EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 30.8.2011 
SEK(2011) 1009 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
Ettepanek 
 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, 
millega muudetakse määrust (EÜ)  nr 1760/2000 veiste elek troonilise identifitseerimise 
osas ja jäetakse välja veiseliha vabatahtlikku märgistamist käsitlevad sätted  
{KOM(2011) 525 lõplik} 
{SEK(2011) 1008 lõplik}  
 
1 MÕJUHINNANGU  KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile: 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, 
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1760/2000 ve iste elektroonilise identifitseerimise 
osas ja jäetakse välja veiseliha vabatah tlikku märgistamist käsitlevad sätted  
1. SISSEJUHATUS  
 
Määrust (EÜ) nr 1760/2000 ja eelkõige veiste identifitseerimist  ja veiseliha vabatahtlikku 
märgistamist kirjeldati komisjoni te atises nõukogule ja Eur oopa Parlamendile 
(KOM (2009)544) „Halduskoormuse vähenda mise tegevusprogramm ELis” kui „ ettevõtjatele 
tekitatud halduskoormuse poolest eri ti olulist teabe esitamise kohustust ”. Määrusega luuakse 
süsteem veiste identifitseerimiseks ning veiseliha ja veisetoodete märgistamiseks (sh vabatahtlik märgistamine) ning see sisaldab sä tteid kahe kõrvamärgi, põllumajandusettevõtete 
registrite, loomapasside ja riiklike  elektrooniliste andmebaaside kohta.  
 Ühenduse eeskirju veiste identif itseerimise ja jälgit avuse kohta tugevdati  aastal 1997 seoses 
veiste spongioosse entsefalopaatia kriisiga, keht estades üldise märgistami se. Sel ajal ei olnud 
elektrooniline identif itseerimine (EID) veel rakendamiseks tehniliselt piisavalt arenenud, kuid 
see on viimase kümne aasta jooksul märkimis väärselt paranenud. Raad iosagedustuvastusel 
(RFID) põhinev elektrooniline identifitsee rimine võimaldab muu hulgas loomade 
individuaalsete tunnuskoodide kiiremat ja  täpsemat lugemist ja edastamist 
andmetöötlussüsteemidesse (kiirendades pot entsiaalselt nakatunud loomade ja toidu 
jälgitavust). See hoiab kokku tööjõukulusid käsits i registreerimise pealt, kuid samal ajal 
suurendab kulutusi seadmetele. Seega ei kajasta kehtivad veiste identifitseerimist käsitlevad õigusaktid neid viimaseid tehnoloogilisi arenguid.  
 Käesoleva ettepaneku üldeesmärgid loomade identifitseerimise  osas on järgmised: 
1. toetada sektori konkurentsivõimet;  
2. vähendada halduskoormust ja lihtsustada protseduure seoses loomapasside ja 
põllumajandusettevõtete registritega; 
3. parandada loomade ja inimeste terviseohutus t kiirema ja täpsema veiste jälgitavuse 
süsteemi kaudu. 
Üldeesmärk veiseliha vabatahtliku märgistamise  osas on: 
1. vähendada tarbetut halduskoormust veiseliha märgistamise osas. 
 
  
 
2 2. VALIKUVÕIMALUSED  
 
Käesolevas aruandes analüüsitakse eri võimalusi  veiste elektroonilise identifitseerimise ja 
veiseliha märgistamise osas:  
 
  2.1 Veiste elektroonilin e identifitseerimine 
V
ARIANT NR 1: JÄTKATA MUUTUSTETA (STATUS QUO ) (ALUSSTSENAARIUM ):  
Kehtivate sätete muutmata jätmine tähendaks, et  veiseid tuleb jätkuvalt identifitseerida kahe 
nähtava kõrvamärgiga ning praegune halduskoorm us ei vähene. Praegune õigusraamistik ei 
keela liikmesriikidel kasutada vabatahtlikkuse al usel elektroonilisi tunnuseid, kuid seda tuleb 
teha lisaks nähtavatele kõrvamä rkidele. Kuna ELi ühtlustatud tehnilisi standardeid ei ole 
kehtestatud, võidakse eri kohtades  kasutada erinevat liiki elektroon ilisi tunnuseid ja lugejaid 
erinevate RFID sagedustega.   VARIANT nr 2: 
VABATAHTLIK KORD KAHE ALLVARIANDIGA: Variant nr 2 kehtestab EID 
kui ametliku identifitseerimisvahendi. Selle variandi korral ei saa liikmesriigid valida 
praeguse olukorra säilitamise stsenaariumi. ELi liikmesriigid või vad valida kohustusliku 
kasutuselevõtu oma territooriumil (VARIANT nr 2A) või lubada oma põllumeestel selle 
kasutuselevõtu üle ise otsustada (VARIANT nr 2B). EID ja lugemisseadmete ühtlustatud 
tehniliste standardite kehtestamine ELi tasandil on selle võimaluse korral peamine (erinevalt variandist nr 1). Siiski ei lä he need standardid kaugemale IS O rahvusvahelistest standarditest. 
 
