EUROOPA KOMISJON Brüssel,25.11.2020 JOIN(2020) 17 final ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE ELi SOOLISE VÕRDÕIGUSLIKKUSE KOLMAS TEGEVUSKAVA (GAP III) – AMBITSIOONIKAS TEGEVUSKAVA SOOLISE VÕRDÕIGUSLIKKUSE JA NAISTE MÕJUVÕIMU SUURENDAMISEKS ELi VÄLISTEGEVUSES {SWD(2020) 284 final}



ELi SOOLISE VÕRDÕIGUSLIKKUSE KOLMAS TEGEVUSKAVA (GAP III) – AMBITSIOONIKAS TEGEVUSKAVA SOOLISE VÕRDÕIGUSLIKKUSE JA NAISTE MÕJUVÕIMU SUURENDAMISEKS ELi VÄLISTEGEVUSES Sooline võrdõiguslikkus on ELi põhiväärtus ja üldtunnustatud inimõigus, samuti hädavajalik eeldus heaolu, majanduskasvu, jõukuse, hea valitsemistava, rahu ja julgeoleku tagamiseks. Kõigil inimestel peaks kogu nende mitmekesisuses olema vabadus elada oma valitud elu, olla sotsiaalselt ja majanduslikult edukas, osaleda võrdsetel alustel ühiskondlikus elus ja juhtimisülesannete täitmisel. EL on maailmas esirinnas soolise võrdõiguslikkuse edendamisel, mis on ELi välistegevuse ning ühise välis- ja julgeolekupoliitika oluline poliitiline eesmärk ning mille täitmine peaks kiirendama edasiminekut üleilmsete eesmärkide, sealhulgas kestliku arengu tegevuskava 2030 keskmes olevate kestliku arengu eesmärkide suunas. EL kasutab kolmeosalist lähenemisviisi, milles on ühendatud soolõime, sihipärased meetmed ja poliitiline dialoog. Soolise võrdõiguslikkuse probleemid on sama mitmekesised kui kontekst, milles need tekivad, ja nõuavad ka kontekstipõhist reageerimist. Maailmas ei ole praegu aga ühtegi riiki, mis suudaks saavutada 2030. aastaks soolise võrdõiguslikkuse ning suurendada kõigi naiste ja tütarlaste mõjuvõimu. 2020. aastal möödub Pekingi deklaratsiooni ja tegevusprogrammi vastuvõtmisest 25 aastat ning naisi, rahu ja julgeolekut käsitleva ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1325 vastuvõtmisest 20 aastat. Kuigi on tehtud mõningaid edusamme, püsib sügavalt juurdunud ebavõrdsus, sealhulgas elementaarse juurdepääsu osas tervishoiule, haridusele ja töökohtadele, aga ka seoses laialt levinud soolise vägivallaga kõikjal maailmas. Samas pakuvad väljakutsed ka võimalusi. Naised ja tütarlapsed osalevad üha enam ülemaailmsete muutuste kujundamises, kusjuures uus põlvkond osaleb aktiivselt ülemaailmsetes ja rohujuure tasandi liikumistes, et saavutada roheline ja õiglane üleminek, tagada kõigile võrdsed õigused, demokraatia ning rahumeelne ja kaasav ühiskond. See tõestab, et positiivne muutus on võimalik. COVID-19 kriisist taastumise perioodi tuleb kasutada võimalusena vähendada struktuurset ebavõrdsust ja ehitada üles kaasavamad ühiskonnad. Tuginedes ELi soolise võrdõiguslikkuse strateegiale 2020–2025, mille eesmärk on saavutada sooliselt võrdõiguslik Euroopa, kutsutakse uues ELi soolise võrdõiguslikkuse tegevuskavas 2021–2025 üles saavutama sooliselt võrdõiguslikku maailma. Lisaks täiendab uus tegevuskava LGBTIQ-inimeste võrdõiguslikkuse strateegiat 2020–2025. Sellega suurendatakse ELi panust kestliku arengu eesmärgi nr 5 saavutamiseks kõigis ELi sise- ja välispoliitika valdkondades ning kogu kestliku arengu tegevuskava 2030 raames. ELi soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks antava toetuse hindamise ja sidusrühmadega konsulteerimise põhjal esitatakse käesolevas ELi tegevuskavas poliitiline raamistik ELi osaluse tugevdamiseks, keskendudes viiele sambale: (1)Seada sooline võrdõiguslikkus ning naiste ja tütarlaste mõjuvõimu suurendamine ELi välistegevuse valdkonnaüleseks prioriteediks nii poliitikas kui ka programmitöös. Euroopa Komisjon ja kõrge esindaja kinnitavad, et 2025. aastal aitab 85 % kõigist uutest välismeetmetest kaasa selle eesmärgi saavutamisele. See nõuab täiendavat soolise võrdõiguslikkuse aspektiga arvestamist kõigis välispoliitika valdkondades ja sektorites, samuti ümberkujundavat sootundlikku, õigustel põhinevat ja valdkondadevahelist lähenemisviisi. (2)Edendada koostöös liikmesriikidega ELi strateegilist osalust mitmepoolsel, piirkondlikul ja riiklikul tasandil ning ühiselt tugevdada tegevuskava tõhusat rakendamist igas partnerriigis ja -piirkonnas tihedas koostöös partnerriikide valitsuste, kodanikuühiskonna, erasektori ja muude peamiste sidusrühmadega. See nõuab suuremat koordineerimist, koostööd ja läbipaistvust. (3)Keskenduda peamistele tegevusvaldkondadele: kaitse igasuguse soolise vägivalla eest; seksuaal- ja reproduktiivtervise ning seonduvate õiguste edendamine; tütarlaste ja naiste majanduslike ja sotsiaalsete õiguste tugevdamine ning nende mõjuvõimu suurendamine; võrdse osalemise ja juhtimise edendamine; naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskava rakendamine, rohe- ja digipöördega kaasnevate probleemide lahendamine ja võimaluste ärakasutamine. (4)Olla eeskujuks, tagades sooteadliku ja sooliselt tasakaalustatud juhtimise ELi kõrgemal poliitilisel ja juhtimistasandil. See nõuab juhtide kaasamist, teadmistesse ja vahenditesse investeerimist ning koostööd ELi liikmesriikidega. (5)Koostada aruandlus tulemuste kohta ja neist teavitada, luua kvantitatiivne, kvalitatiivne ja kaasav järelevalvesüsteem, et suurendada vastutust üldsuse ees, tagada läbipaistvus ja teabele juurdepääs ning edendada teavitustegevust ELi töö mõju kohta kogu maailmas. 1.ELi soolise võrdõiguslikkuse alase tegevuse tõhustamine 1.1.Soolise ebavõrdsuse algpõhjustega tegelemine: kolm olulist põhimõtet Soolise ebavõrdsuse algpõhjustega tegelemiseks ning ikka veel levinud stereotüüpide ja eelarvamuste vastu võitlemiseks peaks EL juhinduma kolmest põhimõttest. ·Ümberkujundav sootundlik lähenemisviis. See hõlmab jäikade soonormide ning võimu tasakaalustamatuse uurimist, vaidlustamist ja muutmist, kuna need seavad naised ja tütarlapsed ebasoodsasse olukorda ja põhjustavad ühiskonnas diskrimineerimist kõigis vanuserühmades alates varasest lapsepõlvest. See tähendab, et EL peab edendama muutusi sotsiaalses suhtumises, sealhulgas aktiivselt kaasama mehi ja poisslapsi ning keskenduma noortele kui muutuste algatajatele. Konteksti arvestav töö nõuab tugevaid partnerlusi ja dialoogi kohalike osalejate, kodanikuühiskonna ja kohalike kogukondadega ning toetust naisorganisatsioonidele. ·Soolise diskrimineerimise ning muude diskrimineerimise vormide koosmõju vältimine. Keskenduda tuleks kõige ebasoodsamas olukorras olevatele naistele, näiteks põlisrahvastele ja rassilistesse/etnilistesse/usulistesse vähemustesse kuuluvatele naistele, sunniviisiliselt ümberasustatud, sisserändajatest, majanduslikult ja sotsiaalselt puudust kannatavatele naistele ning maa- ja rannikupiirkondades elavatele naistele, kuna neid diskrimineeritakse mitmekordselt. Arvestada tuleks konkreetsete raskustega, millega puutuvad kokku tütarlapsed ja eakad naised. Eriti ebasoodsas olukorras on puuetega naised, keda kaitseb ka ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon. Puuetega naiste õigused peaksid olema tulevase puuetega inimeste õiguste strateegia (2021–2030) keskmes. Samuti on LGBTIQ-inimeste õiguste edendamine LGBTIQ-inimeste võrdõiguslikkuse strateegia keskmes, mida tuleb lugeda koostoimes GAP III tegevuskavaga. Kõik läbipõimuvad mõõtmed on võrdselt asjakohased.

