Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend /* KOM/2011/0750 lõplik - 2011/0365 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga seotud poliitika on viimastel aastatel üha olulisemaks muutunud. Selle poliitika eesmärk on luua sisepiirideta ala, kuhu liidu ja kolmandate riikide kodanikud võivad siseneda, seal ringi liikuda, elada ja töötada, tuues kaasa uusi ideid, kapitali, teadmisi ja uuendusi või täites lünki riikide tööturul, olles samal ajal kindlad, et nende õigusi austatakse ja nende turvalisus on tagatud. Siseküsimustega seotud poliitika ühe suurenevat tähtsust on kinnitatud 2009. aasta Stockholmi programmis[1] ning Lissaboni lepingu raames on ka seda valdkonda oluliselt muudetud. Komisjoni teatis sisejulgeoleku strateegia kohta[2] on üks olulistest dokumentidest, mis annab tulevasteks aastasteks selgeid juhiseid tegevussuundade kohta sisejulgeoleku valdkonnas. Rändeteatises[3] on piirihaldust ja viisapoliitikat silmas pidades kirjeldatud üksikasjalikumalt piirijulgeoleku ja sisepiirideta ala väljaarendamisega seotud raskusi. Teatises Schengeni ala juhtimise kohta[4] tehtud ettepanekute kohaselt tuleks Schengeni acquis’d tugevdada juhtimissüsteemiga, mis võimaldab tõhusalt, kiiresti ja ELi tasandil reageerida erakorralistele asjaoludele ja probleemidele, mis võivad tekitada tõrkeid kogu Schengeni ala toimimises. Teatises „Arukad piirid – valikud ja edasised sammud”[5] kirjeldatakse, kuidas uued IT-süsteemid, näiteks riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem ja registreeritud reisijate programm aitavad paremini juhtida liitu suunduvaid rändevoogusid. Ühise integreeritud piirihaldussüsteemi oluliseks osaks on olnud liidu solidaarsusmehhanismide väljatöötamine, millega toetatakse liidu normide ühetaolist ja kvaliteetset kohaldamist piirihalduse ja ühise viisapoliitika valdkonnas. Oluline samm süsteemi väljaarendamise suunas on Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö Euroopa agentuuri (edaspidi „Frontex”) kaudu toimuva liikmesriikide piirikontrollialase operatiivkoostöö koordineerimise laiendamine. Liit väljendab oma solidaarsust ka sellega, et annab Välispiirifondist rahalist toetust liikmesriikidele, kes kohaldavad Schengeni välispiire ja viisasid käsitlevaid sätteid. Stockholmi programmiga kutsuti sõnaselgelt üles looma fondi, mis toetaks sisejulgeoleku strateegia rakendamist ning sidusat ja terviklikku lähenemist õiguskaitsealasele koostööle, sealhulgas liidu välispiiride haldamisele. Komisjon esitas 29. juunil 2011 ettepaneku ajavahemikku 2014–2020 hõlmava mitmeaastase finantsraamistiku kohta,[6] kus ta eespool öeldut arvesse võttes pakkus välja idee asutada Sisejulgeolekufond osana siseküsimuste valdkonna tulevaste kulude katmiseks loodavast lihtsustatud kahefondilisest struktuurist, mis hõlmab ka Varjupaiga- ja Rändefondi loomist. Sisejulgeolekufondi üldine eelarve, mis ulatub 4 648 miljoni euroni (jooksevhindades), on ette nähtud sisejulgeoleku strateegias sätestatud viie strateegilise eesmärgi elluviimise toetamiseks: tõkestada rahvusvaheliste kuritegelike võrgustike tegevust; hoida ära terrorismi ning tegeleda radikaliseerumise ja terroristide värbamise probleemiga; tõsta kodanike ja ettevõtjate turvalisuse taset küberruumis; suurendada turvalisust piirihalduse kaudu ja parandada Euroopa kriisidele ja katastroofidele vastupanu võimet. Kuna hõlmata tuleb suur hulk strateegilisi eesmärke, mille õiguslikuks aluseks on aluslepingu eri sätted, ei ole juriidiliselt võimalik luua Sisejulgeolekufondi ühtse rahastamisvahendina. Seepärast tehakse ettepanek luua fond tervikliku finantsraamistikuna, mis käesoleva ettepaneku kõrval hõlmab veel üht sektoripõhist ettepanekut ning mida täiendab horisontaalne õigusakt, millega nähakse ette ühissätted. Õiguslikku ülesehitust selgitatakse üksikasjalikumalt 3. jaos. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Kuna hindamisele kui poliitika kujundamiseks vajaliku teabe hankimise vahendile pööratakse üha suuremat tähelepanu, tuginetakse käesolevas ettepanekus hindamise, sidusrühmadega peetud konsultatsioonide ja mõjuhinnangu tulemustele. Töö siseasjade tulevaste rahastamisvahendite ettevalmistamiseks algas 2010. aastal ja jätkus 2011. aastal. Selle ettevalmistava töö osana käivitati 2010. aasta detsembris välistöövõtja abil hindamist/mõjuhinnangut käsitlev uuring. Nimetatud uuringusse, mis viidi lõpule juulis 2011, on koondatud olemasolevate rahastamisvahendite hindamise kättesaadavad tulemused ning teave mõju hindamisel uuritud probleemide, eesmärkide ja poliitiliste valikute, sealhulgas nende tõenäolise mõju kohta. Uuringu põhjal koostas komisjon mõjuhinnangu aruande, mille kohta mõju hindamise komitee esitas oma arvamuse 9. septembril 2011. Kuna hindamisele kui poliitika kujundamiseks vajaliku teabe hankimise vahendile pannakse üha suuremat rõhku, on käesoleva õigusakti kohta koostatud ettepanekus täiel määral arvesse võetud ka Välispiirifondi vahehindamist. Komisjon hindas [… novembril 2011] esitatud aruandes fondi ajavahemikus 2007–2009 rakendamise kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid aspekte. Aruanne annab ülevaate fondist rahastatud tegevusest, millega püüti parandada liidu välispiiride haldamist ja viisade menetlemist riigi tasandil. Selles tõstetakse esile liikmesriikide dokumentide turvalisust käsitlevaid meetmeid, märkimisväärseid investeeringuid piirivalvealase suutlikkuse tugevdamiseks Vahemere ja sellega külgnevas Atlandi ookeani äärses piirkonnas ning automaatse piirikontrolli programmi ja registreeritud reisijate programmi katseprojekte. Käesoleva ettepaneku kavandamisel on arvesse võetud 5. jaanuarist 20. märtsini 2011 kestnud siseasjade edasist rahastamist käsitleva avaliku Interneti-arutelu tulemusi.[7] Arutelu oli avatud kõikidele liidu ja kolmandate riikide sidusrühmadele. Kokku saadi üksikisikutelt ja organisatsioonidelt 115 vastust, sealhulgas kaheksa seisukohti tutvustavat dokumenti. Arutelus osalesid vastajad nii kõikidest liikmesriikidest kui ka mõnest kolmandast riigist. Aprillis 2011 toimus peamiste sidusrühmade (liikmesriigid, rahvusvahelised organisatsioonid, kodanikuühiskonna organisatsioonid jne) osalemisel konverents „Värske pilk siseküsimuste edasisele rahastamisele ELi vahenditest”, kus neil oli võimalus jagada oma seisukohti siseasjade edasise ELi vahenditest rahastamise kohta. Ühtlasi võimaldas konverents leida kinnitust koostatud ülevaate ja avaliku arutelu tulemustele. Küsimus siseasjade edasise ELi vahenditest rahastamise kohta tõstatati ja seda arutati institutsiooniliste sidusrühmadega mitmel korral, sealhulgas justiits- ja siseküsimuste nõukogu istungi raames toimunud mitteametlikul lõunal 21. jaanuaril 2011, Euroopa Parlamendi poliitiliste koordinaatoritega toimunud mitteametlikul hommikusöögil 26. jaanuaril 2011, volinik Malmströmi korraldatud arutelul parlamendi poliitiliste väljakutsete (SURE) komisjonis 10. märtsil 2011 ning siseasjade peadirektoraadi peadirektori ja parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade (LIBE) komisjoni mõttevahetusel 17. märtsil 2011. Konkreetseid soovitusi sisejulgeolekuvaldkonna tulevaste rahastamisvahendite kohta andsid eksperdid Euroopa julgeolekuorganisatsiooni (EOS) tööstus- ja julgeolekukonverentsil 9. veebruaril 2011 ning sisserände- ja varjupaigaküsimuste komitee istungil 22. veebruaril 2011. Peale selle arutati sisejulgeoleku tulevase rahastamisvahendi rakendamisega seotud tehnilisi küsimusi liikmesriikide ekspertidega solidaarsuse ja rändevoogude juhtimise üldprogrammi komitees (SOLIDi komitee) 2011. aasta aprillis peetud kirjaliku konsultatsiooni põhjal. Eespool nimetatud konsultatsioonid, konverentsid ja eksperdiarutelud kinnitasid, et peamised sidusrühmad on üldiselt üksmeelel vajaduse suhtes laiendada sisejulgeolekuvaldkonnas liidu rahastamise ulatust, sealhulgas seoses selle välise mõõtmega, ning vajaduse suhtes püüda lihtsustada rakendusmehhanisme ja näha ette suurem paindlikkus eeskätt eriolukordadele reageerimiseks. Lisaväärtuse loomiseks peaksid liidu kulud paremini kajastama liidu tasandi prioriteete ja strateegilisi kohustusi ning toetama liidu siseasju käsitleva õigustiku rakendamist. Sidusrühmad leidsid, et sisejulgeoleku valdkonna üldised temaatilised prioriteedid on juba kindlaks määratud 2009. aasta Stockholmi programmis ja 2010. aasta sisejulgeoleku strateegias. Seetõttu peaks tulevane rahastamismehhanism olema laiaulatuslik ning katma õiguskaitse-, piirivalve- ja tollivaldkonda. Oluliseks peeti ka asjaomaste liidu ametite, näiteks Europoli ja Frontexi aktiivsemat kaasamist. Laialdaselt toetati rahastamisvahendite arvu vähendamist ja üleminekut kahefondilisele struktuurile, tingimusel et sellega kaasneb lihtsustamine. Sidusrühmad olid ühisel arvamusel ka selle suhtes, et vaja on paindlikku hädaolukordadele reageerimise mehhanismi. Koostöös liikmesriikidega toimuvat eelarve täitmist ja liikumist mitmeaastase kavandamise suunas käsitati kõikide siseasjade valdkonna kulude puhul üldiselt sobiliku juhtimismeetodina, kuigi valitsusvälised organisatsioonid olid seisukohal, et jätkata võiks ka otsest eelarve täitmist. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Õiguslik alus on Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõige 2, milles on sätestatud, et „liit moodustab oma kodanikele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva sisepiirideta ala, kus isikute vaba liikumine on tagatud koos välispiirikontrolli, varjupaiga ja sisserändega ning kuritegevuse ennetamise ja selle vastu võitlemisega seotud asjakohaste meetmete võtmisega”. ELi meetmed on põhjendatud eesmärkide alusel, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artiklis 67, millega on ette nähtud vahendid vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomiseks. Tähelepanu juhitakse ka aluslepingu artiklile 80, kus on rõhutatud, et liidu asjaomase poliitika kavandamisel ja elluviimisel juhindutakse solidaarsuse ning vastutuse, sealhulgas liikmesriikide vahel finantskoormuse õiglase jagamise põhimõtetest. Sisejulgeolekufondi loomine nõuab kahe õigusakti vastuvõtmist, mis koos moodustavadki fondi. Kõnealuse üldise struktuuri valimisel võeti arvesse aluslepingust tulenevaid kohustusi. Kuna protokollidest 19 (Schengeni acquis' kohta), 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) ja 22 (Taani seisukoha kohta, sealhulgas seoses lepingu kolmanda osa V jaotisega) tulenevad nõukogu hääletuseeskirjad on erinevad, ei ole seatud eesmärkide sidususele vaatamata juriidiliselt võimalik koostada Sisejulgeolekufondi kohta ühte terviklikku seadusandlik ettepanekut. Seetõttu luuakse Sisejulgeolekufond tervikliku finantsraamistikuna, mis koosneb kahest erinevast õigusaktist, mis moodustavad fondi erinevad osad, ning nähakse ette neist igaühe eesmärgid, rahastamiskõlblikud meetmed ja rahastamispaketid: – määrus, millega luuakse fondi osana politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend; – määrus, millega luuakse fondi osana piirihalduse ja ühise viisapoliitika rahastamisvahend; Sisejulgeolekufondi tervikliku rahastamisraamistiku raames määratakse käesoleva määrusega kindlaks piirihalduse ja ühise viisapoliitika rahastamine. Määruse õiguslikuks aluseks on aluslepingu artikkel 77. Üldiselt on tegemist valdkonnaga, kus liidu sekkumisel on võrreldes liikmesriikide eraldi tegutsemisega selge lisaväärtus. Liidul on liikmesriikidest parem võimalus luua raamistik liidu solidaarsuse väljendamiseks piirikontrolli, viisapoliitika ja rändevoogude haldamisel ning kavandada platvorm neid poliitikavaldkondi toetavate ühiste IT-süsteemide väljatöötamise jaoks. Seega aitab käesoleva määruse alusel antav rahaline toetus tugevdada liikmesriikide ja Euroopa suutlikkust eelkõige neis valdkondades. Seetõttu kasutatakse käesolevat määrust ka selleks, et süstemaatilisemalt toetada liikmesriikide piirideta ala kindlustamiseks osutatavaid teenuseid (edaspidi „tegevustoetuse mehhanism”), edendada koostööd piirivalve- ja muude õiguskaitseasutuste vahel ja suurendada liikmesriikides saadaval olevat erivarustust, mille saab anda Frontexi käsutusse piirideta ala kindlustamiseks läbiviidavate ühisoperatsioonide ajal. Täielikult teadvustatakse aga seda, et sekkumine peab toimuma sobilikul tasandil ning liidu roll ei tohiks minna kaugemale sellest, mis on vajalik. Nagu eelarve läbivaatamisel rõhutati, tuleks „ELi eelarvet kasutada selleks, et rahastada ELi avalikke hüvesid ning meetmeid, mida liikmesriigid ja piirkonnad ei saa ise rahastada või mille puhul ELi eelarvest rahastamine saab kindlustada paremad tulemused”[8]. 