Raudteeturu usaldusväärne seire on äärmiselt oluline, et mõista turu arengut ja teha põhjendatud poliitilisi otsuseid. Komisjon rahastab selliseid valdkondlikke algatusi nagu Euroopa raudteetaristuettevõtjate platvormi (PRIME) võtmetähtsusega tulemuslikkuse põhinäitajatest lähtuvad võrdlusuuringud ja teeb liikmesriikidega koostööd seire tõhustamiseks.

Raudtee on ainus transpordiliik, mille puhul on kasvuhoonegaaside ja CO2 heide alates 1990. aastast peaaegu pidevalt vähenenud, samal ajal toimub raudteel kõikide transpordiliikide lõikes ligikaudu 13 % kaubaveost ja 7 % reisijateveost (EL 27, 2018). Seega on raudtee muude motoriseeritud transpordiliikidega võrreldes energiatõhusam ja vähem saastav. 2018. aastal langes raudtee arvele vaid 0,4 % nii kasvuhoonegaaside kui ka transpordisektori CO2 heitest ning 2 % transpordisektori energiatarbimisest EL 27s. Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkide täitmiseks peab raudtee osakaal reisijate- ja kaubaveos kasvama.

Lisaks liikmesriikide, Ühendkuningriigi ja Norra esitatud raudteeturu-uuringu andmetele tuginetakse aruandes ka statistika käsiraamatus „ELi transpordistatistika“ sisalduvale teabele, Euroopa Liidu Raudteeameti aruannetele, Eurostatile, eri valdkondlike organisatsioonide kogutud statistikale ning esitlustele ja uuringutele. Kui raudteeturu järelevalve määrus on ainus allikas, hinnatakse aruandes suundumusi aastatel 2015–2018, et tagada andmete võrreldavus. Muude allikate korral võidakse aruandes esitada pikema aja jooksul esinenud suundumused.

Käesolev aruanne on järjekorras seitsmes raudteeturu seire aruanne, mille komisjon esitab iga kahe aasta tagant Euroopa Parlamendile ja nõukogule vastavalt direktiivi 2012/34/EL artikli 15 lõikele 4. Selle eesmärk on anda ülevaade peamistest arengusuundadest raudteeturgudel ELi raudteeturu poliitika kontekstis. Aruandes käsitletakse mitmesuguseid teemasid, sealhulgas järgmist: raudteeteenuste ühtse turu areng, taristu ja teenused, mida raudteeveo-ettevõtjad saavad kasutada, raudteeturu raamtingimused (sealhulgas tasud), raudteevõrgu olukord, juurdepääsuõiguste kasutamine ja tõhusamate raudteeteenuste osutamisel esinevad takistused. Neid teemasid on üksikasjalikult analüüsitud aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis.

Allikas: raudteeturu-uuring 2020. Ühtlustatud andmed muudest eri allikatest ja prognoosid. 2016. aasta kohta on teatavad raudteeturu-uuringus kasutatud andmed ja hinnangud kuuenda raudteeturu-uuringute aruandega võrreldes läbi vaadatud.

Aastatel 2015–2018 kasvas maanteetranspordi osakaal EL 27 maismaa kaubaveos 74,2 %-lt 75,4 %-le, samal ajal kui raudtee osakaal vähenes 18,8 %-lt 18,7 %-le, kusjuures riikide vahel esines suuri erinevusi.

Allikas: statistika käsiraamat 2020.

5.Raamtingimuste areng raudteesektoris

5.1.Taristukasutustasud

2018. aastal moodustasid raudteekasutustasud EL 27s üle 80 % taristuettevõtjate kasutustasudest saadud tulust (84 % kaubarongide ja 88 % reisirongide puhul).

Kiirraudtee kasutustasud (välja arvatud lisatasud) olid muudest reisijatasudest suuremad – 2018. aastal olid need tasud suurimad Ühendkuningriigis (18 eurot rongikilomeetri kohta) ja Belgias (10,6 eurot rongikilomeetri kohta).

