Käesolev mõjuhinnang on lisatud komisjoni ettepanekule võtta vastu nõukogu soovitus tervist tugevdava kehalise aktiivsuse sektoritevahelise edendamise kohta. Allpool on esitatud ülevaade mõjuhinnangu põhitahkudest.

1. Sissejuhatus

2011. aasta teatises „Euroopa mõõtme arendamine spordis” on kinnitatud, et kehaline aktiivsus on tänapäeva ühiskonnas üks olulisemaid tervise mõjureid ning et spordil on tähtis koht kõikides üldistes meetmetes, mille eesmärk on kehalise aktiivsuse suurendamine. Selles kutsutakse komisjoni ja liikmesriike üles jätkama „Euroopa Liidu kehalise tegevuse suuniste alusel edasist tööd riiklike juhendite koostamisel, sealhulgas protsessi koordineerides ja läbi vaadates”. Kõnealused suunised, mille koostas 22st mitmesuguseid valdkondi esindavast Euroopa eksperdist koosnev rühm ning mis väga ulatuslikult kajastavad põhjendatud teaduslikku arvamust, kiideti ELi poliitikatasandil heaks 2008. aastal. Neis on korratud Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) soovitusi kehalise tegevuse miinimumtaseme kohta, rõhutatud sektoritevahelise lähenemisviisi tähtsust ning esitatud 41 konkreetset tegevussuunist. Käesolevas mõjuhinnangus on kindlaks tehtud ja analüüsitud tervist tugevdava kehalise aktiivsuse valdkonnas kavandatud ELi poliitikaalgatuse aluseks olevaid mõjureid, tuginedes ELi kehalise tegevuse suunistele.

2. Probleemi määratlus

Kehaline aktiivsus, st korrapärane sportimine ja füüsiline tegevus, on üks tõhusamaid viise füüsilise ja vaimse tervise säilitamiseks, ülekaalulisuse ja rasvumise vastu võitlemiseks ning nendega seotud seisundite ennetamiseks. Peale selle on sportimine ja kehaline aktiivsus seotud muude teguritega, nagu sotsiaalne suhtlus ja kaasatus. Kehalise aktiivsuse arvukad eelised on ulatuslikult dokumenteeritud ja tõendatud. Ebapiisav kehaline aktiivsus, vastupidi, avaldab kahjulikku mõju, põhjustades muu hulgas enneaegset suremust, ülekaalulisuse ja rasvumise taseme tõusu, rinna- ja käärsoolevähki, diabeeti ja südame isheemiatõbe. Ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud terviseprobleemid võivad tekitada Euroopa majandusele suuri otseseid ja kaudseid kulusid haiguste ja haigestumuse, haiguspuhkuste ja enneaegsete surmade tõttu, arvestades eelkõige ka Euroopa ühiskonna kiiret vananemist.

Tervist tugevdava kehalise aktiivsuse põhimõte on suhteliselt uus ja teaduslikult kiiresti arenev valdkond, milles on ühendatud ühelt poolt tihedalt spordi ja füüsilise tegevusega seotud kehaline aktiivsus ning teiselt poolt rahvatervis. WHO on tervist tugevdavat kehalist aktiivsust käsitlenud eelkõige 2004. aasta tervisliku toitumise, kehalise aktiivsuse ja tervishoiu üleilmse strateegia osana. Tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edukas edendamine sõltub eeskätt liikmesriikide tegevusest. Kuna teadlikkus kehalise aktiivsuse tähtsusest on suurenenud, on paljud avaliku sektori asutused hakanud tegema ulatuslikumaid jõupingutusi selle valdkonna edendamiseks. EL on pööranud kehalisele aktiivsusele tähelepanu ka spordi (nt valge raamat spordi kohta, ELi kehalise tegevuse suunised, sporti käsitlev teatis) ja tervise (valge raamat „Toitumise, ülekaalulisuse ja rasvumisega seotud terviseküsimustega tegelemise Euroopa strateegia”) valdkonna tegevuspõhimõtete ja meetmete kaudu, kasutades poliitika koordineerimiseks asjakohaseid ELi tasandi struktuure, eelkõige spordi, tervise ja osalemise eksperdirühma, mille nõukogu moodustas Euroopa Liidu spordialase töökava (2011–2014) alusel, ning toitumise ja kehalise tegevuse alast kõrgetasemelist töörühma, mis loodi eespool nimetatud 2007. aasta strateegia raames, et aidata liikmesriikidel oma tegevust kooskõlastada ning jagada teavet tegevuspõhimõtete, poliitika kujundamist käsitlevate ideede ja tavade kohta.

Hoolimata aga kehalise tegevuse edendamise tähtsustamisest ja tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamiseks kasutatavatest vahenditest on ebapiisava kehalise aktiivsuse määr ELis vastuvõetamatult kõrge (nt 2010. aastal vastas 60 % eurooplastest, et nad tegelevad füüsilise tegevuse või spordiga harva või mitte kunagi). Tõendid näitavad ka suuri lahknevusi üksikute liikmesriikide vahel. Enamik riike ei ole suutnud täita peamist poliitikaeesmärki, milleks on suurendada nende kodanike osakaalu, kes on saavutanud WHO soovitatud ja ELi kehalise tegevuse suunistes kinnitatud kehalise aktiivsuse taseme. Põhiline algatuses lahendamist vajav probleem on asjaolu, et üldiselt ei ole tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise poliitika liikmesriikides olnud tõhus.

