[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 19.2.2008

KOM(2008) 2 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

eelarvepädevatele institutsioonidele üldeelarvest kaetud tagatiste kohta 30. juuni 2007. aasta seisuga {SEK(2008) 18}

SISUKORD

1. Sissejuhatus ja hõlmatud tehingute liigid 4

2. Uued õiguslikud alused 4

3. Sündmused pärast 31. detsembri 2006. aasta viimast aruannet 5

4. Andmed eelarvest kaetavate riskide kohta 5

4.1. Riski määratlus 5

4.2. Liikmesriikidega seotud risk 6

4.3. Kolmandate riikidega seotud risk 7

4.4. Eelarvest kaetav kogurisk 8

4.5. Riski kujunemine 8

5. Maksekohustuste täitmatajätmine, eelarvetagatiste kasutamine ja maksevõlad 9

5.1. Väljamaksed sularahavarudest 9

5.2. Väljamaksed eelarvest 9

5.3. Välistegevuse tagatisfondi kasutamine 10

6. Välistegevuse tagatisfond 10

6.1. Maksete tagasinõudmine 10

6.2. Varad 10

6.3. Sihtsumma 10

7. Riskide hindamine: Kõige olulisemaid ELi laene saavate kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord 10

7.1. Sissejuhatus 10

7.2. Türgi 11

7.3. Brasiilia 11

7.4. Egiptus 11

7.5. Lõuna-Aafrika 11

7.6. Maroko 12

7.7. Tuneesia 12

7.8. Liibanon 12

7.9. Ukraina 13

7.10.1 Serbia 13

7.10.2 Montenegro 13

7.11. Jordaania 14

1. SISSEJUHATUS JA HÕLMATUD TEHINGUTE LIIGID

Käesolev aruanne on esitatud vastavalt finantsmääruse artiklile 130, mille kohaselt „esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule kaks korda aastas aruande eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta”[1]. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab üksikasjalikke tabeleid ja selgitavaid märkusi (edaspidi „lisa”)[2].

Euroopa Liidu eelarvest (edaspidi „eelarve”) kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mida saab jaotada kahte rühma: Euroopa ühenduste antavad makromajanduslikke eesmärke teenivad laenud, st makromajandusliku finantsabi laenud kolmandatele riikidele, ja mikromajanduslikke eesmärke teenivad laenud (Euratomi laenud ja eelkõige Euroopa Investeerimispanga (EIP) välislaenud[3]). Alates 1994. aastast on neid tehinguid rahastatud välistegevuse tagatisfondist (edaspidi „fond”),[4] mis loodi muu hulgas selleks, et piirata ELi eelarvest kolmandates riikides tehtavate laenutehingute jaoks esitatud tagatisnõuetest tulenevat mõju eelarvele. Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, eraldatakse vahendid eelarvest.

1994. aastal vastuvõetud nõukogu määrust, millega asutatakse fond (edaspidi „fondi määrus”[5]), muudeti esimest korda 1999. aastal. Pärast nõukogu määruse teist muudatust, mille nõukogu võttis vastu 2004. aastal, ei anta fondist enam tagatisi, kui kolmandad riigid saavad liikmesriikideks. Laenud või garanteeritud laenud liikmesriikidele kaetakse otse eelarvest.

2. UUED ÕIGUSLIKUD ALUSED

Nõukogu 2006. aasta otsuse, millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse uuendatud tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks (EIP välislaenude mandaat 2007–2013, edaspidi „uus üldmandaat”),[6] raames sõlmisid komisjon ja EIP 2007. aasta augustis garantiikokkuleppe ja sissenõudmislepingu,[7] millega kehtestatakse sätted ja kord seoses ühenduse tagatise ja kõnealuse tagatise sissenõudmisega. Kõnealuse garantiikokkuleppega kaetakse EIP finantseerimistehingud, mis on sõlmitud pärast 17. aprilli 2007, mil EIP nõukogu kiitis heaks uue üldmandaadi.

Makromajandusliku finantsabi raames antavate laenude ja Euratomi laenude kohta 2007. aasta esimesel poolel uusi otsuseid ei tehtud.

3. SÜNDMUSED PÄRAST 31. DETSEMBRI 2006. AASTA VIIMAST ARUANNET

2007. aasta esimesel poolel ei tehtud makromajandusliku finantsabi raames antavate laenudega seotud väljamakseid.

