EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.11.2020 COM(2020) 263 final/2 CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2020) 263 of 25 June 2020.

Concerns all language versions.

The last two paragraphs in Section 6 - Conclusions, have been corrected.

The text shall read as follows:

KOMISJONI ARUANNE Euroopa Liidus avamere nafta- ja gaasiammutusprotsesside ohutust käsitlev 2018. aasta aruanne



























Sisukord 1. SISSEJUHATUS 2. ÕIGUSLIK ALUS 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1. Rajatised ja toodang 4.2. Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik 5. JUHTUMITE ANDMED JA AVAMEREL TEGUTSEMISE OHUTUS 6. JÄRELDUSED 1. SISSEJUHATUS Käesolev Euroopa Komisjoni aruanne järgneb 2016. ja 2017. aasta aruannetele ning selles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust Euroopa Liidus (EL) 2018. aastal. Aruande õiguslik alus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/30/EL, milles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja millega muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ („avamereohutuse direktiiv“). Kõnealuse õigusakti eesmärk on saavutada avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kõrge tase, mis oleks kasuks töötajatele, keskkonnale; avamere puurplatvormidele ja seadmetele ning majandustegevusele, nagu näiteks kalapüük ja turism. Direktiivi sätete rakendamine liikmesriikides aitab: i) hoida ära suurõnnetusi; ii) vähendada juhtumite arvu ning iii) võtta õnnetuste ja juhtumite tagajärgede leevendamiseks tõhusaid järelmeetmeid. Käesoleva aruande eesmärk on sarnaselt eelnevate aruannetega: i) esitada andmed ELi rajatiste arvu ja liigi kohta ning ii) anda teavet avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsessidega seotud juhtumite kohta ning hinnata nende protsesside ohutust. Iga järgmise aruandega muutub suundumuste analüüs sisukamaks. Lisaks saab seda aastaaruannete seeriat kasutada registrina liikmesriikide nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta. Käesolev aruanne tugineb liikmesriikide aastaaruannetele ja andmetele, mille liikmesriigid on esitanud vastavalt avamereohutuse direktiivile. Komisjon on saanud andmeid Bulgaarialt, Hispaanialt, Horvaatialt, Iirimaalt, Itaalialt, Kreekalt, Küproselt, Madalmaadelt, Poolalt, Prantsusmaalt, Rumeenialt, Saksamaalt, Taanilt ja Ühendkuningriigilt (mis oli 2018. aastal veel ELi liikmesriik). Enamik rajatisi asuvad Põhjameres ja Atlandi ookeanis (380), 166 rajatist asub Vahemeres, kaheksa Mustas meres ja kaks Läänemeres. Liikmesriikide pädevad asutused kontrollisid 2018. aastal 318 nende jurisdiktsiooni alla kuuluvat avamererajatist. Kolm liikmesriiki (Ühendkuningriik, Taani ja Madalmaad) viisid pärast teatavaid juhtumeid aruandeperioodil läbi uurimised. Ühendkuningriik tegi 41 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist ja viis suurõnnetustega seotud uurimist. Taani tegi kolm ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist (suurõnnetuste uurimisi ei olnud) ning Madalmaad tegid ühe suurõnnetuse uurimise (ohutus- ja keskkonnaprobleemidega seotud uurimisi ei olnud). Rajatiste arvuga võrreldes näitavad liikmesriikide esitatud andmed teatatud õnnetuste arvu ja tõsiduse kohta, et Euroopa avameresektori ohutustase on võrreldes kahe eelneva aastaga märgatavalt madalam, mistõttu peavad liikmesriikide pädevad asutused võtma järelmeetmeid. 2. ÕIGUSLIK ALUS