Liikmesriikide poliitika ebatõhususel on mitu põhjust, ent eeskätt on see seotud puudustega tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise poliitika väljatöötamisel ja rakendamisel. Võttes arvesse ELi kehalise tegevuse suuniste võrdlusraamistikus ja muudes teaduslikes vahendites kehtestatud tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise tõhusate tegevuspõhimõtete kriteeriumeid, kinnitavad tõendid ja konsultatsioonide tulemused, et puudusi esineb vähemalt kolmes tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete valdkonnas: a) puudub piisavalt sektoritevaheline lähenemine tervist tugevdavale kehalisele aktiivsusele, sealhulgas eri ministeeriumide ja kõnealuse valdkonna edendamise eest vastutavate asutuste vaheline koostöö; b) tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete eesmärgid ei ole piisavalt selgelt määratletud ja c) tervist tugevdava kehalise aktiivsuse määrade ja tegevuspõhimõtete jälgimine ja hindamine ei ole piisavalt sätestatud.

Nimetatud puudusi põhjustavad tegurid on seotud asjaoluga, et valitsused on tervist tugevdava kehalise aktiivsuse lisanud oma tegevuskavasse suhteliselt hiljuti (kui üldse), ning veelgi lühiajalisem on arusaamine seda valdkonda mõjutavatest teguritest, mis on ülitähtis kehalise aktiivsuse tasemete muutmisele suunatud sekkumiste kavandamiseks. Tervist tugevdavat kehalist aktiivsust ei tunnistata veel keerulise poliitikavaldkonnana, mis vajab mitme sektori sekkumist, nagu on kirjeldatud ELi kehalise tegevuse suunistes, muu hulgas seetõttu, et seda ei suudeta piisavalt propageerida. Hoolimata mitmesugusest tervise- ja muudest mõjudest on tervist tugevdavat kehalist aktiivsust seni käsitletud muudes rahvatervise tegevuskavades (nt toitumine), kuid mitte eraldi tähelepanu vajava poliitikavaldkonnana. Kõnealust olukorda kajastavad ka kehalisele aktiivsusele suunatud ELi meetmed ja struktuurid. Euroopa Liidu poliitikakujundamises on olulisi võimalusi õhutada ELi kehalise tegevuse suuniste kui tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tõhusa edendamise vahendi rakendamist ning parandada ELi tasandil liikmesriikide poliitikaalase koostöö praegusi vorme, et aidata vastupidiseks muuta ebapiisava kehalise aktiivsuse tendentsi. Tänaseni puudub nii ELi lähenemisviisi raames kui ka ELi tasandil liikmesriikide vahel igasugune poliitika kooskõlastamine, mis kajastaks piisavalt tervist tugevdava kehalise aktiivsuse kui eraldiseisva (suunatud) poliitikavaldkonna keerukust.

Eeskätt on kavandatud algatus suunatud ELi liikmesriikide ametiasutustele, kes vastutavad tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise ja täpsemalt ELi kehalise tegevuse suunistes käsitletud temaatiliste valdkondade eest. Algatus peaks aitama suurendada selle küsimuse tõhusama sektoritevahelise edendamise suutlikkust ning see on seotud vähemalt järgmiste valdkondade eest vastutavate ametiasutustega: sport, tervis, haridus, transport, keskkond, linnaplaneerimine, avalik turvalisus, töökeskkond ja teenused eakatele kodanikele. Eelkõige keskendutakse nendele liikmesriikidele, kus kodanike tervist tugevdava kehalise aktiivsuse taseme tõstmine ei ole olnud väga edukas (enamjaolt on tegemist Lõuna- ja Ida-Euroopa riikidega), pöörates seeläbi tähelepanu piirkondlikele erisustele EL 28s. Kavandatud algatuse lõppeesmärk on kaasata kogu ELi kodanikkond (nt lapsed, töötav elanikkond, eakad), pakkudes uusi võimalusi kehaliseks tegevuseks kooskõlas WHO soovitustega. Kuna ebapiisav kehaline aktiivsus on levinud eriti rahvastiku kindlate riskirühmade hulgas (sotsiaalmajanduslikult ebasoodsamas olukorras olevad rühmad, naised, lapsed ja eakad), tooks algatus kõnealustele rühmadele suuremat kasu kui eurooplastele tervikuna.

3. Subsidiaarsuse analüüs

ELil on õigus võtta tervist tugevdava kehalise aktiivsuse valdkonnas meetmeid Euroopa Liidu toimimise lepingu kahe artikli põhjal, mis mõlemad annavad ELile toetava pädevuse. Artiklis 165 on sätestatud, et liit „panustab Euroopa spordiküsimuste edendamisse” ning et tegevuse eesmärk on „arendada Euroopa mõõdet spordis”. Artiklis 168 on sätestatud, et „[l]iidu meetmed […] on suunatud rahvatervise parandamisele […] ja füüsilist ja vaimset tervist ohustavate tegurite kõrvaldamisele”. ELi toimimise lepinguga lubatakse nõukogul võtta (komisjoni ettepaneku põhjal) mõlemas valdkonnas vastu soovitusi ja volitatakse komisjoni edendama liikmesriikide poliitika kooskõlastamist. Rahvatervise valdkonnas peaks selliste kooskõlastamise edendamise algatuste eesmärk olema eelkõige „kehtestada suuniseid ja näitajaid, korraldada kogemuste vahetamist ning valmistada ette korrapäraseks järelevalveks ja hindamiseks vajalikke tegureid”.

Seoses subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisega vastutavad tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise ning spordi- ja tervishoiupoliitika määratlemise eest peamiselt liikmesriigid. ELi meetmetega on võimalik pakkuda olulist lisaväärtust sellele, mida liikmesriigid suudaksid üksinda saavutada. Kooskõlas rahvusvahelise raamistiku ja kehalise aktiivsuse edendamise meetmetega suudab liit anda poliitilise tõuke tervist tugevdavale kehalisele aktiivsusele suunatud meetmetele EL 28s ja suurendada teadlikkust sellest, et tegutseda tuleb kohe. Seepärast aitab ELi toetus selle valdkonna edendamise tõhusamale poliitikale üldiselt vähendada ebapiisava kehalise aktiivsusega kaasnevaid märkimisväärseid sotsiaalseid ja majanduslikke kulusid ning tugevdada seeläbi liikmesriikide võimekust saavutada strateegias „Euroopa 2020” sätestatud majanduskasvu eesmärke.

