ET Euroopa Liidu Teataja C 24/52

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Arvamus teemal “Euroopa Liidu õigusaktide rakendamise ja jõustamise parandamise viisid”

(2006/C 24/13)

10. veebruaril 2005 otsustas Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2, koostada arvamuse teemal: “Euroopa Liidu õigusaktide rakendamise ja jõustamise parandamise viisid”.

Ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon, kellele tehti ülesandeks komitee vastavateemalise töö ettevalmistamine, võttis oma arvamuse vastu 27. juulil 2005. Raportöör oli hr Joost van Iersel.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis 28.—29 septembril 2005. aastal toimunud täiskogu 420. istungil (28. septembril) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 90, vastu 6 ja erapooletuks jäi 12.

Rakendamine ja jõustamine

Kommenteeritud kokkuvõte

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee väidab oma arvamuses, et parem seadusloome ning õigusaktide parem rakendamine ja jõustamine on tihedalt seotud: hea seadus on jõustatav ja jõustatud seadus. Komisjon, nõukogu ja Euroopa Kohus tegelevad pidevalt Euroopa õigusaktide rakendamise probleemidega. Järelmeetmed on siiski piiratud, mis tuleneb erinevatest õiguskultuuridest ja vastutavustest ning sellest, et Euroopa õiguse tõhusas rakendamises osalemise tase üle Euroopa on erinev. EMSK eristab mitmeid liike meetmeid, mida liikmesriigid ja komisjon võtma peaksid. Liikmesriikide puhul on otsustav poliitiline tahe. Siseriiklikud haldusasutused peavad väljapoole peegeldama, et nad samastavad end Euroopa Liiduga ning seisavad täiesti Euroopa Liidu otsuste taga. See eeldab muutusi mõnedes spetsiifilistes valdkondades, nagu haldussuutlikkuse tagamine, siseriiklike eeskirjade ja menetluskorra läbivaatamine, hoidumine valikulisest rakendamisest ning rangemast rakendamisest kui õigusakt nõuab (gold-plating) ja teabestruktuuride parandamine. Soovitavad on süstemaatiline arutelu liikmesriikide tasandil asjaomaste asutuste vahel üle Euroopa, samuti järelhindamised ja siseriiklike asutuste aruandekohustus teiste liikmesriikide asjaomaste asutuste ees. Nõutav on ka seadusandliku võimuga piirkondlike omavalitsuste kaasamine. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee toetab komisjoni aktiivset rolli õiguskaitseasutuste vahelise usalduse suurendamisel, liikmesriikide asutuste võrgustike toetamisel, nende tegevuse süstemaatilisel hindamisel ning heade tavade kindlakstegemisel ja levitamisel. Kaaluda tuleks olemasolevate kohtunike ja avaliku halduse koolitusprogrammide laiendamist. Mõned arvamuses käsitletud ettepanekud on komisjonis arutlusel ja mõnede muudatuste rakendamise protsess on liikmesriikides käimas. Euroopa Liidu õigusaktide rakendamisel ja jõustamisel esineb tõsiseid puudusi. Euroopa Parlament ja riikide parlamendid peaksid olema kaasatud. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on arvamusel, et vajalik on kultuuriline muutus, kusjuures suuremat rõhku tuleks panna Euroopa Liidu uute õigusaktide tõhusale rakendamisele ja nende hulga võimalikule vähendamisele, tagades sel viisil vastuvõetud ELi õiguse ja poliitika maksimaalse mõju. See annab panuse 25-liikmelise Euroopa Liidu heale toimimisele ning tagab lisaks vajaliku ühtekuuluvuse.

1. Euroopa Liidu õigus — Euroopa integratsiooni alus

1.1 Euroopa integratsiooni keskne osa on hästi toimiv siseturg, mida reguleerivad piisavad sotsiaalsed normid, eriti töötajate, tarbijate ja keskkonna kaitse alal. See seadustab integratsiooni, tuues olulist kasu kodanikele ja ettevõtetele.

1.2 Euroopa Liit tugineb õigusriigi põhimõttele. See tugevdab siseturu aluseid ja takistab igasugust diskrimineerimist toodete, isikute või ettevõtete päritolu või rahvuse alusel. Euroopa Liidu õiguse tulemuslik rakendamine suurendab üldsuse usaldust Euroopa poliitika ja protsesside vastu ning aitab ELis paremini arvesse võtta kodanike ja ettevõtete probleeme. See eeldab siiski Euroopa Liidu õiguse õigeaegset ja korrektset ülevõtmist riiklikul tasandil.

1.3 Lisaks tuleb Euroopa õigusakte, mille eesmärk on kõrvaldada mis tahes takistused kõigile võrdsete võimaluste loomiselt, rakendada viivitamata ja järjekindlalt kogu Euroopa Liidus ning tulemuslikult jõustada kõigi asjaomaste riiklike ja piirkondlike ametiasutuste poolt.

1.4 Siseturg toimib nõuetekohaselt ning muutub kasvu ja jõukuse allikaks vaid siis, kui kodanike ja ettevõtete jaoks ei ole diskrimineerivaid ega varjatud tõkkeid, sealhulgas tülikaid või pikki haldusmenetlusi. Riiklikud meetmed on sageli liiga piiravad või liiga keerulised ja ebaproportsionaalsed (1), andes igal aastal aluse arvukateks kodanike ja ettevõtete kaebusteks. Osaliselt on eelkirjeldatu tingitud Euroopa Liidu õiguse ülemäära rangest ülevõtmisest riiklikesse õigusaktidesse (gold-plating). Gold-plating toob kaasa täiendavad riiklikud eeskirjad, mis võivad Euroopa Liidu õigusaktide eesmärgid segaseks muuta.

1.5 Parem seadusloome on Lissaboni strateegia lahutamatu osa. 22.–23. märtsi 2005. aasta Euroopa Ülemkogu järeldustes tunnistati sõnaselgelt paranenud reguleeriva keskkonna panust konkurentsivõimele. Sama tegi konkurentsivõime nõukogu 6.–7. juunil 2005. (2) Sellega seoses tuleb rõhutada, et parem seadusloome ning õigusaktide parem rakendamine ja jõustamine on tihedalt seotud: hea seadus on jõustatav ja jõustatud seadus.

1.6 Et seadus oleks jõustatav, peab see olema piisavalt selge, ja et jõustamine oleks tulemuslik, peab seadus pakkuma sobiva lahenduse spetsiifilistele probleemidele. Kui seadus on liiga keeruline või liiga ebamäärane (nt puudub korralik mõjuhinnang) tekivad paratamatult rakendamisprobleemid. Kõnealuste probleemide lahendamiseks on vajalikud täiendavad seadused. Halvad seadused toovad kaasa seaduste ülekülluse ja ülemäärase hulga eeskirju, mis panevad ettevõtetele tarbetu täitmiskoormuse ja ajavad kodanikud segadusse. (3)

1.7 Seaduste edukaks jõustamiseks peavad asutused olema piisavalt haldussuutlikud. Haldusalased kitsaskohad seevastu põhjustavad probleeme rakendamisel ja jõustamisel.