Seoses Euratomi laenudega maksti 2007. aasta märtsis välja 39 miljoni euro suurune esimene osamakse Hmelnitski tuumajaama 2. reaktori ja Rovno tuumajaama 4. reaktori (K2R4) turvalisuse suurendamiseks 2004. aasta laenulepingu alusel (83 miljoni USA dollari suuruse laenulepingu ekvivalent eurodes).

EIP tegutses 2007. aasta esimesel poolel 2000.–2006. aasta finantsperspektiivi raames otsustatud üldmandaadi (edaspidi „praegune üldmandaat”) alusel. Lisaks sõlmis EIP 28. juunil 2007 esimese 30 miljoni euro suuruse laenulepingu Moldova Vabariigiga vastavalt nõukogu 22. detsembri 2004. aasta otsusele nr 2005/48, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ühenduse garantii teatud tüüpi projektidele Venemaal, Ukrainas, Moldova Vabariigis ja Valgevenes antud laenudest tulenevate kahjude vastu (edaspidi „Venemaa, Ukraina, Moldova Vabariigi ja Valgevene mandaat”).

Nagu nimetatud eespool punktis 2, kaetakse EIPga sõlmitud uue garantiikokkuleppe alusel finantseerimistehingud, mis on sõlmitud pärast 17. aprilli 2007. Kuid 2007. aasta 30. juuni seisuga ei olnud EIP uue üldmandaadi alusel sõlminud ühtegi tehingut.

4. ANDMED EELARVEST KAETAVATE RISKIDE KOHTA

4.1. Riski määratlus

Eelarveriskid tulenevad tagatud tehingutega seotud laekumata kapitalist ja intressidest.

Maksekohustuste täitmatajätmisest tulenevad tehingud kaetakse fondist, kui need on seotud kolmandate riikidega (70 % laekumata tagatud kogusummast 2007. aasta 30. juuni seisuga), ja eelarvest, kui on kaasatud liikmesriigid (laenud liikmesriikides teostatavate projektide jaoks/heaks moodustavad ülejäänud 30 % laekumata kogusummast). Liikmesriikidega seotud garanteeritud laenude suur osakaal tuleneb hiljutistest laienemisvoorudest. Vastavalt fondimääruse artikli 1 kolmandale lõikele kantakse laenude risk fondilt üle eelarvele, kui riik saab liikmesriigiks.

Käesolevas aruandes kasutatakse eelarveriskide (otsesed või fondi kaudu võetavad kaudsed riskid) hindamiseks kahte meetodit:

- asjaomaste tehingutega seotud laekumata kapitali kogusumma ja kogunenud intresside arvutamine konkreetsel kuupäeval. Selle meetodiga leitakse eelarvest kaetava riski tase konkreetsel kuupäeval.

- „aastase eelarveriskina” määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne summa, mille ühendus peab eelarveaastal välja maksma, eeldusel et kõigi garanteeritud laenude maksekohustus jäetakse täitmata[8].

Tabel 1. 30. juuni. 2007. aasta seisuga laekumata kaetud kogusummad miljonites eurodes |

Kapitali- kohustused | Kogunenud intressid | Kokku | % |

Liikmesriigid* |

Makromajanduslik finantsabi | 309 | 2 | 311 | 2 % |

Euratom | 436 | 5 | 441 | 3 % |

EIP | 4 224 | 38 | 4 262 | 26 % |

Liikmesriikide vahesumma* | 4 969 | 46 | 5 014 | 30 % |

Kolmandad riigid |

Makromajanduslik finantsabi | 568 | 7 | 575 | 3 % |

Euratom | 39 | 0 | 39 | 0% |

EIP | 10 901 | 116 | 11 018 | 66 % |

Kolmandate riikide vahesumma | 11 508 | 124 | 11 632 | 70 % |

Kokku | 16 477 | 170 | 16 647 | 100 % |

* Risk kaetakse otse eelarvest ja hõlmab Bulgaariat ja Rumeeniat, kes liitusid ELiga 1. jaanuaril 2007. |

Lisa tabelites A1, A2, A3 ja A4 on esitatud üksikasjalikum teave kõnealuste laekumata summade, eelkõige ülemmäära, väljamakstud summade ja tagatismäärade kohta.

4.2. Liikmesriikidega seotud risk

Praegused liikmesriikidega seotud riskid tulenevad enne ühinemist antud laenudest.

2007. aasta teisel poolel kaeti eelarvest liikmesriikidega (sh 1. jaanuaril 2007 liiduga ühinenud Bulgaaria ja Rumeeniaga) seotud risk 398 miljoni euro ulatuses. Tabelist 2 on näha, et kõnealused kaks riiki on laekumata summa poolest vastavalt esimesel ja teisel kohal.