·Inimõigustel põhinev lähenemisviis, mis seab mittediskrimineerimise ja ebavõrdsuse vastu võitlemise põhimõtte kõigi tegevuste keskmesse. See hõlmab iga inimese abistamist, et ta saaks kasutada oma inimõigusi, osaleda teda puudutavates otsustes ja taotleda õiguskaitset, kui tema õigusi rikutakse. EL peaks jätkuvalt mõistma hukka naiste ja tütarlaste õiguste rikkumise ja kuritarvitamise ning toetama jõuliselt kodanikuühiskonda, samuti naisi ja mehi, kes töötavad soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamise nimel, sealhulgas naissoost inimõiguste kaitsjaid. EL peaks toetama usutegelaste koondamist soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks kooskõlas raamistikuga „Usk õiguste heaks“ . Euroopa Komisjon tugevdab ja ajakohastab metoodikat, millega integreeritakse sooline võrdõiguslikkus ja intersektsionaalsust hõlmav õigustel põhinev lähenemisviis meetmestikku, mis sisaldab kõiki inimõigusi hõlmavat õigustel põhinevat lähenemisviisi ELi arengukoostööle. 1.2. Soolõime edendamine kõigis ELi välistegevuse valdkondades Soolõime on endiselt peamine vahend soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks. Selle eesmärk on tagada, et poliitika ja programmid toovad kõigile maksimaalset kasu ning aitavad peatada ebavõrdsuse kinnistumist. Euroopa Komisjon ja kõrge esindaja võtavad kohustuse arvestada soolõimega kõigis poliitikavaldkondades ja meetmetes, mis on meie kõigi, sealhulgas ELi institutsioonide vastutus. Liikmesriike julgustatakse selle jõupingutusega ühinema. Kestliku arengu eesmärk nr 5 on üks kolmest kõige vähem rahastatud kestliku arengu eesmärgist kogu maailmas. EL on võtnud kohustuse, et vähemalt 85 %-l kõigist uutest välistegevuse meetmetest on sooline võrdõiguslikkus ning naiste ja tütarlaste mõjuvõimu suurendamine oluline või peamine eesmärk 2025. aastaks. Tuginedes ELi soolise võrdõiguslikkuse tegevuskava (2015–2020) edusammudele, suurenes see osakaal ligikaudu 58 %-lt 2016. aastal 65 %-le 2019. aastal. EL on nüüd kindlalt otsustanud saavutada 85 % eesmärgi 2025. aastaks. Seda silmas pidades kohaldatakse kõigi ELi rahastatavate välisprogrammide puhul kolme miinimumstandardit: 1.soolise võrdõiguslikkuse analüüside koostamine ja nende ajakohastatud versioonide kasutamine, et aidata teha otsuseid tulevaste meetmete kohta ning integreerida need kõikidesse asjakohastesse dialoogidesse, poliitikatesse, strateegiatesse, programmidesse ja tegevustesse; 2.sootundlike ja sooliselt segregeeritud indikaatorite ja statistika kasutamine järelevalves ja hindamises; 3.mõjuvate põhjenduste esitamine, mis põhinevad soolise võrdõiguslikkuse analüüsi tulemustel, et põhjendada meetmeid, mida ei peeta soolisele võrdõiguslikkusele kaasa aitavaks. Euroopa Komisjon ja kõrge esindaja edendavad meetmeid, mille peamine eesmärk on sooline võrdõiguslikkus ja millel on ümberkujundavat potentsiaali. Igas riigis toetatakse vähemalt ühte meedet, mille põhieesmärk on sooline võrdõiguslikkus. Euroopa Komisjon suurendab ka toetust sooteadlikule eelarvestamisele programmide kaudu, millega toetatakse riigi rahanduse juhtimist. Sellega tagatakse, et uued riiklike kulutuste ja finantsaruandluse (PEFA) hindamisaruanded sisaldavad soolise võrdõiguslikkuse alast moodulit. Kooskõlas ELi välisinvesteeringute kavaga järgitakse naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahendi rakendamisel integreeritud lähenemisviisi, milles on ühendatud toetus erainvesteeringutele partnerriikides ja jõupingutused investeerimiskliima parandamiseks. Välisinvesteeringute kava hõlmab naiste mõjuvõimu suurendamist ja soolõimet ELi segarahastamisvahendites ja tagatistes. EL peaks jätkama soolise võrdõiguslikkuse edendamist oma kaubanduspoliitika kaudu. Uued kaubanduslepingud peaksid sisaldama rangeid sätteid soolise võrdõiguslikkuse kohta ning olema kooskõlas ILO ja ÜRO asjakohaste konventsioonidega. Kooskõla nende konventsioonidega peaks olema nõue ka uue üldiste tariifsete soodustuste kava määruse kohaselt, mis jõustub 2024. aastal. EL jätkab ka eraldi soolise võrdõiguslikkuse analüüside lisamist kõikidesse kaubandusega seotud mõju eelhindamistesse, jätkusuutlikkuse mõjuhinnangutesse ja poliitika läbivaatamistesse. Arvestades naiste olulist rolli kalanduse tarneahelas, sealhulgas vesiviljeluses, kasutatakse selle valdkonna projektide puhul juba säästva kalapüügi partnerluslepingute valdkondlikku toetust. Kuna naised ja tütarlapsed moodustavad umbes poole kõigist rahvusvahelistest rändajatest, tuleb tunnustada nende panust päritolu-, transiidi- ja sihtriikide majanduslikku ja sotsiaalsesse arengusse ning nende konkreetseid vajadusi. EL peaks tagama, et sisserännanud naiste ja tütarlaste inimõigused tagatakse täielikult sooteadliku rändepoliitika ning sooteadlike programmide ja seaduste abil ning et sooteadlikku rände haldamist tugevdatakse ülemaailmsel, piirkondlikul ja riiklikul tasandil. EL tugineb muu hulgas Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfondi raames saadud kogemustele. ELi humanitaarabi peaks jätkuvalt olema soo- ja vanusetundlik ning võtma arvesse kõigi inimeste konkreetseid vajadusi, haavatavust ja võimeid. Sellele püüdlusele aitavad kaasa komisjoni spetsiaalne humanitaarabi soo-vanuse näitaja ja sihipäraste meetmete kasutamine. Kolmanda tegevuskava rakendamine aitab tagada humanitaarabi, arengukoostöö ja rahu vahelise seose ning osalejatel soovitatakse tungivalt üksteisega koostööd teha.