ELi meetmed võivad muuta riikide jõupingutused tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamisel tõhusamaks ja tasuvamaks, kui oleks võimalik vastasel korral, mis on eriti tähtis praeguses majandusolukorras. EL saab hõlbustada ja tugevdada poliitika kooskõlastamist, aidates liikmesriikidel jagada teadmisi ja kogemusi, vastastikku õppida, levitada head tava ja teha koostööd ühiste lähenemisviiside väljatöötamiseks, toetades seeläbi suutlikkust edendada seda küsimust sektoritevaheliselt ja kujundada selliseid tegevuspõhimõtteid, millega tagatakse tulemuslikum sekkumine. Selline kooskõlastamine tervist tugevdava kehalise aktiivsuse küsimustes tundub olevat eriti kasulik, võttes arvesse praegusi liikmesriikidevahelisi suuri erinevusi selle valdkonna tähtsustamisel, valitud lähenemisviisides ning tervist tugevdava kehalise aktiivsuse taset mõjutavates kultuurilistes ja majanduslikes oludes, ja see võib osutada kõige paljutõotavamatele meetmetele. Peale selle tugevdavad tegelikud tõendid eri meetmete ja tegevuspõhimõtete tõhususe kohta märgatavalt parima tava vahetamist. Kuigi kindlad andmed on kasulikud poliitika sõnastamiseks ja täpsustamiseks, on need harva kättesaadavad. ELil on hea võimalus tõhustada tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete järelevalvet ja hindamist käsitlevaid sätteid ning aidata seeläbi liikmesriikidel jälgida aja jooksul toimuvaid muudatusi.

4. Eesmärgid

Algatuse üldine eesmärk on aidata saavutada ELis tervist tugevdava kehalise aktiivsuse kõrgema taseme kaudu tervislikum ja tootlikum ühiskond.

Algatusega püütakse suurendada liikmesriikide tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete tõhusust, võimaldades neil koostada ja rakendada ELi kehalise tegevuse suunistel põhinevaid tegevuspõhimõtteid, mis aitavad toime tulla peamiste probleemidega (sektoritevahelise lähenemisviisi puudumine, ebaselged eesmärgid, ebapiisav järelevalve). Tegevuspõhimõtete väljatöötamine ja nende rakendamine toimub peamiselt liikmesriikides. Seepärast on ainus erieesmärk tagada, et liikmesriigid töötavad välja tõhusad tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtted ja rakendavad neid, parandades ELi kehalise tegevuse suuniste omaksvõttu ja järgimist. Selle erieesmärgi täitmiseks on sõnastatud kaks tegevuseesmärki, mis on otseselt seotud probleemi mõjutavate tegurite ja kavandatud algatuse parameetritega: tõhustada liikmesriikidevahelist poliitika koordineerimist ning hõlbustada tervist tugevdavat kehalist aktiivsust ja sellega seotud tegevuspõhimõtteid käsitlevate kõikehõlmavate andmete kogumist.

5. Poliitikavalikud

Käesolevas mõjuhinnangus on kaalutud mitut poliitikavalikut, et toetada liikmesriike tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise tõhusate tegevuspõhimõtete väljatöötamisel ja rakendamisel; neist jäeti kõrvale kolm: tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete ELi tasandi koordineerimise täielik lõpetamine, keskendumine üksnes ELi kehalise tegevuse suuniste läbivaatamisele ning keskendumine üksnes uute stimuleerivate meetmete vastuvõtmisele tervist tugevdava kehalise aktiivsuse valdkonnas. Kindlakstehtud probleemide lahendamiseks ja määratletud eesmärkide täitmiseks sõnastati neli poliitikavalikut: lähtestsenaarium (valik A), üks valik, mis ei hõlma järelevalveraamistikku (valik B), üks valik, mis hõlmab piiratud järelevalveraamistikku (valik C), ja üks valik, mis hõlmab nii põhjalikumat järelevalvemehhanismi kui ka võrdlusaluseid ja sihtmärke (valik D).

|| Valik || Lühikirjeldus

A || Lähtestsenaarium (praeguse olukorra säilitamine) || § Poliitika jätkuv koordineerimine, millesse on kaasatud spordi, tervise ja osalemise eksperdirühm ning toitumise ja kehalise tegevuse alane kõrgetasemeline töörühm ja mis põhineb ELi kehalise tegevuse suunistel, kuid millega ei kaasne uut poliitikaalgatust.

B || Poliitika ulatuslikum koordineerimine (Vahend: komisjoni teatis) || § Poliitikadokument (mittekohustuslik), milles on sätestatud strateegiline lähenemisviis tervist tugevdava kehalise aktiivsuse sektoritevaheliseks suunatud edendamiseks; § poliitika tõhusam koordineerimine ELi tasandil, millesse on kaasatud spordi, tervise ja osalemise eksperdirühm ning toitumise ja kehalise tegevuse alane kõrgetasemeline töörühm ja mida toetab komisjon; § meetmed, millega õhutatakse liikmesriike järgima ELi kehalise tegevuse suunistega hõlmatud põhimõtteid; § üleskutse liikmesriikidele esitada aruandeid ELi kehalise tegevuse suuniste rakendamisel tehtud edusammude kohta, võttes arvesse olemasolevaid aruandlusvahendeid ja -struktuure.