Tabel 2. Liikmesriigid vastavalt 2007. aasta teisel poolel eelarvest kaetud maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) |

Järjestus | Riik | 2007. aasta teine pool | % |

1 | Rumeenia | 119,7 | 30,1 % |

2 | Bulgaaria | 90,4 | 22,7 % |

3 | Poola | 48,7 | 12,2 % |

4 | Tšehhi Vabariik | 45,7 | 11,5 % |

5 | Slovakkia | 35,1 | 8,8 % |

6 | Ungari | 19,7 | 5,0 % |

7 | Sloveenia | 19,6 | 4,9 % |

8 | Küpros | 7,8 | 2,0 % |

9 | Läti | 4,7 | 1,2 % |

10 | Leedu | 3,6 | 0,9 % |

11 | Eesti | 2,4 | 0,6 % |

12 | Malta | 0,5 | 0,1 % |

Kokku | 398,0 | 100,0 % |

Liikmesriikidega seotud risk hõlmab kõiki kahe viimase laienemisvooru liikmesriike ja asjaomased tagasimakse tähtajad lõppevad 2031. aastal.

4.3. Kolmandate riikidega seotud risk

2007. aasta teisel poolel oli fondist kaetav kolmandate riikidega seotud maksimaalne risk 714 miljonit eurot. Allpool on loetletud laekumata kogusumma arvestuses kümme esimest riiki. Nende riikide osa 2007. aasta teisel poolel fondist kaetud riskist on 82 %. Kõnealuste riikide majanduslikku olukorda analüüsitakse ja kommenteeritakse allpool punktis 7.

Tabel 3. 10 olulisimat kolmandat riiki vastavalt 2007. aasta teisel poolel fondist kaetud maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) |

Järjestus | Riik | 2007. aasta teine pool | protsent maksimaalsest koguriskist |

1 | Türgi | 100,9 | 14,1 % |

2 | Brasiilia | 82,7 | 11,6 % |

3 | Egiptus | 75,2 | 10,5 % |

4 | Lõuna-Aafrika | 69,0 | 9,7 % |

5 | Maroko | 61,0 | 8,5 % |

6 | Tuneesia | 58,5 | 8,2 % |

7 | Liibanon | 54,2 | 7,6 % |

8 | Ukraina | 36,6 | 5,1 % |

9 | Serbia ja Montenegro[9] | 24,5 | 3,4 % |

10 | Jordaania | 21,8 | 3,1 % |

10 riiki kokku | 584,3 | 81,8 % |

Fond katab 40 riigi ja 2 piirkondliku üksuse garanteeritud laene, mille tagasimaksmise tähtaeg lõppeb 2037. aastal. Andmed riikide kaupa on esitatud lisa tabelis A2.

4.4. Eelarvest kaetav kogurisk

Kokku kaetakse eelarvest 2007. aasta teisel poolel 1 112 miljonit eurot, mille moodustavad kõnealuse perioodi jooksul tasumisele kuuluvad summad, kusjuures liikmesriikidelt laekumata summad moodustavad sellest 36 % (vt lisa tabel A2).

4.5. Riski kujunemine

Liikmesriikidega seotud risk peaks tulevikus vähenema, kuna Euratomi, makromajandusliku finantsabi ja EIP garanteeritud laenud makstakse tagasi (vt lisa punktis 1.3 esitatud graafik A1).

Kolmandatele riikidele antakse makromajandusliku finantsabi laene nõukogu üksikotsuste alusel. 20. augustil 2007 võttis komisjon vastu ettepaneku anda Liibanonile 50 miljoni euro suurune makromajandusliku finantsabi laen ja 30 miljoni euro suurune toetus ning kõnealune ettepanek on edastatud Euroopa Parlamendile konsulteerimiseks ja nõukogule otsuse tegemiseks.

Liikmesriikidele või teatavates abikõlblikes mitteliikmesriikides (Venemaa Föderatsioon, Armeenia, Ukraina) antavate Euratomi laenude ülempiir on 4 miljardit eurot, millest umbes 85 % on juba ära kasutatud. Seega on alles umbes 600 miljonit eurot. Ukrainas asuvat tuumareaktorit K2R4 hõlmava praeguse laenulepingu (83 miljoni USA dollari suuruse laenulepingu ekvivalent eurodes) kohaselt võidakse 2008. aastal maksta välja kaks täiendavat osamakset (vt eespool punkt 3).