Variant nr 2a: Elektroonilise identifitseerimise kehtestamine on vabatahtlik ELi tasandil, 
liikmesriikidel on võimalus otsustada oma territooriumil kohustusliku korra kasuks. 
Juhul kui liikmesriik valib kohustusliku korra,  kehtivad selles liikmesriigis samad kohustused 
kui VARIANDI nr 3 puhul (nt: iga veis peab olema identifitseeritud ühe  tavalise nähtava 
kõrvamärgiga JA ühe elektroonilise tunnuseg a, milleks on kas kõrvamärk või makku 
paigaldatav tunnus). Juhul  kui liikmesriik valib vabatahtliku korra , võib veiseid 
identifitseerida kas: 
1. kahe tavalise kõrvamärgiga, või 
2. ühe tavalise nähtava kõrvamärgiga JA  ühe elektroonilise tunnusega (st 
elektrooniline kõrvamärk või makku paigaldatav tunnus), mis on ametlikult heaks kiidetud. 
 
Variant nr 2b:  Elektroonilise identifitseerimise kehtestamine on vabatahtlik ELi tasandil, 
liikmesriikidel ei ole võimal ust otsustada oma territoorium il kohustusliku korra kasuks. 
Vabatahtliku korra alusel võib veiseid identifitseerida kas: 
1. kahe tavalise kõrvamärgiga, või 
2. ühe tavalise nähtava kõrvamärgiga JA  ühe elektroonilise tunnusega (st 
elektrooniline kõrvamärk või makku paigaldatav tunnus), mis on ametlikult heaks kiidetud.
 
VARIANT NR 3:  KOHUSTUSLIK KORD  
Iga veis tuleb identifitseerida ühe tavalise nähtava kõrvamärgiga JA ühe elektroonilise 
tunnusega (st kõrvamärk või makku paigaldatav t unnus). Erinevalt variandist nr 1 nõuab see 
variant ELi juriidiliste kohus tuste väljatöötamist elektrooni lise identifitseerimise ja 
lugemisseadmete kohta, mis ei lähe kauge male ISO rahvusvahelistest standarditest.   
 
3  
 
 
Tabel 1  Kokkuvõte ühel veisel kasutatavatest ametli kest identifitseerimisvahenditest iga variandi puhul  
 
   2.2 Veiseliha vabatahtlik märgistamine
 
 
Veiseliha vabatahtliku märgistamise puhul analüüsiti kahte stsenaariumi: 
VARIANT NR 1  – jätkata muutusteta (alusstsenaarium) : praegust süsteemi ei muudeta.  
VARIANT NR 2  – veiseliha vabatahtliku märgistamise tühistamine. Veiseliha vabatahtlikku 
märgistamist käsitlevad sätted jäetakse  määrusest (EÜ) nr 1760/2000 välja.  
 
3. VALIKUVÕIMALUSTE ANALÜÜS  
 
3.1 Veiste elektroonilin e identifitseerimine 
 
Analüüs põhineb kolmel allikal: i)  aastal 2009 koosta tud välisuuring1; ii) liikmesriikide 
pädevate asutuste edastatud andmed ja iii)  sidusrühmadega konsulteerimise käigus kogutud 
andmed. Analüüs näitab, et otse sed kulud ja kasu ei jaotu toi dutarneahela lõikes võrdselt. 
Kulusid, mis on peamiselt seotud seadmetega (transpondrid ja lugeja d), kannavad peamiselt 
põllumajandustootjad. Seevastu kogu elektrooniliste st seadmetest saadav finantskasu (näiteks 
võimalus lugeda andmeid elektrooniliselt põllumajandusettevõtte värava tasandil) läheb toidutarneahela järgmistes etappides osalej atele (turud, kogumiskeskused ja tapamajad). 
Lisaks saavad pädevad asutused kasu asjaolus t, et kõik andmed saab automaatselt arvutisse 
sisestada, mis vähendab tööjõukulus id. Uuringus jõutakse järeldus ele, et vabatahtlik variant 
(2A) elektroonilise identifitseerimise kasuta miseks veisekasvatussektoris ühtlustatud 
standardite alusel oleks eelistatud variant.  
 
