SISSEJUHATUS

Taastuvenergia on energialiidu prioriteetide keskmes. Taastuvenergia direktiiv oli ja on jätkuvalt energialiidu poliitilise strateegia võtmeelement ning liikuma panev jõud kõigi Euroopa elanike puhta energiaga varustamisel. Eesmärk on, et ELi jõuaks taastuvate energiaallikate valdkonnas maailmas esikohale, panustades samas energialiidu viide mõõtmesse.

Esiteks on taastuvad energiaallikad mänginud põhirolli energiajulgeoleku valdkonnas. Nimetatud energiaallikate hinnanguline panus fossiilkütuste impordi vähendamisse oli 2015. aastal 16 miljardit eurot ja 2030. aastal on see prognoosi kohaselt 58 miljardit eurot . Teiseks, tänu tehnoloogiaarengust tulenevale kulude kiirele vähenemisele, eriti energiasektoris, on võimalik taastuvaid energiaallikaid järk-järgult täiendavalt turule integreerida. Taastuvenergia direktiivi ümbersõnastamine 2020. aastale järgnevaks perioodiks ja turukorraldust käsitlevad ettepanekud, mis on osa paketist „Puhas energia kõigile eurooplastele“, võimaldavad taastuvatel energiaallikatel osaleda turul muude energiaallikatega võrdsetel alustel. Kolmandaks käivad taastuvad energiaallikad käsikäes energiatõhususega. Elektrisektoris võivad primaarenergia tarbimist vähendada üleminek põlevatelt fossiilkütustelt mittepõlevatele taastuvatele energiaallikatele. Ehitussektoris aitab taastuvate energiaallikate kasutamine suurendada hoonete energiatõhusust kulutõhusal viisil. Neljandaks on taastuvad energiaallikad liidu energiasüsteemi CO2-heite vähendamise peamine mootor. 2015. aastal aitasid taastuvad energiaallikad vähendada kasvuhoonegaaside koguheidet Itaalia heitkogustega võrdväärses koguses. Taastuvad energiaallikad mängivad olulist rolli ka ELi maailmatasandi innovatsiooniliidriks kujundamisel. ELi ettevõtjatele kuulub maailma patentidest 30 % ja seega on EL olnud selles valdkonnas teerajaja ning tema eesmärk on asetada teadusuuringud ja innovatsioon prioriteetsele kohale, et veelgi soodustada energiaalaseid muudatusi.

Lisaks ulatub taastuvenergiast saadav kasu eespool osutatust märgatavalt kaugemale. Taastuvenergia on majanduskasvu allikas ja see võimaldab pakkuda Euroopa elanikele töökohti. Samuti aitab see vähendada õhusaastet ja pakkuda arenguriikidele juurdepääsu taskukohasele ja puhtale energiale.

2014. aastal liikusid EL ja enamik liikmesriike jõudsalt oma 2020. aasta siduvate eesmärkide suunas. Kõige kiiremaid edusamme tehti elektrisektoris, samas kui suurim absoluutne panus tuleb jätkuvalt kütte- ja jahutussektorist. Kõige aeglasemaid edusamme on seni tehtud transpordisektoris. Kütte- ja jahutussektori ning transpordisektori suur kasutamata potentsiaal nõuab täiendavaid meetmeid, nagu on sätestatud ettepanekus, mis käsitleb taastuvenergia direktiivi ümbersõnastamist 2020. aastale järgnevaks perioodiks. Ettepanek on osa 2016. aasta novembris esitatud paketist „Puhas energia kõigile eurooplastele“. Kõnealuse paketiga kinnitatakse Euroopa Komisjoni võetud kohustust juhtida EL taastuvenergia valdkonnas maailmas esikohale ja pakkuda energiatarbijatele õiglast hinda.

Kooskõlas taastuvenergia direktiivis sätestatud nõuetega antakse käesolevas aruandes kõikehõlmav ülevaade taastuvenergia kasutamisest ELis. See hõlmab ka haldustõkete ja biokütuste jätkusuutlikkuse hindamist. Kui ei ole sätestatud teisiti, põhinevad 2004.–2014. aasta andmed Eurostati andmetel ja 2015. aasta andmed varajastel prognoosidel. Üldisi edusamme hinnatakse taastuvenergia direktiivi I lisas sätestatud kujunemiskõverate alusel, samas kui sektori- ja tehnoloogiapõhiseid hindamisi tehakse liikmesriikide taastuvenergia tegevuskavade põhjal. 2020. aasta prognoosid põhinevad 2016. aasta PRIMESi mudelil .



1. EDUSAMMUD TAASTUVENERGIA KASUTUSELEVÕTUS

a.EL 28 edusammud taastuvenergia kasutuselevõtus

2014. aastal jõudis taastuvate energiaallikate osakaal 16 %-ni summaarsest energia lõpptarbimisest. Taastuvate energiaallikate keskmine osakaal EL 28 riikides aastatel 2013–2014 ületas märkimisväärselt EL 28 soovituslikku kujunemiskõverat, mis aastatel 2013–2014 oli 12,1 %. 2015. aastal on taastuvate energiaallikate osakaal hinnanguliselt 16,4 % summaarsest energia lõpptarbimisest, samas kui soovituslik kujunemiskõver aastateks 2015–2016 on 13,8 %. Kuna kujunemiskõver muutub tulevastel aastatel järsemaks, tuleb tõhustada jõupingutusi rajal püsimiseks, nagu on osutatud joonisel 1 .

Joonis 1: Taastuvenergia osakaal ELis vs taastuvenergia direktiiv ja riiklike taastuvenergia tegevuskavade kujunemiskõverad (allikad: EUROSTAT ja Öko-Institut).

Nagu on osutatud joonisel 2 , on kütte- ja jahutussektor suurim sektor taastuvenergia absoluutse kasutamise seisukohast. Taastuvate energiaallikate osakaal ja kasv on siiski suurimad elektrisektoris, kus taastuvate energiaallikate osakaal kasvas 2004.–2014. aastal 1,4 protsendipunkti aastas. Taastuvate energiaallikate osakaal kütte- ja jahutussektoris kasvas samal ajal 0,8 protsendipunkti aastas, samas kui transpordisektoris oli kasv kõige aeglasem, keskmiselt vaid 0,5 protsendipunkti aastas.

Joonis 2: energia lõpptarbimine EL 28 riikides aastal 2015 (allikas: Öko-Institut)