Uuele üldmandaadile eelnevate EIP praeguste mandaatide alusel sõlmitud laenulepingute alusel on välja maksmata veel 8 067 miljonit eurot. Kõnealune summa on suures osas seotud praeguse üldmandaadiga[10]. Juuli lõpus sõlmis EIP Ukrainaga 200 miljoni euro suuruse laenulepingu Venemaa, Ukraina, Moldova Vabariigi ja Valgevene mandaadi alusel. Kõnealune mandaat ja praegune üldmandaat lõppesid 31. juulil 2007[11].

Tulevikus on kõige olulisem eelarvet mõjutav riskitegur uue üldmandaadi alusel EIP-le antud hiljutine ühenduse tagatis. Ühenduse tagatise suhtes kohaldatakse piirangut 65 % väljamakstud laenude ja EIP finantseerimistegevuse raames antud tagatiste koondsummast, millest on maha arvatud kõik tagasimakstud summad ja millele on liidetud kõik seotud summad, maksimaalse ülempiiriga 27 800 miljonit eurot[12].

Lisa punktis 1.3 esitatud graafikul A2 on esitatud uuele üldmandaadile eelnevate mandaatide ja uue üldmandaadi alusel tehtavaid väljamakseid käsitlevate mõnede stsenaariumide simulatsioon, kuna kõnealused väljamaksed mõjutavad oluliselt fondi rahastamist.

5. MAKSEKOHUSTUSTE TÄITMATAJÄTMINE, EELARVETAGATISTE KASUTAMINE JA MAKSEVÕLAD

5.1. Väljamaksed sularahavarudest

Komisjon kasutab oma sularahavarusid, kui võlgnik jääb komisjonile maksmisega hiljaks, et hoida ära viivitusi ja laenutehingute teenindamisega seotud kulusid[13].

5.2. Väljamaksed eelarvest

Eelarve artikli 01 04 01 „Euroopa Ühenduse tagatised laenutehingutele” alusel ei taotletud assigneeringuid, kuna 2007. aasta esimesel poolel ei esinenud maksekohustuste täitmatajätmist.

5.3. Välistegevuse tagatisfondi kasutamine

Kui ühenduse antud või tagatud laenu saaja hilineb makse teostamisega, kasutatakse fondi, et katta maksmata makse kolme kuu jooksul alates kuupäevast, mil makse tuleb tasuda[14].

2007. aasta esimesel poolel fondi ei kasutatud.

30. juunil 2007 moodustasid kõik maksevõlad, s.o Argentina Vabariigi leppetrahvi viivised, 1 718 493,12 USA dollarit, millest veel 1 448 433,44 USA dollarit (ekvivalentne 1 072 516,43 euroga) tuleb katta fondist. Kuna ülejäänud vahe tasumiseks ei kasutatud fondi, tuleb see summa maksta EIP-l. Komisjon ja EIP on mitmel korral Argentina ametiasutustele meelde tuletanud, et need võlgnevused tuleb täielikult likvideerida, enne kui kõnealuses riigis saab jätkata EIP uusi laenutehinguid. Selleteemalised arutelud jätkuvad järgmisel ELi ja Argentina makromajandusliku dialoogi raames toimuval kohtumisel.

6. VÄLISTEGEVUSE TAGATISFOND[15]

6.1. Maksete tagasinõudmine

2007. aasta esimesel poolel ei nõutud makseid tagasi.

6.2. Varad

30. juunil 2007 oli fondi netovara 1 119 961 441,29 eurot.

6.3. Sihtsumma

Fondi vahendid peavad jõudma vajalikule tasemele (sihtsumma), milleks on määratud 9 % iga tehinguga seotud kapitalikohustuste kogusummast, millele lisandub kogunenud intress. Fondi vahendite (1 119 961 441,29 eurot) ja kapitalikohustuste (11 632 230 697,97 eurot) suhe fondimääruses määratletud tähenduses oli 9,6 %.

2006. aasta lõpus ületas fondi vahendite väärtus juba sihtsummat. Nõukogus 30. jaanuaril 2007 vastuvõetud uute rahastamiseeskirjade[16] kohaselt lisati 2008. aasta esialgsesse eelarveprojekti 125,75 miljoni euro suurune ülejääk.

