ET Euroopa Liidu Teataja C 68/28

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – Intellektuaalomandiõiguse ühtne turg loovuse ja innovatsiooni soodustamiseks, et tagada Euroopas majanduskasv, kvaliteetsete töökohtade loomine ning kõrgetasemelised tooted ja teenused”

KOM(2011) 287 (lõplik)

2012/C 68/05

Raportöör: Denis MEYNENT

24. mail 2011. aastal otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele - Intellektuaalomandiõiguse ühtne turg loovuse ja innovatsiooni soodustamiseks, et tagada Euroopas majanduskasv, kvaliteetsete töökohtade loomine ning kõrgetasemelised tooted ja teenused”

KOM(2011) 287 lõplik.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon võttis arvamuse vastu 19. detsembril 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 477. istungjärgul 18.-19. jaanuaril 2012 (18. jaanuari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 160, vastu hääletas 3, erapooletuks jäi 7.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Intellektuaalomandi õigused (IOÕ) peavad visalt jätkama oma traditsioonilist rolli innovatsiooni ja majanduskasvu tõukejõuna. Kaitsesüsteemis, mida komisjon kavatseb edasi arendada, peab säilima see klassikaline aspekt, kandumata täielikult üle puhtvaralisele ja -rahalisele käsitusele, kuigi ei saa ignoreerida asjaolu, et kõige suuremate rahvusvaheliste ettevõtete turukapitalisatsioon põhineb nüüdsest suurel määral nende immateriaalsete õiguste ja litsentside „portfellil”, mille väärtus tuleb bilanssi kirjendada rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite (IFRS) kohaldamisel.

1.2 Komisjoni esitatud IOÕ strateegia ühtsel turul on ühtaegu Euroopa 2020. aasta strateegia, ühtse turu akti ja Euroopa digitaalse tegevuskava põhielement ja täiendav element. Strateegia on selles valdkonnas tingimata vajalik, arvestades majanduse kasvavat immateriaalset osa ja finantstegevusele keskendumist, aga ei tohiks unustada, et praegused arengud tuginevad inimeste haridusel ja üha suurematel oskustel ning nende teadmistel uue majanduse kasvu kohta; inimmõõde ja avalik huvi peavad olema strateegia lahutamatu osa, ja komitee on seisukohal, et see ei tule esitatud ettepanekutest ja analüüsidest väga selgelt välja.

1.3 Pealegi peab prioriteediks olema, nagu komitee on oma eelnevates arvamustes alati rõhutanud, võimaldada VKEdel kaitsta oma leiutisi ja loomet ning samas kasutada teadmiste potentsiaali, mida kujutavad endast registreeritud patendid ning äri- ja reklaamistrateegiad, mis on teadmistepõhises ja infoühiskonnas mitmekesised.

1.4 Ühtset Euroopa patenti ja võimalust ühtlustada riikide kohtupraktikat ühtse turu tasandil on komitee kaua oodanud, ja komitee loodab, et need saavad nüüdsest Euroopa ettevõtete ja majanduse huvides teoks, sest need on väliskonkurentide suhtes ebasoodsamas olukorras. Komitee loodab, et komisjoni algatused vähendaksid oluliselt tehingukulusid eelkõige leiutiste patentide jaoks.

1.5 Komisjon esitab 2012. aastal õigusakti ettepaneku veebis muusika levitamise pealt autoriõigustasude kogumise kohta. Komitee nõuab tungivalt eelnevat ja mitteametlikku konsulteerimist organisatsioonidega, kes esindavad asjaomaseid, sealhulgas kasutajate ja töötajate õigusi ja huve; ta nõuab tungivalt ka nende organisatsioonide läbipaistvust ja kontrolli, kes haldavad autoriõigusi ja nendega kaasnevaid õigusi, mis peavad olema esikohal kavandatud maksukogumissüsteemis. Erakoopia maksu suhtes leiab komitee, et see on ebaõiglane, sest see koopia on õiglase kasutuse (fair use) lahutamatu osa. Seda maksu ei tohiks mingil juhul rakendada kõvaketaste puhul, mida ettevõtted kasutavad oma tööstus- ja kaubandustegevuse raames.

1.6 Pealegi ei piisa kavatsusest käsitleda intellektuaalomandi õigusi vallasvarana, millega saab kaubelda spetsiaalsel Euroopa börsil, sest nendele juurdepääsu võimalused ei ole Euroopa väikestele ja keskmise suurusega tööstustele ja VKEdele ning suurtele rahvusvahelistele kontsernidele ühesugused ja see võib kiirendada Euroopa uuenduste äravoolu teistele kontinentidele. Komitee ootab huviga komisjonilt selle suhtes konkreetseid ettepanekuid.