4. MÕJU EELARVELE Komisjoni ettepanekus mitmeaastase finantsraamistiku kohta soovitatakse eraldada aastateks 2014–2020 Sisejulgeolekufondile 4 648 miljonit eurot (jooksevhindades). Selle üldise rahastamispaketi raames on käesoleva määruse rakendamiseks võimalik saada 3 520 miljonit eurot. Soovituslikult tuleks ligikaudu 61 % sellest summast (2 150 miljonit eurot) kasutada liikmesriikide riiklike programmide ja Leedus rakendatava transiidi eriskeemi toetamiseks, 31 % (1 100 miljonit eurot) eraldada arukate piiride paketi väljatöötamiseks ning ülejäänud summast rahastada liidu meetmeid, erakorralisi meetmeid ja tehnilist abi, võttes arvesse Schengeni riikide eeldatavaid osamakse, mis lisatakse kogupaketile. Miljonites eurodes Sisejulgeolekufond sh uued IT-süsteemid || 4 648 - politseikoostöö rahastamisvahend || 1 128 - piiride rahastamisvahend || 3 520 Lisaks nähakse kooskõlas 2011. aasta juuni teatisega väljaspool Sisejulgeolekufondi reguleerimisala ette eraldi pakett (822 miljonit eurot jooksevhindades) suuremahuliste IT-süsteemide (Schengeni infosüsteem II, viisainfosüsteem ja Eurodac) haldamiseks. Nende süsteemide haldamine antakse järk-järgult komisjonilt üle vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimise ametile (edaspidi „IT-amet”), kui see 2012. aasta lõpus tegevust alustab. 5. ETTEPANEKU PÕHIELEMENDID 5.1. Keskendumine strateegilistele prioriteetidele Välispiiride haldamise ja ühise viisapoliitika rahastamisvahendi loomine ajavahemikuks 2014–2020 võimaldab liidul: · toetada ja tugevdada liikmesriikide piirikontrolli- ja viisapoliitikaalast suutlikkust, väljendades seeläbi rahalist solidaarsust liikmesriikidega, kes täidavad neile piirideta ala huvides pandud ülesandeid välispiiridel ja konsulaarasutustes, osutades liidule avalikku teenust (riiklikud programmid, sh tegevustoetus); · rahastada arukate piiride paketi väljatöötamist, st ELi sisenemise ja EList lahkumise süsteemi ja ELi registreeritud reisijate programmi sisseseadmist; · rahastada Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) kasutuselevõtmist ja käigushoidmist, eelkõige infrastruktuuri ja süsteeme ning seadmete ostmist liikmesriikides; · tugevdada Schengeni ala haldamist ning Schengeni acquis' kohaldamise kontrollimise hindamis- ja järelevalvemehhanismi sellega, et a) nimetatud mehhanismi toimimist rahastatakse eelarve otsese täitmise kaudu; b) liikmesriikidele makstav tegevustoetus seatakse sõltuvusse Schengeni acquis'st kinnipidamisest; c) liikmesriikidelt nõutakse, et nad käesolevast rahastamisvahendist programmidele eraldatavate vahendite (ümber)paigutamisel seaksid esikohale mehhanismi kaudu tuvastatud puuduste kõrvaldamise; · teha liikmesriikidele ettepanek tugevdada Frontexi tegevuspotentsiaali sellega, et liikmesriigid eraldavad oma programmidest lisavahendeid erivarustuse jaoks, mida agentuur saab kasutada ühisoperatsioonides; · toetada liidu meetmete raames liidu poliitika väljatöötamist ja elluviimist liidus ja kolmandates riikides ning ka koos kolmandate riikidega, mis aitaks parandada ELi rändevoogude üldist juhtimist (juhtides projekte otseselt, kui on tegemist uuringute või katseprojektidega, mille eesmärk on tugevdada koostööd kolmandate riikidega, või kaudselt kooskõlas finantsmäärusega[9]); · muuta kergesti kättesaadavaks piisavad erakorralise abi vahendid kiireloomulise või erakorralise rändesurve korral; · jätkata kooskõlas ELi võetud kohustustega[10] Leedu transiidi eriskeemi toetamist, kompenseerida transiidiviisade eest saamata jäänud tulu ning transiiti hõlbustavate dokumentide (FTD) ja raudteetransiiti hõlbustavate dokumentide (FRTD) rakendamisest tulenev lisakulu, nagu seadmete asendamise ja ajakohastamise, IT-süsteemide ja koolitusega seotud ning tegevuskulud. Rahastamisvahend võimaldab toetada neljatasandilist riiki sissepääsu kontrollimise mudelit, rõhutades integreeritud piirihalduse ideed (kolmandates riikides võetavad meetmed, koostöö naaberriikidega, piirikontroll ja vaba liikumise valdkonnas võetavad meetmed). 5.2. IT-süsteemid ja arukate piiride paketi jaoks ettenähtud vahendid Liikmesriigid võiksid riiklike programmide alusel kasutada oma eraldisi, et toetada olemasolevate suuremahuliste IT-süsteemide liikmesriikides paiknevate osade haldamist ja vajaduse korral neid ajakohastada. Lisaks hõlmab rahastamisvahend asjaomase valdkonna tulevaste IT-süsteemide („arukate piiride pakett”) väljatöötamist ja hooldust. Nagu on märgitud teatises arukate piiride kohta, kavatseb komisjon esitada 2012. aasta esimeses pooles ettepaneku liitu sisenemise ja sealt lahkumise süsteemi ning liidu registreeritud reisijate programmi kohta. Sellest tulenevalt kavatsetakse rahastamisvahendi kohaselt koostada konkreetne kuluprogramm üksnes liitu sisenemise ja sealt lahkumise süsteemi ning liidu registreeritud reisijate programmi väljatöötamiseks. IT-süsteemidega seotud kulud hõlmavad saadaval olevate vahendite piires lisaks liidu tasandile (kesksüsteem) ka riiklikku tasandit (liikmesriikide süsteemid). Sõltuvalt tehtavatest valikutest kulub liitu sisenemise ja sealt lahkumise süsteemi ning liidu registreeritud reisijate programmi kesksüsteemi ja liikmesriikide süsteemide väljaarendamisele hinnanguliselt 1–1,3 miljardit eurot. Kulusid aitaks oluliselt kokku hoida see, kui liitu sisenemise ja sealt lahkumise süsteemi puhul eelistatakse valikuvõimalust, mida saab ühitada liidu registreeritud reisijate programmi puhul eelistatud valikuvõimalusega (st kasutatakse sama tehnilist platvormi)[11]. Tuginedes neile eeldustele ja võttes arvesse, et arendustöö ei alga enne 2015. aastat, tehakse ettepanek eraldada nende kahe süsteemi jaoks 1,1 miljardit eurot, ilma et see piiraks komisjoni võimalust teha tulevikus ettepanekuid arukate piiride paketi kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu võimalust teha selle kohta otsus. Komisjon kavatseb anda käesoleva programmi rakendamise ülesande Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1077/2011 asutatud vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimise Euroopa ametile[12]. Sellisel juhul tuleks käesolevat määrust sobival ajal muuta, et lisada sellesse kõnealuse ameti ülesanded. Ameti toetus tagatakse programmi tegevusassigneeringutest. 5.3. Riiklike programmide jaoks ettenähtud vahendid Üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” fondide kasutamise praeguse tava kohaselt määratakse kohe 7aastase perioodi alguses kindlaks kriteeriumid, mille alusel liikmesriikidele selle aja vältel vahendeid eraldatakse. Nii on tagatud järjepidevus ja teatav prognoositavus. Kuid see oma olemuselt staatiline lähenemisviis ei erguta liikmesriike võtma liidu prioriteete toetavaid meetmeid ega võimalda ELil reageerida olukordade ja prioriteetide muutumisele vahendite olulise ümberjaotamise või koondamisega. Tulevaste fondide vahendite jaotamise ja rakendamise mehhanism peaks seega looma järjepidevuse ja stabiilsuse, olles ühelt poolt usaldusväärse mitmeaastase kavandamise ja teiselt poolt suurema paindlikkuse ja muutustega kohanemise eeltingimuseks. Eespool öeldut silmas pidades võib öelda, et koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise korral sisaldab rahastamine: – liikmesriikidele järgmise mitmeaastase finantsraamistiku alguses eraldatud põhisummat; – põhisummale paindlikult lisatavat muutuvsummat, mis eraldatakse kahes etapis. Põhisumma eraldatakse liikmesriikidele järgmise mitmeaastase finantsraamistiku alguses ning selle suurus arvutatakse välja objektiivsete kriteeriumide ja vajaduste põhjal. See moodustab 60 % riiklike programmide üldisest rahastamispaketist ja liikmesriikide lõikes tehtavad eraldised on ette nähtud käesoleva määruse I lisas. Nende arvutamisel on aluseks võetud Välispiirifondi kohta aastatel 2010–2012 tehtud arvutused ja need kujutavad endast miinimumsummat iga liikmesriigi jaoks. See tagab teatava järjepidevuse praegu kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga ja annab liikmesriikidele finantsstabiilsuse riiklike mitmeaastaste programmide kavandamiseks. · Muutuvsumma lisatakse põhisummale olenevalt iga liikmesriigi valmisolekust rahastada oma riiklikust programmist liidu konkreetseid prioriteete toetavaid meetmeid. Need erimeetmed on kindlaks määratud II lisas ja neid võib muuta. Põhimõtteliselt tehakse eraldised kahes etapis: mitmeaastase finantsraamistiku alguses asjakohaste liikmesriikidega riiklike programmide üle peetud poliitikadialoogi ja läbirääkimiste raames ning 2017. aasta vahehindamise ajal. Vahehindamist võib kasutada liikmesriikides valitseva olukorra uurimiseks ning kehtiva mitmeaastase finantsraamistiku järelejäänud aastate (2018–2020) jaoks uute vahendite eraldamiseks. Käesoleva määruse puhul on vahehindamise aluseks tulevikku suunatud riskihindamise ja liidu poolt uuesti kindlaksmääratud liidu prioriteetide kombinatsioon. Kuna liikmesriikide põhisummad määratakse kindlaks kavandamisperioodi alguses varasemate andmete põhjal, on ajakohastamine asjakohane. Need riski-/vajadustehinnangud saab koostada Frontexi abil. Solidaarsuse ja vastutuse jagamise põhimõtete konkreetseks väljenduseks on see, et liikmesriikidele, kelle vajadused või riskid nimetatud hinnangute põhjal on suuremad, eraldatakse lisasumma. 5.4. Kolmandate riikidega seotud ja neis rakendatavad meetmed Võttes arvesse kõnealuse valdkonna välismõõdet, nähakse ette sihipärane toetus, et suurendada koostööd kolmandate riikidega ja tugevdada liidu rändepoliitika ja sisejulgeolekuga seotud eesmärkide seisukohast huvi pakkuvates valdkondades nende piirivalve- ja haldusalase suutlikkuse olulisemaid aspekte. Näiteks saab Euroopa piiride valvamise süsteemi raames eraldada vahendeid selleks, et ühendada korrapärase teabevahetuse võimaldamiseks kolmandate riikide süsteeme ja infrastruktuuri liidu omaga. Sellised meetmed ei ole otseselt arengule suunatud ja täiendavad vajaduse korral rahalist abi, mida antakse liidu välisabivahendite kaudu, mis jääb põhiliseks rahastamisallikaks, mille kaudu aidata kolmandatel riikidel arendada oma suutlikkust. Sellise toetuse rakendamisel taotletakse täielikku kooskõla liidu välistegevuse põhimõtete ja üldeesmärkide ning asjaomase riigi või piirkonnaga seotud välispoliitikaga. Vastastikune täiendavus tagatakse Euroopa välisteenistuse ja asjaomaste komisjoni talituste tegevuse parema kooskõlastamise kaudu. Selliseid meetmeid haldab kooskõlas finantsmäärusega otseselt komisjon või kaudselt muud üksused või isikud peale liikmesriikide. 5.5. Liidu ametid Siseasjade valdkonnas tegutsevate asjaomaste liidu ametite pädevuse ja teadmiste paremaks kasutamiseks kavatseb komisjon kasutada ka finantsmääruse pakutavat võimalust delegeerida käesoleva määruse kohaste vahendite piires teatavate ülesannete rakendamine nendele ametitele, tingimusel et see on kooskõlas nende tegevusülesannetega ja täiendab nende tööprogrammi. Rahastamisvahendiga seotud ülesannete puhul puudutab see eelkõige järgmisi ameteid: – Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur (Frontex) liidus ja väljaspool liitu toimuva tegevuse puhul, mis nõuab piirikontrollialaseid eriteadmisi; – Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet piirivalveametnikele suunatud varjupaigaalase koolituse valdkonnas; – Euroopa Politseiamet (Europol) ja Euroopa Politseikolledž (CEPOL), pidades silmas õiguskaitseasutuste ja piirivalveametnike koostööd; – vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimise amet („IT-amet”) seoses uute IT-süsteemide väljatöötamisega. 