7. RISKIDE HINDAMINE: KÕIGE OLULISEMAID ELI LAENE SAAVATE KOLMANDATE RIIKIDE MAJANDUSE JA RAHANDUSE OLUKORD

7.1. Sissejuhatus

Aruande eelmistes punktides on esitatud andmed eelarvest kaetud riski kvantitatiivsete näitajate kohta. Samas tuleks riski hinnata ka sisulisest küljest, arvestades tehingu liiki ja laenusaajate (vt eespool punkt 4.3) olukorda. Riigi riskihinnangu tabelid on esitatud eraldi komisjoni personali töödokumendis. Allpool on esitatud kõnealuse analüüsi kokkuvõte, mis hõlmab kümmet sellist riiki, kellest tulenev iga-aastane eelarverisk on kõige suurem 2007. aasta teisel poolel. Lisa punktis 2 on esitatud analüüs veel viie riigi kohta.

7.2. Türgi

2007. aasta esimesel poolel oli Türgi SKT aastane kasv 5,3 %, mis on väiksem kui 2006. aasta 6,1 %. Jooksevkonto puudujääk vähenes 7,8 %ni SKTst, võrreldes 7,9 %ga SKTst 2006. aastal. 2007. aastal oli välismaiste otseste brutoinvesteeringute juurdevool 5 % SKTst, millest umbes kaks kolmandikku hõlmas finantssektorit. Eelmisel aastal kasvas riigi välisvõlg ligikaudu 5 protsendipunkti võrra ja oli 2007. aasta keskel umbes 45 % SKTst. Samal ajal vähenes valitsemissektori võlg 61 %ni SKTst, võrreldes 68 %ga SKTst 2006. aasta keskel.

7.3. Brasiilia

Brasiilia majandus elavneb jätkuvalt. 2006. aastal kiirenes majanduskasv 3,7 %ni aastas ja hinnanguliselt on 2007. aastal vastav näitaja 4¾ %. Kasvu peamine mootor on sisenõudlus, mida jätkuvalt toetab fiskaalpoliitika märkimisväärne lõdvendamine. Eelkõige erainvesteeringud kasvavad kiiresti. Inflatsioon on jätkuvalt keskpanga seatud 4,5 %st madalam, kuid inflatsioonisurve on viimasel ajal mõnevõrra tugevnenud toiduainete kallinemise ja finantsturgude hiljutise heitlikkusega kaasnenud vääringu mõningase nõrgenemise tõttu. Suur sisenõudlus on toetanud impordi kasvu ja omavääringu kallinemine on vähendanud ekspordi kasvu, kuid jooksevkonto on jätkuvalt ülejäägis tänu paranenud kaubandustingimustele (tingitud toormehinna tõusust) ja toorme ekspordi mahu suurele kasvule. Jooksevkonto jääb ülejääki. Brasiilia väline haavatavus on vähenenud, kusjuures välisvõla suhe SKTsse väheneb märkimisväärselt. Välisvõla suhe SKTsse on praeguseks vähenenud 40,8 %-lt 2002. aastal ligikaudu 16 %ni. Valitsemissektori välisvõla vähendamiseks tehtud jõupingutused on vilja kandmas: krediidireitingu agentuurid on Brasiilia riigi krediidireitingut tõstnud ja intressimarginaalid on erakordselt madalal tasemel. Hiljutistest edusammudest hoolimata on valitsemissektori võlg jätkuvalt suur, moodustades 45 % SKTst, ja valitsemissektori jooksvad kulutused suurenevad kiiresti.

7.4. Egiptus

Egiptuse majanduskasv suurenes 4,5 %-lt 2005. eelarveaastal 7,1 %ni, 2007. eelarveaastal tänu välismaistele otseinvesteeringutele ja kaupade ja teenuste (eelkõige turism) ekspordile. 2007. eelarveaastal oli inflatsioonimäär taas kahekohaline, samas kui 2006. eelarveaastal oli see vähenenud ühekohaliseks arvuks. Positiivne näitaja oli töötusemäära vähenemine viimasel aastal, kuid väljendatuna protsendina töötavast elanikkonnast on see suhteliselt kõrge. Suurest majanduskasvust ja (pooleldi) riigi omandis olevate ettevõtete müümisest hoolimata ei vähenenud riigieelarve puudujääk eriti (2007. eelarveaastal 9,2 %, võrreldes 7,7 %ga 2006. eelarveaastal). Seetõttu ületas valitsuse koguvõlg jätkuvalt 100 % SKTst. Finantssektori reformid edenevad. Range eelarvepoliitika koos asjakohase rahapoliitikaga hakkab tööhõivet mõjutama positiivselt.