Teadusuuringutel ja innovatsioonil on keskne roll soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamisel. Rahvusvahelise koostöö kaudu aitab programm „Euroopa horisont“ kaasa üleilmsetele probleemidele ühiste lahenduste leidmisele, toetades soolise võrdõiguslikkuse uuringuid ja intersektsionaalseid teadusuuringuid, naiste juurdepääsu teadusuuringute rahastamisele ja nende teaduskarjääri ning soolise aspekti integreerimist teadusuuringutesse. 2.ELi strateegilise tegevuse edendamine riiklikul, piirkondlikul ja mitmepoolsel tasandil EL peaks kolmanda tegevuskava rakendamisel järgima koordineeritud, strateegilist ja ühtset lähenemisviisi mitmepoolsel, piirkondlikul ja riiklikul tasandil. 2.1.Koostöö riigi tasandil ELi delegatsioonide ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) operatsioonide ja missioonide raames tuleks koostöös ELi liikmesriikide saatkondadega välja töötada riigipõhine rakenduskava, mis põhineb asjakohasel riigipõhisel soolise võrdõiguslikkuse analüüsil , ning milles määratakse kindlaks poliitilised prioriteedid ning ühisteatise 3. peatükis käsitletud temaatiliste poliitikavaldkondade seast valitud meetmed ja peamised eesmärgid. EL peaks tegema koostööd riiklike soolise võrdõiguslikkuse võrgustike ja ministeeriumidega. Võimaluse korral toetab EL riiklikke ja valdkondlikke soolise võrdõiguslikkuse strateegiaid, mis on ELi tegevuse pikaajalise jätkusuutlikkuse seisukohast võtmetähtsusega. EL peaks pidama korrapärast dialoogi kolmanda tegevuskava rakendamise üle ning tegema koostööd paljude eri osalejatega, nagu kohalikud ametiasutused ja kodanikuühiskonna organisatsioonid, naisõiguslased, inimõiguste kaitsjad, noored ja usuorganisatsioonid. ELi koostööd kodanikuühiskonnaga käsitlevates riikide tegevuskavades võetakse arvesse soolist aspekti ning tagatakse naiste ja tütarlaste organisatsioonide ning rohujuuretasandi organisatsioonide sisuline osalemine. EL peaks püüdma teha tihedat koostööd rahvusvaheliste organisatsioonide, eelkõige ÜRO asutuste kohapealsete esindustega. Samuti peaks EL tegema koostööd erasektoriga, et edendada soolist võrdõiguslikkust, ettevõtlust ja inimõiguste standardeid. 2.2.ELi tegevuse tõhustamine mitut riiki hõlmaval ja piirkonna tasandil EL peaks suurendama oma osalust, dialoogi ja partnerlust piirkondlike sidusrühmadega, toetades soolise võrdõiguslikkuse strateegiaid, mida rakendavad rahvusvahelised ja piirkondlikud organisatsioonid, ning tagades soolise aspekti arvessevõtmise kõigis oma piirkondlikes programmides. Suurem piirkondlik ja riikidevaheline sünergia on andnud positiivseid tulemusi ELi piirkondlikus koostöös lõunanaabruses, näiteks tugevdades ELi partnerlust Euroopa Nõukoguga naistevastase vägivalla ja perevägivalla ennetamisel ja tõkestamisel kooskõlas Euroopa Nõukogu naistevastase vägivalla ja perevägivalla ennetamise ja tõkestamise konventsiooni (Istanbuli konventsioon) standardite ja eesmärkidega ning toetades Vahemere Liitu naiste inimõiguste edendamisel. Selline tegevus peaks jätkuma. ELiga ühinemise protsess on viinud õigusreformideni, mis edendavad soolist võrdõiguslikkust kandidaatriikides ja potentsiaalsetes kandidaatriikides, kuna ka neil tuleb oma õigusaktid viia järk-järgult vastavusse soolist võrdõiguslikkust käsitleva ELi õigustikuga. Lisaks peavad nad kehtestama institutsioonilise raamistiku õigustiku rakendamiseks. EL peaks toetama ka selliseid algatusi nagu Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) naiste ja laste õiguste edendamise ja kaitse komisjon, Vaikse ookeani piirkonna juhtide deklaratsioon soolise võrdõiguslikkuse kohta ja Montevideo strateegia Ladina-Ameerikas. Aafrika ja ELi partnerluse raames peaks EL toetama Aafrika Liidu sihipäraseid algatusi, nagu soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamise strateegia (2018–2028) ning Aafrika naiste finants- ja majandusvaldkonda kaasamise programm (2020–2030). Samuti peaks EL toetama Maputo protokolli ning inimõiguste ja rahvaste õiguste Aafrika harta naiste õigusi Aafrikas käsitleva protokolli täielikku ratifitseerimist ja rakendamist. Soolise võrdõiguslikkusega arvestamine kõigis Aafrika ja ELi partnerluse töösuundades peaks samuti suurendama naiste rolli õiguste omajate, rahu kindlustajate ning rahu ja julgeoleku, demokraatia ja õigusriigi eest vastutavate otsustajatena ja edendama nende juurdepääsu õigusemõistmisele ja põhiteenustele. Aafrika mandri vabakaubandusala toetamine peaks naistele kasu tooma. Linnaarengu kontekstis edendatakse naiste osalemist äritegevuses ELi ja Aafrika linnade koostöö kaudu, mis toimub 100 aruka linna väljakutsealgatuse raames. ELi piirkondlikud meetmed peaksid käsitlema soolise võrdõiguslikkusega seotud probleeme, millel on piiriülene mõõde, nagu kliimamuutused, ränne ja sundränne, sealhulgas inimkaubandus ja julgeolek. Aafrikas rakendatakse uut sõjaväelaste suutlikkuse suurendamise programmi julgeoleku ja arengu toetamiseks, mis hõlmab ka naisi, rahu ja julgeolekut käsitlevat tegevuskava. Vajaduse korral toetavad Euroopa Komisjon ja kõrge esindaja kõikides piirkondades soolise võrdõiguslikkuse analüüsil põhinevaid ümberkujundavaid soolise võrdõiguslikkuse meetmeid. Näiteks Sahara-taguses Aafrikas tuleks toetada mitut riiki hõlmavaid partnerlusi, mis loovad sünergia seksuaal- ja reproduktiivtervist ning seonduvaid õigusi, haridust, toitumist ning naiste juurdepääsu rahastamisele ja ärivõimalustele toetavate meetmete vahel. 2.3.ELi juhtrolli tugevdamine mitmepoolsel tasandil EL peaks tugevdama oma juhtrolli soolise võrdõiguslikkuse ning naiste ja tütarlaste õiguste ja mõjuvõimu suurendamise valdkonnas mitmepoolsel tasandil ning edendama asjaomast tegevuskava rahvusvahelistel foorumitel. Kasutades oma volitusi ja mõjuvõimu, peaks EL olema valmis algatama ja toetama soolise võrdõiguslikkuse alaseid resolutsioone ja deklaratsioone ning edendama järjekindlalt kõigis oma resolutsioonides ja deklaratsioonides sooteadliku keelekasutust. Partnerluste ja liitude tugevdamine ja loomine on oluline, et uuendada olemasolevaid rahvusvahelisi kohustusi soolise võrdõiguslikkuse ning naiste õiguste ja mõjuvõimu suurendamise valdkonnas. See on eriti oluline selliste üleilmsete probleemide lahendamisel nagu COVID-19 pandeemia. ELi mitmepoolsetel delegatsioonidel on eriline vastutus edendada poliitilisi algatusi, koordineerides tegevust nii ELi liikmesriikide diplomaatiliste asutustega kohapeal kui ka partnerriikidega. Oma mitmepoolse tegevuse osana teeb EL aktiivselt koostööd ÜRO süsteemi, aga ka kõigi soolise võrdõiguslikkusega tegelevate ÜRO organite ja spetsialiseeritud asutustega. EL peaks jätkama naiste õiguste kaitsmist ÜRO Inimõiguste Nõukogus ja tagama täieliku osalemise eri istungitel. Euroopa Komisjon osaleb koos mõne ELi liikmesriigiga ka põlvkondadevahelisel võrdõiguslikkuse foorumil, mille korraldaja on ÜRO naiste õiguste agentuur ning kaaskorraldajad on Mehhiko ja Prantsusmaa valitsused, kodanikuühiskond, erasektor ja rahvusvahelised organisatsioonid. Euroopa Komisjon on põlvkondadevahelise võrdõiguslikkuse foorumil soolise vägivalla vastase tegevuse koalitsiooni kaasjuht.