Avamereohutuse direktiivi artikli 25 kohaselt peab komisjon avaldama liikmesriikide esitatud teabe põhjal aastaaruande avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse ja keskkonnamõjude kohta. Liikmesriigid peavad iga aasta 1. juuniks esitama komisjonile aastaaruande, mis sisaldab avamereohutuse direktiivi IX lisas (punkt 3) määratletud teavet. Liikmesriikide poolt vastavalt artiklile 25 esitatavad aastaaruanded peavad sisaldama vähemalt järgmist teavet: a) rajatiste arv, vanus ja asukoht; b) tehtud kontrollide ja uurimiste arv ja liik, lisaks täitemeetmed või vastutusele võtmise kohta tehtud otsused; c) juhtumeid käsitlevad andmed vastavalt artiklis 23 nõutavale ühisele aruandlussüsteemile; d) kõik avameretegevust reguleeriva õigusraamistiku suured muudatused; e) avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside tulemuslikkus. Tähtaeg, milleks liikmesriigid peavad nõutava teabe avaldama, on aruandeperioodile järgneva aasta 1. juuni (nt 2018. aasta kohta 1. juuniks 2019). Nad peavad esitama aruande ühises vormis, mis on sätestatud komisjoni 13. oktoobri 2014. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 1112/2014. Rakendusmääruses on kindlaks määratud ühine vorm, millega avamere nafta- ja gaasirajatiste käitajad ja omanikud jagavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta. Samuti on selles kindlaks määratud ühine vorm, millega liikmesriigid avaldavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta. Komisjoni 25. novembri 2015. aasta juhenddokumendis esitatakse kõnealuse rakendusmääruse kohta täpsem lisateave ning selgitatakse, kuidas aruandlusvormi kasutada. 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE Kooskõlas avamereohutuse direktiivi IX lisaga (punkt 3) on liikmesriigid kohustatud esitama selgelt määratletud teavet oma avamere nafta- ja gaasisektoriga seotud juhtumite kohta, kasutades rakendusmääruses 1112/2014 esitatud vorme. Esitatud andmed peavad hõlmama teavet ELi avamere nafta- ja gaasirajatiste kohta, nt nende arv, liik, asukoht ja vanus. Liikmesriikide aruannetes tuleb esitada järgmine arvuline teave: i) avamerel tehtud kontrollid, uurimised ja täitemeetmed; ii) juhtumid kategooriate kaupa ning iii) vigastused. Lisaks eri liikmesriike käsitlevatele andmetele on komisjon hinnanud avamerepiirkondade ohutust. Sel eesmärgil käsitleb komisjon: i) Iirimaad, Madalmaid, Prantsusmaad, Saksamaad, Taanit ja Ühendkuningriiki Põhjamere ja Atlandi ookeani rühmana; ii) Hispaaniat, Horvaatiat, Itaaliat, Kreekat, Küprost ja Maltat Vahemere rühmana; iii) Bulgaariat ja Rumeeniat Musta mere rühmana ning iv) Lätit ja Poolat Läänemere rühmana. 2018. aasta aruandes on komisjon kasutanud Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Küprose, Madalmaade, Poola, Prantsusmaa, Rumeenia, Saksamaa, Taani ja Ühendkuningriigi esitatud teavet. Teised liikmesriigid ei tegutsenud avamere nafta- ja gaasisektoris või ei esitanud selle aruande jaoks olulist teavet. Kui Ühendkuningriik välja arvata, esitasid kõik avamere nafta- ja gaasiammutamisega tegelevad liikmesriigid täielikud andmed kõigi oma rajatiste kohta. Seevastu kajastas Ühendkuningriik oma aruande mõnes osas üksnes rajatisi, mille suhtes kohaldati nende riskihindamise dokumentatsiooni regulatiivse läbivaatamise kohustust (vt ka avamereohutuse direktiivi artikli 42 lõige 2). See tähendab, et Ühendkuningriigilt saadud teave uurimiste, täitemeetmete, juhtumite andmete ja avameretegevuse ohutustaseme kohta hõlmab rajatisi, mille hulk pidevalt suurenes 2018. aasta esimesel poolel. Hõlmatud rajatiste hinnanguline arv oli 2018. aasta jaanuaris 139 ja 19. juulil 2018 oli see 191. Kõnealune kuupäev oli kõigi rajatiste puhul üleminekuperioodi lõpp. 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1. Rajatised ja toodang Suurem enamik avamererajatisi ELi vetes asub Põhjameres (vt tabel 1) ja täpsemalt Ühendkuningriigi ja Madalmaade majandusvööndis (vastavalt ligikaudu 34 % ja 28 % ELi vetes asuvatest avamererajatistest). Vahemerel on kõige aktiivsem liikmesriik Itaalia (25 % kõigist ELi vetes asuvatest rajatistest), kellele järgneb Horvaatia. Musta mere piirkonnas on avamere nafta- ja gaasitööstus olemas Rumeenial, Bulgaaria jätkab avamerel süsivesinike uurimist, kuid ühe rajatisega on tema tootmine väga väike. Läänemeres asuvatelt liikmesriikidelt saadud aruannete kohaselt on üksnes Poolal selles piirkonnas avamererajatised. Kokku teatati 2018. aastal ELi vetes 556 tootmisrajatisest ja tootmisvälisest rajatisest; see on kaks rajatist rohkem kui 2017. aastal, kuigi mitu rajatist on kasutuselt kõrvaldatud.





