Aruandes keskendutakse peamistele rakendamist mõjutavatele elementidele, mis on määratletud komisjoni rakendusotsuse 2012/707/EL I lisas (edaspidi „lisa“). See ei ole siiski kõikehõlmav ülevaade riiklikest rakendusmeetmetest. Aruandele on lisatud komisjoni talituste töödokument.

Kuna määrus võeti vastu pärast seda, kui liikmesriigid olid juba esitanud teabe direktiivi esimese viie kohaldamisaasta, st ajavahemiku 2013–2017 kohta, on Euroopa Komisjoni arvates kohane esitada direktiivi rakendamise kohta ELi koondaruanne, eriti arvestades, et direktiivi üks põhieesmärke on suurem läbipaistvus.

Direktiivi kohaselt peab katseid tegevatel, loomi hooldavatel, loomi surmavatel ning katseid ja projekte kavandavatel töötajatel olema asjakohane haridus ja väljaõpe. Üldnõuded on lisatud siseriiklikesse õigusaktidesse, enamik liikmesriike on avaldanud ELi juhenddokumendi haridus- ja väljaõpperaamistiku kohta ning mõned on koostanud lisasuuniseid. Mitu liikmesriiki teatas käimasolevast tegevusest väljaõppe parandamiseks.

Enamikus liikmesriikides on siseriiklikud komiteed töötanud välja tõhusad kanalid (sh küsimuste ja vastuste põhised süsteemid) teabe vahetamiseks loomade heaolu üksustega, et jagada asjakohast teavet ja parimaid tavasid.

Mõnes liikmesriigis oli sarnane komitee juba olemas, samas kui teistes tuli need luua. Seega on siseriiklike komiteede kogemused erinevad.

Teada on, et mida rohkem pädevaid asutusi on direktiivi rakendamisse liikmesriigis kaasatud, seda raskem on tagada ühtne lähenemisviis ja tulemused.

Projektide hindamise ja neile loa andmisega tegelevad struktuurid on riigiti samuti väga erinevad, ulatudes ühest komiteest (pädev asutus), kelle ülesanne on kõigi projektide hindamine ja neile loa andmine liikmesriigis, kuni piirkondlike struktuuride (nt Saksamaal (26), Austrias (10) ja Rootsis (6)) ja kohalike eetikakomiteedeni, kes hindavad ainult kohalikke või ühes ettevõttes teostatavaid projekte (nt Belgias (33), Prantsusmaal (125)). Rumeenia andis teada ühest pädevast asutusest, kuid märkis eraldi teates, et projekte hindavad loomi kasutavate asutuste juurde loodud eetikakomiteed.

Levinum ülesannete jaotus on selline, et kasvatajate, tarnijate ja kasutajate kontrollimine ja tunnustamine on eraldatud projektide hindamisest ja neile loa andmisest ning tagasiulatuvast hindamisest. Kontrolle teevad sageli veterinaarasutused.

15 liikmesriiki teatasid, et neil on kõigi viie ülesande jaoks üks avaliku sektori pädev asutus. Neist kahel on piirkondlik struktuur, kusjuures iga piirkond täidab kõiki viit ülesannet. 13 liikmesriiki teatasid rohkem kui ühest pädevast asutusest.

Pädevate asutuste struktuurid on liikmesriigiti väga erinevad ja need võivad olla nii riiklikud, piirkondlikud kui ka kohalikud. Mõnikord on ülesanded pädevate asutuste vahel isegi ühe liikmesriigi eri piirkondades erinevalt jaotatud.

Katseid tegevad, loomade eest hoolitsevad ja loomi surmavad töötajad peavad töötama järelevalve all seni, kuni nende pädevust on hinnatud. See on uus nõue ning paljudes liikmesriikides ei ole veel ametlikku järelevalve- ja pädevuse hindamise süsteemi. Mõni liikmesriik märkis, et täiendavad suunised on ettevalmistamisel. Mõned koolituspakkujad ning katseloomateaduse haridus- ja koolitusplatvorm ETPLAS töötavad välja vahendeid pädevuse ühtseks hindamiseks.

Väljaõppevormide mitmekesisusele vaatamata ei viidanud ükski märkus sellele, et probleemiks oleks pädevuse puudumine. Haridus- ja väljaõppenõudeid (sh pädevuse omandamine ja säilitamine) kontrollitakse sageli kontrollide käigus, mis tähendab, et väljaõppe tulemuste üle toimub järelevalve ning kui väljaõpe ei ole piisav, on võimalik see kindlaks teha ja olukorda parandada.

Direktiivi läbivaatamisel 2017. aastal ilmnes, et töötajatel ja teadlastel on raskusi teises liikmesriigis tööle asumisega, kuna haridus- ja väljaõppenõuded on erinevad, mille tõttu on vaja läbida lisaõpe ning see lükkab edasi tööle asumise alguse.

Mõned liikmesriigid tunnustavad teiste liikmesriikide kursusi või väliseid kursuste akrediteerijaid, näiteks FELASAt, mis võimaldab teisest liikmesriigist pärit isikutel jätta osa asjaomase liikmesriigi õppest vahele.

Ainult kaheksa liikmesriiki märkisid, et neil on teisest liikmesriigist pärit töötajatele täiendavad väljaõppenõuded.

3.4. Projektide hindamine ja neile loa andmine ning projektide tagasiulatuv hindamine

Projekti hindamisel tuleb hoolikalt kaaluda kõiki loomade kasutamise taotlusi veendumaks, et loomade kasutamine on õigustatud ja kohaldatakse nn kolme R-i põhimõtet ning on analüüsitud kahju ja kasu suhet. Projektiloa võib anda ainult juhul, kui pädev asutus annab projektile positiivse hinnangu.