7.5. Lõuna-Aafrika

Lõuna-Aafrika reaalne SKT kasvas 2007. aasta kahes esimeses kvartalis vastavalt 4,75 % ja 4,5 % võrra, mis näitas, et ettevõtlustingimused olid jätkuvalt soodsad eelkõige ehituse, põllumajanduse, finantsteenuste ja transpordi valdkonnas. Vara hindade tõusust tuleneva kasutatava tulu ja rikkuse suurenemine soodustasid samuti eratarbimist. 2006. aastal tõstis keskpank refinantseerimise määra (repotehingud) 7,0 %-lt 9,0 %ni, et hoida inflatsiooni vahemikus 3–6 %. 2007. aasta kahes esimeses kvartalis suurenes jooksevkonto puudujääk vastavalt 7 %ni ja 6,5 %ni, mille mootoriks oli suures osas sisetarbimise suurenemine, millega kaasnesid suuremad impordi- kui ekspordimahud. Eelkõige aktsiatesse tehtavad suured portfellinvesteeringud olid kõnealuse puudujäägi katmiseks rohkem kui piisavad. Rahvusvahelised reservid kasvasid 2007. aasta keskpaigaks rohkem kui 28 miljardi USA dollarini, mis vastab imporditud kaupade ja teenuste 3,4 kuu väärtusele.

Tasakaalus riigieelarve on muutunud 0,6 %-lise ülejäägiga eelarveks, mis tähendab valitsuse võla vähenemist umbes 31 %ni SKTst. Välistegurite osas võib majandust negatiivselt mõjutada väiksem nõudlus tekkivate turgude varade järele ja maailmamajanduse kasvu aeglustumine või kaubanduse mahu järsk vähenemine. Samas peaksid riigi majanduse tugevad alused piirama kõnealuste majandusšokkide negatiivset mõju. Sisesurve allikad võivad olla töötuse kõrge määr, suur ebavõrdsus, HIV/AIDSi levik ja kõrge kuritegevuse tase.

7.6. Maroko

Maroko ambitsioonikas majandusreformi kava on vilja kandmas. Majanduse alused on tugevnenud ja makromajanduslik olukord on jätkuvalt stabiilne. 2006. aasta lõpus oli SKT reaalne kasv 8,1 % eelkõige tänu heale saagile, kuid 2007. aasta ebasoodsate ilmatikutingimuste tõttu aeglustub kasv 2,5 %ni. Mitmed olulised eelarve- ja fiskaalreformid on andnud paljulubavaid tulemusi. 2007. aasta prognoositav eelarve puudujääk (v.a erastamistulu) on 2,5 % SKTst (2,1 % 2006. aastal). Nafta ja toiduainete subsiidiumidega seotud pidev kulusurve (2,5 % SKTst) on peamine põhjus, miks 2007. aastal valitsemissektori eelarve puudujääk suureneb. Prognoositakse, et valitsemissektori võla suhe SKTsse moodustab 2007. aasta lõpuks 58,0 % SKTst. Hinnanguliselt peaksid riiklikud reservid jätkuvalt suurenema ja 2007. aastal (rohkem kui 8 kuu import) ületama 23 miljardi USA dollari piiri, võrreldes ligikaudu 20 miljardiga 2006. aastal. Aastatel 1980–1993 sõlmis Maroko Rahvusvahelise Valuutafondiga üheksa lepingut, kuid pärast seda ei ole kõnealune riik osalenud Rahvusvahelise Valuutafondi toetusprogrammis ning laen maksti Rahvusvahelise Valuutafondile tagasi 1997. aastaks.

7.7. Tuneesia

Tuneesia majandus kasvas 4,0 %-lt 2005. aastal 6,0 %ni 2007. aastal tänu põllumajandus-, tööstus- (v.a tekstiilitööstus) ja teenindussektorile. Suurenenud majanduskasvust hoolimata oli töötusemäär jätkuvalt kõrge ― 14 %. Tähelepanuväärne on see, et märkimisväärne osa töötutest on kõrgharidusega. Keskvalitsuse eelarve puudujääk (v.a erastamistehingud) jäi püsima ligikaudu 3 % juures. Konservatiivne eelarvepoliitika koos karmistuva fiskaalpoliitikaga on Tuneesia majandusele hästi mõjunud, kuna 2007. aastal oli inflatsioon mõõdukas — 3,0 %. Kõrgemate naftahindadega ei kaasnenud suuremad subsiidiumid tänu subsiidiumite järkjärgulisele kaotamisele. Tänu suurenenud majanduskasvule on keskvalitsuse võlg vähenenud ja selline suundumus peaks ka tulevikus jätkuma. Samas praegu ületab võlg ikka veel 50 % SKTst, kusjuures suurema osa võlast moodustab välisvõlg. Kuid tundub, et välistel majandusšokkidel või usalduskriisidel ei ole Tuneesiale suur mõju tänu pikaajalisele välisvõlale. Oodatakse, et soodne lühiajaline majandusväljavaade vähendab varsti põhivõlga isegi märgatavalt alla 50 % SKTst. Uut erastamistulu kavatsetakse kasutada peamiselt võla kustutamiseks.