1.8 Samal ajal parandab Euroopa Liidu õiguse tulemuslik kohaldamine konkurentsivõimet ja soodustab piiriülest koostööd, mis on Lissaboni strateegia kaks põhieesmärki.

1.9 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on seisukohal, et Euroopa Liidus on seaduste rakendamine ja täitmine kujunenud problemaatiliseks. Euroopa Liidu õiguse rakendamise statistika näitab, et liikmesriikides esineb viivitusi direktiivide ülevõtmisel. Muu statistika rikkumiste korral algatatud menetluste kohta näitab, et sageli on ülevõtmine ebakorrektne või ebatäielik. 78 % Euroopa Komisjoni algatatud menetlustest liikmesriikide suhtes ajavahemikul 2002–2005 puudutavad direktiivide ülevõtmist ja rakendamist, mis viitab sellele, et liikmesriikidel on probleeme riiklike meetodite määratlemisel õigusaktide tõhusaks rakendamiseks.

1.10 Nõukogu on käsitlenud rakendamis- ja jõustamisprobleeme mitmetes resolutsioonides (4) 2003. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes parema õigusloome kohta viidati samuti paremale ülevõtmisele ja rakendamisele.

1.11 Euroopa Kohus on mitmes kohtuasjas teinud otsuse liikmesriikide kohustuse kohta õigusaktide tulemusliku rakendamise ja jõustamise tagamisel (5) .

1.12 Komisjon on koostanud mitmeid dokumente, mis käsitlevad liikmesriikide võimalusi õigusaktide ülevõtmise ja rakendamise parandamiseks (6). Avaliku halduse valges raamatus sätestab komisjon, et lõppkokkuvõttes sõltub Euroopa Liidu eeskirjade mõju liikmesriikide asutuste tahtest ja suutlikkusest tagada eeskirjade tulemuslik, täielik ja õigeaegne ülevõtmine ja jõustamine (7). Oma 16. märtsi 2005. aasta teatises “Parem õiguslik reguleerimine majanduskasvu edendamiseks ja töökohtade loomiseks Euroopa Liidus” esitles komisjon tegevuskava ühenduse õigusliku raamistiku parandamiseks ilma liigsete halduskuludeta.

1.13 Alates 1985. aastast on uus lähenemine olnud üha kasulikum vahend standardite ja regulatiivsete lähenemisviiside tõhusa ühtlustamise edendamisel. See loob stabiilse, ülevaatliku ja läbipaistva õigusliku raamistiku, mis sisaldab tänu paljude õigusaktides määratletud vahendite kasutamisele asjaomaseid kaitseabinõusid ametkondadele, ning tootjate ja kolmandate osapoolte olulist vastutust Rakendamise osas järeldab komisjon eelkõige süvaanalüüsi alusel, et ühtlasi on kogemus näidanud, et nende direktiivide rakendamist saab veel mitmel moel parandada (8). Kõnealuses dokumendis tuuakse välja tõsised puudujäägid.

1.14 Oma siseturu strateegia teises rakendusaruandes aastate 2003-2006 kohta (9) analüüsib komisjon rakendamisel ja jõustamisel esinevaid puudujääke mitmes valdkonnas. Samuti määratleb ta kavatsused ja eesmärgid olukorra parandamiseks. Muuhulgas osutatakse sellele, et liikmesriigid peavad endale võtma otsesema vastutuse ja väljendama seega poliitilist tahet. Komisjoni soovituses siseturgu mõjutavate direktiivide ülevõtmise kohta liikmesriigi õigusesse (10) määratletakse teatavad toimimisviisid, mida liikmesriike innustatakse üle võtma. Peamised kõnealused toimimisviisid on anda järelevalve- ja kooskõlastamiskohustus ühele ministrile ja ministeeriumile, luua ülevõetud direktiivide riiklik andmebaas ning edendada tihedamat koostööd Brüsselis läbirääkimisi pidavate riigiametnike ja riiklikke meetmeid rakendavate ametnike vahel.

1.15 Rakendamise tulemustabelid kirjeldavad ühenduse õiguse ametliku ülevõtmise puudujääke. Kuid asjaomaste Euroopa institutsioonide kõnealusest tähelepanust hoolimata ei ole nõukogu süstemaatiliselt uurinud ega arutanud kooskõlastatud eeskirjade ülevõtmist liikmesriikide õigusaktidesse ja/või haldusnormidesse. Õigusaktide erinev rakendamine ühe liikmesriigi piires viiks kiiresti avalikkuse reageeringuni, kuid erinevus liikmesriikide lõikes ei kuulu isegi poliitilisse päevakorda.

1.16 Kahtlemata on tulemustabelid muutnud andmed liikmesriikide õigusaktide ülevõtmise kohta läbipaistvamaks. Hetkel puuduvad samaväärsed tulemustabelid õigusaktide rakendamise kohta, suurendamaks riiklike asutuste tegevuse läbipaistvust Euroopa Liidu õiguse ja poliitikate rakendamisel.

1.17 Hoolimata väidetavatest edusammudest ei ole asjaomased riiklikud sidusrühmad Euroopas endiselt piisavalt teadlikud ega suhtu piisava tõsidusega ülesandesse tagada Euroopa integratsiooni aluseks oleva Euroopa Liidu õiguse nõuetekohane toimimine. Viimatinimetatu on võimalik vaid juhul, kui järgitakse hoolikalt kogu protsessi: direktiivide vastuvõtmist, ülevõtmist, rakendamist ja jõustamist. Paljudel juhtudel jääb ilmselt ka vajaka soovist kogu protsessi järjekindlalt läbi viia. Komisjoni dokumendid, Euroopa Kohtu arvukad otsused ning asjaomane teaduskirjandus loovad liikmesriikidele piisavalt võimalusi oma õiguslike kohustuste täitmise parandamiseks.

1.18 Euroopa Liidu liikmesriikide arvu suurenedes tuleb erilist tähelepanu pöörata Euroopa Liidu õiguse tõhusale rakendamisele ja õiguskaitsele. Euroopa Liidu integratsiooniprotsessi ei tohi ohustada sellega, et vähendatakse Euroopa Liidus kehtivate eeskirjade tõhusust.

2. Kontekst ja arengud

2.1 Ehkki EÜ asutamislepingus nähakse siseturu lõpuleviimiseks ette hulk lähendamis- ja ühtlustamismeetmeid (11), on 1970. ja 1980. aastate alguse kogemus näidanud, et täielik ühtlustamine on aeglane, tülikas ja teatud juhtudel ka tarbetu protsess. Lihtsam on läbi rääkida ja rakendada vastastikusel tunnustamisel ja koduriigi kontrollil põhinevaid meetmeid. Kõnealused meetmed on samuti osutunud tõhusamaks kaubanduse ja investeerimistegevuse liberaliseerimisel, toomata kaasa ulatuslikku täitmiskoormust. Siiski tuleb märkida, et Euroopa Liit on jõudnud uude etappi, mida iseloomustavad jätkuvalt suurenevad erinevused valitsemiskultuuris. See võib viia täiendavate määruste väljaandmise soovini, et tagada lähenemine ning heade tavade levitamine.