Piirkond/riik Rajatise liik (*) FMI FNP FPI NUI Kokku Läänemeri 1 0 0 1 2 Poola 1 0 0 1 2 Must meri 7 0 0 1 8 Bulgaaria 0 0 0 1 1 Rumeenia 7 0 0 0 7 Vahemeri 16 0 3 147 166 Horvaatia 2 0 0 18 20 Kreeka 1 0 0 1 2 Itaalia 12 0 3 126 141 Hispaania 1 0 0 2 3 Põhjameri ja Atlandi ookean 143 0 23 214 380 Taani 10 0 0 20 30 Saksamaa 2 0 0 0 2 Iirimaa 1 0 0 1 2 Madalmaad 48 0 0 107 155 Ühendkuningriik 82 0 23 86 191 Kokku 167 0 26 363 556 (*) FMI (fixed, manned installation) – mehitatud paikne rajatis; FNP (fixed, non-production installation) – tootmisväline paikne rajatis; FPI (floating production installation) – ujuv tootmisrajatis; NUI — (tavapäraselt) mehitamata rajatis. 2018. aastal teatati ELi vetes 13 suletud rajatisest: 12 Ühendkuningriigis ja ühest Itaalias. Samal aastal teatati, et Madalmaades võetakse kasutusele üks uus paikne rajatis. Lisaks on rajatiste arvu muutus võrreldes eelneva aastaga seotud ka muudatustega mõne liikmesriigi aruandlusmeetodites. Rohkem kui pooli ELi vetes asuvatest avamererajatistest hakati käitama aastatel 1980–2000. Alates 2010. aastast on uute tootmisrajatiste arendamine märkimisväärselt vähenenud Põhjameres, Atlandi ookeani piirkonnas ja Vahemeres (tabel 2). Ehitamisaasta Piirkond Läänemeri Must meri Vahemeri Põhjameri ja Atlandi ookean EL kokku 1950–1959 0 0 0 4 4 1960–1969 0 0 7 21 28 1970–1979 0 0 14 41 55 1980–1989 0 2 53 82 137 1990–1999 1 3 42 119 165 2000–2009 1 3 40 70 114 2010–2019 0 0 10 43 53 2020–2029 0 0 0 0 0 EL kokku 2 8 166 380 556