7.8. Liibanon

Liibanon on endiselt üks suurimates võlgades olevaid maailma riike, ent pärast 2006. aasta juulis toimunud sõda on tekkinud vajadus riik kiiresti üles ehitada. Sõjaline konflikt avaldas täiendavat survet riigi juba niigi haavatavale rahandusele ja jooksevkontole. Selle tulemusel on reaalne majanduskasv 2006. aastal hinnanguliselt vähenenud 5 % võrra ja 2005. aastaga võrreldes on valitsemissektori eelarve puudujääk peaaegu kahekordistunud ja moodustas 11 % SKTst ning valitsuse võlg praktiliselt ei muutunud ja moodustas 178 % SKTst. 2007. aasta jaanuaris võttis valitsus vastu ambitsioonika ja põhjaliku keskmise tähtajaga programmi, mis hõlmas sotsiaalmajanduslikke reforme. Ametiasutused tutvustasid kõnealust kava Pariisis 2007. aasta jaanuaris toimunud rahvusvaheliste rahastajate konverentsil, mis käsitles Liibanonile toetuse andmist (Pariis III). Konfliktijärgse hädaabi (EPCA) programmi raames hiljuti kokkulepitud Rahvusvahelise Valuutafondi rahastamise abil suurendatakse kõnealuse kava usaldusväärsust ja selle abil on võimalik kava rakendamist tähelepanelikult jälgida eelkõige eelarvetoetuse osas. Kuid 2007. aasta on raske aasta septembris-novembris toimuvate presidendivalimiste eelse poliitilise ebastabiilsuse ja korduvate vägivallapuhangute tõttu.

7.9. Ukraina

Ukrainas toetab suur sisenõudlus tugevat majanduskasvu, samal ajal kui puhasekspordi näitajad on olnud negatiivsed nüüd juba kaks aastat. 2007. aasta esimesel poolel oli SKT reaalkasv 8,4 % (7,1 % 2006. aastal tervikuna), mida toetas krediidi suurenemine ja reaalsissetuleku kasv. Eelmise aasta 3 % ülejäägiga võrreldes muutus jooksevkonto negatiivseks ja oli 1,5 % SKTst, mille põhjuseks oli suur impordinõudlus ja kõrgemad energia impordihinnad. Prognoositakse, et 2007. aastal suureneb jooksevkonto puudujääk umbes 3,5 %ni SKTst, kuna import kasvab ekspordist kiiremini, hoolimata terase kõrgest hinnast maailmaturul (teras on Ukraina peamine ekspordiartikkel ja moodustab 40 % koguekspordist). Ukraina valitsemissektori välisvõlg langes ligikaudu 12 %ni SKTst (2005. aastal 15 %), samas kui erasektori parem juurdepääs välismaistele kapitaliturgudele suurendas koguvälisvõla ligi 50 %ni SKTst. Peamised riskid on endiselt seotud ebastabiilse poliitilise olukorraga, mis kulmineerub enneaegsete parlamendivalimistega 2007. aasta septembris. Samas kinnitas krediidireitingu agentuur Standard & Poors Ukraina riigi pikaajalist krediidireitingut BB-, mida toetas eelkõige madal võlatase.

7.10.1 Serbia

2007. aasta esimesel poolel oli Serbia SKT aastane reaalkasv ligikaudu 8 %. Aasta esimesel poolel suurenes jooksevkonto puudujääk umbes 16 %ni SKTst. Samal ajavahemikul vähenes välismaiste otseste netoinvesteeringute juurdevool umbes 4 %-ni SKTst ning riigi välisvõlg oli 2007. aasta juuli lõpus ligikaudu 60 % SKTst. Samal ajal vähenes valitsemissektori võlg umbes 35 %ni SKTst tänu võla kustutamistele ja rahvusvahelistele finantsinstitutsioonidele tehtud varajastele tagasimaksetele.