C || Poliitika ulatuslikum koordineerimine ja järelevalve, tuginedes piiratud näitajatele, mis käsitlevad ELi kehalise tegevuse suuniste rakendamist (Vahend: nõukogu soovituse ettepanek) || § Õigusmõjuga poliitikadokument (millega kehtestatakse mittesiduvad eeskirjad), milles soovitatakse tervist tugevdava kehalise aktiivsuse sektoritevahelist suunatud edendamist; § poliitika tõhusam koordineerimine ELi tasandil, millesse on kaasatud spordi, tervise ja osalemise eksperdirühm ning toitumise ja kehalise tegevuse alane kõrgetasemeline töörühm ja mida toetab komisjon; § (nõukogus kokku tulevad) liikmesriigid kiidavad heaks ELi kehalise tegevuse suunistega hõlmatud põhimõtted ja kohustuvad neid järgima; § liikmesriigid nõustuvad teostama tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete väljatöötamise ja rakendamise üle järelevalvet, kasutades ELi kehalise tegevuse suunistega seotud piiratud kõrgetasemelisi koondnäitajaid, ning esitama ELi tasandil aruandeid; § komisjon toetab järelevalveraamistikku ja abistab liikmesriike selle rakendamisel.

D || Poliitika ulatuslikum koordineerimine ja järelevalve, tuginedes põhjalikele näitajatele, mis käsitlevad kõiki 41 ELi kehalise tegevuse suunist ning hõlmavad sihtmärkidel/võrdlusalustel põhinevat hindamist (Vahend: nõukogu soovituse ettepanek) || § Õigusmõjuga poliitikadokument (millega kehtestatakse mittesiduvad eeskirjad), milles soovitatakse tervist tugevdava kehalise aktiivsuse sektoritevahelist suunatud edendamist; § poliitika tõhusam koordineerimine ELi tasandil, millesse on kaasatud spordi, tervise ja osalemise eksperdirühm ning toitumise ja kehalise tegevuse alane kõrgetasemeline töörühm ja mida toetab komisjon; § (nõukogus kokku tulevad) liikmesriigid kiidavad heaks kõik 41 ELi kehalise tegevuse suunist ja kohustuvad neid rakendama; § liikmesriigid nõustuvad teostama tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete väljatöötamise ja rakendamise üle järelevalvet, kasutades ELi kehalise tegevuse suunistega seotud põhjalikke kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid näitajaid, ning esitama ELi tasandil aruandeid; § liikmesriigid lepivad kokku suuniste rakendamisega seotud võrdlusalused ja sihtmärgid; § komisjon toetab järelevalveraamistikku, abistab liikmesriike selle rakendamisel ning hindab liikmesriikide tulemusi võrdlusaluste ja sihtmärkide saavutamise põhjal.

Valiku A puhul jätkataks tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete ELi tasandil koordineerimiseks olemasolevate struktuuride ja menetluste kasutamist, nagu on ette nähtud eelkõige ELi spordi- ja tervisepoliitika valdkondade meetmete kaudu.

Valikuga B kehtestataks õigusmõjuta poliitikadokumendis (st komisjoni teatises) ELi uuendatud strateegiline visioon tervist tugevdava kehalise aktiivsuse sektoritevahelise edendamise suunatud lähenemisviisi ja liikmesriikide tegevuspõhimõtete koordineerimise kohta. See kõnealuses valdkonnas olemasolevatele poliitikadokumentidele tuginev algatus väljendaks uuendatud poliitilist pühendumust tervist tugevdavale kehalisele aktiivsusele kooskõlas ELi kehalise tegevuse suunistega ning sellega kirjeldataks liikmesriike, komisjoni ja teisi asjakohaseid osalejaid hõlmavaid põhimeetmeid.

Valikute C ja D alusel nähakse lisaks tegevuspõhimõtete tõhusamale koordineerimisele (nagu on juba kavandatud valiku B puhul) põhielemendina ette järelevalveraamistik. Selle eesmärk on saavutada ELi kehalise tegevuse suuniste kinnitamise ja nende rakendamise järelevalveks ette nähtud spetsiaalse mehhanismi kaudu süsteemsem ja konstruktiivsem koordineerimine ja vastastikune õppimine ning selle tagajärjel tõhusatele tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtetele suurema tähelepanu pööramine riiklikul ja piirkondlikul tasandil. Kõnealuste valikutega kutsutakse liikmesriike peamiselt üles a) koostama riikliku strateegia ja tegevuskava tervist tugevdava kehalise aktiivsuse sektoritevaheliseks edendamiseks kooskõlas ELi kehalise tegevuse suunistega; b) teostama järelevalvet ELi kehalise tegevuse suuniste riigi tasandil rakendamise üle, tuginedes kokku lepitud näitajatele, millega mõõdetakse muudatusi kehalises aktiivsuses ja tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtetes, ja c) esitama korrapäraste ajavahemike järel aruandeid tehtud edusammude kohta. Selle tegevuse toetamiseks palutakse liikmesriikidel määrata n-ö kehalise aktiivsuse kontaktasutused, mille ülesanne on koguda järelevalveraamistiku jaoks andmeid ning esitada riigipõhist teavet asjakohase riiklike põhimõtete ja tegevuskavade kohta. Komisjon hõlbustaks seda protsessi, toetades järelevalvemehhanismi loomist ja kasutamist ning liikmesriikide suutlikkuse suurendamist seoses ELi kehalise tegevuse suunistega järjepideva poliitika väljatöötamise ja rakendamisega. Tervist tugevdava kehalise aktiivsuse järelevalveraamistikuga arendataks seega koostoimes WHOga edasi selles valdkonnas praegu kasutatavaid järelevalve- ja andmete kogumise vorme. Andmete põhjal valmistatakse ette tervist tugevdavat kehalist aktiivsust käsitlevad riigipõhised ülevaated ning selle valdkonna suundumuste analüüsid, mis koos muu asjakohase teabega tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete väljatöötamise ja rakendamise kohta moodustavad asjakohastele ELi foorumitele (st spordi, tervise ja osalemise eksperdirühmale ning toitumise ja kehalise tegevuse alasele kõrgetasemelisele töörühmale) esitatavate korrapäraste aruanne aluse. Peamine erinevus valikute C ja D vahel on seotud poliitika koordineerimisega (valik D: võrdlusalused, sihtmärgid) ja järelevalve põhjalikkusega.