EL peaks jätkama tihedat koostööd üleilmse algatuse „Kaitse tagamine soolise vägivalla eest hädaolukordades“ („Call to Action“) ja selle uue tegevuskava raames ja seda algatust edendama. EL peaks jätkama osalemist G7 ja G20 foorumitel, et edendada naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskava, naiste mõjuvõimu suurendamist ja soolist võrdõiguslikkust, sealhulgas tööturul. EL ja teised liikmed teevad G20 raames aktiivselt tööd Brisbane’i eesmärgi (mille G20 võttis vastu 2014. aastal) saavutamiseks, mille kohaselt tuleb meeste ja naiste tööjõus osalemise määra erinevust vähendada 2025. aastaks 25 % võrra. OECD puhul jääb Euroopa Komisjon aktiivseks liikmeks arenguabi komitee soolise võrdõiguslikkuse võrgustikus, mille eesmärk on parandada poliitikat ja tavasid, et tugevdada soolist võrdõiguslikkust arenguprogrammides ning kaitsta tütarlaste ja naiste õigusi, toetades sellega kestliku arengu tegevuskava 2030 täitmist. 3.Soolise võrdõiguslikkuse suunas: keskendumine peamistele teemavaldkondadele Kolmanda tegevuskava eesmärk on edendada soolist võrdõiguslikkust ning naiste ja tütarlaste mõjuvõimu suurendamist, seades eesmärke ja võttes meetmeid kuues peamises poliitikavaldkonnas. Selles tuginetakse varasematele kavadele ja käsitletakse uusi väljakutseid ja võimalusi, tagades samas sise- ja välispoliitika sidususe. Iga tegevusvaldkonna konkreetsed eesmärgid ja näitajad on esitatud komisjoni talituste töödokumendis „Objectives and indicators to frame the implementation of GAP III“. 3.1.Kaitse igasuguse soolise vägivalla eest Igal inimesel on õigus elada ilma igasuguse vägivallata. See ei ole siiski tegelikkuses nii ning igas riigis esineb jätkuvalt soolist vägivalda naiste ja tütarlaste vastu, st vägivalda, mis on suunatud naise vastu põhjusel, et tegemist on naisega, või mis mõjutab naisi ebaproportsionaalselt. See on üks kõige levinumaid inimõiguste rikkumiste vorme, millest jäetakse sageli teatamata.. Eriti ohustatud on puuetega ja vähemusrühmadesse kuuluvad naised ja tütarlapsed, sisserännanud naised ja tütarlapsed ning LGBTIQ-inimesed. 35 % naistest on kogenud soolist vägivalda, mõnes riigis on see näitaja koguni 70 %. Igal aastal ähvardab enam kui 4 miljonit tüdrukut suguelundite moonutamine. Mõnes riigis on abielus 40 % alla 18-aastastest tüdrukutest ja 12 % alla 15-aastastest tüdrukutest. Sooline vägivald, mis põhineb kahjustavatel sotsiaalsetel normidel ja stereotüüpidel eri kultuurides ja ühiskonnaklassides, mõjutab kõiki kogukondi ning sellel on väga tõsised tagajärjed ohvritele, nende perekondadele, ühiskonnale ja majandusele . COVID-19 pandeemia on põhjustanud suurt kahju ning paljudes maailma piirkondades on oluliselt suurenenud naiste tapmine ja sooline vägivald, sealhulgas koduvägivald.. COVID-19 kriisi tagajärjel lisandub ajavahemikul 2020–2030 13 miljonit lapsega sõlmitud abielu, mida muidu ei oleks sõlmitud. ELi meetmete eesmärk on: ·suurendada kaitset, toetades nii õigusakte, millega kriminaliseeritakse soolise vägivalla kõik vormid, kui ka õiguskaitseasutuste suutlikkuse suurendamist kooskõlas rahvusvaheliste õigus- ja poliitikaraamistikega; ·edendada ennetustegevust, võideldes kahjustavate soonormide vastu ja tehes koostööd kõigi asjaomaste sidusrühmadega, et tagada ohvrikeskne lähenemisviis ja meetmed korduvkuritegevuse lõpetamiseks, kaasates ka mehi ja poisslapsi ning traditsioonilisi ja usujuhte; ·aidata kaasa kuritegude toimepanijate, sealhulgas inimkaubandusega seotud isikute vastutuselevõtmisele, tugevdades õiguskaitseasutuste ohvrikeskset lähenemisviisi; ·parandada ohvrite kaitset, sealhulgas toetades juurdepääsu elupäästvatele ja ohvrikesksetele sotsiaal- ja õigusteenustele, eelkõige ebakindlates, konflikti- või konfliktijärgsetes olukordades ning läbipõimunud diskrimineerimise korral; ·toetada soolise vägivalla ja inimkaubanduse ohvrite juurdepääsu psühhosotsiaalsetele tugiteenustele ning nende osalemist majanduses ja ühiskondlikus elus; ·ohutud ja kvaliteetsed humanitaarmeetmed, mis toetavad seksuaalse ja soolise vägivalla alast valmisolekut, selle ennetamist ja sellele reageerimist ning algatusega „Call to Action“ seotud tööd; ·tugevdada naiste õiguste organisatsioone, ühiskondlikke liikumisi ja kodanikuühiskonna organisatsioone, mis tegelevad soolise vägivalla ja konfliktidega seotud seksuaalvägivalla läbipõimunud mõõtmega. 3.2.Seksuaal- ja reproduktiivtervise ning seonduvate õiguste edendamine Seksuaal- ja reproduktiivtervis ning seonduvad õigused on naiste ja tütarlaste enesemääramisõiguse seisukohast üliolulised. EL on võtnud kohustuse edendada, kaitsta ja järgida kõiki inimõigusi ning rakendada täies ulatuses ja mõjusalt Pekingi tegevusprogrammi ning elanikkonna ja arengu rahvusvahelise konverentsi tegevusprogrammi, samuti nende läbivaatamise konverentside tulemusi ning pöörab selles valdkonnas endiselt tähelepanu seksuaal- ja reproduktiivtervisele ning seonduvatele õigustele. Igaühel on õigus teha vabalt ja vastutustundlikult otsuseid oma seksuaalsust ning seksuaal- ja reproduktiivtervist mõjutavates küsimustes ilma diskrimineerimise, sundimise ja vägivallata, samuti õigus elada tervislikult ning osaleda majanduslikus, ühiskondlikus ja poliitilises elus. Vaja on kvaliteetset, taskukohast ja põhjalikku seksuaal- ja reproduktiivtervist käsitlevat teavet, haridust (sealhulgas põhjalikku seksuaalharidust) ja tervishoiuteenuseid.