1.7 Tulevases ühtlustatud intellektuaalomandi õiguste poliitikas tuleb arvesse võtta ka üldist huvi ja tarbijate õigusi ning kõikide ühiskonna komponentide tegelikku osalemist sellealase globaalse ja tasakaalustatud strateegia arutelus ja väljatöötamises. See tähendab, et selliselt kaitstud innovatsioon ja loome kaasatakse ühiskonna ühisesse teadmiste kogumisse, kus nad panustavad kultuuri, teabe, hariduse ja koolituse ning üldisemalt kollektiivsete põhiõiguste edendamisse liikmesriikides.

1.8 Riikide immateriaalsete õiguste kaitset käsitlevate ja võltsimisvastaste õigusaktide lähendamine on ühtsel turul vajalik selleks, et hõlbustada haldus- ja tollikoostööd ning vajadusel politsei- ja õiguskoostööd juurdlustes ja kaitstud õiguste tõsisema kahjustamise vastu võitlemisel, kui õiguste rikkumised on ärilist laadi ja eriti, kui on ohus tarbijate tervis ja ohutus.

1.9 Ulatuslik võltsimine ja petturlik kopeerimine kaubanduslikul eesmärgil on sageli otseselt seotud organiseeritud kuritegevusega, kusjuures kinnipidamise tõenäosus ja seda tüüpi kuritegevuse puhul määratavad karistused ei ole piisavalt hoiatavad.

1.10 Sellepärast toetab komitee komisjoni strateegiat, et edendada ettevõtete huvides ning ka üldsuse huvides kooskõlastatud poliitikat ja meetmeid ning tõelist halduskoostööd, mis on nende peamiseks tugisambaks.

1.11 Tänapäeval näitavad mõned, näiteks Apple’i, Amazoni, Google’i või Deezer’i poolt välja arendatud tasuliste veebilehtede näited, et autoriõigusi ei tohi väärtustada noorte kriminaliseerimise hinnaga; kui hinnad on mõistuspärased, taskukohased, siis kaotavad ebaseaduslikud erakoopiad oma põhilise atraktiivsuse.

1.12 Enamikul vaadeldavatel immateriaalsete õiguste rikkumise juhtudel on tsiviilkohtud pädevad, aga lisaks sellele, et menetlused on tavaliselt aeglased, on ka VKEdel lasuv tõendamiskoormis sageli liiga suur, eriti väljaspool nende riiki toimuvate rikkumiste korral, ja ühtse turu raames oleks asjakohane ette näha erimenetlused juurdluse, arestimise, haldus- ja kohtuaktide vastastikuse tunnustamise, tõendamiskoormise ümberpööramise osas.

1.13 Hagejate hüvitamine võib rahvusvahelises kontekstis raskeks osutuda ja selleks peaksid asjaomased riigid tegema koostööd, et tagada õiguste omanikele hüvitis, mis vastab nii palju kui võimalik tegelikule tekitatud kahjule, olenemata kriminaalkorras määratud trahvidest ja teistest karistustest, mida kohtud määrata võivad

1.14 Vaja on selget õigusraamistikku eraõiguslike „lahenduste” (tegevusjuhised jne) suhtes ning eelkõige selliste algatuste asemel kohtulikku kontrolli ja menetluslikke tagatisi ja individuaalsete õiguste austamist, millega kehtestatakse õigus teabele, eraelu puutumatusele, sõna- ja suhtlusvabadusele ning interneti neutraalsuse tagatised.

1.15 Samal ajal tuleks süütegude ja karistuste vahelise proportsionaalsuse üldpõhimõtet tegelikult rakendada; selles valguses tuleks läbi vaadata teatud riikide õigusaktid, mis on väga käskiva iseloomuga ja represseerivad audiovisuaaltoodete õigusvastaste koopiate suhtes, mida eraisikud on interneti kaudu teinud vähesel arvul ilma ärilise eesmärgita. Ei tohiks jätta muljet, et õigusloome vastab pigem lobitegevuse survele kui kriminaalõiguse aluspõhimõttele.

1.16 Komitee ootab samuti huviga komisjoni ettepanekuid kaubamärgiõiguse uuendamise ning selle ühtse turu raames ühtlustamise ja uuendamise kohta. Ta leiab nimelt, et sellised kaitse uuendamis- a parandamismeetmed on vajalikud, arvestades nende olulisust äriühingute väärtustamises.