6. Mõju hindamine

Mõjuhinnangu käesolevas jaos on kõigepealt analüüsitud algatuse üldist (sotsiaalset, majanduslikku ja keskkonnaalast) mõju. ELi uue tervist tugevdava kehalise aktiivsuse valdkonna algatuse mõju on kõikide poliitikavalikute puhul sama liiki, kuid sõltuvalt iga valiku tõhususest erineb see tõenäoliselt oma ulatuse poolest. Teise sammuna käsitletakse mõjuhinnangus tõhusust ja seejärel analüüsitakse mõju valikute kaupa. Viimasest on esitatud ülevaade käesoleva jao lõpus toodud tabelis.

Sotsiaalne kasu tuleneks eurooplaste tervist tugevdava kehalise aktiivsuse suurenemisest tänu liikmesriikide tõhusamale poliitikale asjaomases valdkonnas ja ELi kehalise tegevuse suuniste rakendamisele. Kehalise tegevusega soovitataval määral tegelemine mõjub kasulikult mitme kroonilise haiguse ja terviseprobleemi puhul. Eurooplaste kehalise aktiivsuse taseme tõus tooks kaasa suurema suremusriskiga inimeste arvu sama ulatusliku vähenemise. ELis on kehalise aktiivsuse tase positiivselt seotud oodatava elueaga, mis tähendab seda, et suurema kehalise aktiivsuse tasemega riikides on ka oodatav eluiga tavaliselt kõrgem. Kuna lisaks konkreetsetele riskirühmadele elanikkonna hulgas (sotsiaalmajanduslikult ebasoodsamas olukorras olevad rühmad, naised, lapsed ja eakad) on ebapiisav kehaline aktiivsus eriti levinud teatavates riikides ja piirkondades (Lõuna- ja Ida-Euroopa), tooks algatus kõnealustele riikidele, piirkondadele ja rühmadele suuremat kasu kui eurooplastele tervikuna. Algatus oleks kooskõlas ka Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga (artiklid 21, 23–26, 35). Seoses küsimusega, mil määral võib kehalise aktiivsuse tase tõhusa poliitika ja otsustava tegutsemise tulemusena keskmises ja pikas perspektiivis tõusta, osutavad parimal võimalikul stsenaariumil põhinevad arvutused järjepidevale kasvule ligikaudu 1 % aastas 25 aasta pikkuse ajavahemiku jooksul.

Seoses majandusmõjuga võib tervise ja heaolu paranemine tuua kaasa märgatavat majanduslikku kasu, sest tervishoiukulud kahanevad ning haiguste ja haigestumuse, haiguspuhkuste ja enneaegsete surmade tõttu tootmata jäänud majandustoodangu kogus väheneb, ent see sõltub sellest, mil määral liikmesriigid meetmeid kõikidel asjakohastel tasanditel rakendavad. Ühes uuringus, mille eesmärk oli teha kindlaks ebapiisava kehalise tegevusega kaasnevate kulude rahaline väärtus, leiti, et Inglismaa puhul moodustavad kulud veidi üle 3 miljardi euro aastas ehk 63 eurot elaniku kohta; see summa leiti olevat sarnane ka teiste riikide kohta tehtud arvutustes. Ekstrapoleerides selle näitaja tervele ELile, võttes aluseks samad kulud elaniku kohta, võib ebapiisava kehalise aktiivsuse kuludeks arvestada üle 31 miljardi euro aastas. Seoses ebapiisava kehalise aktiivsusega kaasnevate kuludega võib selle lihtsustatud stsenaariumi põhjal eeldada, et tõhusa tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise poliitika, mis töötatakse välja ja mida rakendatakse kooskõlas kavandatud algatusega, suurendab soovitatava kehalise aktiivsuse taseme saavutanud ELi kodanike arvu aastas kuni 1 % võrra, vähendades aja jooksul tasapisi ebapiisava kehalise aktiivsusega seotud kulusid. Võttes lähtepunktiks Eurobaromeetri viimased, 2010. aasta arvandmed, võiks tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tõhusa poliitika rakendamise tulemusel ületada 25 aasta pärast kehalise aktiivsuse soovitatava taseme teoreetiliselt ligikaudu 65 % eurooplasi ning järk-järgult väheneksid ebapiisava kehalise aktiivsusega kaasnevad kulud. Kuigi palju sõltub liikmesriikide suutlikkusest ja valmisolekust tähtsustada ja rakendada pika aja vältel tõhusaid tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtteid, oleks ebapiisava kehalise aktiivsusega seotud kulude vältimisest saadav majanduslik kasu ülisuur, moodustades viie aasta jooksul peaaegu 7 miljardit eurot, kümne aasta jooksul 22 miljardit eurot ja 20 aasta jooksul 63 miljardit eurot.