2.2 Hoolimata üleminekust uutele poliitilistele vahenditele on ühenduse õigusaktide arvu kasv olnud ühest küljest sügavama ja laieneva integratsiooni loomulik tulemus, teisest küljest tingitud aga liikmesriikidepoolsest mittetäielikust või puudlikust rakendamisest. Lisatud on uued eeskirjad, takistamaks liikmesriikidel oma kohustuste täitmatajätmist või riiklike eeskirjade ülemäära keeruliseks muutmist (12). Heaks näiteks on komisjoni poolt artikkel 86 lõike 3 alusel vastuvõetud liberaliseerimise direktiivid telekommunikatsiooniteenuste ja telekommunikatsioonivahendite valdkonnas.

2.3 Arvestades mitmes liikmesriigis õigusaktide rakendamisel tekkinud raskusi (13), nõuab Euroopa Liidu õiguse kohaldamise parandamine liikmesriikide asutuste kooskõlastatud jõupingutusi. Praeguseks ei ole kõnealuseid jõupingutusi piisavalt tehtud, samuti ei ole liikmesriigid kasutusele võtnud vähem sekkuvaid ja lihtsamaid poliitika rakendamise ja reguleerimise vahendeid.

2.4 2000. aasta Lissaboni Euroopa Ülemkogu, mis algatas Euroopa Liidu konkurentsivõime suurendamise protsessi, võttis kasutusele avatud kooskõlastusmeetodi, et parandada õigusaktide rakendamist ja vastuvõtmist kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete näitajate, võrdlusuuringute ning heade tavade kasutamisega. Liikmesriigid ei ole seni poliitika paremaks rakendamiseks kõnealustele headele tavadele süstemaatilisemalt ja ulatuslikumalt tuginenud.

2.5 Alguses tekitas avatud kooskõlastusmeetod suuri ootusi. Samuti tekitasid suuri ootusi võrdlusuuringud ja head tavad. Kogemused ei kinnita positiivseid järeldusi. Ilma siduva kohustuseta ei näita liikmesriigid üles tahet õigusakte kohandada, rääkimata nende rakendamisest või jõustamisest.

2.6 2004. aastaks olid kümme kandidaatriiki integreerinud ühenduse õigustiku. Kõnealusest tähtajast peeti seega ametlikult kinni. Kuid seaduse muutmine iseenesest ei viita korrektsele ülevõtmisele. Lisaks on rakendamiseks ja jõustamiseks vaja rahuldavaid haldusasutusi ja -menetlusi, mis tuli paljudel juhtudel tühjalt kohalt üles ehitada ja sisse seada, kuna puudub vajalik kogemus Euroopa Liidu õigusaktide tõhusaks rakendamiseks. Riiklike ametiasutuste ja ühenduse institutsioonide vaheline tihendatud koostöö peaks lihtsustama Euroopa Liidu õiguse ühtset rakendamist kogu ELis. (14)

2.7 Ehkki ELi määruste ja õigusaktide eesmärk on luua avatud Euroopa turul ühised tingimused, võivad selle saavutamise vahendid valdkonniti märkimisväärselt erineda. Põhimõte võib olla igas valdkonnas sama, kuid taotletav integratsiooniaste võib oluliselt erineda. See viib vähem või rohkem rangete ühendusepõhiste eeskirjadeni ning seejärel erinevate väljavaadete ja õiguslike lähenemisteni.

2.8 Kõnealused erinevused tulenevad integratsioonieesmärkide erinevustest näiteks selliste valdkondade vahel nagu siseturg ja keskkonnapoliitika ning peamiselt riiklike valdkondade vahel nagu sotsiaalpoliitika ja tervishoid. Asutamislepingus kasutatakse rahvatervise ja hariduse osas vähem ambitsioonikat sõnastust. Euroopa Liidu roll kõnealustes poliitikavaldkondades on pigem koordineeriv ja julgustav kui integreeriv.

2.9 Niisiis moodustavad praegused edusammud kirju pildi, milles on kõrvuti üksteisega mitmed ELi tasandi õigusaktid, mis omakorda mõjutavad liikmesriigi lähenemist. Siia kuuluvad: — Euroopa Liidu vahendid õigusaktide täielikuks ühtlustamiseks; — Euroopa Liidu vahendid minimaalse ühtlustamise kindlustamiseks, jättes liikmesriikidele võimaluse võtta vastu rangemaid eeskirju (mida piiriüleses kontekstis võib kasutada vaid vastastikusel tunnustamisel); — “uue lähenemise” direktiivid, mille eesmärgiks on luua olulised nõuded, millele peavad vastama Euroopa Liidu turul olevad tooted; — päritolumaa põhimõttele tuginevad Euroopa Liidu õigusaktid; — raamdirektiivid; mis jätavad liikmesriikidele rakendamise osas märkimisväärse otsustusvabaduse; — soovitused, mida saab üle kanda liikmesriikides seadustesse; — otsused.

2.10 Kõnealune ulatuslik valik ühendusepõhiseid õigusakte, mis tuleb liikmesriikides üle võtta, rakendada ja jõustada, annab tihti aluse riiklikele ja seega erinevatele tõlgendustele selle kohta, mida tuleb liikmesriigi tasandil rakendada ja jõustada ning kuidas seda teha.

2.11 Hetkel toimiva mudeli praktiline mõju arvestab liikmesriikide puhul erineval määral järgmisi asjaolusid: — liikmesriikide erinevad õiguskultuurid ja -süsteemid — riigi valitsuse ja ministeeriumide erinevad kohustused; — teatud piirkondlik ja kohalik pädevus liikmesriikides — liikmesriikide huvirühmade poliitiline, sotsiaalmajanduslik ja ühiskondlik mõju — liikmesriigi vajadused/soovid, mis viivad Euroopa Liidu direktiivide ülemäära range rakendamiseni (gold-plating) ning sätete valikulise kohaldamiseni (cherry-picking) — rahalised ja organisatsioonilised vahendid Euroopa Liidu õiguse korrektseks rakendamiseks.

2.12 Loomulikult arvestab Euroopa Liidu lähenemine liikmesriikide mitmekesisust ja nende arvukaid haldustavasid, erinevusi õiguslikus kultuuris ja poliitilises süsteemis. Tegu on põhimõttelise küsimusega. Erinevad tavad ja erinev kultuur peavad siiski tagama Euroopa Liidu õiguse tõhusa rakendamise, vältides moonutusi ja diskrimineerimist. Euroopa Liidu pädevuste laiendamise ja käimasoleva laienemise tingimustes on kõnealune ülesanne keerukas.