2. Komisjoni ettepanekud

2.1 Immateriaalsele mõeldes tulevad sageli kõigepealt mõttesse teadustegevus, patendid ja tehnoloogiline innovatsioon üldisemalt. Ent kui on selge, et need elemendid on konkurentsivõime jaoks määravad eelised, siis on veel üks teine kategooria immateriaalset põhivara: terve kujutlusvõimega seotud immateriaalsuse valdkond. See kätkeb rida tegevusalasid, mõisteid ja sektoreid, mis hõlmavad kultuuri- ja kunstiloomingut kõige laiemas mõttes, disaini, reklaami, kaubamärke jne. Kõikidel nendel elementidel on üks ühine omadus: need põhinevad loomingu ja loovuse mõistetel.

2.2 Uusi asjaolusid, milleks on Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni (WIPO) nn internetilepingute (WIPO autoriõiguse leping, WIPO esituse ja fonogrammi leping) ratifitseerimine ELi ja liikmesriikide poolt, ei olnud võimalik komisjoni ettepanekutes 2009. aastal arvesse võtta. Nüüd võetakse teatises arvesse seda uut tegelikkust, samuti ACTAt (rahvusvaheline võltsimisvastane leping).

2.3 Eristatakse kahte immateriaalse (ehk intellektuaal-) omandi vormi: tööstusomand ning kirjandus- ja kunstiteoste omand.

2.4 Need kaks suurt leiutajate ja loojate kaitse telge väljenduvad kahes ajaloolises vormis: patendid tööstuslike rakendustega leiutiste jaoks ja autoriõigus (või selle kitsendavam versioon copyright common law süsteemis) väljaannete ja teiste kirjandus-, audiovisuaalsete või kunstiloomingu teoste jaoks väga laias tähenduses.

2.5 Vaadeldava teatise eesmärk on esitada komisjoni koostatud üldine strateegia tõelise ühtse intellektuaalomandituru loomiseks, mis praegu Euroopas puudub – et luua intellektuaalomandi õiguste Euroopa kord, mis oleks kohandatud tuleviku majandusele, mis tunnustaks innovatsiooni ja loovust, mis annaks vajalikud stiimulid ELis innovatsiooni soodustamiseks ja mis võimaldaks kultuurilise mitmekesisuse tärkamist tänu uutele avatud ja konkurentsivõimelistele sisuturgudele.

2.6 See kogum sisaldab ettepanekuid, millest mõnes korratakse juba ammu algatatud poliitikat, mida tuleks ühtlustada ja kohandada, ning uusi ettepanekuid intellektuaalomandi õiguste lülitamiseks ja integreerimiseks Euroopa ühtsesse turgu.

2.7 Mõned ettepanekud ei ole konkreetselt sõnastatud ja konkreetseid ettepanekuid Euroopa intellektuaalomandi õiguste turu korralduse ning kaubamärkide kaitse ühtlustamise läbivaatamise kohta tuleb oodata lähikuudel. Komisjon esitab ettepanekud sidusmuusika õiguste haldamise kohta 2012. aastal.

2.8 Teised ettepanekud on tehtud juba ammu, nagu ühtne patent, mis näib pärast kolme aastakümmet pingutusi peagi valmivat, või toodete võltsimise ja piraatluse vastaste konkreetsete õigusaktide ja meetmete ühtlustamine, või ettepanek kaubamärkide ärakasutamise kohta; aga need ettepanekud on nüüd esitatud ühtlustatud ja sidusas raamistikus, et kindlustada koos teistega kavandatud strateegia tõhusus.

3. Komitee üldised märkused

3.1 Komitee on seisukohal, et Euroopa ühtaegu ajakohane ja integreeritud intellektuaalomandiõiguste süsteem toetab oluliselt majanduskasvu, jätkusuutlike uute töökohtade loomist ja ELi majanduse konkurentsivõimet – Euroopa 2020. aasta strateegia peamiseid eesmärke. Komitee on varem regulaarselt seisukohta avaldanud ja ettepanekuid teinud tööstusomandi ning kirjandus- ja kunstiteoste omandi kohta ühtsel turul (1).

3.2 Intellektuaalomandi õigused hõlmavad tööstusliku ja kaubandusliku kasutamise õigusi, sealhulgas patendid ja kasulikud mudelid, kaubamärgid, taimesordid, õigused andmebaasidele või elektronskeemidele, disainilahendused ja mudelid, geograafilised tähised, autoriõigused ja kaasnevad õigused, tootmissaladused jne.

