madalaimast hinnavahemikust välja arvatud, sõltumata nende hinnast esmamüügikohas. Lisaks sellele mõjutab väidetav diskrimineerimine ettemakseid ja maksumärke käsitlevate nõuete kohaldamisel imporditud viskide jaehinda ja kahjustab sellega nende konkurentsivõimet turul.

Lõpuks viitab kaebuse esitaja üldisemalt imporditud kangete alkohoolsete jookide müügitulemustele Uruguays, kus ka muud rahvusvaheliselt kaubeldavad kanged alkohoolsed joogid nagu brändi, džinn, rumm ja viin ei ole turgu oluliselt mõjutanud, eriti võrreldes naaberturgudel saavutatud turuosaga.

Komisjon leiab, et kaebus sisaldab piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid kaubandust kahjustavate mõjude kohta määruse artikli 2 lõikes 4 määratletud tähenduses.

6. ÜHENDUSE HUVID

Šoti viskitööstus ekspordib igal aastal kaupa 3,5 miljardi euro väärtuses ligikaudu 200 turule üle maailma. Šoti viski tootmises on otse hõivatud üle 10 000 inimese ning veel 50 000 töökohta Ühendkuningriigis on kõnealusest tööstusharust osaliselt sõltuvad.

Komisjon leiab, et on oluline tagada ühenduse eksporditööstusele võrdsed tingimused kolmandate riikide turul, eelkõige seoses riigisiseste maksudega. Kaitsetolle ei tohiks asendada muude kaitsemeetmetega, mis on vastuolus rahvusvaheliste kohustustega. See on eriti oluline alkohoolsete jookide puhul, kuna nende suhtes kohaldatakse aktsiisi- ja käibemaksust tulenevalt reeglina kõrgeid makse.

Eespool toodut silmas pidades leitakse, et ühenduse huvides on algatada uurimismenetlus.

7. MENETLUS

Komisjon on pärast määrusega asutatud nõuandekomiteega konsulteerimist otsustanud, et on piisavalt tõendeid uurimismenetluse algatamiseks, et teha kindlaks asjakohased faktid ja õiguslikud asjaolud, ning et see on ühenduse huvides, ning algatanud uurimismenetluse vastavalt määruse artiklile 8.

Huvitatud isikud võivad endast teada anda ja esitada kaebuse esitaja tõstatatud küsimustes kirjalikult oma seisukohad, lisades neile asjakohased tõendid.

Lisaks kuulab komisjon ära huvitatud isikud, kes seda endast teada andmise ajal kirjalikult taotlevad, tingimusel et menetluse tulemused mõjutavad kõnealuseid isikuid otseselt.

Käesolev teade avaldatakse vastavalt määruse artikli 8 lõike 1 punktile a.

8. TÄHTAEG

Mis tahes asjakohane teave ja taotlused asja arutamise kohta peavad jõudma komisjoni hiljemalt 30 päeva pärast käesoleva teate avaldamist ja tuleks saata kirjalikult järgmisel aadressil:

European Commission Directorate-General for Trade Mr. Ignacio Garcia Bercero, DG Trade F.2 CHAR 9/74 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B – 1049 Brussels Faks (+32-2) 299 32 64

(1) Nõukogu 22. detsembri 1994. aasta määrus (EÜ) nr 3286/94, millega kehtestatakse ühenduse meetmed ühise kaubanduspoliitika vallas, et tagada rahvusvahelistest kaubanduseeskirjadest, eeskätt Maailma Kaubandusorganisatsiooni egiidi all kehtestatud eeskirjadest tulenevate ühenduse õiguste kasutamine (EÜT L 349, 31.12.1994, lk 71). Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 356/95 (EÜT L 41, 23.2.1995, lk 3).