Variandi nr 1 „Jätkata muutus teta” (alusstse naarium) mõju  
 
Praeguste sätete muutmata jätmine tähendaks, et  iga veist tuleb identifitseerida kahe tavalise 
nähtava kõrvamärgiga. Kui loomapidajad sooviv ad kasutada elektroonilisi identifikaatoreid, 
                                                
 
1 Study on the introduction of electronic identification (EID) as official method to identify bovine animals within 
the EU  (uuring elektroonilise identifitseerimise kehtestami sest ametliku meetodina veiste identifitseerimiseks 
ELis): http://ec.europa.eu/food/animal/identificati on/bovine/docs/EID_Bovine_FinalReport_04062009_en.pdf 
/ 
 Variant nr 1  
"Jätkata 
muutusteta"  Variant nr 2 
VABATAHTLIK 
"ELi liikmesriigid võivad 
valida kohustusliku korra"  
2A Variant nr 2 
VABATAHTLIK 
"sidusrühmad võivad 
vabatahtlikult valida EID"  2B Variant nr 3 
"Kohustuslik 
ELi tasandil"  
Tavaline 
kõrvamärk  2 
 1 (kohustusliku korra valinud 
ELi liikmesriik)  
2/1 (ELi liikmesriik variandi 
2B alusel)   1 (EID kasutatakse)/ 
 2 (EID ei kasutata) 
 1 
 
 
Elektrooniline transponder 
(kõrvamärk või makku 
paigaldatav tunnus)   0 1  (kohustusliku korra valinud 
ELi liikmesriik)  
1/0 (ELi liikmesriik variandi 
2B alusel) 
 1 (EID kasutatakse)/ 
0 (EID ei kasutata)  1 
 
 
4 tuleb seda teha lisaks kahele ametlikule kõrva märgile. VARIANT nr 1 ei käsitle probleeme, 
mille on tõstatanud mitu pädevat asutust audi tiaruannetes (Toidu- ja Veterinaarameti 
ülevaatearuanne 9505/2003). Samuti ei vähene ks sektoris halduskoormus. Enamus 
küsitletutest leidis, et praegune identifitseerimise ja jälgimise süsteem toimib, kuid seda saaks 
parandada. Näiteks võib veiste täpne jälg imine hädaolukorras olla keeruline, kuna 
põllumajandusettevõtete registrid ei ole alati ajakohastatud.  Näiteks võib dokumente olla 
puudu, andmed ja dokumendid võivad olla halvas ti organiseeritud, teat avatest sündmustest 
(sünnid, liikumine, surmad) kesk andmebaasi teatamisel või esin eda viivitusi, vigasid või 
teatamatajätmist ning loomade liikumine turgude ja kogumiskeskuste kaudu ei ole alati salvestatud.   Enamus küsitletutest leidis, et praegune jälgimise süsteem on tõhus  ja toimiv, kuid seda saaks 
parandada. Osa sidusrühmi on veendunud tä ielikult integreeritud EID süsteemi 
lisandväärtuses, mille eeltingimus on elektrooniline identifitseerimine. Ettevõtjad, kes ei osalenud selleteemalistes välikats etes ja/või uuringutes , olid elektroonilise  identifitseerimise 
kohustusliku sisseviimise mõttele vastu: nad ei näinud mingit lisandväärtust selles, kui 
tavaline kõrvamärk asendatakse elektroonilisega .  
 