2017. aastal suri raseduse ja sünnituse käigus või tagajärjel 295 000 ema. 94 % sellistest surmadest leiab aset madala sissetulekuga riikides. Rasedus- ja sünnitustüsistused on 15–19-aastaste tütarlaste peamine surmapõhjus kogu maailmas. Kahjustavad soonormid ja stereotüübid takistavad juurdepääsu pereplaneerimisele nii õiguslike takistuste, kogukonna surve, ahistamise kui ka väärkohtlemise tõttu. Vastuseis soolisele võrdõiguslikkusele ohustab aga raskelt saavutatud edu ja kehtivaid õigusakte. ELi meetmete eesmärk on: ·luua soodne õiguslik, poliitiline ja sotsiaalne keskkond, mis kaitseb naiste ja tütarlaste seksuaal- ja reproduktiivtervist ja õigusi ning parandab juurdepääsu seonduvatele teenustele ja teabele, sealhulgas HIV/AIDSi ennetamisele ja ravile; ·kaotada kahjustavad tavad, nagu naiste suguelundite moonutamine, varajased ja sundabielud ning soopõhine abort, toetades riiklikke, piirkondlikke ja ülemaailmseid algatusi; ·suurendada teenuste pakkumist humanitaarkriisi tingimustes, sealhulgas sünnitusabi, minimaalsed põhiteenused, HIV/AIDSi ennetamine, reproduktiivtervis, emade ja vastsündinute tervis, pereplaneerimine, keskendudes toitumisalastele erivajadustele ja haavatavusele. 3.3.Majanduslike ja sotsiaalsete õiguste tugevdamine ning tütarlaste ja naiste mõjuvõimu suurendamine Kõigil naistel ja meestel peaksid olema võrdsed võimalused, võrdne juurdepääs tööhõivele, inimväärne töö ja võrdne tasu sama töö eest, et nad saaksid olla majanduslikult sõltumatud. Peale selle peaksid naised ja mehed võrdselt jagama hoolduskohustust ning neil peaks olema juurdepääs piisavale sotsiaalkaitsele, avalikele teenustele, finants- ja ärivõimalustele. Lisaks tuleks tütarlastele ja naistele nii maa- kui ka linnapiirkondades tagada tingimused, mis soodustavad juurdepääsu turvalisele, taskukohasele ja kättesaadavale ühistranspordile ja muudele liikuvusvõimalustele. Naiste majandusliku mõjuvõimu suurendamine on oluline vahend vaesuse vähendamiseks ning kaasava ja kestliku majanduskasvu saavutamiseks tegevuskava 2030 kohaselt. Hinnanguliselt võib soolise võrdõiguslikkuse edendamine suurendada ülemaailmset SKPd 2025. aastaks 11–21 triljoni euro võrra. Majandusliku mõjuvõimu suurendamine Edusammud, mida on tehtud ülemaailmse soolise ebavõrdsuse kaotamiseks tööjõus osalemise määras, on peatunud . Palga- ja sissetulekuerinevused seavad naised veelgi ebasoodsamasse olukorda . Omandiõigust, pangakrediidi kättesaadavust, pärandiõigusi ja isiku tuvastamist käsitlevad eeskirjad ja tavad on sageli naiste suhtes diskrimineerivad ning piiravad nende juurdepääsu ressurssidele ja rahastamisele. Selles kontekstis on oluline toetada ka ELi saabunud sisserändajatest naiste majandusliku mõjuvõimu suurendamist. ELi integratsiooni ja kaasamise tegevuskava hõlmab meetmeid naiste majandusliku mõjuvõimu suurendamiseks. 2020. aastal osales tööturul alla 50 % naistest ning 76 % meestest, ülemaailmne sooline erinevus oli seega 27 protsendipunkti. Naiste osakaal tasustamata hooldus- ja majapidamistöödes on ülemaailmselt 76,2 % ning see kahjustab nende võimalusi hariduses ja tööturul osalemiseks. COVID-19 pandeemia tagajärjed mõjutavad naisi, kuna nad on ebaproportsionaalselt esindatud kriisist negatiivselt mõjutatud sektorites, ebakindlas ja mitteametlikus tööhõives ning samuti hoolduse valdkonnas (näiteks haridus-, sotsiaaltöö-, tervishoiu- ja muudes sektorites ning ka koduabilistena). Lisaks on neil üha suurem koormus seoses tasustamata hooldustööga. Seepärast on vaja kiiresti vastu võtta mittediskrimineerivad ja kaasavad sotsiaalkaitsekavad, suurendada ametlikku tööhõivet, laiendada töötajate õigusi mitteametlikele ja ebakindlatele töötajatele ning pöörata erilist tähelepanu hooldustöötajate töötingimuste ja töötasu parandamisele. ELi meetmete eesmärk on: ·edendada inimväärset tööd, võrdset palka ja töötajate õigusi ning naiste suundumist ametlikku majandusse, vähendades tööturu segregatsiooni, edendades naiste juhtpositsiooni ning suurendades nende läbirääkimisjõudu majandus- ja majapidamisalaste otsuste tegemisel ja sotsiaaldialoogis sektorites, kus enamik töötajaid on naised (sh majapidamistöödes), ja ka mittetraditsioonilistes sektorites; ·luua keskkond, mis toetab naiste majandustegevust ning juurdepääsu tootmisressurssidele ja ökosüsteemiteenustele, sealhulgas naiste juurdepääsu maakasutusele, mere ja ookeaniga seotud tegevustele, rahasaadetiste kättesaamistele, tehnoloogiale, rahastamisele, isikutuvastamise võimalustele ning liikuvuse haldamisele, sealhulgas juurdepääsu ohutule ja taskukohasele transpordile; ·toetada universaalseid sotsiaalkaitsesüsteeme ning tunnustada, vähendada ja ümber jagada tasustamata hooldus- ja majapidamistööd, toetades rohkem sooteadlikku eelarvestamist; ·võidelda soonormide vastu kodumajapidamistes ja tööturul, tunnustada meeste ja poiste vastutust ning edendada õigusloomet, näiteks tasulise isapuhkuse kehtestamist; ·toetada naisettevõtlust ja naiste juhitud ettevõtteid, sealhulgas sotsiaalset ettevõtlust ning selliste ettevõtete juurdepääsu rahastamisele, pakkuda välisinvesteeringute kava kaudu uuenduslikke investeerimisskeeme, tegeleda turu suutmatusega naisi toetada ja edendada VKEde loomist. Täiendavad sihipärased meetmed hõlmavad ettevõtluse arendamise teenuseid ja tööhõive toetamist, kaasa arvatud naiste jaoks majanduse taastumise ja sundrände kontekstis; ·toetada rändetaustaga naisi ja suurendada nende mõjuvõimu, et nad saaksid panustada oma päritolu-, transiidi- ja sihtriikide säästvasse arengusse rahasaadetiste, oskuste ja teadmiste kaudu; ·edendada soolist võrdõiguslikkust kaubanduspoliitika kaudu, muu hulgas ELi osalemise kaudu Maailma Kaubandusorganisatsioonis ja selle kaubandusabi programmis, ning tagada kaubandusalgatuste kestlikkuse mõju hindamine ja poliitikameetmete läbivaatamine. Soolise võrdõiguslikkuse edendamine hariduses Kogu maailmas on tehtud suuri edusamme soolise võrdõiguslikkuse tagamisel alg- ja keskhariduses, kuid see ei ole siiski kaotanud soolisi erinevusi hariduse ja koolituse valdkonnas. Maailma 740 miljonist kirjaoskamatust täiskasvanust on kaks kolmandikku naised. 2016. aastal ei saanud 335 miljonit alg- ja keskkoolis käivat tütarlast kasutada koolis vett ega seepi. Ainult umbes 30 % naisüliõpilastest valib STEM-eriala.