2011/0365 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[13], võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[14], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Liidu eesmärk tagada kõrge turvalisuse tase vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 67 lõige 3) tuleks saavutada muu hulgas ühismeetmete kaudu, mida võetakse seoses sisepiiride ületamise, piirikontrolliga välispiiril ja ühise viisapoliitikaga ning mis moodustavad osa mitmekihilisest süsteemist, mille eesmärk on lihtsustada seaduslikku reisimist ja tõkestada ebaseaduslikku rännet. (2) 2010. aasta veebruaris vastu võetud ELi sisejulgeoleku strateegia[15] on ühine tegevuskava nende ühiste julgeolekuprobleemidega tegelemiseks. 2010. aasta novembris avaldatud komisjoni teatises „ELi sisejulgeoleku strateegia toimimine”[16] selgitatakse strateegia põhimõtteid ja suuniseid seoses konkreetsete meetmetega, tuues välja viis strateegilist eesmärki: tõkestada rahvusvaheliste kuritegelike võrgustike tegevust, hoida ära terrorismi ning tegeleda radikaliseerumise ja terroristide värbamise probleemiga, tõsta kodanike ja ettevõtjate jaoks turvalisuse taset küberruumis, tugevdada turvalisust piiride haldamise kaudu ning suurendada Euroopa kriisidele ja katastroofidele vastupanu võimet. (3) Sisejulgeoleku strateegia elluviimisel tuleks juhinduda peamiselt sellistest põhimõtetest nagu liikmesriikidevaheline solidaarsus, selgus ülesannete jaotamisel, põhiõigustest ja õigusriigi põhimõttest kinnipidamine, jõuline keskendumine ülemaailmsele vaatenurgale ja lahutamatu seotus välisjulgeolekuga. (4) Et liikmesriigid saaksid edendada sisejulgeoleku strateegia rakendamist ja tagada selle reaalse toimimise, tuleks neile tagada piisav liidu rahaline toetus, milleks luuakse Sisejulgeolekufond. (5) Lepingu V jaotise suhtes kohaldatava õigusliku eripära tõttu ei ole juriidiliselt võimalik moodustada Sisejulgeolekufondi ühtse rahastamisvahendina. (6) Seepärast tuleks fond moodustada ELi sisejulgeoleku valdkonna rahalise toetamise tervikliku raamistikuna, mis hõlmab käesoleva määrusega loodud rahastamisvahendit ning ka seda rahastamisvahendit, mis on loodud määrusega …/2012/EL (millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend). Terviklikku raamistikku peaks täiendama määrus …/2012/EL (millega kehtestatakse Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted),[17] millele käesolevas määruses tuleks viidata seoses kavandamise, finantsjuhtimise, juhtimise ja kontrolli, raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise, programmide lõpetamise ning aruandluse ja hindamise eeskirjadega. (7) Solidaarsus ning vastutuse jagamine liikmesriikide ja ELi vahel välispiiride haldamisel on üks välispiiride haldamise ühispoliitika viiest punktist. (8) Sisejulgeolekufond peaks väljendama oma solidaarsust rahalise toetuse kaudu, mida antakse Schengeni välispiire käsitlevaid sätteid täies ulatuses kohaldavatele liikmesriikidele ning ka neile riikidele, kes teevad ettevalmistusi nende täielikuks kohaldamiseks. (9) Liikmesriigi osalemine käesolevas rahastamisvahendis ei tohi kattuda tema osalemisega liidu ajutises rahastamisvahendis, millest rahastatakse abi saavate liikmesriikide meetmeid, mida võetakse muu hulgas liidu uutel välispiiridel piire ja viisasid ning välispiiri kontrolli reguleeriva Schengeni acquis’ rakendamiseks. (10) Välispiiride ja viisade rahastamiseks ette nähtud fondi osa (edaspidi „rahastamisvahend”) peaks tuginema Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 574/2007[18] loodud Välispiirifondi abil välja arendatud suutlikkuse loomise protsessile, mida laiendatakse selliselt, et selles oleks arvesse võetud uusi arengusuundi. (11) Liikmesriigid, kes piire ja viisasid reguleeriva Schengeni acquis’ sätteid järgides välispiiridel ja konsulaaresindustes oma ülesandeid täidavad, tegutsevad kõikide Schengeni ala liikmesriikide huvides ja nende nimel ning osutavad seega liidule avalik-õiguslikku teenust. Solidaarsuse väljendamiseks tuleks käesolevast rahastamisvahendist anda toetust piirikontrolli- ja viisapoliitikaga seotud tegevuskulude katmiseks ning võimaldada liikmesriikidel süstemaatiliselt säilitada selle kõikide jaoks mõeldud teenuse osutamiseks vajalik suutlikkus. Selline abi seisneb käesoleva rahastamisvahendi eesmärkidele vastavate kulude täielikus hüvitamises ning on riiklike programmide lahutamatu osa. (12) Käesolev rahastamisvahend peaks täiendama ja tugevdama määrusega (EÜ) nr 2007/2004 asutatud Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri (edaspidi „Frontex”)[19] egiidi all operatiivkoostöö arendamiseks võetavaid meetmeid ja hõlmama ka määruse […][20] muutmisest tulenevaid uusi meetmeid, tugevdades sellega veelgi kogu Schengeni ala huvides ja selle nimel välispiire kontrollivate liikmesriikide vahelist solidaarsust. (13) Selle rahastamisvahendi rakendamisel tuleb täielikult kinni pidada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigustest ja põhimõtetest. (14) Et tagada välispiirikontrolli ühetaoline kõrge kvaliteet ja lihtsustada välispiiride seaduslikku ületamist ELi sisejulgeoleku strateegia raames, tuleks rahastamisvahendiga toetada Euroopa ühise välispiiride haldamise süsteemi väljaarendamist sellisena, et hõlmatud oleksid kõik poliitika, õigusaktide, süstemaatilise koostöö, finantskoormuse jagamise, personali, varustuse ja tehnikaga seotud meetmeid, mida võtavad liikmesriikide erinevate tasemete pädevad asutused, kes teevad koostööd Frontexiga, kolmandate riikidega ja vajaduse korral muude osalejatega ja kasutavad lisaks muule ka neljatasandilist piirijulgeoleku mudelit ja Euroopa Liidu integreeritud riskianalüüsi. (15) Vastavalt 2003. aasta ühinemisakti protokollile nr 5,[21] mis käsitleb isikute maismaatransiiti Kaliningradi oblasti ja teiste Venemaa Föderatsiooni osade vahel, tuleks rahastamisvahendist katta lisakulud, mis tekivad seepärast, et sellise transiidi suhtes rakendtakse acquis' erisätteid, nagu nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrus (EL) nr 693/2003,[22] millega kehtestatakse transiiti hõlbustav eridokument (FTD), raudteetransiiti hõlbustav dokument (FRTD) ning muudetakse ühiseid konsulaarjuhiseid ja üldkäsiraamatut, ning nõukogu määrus (EÜ) nr 694/2003 määrusega (EÜ) nr 693/2003 ettenähtud transiiti hõlbustavate dokumentide (FTD) ja raudteetransiiti hõlbustavate dokumentide (FRTD) ühtse vormi kohta[23]. Eespool nimetatud tasude puhul peaks jätkuva rahalise toetamise vajadus sõltuma siiski liidu ja Venemaa Föderatsiooni vahel kehtivast viisarežiimist. (16) Hõlmatud peaksid olema ka liikmesriikide meetmed ja liikmesriikidevaheline koostöö viisapoliitika ja välispiiri kontrollimisele eelnevas etapis tehtava muu piirieelse tegevuse valdkonnas. Liikmesriikide kolmandates riikides paiknevate konsulaarteenistuste tegevuse tõhus juhtimine aitab edendada ühist viisapoliitikat mitmetasandilises süsteemis, mille eesmärk on lihtsustada seaduslikku reisimist ja takistada ebaseaduslikku sisserännet Euroopa Liitu ning mis on ühise integreeritud piirihaldussüsteemi lahutamatu osa. (17) Lisaks tuleks toetada Schengeni riikide territooriumil võetavaid meetmeid, mille eesmärk on välja arendada Schengeni ala üldist toimimist tugevdav ühine integreeritud piirihaldussüsteem. (18) Käesolevast rahastamisvahendist tuleks toetada ka Euroopa Liidu tegevust selliste IT-süsteemide väljatöötamisel, mis annaksid liikmesriikidele abivahendid kolmandate riikide kodanike piiriülese liikumise tõhusamaks juhtimiseks ning tagaksid reisijate parema tuvastamise ja kontrollimise (nn arukad piirid). Selleks tuleks luua programm, mille eesmärk on selliste süsteemide kesksete ja riiklike osade väljatöötamisega seotud kulude katmine, tehnilise järjepidevuse tagamine, kulude kokkuhoid ja süsteemide tõrgeteta rakendamine liikmesriikides. (19) Et ettenägematule rändesurvele ja piirijulgeolekuohtudele viivitamata reageerida, peaks olema võimalik anda erakorralist abi kooskõlas määrusega ...2012/EL, millega kehtestatakse Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted, kehtestatud raamistikuga. (20) Schengeni ala kui terviku solidaarsuse edendamiseks peaksid asjaomased liikmesriigid pärast puuduste või võimalike ohtude tuvastamist, eriti kui need leiti Schengeni hindamise käigus, võtma kõnealuses küsimuses järelmeetmeid, kasutades võimaluse korral erakorralise abi meetmete täiendamiseks oma programmide prioriteetide järgi kindlaksmääratud vahendeid. (21) Et tugevdada liikmesriikide solidaarsust ja jagada paremini vastutust, tuleks liikmesriike ergutada kasutama osa neile riiklike programmide kaudu kättesaadavatest vahenditest selleks, et rahastada liidu jaoks esmatähtsaid ülesandeid, näiteks Frontexile vajaliku tehnilise varustuse ostmist ja liidu konsulaarkoostöö arendamist. (22) Selleks et tagada Schengeni acquis’ kohaldamine kogu Schengeni ala piires, tuleks käesoleva määrusega toetada ka selle määruse rakendamist, millega kehtestatakse hindamis- ja järelevalvemehhanism Schengeni acquis’ kohaldamise kontrollimiseks,[24] sest see on oluline abivahend poliitikale, millega tagatakse mis tahes kontrolli puudumine isikute suhtes. (23) Välispiirifondi tegevusest ning Schengeni infosüsteemi (SIS) ja viisainfosüsteemi (VIS) väljaarendamisest saadud kogemustele tuginedes leiti, et võimalik on teatav paindlikkus vahendite ümberpaigutamisel käesoleva rahastamisvahendi eesmärkide saavutamiseks kasutatavate rakendusvahendite piires, ilma et see mõjutaks põhimõtet, mille kohaselt peab programmide kriitiline mass ja finantsstabiilsus ning liikmesriikidele antav tegevustoetus olema algusest peale tagatud. (24) Samamoodi tuleks laiendada meetmete reguleerimisala ning suurendada liidu käsutuses olevate vahendite (edaspidi „liidu meetmed”) piirmäära, et liidul oleks võimalik liidu kui terviku huvides tegutsedes võtta konkreetsel eelarveaastal mitmeid välispiiride haldust ja ühist viisapoliitikat käsitlevaid meetmeid, kui selleks peaks vajadus tekkima. Sellised liidu meetmed hõlmavad poliitika väljatöötamist ja elluviimist edendavaid uuringuid ja katseprojekte, kolmandates riikides neist lähtuva rändesurvega toimetulekuks kehtestatavat korda või võetavaid meetmeid, mille abil püütakse optimaalselt hallata liitu suunduvaid rändevoogusid, ja nendega kaasneva tõhusa töökorralduse sisseseadmist välispiiridel ja konsulaarasutustes. (25) Käesolevast rahastamisvahendist toetatavad kolmandates riikides ja nendega seoses elluviidavad meetmed peaksid tagama sünergia ja sidususe väljaspool liitu selle geograafilistest ja temaatilistest välisabivahenditest toetatavate muude meetmetega. Eelkõige tuleks selliste meetmete rakendamisel taotleda täielikku kooskõla liidu välistegevuse põhimõtete ja üldeesmärkide ning asjaomase riigi või piirkonnaga seotud välispoliitikaga. Nende eesmärk ei tohiks olla toetada otseselt arengule suunatud meetmeid ja need peaksid vajaduse korral täiendama välisabivahenditest antavat rahalist abi. Kooskõla tuleks tagada ka liidu humanitaarabipoliitikaga, eelkõige seoses erakorralise abi rakendamisega. (26) Liidu eelarvest tuleks eelkõige rahastada selliseid tegevusi, mille puhul liidu sekkumine võib anda lisaväärtust võrreldes liikmesriikide eraldi tegutsemisega. Kuna Euroopa Liidul on liidu piirikontrolli, viisapoliitika ja rändevoogude juhtimise solidaarsusraamistiku ning neid poliitikavaldkondi toetavate IT-süsteemide ühisplatvormi väljatöötamiseks parem võimalus kui liikmesriikidel, toetatakse käesoleva määruse alusel eraldatavate rahaliste vahenditega eelkõige riikide ja Euroopa suutlikkuse tugevdamist neis valdkondades. (27) Selleks et täiendada või muuta käesoleva rahastamisvahendi sätteid, mis käsitlevad erimeetmete kindlaksmääramist riiklike programmide alusel, tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu õigusakte kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290. Eriti oluline on, et komisjon viiks