Selle variandi peamine puudus on ühtlustatud ELi tehniliste standardite puudumine.  Iga 
liikmesriik võib valida standardid ise ja see lähenemine võib kaasa tuua ühtlustamise puudumise. Kui ühes liikmesriigis kasutatav tehnoloogia ei ühti teises liikmesriigis kasutatavaga, ei ole esimesest liikmesriigist teise eksportimise korral elektrooniline andmevahetus võimalik ning kaob elektroonilise id entifitseerimise süsteemide eelis. Praeguste 
sätete muutmata jätmine tähendaks, et iga veist tuleb identifitseerida kahe tavalise nähtava kõrvamärgiga. Veiste individuaalne jälgita vus on tagatud. Kui loomapidajad soovivad 
kasutada elektroonilisi identifikaatoreid, on see kehtiva õigusakti kohaselt võimalik, kuid 
ainult lisaks kahele ametlikule (tavalisele) kõrvam ärgile, nii et tulemuseks on kokku kolm 
identifitseerimisvahendit. Kui ettevõtjad otsu stavad seda võimalust kasutada, hoolimata 
sellest, et tehnilised standardid pole üh tlustatud, oleks see variant kulukam võrreldes 
variantidega nr 2 (vabat ahtlik) ja 3 (kohustuslik), kuna loomad vajavad kahe identifikaatori 
asemel kolme . 
 
Variandi nr 2 (vabatahtlik kord) mõju 
 
VARIANDI nr 2 puhul ei ole võimalik täpselt ennustada, millised ELi liikmesriigid ja/või 
millised põllumajandusettevõtted hakkaksid vaba tahtlikult elektroonilist identifitseerimist 
kasutama, seetõttu on kulude mudelis täpsed  arvutused nende kahe allvariandi puhul 
raskendatud. Seega eeldatakse, et VARIA NDI nr 2 kogukulu on hinnanguliselt VARIANDI 
nr 1 ja VARIANDI nr 3 vahel. Kui VARIANDI 2A kohaselt elektrooniline identifitseerimine 
muutub teatavas liikmesriigis kohustuslikuks , toob see kaasa VARIANDIGA nr 3 võrdsed 
kulud.
 Seega oleksid kulud liikmesriigi kohta sama d, mis on esitatud VI  lisas ja uuringus 
elektroonilise identifitseerimise kehtestamisest ametliku meetodina veiste identifitseerimiseks 
ELis. Puuduvad lõplikud andmed selle kohta, millised ELi liikmesriigid otsustaksid kasutada 
VARIANTI nr 2A või 2B ja selle oletamine käesolevas aruandes oleks keeruline. Siiski on 
selles aruandes juba viidatud mitmele ELi li ikmesriigile, kes on otsust anud kasutada veiste 
elektroonilist identif itseerimist vabatahtlikkuse alusel. 
 
Üks vabatahtliku lähenemisviisi (olgu see siis  VARIANT nr 2A või 2B) peamisi eeliseid 
põhineb asjaolul, et osapooltel oleks aega elektr oonilise identifitseerimise süsteemiga tutvuda 
ja selgitada välja, millist lisaväärtust se e konkreetses olukorras annaks. Vabatahtlik 
 
5 lähenemisviis jätab ELi liikmesriikidele ja eraettevõtjatele võimaluse oma tegevust 
organiseerida ja hinnata, kas see tooks kaasa olukorra paranemise: ar vestada piirkondlikke 
erinevusi, erinevaid tootmisviise ning seda, kas süsteem on piisavalt paindlik, et saada 
ametivõimudelt toetust. Juba praegu on veiste elektrooniline identifitseerimine mitmes liikmesriigis lubatud ja põllumehed/eraettevõtja d kasutavad seda ärihuvide ja haldusnõuete 
tõttu.  Kui elektroonilise identifits eerimise kasutamine muutuk s vabatahtlikuks , võib eeldada, 
et selle korra valiksid loomapidajad, kes pr aegu kasutavad ära selle eeliseid oma ettevõtte 
majandamisel. See on täiesti individuaalne otsus, mille ettevõtja võtab majanduslikel põhjustel ( turupõhine otsus ). Siiski võivad need e ttevõtjad olla valmis  kaaluma vabatahtliku 
elektroonilise identifitse erimise kasutamist, sõltuvalt komis joni ettepanekuga pakutavatest 
regulatiivsetest eelistest. Näite ks kui individuaalne teave salv estataks keskselt, ei oleks vaja 
säilitada ettevõtte registrit võ i kasutada liikumisdokumente (mis on vajalikud isegi siis, kui 
passi ei nõuta); samu ti võib stiimuliks olla teatamise lubamine kolmandate isikute poolt  (nt 
transportijad – nii ei pea loomapidaja teatama ettevõttest välja viidavatest loomadest, nagu on 
juba muude liikide puhul). Lisaks toodi välja, et märkimisväärselt kasulik oleks, kui loomade 
ettevõttest välja viimise saaks registreerida kriitilises kontroll punktis (nt turg või tapamaja). 
Nende muudatuste lisamisel määrusesse näeksid kasutajad selle märkimisväärseid eeliseid ja 
otsustaksid ise kasutada el ektroonilist iden tifitseerimist . Täielik ekstrapoleerimine liikmesriigi 
või ELi tasandil jääks siiski suvaliseks ja võiks kiiresti juhtida valedele järeldustele. Ometi 
võib vabatahtlik lähenemisviis tuua lühiajalises  perspektiivis kaasa negatiivseid tulemusi, 
kuna EL peab arvestama erinevate olukordadega eri liikmesriikides, mis tooks kaasa teatava 
segaduse identifitseerimise val dkonnas. ELi-sisese kaubanduse puhul  võib olla eriti keeruline 
tuvastada, mis liiki ametlikku identifitseerim ist on kasutatud. Sarnaselt VARIANDIGA nr 1 
leiavad mõned ELi liikmesriigid (ja sidusrühmad),  et praegune veiste id entifitseerimise ja 
jälgimise süsteem on täielikult toimiv ja rahuldav. Tarbijat e usalduse osas on VARIANDI nr 
2 puhul raske vahet teha elek trooniliselt identifitseerit ud loomade liha ja tavalise 
kõrvamärgiga loomade liha vahel, seega mõju puudub. Siiski võ ivad riiklikud või 
piirkondlikud jälgitavuse  süsteemid VARIANDI nr 2A valinud ELi liikmesriikide puhul 
täpsemaks ja kiiremaks muutuda, mis suurendaks tarbijate usaldust. 
 