Seoses iga valikuga kaasnevate kuludega kannaksid kavandatud algatuse kohaselt tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete rakendamisega seotud kulud lõppkokkuvõttes liikmesriigid. Tervist tugevdavale kehalisele aktiivsusele praegu eraldatud eelarve suurust on keeruline arvutada, sest selle valdkonna edendamise kulud on jaotunud ministeeriumite ja ametiasutuste, aga ka mitmesuguste valitsusväliste organisatsioonide ja erasektori vahel. Peale selle ei dokumenteerita sellele valdkonnale tehtavaid kulutusi üle terve ELi põhjalikult. Olukorda halvendab veelgi asjaolu, et tervist tugevdav kehaline aktiivsus on oma laadilt sektoritevaheline, paljud tegevuspõhimõtted on sellega mõnevõrra seotud ning sageli ei ole tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamine seda valdkonda edendava poliitika põhieesmärk. Nõue esitada ELi tasandil aruandeid (nagu on ette nähtud valikuga B ning eeskätt valikute C ja D kohase järelevalvemehhanismi puhul) tekitab liikmesriikide jaoks halduskulusid, mis oleksid esimesel aastal suhteliselt väikesed ning kahaneksid veelgi pärast seda, kui mehhanism täielikult toimima hakkab, sest töötajad harjuvad järelevalve teostamisega ja aja jooksul muutuvad andmed paremini kättesaadavaks. Kulud ELi eelarvele tuleneksid järelevalvemehhanismi loomisest ja toimimisest ning liikmesriikide toetamisest nende suutlikkuse suurendamisel. On tehtud ettepanek katta sellised kulud ajavahemikul 2014–2020 programmi Erasmus+ sporti käsitleva peatüki alusel. Ülejäänud kulud, mis oleksid seotud ELi tasandil eksperdirühmade kohtumiste korraldamisega, kaetaks üldeelarvest.

Keskkonnamõju puhul võivad ELi kehalise tegevuse suuniste transporti, keskkonda, linnaplaneerimist ja avalikku turvalisust käsitleva jao rakendamisele suunatud tegevuspõhimõtted tuua kaasa olulise keskkonnaalase kasu ning aidata seeläbi saavutada kõrgetasemelist keskkonnakaitset, nagu on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 37. Kuigi täpsete prognooside koostamine on väga keeruline, võivad hiljutised teadusuuringud anda teatava vihje käesoleva algatusega kaasneva keskkonnaalase kasu seisukohast optimaalse stsenaariumi kohta. Hiljutises uuringus, mille eesmärk oli näidata aktiivse transpordipoliitikaga kaasneva võimaliku keskkonnaalase kasu ulatust, püüti prognoosida seda, mil määral ümberorienteerumine aktiivsele transpordile Londonis mõjutaks 20 aasta jooksul CO2 heitkoguseid võrreldes praeguse olukorra jätkumisega. Uuringus arvutati välja, et säästva transpordi stsenaariumi puhul oleksid transpordi põhjustatud CO2 heitkogused inimese kohta 62 % väiksemad (0,46 tonni aastas) kui lähtestsenaariumi jätkumise korral (1,17 tonni).

Mõju analüüs valikute kaupa

|| Valik A (Lähtestsenaarium) || Valik B (Poliitika ulatuslikum koordineerimine) || Valik C (Poliitika ulatuslikum koordineerimine ja järelevalve, tuginedes piiratud näitajatele) || Valik D (Poliitika ulatuslikum koordineerimine ja järelevalve, tuginedes põhjalikele näitajatele ning sihtmärkidel põhinevale hindamisele)

Väljundid || § Jätkub poliitika koordineerimine ja ELi kehalise tegevuse suuniste edendamine olemasolevate ELi tasandi struktuuride alusel. § Jätkub kehalise aktiivsuse alane töö ELi toetatud algatuste ja projektide kaudu. § Jätkub killustatud andmete esitamine. || § Minimaalselt tõhusam poliitika koordineerimine ja ELi kehalise tegevuse suuniste edendamine olemasolevate ELi tasandi struktuuride alusel. § Jätkub kehalise aktiivsuse alane töö ELi toetatud algatuste ja projektide kaudu, lähtudes ELi uuest strateegilisest lähenemisviisist tervist tugevdavale kehalisele aktiivsusele. § Jätkub killustatud andmete esitamine. || § Märgatavalt tõhusam poliitika koordineerimine ja ELi kehalise tegevuse suuniste edendamine olemasolevate ELi tasandi struktuuride alusel. § Täpsete ja võrreldavate järelevalveandmete esitamine piiratud arvu kehalist aktiivsust ja poliitikat käsitlevate näitajate kohta. || § Võimalus saavutada oluliselt tõhusam poliitika koordineerimine ja ELi kehalise tegevuse suuniste edendamine olemasolevate struktuuride alusel, millega kaasneb aga vähese osalemise oht. § Võimalus esitada kõikehõlmavaid järelevalveandmeid kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete näitajate kohta + võrdlusaluseid ja sihtmärke käsitlevad aruanded.

Tulemused || § Kehalise aktiivsuse poliitika ja ELi kehalise tegevuse suuniste (põhimõtete) järgimise järkjärguline paranemine piiratud arvus liikmesriikides, ent enamikus teistes liikmesriikides poliitika ei muutu. || § Kehalise aktiivsuse poliitika ja ELi kehalise tegevuse suuniste (põhimõtete) järgimise järkjärguline paranemine piiratud, kuid suuremas arvus liikmesriikides kui valiku A puhul, ent paljudes teistes liikmesriikides poliitika ei muutu. || § Kehalise aktiivsuse poliitika ja ELi kehalise tegevuse suuniste põhiteemade järgimise oluline paranemine enamikus liikmesriikides. || § Kehalise aktiivsuse poliitika ja ELi kehalise tegevuse suuniste järgimise oluline paranemine mõnes liikmesriigis (sellega kaasneb aga oht, et paljud liikmesriigid ei rakenda algatust).