Allikas: raudteeturu-uuring 2020.

Kaubaveotasusid (välja arvatud lisatasud) jälgitakse kolme erineva maksimaalse brutokaalu (1 000, 1 600 ja 6 000) kohta. Enamikus liikmesriikides kasvavad raudteekasutustasud koos rongi suurusega, ehkki mitte alati proportsionaalselt kaaluga.

Allikas: raudteeturu-uuring 2020.

Aastatel 2015–2018 ei esinenud reisirongide ja kaubarongide kohta teatatud tasude tasemes selget kasvu- ega langustendentsi, välja arvatud kiirrongide puhul (mille raudteekasutustasud vähenesid kõikjal peale Ühendkuningriigi).

Euroopa raudteetaristuettevõtjate platvorm (PRIME) korraldab raudteetaristuettevõtjate tasude kehtestamise ja rahastamismehhanismide kohta põhjaliku uuringu, mis viiakse lõpule 2021. aastal. Uuring sisaldab ülevaadet raudteekasutustasude ja nende eri elementide kohta.

COVID-19 pandeemia majandusliku mõju leevendamiseks võimaldatakse 2020. aasta oktoobris vastu võetud määrusega (EL) 2020/1429 vähendada raudteesektori finantskoormust, muutes tasusid käsitlevad eeskirjad ajutiselt vähem rangeks.

5.2.Läbilaskevõime jaotamine ja taristu piirangud

2018. aastal oli EL 27 raudteevõrgu kasutamise intensiivsus 18 200 rongikilomeetrit liinikilomeetri kohta (EL 28s 19 500). Kõige intensiivsemalt kasutati 2018. aastal raudteevõrke Lääne-Euroopas, eelkõige Madalmaades, kus kasutusintensiivsus on 50 600 rongikilomeetrit liinikilomeetri kohta. Madalaim kasutusintensiivsus tundub olevat Kreekas, kus see näitaja on vaid 4 800 rongikilomeetrit liinikilomeetri kohta. Kuigi need üldised riiklikud keskmised näitajad ei anna mingit ülevaadet raudteevõrgu kõige tühjematest osadest, pakuvad need mõningast teavet selle kohta, millistes võrkudes on liiklus keskmiselt tihedam ja mille täiendava liikluse läbilaskevõime võib seepärast olla piiratud.

Ülekoormatuks loetava raudtee kogupikkus EL 27s on alates 2015. aastast pidevalt kasvanud ja 2018. aastaks oli see peaaegu kahekordistunud. See mõjutas 2 261 kilomeetrit raudteed (EL 28s 3 432 kilomeetrit), sealhulgas 1 339 kilomeetrit raudtee-kaubaveokoridore.

Ülekoormatuse puhul peavad liikmesriigid kõige sagedamini prioriteetseteks avaliku teenindamise kohustusega hõlmatud teenuseid (need on esmatähtsad 13 riigis), millele järgnevad rahvusvahelised reisijateveoteenused (7 riiki). Kaubavedu (nii riigisisest kui ka rahvusvahelist) peetakse harva esmatähtsaks.

Selleks et kõrvaldada taristu kasutamise piirangud ja kaotada riikide vanemate rongijuhtimissüsteemide kokkusobimatus, mis oluliselt takistavad sujuvat koostalitlust, võttis EL kasutusele ühise Euroopa signaalimissüsteemi – Euroopa raudteeliikluse juhtimissüsteemi (ERTMS). ERTMSi Euroopa arenduskava kohaselt tuleb see signaalimissüsteem võtta 2023. aastaks kasutusele 15 682 raudteekilomeetril; seni on süsteem paigaldatud raudtee kavandatud pikkusest 5 906 kilomeetrile (ehk 38 %-le), mis on 78 % 2019. aasta lõpuks seatud eesmärgist.

5.3.Taristukulud ja rahastamine