2.13 Komisjoni puhul mõjutavad lõpptulemust muuhulgas mõned konkreetsed sundelemendid: — tehnilise keele ja õiguskeele ebatäpne kasutamine õigusaktide koostamisel (sealhulgas tõlkeprobleemid); — rohkem või vähem siduvate õigusaktide erinev kasutamine nõukogu otsuste tulemusena; — komisjonisisene erinev osalus Euroopa Liidu õiguse rakendamisel ja jõustamisel; olulised erinevused peadirektoraatide vahel; — kohatine ebaselgus liikmesriikide eesõiguste ja/või komisjoni eesõiguste osas tulenevalt subsidiaarsuse põhimõtte mõjust; — kohatine piisava personali puudumine komisjonis; — keeleprobleemid (järelevalve teostamisel uutes liikmesriikides); — lepingurikkumiste korral algatatud menetluste tähtsus ja mõju.

2.14 Koos ühenduse õigusaktide mahu suurenemisega on kasvanud vastavalt ka nende dokumentide hulk, mis ei ole õigusaktid, ja protsesside hulk, mille eesmärk on motiveerida liikmesriike Euroopa Liidu õigust õigel ajal ja korrektselt rakendama, näiteks regulaarsed aruanded ja tulemustabelid õigusaktide ülevõtmise kohta liikmesriikides.

2.15 Lisaks sellele on komisjon võtnud mitmeid meetmeid, et teavitada kodanikke ja ettevõtteid nende õigustest ning julgustada neid oma õigusi liikmesriigi asutustes ja kohtutes teostama. Näiteks püüavad kodanike ja ettevõtete ning SOLVITi keskuste kontaktpunktid määratleda ja lahendada probleeme, millega seisavad silmitsi eraisikud ja ettevõtted, kes kolivad oma koduriigist teise liikmesriiki või tegutsevad teises liikmesriigis.

2.16 Viimased aruanded SOLVITi keskustes käsitletud juhtumite kohta näitavad, et üle 50 % kõigist probleemidest on seotud kutsekvalifikatsiooni tunnustamisega, toodete turulepääsuga, mootorsõidukite registreerimise ja elamislubadega. Ehkki 80 % juhtumitest õnnestub lahendada, näitab statistika, et probleemid ei ole uued. Kodanikel ja ettevõtetel on raskusi valdavalt bürokraatliku asjaajamise tõttu, samuti liikmesriikide valitsuse soovimatuse tõttu oma nõudeid ratsionaliseerida. Hoolimata SOLVITi keskuste edust on 20 % probleemidest lahendamata. Liikmesriigid peaksid käituma nii, et kõnealune protsent langeks ning suureneks avalikkuse (kodanike ja ettevõtete) teadlikkus riiklike SOLVITi keskuste ning Euroopa SOLVITi võrgustiku kohta.

2.17 Samuti on väljakutse Euroopa Liidu laienemine. Liikmete arvu kasvu ei ole võimalik hallata konsultatsiooni- ja järelevalvemenetluste piisava tugevdamiseta.

2.18 Konsultatsiooni- ja järelevalvemenetluste tugevdamine on olnud kõige ilmsem viimase laienemise käigus ja 2004. aasta detsembris Brüsseli Euroopa Ülemkogul järgmisteks laienemisteks kokku lepitud parameetrites. Komisjon valvab tulevaste liikmesriikide järele põhjalikumalt ja neilt eeldatakse suurema osa ühenduse õigustiku rakendamist enne Euroopa Liiduga ühinemist. Samuti eeldatakse, et nad lõpetavad kiiremini mis tahes neile võimaldatava üleminekukorra.

3. Vajalikud märkused

3.1 Õigusaktide tõhus rakendamine ja jõustamine on kodanike ja ettevõtete seisukohalt olulise tähtsusega. Nad on õigusriigi lahutamatu osa. Ühiselt vastuvõetud õigusaktide sageli erinev tõlgendamine tõstatab ettevõtete ja kodanike seas küsimusi: kus esitada kaebus? kuidas toimida lühikeses perspektiivis? Veelgi olulisem on küsimus, millises ulatuses võib õigusaktide ebatõhus rakendamine viivitada või muuta investeerimistegevust või viia kodanike usalduse kaotuseni. Kõnealused küsimused on seotud Euroopa Liidu poliitika õiguspärasuse, sidususe ja ennustatavusega. Ülevõtmise ja rakendamise jätkumine praegusel ebarahuldaval kujul on edaspidi vastuvõetamatu.

3.2 Korrektselt vastuvõetud direktiivide rakendamisel Euroopa Liidu tasandil tekkinud keeruline ja ebaselge olukord nõuab toimiva süsteemi SWOT-analüüsi: kus me oleme; mis on probleemide põhjused; millised on liikmesriikide probleemid; mis on liikmesriikide eesmärk; milline on subsidiaarsuse ja Euroopa Liidu järelevalve vaheline soovitav suhe ja vastastikune mõju? Teisisõnu: kes vastutab selle eest, mida mõõdetakse ning millised on mõõtmiskriteeriumid? Millises ulatuses on õiguslikud vahendid ja praegused toimimisviisid vastavuses Euroopa integratsiooni eesmärkidega? Kuidas reageerivad Euroopa Liit ja liikmesriigid ettevõtete ja kodanike kaebustele ELi eeskirjade ebatäieliku ja mõnikord kahjustavat mõju avaldava ülevõtmise, rakendamise ja jõustamise kohta liikmesriikide õigusaktides ja toimimisviisides?

3.3 Lisaks täiustamist puudutavatele aruteludele liikmesriikides tuleb esitada ka kõnealused intrigeerivad küsimused, toetamaks laiahaardelist ja avatud arutelu poliitikakujundajate ja ametnike ning erasektori ja kodanikuühiskonna vahel Euroopa Liidu ja liikmesriikide menetluste ja toimimisviiside soovitatavate kohanduste üle. See peab tõstma teadlikkust kõigi Euroopa Liidu poliitikavaldkondade korrektse ülevõtmise, rakendamise ja jõustamise mõjust.

3.4 Tarvis on järele mõelda mõju üle, mida edasised laienemised avaldavad ühenduse õiguse järjekindlale ja ühtsele rakendamisele kogu Euroopa Liidus. Samuti tuleb Euroopa Liidul kaaluda, kuidas vältida olukorda, kus 27 või enamast liikmesriigist koosnevas ja järjest suurenevate erinevustega Euroopa Liidus tekivad tõkked kaubandus- ja investeerimistegevusele ning ettevõtete asutamisele.