3.3 Üksnes teadmistepõhised tööstusharud, kus tegutseb 1,4 miljonit VKE-d Euroopas ning leidub 8,5 miljonit töökohta arenevad võrreldes teiste majandussektoritega kiirelt ja pidevalt, osaledes nii majanduse elavdamise protsessis.

3.4 Komisjon väidab: „Intellektuaalomandiõigused on omandiõigused”. Need on samastatud omandiõigusega, aga on tegelikult immateriaalsed õigused, mis kaitsevad omanikke kopeerimise ja konkurentsi eest. Need kujutavad erandit vabast konkurentsist, ajutiste monopolide kujul, mis on kaitstud pädeva riigiasutuse väljastatud dokumendi või sertifikaadiga (patendid jms) või mida tunnustatakse valitsuse õigusaktidega (autoriõigus ja kaasnevad õigused).

3.5 Nende õiguste omanikud võivad õigusi loovutada või müüa ainult kui reprodutseerimisõigust litsentside vormis, mis lähendab neid õigusi immateriaalsele õigusele, aga mille kaitse sõltub praktikas rohkem juhusest kui materiaalsete varade omandi kaitse, nende õiguste eri aluste tõttu. Ajutisi monopole tunnustatakse ja kaitstakse tegelikult ainult üldise huvi eesmärgil, et suurendada teadmiste ja tehnoloogia potentsiaali, et anda tõuge tööstuslikule või kultuurilisele arengule.

3.6 Seda üldise huvi mõõdet ei ole enam tarkvaravaldkonnas, mis ei ole sunnitud avaldama allikaid juhtudel, kus nende kaitseks on väljastatud patendid. Euroopa õigus omakorda välistab tarkvara kaitse patendiga (Müncheni konventsioon) ja kaitseb autoriõigusest tuletatud õigusega mitte allikaid, vaid ainult nn omanikutarkvaraga saadud tulemusi. See tekitab siiski probleemi, sest samu tulemusi võib saada eri programmidega; pealegi on tarkvara autoriõiguse kaitsega seotud erikohustused, et tagada eri programmide koostalitlusvõime, mis võib lubada dekompileerimist. Põhimõtteliselt viiekümne aastase kestusega kaitse näib siiski väga ülemäärane valdkonnas, kus uuendused ja innovatsioon toimuvad äärmiselt kiiresti ja kus „võitja võtab kõik” (winner takes all) turul, kus tehnoloogia ja programmid arenevad pidevalt edasi või muutuvad.

3.7 Samal ajal on olemas liikumisi, mis on traditsiooniliste kaitsevormide vastu üldiste vabade litsentside loomisega, nagu „Général Public Licence” tarkvara jaoks ja creative common litsents kirjandus- ja kunstiteoste jaoks; see tähendab väljakutset klassikalistele kaitsevormidele, mida peetakse teadmistepõhise ja infoühiskonna piduriteks. Neid vabu litsentse, mis moodustavad olulise osa maailma turust, tuleks tunnustada ja kaitsta samadel alustel nagu teisi omandiõigusi esindavaid litsentse.

3.8 Ajutisest kaitsest võib erandeid teha üldise heaolu huvides (kohustuslikud litsentsid, kui õiguste omanikud keelduvad litsentside andmisest teatud riikides või ravimite alal epideemia või episootia korral). Enne kui TRIPS-lepingu ja äsjaste WIPO lepingutega ei antud laiemat, kui mitte universaalset mõõdet, rahvusvahelise kaubandusega seotud immateriaalsetele õigustele, ei andnud paljud riigid (Jaapan, mõned Euroopa riigid jt) varem tööstus- ja kirjandusomandile tegelikku või piisavat kaitset või sallisid selle õiguste rikkumisi, eesmärgiga ehitada üles oma tööstusbaas ja arendada teadmisi. Sellised tavad on taandumas, aga riigid võivad praktikas olla võltsimiste suhtes suuremal või vähemal määral represseerivad või sallivad (nt Hiina, India).

3.9 Immateriaalse põhivara (kaubamärgid) arendamine võimaldab ettevõtjal konkurentidest eristuda, tuua turule uusi tooteid, uusi ideid ja üldisemalt saada hinnavälist konkurentsivõitu, mis annab juurde kliente ja lisatulu ning loob uusi töökohti. Võltsimine ja parasiitäritavad nimelt arenevad ja ähvardavad nii tööhõivet kui ka investeeringuid; need ähvardavad ka tarbijate tervist ja ohutust ning nende usaldust võltsitud või kopeeritud kaubamärkide vastu, vähendades litsentsimisvõimalusi, samuti oodatavaid tulusid ja makse.