Paljudes liikmesriikides on võetud kasutusele vahendid, peamiselt vormid ja suunised, et hõlbustada hindamise ühtsust ja hindamiseks õige teabe esitamist. Mõnes liikmesriigis kasutatakse ka muid vahendeid, nagu projektiloa taotlejate ja hindajate koolitamine ning elektroonilised taotlussüsteemid, mis väidetavalt lühendavad menetlusaega.

Kasutusel on erinevad hindamisprotsessid riiklikest ja piirkondlikest kuni kohaliku tasandi protsessideni. Ka komiteede suurus on erinev, alates väga suurtest kuni väikeste rühmade või üksikhindajateni (vajaduse korral muu toetusega).

Et saada hindamisprotsessiks rohkem teavet, teevad mõned hindajad koostööd kohalikul tasandil tegutsevate loomade heaolu üksuste või kohalike eetikakomisjonidega, et võtta arvesse kohalikku vaatepunkti ja/või saada taotluse kohta arvamus.

Tagada tuleb erapooletus ja huvide konflikti puudumine, eriti kui projekti hindamine on usaldatud muule kui avaliku sektori asutusele. Enamik liikmesriike teatas, et huvide konflikti lahendamiseks nõutakse, et komitee liikmed ei osaleks komitee töös, kui hinnatakse nende endi või nende pereliikme või nende osakonna tööd. See on probleem eelkõige juhul, kui projekte hindavad kohalikud komiteed. Erapooletuse / huvide konflikti puudumise kinnitamiseks kasutatakse deklaratsioone. Mõnel juhul tagab järelevalve valitsusasutuse sõltumatu liige või tehakse riiklikul tasandil teise astme hindamine. Mõni liikmesriik edendab aktiivselt sõltumatut osalemist hindamises.

Suhteliselt vähe taotlusi lükatakse tagasi, sest hindamise käigus vaadatakse need üldiselt läbi ja neid täiustatakse. Taotluse võib ka enne selle ametlikku tagasilükkamist tagasi võtta.

Enamik liikmesriike teeb suuri jõupingutusi, et täita direktiivi nõudeid projektide hindamisel ja neile loa andmisel.

ELi teadusuuringute konkurentsivõime soodustamiseks kehtestati direktiiviga 40-päevane tähtaeg projektiloa andmise üle otsustamiseks ja taotleja teavitamiseks. Ainult põhjendatud juhtudel võib seda tähtaega pikendada 15 päeva võrra. Tähtaja pikendamise juhud hõlmasid keerukaid või valdkondadevahelisi projekte, milles kasutati palju loomi, ja vastuolulisi katseid.

Loa saanud projektide arvu võrdlus liikmesriikide vahel ei ole asjakohane, kuna mõistet „projekt“ tõlgendatakse erinevalt. Liikmesriikide vahel esinevad aga suured erinevused selles, kui suure osa otsuste puhul ületati 40-päevast tähtaega. Kolm liikmesriiki ei esitanud selle kohta andmeid.



Liikmes-

riik 2017. aastal loa saanud projektide arv Otsuseid kokku (loa saanud ja tagasi lükatud) Tagasilükatud taotluste arv (arvutatud) 40-päevase tähtaja ületanud otsuste arv 40-päevase tähtaja ületanud otsuste osa kõigist otsustest AT 717 721 4 10 1 % BE 1 605 1 621 16 146 9 % BG 23 23 0 9 39 % CY 6 6 0 CZ 528*) 528 0*) 3 1 % DE 3 800 3 800 0 3 000 79 % DK 269 269 0 31 12 % EE 17 17 0 0 0 % EL 175 183 8 15 8 % ES 1 569 1 569*) 0*) 84 5 % FI 124 124 0 0 0 % FR 3 708 3 708 0 2 433 66 % HR 47 50 3 9 18 % HU 206 271 65 135 50 % IE 120 120 0 3 3 % IT 1 005 1 264 259 929 74 % LT 24 24 0 24 100 % LU 22 22 0 22 100 % LV 13 15 2 MT 1 1 0 0 0 % NL 431 440 9 31 7 % PL 774 914 140 PT 56 56 0 34 60 % RO 114 114 0 0 0 % SE 657 662 5 20 3 % SI 18 28 10 12 43 % SK 92 93*) 1*) 0 0 % UK 587 587 0 1 0 %

Tabel 2. Projektiloa andmise otsused liikmesriikide kaupa 2017. aastal

*) Arvutatud teistes veergudes esitatud andmete põhjal

Projektide puhul, milles kasutatakse rasketeks klassifitseeritud katseid ja/või ahvilisi, ja mille pädevad asutused on hindamise käigus välja valinud, peab pädev asutus tegema tagasiulatuva hindamise, et kaaluda, kas saavutati projekti eesmärgid, hinnata loomadele tekitatud kahju ja selgitada välja asjaolud, mis võivad edendada nn kolme R-i põhimõtte rakendamist. Selle nõude rakendamist on suhteliselt vara hinnata, kuna projektiloa andmise üleminekumeetmeid kohaldati projektide suhtes, mille heakskiit kehtis kuni 31.12.2017. Peamised põhjused projektide tagasiulatuvaks hindamiseks valimisel (lisaks neile projektidele, mille puhul see on kohustuslik), olid seotud murega loomade heaolu pärast, mis tulenes keeruka või uudse tehnoloogia kasutamisest, uutest haigusmudelitest, pikaajalisest anesteesiast, võimalikest kumulatiivsetest kannatustest, loomade suurest arvust või ebakindlusest seoses katsete kavandamise või rühma suurusega.