3.5 Euroopa Liidu õiguse väärrakendamise probleemi lahendamise osas on mitmeid seisukohti, mis on poliitilises plaanis seotud pingetega subsidiaarsuse ja ühenduse lähenemise vahel. Esiteks valitseb seisukoht, mis aktsepteerib täielikult liikmesriikide vastutust Euroopa Liidu õiguse rakendamisel, kuid eeldab komisjonilt selle hoolikat jälgimist. Teine lähenemine on subsidiaarsusel põhinev: anda liikmesriikidele tegevusvabadus ning lasta igal riigil pühenduda asjaomastele probleemidele. Kolmas võimalus on anda suurem vastutus liikmesriikidele: toimuks liikmesriikide vastastikune kontroll, Euroopa Komisjon jälgiks hoolikalt meetmetest kinnipidamist ning kasutaks vajadusel kõhklemata oma õiguslikku võimu.

3.6 Lepingu kaitsja ja õigusaktide algatajana mängib komisjon olulist rolli siseturu nõuetekohase toimimise tagamisel. Komisjoni ülesanne on välja pakkuda lihtsaid ja jõustatavaid õigusakte, mis kõrvaldavad siseturu probleemid, põhjustamata liikmesriikidele ja ettevõtetele suuri kulusid. Komisjon on viimastel aastatel teinud suuri jõupingutusi seadusandluse lihtsustamiseks ning pakutud õigusaktide mõjude hindamiseks. Samuti peab komisjon tegutsema kiiresti ja resoluutselt, et lõpetada rikkumised. Komisjon peaks kaaluma, kuidas laiendada 2004. aastal antud soovitusi (vt eespool), et ühenduse õiguse õigeaegne ja korrektne ülevõtmine hõlmaks ka rakendamis- ja jõustamisetappi.

3.7 Liikmesriigid kui Euroopa Liidu koostööpartnerid on kohustatud käituma Euroopa Liidu suhtes lojaalselt, täitma oma kohustusi, aitama kaasa ühenduse ülesannete täitmisele ja hoiduma EÜ asutamislepingu artikli 10 eesmärkide kahjustamisest. On ilmselge, et liikmesriikide suhtumine peab peegeldama seda, et nemad ise on Euroopa Liit ja et nad annavad vastavalt oma panuse Euroopa Liidu otsustesse (15)

3.8 Euroopa Kohus on mitme kohtuasja puhul selgesti sedastanud, et liikmesriigid ei või ennast ühenduse õigusaktide ebatäieliku või ebakorrektse rakendamise õigustamiseks vabandada riiklike haldusraskustega. Kõnealused kohtuotsused võivad aidata parandada tulevasi menetlusi.

3.9 Lisaks on vaja järele mõelda selle üle, millised on sobivaimad juriidilised ja mittejuriidilised instrumendid ning menetlused poliitika tõhusa rakendamise tagamiseks enam kui 30-liikmelises Euroopa Liidus.

3.10 Mitteõiguslike vahendite ja menetluste rakendamise tulemused on olnud suhteliselt erinevad. Hoolimata paljulubavast algusest ei ole avatud kooskõlastusmeetod osutunud edukaks. Seevastu on SOLVITi keskustel õnnestunud lahendada 80 % probleemidest, millega nad on tegelenud.

3.11 2005. aasta järeldustes kutsus konkurentsivõime nõukogu liikmesriike üles kontrollima siseriiklike õigusaktide vastavust Euroopa Liidu eeskirjadele, eemaldamaks turutõkkeid ja võimaldamaks konkurentsi teket. Samuti on Euroopa Parlament tunnistanud riiklike asutuste eeliseid õigusaktide vastavuse kontrollimisel liikmesriikides. Kõnealune kontroll võimaldab identifitseerida ja eemaldada kaubandustõkkeid, mis võivad tuleneda ühenduse õiguse valest või puudulikust rakendamisest või lihtsalt Euroopa Liidu nõudmistega vastuolus olevast haldusmenetlusest.

4. Järeldused ja soovitused

4.1 Üldised märkused

4.1.1 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on seisukohal, et õigusaktide rakendamine ja jõustamine on parema õigusloome osad ning neid tuleb seega käsitleda poliitilise prioriteedina (16). Seni ei ole seda tehtud, vaatamata asjaolule, et mõnedes liikmesriikides ja komisjonisiseselt on nüüd valitud lähenemine, mis sillutab tee tulevikku. Seadusandjad ei ole rakendamiseks ja jõustamiseks vajalikke nõudmisi seni piisavalt arvestanud. Pidevad mõjuhinnangud parema õigusloome saavutamiseks peavad samuti arvestama seda, mil viisil tuleb ühenduse õigust arendada ja jõustada. Seeläbi luuakse kõigile osalejatele võrdsed konkurentsitingimused ning tugevdatakse Euroopa Liidu õiguspärasust.

4.1.2 Põhimõtteliselt kuulub ühenduse õiguse korrektne rakendamine ja jõustamine liikmesriikide pädevusse. Komisjoni roll asutamislepingute hoidjana on tagada, et liikmesriigid oma kohustusi ka täidaksid. Iga puuduse suhtes võib komisjon algatada lepingu rikkumise korral kohaldatava menetluse või rakendada muid meetmeid, mis on sobivad Euroopa Liidu õiguse väärrakendamise probleemi lahendamiseks.

4.1.3 2003. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe tulemusena arutab nõukogu praegu õigusloome parandamist ja õigusaktide lihtsustamist. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on seisukohal, et tähelepanu keskpunktis peaks olema mitte ainult liikmesriikide jõustatavate direktiivide, vaid kõigi Euroopa Liidu õigusaktide tõhusam rakendamine.

4.1.4 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee leiab, et konkurentsivõime nõukogu, mis kuulutas siseturu integratsiooniprotsessi keskseks osaks, peaks olema komisjoni loomulik partner Euroopa Liidu tasandil ühenduse õiguse rakendamise ja jõustamise küsimuses.

4.1.5 Väga oluline ja sageli otsustav aspekt on liikmesriikide kohaliku halduskorralduse jäämine väljapoole asutamislepingute kohaldamisala. Sellegipoolest tuleneb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklist 10 ja pretsedendiõigusest, et liikmesriigi asutused peavad tagama nõuetekohase rakendamise ja jõustamise. Selles osas rõhutab Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee liikmesriikide ja ELi partnerlust ning ühist vastutust.

4.1.6 Liiga kaua on rõhk olnud uute Euroopa Liidu õigusaktide kehtestamisel. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee nõustub komisjoniga selles osas, et 25-liikmelises Euroopa Liidus peaks tähelepanu keskmes olema pigem olemasolevate õigusaktide rakendamine ja jõustamine kui uute õigusaktide loomine. Uued ühenduse õigusaktid ei ole tegelikult lahendus, sest nõuavad palju aega ja vahendeid. Samamoodi nõuab palju aega ja kulutab nappe ressursse tuginemine ainult kohtumenetlusele, sundimaks liikmesriike probleeme lahendama. Pigem on vajalik õiguskultuuri muutus, mis viiks tähelepanu liikmesriikides ja komisjonis uutelt õigusaktidelt olemasolevate rakendamisele ja jõustamisele, tagades sealjuures, et Euroopa Liidu kooskõlastatud õigus ja poliitika saavutavad oma täieliku mõju. See ei tähenda loomulikult, et Euroopa Liidu õiguse rakendamise ja jõustamise toonitamist võiks kasutada alibina, et mitte luua uusi õigusakte valdkondades, kus nende loomine on endiselt vajalik.