Tütarlaste juurdepääsu haridusele piirab asjaolu, et nende seksuaal- ja reproduktiivtervise ning seonduvate õiguste tagamisel ei ole saavutatud edu, õpikeskkond ei ole turvaline ning puuduvad sobivad sanitaarruumid. ÜRO 2016. aasta hinnang näitas, et 246 miljonit last kogu maailmas kogeb kooliga seotud soolist vägivalda ning eriti kannatavad selle all ebasoodsas olukorras olevad tütarlapsed ja lapsed. Varased, laste ja sundabielud ning varajane rasedus mõjutavad tütarlaste keskhariduse omandamise määra (36,9 % madalam kui poistel), ohustades seega nende teenimisvõimalusi ja otsustusõigust. Iga täiendav aasta algkoolis suurendab tütarlaste tulevast palka 10–20 % võrra. Kooliskäimise võimaluse puudumine suurendab veelgi lõhet puuetega tütarlaste jaoks. Soolised stereotüübid piiravad tütarlaste püüdlusi loodus- ja inseneriteaduste valdkonnas ning takistavad poistel töötada hooldussektoris. Lisaks takistavad need naistel tõusta juhtivatele ametikohtadele muu hulgas ka hariduses, kuigi enamik õpetajaid on naised. Kriisiolukordades, nagu ka ülemaailmse COVID-19 pandeemia puhul, on koolide sulgemine suurendanud lapstööjõu kasutamise, koduvägivalla, seksuaalse ärakasutamise, varajase raseduse ning varajaste, laste ja sundabielude ohtu. Tütarlapsed saavad vähem kaugõpet, kuna neil on poistega võrreldes vähem võimalusi kasutada internetti (ülemaailmselt 17 % vähem) ja mobiiltelefonitehnoloogiat (26 % vähem). Pooled keskkoolis käivad pagulastest tütarlapsed ei naase pärast COVID-19 pandeemiat kooli. Humanitaarkriisi olukorras suurenes hädaolukordades hariduse andmiseks ette nähtud ELi eelarve märkimisväärselt (1 %st 2015. aastal 10 %ni 2019. aastal). Rohkem kui 450 miljoni euro suurusest toetusest saavad kasu enam kui 8,5 miljonit tütarlast ja poissi maailma 59 riigis. EL näitab siin eeskuju ning võitleb hariduse eest rahu ja kaitse nimel. Pelgalt soolist tasakaalu näitavatest numbritest edasi liikumine eeldab muutust ning keskenduda tuleb sellele, kuidas haridussüsteem saaks soolist võrdõiguslikkust edendada. ELi meetmete eesmärk on: ·edendada soolist võrdõiguslikkust kvaliteetse, taskukohase ja kaasava hariduse kõigil astmetel, säilitades hädaolukordades hariduse rahastamise 10 % tasemel humanitaarabi eelarvest ja suurendades üldist hariduse rahastamist; ·luua tugevamad sooteadlikud haridussüsteemid, et edendada soolist võrdõiguslikkust ning tagada tütarlastele ja poistele võrdsemad haridustulemused turvalise ja tervisliku õpikeskkonna, õpetajate värbamise, koolituse ja ametialase arengu, õppekavade ja õppematerjalide abil ning lapsevanemate ja kogukondadega tehtava koostöö kaudu; · suurendada investeeringuid tütarlaste haridusse, et saavutada võrdne juurdepääs kõikidele hariduse ja koolituse vormidele, sealhulgas loodusteadustele, tehnoloogiale, inseneriteadustele ja matemaatikale, digikirjaoskusele ja muudele digioskustele ning tehnilisele ja kutseharidusele; ·parandada nii koolis käivate kui ka mittekäivate noorukite juurdepääsu põhjalikule seksuaalharidusele; ·võidelda konkreetsete meetmetega sooliste stereotüüpide, diskrimineerivate sotsiaalsete normide ja kooliga seotud soolise vägivalla vastu hariduses ning hariduse kaudu. Tervishoiuteenuste üldise kättesaadavuse edendamine Riiklike tervishoiusüsteemide rahastamine on ebapiisav ning see mõjutab tugevalt tütarlastele ja naistele osutatavaid teenuseid. Vähemalt 50 % maailma elanikkonnast ei saa vajalikke tervishoiuteenuseid ning ligikaudu üks kolmandik arengumaade abielunaistest on teatanud, et neil pole sõnaõigust oma tervise küsimustes või on seda vähe. COVID-19 kriis on veelgi kahjustanud olulisi tervishoiuteenuseid ning ohutute ravimite ja vaktsiinide kättesaadavust, mistõttu on suurenenud emade surmade ja ettekavatsemata raseduste arv. Eesliinitöötajate ja hooldajatena puutuvad naised pandeemia kontekstis sageli kokku suurema terviseriskiga. Tervishoiusüsteemide vahendite ümbersuunamine COVID-19 pandeemia tõrjumiseks on rängalt mõjutanud HIV ravi- ja ennetusteenuseid ning suurendanud HIViga nakatunud inimeste häbimärgistamist ja diskrimineerimist, mõjutades eelkõige naisi. Puudega naised ja tütarlapsed on varasemast suuremas ohus, kuna puudub teave ennetuse ja abi kohta ning neil on tõsiseid takistusi juurdepääsul tervishoiu- või põhilistele vee-, sanitaar- ja hügieeniteenustele. Üldise tervisekindlustuse, sealhulgas seksuaal- ja reproduktiivtervise ning seonduvate õigustega seotud teenuste kestlik rahastamine on olulisem kui kunagi varem. ELi meetmete eesmärk on: ·edendada üldist tervisekindlustust kestlike ja vastupidavate tervishoiusüsteemide kaudu, tagada võrdne juurdepääs olulistele teenustele ja teabele, sealhulgas seksuaal- ja reproduktiivtervishoiule ja