3.10 Nende põhivaradega loodud väärtust võetakse üha rohkem arvesse suurettevõtjate börsiväärtuse määramisel immateriaalses majanduses, seoses selle majanduse keskendumisega finantstegevusele. Põhiline ettevõtjate, nagu Microsoft, Apple, IBM (40 000 patendiga portfell), Google või Facebook turukapitalisatsioon koosneb 90 % ulatuses nende immateriaalsest põhivarast; see protsent varieerub vastavalt majandussektoritele, aga jääb märkimisväärseks, vahemikus 90–40 % turu ettevõtjate turukapitalisatsioonist. Uued finantsaruandlusstandardid nõuavad, et immateriaalsed väärtused tuleb bilanssi kirjendada, aga tekitavad tõsiseid hindamisprobleeme.

3.11 Sellisel mastaapsel muutusel on otsesed tagajärjed mõistele „intellektuaalomand”, mis on tegelikult alates klassikalisest patentide ja autoriõiguse kasutamisest olemuselt muutunud, nagu seda kajastavad WIPO kõige hiljutisemad konventsioonid. Komisjon palus WIPO-l registreerida andmebaaside kaitse ühele tulevasele konverentsile rahvusvahelise lepingu jaoks.

3.12 See seletab ka ACTAt ja selle vastuvõtmise tingimusi (neid siiski õigustamata); selle lepingu eesmärk on WTO TRIPS-lepingutesse kirjutatud patentide ja autoriõiguste omandi kaitse meetmete piiriülene rakendamine. Nimelt blokeerivad teatud riigid nagu Hiina või India Genfis TRIPS-lepingute rakendusmeetmete vastuvõtmist, takistades sellega igasugust immateriaalsete õiguste tõhusat kaitset rahvusvahelises kaubanduses.

3.13 Põhimõtteliselt ei tohiks ACTA ühenduse õigustikku mõjutada; selle orientatsioon eranditult omanike õiguste kaitse tugevdamisele tolli-, politsei- ja halduskoostöömeetmetega privilegeerib jätkuvalt ühte konkreetset nägemust õiguste omandusest; teisi inimõigusi, mis on kahtlemata rohkem põhiõiguste laadi, nagu õigused teabele, tervishoiule, piisavale toidule, seemnevalikule põllumajandustootjate poolt, kultuurile, ei ole piisavalt arvesse võetud, ja sellel on tagajärjed Euroopa tulevastele õigusaktidele, mis võetakse vastu liikmesriikide õigusaktide ühtlustamiseks. Individualiseeritud omandikäsitus ja käsitus, mis välistab ajutised erandid vabast konkurentsist, ei jää seega kaugeltki tagajärgedeta teadmistepõhisele ja infoühiskonna tulevikule ning kolmanda põlvkonna inimõigustele, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.

3.14 Tuleb märkida, et patenteeritavatesse leiutistesse tehakse riigiti märkimisväärseid muudatusi, eriti uute tehnoloogiate osas; tarkvaral on eripärad ja see on ühes riigis kaitstud patentidega – USAs – ja teises riigis erilise autoriõigusega – Euroopas –, aga need vasturääkivad süsteemid seavad mõlemad olulisi takistusi innovatsioonile ja tekitavad näiteks Ameerika Ühendriikides ebaproportsionaalseid õiguskaitsekulusid. Harilike patentide väljastamine tekitab suurt õiguskindlusetust; USAs reformiti hiljuti riikliku patendiametit USPTO ja vaadati läbi uute tehnoloogiate, eelkõige tarkvara kaitse süsteem, et väljastada kvaliteetseid patente eesmärgiga soodustada innovatsiooni ja õiguskindlust.

3.15 Nõuete kontrollimise kord on põhitähtis ning peab olema tulevase ühtse patendi puhul laitmatu ja tunnustatud kvaliteediga, et kehtestada selle väärtust ja võimalusel vältida vaidlusi ja kohtuprotsesse. Euroopa Patendiametis on olemas kvalifitseeritud töötajad, kellele tuleb anda piisav uurimisaeg ühe taotluse kohta, et tagada selline kvaliteet, mis peaks iseloomustama Euroopa innovatsiooni. Samasuguse hoolega tuleks tagada ka riigikeeltest Londoni konventsioonis sätestatud töökeeltesse tõlkimise kvaliteet, koostöös tehnilise tõlke spetsialistidega; komitee usub nimelt, et praegune automaattõlke tarkvara tase on veel liiga madal selleks, et anda patentide tehnilis-juriidilist oskuskeelt ja kõrgetasemelist kirjastiili edasi nõutava kvaliteediga (2).