7.10.2 Montenegro

Montenegro SKT aastane kasv suurenes 6,9 %ni 2007. aasta teises kvartalis. Samal ajavahemikul suurenes jooksevkonto puudujääk veelgi ja moodustas 31 % SKTst, põhjuseks oli kaubanduspuudujäägi suurenemine. Välismaiste otseste netoinvesteeringute juurdevool oli 28,2 % SKTst 2007. aasta teises kvartalis. Valitsemissektori võlg vähenes jätkuvalt ja moodustas 35,6 % SKTst, samal ajal kui riigi valitsemissektori välisvõlg oli 23,7 % SKTst 2007. aasta juuni lõpus.

7.11. Jordaania

Jordaania majanduskasv on 2007. aastal jätkuvalt tugev ja SKT reaalkasv on hinnanguliselt 6 %. Pärast Rahvusvahelise Valuutafondi toetatava mitme programmi edukat lõpetamist teeb Jordaania jätkuvalt tihedat koostööd valuutafondiga programmijärgse seire raames. Poliitikad on olnud kooskõlas ametiasutuste eesmärgiga edendada majanduskasvu ja konsolideerides samal ajal eelarvet, et vähendada valitsemissektori/ SKT suhet. Kütusetoetuste kaotamisele ja kulude piiramisele suunatud strateegia raames 2005. ja 2006. aastal tehtud eelarvekohandused vähendasid eelarve puudujääki 2,7 %ni SKTst 2006. aastal, võrreldes 5 %ga 2005. aastal. Tänu rangele eelarvepoliitikale väheneb ka Jordaania võlakoorem. 2007. aasta oktoobris sõlmis valitsus lepingu Pariisi Klubiga, et maksta 3,3 miljardi USA dollari ulatuses võlg ennetähtaegselt tagasi. Hinnanguliselt väheneb jooksevkonto puudujääk 2006. aasta 13,6 %-lt 13,4 %ni SKTst 2007. aastal (ja võrreldes 17,8 %ga 2005. aastal). Jooksevkonto puudujääki rahastavad rohkem kui piisavalt endiselt kapitali erakordselt suur sissevool, sh välismaised otseinvesteeringud, remiteerimised ning peamiselt sama piirkonna portfelliinvesteeringute juurdevool.[pic]

[1] KOM(2007)454 ja SEK(2007)1050 moodustavad eelmise aruande 31. detsembri 2006. aasta seisuga eelarvest kaetavate tagatiste kohta.

[2] SEK(2007)[…].

[3] Euroopa Investeerimispanga mandaate käsitlevad arvnäitajad on esitatud tabelis A1 ja viited õiguslikele alustele on loetletud lisa tabelis A4

[4] Fondi värskeima aruande võib leida dokumendist KOM(2006)695 „Üksikasjalik aruanne tagatisfondi toimimise kohta” ja lisatud personali töödokumendist (SEK(2006)1460).

[5] Nõukogu 31. oktoobri 1994. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 2728/94 välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta, EÜT L 293, 12.11.1994, lk 1, muudetud nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1149/1999, EÜT L 139, 2.6.1999, lk 1, nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2273/2004, ELT L 396, 31.12.2004, lk 28, ja nõukogu 30. jaanuari 2007. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 89/2007, ELT L 22, 31.1.2007, lk 1.

[6] Nõukogu 19. detsembri 2006. aasta otsus (EÜ) nr 1016/2006, ELT L 414, 30.12.2006, lk 95.

[7] C/2007/3592.

[8] Arvutamisel eeldatakse, et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras, st et arvesse võetakse üksnes tasumisele kuuluvad maksed (vt ka lisa punkt 1).

[9] Praegu Serbia Vabariik ja Montenegro Vabariik.

[10] Vt lisa punkt 1.3.

[11] Järgmises aruandes (2007. aasta 31. detsembri seis) keskendutakse üksikasjalikele arvandmetele mandaadi kehtivusaja lõpu seisuga.

[12] Jaguneb 25 800 miljoni euro suuruseks kindlaksmääratud maksimaalseks baasmääraks ja 2 000 miljoni euro suuruseks vabatahtlikuks mandaadiks.

[13] Vt nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (muudetud), millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 94/728/EÜ, Euratom, artikkel 12.

[14] Üksikasjade kohta vt lisa punkt 1.4.3.

[15] Komisjoni aastaaruanne tagatisfondi ja selle juhtimise kohta 2006. aastal: KOM(2007)362 ja SEK(2007)869.

[16] Nõukogu 30. jaanuari 2007. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 89/2007, ELT L 22, 31.1.2007, lk 1.