Variandi nr 3 (kohustuslik kord) mõju  
 
See variant ei pruugi olla kõige parem lähenemisviis, kuna mõned sidusrühmad (nt 
väiketalunikud) oleksid majanduslikult ebasoods as olukorras, kuid see oleks kõige tõhusam 
variant tarbijakaitse (jälgitavuse) ja halduskoormuse vähendamise seisukohast ning kahe 
identifitseerimissüsteemi kooseksistee rimisega seotud ohtude vältimiseks. See variant 
oleks õigustatud parema sidususe saavutam iseks ELi elektroonilise identifitseerimise 
poliitikatega teiste loomaliikide puhul (nt lambad). VARIANDI nr 3 (kohustuslik kord) 
analüüs viib järeldusele, et põllumajandustootjad kannaksid en amiku kuludest, samas kui kasu 
jaotuks võrdselt kogu toidutarneah ela vahel. Sidusrühmad kritis eerivad peamiselt asjaolu, et 
investeeringust ei saa tegelikult ka su need, kes selle eest maksavad. Uuringus eristatakse 
VARIANDI nr 3 puhul lähenemisviisi, m ille kohaselt peavad kõik veised saama 
elektroonilise tunnuse esimese aasta jooksul pärast  uue määruse jõustumist ( ühtne määrus , vt 
tabel 8 ) ja üleminekuvarianti , mille kohaselt peavad elektroonilise tunnuse saama ainult 
vastsündinud loomad. Osa sidusrühmi (eelkõige  lihatööstuse esindajad) on väljendanud 
toetust kohustuslikule varian dile ja rakendamisele „ ühe aasta jooksul ”. Variant nr 3 ei tooks 
kaasa VARIANDI nr 2 puhul ki rjeldatud probleeme seoses  kahe erineva loomade 
identifitseerimise süsteemi kooseksisteerimisega.  VARIANT nr 3 hõlmaks kõiki elektroonilist 
identifitseerimist kasutavaid sidusrühmi, võimaldades optimaalselt parandada jälgitavuse täpsust ja kiirust.  
 