4. Komitee erimärkused

4.1 Leiutiste kaitse patentidega

4.1.1 Vastavalt Müncheni konventsioonile võib uudsete leiutiste jaoks, mis võivad leida tööstuses rakendamist, taotleda kaitset patendiga; tarkvara, ärimudelid, algorütmid ja võrrandid, samuti teaduslikud avastused ei ole patenteeritavad; nende põhimõtete kahtluse alla seadmine tarkvara (mis on algorütmid) ja geneetikaavastuste (inimese genoom, geenide roll) puhul on tekitanud arutelu, sest sellele on tugev vastuseis. Ameerika Ühendriigid väljastavad patente Euroopa erandite valdkonnas (ülemkohtu praktika kohaselt), mis tekitavad tänapäeval tõsiseid probleeme ja ebaproportsionaalseid kaitsekulutusi kohtuvaidluste korral.

4.2 Tarkvara kaitse

4.2.1 „Nõukogu direktiiv 91/250/EMÜ annab arvutiprogrammidele autoriõiguse kaitse kui kirjandusteostele Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsiooni tähenduses (Pariis, 1971). Autori määratlemise küsimus on jäetud suures osas ELi liikmesriikide otsustada. Tööandjatel on lubatud teostada nende töötajate loodud programmide juurde kuuluvaid majanduslikke õigusi. Moraalsed õigused on direktiivist välja jäetud”. (3) See direktiiv ei lahenda palgatöötajatest loojate õiguste probleemi autoriõiguse ega patendiõiguse osas.

4.2.2 Komitee teeb komisjonile ettepaneku analüüsida võimalusi väga lühiajalise erikaitse kehtestamiseks tarkvarale; direktiivi 91/250/EMÜ (4) võiks läbi vaadata, et vähendada oluliselt kaitse kestust, näiteks viie aasta peale, ja kohustada seejärel allikaid avaldama, arvestades innovatsiooni ja suurte kirjastajate programmiuuenduste kiirust.

4.3 Andmebaaside kaitse

4.3.1 Tegemist on sui generis kaitsega, mis on inspireeritud kirjandus- ja kunstiteoste omandist, aga kehtivusega viisteist aastat, samas kui mõnes baasis viidatud või osundatud teosed jäävad autoriõigusega kaitstuks. Euroopa õigusaktid on ühed vähesed, mis annavad kaitse andmebaaside loojatele, keda ülejäänud maailmaas üldiselt ignoreeritakse.

4.4 Arvutiskeemide kaitse

4.4.1 Elektroonilistel kaartidel ja arvuti protsessoritel on kopeerimise vastu universaalne ad hoc kaitse, mis on sätestatud Marrakech’i lepingutes (1994), millega loodi WTO.

4.5 Kirjandus- ja kunstiteoste omandi kaitse

4.5.1 Autoriõigusel (skemaatiliselt copyright pluss autori moraalne õigus) ning kunstnike autoritasudel on samuti Euroopas universaalne kaitse.

4.5.2 Teoste, eelkõige raamatute, filmi ja muusika kaitset mõjutavad tänapäevased digitaalse reprodutseerimise ja interneti kaudu edastamise vahendid. Need vahendid võivad lihtsustada originaaliga võrdse kvaliteediga koopiate tegemist ja turustamist. Sellised tavad on Euroopas õigusvastased, aga riikide õigusaktid on erinevad, ja komitee toetab tõelist õigusaktide ühtlustamist kontrollide ja sanktsioonide proportsionaalsuse ning tasakaalu huvides.

4.5.3 Selles valdkonnas on välja arenenud autoriõiguste ja kaasnevate õiguste omanike suhtes väga protektsionistlik Euroopa õigus. Nii on see ka Ameerika Ühendriikides, mis seletab suurel määral ACTAt, selle salajast väljatöötamise protsessi, millesse olid kaasatud vaid mõned riigid, ja eelkõige selle jõustamise eesmärke, kuna ei ole võimalik panna riike WTOs vastu võtma praktilisi menetlusi ja kohustusi, sest nõutav on ühehäälsus ja mõned riigid, nagu Hiina või India, võivad selle blokeerida.

4.5.4 Komitee on siiski arvamusel, et ACTA käsitusviisiga tahetakse pidevalt tugevdada õiguste omanike positsiooni „üldsuse” suhtes, kelle teatavaid põhiõigusi (eraelu puutumatus, teabevabadus, kirjavahetuse saladus, süütuse presumptsioon) väga tugevalt sisulevitajate heaks orienteeritud õigusaktid üha rohkem nõrgendavad.