emade hooldusele ning toetada suutlikkust tegeleda nakkus- ja mittenakkuslike haigustega, pöörates erilist tähelepanu puuetega naistele ja tütarlastele; võtta arvesse COVID-19 pandeemia põhjustatud katkestusi tervishoiuteenuste kättesaadavuses; ·tagada naistele COVID-19 diagnostika, vaktsiinide ja ravi kättesaadavus ja võrdne juurdepääs sellele; ·parandada juurdepääsu veele ja kanalisatsioonile ning lahendada puuduliku menstruaalhügieeni korralduse probleem, suurendades teadlikkust, edendades koolide sanitaarprogramme ja ehitades koolides sanitaarruume; ·kehtestada eelkõige rasedate ja imetavate naiste ning alla viieaastaste laste jaoks toitumisprogrammid, mida kasutatakse muu hulgas humanitaarkriisi olukorras. 3.4.Võrdse osalemise ja juhtimise edendamine Naised ja tütarlapsed peaksid osalema võrdselt nii avalikus kui ka erasfääris, et saavutada toimiv demokraatia ja majandus ning tagada kõigile inimõigused. Sellest oleks kasu ühiskonnale tervikuna, alates demokraatlike institutsioonide suuremast usaldusväärsusest kuni riigipoolse vägivalla vähenemiseni. Siiski on naised endiselt alaesindatud hääletajatena, juhtivatel ametikohtadel ja valitavates ametites, samuti ametlike rahuläbirääkijate ja vahendajatena. Muutused on aeglased kõigi tasandite valitavatel ametikohtadel ja otsuseid tegevates organites. Kuigi umbes 39 % riikidest on kehtestanud naiste esindatuse kvoodid parlamendis või erakondades, takistavad nende rakendamist soolised stereotüübid, erakondade struktuur ja poliitilise rahastamise puudumine. Naised moodustavad umbes 25 % riikide parlamentide liikmetest maailmas, võrreldes varasema 11,3 %ga on toimunud aeglane kasv. Aastatel 1992–2018 oli naisi oluliste rahuprotsesside läbirääkijate hulgas ainult 13 %, vahendajate hulgas 6 % ja allakirjutanute hulgas 6 %. Kui kodanikuühiskonna tegutsemisruum kitseneb, puutuvad avalikus elus osalevad naised, sealhulgas poliitikud, ajakirjanikud ja aktivistid sageli kokku soolise vägivallaga, näiteks internetivägivalla eri vormide ja isegi tapmisega. Naiste vastu suunatud poliitiliselt motiveeritud rünnakud on suurenenud peaaegu kõigis piirkondades ja neid oli eriti palju 2019. aastal. 2016. aasta uuringust 39 riigi naispoliitikute kohta selgus, et 82 % oli kogenud psühholoogilist vägivalda ning 44 % oli saanud vägivaldseid ähvardusi. Samal ajal on noortest naistest ja tütarlastest moodustunud uus häälekas aktivistide põlvkond, kes tegeleb paljude küsimuste, kaasa arvatud tütarlaste ja naiste mõjuvõimu suurendamisega. Neile tuleks anda võimalus rääkida ja osaleda. ELi meetmete eesmärk on: ·suurendada naiste osalemist, esindatust ja juhtimist poliitikas, valitsemises ja valimisprotsessides kõigil tasanditel, toetades selleks demokraatiat ja valitsemisprogramme ning avaliku halduse reforme; ·toetada naiste suutlikkust poliitiliste liidritena valitsustes ja parlamentides, pakkudes koolitusi, luues naiste esindusi ja edendades sooteadlikke õigusloomeprotsesse ja rahastamist ning noorte juhtide programme; ·julgustada noori naisi ja teismelisi tütarlapsi ühiskonnaelus osalema, tehes seda koostöös noorteorganisatsioonidega, suurendada toetust parlamentaarse järelevalve organisatsioonidele, mida juhivad ja milles osalevad noored ning tuua kokku ELi ja partnerriikide esindajad; ·vähendada sooliste stereotüüpide kajastamist meediasisus, tehes koostööd audiovisuaalsektori ja meediaga, ning tugevdada ja toetada naiste õigusi teabe kasutajate ja tootjatena ning meediasektori ettevõtjate ja otsusetegijatena ; ·edendada võrdset õigus- ja teovõimet ning õiguskaitse kättesaadavust naiste jaoks, toetades rohujuure tasandi jõupingutusi ning õigus- ja kohtusüsteemi reforme; ·edendada soodsat ja turvalist keskkonda (ka internetis) kodanikuühiskonna, tütarlaste ja naiste õigusi kaitsvate organisatsioonide, naissoost inimõiguste kaitsjate, rahusobitajate, naisajakirjanike ja põlisrahvaste esindajate jaoks. Tugevdatakse kaitsemehhanisme ja naiste juhtiva rolli toetamist üleilmsetes ja piirkondlikes keskustes, samuti toetatakse naiste inimõiguste kaitsjate vastu toime pandud rikkumiste dokumenteerimist. 3.5.Naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskava integreerimine 21. sajandil on katastroofid ja inimtegevusest tingitud kriisid, sealhulgas konfliktid muutunud keerukamaks ja pikaajalisemaks ning on üha rohkem seotud ülemaailmsete probleemidega, nagu kliimamuutused, keskkonnaseisundi halvenemine, ümberasustamine ja viimasel ajal ka pandeemiad. COVID-19 pandeemia mõju on näidanud, et naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskaval on selle julgeoleku ja soolise võrdõiguslikkuse seose tõttu oluline tähtsus suurenenud vägivallaohtude kõrvaldamisel ja naiste kaasamisel.