4.1.7 Olemasolevate ning juba rakendatud Euroopa Liidu õigusaktide ülevaatamine aitab kaasa parema seadusloome protsessile — näiteks Taani kogemus. See on ilmekas näide nii lihtsustamise ja parandamise kui rakeandamise ja jõustamise vahelisest vastastikusest mõjust.

4.1.8 Alternatiive, st iseregulatsiooni ja kaasregulatsiooni (17) tuleks käsitleda iga üksikjuhtumi puhul eraldi, selgitamaks välja, kus antud süsteemid töötavad ja kus mitte. Vaatamata vajadusele julgustada iseregulatsiooni ja kaasregulatsiooni alaseid algatusi, tuleb nende elujõulisust kontrollida konkreetse rakendamisprotsessi käigus.

4.1.9 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates on samuti selge, et liikmesriigi tasandil rakendamisel ja jõustamisel tekkinud probleemidega tuleb tegeleda ning probleemid tuleb lahendada liikmesriigi ja ühenduse asutuste tihedama koostöö kaudu.

4.1.10 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on seisukohal, et kõnealune tugevdatud koostöö aitab vältida ülearuseid ühenduse õigusakte, mis ei ole õige toimimisviis liikmesriigi rakendusmenetluste optimeerimisel. Need on liiga aeglased ja tülikad, üritades sageli rakendada liikmesriigi poliitilisi eesmärke ebaproportsionaalsete vahendite kaudu.

4.2 Liikmesriigid

4.2.1 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on seisukohal, et liikmesriikidele peab jääma võimalus määrata oma rakendusmeetodid ja -toimingud. Kõnealuseid meetodeid ja toiminguid võiksid liikmesriigid ja komisjon käsitleda ka oma mõjuhinnangutes.

4.2.2 Komitee arvab, et olenemata meetoditest või menetlustest, mille liikmesriigid siseturu toimimist mõjutava Euroopa Liidu õiguse või riikliku õiguse rakendamiseks valivad, peavad tulemused olema sarnased kogu Euroopa Liidus. Veelgi enam, tulemused peavad laskma Euroopa Liidu esmasel ja teisesel õigusel mõjule pääseda.

4.2.3 Liikmesriikidega seoses arvab EMSK, et tuleks kaasata riiklikust tasandist allpool olevad ametid, kellel on seadusandlik õigus ja/või kes vastutavad õigusaktide rakendamise eest (liidumaad, provintsid, piirkonnad).

4.2.4 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on seisukohal, et järgmine samm Euroopa Liidu institutsioonide ja liikmesriikide ametite koostöö raames ühenduse õiguse ja poliitikate rakendamisel on asjaomase riikliku haldussuutlikkuse tugevdamine või ratsionaliseerimine, mis on hetkel mõnedes liikmesriikides arutusel.

4.2.5 Haldussuutlikkus on üldhuvi küsimus ning liikmesriigid peavad tõestama, et rakendamise ja jõustamise eest vastutavatel ametitel on vajalik suutlikkus kõrgel tasemel. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee jaoks tähendab see muuhulgas tihedat koostööd Brüsselis töötavate ametnike ning seadusandlike organite vahel riiklikul tasandil.

4.2.6 Ühe erimeetmena on EMSK maininud riiklike reguleerimisametite kasutamine teatud valdkondades (nt telekommunikatsioon). Riiklikud reguleerimisametid alluvad samaaegselt ühtsele Euroopa õigusele ja riiklikele järelevalveasutustele. Ka kõnealuseid menetlusi tuleb täpselt kontrollida.

4.2.7 Liikmesriike tuleb innustada põhjalikult läbi vaatama riigisiseseid eeskirju ja menetlusi (mida mõned liikmesriigid, nt Taani, juba teevad). Euroopa Liidu õiguse rakendamise probleemid tekivad sageli seetõttu, et riiklikud eeskirjad ja menetlused ei ole piisavalt kohandatud suure Euroopa turuga.

4.2.8 Üheks eriliseks Euroopa Liidu õiguse rakendamise viisiks on gold-plating ehk õiguse ülemäära range rakendamine ja valikuline rakendamine (cherry picking). EMSK on seisukohal, et tuleks sisse viia üldine kord, mille alusel liikmesriigid, kes teavitavad komisjoni riiklikest rakendusmeetmetest, kinnitavad ülevõtmise ajakavades ametlikult nende täielikku vastavust Euroopa Liidu õigusele.

4.2.9 Võib olla soovitav, et liikmesriigid edastaksid nii oma haldusasutustele kui avalikkusele rohkem ja täpsemat teavet õiguste ja kohustuste kohta. Sageli on puudulik teave põhjuseks, miks ei peeta kinni ühenduse õigusest. EMSK leiab, et tuleks kaaluda riiklike sanktsioonide rakendamist õigusest mittekinnipidamise eest nii kodanike kui ettevõtete suhtes.

4.2.10 Hetkel piirduvad läbirääkimised Euroopa Liidu õiguse ülevõtmise ja rakendamise üle peamiselt kahepoolsete kontaktidega valitsuste ja komisjoni vahel. Vaja on suuremat interaktsiooni ja paindlikkust. Tugevdada tuleks riiklike ekspertrühmade käimasolevate, mitmepoolsete ülevõtmis- ja rakendamisalaste arutelude mõju. Samuti on vajalik kõigi Euroopa Liidu asjaomaste ametite korrapärane ja kaalutletud arutelu kõigis poliitilistes valdkondades liikmesriikides saavutatud tulemuste ja saadud kogemuste üle. Soovitavad on järelhindamised.

4.2.11 Liikmesriikide kahepoolsete kontaktidega seoses tuleks kaaluda ametnike vahetust edukate partnerlusprogrammide raames, mis on suureks abiks uutele liikmesriikidele ning kandidaatriikidele.

4.2.12 Direktiivide ja rakendatud Euroopa Liidu õiguse järelhindamist tuleb teostada süstemaatiliselt. Kuna konsultatsioonid on parema õigusloome põhieeldus, tuleb sarnased menetlused ette näha ka järelhindamise protsessis (18) Tegelikud seadusandlikud organid ei tohiks olla vastutavad kõnealuste hinnangute eest, mis võivad tulevikus kaasa tuua teatud eeskirjade vajaduse ja olulisuse.

4.2.13 EMSK on arvamusel, et arutelud määratlevad süstemaatiliselt head tavad, mille võivad üle võtta asutused kogu Euroopa Liidus. Kui liikmesriikidevahelised õigus- või halduserinevused takistavad kõnealuste heade tavade kasutuselevõtmist, peaksid liikmesriigi asutused näitama, kuidas nende enda meetodi või menetlusega saavutatakse samasugused tulemused kui teistes liikmesriikides heade tavade abil. Üheks selliseks heaks tavaks on mõnedes liikmesriikides viljeldav “eelisjärjekorra reegel”. Üldine põhimõte on see, et ELi õigusaktide ülevõtmine on olulisem riiklike õigusaktide rakendamisest.