4.5.5 Professionaalsed petturid oskavad väga hästi igasugusest veebi andmevoogude kontrollist hoiduda ja mõnele teismelisele „eeskujuks” määratud karistused ei suuda varjata asjaolu, et audiovisuaalteoste produtsendid on uutele info- ja sidetehnoloogiatele kohandatud ärimudeli loomises kümme aastat maha jäänud. Menetluskulude vähendamiseks ja arveldusaja lühendamiseks on mõnikord valitsuste ergutusel siin ja seal kehtestanud käitumisjuhendeid, mis kohustavad internetiühenduse pakkujaid andma audiovisuaal- ja muusikasisu pakkujatele – väga kontsentreerunud sektor – internetist ebaseaduslikult saadud sisu eeldatavate kopeerijate nimed ja aadressid. Veariskid ei ole päris olematud. Sel kujul ülesandmist võib täiendada raskendavalt eeldatavate võltsijate internetiühenduse katkestamisega. Kuigi see kergendab ülekoormatud kohtute tööd ja väldib seadusandja tegutsemist ja ametlike võltsimise vastu võitlemise institutsioonide väljapakkumist eelarvepiirangute oludes, võivad sellised eraõiguslikud võtted välja viia kallutatuseni, samamoodi nagu muide filmi- ja muusikalevi alase lobitegevuse surve all otsustatud õigusaktid, mis vohavad eri riikides üldjuhul väga vähe veenvate tulemustega ja tarbijate õiguste rikkumise hinnaga ning milles tarbijaid üldiselt täiesti ignoreeritakse ja käsitatakse kõiki koos potentsiaalsete petturitena.

4.5.6 Kui on vaja sundida järgima võltsimisvastaseid õigusakte, mis kaitsevad enamikel juhtudel tarbijaid tervist ja ohutust puudutavate riskide eest, ja kaitsevad ka kvalifitseeritud töökohti, mis respekteerivad töötajate õigusi, siis oleks eelistatav tööstusomandi ja eelkõige kirjandus- ja kunstiteose omandi mõiste ümber sõnastada, et ühtlustatavad õigusaktid uuesti tasakaalustada, võttes arvesse ka tarbijate ja kasutajate õigusi, nagu ka töötajate õigusi, ja kaasates nende esindusorganisatsioonid õigusnormide väljatöötamisse nendes valdkondades.

4.5.7 Asjaomane direktiiv (5) reguleerib teoste levitamist kaabel- või satelliitringhäälingus. On veel teisi Euroopa õigusnorme:

— orbteoste direktiiv (seadusandjate poolt läbivaatamisel) (6)

— üürimise ja laenutuse direktiiv (7),

— ja autoriõiguste erandite direktiiv (8).

Nende õigusaktide kohta esitatakse aeg-ajalt raporteid. „Erandid” ja „lubatud kõrvalekalded” tuleks uuesti läbi vaadata kasutajate õiguste selge kinnitamise vaatenurgast õigusaktiga, mis kaitseb nende põhiõigusi ja kehtestab erandid, näiteks puuete korral (9).

4.6 Komisjoni ettepanek intellektuaalomandi õiguste ühtse turu kohta ja komitee märkused

4.6.1 On välja kujunenud ja tugevneb alaline tendents seostada ajutisi õigusi kaitsele patendiga, autoriõigust ja teisi sui generis süsteeme (elektronskeemid, disainilahendused ja mudelid, taimesordid jms) omandiõigustega, mis sarnanevad omandiõigusega vallas- ja kinnisvarale. Komisjon jätkab seda tendentsi, mille suhtes ei ole teada, kas see on kestev, ja mis on jätnud kavandatud strateegiasse tugeva jälje.

4.6.2 Sellisel ajutiste erandite segiajamisel Rooma õigusest tuleneva omandiga on – juhul kui üldse – eeliseid üksnes omanikele. Konkurentsiõiguse peatamine ja selle allutamine omanike poolt lubade andmise korrale, mida kujutavad endast litsentsid, ei loo tõelist omandiõigust koos kõigi selle omadustega. On olemas piirangud üldsuse huvides (kohustuslikud litsentsid), patentide territoriaalsus on kaitse piirang, samuti riikide õigusaktide erinevused, kaasa arvatud Euroopas jne.