ettevalmistustöö käigus läbi asjakohased konsultatsioonid, sealhulgas ekspertide tasandil. (28) Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (29) Käesoleva määruse tegevustoetust käsitlevate sätete ühetaolise, tõhusa ja õigeaegse kohaldamise tagamiseks ning uusi IT-süsteeme käsitleva programmi jaoks raamistiku loomiseks tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendusvolituste teostamise suhtes[25]. (30) Kuna liikmesriigid ei suuda piisavalt saavutada käesoleva määruse eesmärki, milleks on tagada liikmesriikide ja liidu vahel solidaarsus ning vastutuse jagamine välispiiride ja viisapoliitika haldamisel, ja seda saab paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. (31) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta otsus nr 574/2007/EÜ, millega luuakse Välispiirifond aastateks 2007–2013,[26] tuleks kehtetuks tunnistada. (32) Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, mis kuuluvad nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises))[27] artikli 1 punktides A ja B osutatud valdkondadesse. (33) Šveitsi puhul kujutab käesolev ettepanek endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A ja B osutatud valdkondadesse, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes otsuse 2008/146/EÜ (sõlmida Euroopa Ühenduse nimel nimetatud leping)[28] artikliga 3. (34) Liechtensteini puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides A ja B osutatud valdkondadesse, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes otsuse 2011/350/EL (protokolli Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta)[29] artikliga 3. (35) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli kohaselt ei osale Taani nõukogus Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise kohaste meetmete võtmisel, välja arvatud „meetmed, mis määravad kindlaks kolmandad riigid, kelle kodanikel peab olema viisa liikmesriikide välispiiride ületamiseks, või ühtse viisavormiga seotud meetmed”. Käesolev ettepanek põhineb Schengeni acquis’ sätetel ning Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artikli 4 kohaselt otsustab Taani kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on teinud Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel otsuse Schengeni acquis’ sätetel põhineva ettepaneku või algatuse kohta, kas ta rakendab seda otsust oma siseriiklikus õiguses või mitte. (36) Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes) ja sellele järgnenud nõukogu 22. detsembri 2004. aasta otsusele 2004/926/EÜ (Schengeni acquis' osade jõustamise kohta Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis). Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. (37) Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2001/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes). Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Eesmärk ja reguleerimisala 1. Käesoleva määrusega luuakse Sisejulgeolekufondi (edaspidi „fond”) raames välispiiride ja ühise viisapoliitika rahastamisvahend (edaspidi „rahastamisvahend”). Käesolev määrusega ja määrusega …/2012/EL, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana rahastamisvahend politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje toetamiseks, nähakse ette Sisejulgeolekufondi loomine ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020. 2. Käesoleva määrusega nähakse ette: (a) rahalise toetuse eesmärgid ja rahastamiskõlblikud meetmed; (b) rahastamiskõlblike meetmete rakendamise üldine raamistik; (c) käesoleva rahastamisvahendi raames ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 kasutada olevad rahalised vahendid ja nende jaotamine; (d) välispiiride haldamise ja ühise viisapoliitika kulude rahastamise mitmesuguste konkreetsete vahendite rakendusala ja eesmärk. 3. Käesoleva määrusega nähakse ette määrusega (EL) nr ...2012/EL [horisontaalne määrus] kehtestatud eeskirjade kohaldamine. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (a) „välispiir” – liikmesriikide maismaapiir, sealhulgas jõe- ja järvepiir, merepiir ning liikmesriikide lennujaamad, jõe-, mere- ja järvesadamad, mille suhtes kohaldatakse välispiiride ületamist käsitleva ühenduse õiguse sätteid, olenemata sellest, kas nimetatud piir on ajutine või mitte; (b) „ajutine välispiir” – ühine piir Schengeni acquis’d täielikult rakendava liikmesriigi ja oma ühinemisakti alusel Schengeni acquis’d täielikult kohaldama kohustunud liikmesriigi vahel, kelle puhul nimetatud acquis’ täielikku kohaldamist lubav asjakohane nõukogu otsus ei ole veel jõustunud; – ühine piir kahe oma vastava ühinemisakti alusel Schengeni acquis’d täielikult kohaldama kohustunud liikmesriigi vahel, kelle puhul nimetatud acquis’ täielikku kohaldamist lubav asjakohane nõukogu otsus ei ole veel jõustunud; (c) „piiriületuspunkt” – pädeva asutuse poolt välispiiri ületamiseks lubatud piiripunkt, millest on teavitatud vastavalt määruse (EÜ) nr 562/2006 artikli 34 lõikele 2; (d) „Schengeni hindamis- ja järelevalvemehhanism” – Schengeni acquis’ nõuetekohase kohaldamise kontroll vastavalt määrusele nr .../2012/EL[30] [X]; (e) „hädaolukord” – erakorraline ja kiireloomuline olukord, mille puhul suur või ebaproportsionaalne hulk kolmanda riigi kodanikke ületab või võib prognooside kohaselt ületada ühe või mitme liikmesriigi välispiiri. Artikkel 3 Eesmärgid 1. Rahastamisvahendi üldeesmärk on tagada Euroopa Liidus kõrge turvalisuse tase. 2. Lõikes 1 sätestatud üldeesmärgi raames toetab rahastamisvahend – kooskõlas asjaomastes ELi strateegiates, programmides ning ohu- ja riskihinnangutes kindlaksmääratud prioriteetidega – järgmiste konkreetsete eesmärkide saavutamist: (a) toetada ühist viisapoliitikat, et hõlbustada seaduslikku reisimist, tagada kolmandate riikide kodanike võrdne kohtlemine ja tõkestada ebaseaduslikku rännet. Kõnealuse eesmärgi saavutamise hindamisel arvestatakse selliseid näitajaid nagu nende konsulaaresinduste arv, mis on varustatud, turvatud või tugevdatud selleks, et tagada viisataotluste tõhus menetlemine ja osutada viisataotlejatele kvaliteetset teenust; (b) toetada piirihaldust, et tagada ühelt poolt välispiiride kaitse kõrge tase ja teiselt poolt välispiiride sujuv ületamine kooskõlas Schengeni acquis'ga. Kõnealuse eesmärgi saavutamise hindamisel arvestatakse selliseid näitajaid nagu piirikontrolli varustuse areng ja välispiiril kinnipeetud ebaseaduslikult riiki sisenenud kolmandate riikide kodanike arv, võttes arvesse välispiiri asjaomase lõigu ohutaset. 3. Nende eesmärkide saavutamiseks aitab rahastamisvahend kaasa järgmistele tegevuseesmärkidele: (a) sellise poliitika väljatöötamise ja elluviimise edendamine, millega tagatakse igasuguse piirikontrolli puudumine mis tahes kodakondsusega isikute suhtes sisepiiride ületamisel ning isikute kontroll ja tõhus järelevalve välispiiride ületamisel; (b) välispiiridel järk-järgult integreeritud haldussüsteemi rakendamine, mis hõlmab liikmesriikide rände- ja õiguskaitseasutuste vahelise koostöö tugevdamist välispiiril, riikide territooriumil võetavaid meetmeid ning dokumentide turvalisuse ja identiteedi haldamisega seotud täiendavaid meetmeid; (c) ühtse viisa- ja muude lühiajaliste elamislubade poliitika väljatöötamine ja elluviimine, mis hõlmab ka konsulaarkoostööd; (d) IT-süsteemide, nende sideinfrastruktuuri ja üle liidu välispiiri kulgevate rändevoogude juhtimiseks abivarustuse paigaldamine ja selle kasutamine; (e) piire ja viisasid reguleeriva liidu acquis' tõhusa ja ühtse kohaldamise tagamine, sealhulgas Schengeni hindamis- ja järelevalvemehhanismi toimimine; (f) koostöö tugevdamine kolmandates riikides tegutsevate liikmesriikide vahel seoses kolmandate riikide kodanike rändega liikmesriikidesse ning asjaomase koostöö tugevdamine kolmandate riikidega. 4. Käesolevat rahastamisvahendit kasutatakse liikmesriikide ja komisjoni algatusel ka tehnilise abi rahastamise toetamiseks. Artikkel 4 Rahastamiskõlblikud meetmed 1. Artiklis 3 kindlaksmääratud eesmärkide kohaselt ning juhindudes määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklis 13 esitatud poliitikadialoogi järeldustest, toetatakse rahastamisvahendist eelkõige liikmesriikide poolt või liikmesriikides võetavaid meetmeid, mis hõlmavad järgmist: (a) piiriületuse infrastruktuur, ehitised ja süsteemid, mis on vajalikud piiriületuspunktide ja piiriületuspunktide vahelise järelevalve ning välispiiride ebaseadusliku ületamise tõhusa tõkestamise jaoks; (b) tõhusaks piirikontrolliks ja isikute tuvastamiseks vajalik varustus, transpordivahendid ja sidesüsteemid, nagu SISi, VISi ja Euroopa kuvaarhiveerimissüsteemi (FADO) püsiterminalid, sealhulgas tehnika tasemele vastav tehnoloogia; (c) IT-süsteemid piiriüleste rändevoogude juhtimiseks; (d) viisataotluste menetlemiseks ja konsulaarkoostööks vajalik infrastruktuur, ehitised ja varustus; (e) uuringud, katseprojektid ja meetmed ametkondadevahelise koostöö edendamiseks liikmesriikides ja nende vahel ning liikmesriikide ja liidu ametite vahelise operatiivkoostöö põhjal koostatud soovitused, tegevusstandardid ja parimad tavad. 2. Artiklis 3 kindlaksmääratud eesmärkide kohaselt toetatakse käesolevast rahastamisvahendist kolmandate riikidega seotud ja kolmandates riikides võetavaid meetmeid, eelkõige: (a) infosüsteeme, abivahendeid või varustust teabe levitamiseks liikmesriikides ja kolmandates riikides; (b) liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelist operatiivkoostööd edendavaid meetmeid, mille hulka kuuluvad ühisoperatsioonid; (c) uuringuid, üritusi, koolitust ja katseprojekte kolmandatele riikidele sihtotstarbeliste tehniliste ja operatiivtööalaste eriteadmiste andmiseks; (d) uuringuid, üritusi, koolitust, varustust ja katseprojekte liikmesriikide ja liidu ametite vahel kolmandates riikides tehtava operatiivkoostöö tulemusel koostatud erisoovituste, rakendusstandardite ja heade tavade rakendamiseks. 3. Lõike 1 punktis a osutatud meetmed ei ole rahastamiskõlblikud ajutistel välispiiridel. 4. Schengeni piirieeskirjades ettenähtud meetmed piirikontrolli ajutiseks või erakorraliseks taaskehtestamiseks sisepiiril ei ole rahastamiskõlblikud. II PEATÜKK FINANTS- JA RAKENDUSRAAMISTIK Artikkel 5 Koguvahendid ja rakendamine 1. Käesoleva määruse rakendamise koguvahendid on 3 520 miljonit eurot. 2. Eelarvepädev asutus määrab iga-aastased assigneeringud finantsraamistiku piires. 3. Koguvahendeid rakendatakse järgmiselt: (a) riiklike programmide kaudu kooskõlas artiklitega 9 ja 12; (b) tegevustoetusena, mida antakse riiklike programmide raames ja artiklis 10 sätestatud tingimustel; (c) transiidi eriskeemi toimimise kaudu vastavalt artiklile 11; (d) liidu meetmete kaudu vastavalt artiklile 13; (e) erakorralise abina vastavalt artiklile 14; (f) programmi rakendamiseks, mille eesmärk on liidu välispiiri ületavate rändevoogude juhtimist abistava uue IT-süsteemi käivitamine artiklis 15 sätestatud tingimustel; (g) tehnilise abina vastavalt artiklile 16. 4. Rahastamisvahendi eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega vastavalt määruse (EL) nr .../2012 [uus finantsmäärus] artikli 55 lõike 1 punktile b, välja arvatud artiklis 13 osutatud liidu meetmete, artiklis 14 osutatud erakorralise abi ja artikli 16 lõikes 1 osutatud tehnilise abi puhul. Uute IT-süsteemide väljatöötamist käsitleva programmi rakendamiseks nähakse eelarve täitmise meetod(id) ette artikli 15 lõikes 2 osutatud rakendusaktiga. 5. Koguvahendeid kasutatakse soovituslikult järgmiselt: (a) 2 000 miljonit eurot liikmesriikide riiklike programmide jaoks; (b) 1 100 miljonit eurot, et seada sisse artikli 15 lõikes 2 osutatud uued IT-süsteemid, mis aitavad juhtida üle liidu välispiiri liikuvaid rändevooge; (c) 150 miljonit eurot transiidi eriskeemi jaoks; (d) 270 miljonit eurot komisjoni algatusel liidu meetmete, erakorralise abi ja tehnilise abi jaoks. 6. Koos määruse nr … /2012/EL (millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend) jaoks ettenähtud koguvahenditega moodustavad käesoleva määruse rakendamiseks lõike 1 alusel kasutatavad koguvahendid Sisejulgeolekufondi rahastamispaketi, mis on eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase eelarvemenetluse käigus peamiseks juhiseks vastavalt Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)[31] punktile 17. 7. Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja arendamisega seotud riigid osalevad rahastamisvahendis vastavalt käesolevale määrusele. 8. Kehtestatakse nende riikide poolt rahastamisvahendisse osamaksude maksmise kord ja täiendavad eeskirjad sellise osalemise kohta, sealhulgas sätted, mis tagavad liidu finantshuvide kaitse ja Euroopa Kontrollikoja auditeerimisalased volitused. Nende riikide osamaksud lisatakse liidu eelarvest lõike 1 kohaselt kasutatavatele koguvahenditele. Artikkel 6 Vahendid liikmesriikide rahastamiskõlblikeks meetmeteks 1. Liikmesriikidele eraldatakse soovituslikult 2 000 miljonit eurot järgmiselt: (a) 1 200 miljonit eurot vastavalt I lisale; (b) 450 miljonit eurot artiklis 7 kirjeldatud mehhanismi abil saavutatud tulemuste põhjal; (c) vahekokkuvõtte raames ja 2018. eelarveaastaga algavaks ajavahemikuks 350 miljonit eurot, olemasolevate assigneeringute jääksumma vastavalt käesolevale artiklile või mõni muu lõike 2 kohaselt ettenähtud summa, mille aluseks on riskianalüüsi tulemused ja artiklis 8 sätestatud kord. 2. Käesoleva määruse eesmärkide nõuetekohaseks täitmiseks ettenägematutel või uutel asjaoludel ja/või käesoleva määruse alusel kättesaadavate vahendite tõhusa kasutamise tagamiseks antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 17, et lõike 1 punktis c osutatud soovituslikku summade jaotust vajaduse korral korrigeerida. 3. Euroopa Liiduga aastatel 2012–2020 ühinevad liikmesriigid ei saa kasutada käesolevast rahastamisvahendist rahastatavate riiklike programmide assigneeringuid seni, kuni neid rahastatakse liidu ajutisest rahastamisvahendist, millega toetatakse abi saavaid liikmesriike, et liidu uuel välispiiril rahastada meetmeid piire ning viisasid ja välispiirikontrolli reguleeriva Schengen acquis' rakendamiseks. Artikkel 7 Vahendid konkreetseteks meetmeteks 1. Peale artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt arvutatud eraldise võivad liikmesriigid saada lisasumma, tingimusel et see on programmis selleks sihtotstarbeliselt ette nähtud ja et seda kasutatakse II lisas loetletud erimeetmete võtmiseks. 2. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 17, et vajaduse korral II lisas sätestatud erimeetmed läbi vaadata. Uute erimeetmete alusel võivad liikmesriigid saada kättesaadavatest vahenditest lõike 1 kohaselt lisasumma. 3. Käesolevas artiklis osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik programm määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklis 14 sätestatud menetluse kohaselt heaks kiidetakse või läbi vaadatakse. Artikkel 8 Vahekokkuvõtte raames kasutatavad vahendid 1. Artikli 6 lõike 1 punktis c osutatud summa eraldamiseks koostab komisjon ettepanekute alusel ja Frontexiga konsulteerides 1. juuniks 2017 aruande, milles vastavalt Frontexi riskianalüüsile määratakse kindlaks välispiiride ohutasemed ajavahemikuks 2017–2020. Ohutasemete määramisel võetakse aluseks piirihalduskoormus ning liikmesriikide välispiiri julgeolekut aastatel 2014–2016 mõjutavad ohutasemed, arvesse võetakse ka rändevoogude võimalikke tulevikusuundumusi ja välispiiril toimuvat ebaseaduslikku tegevust ning asjaomaste kolmandate riikide, eeskätt naaberriikide tõenäolist poliitilist, majanduslikku ja sotsiaalset arengut. Aruandes määratakse kindlaks iga välispiirilõigu ohutase, korrutades asjaomase piirilõigu pikkuse järgmise kaalumiskoefitsiendiga: a) välismaismaapiir: i) koefitsient 1 normaalse ohutaseme puhul; ii) koefitsient 3 keskmise ohutaseme puhul; iii) koefitsient 5 kõrge ohutaseme puhul; b) välismerepiir: i) koefitsient 1 normaalse ohutaseme puhul; ii) koefitsient 3 keskmise ohutaseme puhul; iii) koefitsient 5 kõrge ohutaseme puhul. Aruande põhjal otsustab komisjon, millistele liikmesriikidele antakse lisasumma. Liikmesriigid, kelle ohutase on kõrgem võrreldes arvutamisel aluseks võetud ohutasemega, mis on määratud kindlaks otsuse 574/2007/EÜ kohaselt 2013. eelarveaasta jaoks, saavad proportsionaalselt lisavahendeid. 2. Vahendite jaotamisel vastavalt lõikele 1: a) võetakse niikaua, kui kohaldatakse 2003. aasta ühinemisakti Küprost käsitleva protokolli nr 10 artikli 1 sätteid, arvesse nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 866/2004 (ühinemisakti protokolli 10 artiklis 2 sätestatud korra kohta) artiklis 1 nimetatud alade vahelist eraldusjoont, kuigi selle puhul ei ole tegemist välismaismaapiiriga, kuid mitte kõnealusest eraldusjoonest põhja poole jäävat merepiiri; b) tähendab välismerepiir liikmesriikide territoriaalmere välispiiri vastavalt ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklitele 4–16. Kui aga ebaseadusliku rände või sisenemise tõkestamiseks on vaja regulaarselt läbi viia kaugoperatsioone, loetakse selleks kõrge ohutasemega piirkonna välispiiri. See määratakse kindlaks asjaomaste liimesriikide poolt esitatud aastate 2014–2016 operatiivandmeid arvesse võttes. 3. Komisjoni 1. juuniks 2017 tehtava algatuse kohaselt võivad liikmesriigid saada lisaeraldise, kui see summa on eriotstarbelisena programmis välja toodud ja kui seda kasutatakse selleks, et saavutada erieesmärke, mis määratakse kindlaks liidu selle aja prioriteete arvesse võttes. Selleks antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 17, et II lisas sätestatud erimeetmed läbi vaadata. 4. Käesolevas artiklis osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik programm määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklis 14 sätestatud menetluse kohaselt heaks kiidetakse või läbi vaadatakse. Artikkel 9 Riiklikud programmid 1. Rahastamisvahendi ja määruse nr .../2012/EL (millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend) alusel ettevalmistatava riikliku programmi koostavad liikmesriigid ühiselt ja esitavad need komisjonile ühtse riikliku programmina kooskõlas määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artikliga 14. 2. Riiklike programmide raames, mida komisjon kontrollib ja millele ta oma heakskiidu annab vastavalt määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklile 14, taotlevad liikmesriigid eelkõige järgmisi eesmärke: (a) Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) väljatöötamine vastavalt liidu õigusaktidele ja suunistele; (b) riikide olemasoleva välispiiride haldamise suutlikkuse tugevdamine ja laiendamine, võttes arvesse ka rändevoogude juhtimisega seotud uut tehnoloogiat, arengut ja/või standardeid; (c) liikmesriigi kolmandates riikides asuvate konsulaar- ja muude teenistuste tegevus, millega toetatakse rändevoogude juhtimise edasiarendamist ning lihtsustatakse seaduslikku reisimist ja takistatakse ebaseaduslikku rännet Euroopa Liitu; (d) integreeritud piirihalduse tugevdamisega seotud katsetused, uute abivahendite, koostalitluslike süsteemide ja töömeetodite kasutuselevõtmine, mille eesmärk on edendada teabevahetust liikmesriikide vahel või parandada asutustevahelist koostööd; (e) reageerimine Schengeni hindamismehhanismi kaudu Euroopa tasandil tuvastatud puudustele, et tagada piirikontrolli ja viisasid reguleeriva liidu acquis' nõuetekohane ja ühetaoline kohaldamine; (f) tulevaste probleemidega, sealhulgas olemasolevate ja tulevaste ohtude ja survega toimetuleku suutlikkuse suurendamine liidu välispiiridel, lähtudes esmajoones Frontexi riskianalüüsist. Artikkel 10 Liikmesriikidele riiklike programmide alusel antav tegevustoetus 1. Liikmesriik võib kasutada kuni 50 % sellest summast, mille ta on saanud käesolevast rahastamisvahendist riikliku programmi jaoks, nende avaliku sektori asutuste tegevuskulude rahastamiseks, kes vastutavad liidu avaliku teenuse moodustavate ülesannete täitmise ja teenuste osutamise eest. Kõnealused ülesanded ja teenused on seotud ühe või enama eemärgiga, millele on viidatud artikli 3 lõike 2 punktides a, c ja d. 2. Tegevustoetust antakse üksnes juhul, kui kõnealune liikmesriik: (a) järgib piire ja viisasid reguleerivat liidu acquis'd; (b) järgib liidu piiride ja viisade valdkonna hea valitsemistava norme ja suuniseid, mida on eelkõige kirjeldatud Schengeni välispiirikontrolli kataloogis, piirivalveametnike praktilises käsiraamatus ja viisakäsiraamatus. 3. Selleks hindab komisjon enne riikliku programmi heakskiitmist lähteolukorda liikmesriikides, kes on teatanud oma tegevustoetuse taotlemise kavatsusest. Komisjoni vahetab oma kontrolli tulemuste üle mõtteid kõnealuse liikmesriigiga. Pärast mõttevahetust võib liikmesriigile riikliku programmi raames antava eelarvetoetuse komisjonipoolse heakskiitmise tingimusena nõuda kavandamist ja meetmete võtmist, mis tagavad lõikes 2 sätestatud tingimuste täieliku täitmise eelarvetoetuse andmise ajaks. 4. Tegevustoetus suunatakse konkreetsetele ülesannetele ja/või teenustele ja see peab olema keskendunud III lisas sätestatud eesmärkide saavutamisele. Tegevustoetusega hüvitatakse täielikult riiklikus programmis kindlaksmääratud ülesannete ja/või teenuste kulud programmist tulenevate rahaliste piirangute ja lõikes 1 sätestatud ülempiiri raames. 5. Komisjon teostab tegevustoetuse üle järelevalvet ja vahetab kõnealuse liikmesriigiga teavet liikmesriigi lähteolukorra, täidetavate eesmärkide ja ülesannete ning edunäitajate üle. 6. Komisjon näeb rakendusaktidega ette selle sätte kohaldamisest teavitamise menetlused ja mis tahes muu vajaliku tegutsemiskorra, mida liikmesriigid ja komisjon peavad käesoleva artikli nõuete täitmiseks järgima. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 18 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Artikkel 11 Tegevustoetus transiidi eriskeemile 1. Käesolevast rahastamisvahendist kompenseeritakse transiidiviisade eest saamata jäänud tulu ning transiiti hõlbustavate dokumentide (FTD) ja raudteetransiiti hõlbustavate dokumentide (FRTD) rakendamisest tulenev lisakulu vastavalt nõukogu määrustele (EÜ) nr 693/2003 ja (EÜ) nr 694/2003. 2. Leedule lõike 1 kohaselt ajavahemikuks 2014–2020 eraldatavad vahendid ei ületa 150 miljonit eurot ja tehakse kättesaadavaks Leedu jaoks ettenähtud täiendava eriotstarbelise tegevustoetusena. 3. Lõike 1 kohaldamisel on lisakulu kulu, mis tuleneb otseselt transiidi erikorra rakendamise erinõuetest ega teki seoses transiidi- või muude viisade väljastamisega. Rahastamiskõlblikud on järgmised lisakulud: a) investeeringud infrastruktuuri; b) transiidi erikorra rakendamisega seotud personali väljaõpe; c) täiendavad tegevuskulud, sealhulgas konkreetselt transiidi erikorra rakendamisega seotud personali palgakulud. 4. Lõikes 1 sätestatud saamata jäänud tulu arvutatakse välja Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni vahelises viisarežiimi lihtsustamise lepingus ettenähtud viisade hinnataseme ja viisatasust loobumise alusel ja lõikes 2 sätestatud finantsraamistiku piires. 5. Kui tehakse muudatusi, mis mõjutavad transiidi eriskeemi olemasolu ja/või toimimist, vaatavad komisjon ja Leedu käesoleva artikli kohaldamise läbi. 6. Komisjon näeb rakendusaktidega ette selle sätte kohaldamisest teavitamise menetlused ning mis tahes rahastamis- või muu vajaliku tegutsemiskorra, mida Leedu ja liikmesriigid peavad käesoleva artikli nõuete täitmiseks järgima. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 18 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. 