6  
Majandusliku mõju osas sidusrühmadel e on kõige rohkem mõjutatud grupp karjakasvatajad , 
sest nemad kannavad märgistamise kulud. Elektrooni lise ja käsitsi lugemise võrdlus (variant 
nr 3 vs. variant nr 1) näitab selgelt,  et seadmekulude suurenemist (identifikaatorid ja lugejad) 
ei kompenseeri automaatselt põllumaja ndustootjate tööjõukulude kokkuhoid. Mõni 
liikmesriik võib otsustada kompenseerida põllu majandustootjatele märgistamise kulud, 
kasutades maaelu arengu fonde ja muid riigia bi liike. Siiski võib VARIANT nr 3 positiivselt 
vähendada vigade ohtu loomade identifitseerimisel , registreerimisel ja/või nende liikumisest 
teatamisel, mis võib vähendada otsetoetuste ja muude ühise põlluma janduspoliitika kavade 
summasid võrreldes VARIANTIDEGA nr 1 ja 2. RFID transpondrite kasutamise mõju  
piimalehmade ja vasikate kasvatamise automatiseerimisele on üksikasjalikult  kirjeldatud 
XXI lisas , milles jõutakse järeldusele, et nende kasutamine on kasulik lihatootmisel, kuid 
vähem kasulik piimatööstuses, mis on juba väga automatiseeritud. Seevastu elektrooniline lugemine oleks tõhusam turgude, kogumiskeskuste ja vähem al määral tapamajade jaoks.  
Nemad liigutavad loomi sageli ja kannavad üksne s lugemisseadmete ja mitte märgistamise 
kulud. Mõju elektroonilise identifitseerimise seadmete tarnijate le (ettevõtjatele ) võib sõltuda 
sellest, kuidas liikmesriik otsustab tarnim ise korraldada (näiteks riigihange, riiklikud 
asutused, üks tarnija/valitsus liikmesriigi kohta jne). Osa sidusrühmi (eelkõige lihatööstuse 
esindajad) on väljendanud toetust kohustusl ikule variandile ja  rakendamisele „ ühe aasta 
jooksul ”. Variant mõjutaks  pädevate asutuste  eelarvet, kuna IT-süsteemid vajaksid 
elektroonilise identifitseerimise hõlmamiseks kohandamist. Uuringus  jõuti järeldusele, et 
pädevad asutused saaksid kasu asjaolust, et kõik andmed sisestataks automaatselt arvutisse, 
säästes tööjõukulusid ja vähendades pädevate asutuste  halduskoormust . Elektrooniline 
identifitseerimine võib lihtsusta da pädevate asutuste selliseid  tegevusi nagu otsetoetuste ja 
muude ühise põllumajanduspoliitik a kavade audit (kuna inspek torid on tõenäo liselt juba 
varustatud lugejatega lammaste ja kitsede elektrooniliseks kontrollimiseks). Pädevad asutused saaksid VARIANDIST nr 3 rohkem kasu kui variantidest nr 1 ja 2. Võimalik mõju tarbija hindadele on väike võrreldes VARIANDIGA  nr 1. Eeldades, et elektroonilise 
identifitseerimisega seotud tootmiskulude suur enemise tasakaalustamiseks peab toimuma liha 
hinnatõus, tõuseksid liha hinnad maksimaalselt 1 %.   Allpool toodud kokkuvõtvates tabelites on esitatud teave kõigi ametlike veiste registreerimise 
toimingute hinnangulise kulu majandusliku mõju koht a alusstsenaariumi puhul  (variant nr 1, 
kuid tabelites variant nr 3) ja  kohustusliku korra puhul (variant nr 3, kuid tabelites variant nr 
1) iga toimingu ja kõigi osapoolte kohta.  Sealt näeb kogukulu suurenemist võrreldes 
alusstsenaariumiga. Kohustusliku korra (tabelis nimetatud varian diks nr 1) puhul näidatakse 
kulude erinevust sõltuvalt sellest, kas kasutatakse elektroonilisi kõrvamärke või makku paigaldatavaid tunnuseid. 
 
7  
Tabel 2: kohustusliku korra ja alusstsenaariumi kulude võrdlus toimingute kaupa ja vastavalt kahele 
stsenaariumile  
 
 
Tabel 3 kohustusliku korra ja alusstsenaariumi kulude võrdlus iga osapoole kohta (tuhandetes eurodes ja 
protsentides) ja vastavalt kahele stsenaariumile  
 
 
 3.2 Veiseliha vabatahtlik märgistamine  
Veiseliha vabatahtliku märgistamise puhul analüüsiti kahte stsenaariumi: 
Variant nr 1 – jätkata m uutusteta (alusstsenaarium) : praegust süsteemi ei muudeta  
Variant nr 2  – veiseliha vabatahtliku mä rgistamise tühistamine . Veiseliha vabatahtlikku 
märgistamist käsitlevad erisätted jäetakse määrusest (EÜ) nr 1760/ 2000 välja, kuid veiseliha 
päritolu märkimise kohustus jääb muutumatuks. 
 
