14.

palub komisjonil ja liikmesriikidel hoolikalt tagada kolmanda energiapaketi täielik rakendamine ning nõuab selle läbivaatamist energiaturu uue korralduse raames, et võtta arvesse järgmisi kodutarbijatega seotud soovitusi: a) soovitab suurendada arvete sagedust ning nii arvete kui ka lepingute läbipaistvust ja selgust, et hõlbustada tõlgendamist ja võrdlemist; rõhutab, et keelekasutus peab olema selge ja tehnilisi termineid tuleb vältida; palub, et komisjon määratleks selles valdkonnas minimaalsed teabele esitatavad nõuded, kaasa arvatud parimad tavad; rõhutab, et nii fikseeritud tasusid kui ka makse ja lõive võiks arvetel sellisena selgelt ka esitada, mis võimaldaks kliendil neid kergesti eristada muutuvatest tarbimisega seotud kuludest; tuletab meelde kehtivat nõuet, et tarnija esitaks arvel või sellega koos iga energiaallika panuse tarnija üldisse energiaallikate struktuuri eelnenud aastal, tehes seda arusaadaval ja selgelt võrreldaval viisil ja lisades viite sellele, kust leida teavet CO2-heite ja radioaktiivsete jäätmetega seotud keskkonnamõju kohta; b) soovitab luua ühtse kontaktpunkti, et anda kogu vajalik teave, mis võimaldab tarbijal teha teadliku otsuse; c) soovitab, et jaotusvõrguettevõtjad, kellel on juurdepääs kodumajapidamise varasematele tarbimistavadele, samuti sõltumatute võrdlusvahendite haldajad teeksid energiasektorit reguleerivate asutustega koostööd, et uurida, kuidas tarbijaid kõige paremini pakkumisvõrdlustega varustada, et kõik tarbijad, isegi need, kellel puuduvad digioskused või juurdepääs internetile, saaksid teada, kas tarnija vahetamine aitaks neil raha säästa; d) soovitab koostada suunised hinnavõrdlusvahendite kohta, et tagada tarbijate juurdepääs sõltumatutele, ajakohastatud ning arusaadavatele hinnavõrdlusvahenditele; on veendunud, et liikmesriigid peaksid kaaluma kõiki hinnavõrdlusvahendeid hõlmavate akrediteerimissüsteemide koostamist kooskõlas Euroopa energeetikasektorit reguleerivate asutuste nõukogu suunistega; e) soovitab niisuguste uute platvormide loomist, mis toimiksid sõltumatute hinnavõrdlusvahenditena, et tagada tarbijatele suurem selgus arve suhtes; soovitab anda selliste sõltumatute platvormide kaudu tarbijatele teavet kasutatud energiaallikate protsentuaalse osakaalu ning energiatariifides sisalduvate eri maksude, lõivude ja lisatasude kohta võrdleval viisil, et võimaldada tarbijal kergesti otsida sobivamaid pakkumisi; soovitab anda see ülesanne olemasolevatele organitele, nagu riiklikud energiaasutused, reguleerivad asutused või tarbijaorganisatsioonid; nõuab, et igas liikmesriigis töötataks välja vähemalt üks niisugune sõltumatu hinnavõrdlusvahend; f) tarnijate jaemüügikonkurentsi edendamiseks soovitab liikmesriikidel koostada koostöös hinnavõrdlusvahendite haldajate ja tarbijarühmadega suunised, tagamaks, et viis, kuidas tarnijad eri tariife kujundavad, võimaldab neid lihtsalt võrrelda ega tekita tarbijas segadust; g) soovitab, et arvel või koos arvega teavitataks tarbijat tema jaoks sobivaimast ja soodsaimast tariifist, lähtudes tema varasematest tarbimistavadest, ja et tarbijal oleks soovi korral võimalikult lihtne sellele tariifile üle minna; märgib, et kuna paljudes liikmesriikides vahetavad tarbijad harva tarnijat, ei ole paljusid kodumajapidamisi, eeskätt kõige haavatavamaid, energiaturule kaasatud ning nad ostavad energiat ikka veel kohatute, aegunud ja kallite tariifide alusel; h) soovitab uurida, milliseid meetmeid tuleks võtta, et võimaldada jaehindades paremini kajastada hulgimüügihindu ning seega muuta fikseeritud elementide, eelkõige maksude ja lõivude ning mõnel juhul võrgutasude osakaalu suurenemise suundumust energiaarvetel; juhib tähelepanu kodumajapidamiste ja tööstustarbijate makstavate maksude ja lõivude määra erinevusele;