Mõju

Sotsiaalne || § Enamikus riikides püsib kehalise aktiivsuse tase muutumatu või langeb ning säilivad ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud sotsiaalsed kahjud. || § Kehalise aktiivsuse tase paraneb mõnevõrra teatavates liikmesriikides, ent püsib paljudes teistes muutumatu või langeb, mille tagajärjel vähenevad ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud sotsiaalsed kahjud üksnes vähesel määral. || § Kehalise aktiivsuse tase kasvab kuni 1 % aastas, mille tagajärjel vähenevad märgatavalt ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud sotsiaalsed kahjud. || § Kehalise aktiivsuse tase kasvab kuni 1 % aastas (ent valitseb oht, et liikmesriigid ei rakenda algatust), mis võib kaasa tuua ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud sotsiaalsete kahjude märgatava vähenemise.

Majanduslik (V lisas on üksikasjalikult hinnatud kulusid ELi jaoks ja halduskulusid liikmesriikides) || § Ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud kulud (hinnanguliselt 31 miljardit eurot aastas) säilivad. || § Ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud majanduskulude teatav vähenemine ja teatav majanduslik kasu, mis on aga oluliselt väiksem kui 6,7 miljardit eurot viie aasta jooksul, nagu prognoositakse tõhusa poliitika puhul. § Teatavad (raskesti kvantifitseeritavad) kulud nendele liikmesriikidele, kes eraldavad vahendeid kehalise aktiivsuse parandamiseks. || § Ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud majanduskulude märgatav vähenemine. § Majanduslik kasu kuni 6,7 miljardit eurot viie aasta jooksul. § Teatavad (raskesti kvantifitseeritavad) kulud nendele liikmesriikidele, kes eraldavad rohkem vahendeid kehalise aktiivsuse parandamiseks. || § Ebapiisavast kehalisest aktiivsusest tingitud majanduskulude märgatav vähenemine, kuid üksnes algatust rakendavates liikmesriikides. § Märkimisväärne (ent raskesti kvantifitseeritav) majanduslik kasu algatust rakendavatele liikmesriikidele. § Teatavad (raskesti kvantifitseeritavad) kulud nendele liikmesriikidele, kes eraldavad rohkem vahendeid kehalise aktiivsuse parandamiseks.

Keskkonnaalane || § Teatav kasu liikmesriikidele, kes parandavad kehalise aktiivsuse poliitikat seoses aktiivse transpordiga. || § Piiratud, ent märgatav kasu liikmesriikidele, kes parandavad kehalise aktiivsuse poliitikat seoses aktiivse transpordiga. || § Võimalik märkimisväärne kasu liikmesriikidele, kes parandavad kehalise aktiivsuse poliitikat seoses aktiivse transpordiga. || § Võimalik märkimisväärne kasu liikmesriikidele, kes parandavad kehalise aktiivsuse poliitikat seoses aktiivse transpordiga.

7. Valikute võrdlus ja eelistatud valik

Mõjuhinnangus on võrreldud eri valikuid, lähtudes nende tõenäolisest tõhususest, tulemuslikkusest, sidususest ELi üldiste poliitiliste eesmärkidega, aga ka rakendamise teostatavusest ja jätkusuutlikkusest.

Nelja valiku tulemuslikkus sõltub liikmesriikide tegevusest, mis on igal juhul vabatahtlikku laadi. Valikud erinevad aga ELi nõutavate konkreetsete meetmete ja/või tegevuspõhimõtete ulatuse poolest ning on tihedalt seotud algatuse rakendamiseks valitud vahendiga. Kuigi kõikide valikute puhul võib oodata teatavaid edusamme kahe tegevuseesmärgi ja seega konkreetse eesmärgi saavutamise suunas, on iga valiku puhul eelduste kohaselt saavutatava edu määr erinev: valik A on sama ebaefektiivne kui praegune olukord ning valik B ei ole nii tulemuslik kui valikud C ja D.

Valikud on väga erinevad nende rakendamise teostatavuse (st mil määral liikmesriigid iga valiku omaks võtaksid, mis on vabatahtliku algatuse puhul ülitähtis) ja jätkusuutlikkuse (st mil määral lühiajaliselt saavutatud tempot suudetakse pikema aja jooksul säilitada) poolest. Eelkõige sai teostatavuse osas madala hinde valiku D alusel kavandatud keeruline järelevalve- ja aruandluskorraldus.

Seoses sellega, mil määral iga valik aitaks eelduste kohaselt saavutada eesmärke teatava vahendite taseme juures (kulutõhusus), on peamised kulud kõikide valikute puhul seotud kehalise aktiivsuse edendamise tegevuspõhimõtete väljatöötamise ja arendamisega. Mitmes hiljutises uuringus on käsitletud mitmesuguste kehalise aktiivsuse edendamisele suunatud sekkumiste kulusid, mõõtes sekkumiste tulemuslikkust kas kvaliteediga kohandatud eluaastatena (QALY) või tervishoiukulude kokkuhoiuna. Kuigi uuringutes leiti, et kulutõhususe tase võib olla väga erinev, osutusid kõik uuritud sekkumised kulutõhusaks, st need õigustasid neile tehtavaid kulutusi, võttes arvesse eelkõige ebapiisava kehalise aktiivsusega kaasnevaid ülisuuri kulusid majandusele. Nii mikro- kui ka makrotasandil näitavad tõendid, et valitsuse mitmesuguste kehalise aktiivsuse edendamisse tehtud investeeringute eelised kaaluvad üles nendega seotud kulud. Peale selle on selliste tegevuspõhimõtetega tootlikkuse suurenemise ja tervishoiukulude vähenemise näol kaasnev majanduslik kasu tõenäoliselt väga suur, õigustades ka märkimisväärseid kulusid. Lisaks rakenduskuludele näitab kõikide valikute kulutõhusus seoses liikmesriikide halduskuludega ja kuludega ELi eelarvele, et kulutõhusaks võib pidada nii valikut B, C kui ka D, kusjuures neist kõige suuremal määral valikut C.