4.2.14 Liikmesriigi asutused annavad tavaliselt aru valitsusele või ministritele ja vajadusel ka parlamendile. Kuna Euroopa Liidu õiguse väär rakendamine või rakendamatajätmine võib avaldada negatiivset mõju ka teiste liikmesriikide kodanike ja ettevõtete huvidele, peab Euroopa Liit Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates välja töötama uue vastastikuse vastutuse kontseptsiooni teiste liikmesriikide asjaomaste asutuste ees (19).

4.2.15 Liikmesriikide ametiasutused peavad oma partneritele selgitama menetlusviise, ametlikke otsuseid ning teisi Euroopa Liidu õiguse rakendamise ja jõustamisega seotud tegevusi juhul, kui partneritele teistes liikmesriikides jääb mulje, et kõnealused tegevused ja otsused takistavad siseturu sujuvat toimimist.

4.2.16 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee jaoks on oluline, et liikmesriigid kontrolliksid korrapäraselt nende õiguse rakendamise ja jõustamise eest vastutavate ametite suutlikkust ning riiklike eeskirjade ja määruste ning haldustavade ühilduvust Euroopa Liidu õiguse nõuetega.

4.2.17 Edasise laienemise käigus peavad kandidaatriigid ühenduse õigustiku täies ulatuses üle võtma. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee jaoks on oluline, et kõnealused riigid oleksid piisavalt haldussuutlikud Euroopa Liidu õiguse korrektseks rakendamiseks enne liitumist.

4.2.18 EMSK on seisukohal, et liikmesriigid peavad olema valmis rakendama piisaval määral inim- ja rahalisi ressursse Euroopa Liidu õiguse tõsiseks rakendamiseks ja jõustamiseks. Komitee viitab silmatorkavale kontrastile avatud kooskõlastusmeetodile eraldatud vahendite (ametnikud, koosolekud, dokumendid) ja rahaliste ning tööjõuga seotud raskuste vahel, mis on tekkinud paljudes liikmesriikides oluliste võrgustike nagu SOLVIT toetamisel. Positiivne erand siinkohal on näiteks Rootsi.

4.2.19 Erilist tähelepanu tuleb pöörata kohtute tööle, sest kohtud on otseselt vastutavad ühenduse õigusaktide (määruste) tõlgendamise ja otsekohaldamise ning direktiivide ülevõtmisest tulenevate õigusaktide eest. Kõnealuste instrumentide tõlgendamise standardiseerimisel ja kiirel praktikasse rakendamisel on tekkinud tõsiseid probleeme. Seetõttu on vajalik, et kohtunikud ja advokaadid saaksid koolitust ühenduse õiguse valdkonnas, eriti mis puudutab konkurentsi, tervishoidu ning tarbijakaitset.

4.3 Komisjon

4.3.1 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on seisukohal, et komisjoni ülesandeks on lisaks jõupingutustele parema seadusandluse nimel oma teenistustes ka õiguskaitseasutuste vahelise usalduse suurendamine ning liikmesriikide asutuste võrgustike, nende tegevuse süstemaatilise hindamise ning heade tavade kindlaksmääramise ja levitamise toetamine. Komisjon võib anda oma panuse erivahendite (nt teabesüsteemide) loomisega, lihtsustamaks ametnikevahelist igapäevast haldusalast koostööd. Siinkohal on siseturu nõuandekomitee komisjonile ja liikmesriikidele kasuliku platvorm. Sama kehtib siseturu teabeteenistuse kohta, mida komisjon kavandab liikmesriikide vahelise koostöö edendamiseks.

4.3.2 Lisaks lepingurikkumiste ärahoidmise vahenditele, mis toodi välja komisjoni teatises ühenduse õiguse rakendamise parema järelevalve kohta (20), tuleks Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates arendada täiendavat koostööd riiklike ametite vahel. Komisjon võib aidata kaasa riiklike tavade läbivaatamisele (isegi kui need ei ole viinud ametlike lepingu rikkumiste korral kohaldatavate menetluste algatamiseni), lihtsustades probleemide lahendamist ning edendades parimaid rakendustavasid liikmesriikide vahel.

4.3.3 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee soovitab kutsuda komisjoni üles läbi vaatama liikmesriikide jõustamisstruktuurid — vajadusel kaasates neutraalse osapoole — ning andma tulemustabeli vormis korrapäraselt aru Euroopa Liidu õiguse rakendamisest ja jõustamisest.

4.3.4 Euroopa Liidu rahastatavaid koolitusprogramme, mis põhinevad riiklikel uurimustel ja kogemustel ning koondavad osalejaid kogu Euroopast, tuleb soodustada. Komisjoni rahastatud hiljutine täienduskoolitus konkurentsiõigusega tegelevatele kohtunikele andis positiivseid tulemusi. Tuleks läbi vaadata võimalused selliste koolitusprogrammide toetamiseks kõigis valdkondades, kuna nõutavad teadmised on siiani tihti puudulikud. Kõnealuses kontekstis tuleks arvestada ka ombudsmanide rolli.

4.3.5 Komisjon peaks aktiivselt tegelema alternatiivide otsimisega ametlikule õiguslikule tegevusele, mis nõuab hagejalt sageli liiga palju aega. 50 % lepingurikkumiste korral kohaldatavatest menetlustest kestavad üle nelja aasta! Alternatiivid hõlmavad koosolekute paketti ja vahendeid nagu SOLVIT. Komisjon võiks kaaluda koosolekute paketi tulemuste avalikustamist.

4.3.6 Soovitud poliitiliste tulemuste saavutamiseks tuleks ennekõike määratleda kõige sobivamad meetmed. Teatud erijuhtudel ning liikmesriikides usaldusväärsete tulemuste saamiseks võiks komisjon kaaluda direktiivi ettepanekute asemel määruse ettepanekute tegemist. Üldiselt peaks komisjon arvestama probleemidega, mida erinevad riiklikud rakendamiskorrad põhjustada võivad.

4.3.7 Komitee arvates peaks komisjonil olema vajalikud volitused ja ressursid, et täita oma traditsioonilist ülesannet jälgida Euroopa Liidu õiguse rakendamist, ning uut ülesannet, milleks on heade tavade määratlemise ja levitamise soodustamine. EMSK tervitab komisjoni 2006. aastaks kavandatud sisekontrolli olemasolevate menetluste ja töömeetodite hindamiseks kõnealuses valdkonnas.

4.3.8 Komisjoni tuleks julgustada ratsionaliseerima Euroopa Liidu õiguse rakendamise ja jõustamise järelevalvepüüdlusi. See võib nõuda ka ulatuslikumaid vahendeid komisjonis. Sellega seoses on vajalik suurem sidusus erinevate peadirektoraatide lähenemiste vahel.