7. Transiidi eriskeemi tõrgeteta toimimise tagamiseks võib komisjon kehtestada vahemaksete tegemiseks erikorra, mis kaldub kõrvale määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] sätetest. Artikkel 12 Kavandamine kooskõlas Schengeni hindamis- ja järelevalvemehhanismi tulemustega Pärast Schengeni hindamisaruande esitamist, mis võetakse vastu vastavalt Schengeni acquis' kohaldamise kontrollimise hindamis- ja järelevalvemehhanismi loomist käsitlevale määrusele, uurib kõnealune liikmesriik vajaduse korral koos komisjoni ja Frontexiga kontrolli tulemuste arvessevõtmise ja soovituste rakendamise võimalusi oma riikliku programmi raames. Kui see on vajalik, vaatab liikmesriik oma riikliku programmi läbi, et kontrolli tulemusi ja soovitusi arvesse võtta. Koostöös komisjoni ja Frontexiga paigutab ta vajaduse korral oma programmi piires vahendeid (sealhulgas tegevustoetuseks kavandatud vahendeid) ümber ja/või rakendab või muudab puuduste kõrvaldamiseks ettenähtud meetmeid vastavalt Schengeni hindamisaruande tulemustele ja soovitustele. Artikkel 13 Liidu meetmed 1. Komisjoni algatusel võib käesolevast rahastamisvahendist rahastada rahvusvahelisi meetmeid või kogu liidule huvi pakkuvaid meetmeid (edaspidi „liidu meetmed”), mis on seotud artiklis 3 osutatud üldiste, konkreetsete ja tegevuseesmärkidega. 2. Et ühenduse meetmed oleksid rahastamiskõlblikud, peavad neil olema järgmised eesmärgid: (a) toetada ettevalmistus-, järelevalve-, haldus- ja tehnilist tuge, töötada välja hindamismehhanism, mis on vajalik välispiiride ja viisapoliitika rakendamiseks, sealhulgas Schengeni juhtimissüsteemi rakendamiseks, nagu see on ette nähtud hindamis- ja järelevalvemehhanismiga, mis luuakse määrusega (EL) nr ..., millega kehtestatakse hindamis- ja järelevalvemehhanism Schengeni acquis’ ja Schengeni piirieeskirjade kohaldamise kontrollimiseks; (b) saada liikmesriikides valitsevast olukorrast süvendatud teadmisi ja mõista seda paremini tegevuspõhimõtete analüüsimise, hindamise ja nende rakendamise põhjaliku järelevalve abil; (c) toetada statistiliste vahendite ja meetodite ning ühiste näitajate arendamist; (d) toetada liidu õiguse ja liidu poliitikaeesmärkide rakendamist ja järelevalvet liikmesriikides ning hinnata nende tõhusust ja mõju; (e) soodustada Euroopa tasandil võrgustike tegevust, üksteiselt õppimist ning heade tavade ja uuenduslike lahenduste kindlakstegemist ja tutvustamist; (f) suurendada sidusrühmade ja üldsuse teadlikkust ELi poliitikast ja eesmärkidest, sealhulgas liidu poliitiliste prioriteetide propageerimine; (g) suurendada Euroopa tasandi võrgustike suutlikkust, et edendada, toetada ja jätkuvalt edasi arendada liidu tegevuspõhimõtteid ja eesmärke; (h) eelkõige toetada uuenduslikke projekte, millega töötatakse välja uusi meetodeid ja/või tehnoloogiaid, mida on võimalik teistes liikmesriikides üle võtta, eelkõige teadusprojektide katsetamist ja valideerimist käsitlevad projektid; (i) toetada kolmandate riikidega seotud ja neis rakendatavaid meetmeid, nagu on ette nähtud artikli 4 lõikes 2. 3. Neid meetmeid rakendatakse kooskõlas määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artikliga 7. Artikkel 14 Erakorraline abi 1. Rahastamisvahendist antakse rahalist abi kiireloomuliste konkreetsete vajaduste rahuldamiseks artikli 2 punktis e määratletud hädaolukordades. 2. Erakorralist abi antakse määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklis 8 sätestatud korras. Artikkel 15 Programmi loomine uute IT-süsteemide väljatöötamiseks 1. Kolmandate riikide kodanike piiriülese liikumise juhtimiseks töötatakse välja uued IT-süsteemid, mille jaoks eraldatakse soovituslikult 1 100 miljonit eurot. Programmi rakendatakse kooskõlas liidu õigusaktidega, millega määratakse kindlaks uued IT-süsteemid ja nende sideinfrastruktuur, et eelkõige parandada reisijatevoogude juhtimist ja kontrolli välispiiridel, tugevdades selleks kontrolle ja kiirendades seaduslikult reisivate isikute piiriületust. 2. Komisjon vastutab programmi juhtimise eest. Ta võtab vastu mitmeaastase strateegilise raamistiku, mis sisaldab: (a) peamisi rakendatavaid meetmeid; (b) eelarve jaotust eelarveaastate lõikes; (c) rakendamise ajakava; (d) peamiste rakendatavate meetmete puhul kasutatavad haldusmeetodid. Meetmeid võib rakendada: – komisjon otse või rakendusametite kaudu, – üksused ja isikud, kes ei ole liikmesriigid, kaudselt kooskõlas määruse (EL) nr .../2012 [uus finantsmäärus] artikliga [57]. Peamised rakendatavad meetmed peaksid hõlmama eelkõige kesk- ja riiklike süsteemide ühiste rakenduste väljatöötamist ja katsetamist, kesk- ja riiklike süsteemide sideinfrastruktuuri, nende rakendamise kooskõlastamist ja süsteemide turvalisuse juhtimist. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu strateegilise raamistiku ja selle võimalikud muudatused. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 18 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Artikkel 16 Tehniline abi 1. Komisjoni algatusel ja/või nimel võidakse rahastamisvahendist toetada Sisejulgeolekufondile antavat tehnilist abi igal aastal kuni 1,7 miljoni euroga vastavalt määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklile 10. 2. Liikmesriigi algatusel võidakse rahastamisvahendist anda toetust kuni 5 % ulatuses liikmesriigile riikliku programmi alusel eraldatava tehnilise abi kogusummast vastavalt määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklile 20. III PEATÜKK LÕPPSÄTTED Artikkel 17 Delegeeritud volituste rakendamine 1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel. 2. Käesolevas määruses osutatud volitused delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks antakse komisjonile seitsmeks aastaks alates käesoleva määruse jõustumisest. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt sama pikaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist. 3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad käesolevas määruses osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. 4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 5. Käesoleva määruse alusel vastuvõetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatavakstegemist esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra. Artikkel 18 Komiteemenetlus 1. Komisjoni abistab määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artikli 55 lõikega 1 loodud varjupaiga-, rände- ja turvalisusküsimuste ühiskomitee. 2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5. Artikkel 19 Määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] kohaldamine Rahastamisvahendi suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] sätteid. Artikkel 20 Kehtetuks tunnistamine Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 574/2007/EÜ, millega luuakse Välispiirifond, tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014. Artikkel 21 Üleminekusätted 1. Käesolev määrus ei mõjuta asjaomaste projektide ega aastaprogrammide jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku ega osalist tühistamist, kuni nende projektide lõpetamiseni, ega finantsabi andmist, mille komisjon on otsuse nr 574/2007 EÜ või mõne muu 31. detsembril 2013 kõnealuse abi suhtes kohaldatava õigusakti alusel heaks kiitnud. 2. Komisjon võtab käesoleva määruse alusel kaasrahastamise otsuste vastuvõtmisel arvesse kõiki meetmeid, mis on otsuse nr 574/2007/EÜ alusel vastu võetud enne [Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäev] ja mis avaldavad finantsmõju kaasrahastamisega hõlmatud ajavahemikul. 3. Komisjoni poolt ajavahemikul 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013 heakskiidetud kaasrahastamiseks määratud summad, mille kohta ei ole komisjonile lõpparuande esitamise tähtajaks meetmete lõpetamiseks nõutavaid dokumente saadetud, vabastab komisjon automaatselt kulukohustustest 31. detsembriks 2017 ning alusetult makstud summad tuleb tagasi maksta. 4. Kohtumenetluste või peatava toimega halduskaebuste tõttu peatatud meetmetega seotud summasid ei võeta automaatselt vabastatud kulukohustuste summa arvutamisel arvesse. Artikkel 21 Läbivaatamine Komisjoni ettepanekul vaatavad Euroopa Parlament ja nõukogu käesoleva määruse läbi hiljemalt 30. juuniks 2020. Artikkel 22 Jõustumine ja kohaldamine Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja I LISA Liikmesriikide riiklikes programmides aluseks võetud summad Liikmesriik || Miinimumsumma || Protsent, 2010.–2012. aasta keskmine || Jaotamine protsendi alusel || Kogusumma Austria || 5 000 000 || 0,82% || 8 699 674 || 13 699 674 Belgia || 5 000 000 || 1,13% || 11 886 638 || 16 886.638 Bulgaaria || 5 000 000 || 3,18% || 33.578.849 || 38.578.849 Küpros || 5 000 000 || 1,76% || 18 521 213 || 23 521 213 Tšehhi || 5 000 000 || 0,84% || 8 907 377 || 13 907 377 Taani || 5 000 000 || 0,48% || 5 053 171 || 10 053 171 Eesti || 5 000 000 || 1,51% || 15 933 661 || 20 933 661 Soome || 5 000 000 || 2,87% || 30 320 668 || 35 320 668 Prantsusmaa || 5 000 000 || 7,20% || 75 956 454 || 80 956 454 Saksamaa || 5 000 000 || 4,21% || 44 390 681 || 49 390 681 Kreeka || 5 000 000 || 14,56% || 153 636 854 || 158 636 854 Ungari || 5 000 000 || 3,22% || 34 018 515 || 39 018 515 Island || 5 000 000 || 0,03% || 310 455 || 5 310 455 Itaalia || 5 000 000 || 13,62% || 143 660 373 || 148 660 373 Läti || 5 000 000 || 0,95% || 9 989 974 || 14 989 974 Leedu* || 5 000 000 || 1,77% || 18 709 058 || 23 709 058 Luksemburg || 5 000 000 || 0,04% || 379 909 || 5 379 909 Malta || 5 000 000 || 3,43% || 36 173 227 || 41 173 227 Madalmaad || 5 000 000 || 2,30% || 24 315 326 || 29 315 326 Norra || 5 000 000 || 0,84% || 8 846 929 || 13 846 929 Poola || 5 000 000 || 3,97% || 41 883 809 || 46 883 809 Portugal || 5 000 000 || 1,25% || 13 197 565 || 18 197 565 Rumeenia || 5 000 000 || 5,05% || 53 313 864 || 58 313 864 Slovakkia || 5 000 000 || 0,46% || 4 835 168 || 9 835 168 Sloveenia || 5 000 000 || 2,31% || 24 371 875 || 29 371 875 Hispaania || 5 000 000 || 17,13% || 180 746 396 || 185 746 396 Rootsi || 5 000 000 || 0,59% || 6 189 272 || 11 189 272 Šveits || 5 000 000 || 1,25% || 13 216 801 || 18 216 801 Horvaatia || 5 000 000 || 3,22% || 33 956 244 || 38 956 244 Kokku || 145 000 000 || 100% || 1 055 000 000 || 1 200 000 000 II lisa Erimeetmete loetelu 1. Viisaeeskirjades sätestatud koostööpõhimõtete kohaste konsulaarkoostöö mehhanismide loomine vähemalt kahe liikmesriigi vahel, et anda konsulaarasutustele mastaabisääst taotluste esitamise ja viisade väljastamise osas, sealhulgas ühiste viisataotluskeskuste väljaarendamine 2. Transpordivahendite ja varustuse soetamine, mida on vaja ühisoperatsioonide läbiviimiseks Frontexiga vastavalt selle väljastatud suunistele III LISA Riiklike programmide tegevustoetuse eesmärgid 1 eesmärk: sellise poliitika väljatöötamise ja elluviimise edendamine, millega tagatakse igasuguse piirikontrolli puudumine mis tahes kodakondsusega isikute suhtes sisepiiride ületamisel ning isikute kontroll ja tõhus järelevalve välispiiride ületamisel; – tegevus; – personalikulud; – teeninduskulud, näiteks hooldus ja remont; – seadmete ajakohastamine/asendamine; – kinnisvara (kulum, uuendamine) 2 eesmärk: ühise viisapoliitika ja teisi lühiajalisi elamislubasid käsitleva poliitika väljatöötamise ja rakendamise, sealhulgas konsulaarkoostöö edendamine – tegevus; – personalikulud; – teeninduskulud, hooldus ja remont; – seadmete ajakohastamine/asendamine; – kinnisvara (kulum, uuendamine) 3 eesmärk: IT-süsteemide, nende sideinfrastruktuuri ja üle liidu välispiiri kulgevate rändevoogude juhtimise abivahendite paigaldamine ja kasutamine – SISi, VISi ja kõnealuse ajavahemiku jooksul kasutusele võetavate uute süsteemide operatiivjuhtimine; – personalikulud; – teeninduskulud, näiteks hooldus ja remont; – sideinfrastruktuur ja julgeolekuküsimused; – seadmete ajakohastamine/asendamine; – turvaliste hoonete rentimine ja/või uuendamine FINANTSSELGITUS 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus: 1.2. Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise struktuurile 1.3. Ettepaneku/algatuse liik 1.4. Ettepaneku/algatuse liik 1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus 1.6. Meetme kestus ja finantsmõju 1.7. Ettenähtud eelarve täitmise viisid 2. HALDUSMEETMED 2.1. Järelevalve ja aruandluse eeskirjad 2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid 2.3. Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed 3. ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU 3.1. Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub 3.2. Hinnanguline mõju kuludele 3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele 3.2.2. Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele 3.2.3. Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele 3.2.4. Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga 3.2.5. Kolmandate isikute rahaline osalus 3.3. Hinnanguline mõju tuludele FINANTSSELGITUS 1. ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK 1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus Teatis „Avatud ja turvalise Euroopa loomine: siseasjade eelarve aastateks 2014–2020”; Ettepanek: määrus, millega kehtestatakse Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja piiriülese, raske ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted; Ettepanek: määrus, millega kehtestatakse politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ja kriisiohje rahastamisvahend; Ettepanek: määrus, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend 1.2. Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt ABM/ABB[32] struktuurile Praegu rubriik 3, jaotis 18 – Siseasjad Tulevased mitmeaastased finantsperspektiivid: Rubriik 3 (Julgeolek ja kodakondsus) – „Sisejulgeolek” Ettepaneku/algatuse liik þ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet (siseasjade rahastamine aastatel 2014–2020) ¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast tegevusest[33] ¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist ¨ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet 1.3. Eesmärgid 1.3.1. Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse Siseasjade poliitika lõplik eesmärk on luua sisepiirideta ala, kuhu ELi ja kolmandate riikide kodanikud võivad siseneda ja kus nad saavad ringi liikuda, elada ja töötada, tuues kaasa uusi ideid, kapitali, teadmisi ja uuendusi või täites lünki riikide tööturul, olles kindlad, et nende õigusi austatakse ja nende turvalisus on tagatud. Selle eesmärgi saavutamisel on ülimalt tähtis teha koostööd kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Siseasjade poliitika kasvavat tähtsust on kinnitatud Stockholmi programmis ja selle tegevuskavas, mille rakendamine on strateegiline prioriteet ning mis hõlmab nii selliseid valdkondi nagu ränne (seaduslik ränne ja integratsioon, varjupaigaküsimused, ebaseaduslik ränne ja tagasipöördumine), turvalisus (terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastane võitlus ja nende tõkestamine; politseikoostöö) ning välispiiri haldamine (sealhulgas viisapoliitika) kui ka nimetatud poliitikavaldkondade välist mõõdet. Lissaboni leping võimaldab liidul põhjalikumalt reageerida kodanike igapäevastele muredele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal. Siseasjade poliitika prioriteete, eelkõige kolmandate riikide kodanike integreerimist, tuleks samuti vaadelda seoses seitsme juhtalgatusega, mis esitati Euroopa 2020 strateegias, mille eesmärk on aidata Euroopa Liidul tulla välja praegusest finants- ja majanduskriisist ning saavutada arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv. Sisejulgeolekufondist antakse rahalist abi, mida on vaja liidu siseasjade eesmärkide tulemuslikuks saavutamiseks. 1.3.2. Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile SISEJULGEOLEKUFOND Politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend Kooskõlas asjaomastes liidu strateegiates, programmides, ohu- ja riskihinnangutes kindlaksmääratud prioriteetidega antakse rahastamisvahendi alusel toetust järgmiste erieesmärkide saavutamiseks: a) piiriülese, raske ja organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas terrorismi tõkestamine ja nende vastu võitlemine ning liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja asjaomaste kolmandate riikide tegevuse koordineerimise ja koostöö tugevdamine; b) liikmesriikide ja liidu suutlikkuse suurendamine tõhusa julgeolekuriskide juhtimise ja kriisiohje eesmärgil ning valmisolek terroriaktideks ja muudeks julgeolekuga seotud intsidentideks ning inimeste ja elutähtsa infrastruktuuri kaitse nende eest. Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise süsteemile: 18.05 Välispiiride ja viisade rahastamisahend Kooskõlas asjaomastes liidu strateegiates, programmides, ohu- ja riskihinnangutes kindlaksmääratud prioriteetidega antakse rahastamisvahendi alusel toetust järgmiste erieesmärkide saavutamiseks: a) toetada ühist viisapoliitikat, et hõlbustada seaduslikku reisimist, tagada kolmandate riikide kodanike võrdne kohtlemine ja tõkestada ebaseaduslikku rännet; b) toetada piirihaldust, et tagada ühelt poolt välispiiride kaitse kõrge tase ja teiselt poolt välispiiride sujuv ületamine kooskõlas Schengeni acquis'ga. Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise süsteemile: 18 02 (niivõrd kui Välispiirifond on seotud). 1.3.3. Oodatavad tulemused ja mõju Täpsustage, milline peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju toetusesaajatele/sihtrühmale. Ettepaneku mõju toetusesaajatele/sihtrühmale on üksikasjalikult kirjeldatud mõjuhinnangu punktis 4.1.2. Üldiselt on rahastamise igal tasandil ja eelarve täitmise iga viisi puhul sisse viidud lihtsustamisel selgelt kasulik mõju rahastamise juhtimisprotsessidele. Politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamine ja selle vastu võitlemine ning kriisiohje Peamised toetusesaajad on liikmesriigid ja nende õiguskaitseasutused ning samuti teised elutähtsa infrastruktuuri kaitsmisele ja kriisiohjele spetsialiseerunud asutused, kuid vajaduse korral (nt kuritegevuse tõkestamise, radikaliseerumisvastase ja inimkaubandusvastase võitluse valdkonnas) ka asjaomased rahvusvahelised ja valitsusvälised organisatsioonid. Muudatustest kasu saava sihtrühma moodustab kogu elanikkond. Peamised saavutused on järgmised: 1) liikmesriikide kõrgenenud haldus- ja operatiivsuutlikkus avastada piiriüleseid, raskeid ja organiseeritud kuritegusid, sealhulgas terrorismi, ning nende eest edukalt vastutusele võtta, et vähendada sellisest kuritegevusest tulenevaid julgeolekuriske, ja 2) Euroopa suurem vastupanuvõime kriisidele ja katastroofidele tänu ühtsemale ELi riskijuhtimispoliitikale, kus ühelt poolt on omavahel ühendatud ohu- ja riskihinnangud ning poliitika kujundamine ja teiselt poolt on seotud tõhusam ja kooskõlastatud ELi kriisile reageerimine olemasolevate võimete ja teadmistega. Oluline saavutus on ka liikmesriikide suurem suutlikkus ennetada terrorismiakte ja teisi julgeolekuriske ning olla nendeks valmis ning kaitsta inimesi ja elutähtsat infrastruktuuri nende eest. Välispiirid ja viisad Välispiiride ja viisa osa raames toimuva rahastamise puhul on peamised toetusesaajad ELi õigusakte, Schengeni piirieeskirju ja viisaeeskirju rakendavad teenistused liikmesriikides: piirivalve, politsei ja konsulaarteenistused. Muudatustest kasu saav sihtrühm on reisijad – kõik inimesed, kes sisenevad ELi üle välispiiri. Tulemuste hulgas on nende teenistuste suurem suutlikkus 1) teostada piirikontrolli ja pidada Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) raames sidet teiste õiguskaitseasutustega; 2) juhtida rändevooge konsulaaresindustes (viisataotlused) ning 3) parandada reisijatevoo haldamist piiripunktides, tagades koostöös õiguskaitseasutustega ühelt poolt kõrgetasemelise ja ühtse kaitse ja teiselt poolt sujuva piiriületuse kooskõlas acquis' ning austusväärse kohtlemise ja väärikuse põhimõtetega. Tähtis tulemus on kahe uue ELi IT-süsteemi rajamine kolmandate riikide kodanike piiriülese liikumise kohta (ELi sisenemise ja EList lahkumise süsteemi ning ELi registreeritud reisijate programm). 1.3.4. Tulemus- ja mõjunäitajad Täpsustage, milliste näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist. Tulenevalt vajadusest pidada poliitikadialoogi enne riiklike programmide väljatöötamist, ei ole praeguses etapis võimalik kehtestada kindlaid näitajaid, mida saaks kasutada eelmainitud konkreetsete eesmärkide saavutamise mõõtmiseks. Samas kuuluvad – politseikoostöö ning kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise näitajate hulka piiriüleste ühisoperatsioonide ning parimaid tavasid käsitlevate dokumentide ja korraldatud ürituste arv. Kriisiohje ja elutähtsa infrastruktuuri kaitse näitajate hulka kuuluvad kasutusele võetud ja/või täiustatud vahendite arv, et lihtsustada liikmesriikidepoolset elutähtsa infrastruktuuri kaitset kõikides majandusharudes, ning liidu tasandil tehtud ohu- ja riskihinnangute arv; – piiride ja viisa valdkonna näitajate hulka nende konsulaaresinduste arv, mis on varustatud, turvatud või tugevdatud selleks, et tagada viisataotluste tõhus menetlemine ja osutada viisataotlejatele kvaliteetset teenust, ning piirikontrolli varustuse areng ja välispiiridel ebaseaduslikult riiki sisenenud kolmandate riikide kodanike arv, võttes arvesse välispiiri asjaomase lõigu ohutaset. Mõjunäitajatega mõõdetakse piirijulgeoleku, viisade väljastamise suutlikkuse ning üle piiri liikuva reisijatevoo ohutu ja sujuva käsitlemise suutlikkuse suurenemist. 1.4. Ettepaneku/algatuse põhjendus 1.4.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused Ajavahemikul 2014–2020 on EL siseasjade valdkond endiselt vastamisi suurte raskustega. Ohutu ja kindla keskkonna tagamine on vajalik ja kasulik ELi majanduslikule, kultuurilisele ja sotsiaalsele arengule. ELil on täita otsustav roll võitluses raske ja organiseeritud kuritegevuse, küberkuritegevuse ja terrorismiga ning ELi välispiiride haldamise tagamisel ja kiirel reageerimisel inimtegevusest või loodusõnnetustest põhjustatud kriisidele. Globaliseerumise ajastul, mil ohud suurenevad ja need on üha sagedamini rahvusvahelised, ei suuda ükski liikmesriik neile üksi tõhusalt vastata. Selleks, et õiguskaitseasutused saaksid teha tõhusat tööd piiriüleselt ja jurisdiktsioonidevaheliselt, on vaja ühtset ja igakülgset Euroopa lahendust. Selle eesmärgi saavutamisel on ülimalt tähtis teha koostööd kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Hiljutised sündmused Põhja-Aafrikas näitavad, kui tähtis on, et ELil oleks terviklik ja koordineeritud lähenemisviis rände-, piiri- ja julgeolekuküsimustele. Seega tuleb täielikus kooskõlas liidu välispoliitikaga tugevdada ELi siseasjade poliitika üha suureneva tähtsusega välismõõdet. 1.4.2. Euroopa Liidu meetme lisaväärtus Rändevoogude ja julgeolekuriskide juhtimine seab meie ette raskused, millega liikmesriigid üksi ei suuda toime tulla. Need on valdkonnad, kus ELi eelarve kasutamine annab ilmselget lisaväärtust. Mõned liikmesriigid kannavad rasket koormat, mis tuleneb nende geograafilisest asukohast ja nende hallatavast Euroopa Liidu välispiiri pikkusest. Kontrolli kaotamisega sisepiiridel peavad kaasnema ühised meetmed liidu välispiiride tõhusaks kontrollimiseks ja järelevalveks. Liikmesriikide vahel solidaarsuse ning vastutuse õiglase jagamise põhimõte on seega varjupaiga, rände ja välispiiride ühise poliitika keskmes. ELi eelarves on vahendid selle põhimõtte finantskoormuse kandmiseks. Julgeoleku valdkonnas on raske ja organiseeritud kuritegevus, terrorism ning teised julgeolekuga seotud riskid olemuselt üha enam piiriülesed. Riikidevaheline koostöö ja koordineerimine õiguskaitseasutuste vahel on oluline, et selliseid kuritegusid edukalt tõkestada ja nende vastu võidelda, näiteks teabevahetuse, ühisuurimiste, koostalitusvõimelise tehnoloogia ning ühiste ohu- ja riskihinnangute abil. Rändevoogudega tegelemine, ELi välispiiride haldamine ja ELi julgeolek nõuavad liikmesriikidelt märkimisväärseid vahendeid ja suutlikkust. Täiendatud operatiivkoostöö ja koordineerimine, mis hõlmab vahendite ühiskasutamist sellistes valdkondades nagu koolitus ja varustus, loob mastaabisäästu ja sünergia, millega tagatakse riigi vahendite tõhusam kasutamine ja tugevdatakse liikmesriikidevahelist solidaarsust, vastastikust usaldust ning vastutuse jagamist ELi ühistes poliitikavaldkondades. See on eriti asjakohane julgeoleku valdkonnas, kus rahaline toetus piiriülese ühistegevuse kõikidele vormidele on vajalik, et laiendada koostööd politsei, tolli, piirivalve ja õigusasutuste vahel. Seoses siseasjade välismõõtmega on selge, et meetmete vastuvõtmine ja vahendite ühiskasutamine ELi tasandil suurendab märkimisväärselt ELi mõju, mida on vaja kolmandate riikide veenmiseks, et nad teeksid ELiga koostööd nendes rände- ja julgeolekuküsimustes, mis pakuvad peamist huvi ELile ja liikmesriikidele. ELi õigus tegutseda siseasjade valdkonnas tuleneb Euroopa Liidu toimimise lepingu V jaotisest „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala”, eelkõige selle artikli 77 lõikest 2, artikli 78 lõikest 2, artikli 79 lõigetest 2 ja 4, artikli 82 lõikest 1, artiklist 84 ja artikli 87 lõikest 2. Koostöö kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega tugineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 212 lõikele 3. Ettepanekud on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, sest suurem osa rahastamisest on vastavuses põhimõttega, et eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega, ja juhindub liikmesriikide institutsioonilisest pädevusest. 