Sidususe küsimuses toetavad tervist tugevdava kehalise aktiivsuse meetmed strateegiat „Euroopa 2020”. Täpsemalt on valikud B, C ja D kooskõlas ELi poliitikaga tervishoiu, transpordi, sotsiaalse kaasatuse ja teadusuuringute vallas.

Kõnealusele neljale kriteeriumile tugineva valikute analüüsi tulemusel leiti, et eelistatud valik on valik C, mis võimaldab lahendada kindlakstehtud probleeme kõige sobilikumalt ja proportsionaalsemalt.

· Tulemuslikkus. See valik aitab oluliselt kaasa tegevuseesmärkide saavutamisele, võimaldades samal ajal liikmesriikidel tõhusalt prioriteete seada. Eelduste kohaselt muudab õigusmõjuga poliitikadokument tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise üldiselt ja eelkõige ELi kehalise tegevuse suunised märgatavalt kaalukamaks. Peamine erinevus valikuga B seisneb järelevalvemehhanismi lisamises, mille tagajärjel käesolev valik on tõenäoliselt oluliselt tulemuslikum, eelkõige (ent mitte ainult) teise tegevuseesmärgi saavutamisel tehtavate edusammude puhul.

· Teostatavus/jätkusuutlikkus. Tänu kõnealuse valiku pragmaatilisusele, mida kajastab liikmesriikide, ekspertide ja sidusrühmade toetus piiratud arvul kõrgetasemelistel koondnäitajatel põhinevale järelevalvemehhanismile, kaasneb selle rakendamisega tõenäoliselt vähem probleeme tulenevalt suhteliselt väikestest kuludest ja sellest, et seda on võimalik sobitada riigisiseste asjaoludega. Peale selle tagavad järelevalvemehhanismiga loodud andmete kogumise ja edusammude dokumenteerimise raamistik ja nõukogule aruannete esitamine tõenäoliselt algatuse pikaajalise jätkusuutlikkuse.

· Tõhusus. Selle valikuga kaasneksid teatavad kulud liikmesriikide eelarvetele, aga ka suurimad eelised, sest liikmesriigid koguvad järelevalvemehhanismis sisendina kasutatavaid andmeid, eraldavad vahendeid uuele kehalise tegevuse edendamise poliitikale ja saavad seejärel kasu tervist tugevdava kehalise aktiivsuse taseme tõusust. Kuigi enamik kuludest oleks seotud poliitika muutmisega, tuleks teatavaid kulutusi teha ka ELi eelarvest järelevalvemehhanismi loomiseks ja haldamiseks ning selle kaudu saadud andmete säilitamiseks; samuti eeldatakse ELi teatavat rolli, et aidata liikmesriikidel koguda asjakohaseid andmeid.

· Sidusus. Juba üksnes sel põhjusel, et valik C on tõenäoliselt kõige tulemuslikum, võib eeldada, et see annab muudest valikutest suurema panuse ELi poliitikaeesmärkide saavutamisse. Lisaks suurimatele edusammudele tervise parandamisel, tervisealase ebavõrdsuse vähendamisel, aktiivse liiklemise õhutamisel ja sotsiaalse kaasatuse hõlbustamisel toob see tõenäoliselt kaasa kõige ulatuslikuma majandusliku kasu ja tootlikkuse kasvu. Peale selle on valikute C ja D sidusus suurel määral seotud nende rakendamiseks valitud poliitikavahendiga. Nõukogu soovituse valimine tundub olevat sidus lähenemisviis, arvestades seda, et a) praegu on juba olemas või koostamisel mitu nn pehmet ELi poliitikadokumenti, milles väljendatakse pühendumust tervist tugevdava kehalise aktiivsuse valdkonnale, ja b) vajadus meetmete järele on peamiselt liikmesriikide tasandil.

8. Järelevalve ja hindamine

Käesoleva mõjuhinnangu osana ja kavandatud algatuse ettevalmistamise käigus töötasid eksperdid välja järelevalveraamistiku, mille üle peeti nõu liikmesriikide ja sidusrühmadega. See hõlmab 23 kõrgetasemelist koondnäitajat sisaldavat tabelit, mille põhjal saab mõõta muutusi tervist tugevdava kehalise aktiivsuse määras ja seda valdkonda käsitlevas poliitikas ning ELi kehalise tegevuse suuniste rakendamises. Andmeid kõnealuste näitajate kohta kogutakse eelistatud valiku (valik C) puhul ette nähtud ELi järelevalvemehhanismi raames ja need annavad põhiosa algatuse kui terviku järelevalveks ja hindamiseks vajalikust teabest.

Nõukogu soovituse rakendamisel tehtavate edusammude kohta esitab komisjon nõukogule korrapäraseid, st iga kolme aasta tagant koostatavaid aruandeid, kaasates spordi valdkonnas kehtestatud tööstruktuurid (spordi, tervise ja osalemise eksperdirühm) ja kooskõlastades tegevust muude asjakohaste foorumitega (nt toitumise ja kehalise tegevuse alane kõrgetasemeline töörühm ning tervisliku toitumise, kehalise tegevuse ja tervise tegevusprogramm). Eelkõige hõlmavad nimetatud aruanded ühelt poolt järelevalvemehhanismi kaudu kogutud andmetel põhinevat hinnangut saavutatud edu kohta ning teiselt poolt laiemat teavet tervist tugevdava kehalise aktiivsuse tegevuspõhimõtete väljatöötamise ja ELi kehalise tegevuse suuniste rakendamise kohta liikmesriikides. Kuue aasta pärast tuleks teostada nõukogu soovituse rakendamise igakülgne hindamine, milles osaleb välistöövõtja.