4.4 Hea haldustava ja ühiskond

4.4.1 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates ei tohi Euroopa Liidu õiguse rakendamist ja jõustamist puudutav aruandlus ja nõustamine ning selle järelevalve piirduda haldusasutuste ja ametnikega. Kõnealusesse protsessi peaksid olema kaasatud Euroopa Parlament ja riikide parlamendid. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee tervitab Euroopa Parlamendi hiljutist algatust lülitada õigusaktide rakendamine ja jõustamine oma päevakorda. Algatus aitab kindlasti suurendada hädavajalikku poliitilist tähelepanu kõnealusele teemale.

4.4.2 Osana parema halduse algatusest otsustas komisjon pidada ulatuslikke konsultatsioone (21). Sama oodati ka liikmesriikidelt. Teatavad teisesed õigusaktid nagu konkurentsimäärused või telekommunikatsioonidirektiivid nõuavad, et liikmesriikide asutused konsulteeriksid enne mis tahes meetmete võtmist huvitatud pooltega. Mõnes liikmesriigis on tavaks korraldada rahvaküsitlusi poliitika kujundamise ja hindamise toetuseks. Enamik liikmesriike korraldab finants- ja keskkonnamõjude väljaselgitamiseks mingis vormis mõjude hindamist. Mõjude hindamine koosneb nii konsulteerimis- kui hindamisetapist. Kõnealused konsultatsioonid ja hindamine, mis aitavad välja selgitada kodanike ja ettevõtete vajadused ning seejärel poliitika mõju neile, parandavad poliitika mõistmist, tugevdavad selle õiguspärasust ja loovad aluse poliitika täiustamiseks.

4.4.3 Tulenevalt kõnealuste protsesside keerukusest eeldab hea haldustava kogu Euroopas selgitusi selle kohta, et vaatamata subsidiaarsusele ja erilistele haldustavadele on valitsused kohustatud rakendama õigusakte, mille osas on Euroopa Liidu tasandil saavutatud kokkulepe. See tähendab samuti, et lisaks komisjonile ja liikmesriikidele on äärmiselt teretulnud ka erasektori ja kodanikuühiskonna panus, soodustamaks parenduste ja heade tavade levikut.

4.4.4 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates on vajalik hästi tasakaalustatud avalikustamine, niipea kui komisjon ja liikmesriigid on loonud konkreetsed ideed rakendamise ja jõustamise esitlemiseks parema õigusloome osana.

Brüssel, 28. september 2005 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Anne-Marie SIGMUND

(1) Võimalikke puudujääke Euroopa Liidu õiguse rakendamisel ja jõustamisel liikmesriikides käsitleva küsitluse tulemused. Küsitluse viis läbi EMSK, kokkuvõte toodud lisas A.

(2) Nõukogu järelduste punktis 11 kutsutakse liikmesriike üles mitmekordistama jõupingutusi rakendamise puudujääkide vähendamiseks ja kaaluma siseriiklike õigusaktide ülevaatamist, võrdlemaks kooskõla ELi õigustikuga.

(3) Siinkohal on igati õigustatud viidata Briti õigusloome parendamisega tegelevale töökonnale (Britsh Better Regulation Task Force), kes on 2003.–2004. aastal välja andnud kolm väärtuslikku dokumenti riikliku ja Euroopa seadusloome ja õigusaktide rakendamise kohta. Analüüsid ja soovitused rõhutavad muuhulgas seadusloome selguse ja tõhususe vajadust, muutmaks edukaks erinevate protsesside vahelise vajaliku koostoime.

(4) Nõukogu 16. juuni 1994. aasta, 29. juuni 1995. aasta ja 8. juuli 1996. aasta resolutsioonid, National Implementation of EU Law and the Shaping of European Administrative Policy (ELi õiguse riiklik rakendamine ja Euroopa halduspoliitika kujundamine), Hans Petter Graver, ARENA Working Papers WP 02/17, lk 6.

(5) Nõukogu 16. juuni 1994. aasta, 29. juuni 1995. aasta ja 8. juuli 1996. aasta resolutsioonid, National Implementation of EU Law and the Shaping of European Administrative Policy (ELi õiguse riiklik rakendamine ja Euroopa halduspoliitika kujundamine), Hans Petter Graver, ARENA Working Papers WP 02/17, lk 21.

(6) Komisjoni soovitus, 12. juuli 2005 (2005/309/EÜ).

(7) Euroopa avaliku halduse valge raamat, KOM(2001) 428 (lõplik), lk 25.

(8) Uue lähenemise direktiivide rakendamise soodustamine, KOM(2003) 240 (lõplik), lk 3.

(9) KOM(2005) 11 (lõplik), 27. jaanuar 2005.

(10) ELT L 98/47, 16.4.2005

(11) EÜ asutamislepingu artiklid 94–97.

(12) Euroopa avaliku halduse valge raamat, KOM(2001) 428 (lõplik).

(13) Nt komisjoni XXI aruanne ühenduse õiguse kohaldamise seire kohta, KOM(2004) 839, 30.12.2004.

(14) Vt. lisaks: J. Vervaele, Compliance and Enforcement of European Community Law (Euroopa Ühenduse õiguse vastavus ja jõusatmine), The Hague, Kluwer Law International, 1999, Nicolaides From Graphite to Diamond: The Importance of Institutional Structure in Establishing Capacity for Effective and Credible Application of EU Rules (Grafiidist teemandini: institutsioonilise struktuuri tähtsus ELi eeskirjade tõhusa ja usaldusväärse rakendamise suutlikkuse määramisel), Euroopa Avaliku Halduse Instituut, 2002 ning selles osundatud viited.

(15) Prantsusmaal ja Hollandis läbiviidud referendumi negatiivse tulemuse analüüs näitab selgelt, millisel pettumust valmistaval määral kasutavad avalik arvamus ja mõningad poliitikud (!) liikmesriikide ja Brüsseli vahelise suhte kirjeldamisel määratlusi “meie siin” ja “teie seal”.

(16) Kaalutlus on täielikult kooskõlas EMSK arvamustega alates 2000. aastast ühenduse õigustiku ja reguleeriva keskkonna kaasajastamise, lihtsustamise ja parandamise kohta.

(17) “Ühtse turu kaas- ja iseregulatsiooni praegune seisund”, raportöör hr Vever, CESE 1182/2004.

(18) EMSK küsitluse tulemus (lisas A) sisaldab näiteid, mis rõhutavad vajadust kõnealuste järelhindamiste järele.

(19) Ühendkuningriigi valitsus moodustas hiljuti regulatiivse vastutusega tegeleva organi . Nimetatud organ võib pakkuda mõndagi kasulikku ka ELi tasandil.

(20) KOM(2002) 725 (lõplik), 11. 12. 2002.

(21) KOM(2002) 713 (lõplik), 11.12.2002.