Suurim osa (ligikaudu 94 %) ELi siseturu naftast ja gaasist toodetakse Põhjamere ja Atlandi ookeani piirkonnas (tabel 3). Kõige suurem osakaal on kindlalt Ühendkuningriigil, talle järgnevad Madalmaad ja Taani. Itaalia ja Horvaatia on aktiivsed tootjad Vahemerel, samal ajal kui Mustal merel on märkimisväärne nafta- ja gaasitoodang praegu vaid Rumeenial. PIIRKOND Riik ktoe % ELi kogunäitajast Läänemeri 210,98 0,19 % Poola 210,98 0,19 % Must meri 1138,87 1,01 % Bulgaaria 4,71 0,00 % Rumeenia 1134,16 1,01 % Vahemeri 4139,61 3,69 % Horvaatia 528,20 0,47 % Kreeka 211,01 0,19 % Itaalia 3311,00 2,95 % Hispaania 89,40 0,08 % Põhjameri ja Atlandi ookean 106727,60 95,11 % Taani 9589,00 8,55 % Saksamaa 915,00 0,82 % Iirimaa 311,17 0,28 % Madalmaad 11681,00 10,41 % Ühendkuningriik 84231,43 75,06 % Kokku 112217,06 100,00 % Eelneva aastaga võrreldes oli avamere nafta ja gaasi kogutoodang stabiilne, vähenedes vaid vähem kui üks protsent.

4.2. Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik Liikmesriikide pädevad asutused on oma jurisdiktsiooni kuuluvaid avamererajatisi korrapäraselt kontrollinud. Tabelis 4 esitatakse aruandeaasta jooksul tehtud avamerekontrollide arv. Kontrollide arv tavaliselt suureneb koos rajatiste arvu suurenemisega liikmesriikides. Nagu ka 2017. aastal, vähenes kontrollide arv taas, langedes 630-lt 2017. aastal 593-le 2018. aastal. Itaalia vähendas kontrollide arvu 289-lt 236-le, Madalmaad 60-lt 32-le, samas kui Ühendkuningriik suurendas kontrollide arvu 232-lt 273-le. Esimest korda tegi kontrolle ka Rumeenia. Vastupidiselt kontrollide arvu vähenemisele suurenes inimpäevade arv kontrollitud rajatise kohta (2017. aastal oli see 2083 inimpäeva, aga 2018. aastal 2817 inimpäeva). PIIRKOND Riik Kontrollid Rajatisel veedetud inimpäevad (sõiduaega arvestamata) Kontrollitud rajatiste arv Läänemeri 3 6 2 Poola 3 6 2 Must meri 4 24 2 Rumeenia 4 24 2 Vahemeri 251 262 95 Horvaatia 10 10 4 Küpros 2 6 2 Kreeka 1 10 1 Itaalia 236 234 86 Hispaania 2 2 2 Põhjameri ja Atlandi ookean 335 2525,5 219 Taani 19 66 19 Prantsusmaa 2 4 1 Saksamaa 6 6 2 Iirimaa 3 30 3 Madalmaad 32 23 28 Ühendkuningriik 273 2396,5 166 KOKKU 593 2817,5 318