1.4.3. Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid Ehkki leitakse, et praegused siseasjade rahastamisvahendid peaksid saavutama oma eesmärgid ja toimima tõhusalt, võib vahekokkuvõttest ja sidusrühmadega peetud konsultatsioonide käigus saadud kogemuste põhjal öelda, et vaja on: – lihtsustada ja täiustada tulevasi siseasjade rahastamisvahendeid, vähendades rahastamisprogrammide arvu kaheni ning luua Varjupaiga- ja Rändefond ning Sisejulgeolekufond. See võimaldab ELil vahendeid strateegilisemat kasutada, et nende abil saaks paremini reageerida ELi poliitilistele prioriteetidele ja vajadustele; – tugevdada ELi rolli globaalse tegutsejana, andes loodavatele fondidele välismõõtme, et tugevdada ELi mõjuvõimu seoses siseasjade poliitika välispoliitilise mõõtmega; – eelistada eelarve tsentraliseeritult täitmisele eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega, et kõrvaldada liigne halduskoormus; – kehtestada tulemuspõhisem lähenemine eelarve täitmisele koostöös liikmesriikidega, minnes üle mitmeaastasele programmitööle koos kõrgemate ametnike tasandil toimuva poliitikadialoogiga, et tagada liikmesriikide riiklike programmide täielik vastavus ELi poliitikaeesmärkidele ja prioriteetidele ning keskenduda tulemuste saavutamisele; – parandada eelarve tsentraliseeritult täitmist, et pakkuda poliitikapõhiste meetmete tarvis mitmeid vahendeid, sealhulgas toetust riikidevahelistele meetmetele, eelkõige uuenduslikele meetmetele ning kolmandates riikides ja seoses nendega võetavatele meetmetele (välismõõde), ning samuti erakorralistele meetmetele, uuringutele ja üritustele; – luua ühine regulatiivraamistik, millel on ühised programmitöö, aruandluse, finantsjuhtimise ja kontrolli eeskirjad ja mis on võimalikult sarnane teiste ELi fondidega, mille eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega, et kõik sidusrühmad saaksid eeskirjadest paremini aru ning et tagada ulatuslik sidusus ja järjepidevus; – tagada kiire ja tõhus reageerimine hädaolukordades, kavandades fondid selliselt, et EL suudaks asjakohaselt reageerida kiiresti muutuvatele olukordadele; – tugevdada siseasjade asutuste rolli, et edendada praktilist koostööd liikmesriikide vahel ja usaldada neile erimeetmete rakendamine, kuid samas tagades piisava poliitilise kontrolli ametite tegevuse üle. Täiendavad üksikasjad on esitatud mõjuhinnangus ja iga määruse seletuskirjas. 1.4.4. Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega Mitmetest ELi vahenditest toetatakse meetmeid, mis täiendavad Sisejulgeolekufondist rahastatavaid meetmeid: Eraldusjoon Sisejulgeolekufondi ja kodanikukaitse rahastamisvahendi vahel jääb alles, nagu on kirjeldatud kehtiva CIPS programmi artiklis 3: loodusõnnetused ja ka tahtmatud inimtegevusest tingitud õnnetused kuuluvad kodanikukaitse valdkonda (õnnetused), kusjuures tahtlikud inimtegevusest tingitud õnnetused kuuluvad julgeolekuvaldkonda ning seetõttu toimub rahastamine Sisejulgeolekufondist. Terroriaktid ja teised julgeolekuga seotud intsidendid ei kuulu ELi Solidaarsusfondi reguleerimisalasse. Samuti ei ole selge Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 222 (solidaarsusklausel) täpne reguleerimisala ja see, millises ulatuses selle abil saab toetada liikmesriike, kus toimub terroriakt või loodusõnnetus või inimtegevusest tingitud õnnetus, kuna selle jaoks on vaja vastu võtta rakenduskord, mille kohta pole veel isegi ettepanekut tehtud. Erakorralise abi rahastamiseks suuremate terrorirünnakute ja teiste julgeolekuintsidentide korral antakse toetust Sisejulgeolekufondist. Horisont 2020 programmi raames tehtavate julgeolekualaste teadusuuringute ja nende tulemuste praktilise rakendamise vaheline lõhe ületatakse, kuna Sisejulgeolekufondis on ette nähtud erieesmärgid ja rahastamiskõlblikud meetmed teadusuuringute tulemuste testimise ja valideerimise rahastamiseks (prototüübid), et neid praktikas kohaldada (kommertskasutusele eelnevad hanked). Tulevane õigusprogramm on lähedalt seotud Sisejulgeolekufondiga ning täiendab seda, eelkõige selle kriminaalõiguse osa, kuid on rohkem keskendunud õigusalasele koostööle, menetluste ühtlustamisele ja vastastikusele tunnustamisele, millega praktikas välditakse ulatuslikke kattuvusi. Sisejulgeolekufondi välismõõtme raames toetatakse peamiselt ELi huve ja eesmärke teenivaid meetmeid, mida võetakse kolmandates riikides ja seoses nendega, ning nendel on otsene mõju ELile ja liikmesriikidele ning nendega tagatakse järjepidevus ELi territooriumil rakendatavate meetmetega. Selline rahastamine kavandatakse ja rakendatakse kooskõlas ELi välistegevuse ja välispoliitikaga. See ei ole mõeldud otseselt majandusarengule suunatud meetmete toetamiseks ja see peaksid vajaduse korral täiendama välisabivahenditest antavat rahalist abi. Seoses sellega pakub siseasjade valdkonnas erilist huvi rände ja varjupaiga temaatilise programmi ja stabiliseerimisvahendi järeltulija. Kuna välisabivahenditest toetatakse kas toetust saavate riikide arenguvajadusi või ELi ja selle strateegiliste partnerite üldisi poliitilisi huve, siis siseasjade fondidest toetatakse erimeetmeid kolmandates riikides ELi rändepoliitika ja sisejulgeoleku eesmärkide huvides. Seega täidetakse tühimik ning aidatakse suurendada ELi käsutuses olevate töövahendite arvu. 1.5. Meetme kestus ja finantsmõju þ Piiratud kestusega ettepanek/algatus – þ Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku 1.1.2014–31.12.2020 – þ Finantsmõju avaldub ajavahemikul 2014–2023 ¨ Piiramatu kestusega ettepanek/algatus – Rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku AAAA–AAAA, – millele järgneb täieulatuslik rakendamine. 1.6. Ettenähtud eelarve täitmise viisid[34] þOtsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt þ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud: – þ rakendusametitele – þ ühenduste asutatud asutustele[35] – þ riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele – ¨ isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses þ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega þDetsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega þ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage) Mitme eelarve täitmise viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”. Märkused: Ettepanekud rakendatakse peamiselt eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega mitmeaastaste riiklike programmide raames. Riiklike programmide alusel saavutatavaid eesmärke täiendavad liidu meetmed ja kiirreageerimismehhanism hädaolukordade jaoks. Need on peamiselt toetuste ja otsese tsentraliseeritud eelarve täitmise alusel toimuvate hangete vormis ning need hõlmavad kolmandates riikides ja seoses nendega võetavaid meetmeid. Killustatuse vältimiseks kasutatakse kõiki võimalusi ja suunatakse vahendid vaid teatud liidu eesmärkidele ning partnerluslepingute ja raamkokkulepete alusel kasutatakse vajaduse korral peamiste sidusrühmade kogemusi. Komisjoni algatusel rakendatavat tehnilist abi rakendatakse otsese tsentraliseeritud eelarve täitmise kaudu. Schengeni acquis' sätete kohaldamise, rakendamise ja edasiarendamisega seotud riigid osalevad samuti kahes Sisejulgeolekufondi rahastamisvahendis, mis on Schengeni acquis' edasiarendus (piiride ja viisa ning politseikoostöö rahastamisvahend), nagu nad oleksid liikmesriigid, pidades silmas Schengeni acquis' sätetega ühinemise lepinguid. Need riigid osalevad rahastamisvahendites kooskõlas määruse sätetega, rakendades oma mitmeaastaseid riiklikke programme, ning neil on võimalus taotleda rahastamist liidu meetmetest jne. Välispiiride Fondi raames sõlmitakse erikokkulepped, millega täpsustatakse nende osalemiseks vajaminevaid täiendavaid eeskirju (finantsmäärusest, selle rakenduseeskirjadest ja aluslepingutest tulenevad eeskirjad, sealhulgas kontrollikoja auditeerimisõigus). Kuna need riigid maksavad mõlemas rahastamisvahendis osalemiseks proportsionaalselt oma SKPga osamaksu ELi eelarvesse, määratakse osana vastutuse jagamisest Schengeni ala juhtimisel kindlaks nende riikide osamaks ning see toimub vaatamata rahastamisvahendite alusel neile eraldatud summade suurusele. Hetkel on assotsieerunud riigid Norra, Island, Šveits ja Liechtenstein. 2. HALDUSMEETMED 2.1. Järelevalve ja aruandluse eeskirjad Täpsustage tingimused ja sagedus. Eelarve täitmiseks koostöös liikmesriikidega esitatakse aruandluse, järelevalve ja hindamise ühtne ja tõhus raamistik. Iga riikliku programmi puhul nõutakse, et liikmesriik looks järelevalvekomitee, kus komisjon võib osaleda. Liikmesriigid esitavad igal aastal aruande mitmeaastase programmi rakendamise kohta. Need aruanded on aastamaksete tegemise eeltingimuseks. Nende aruannete põhjal tehakse vahekokkuvõte, mis palutakse esitada 2017. aastal, et anda täiendavat teavet eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude kohta. Samasugune vahekokkuvõte tehakse 2019. aastal, et vajaduse korral teha viimasel eelarveaastal (2020) kohandusi. Selleks et toetada siseasjade valdkonnas hindamispõhise tegevuskultuuri arendamist, luuakse fondidele ühine hindamise ja järelevalve raamistik, millega seoses kohaldatakse laia valikut poliitikaga seotud näitajaid, mis rõhutavad tulemustele suunatud lähenemisviisi fondidele ja tähtsat rolli, mis neil võiks olla tegevusstrateegia koostamisel, et saavutada eesmärk luua vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala. Need näitajad on seotud mõjuga, mida fondid võiksid avaldada: piirijulgeoleku, politseikoostöö ja kriisiohje ühise tegevuskultuuri arendamine; liitu sisenevate rändevoogude tõhus juhtimine; kolmandate riikide kodanike õiglane ja võrdne kohtlemine; liikmesriikidevaheline solidaarsus ja koostöö rände- ja sisejulgeolekuküsimustega tegelemisel ja kolmandaid riike käsitlev Euroopa Liidu ühine lähenemisviis nii rände- kui ka julgeolekuküsimustes. Selleks et tagada hindamispõhimõtete nõuetekohane kohaldamine ja pidades silmas liidu siseasjade praeguse rahastamise alusel liikmesriikides toimunud hindamise käigus saadud kogemusi, töötavad komisjon ja liikmesriigid koos, et arendada ühtne hindamise ja järelevalve raamistik, määrates muu hulgas kindlaks toimimismallid ning ühised väljundid ja tulemusnäitajad. Kõik meetmed kehtestatakse programmitöö alguses, et liikmesriikidel oleks kokkulepitud põhimõtete ja nõuete alusel võimalik luua oma aruandlus- ja hindamissüsteemid. Halduskoormuse vähendamiseks ning aruandluse ja hindamise vahelise koostoime tagamiseks kasutatakse hindamisaruannete jaoks nõutud teavet, et täiendada riiklike programmide rakendamise aastaaruannetes liikmesriikidelt saadud teavet. 2018. aastal esitab ka komisjon aruande, mis koostatakse riiklike programmide vahearuannete alusel. Üldisemalt esitab komisjon vahearuande fondide rakendamise kohta 30. juuniks 2018 ja 30. juuniks 2024 järelhindamise aruande, kus käsitletakse rakendamist tervikuna (st mitte ainult riiklikke programme, mille eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega). 2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid 2.2.1. Tuvastatud ohud SISEASJADE PEADIREKTORAAT ei ole tuvastanud kuluprogrammides olulist vigade esinemise riski. Seda kinnitab asjaolu, et kontrollikoja