4.6.3 Praegune suundumus on siiski käsitleda patente ja litsentse investeerimisväärtustena, investeeringutagatistena, ja esineb isegi nende väärtpaberistamist finantsspekulatsioonideks. See tuleneb majanduse finantstegevuseks muutmisest paralleelselt immateriaalse majanduse loomisega, mis on seotud uute info- ja kommunikatsioonitehnoloogiatega ning uute finantsaruandlusstandarditega (IFRS). Komisjon peaks lähiajal esitama oma strateegia konkreetselt patendituru valdkonnas „intellektuaalomandi õiguste väärtustamise instrumendi” kujul (Euroopa börs?). „Uute innovatiivsete algatuste” suurim probleem Euroopas seisneb selles, et neil ei ole piisavalt seost põhiuuringutega, rakendusuuringutega ning ülikoolide ja ettevõtjatega, samuti on innovatiivsetes ettevõtetes karjuv puudus riskikapitalist. Komitee juhib veel kord tähelepanu kõrgtehnoloogiasektori rahvusvaheliste ettevõtete tavadele, mis seisnevad pigem VKEde ostmises ja innovaatiliste ettevõtete patendiportfelliga inseneride endale saamises kui litsentside ostmises, mida võidaks anda ka konkurentsitingimustes; selle eesmärk on kasutada patente ja teisi tööstusomandi õigusi monopolistlike ja konkurentsivastaste strateegiate jaoks.

4.6.4 Veel üks strateegia sammas kinnitab Euroopa ühtse patendi ja Euroopa kõrgema jurisdiktsiooni olulist kohta kohtupraktika ühtlustamisel, et lahendada ettevõtjatel esinevaid tõelisi raskusi, eriti neid, mis takistavad oluliselt VKEde juurdepääsu oma tööstusomandi kaitsele, ning edendada ühtsel turul valitseva tehnika seisukorra paremat tundmist.

4.6.5 Komitee on alati tugevalt toetanud komisjoni tegutsemist sellise ühtse patendi loomiseks, väljendades siiski reservatsioone Euroopa Patendiameti teatud võtete suhtes, mis ei vasta täielikult Müncheni konventsiooni klauslitele selles osas, et tarkvara on sealt sõnaselgelt välja jäetud, samal ajal kui kõik patendid tarkvara või ärimudelite kohta on tühistatud riikide kohtutes, kuhu on kaebused esitatud; sellised võtted kahjustavad õiguskindlust, mida tuleb tõendada patendi saamisel, mille menetlus (kontrollimiskulud, tõlkimiskulud, iga-aastane tasu, vahendajate kasutamine patentides) on taotlejate jaoks kulukas. Sellised kõrvalekalded ei tohi tulevast patenti kahjustada.

4.6.6 Komisjoni ettepanekud luua Euroopa autoriõiguse koodeks ja uurida valikulise „ühtse” autoriõiguse teostamise võimalust, on komitee arvates väga ambitsioonikad ühtse turu ühtlustamise ja lõpuleviimise suunas, kuid komitee leiab, et veel on liiga vara väljendada oma seisukohta lihtsalt oletuste põhjal ning kutsub komisjoni üles jätkama uuringuid ja esitama konkreetseid ettepanekuid, milles võetakse arvesse selle valdkonna arengut eri liikmesriikides.

4.6.7 Komitee leiab, et elektrooniliste ja magnetkandjate pealt võetav igasugune maks erakoopia rahastamiseks põhineb süü presumptsioonil. Komitee usub vastupidi, et erakoopia on õiguspärane tava, mis võimaldab vahetada kandjat või materjali ja mida tuleks tunnistada kui kasutuslitsentsi seadusliku omaniku õigust õiglase kasutuse (fair use) osana (10).

Brüssel, 18. jaanuar 2012 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) ELT C 18, 19.1.2011, lk 105.

EÜT C 116, 28.4.1999, lk 35.

ELT C 32, 5.2.2004, lk 15.

ELT C 77, 31.3.2009, lk 63.

(2) Euroopa Patendiamet (EPO) pakub tõlketöövahendeid, aga need piirduvad kolme ametliku keelega.

(3) Vt KOM(2000) 199 lõplik.

(4) EÜT L 122, 17.5.1991, lk 42.

(5) Direktiiv 93/83/EMÜ (EÜT L 248, 6.10.1993, lk 15).

(6) Komitee arvamus: ELT C 376, 22.12.2011, lk 66.

(7) Direktiiv 2006/115/EÜ (ELT L 376, 27.12.2006, lk 28).

(8) Direktiiv 2001/29/EÜ (EÜT L 167, 22.6.2001, lk 10)

(9) Komitee arvamus: ELT C 228, 22.9.2009, lk 52.

(10) Seda analüüsi jagab Euroopa Liidu Kohus oma kohtuotsuses Padawan.