(*)Tabel sisaldab teavet nende liikmesriikide kohta, kelle jurisdiktsioonis oli 2018. aastal vähemalt üks avamererajatis. Avamereohutuse direktiivi artikliga 18 on liikmesriikide pädevatele asutustele antud õigused ja volitused seoses nende jurisdiktsioonis asuvate rajatiste ja nende käitamisega. Need õigused ja volitused hõlmavad õigust käitamine keelata ning õigust nõuda meetmeid riskijuhtimise üldpõhimõtete järgimise ja ohutu käitamise tagamiseks. Vastavalt neile õigustele ja volitustele tegi aruandeperioodil uurimisi kolm liikmesriiki: Ühendkuningriik, Taani ja Madalmaad. Ühendkuningriik tegi 41 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist ja viis suurõnnetustega seotud uurimist. Taani tegi kolm ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist ja Madalmaad tegid ühe suurõnnetusega seotud uurimise. Peamiselt Ühendkuningriigis toimunud uurimiste arvu kasvu tõttu oli uurimiste koguarv 2018. aastal oluliselt suurem (50) kui 2017. aastal (20) ja 2016. aastal (23). Vaatamata uurimiste arvu suurenemisele oli täitemeetmete koguarv 2018. aastal väiksem kui 2017. aastal. Kui 2017. aastal võtsid liikmesriigid 47 täitemeedet (Ühendkuningriik 45), siis 2018. aastal teatas nendest meetmetest ainult Ühendkuningriik, kus võeti meetmeid 34 juhul vähem kui 2017. aastal. 5. JUHTUMITE ANDMED JA AVAMEREL TEGUTSEMISE OHUTUS Vastavalt avamereohutuse direktiivi IX lisale teatasid liikmesriigid 2018. aastal kokku 124 järgmisest juhtumist: – Ühendkuningriigis oli 95 teatamisele kuuluvat sündmust, sealhulgas viis suurõnnetust. – Madalmaades oli 14 teatamisele kuuluvat sündmust, sealhulgas üks suurõnnetus. Suurõnnetuse põhjuseid ei ole aruandes nimetatud, sest aruande esitamise ajal on juhtumi uurimine veel pooleli. -Taanis oli üheksa teatamisele kuuluvat sündmust, suurõnnetusi ei olnud. -Prantsusmaal ja Iirimaal oli kummaski üks teatamisele kuuluv sündmus, suurõnnetusi ei olnud. Suurõnnetusteks loetakse juhtumid, mis võivad suure tõenäosusega põhjustada surmaga lõppevaid õnnetusi või raskeid vigastusi, isegi kui seda ei juhtunud. Enamik teatamisele kuuluvate sündmuste käigus esinenud puudustest (80 %) kuulus tahtmatu vabanemise alla; 13,7 % oli seotud puuraugu üle kontrolli kaotamisega (purse / kõrvalejuhtimise aktiveerimine); 1,6 % olid ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide puudused ja 1,6 % olid seotud konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemisega (asukoha säilitamise võime kadu). Kahe juhtumi puhul tuli töötajad evakueerida. IX lisa kategooriad Sündmuste arv Osakaal (kategooria kogunäitajast) Osakaal (kõigist sündmustest) a) Tahtmatu keskkonnaheide – kokku 99 100,0 % 79,8 % Lekkinud nafta/gaasi süttimine – tulekahjud 1 1,06 % 0,8 % Lekkinud nafta/gaasi süttimine – plahvatused 0 0,0 % 0,0 % Süttimata gaasi leke 56 56,5 % 45,2 % Süttimata nafta leke 31 31,3 % 25,0 % Ohtlike ainete leke 11 11,1 % 8,9 % b) Puuraugu üle kontrolli kaotamine – kokku 17 100,0 % 13,7 % Pursked 0 0,0 % 0,0 % Plahvatus / kõrvalejuhtimise aktiveerimine 8 47,1 % 6,4 % Puuraugu tõkke tõrge 9 52,9 % 7,3 % c) Ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide puudused 2 100,0 % 1,6 % d) Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine – kokku 2 100,0 % 1,6 % Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine 0 0,0 % 0,0 % Stabiilsuse/ujuvuse kadumine 0 0,0 % 0,0 % Asukoha säilitamise võime kadu 2 100,0 % 1,6 % e) Laevade kokkupõrked 0 0,0 % 0,0 % f) Kopteriõnnetused 0 0,0 % 0,0 % g) Surmaga lõppenud õnnetused (*) 0 0,0 % 0,0 % h) Samas õnnetuses viiele või enamale isikule tekkinud rasked vigastused (*) 0 0,0 % 0,0 % i) Töötajate evakueerimine 2 100,0 % 1,6 % j) Keskkonnaga seotud õnnetused(**) 2 100,0 % 1,6 % Kokku 124 100,0 % 100,0 % (*) Üksnes juhul, kui on seotud suurõnnetusega (**) Liikmesriikide aruannete kohaselt ei kvalifitseerunud suurõnnetused keskkonnaga seotud õnnetustena.