8 Eelistatud variandi majanduslik mõju  võrreldes alusstsenaariumiga: veiseliha vabatahtliku 
märgistuse heakskiitmise haldusprotseduur kaob . Ettevõtjad saavad olem asolevaid silte edasi 
kasutada. Tarbijateave ei oleks ohus, sest kõikide märgistuselementide suhtes kehtiksid 
olemasolevad horisontaalsed ELi õigusaktid, mi s kehtiksid veiseliha suhtes samamoodi, nagu 
nad kehtivad praegu muu liha suhtes. „Algolu korra mõõtmist ja halduskulude vähendamist 
käsitleva ELi projekti” arvutuste kohaselt  on halduskoormust võimalik vähendada 362 000 
euro võrra. VIII lisas antakse üksikasja lik ülevaade mõjust eri osapooltele. 
 
 
4 EELISTATUD VARIANT  
 4.1 Veiste elektroonilin e identifitseerimine 
 
Võib järeldada, et  VARIANT nr 3 (kohustuslik) ei ole praegu kõige parem lähenemisviis, 
kuna mõned sidusrühmad (nt väiketalunikud) oleksid majanduslikult ebasoodsas olukorras, 
kuid see oleks kõige tõhusam variant tarbijakaitse (jälgitavuse) ja  halduskoormuse 
vähendamise seisukohast ni ng ELi-sisese kaubandusega  seotud ohtude vältimiseks  
„VARIANT nr 1: jätkata muutusteta” võib tuua kaasa  erinevad tehnilised standardid  ja 
negatiivsed tagajärjed ELi-siseses kaubanduses. Lisaks ei täida see variant sektori ootusi 
halduskoormuse vähendamise osas. „ VARIANT nr 2B: vabatahtlik sidusrühmade 
tasandil ” ei saanud enamikult küsitle tutest pooldavalt arvamust , kuna see võib luua kaks 
erinevat süsteemi igas ELi liikmesriigis ja lõpuk s kaks erinevat turgu, tuues kaasa segadust ja 
mõjutades praeguse jälgimissüsteemi tõhusust.  Identifitseerimissüsteemi s aab kõige paremini muuta vabatahtlikkuse alusel (VARIANT nr 
2A), jättes igale liikmesriigi le võimaluse otsustada , kas teha oma territooriumil 
elektrooniline identifits eerimine kohustuslikuks. ELi liik mesriikides on väga erinevad 
põllumajandustavad ja sektori korraldus. Neil p õhjustel võiks soovitada, et iga liikmesriik 
teeks koostööd kõigi toidutarneahela osapoo ltega, et selgitada välja elektroonilise 
identifitseerimise lisandväärtus ja kindlus tada selle vastuvõetavus, et oleks võimalik 
elektrooniline identifitseerimine sobival hetk el kohustuslikuks muuta. Iga liikmesriik võib 
otsustada kehtestada elektroonilise identifitseer imise seadusega sobival ajal ja mitte olla 
selleks sunnitud. VARIANT nr 2A  võib piirata kahe id entifitseerimissüsteemi 
kooseksisteerimisega seot ud probleeme võrreldes VARIANDIGA nr 2B .
 Halduskoormuse 
vähendamise poolest on VARIANT nr 2A  eelistatavam kui VARIANT nr 2B.  
Kokkuvõtteks, isegi kui elektrooniline identif itseerimine toob kaasa suuremaid kulusid 
võrreldes tavalise id entifitseerimisega, on tões tatud, et see võib teatav atel juhtudel ettevõtetele 
kasu tuua. Ainult regulatiivseid ja majandus likke kasutegureid koos vaadates võivad 
osapooled elektroonilise identif itseerimisega nõustuda. Seega on eelistatav variant 
vabatahtlik kord (variant nr 2) liikmesriik idele antava võimalusega kehtestada riiklikul 
tasandil kohustuslik kord  (allvariant nr 2A)  Variandi nr 2A tõhusust, tulemuslikkust ja 
sidusust saab hinnata mõni aeg pärast sell e rakendamist. Selle hi nnangu põhjal võib komisjon 
edasi arutada, kas on vaja muuta elektroonilise  identifitseerimise rakendamine ELi tasandil 
kohustuslikuks.  
 
4.2 Veiseliha vabatahtlik märgistamine  
Võib järeldada, et eelista tud valik on variant nr 2.