Konfliktid, kriisid ja ebakindlus takistavad püsiva rahu ja julgeoleku saavutamist ning kestliku arengu eesmärkideni jõudmist. Naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskava keskendub soolise ebavõrdsuse ja konfliktide seostele ning sellele, kuidas need üksteist tugevdavad. Selles rõhutatakse vajadust mõista soolist ebavõrdsust kui konfliktide ja ebakindluse algpõhjust ja tõukejõudu. Ebavõrdsus koos naiste tõrjumisega võimu, võimaluste, teenuste ja julgeoleku juurest loob viljaka pinnase konfliktidele ja soolisele vägivallale, eriti kui sellega kaasneb riigi nõrk kohalolu või legitiimsus. Ennetusmeetmed peaksid põhinema riski-, vajaduste- ja õigustepõhisel lähenemisviisil. Naised on konfliktiolukorras sageli, kuid mitte alati ohvrid. Neil on palju eri rolle võitlejate, rahuloojate, vahendajate, poliitikute, ärinaiste ja aktivistidena. Rahuprotsessides osaleb jätkuvalt vähe naisi, kuigi ülemaailmsel, piirkondlikul ja riiklikul tasandil on võetud sellesisulisi kohustusi, ning paljud rahulepingud ei sisalda isegi soolise võrdõiguslikkuse sätteid, mis vastaksid piisavalt naiste vajadustele. Naiste osaluse suurendamine kõigis rahu ja julgeolekuga seotud küsimustes on ELi prioriteet. Naisi, rahu ja julgeolekut käsitlevale ELi strateegilisele lähenemisviisile tuginedes rakendab EL oma naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskava, milles määratakse kindlaks selged eesmärgid ja täitmise kriteeriumid järgmistes prioriteetsetes valdkondades: i) ennetamine, ii) kaitse, iii) abi andmine ja taastumine, ning kolm üldist ja valdkonnaülest põhimõtet, milleks on iv) osalemine, v) soolise aspekti arvessevõtmine ja vi) eeskuju näitamine. ELi naisi, rahu ja julgeolekut käsitlevad eesmärgid tuleks saavutada muu hulgas ELi juhtide poliitilise ja diplomaatilise kaasamise ja soolise aspekti integreerimise kaudu ning tagades naiste osalemise ja juhtimise kõigis rahu ja julgeolekuga seotud küsimustes. Lisaks on vaja võtta erimeetmeid, nagu sõjaväe- ja julgeolekujõudude ning õigusvaldkonna töötajate sihipärane koolitamine. Naisi, rahu ja julgeolekut käsitleva tegevuskava ning muude temaatiliste prioriteetide vahelist sünergiat tuleks ära kasutada. Tegevuskava järelevalve ja aruandlus viiakse kooskõlla GAP IIIga, et integreerida naisi, rahu ja julgeolekut käsitlev ELi poliitikaraamistik täielikult ELi üldisesse soolise võrdõiguslikkuse poliitikaraamistikku. ELi meetmete eesmärk on: ·toetada ja juhtida naissoost läbirääkijate ja vahendajate juhtimissuutlikkuse suurendamist ja nende koolitamist, et parandada nende rahuprotsessis osalemise tulemuslikkust ja kvaliteeti; ·töötada selle nimel, et ELi rahuprotsessiga seotud tegevustes ja projektides osalejatest oleks vähemalt 33 % naised; ·luua ja institutsionaliseerida konsultatsioonimehhanismid, kus käsitletakse kõiki konfliktiga seotud küsimusi koos rohujuure tasandi naisaktivistide ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega nii liikmesriikides kui ka konfliktiolukordades, mis on seotud ÜJKP missioonide ja operatsioonidega; ·muuta soolist võrdõiguslikkust käsitlev koolitus kohustuslikuks kõigile peakorteri, ELi delegatsioonide, ÜJKP missioonide ja operatsioonide jne töötajatele; ·edendada ja toetada kaasavat poliitikat/tegevust kogu naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskava ulatuses, kaasates võrdsetel alustel ka mehed ja poisid; ·edendada õigusriigi põhimõtte ja kriminaalõigussüsteemi tugevdamist üleminekuperioodi ja lepitava õigusemõistmise kaudu ning toetada julgeolekusektori reformi, et teha lõpp seksuaalse ja soolise vägivallaga seotud kuritegude toimepanijate karistamatusele; ·edendada meditsiinilise, psühhosotsiaalse, õigusliku ja ohutusalase toe pakkumist kõigile konfliktiga seotud seksuaalse ja/või soolise vägivalla ohvritele. 3.6.Rohe- ja digipöördega kaasnevate probleemide lahendamine ja avanevate võimaluste ärakasutamine Õiglase ja kaasava rohepöörde edendamine Arenguriikide naisi ja tütarlapsi mõjutab eriti rängalt kliimamuutuste ja keskkonnaseisundi halvenemisega seotu, nagu ökosüsteemi hävimine, peamiste loodusvarade kättesaamatuks muutumine, alatoitumus ning hingamisteede, veega seotud ja vektorite põhjustatud haigused. Naised moodustavad 80 % kliimamuutuste mõju tõttu ümberasustatud inimestest. Vaesed naised ja lapsed hukkuvad kuni 14 korda suurema tõenäosusega kui mehed kliimakatastroofi, nt orkaani või üleujutuse tagajärjel. Naised moodustavad keskmiselt 43 % arenguriikide põllumajanduslikust tööjõust, kuid vähem kui 15 % kõigist põllumajandusmaa omanikest. Loodusvarade põhikasutajate ja -haldajatena on naistel oluline roll kliimamuutuste leevendamisel ja nendega kohanemisel ning keskkonnakaitses. Samal ajal takistab nende võrdset osalemist seotud haldusprotsessides mitu põhjust, muu hulgas kahjustavad soonormid, ebapiisavad õigusraamistikud ning vähene juurdepääs haridusele ja maaomandile. Siiski võitlevad naisaktivistid kogu maailmas keskkonnaõiguste eest ning noored naised on muutuste eestvedajad. EL on otsustanud juhtida tähelepanu keskkonnaseisundi halvenemise ja kliimamuutuste soolisele mõõtmele ka ebakindlates olukordades, võttes arvesse loodusvaradest otseselt sõltuvate põliselanikest naiste erivajadusi ja rolli. ELi meetmete eesmärk on: ·edendada tütarlaste ja naiste osalemist ja juhtrolli, et tagada sooteadlike strateegiate kasutamine kliimamuutuste leevendamiseks ja nendega kohanemiseks, katastroofiohu vähendamiseks ning loodusvarade kaasavaks ja säästvaks majandamiseks; ·toetada naiste võrgustikke keskkonnahoidlikule üleminekule suunatud sektorites, nagu metsa säästev majandamine, kestlik põllumajandus ja energeetika; ·suurendada suutlikkust, rahastamist ja investeeringutoetusi kliima-, keskkonna- ja katastroofiohu vähendamise alastes sooteadlikes riiklikes strateegiates; ·toetada naiste ettevõtlust ja tööhõivet rohelises, sinises ja ringmajanduses, kaasa arvatud puhta toiduvalmistamise, säästva energia ja kalanduse valdkonnas, edendades sooteadlikku lähenemisviisi põllumajandusele, kalandusele, vesiviljelusele ja toidusüsteemidele, mille aluseks on i) maal elavate naiste suutlikkuse suurendamine, ii) poliitilised reformid maaomandi õiglasemaks reguleerimiseks ja loodusvarade haldamiseks ning iii) majandusliku mõjuvõimu suurendamine ja juurdepääs rahastamisele; ·parandada andmete kogumist kliimamuutuste ja keskkonnaseisundi halvenemise soopõhise mõju kohta, et kasutada seda teavet sooteadlikus poliitikas. Digivõimaluste kasutamine naiste mõjuvõimu suurendamiseks ELi digitaalstrateegias ja kestlikus majanduskasvus on kesksel kohal naiste võrdse juurdepääsu edendamine digitehnoloogia kasutamata potentsiaalile. Veebis tegutsevate naiste arvu kasv 600 miljoni võrra maailmas suurendaks SKPd umbes 13 miljardi euro võrra ning sellest oleks kasu inimeste tervisele, haridusele, naiste tööhõivele, ettevõtlusele, kogukondade heaolule ja ühiskondlikule elule. Digitehnoloogia ja -lahendused võivad kiirendada soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamist sellistes valdkondades nagu haridus, tööhõive ja ettevõtlus ning soolise vägivalla ennetamine ja selle vastu võitlemine. Nagu COVID-19 pandeemia on näidanud, võivad need aidata naistel hädaolukordadega toime tulla, leevendades sotsiaalseid ja majanduslikke tagajärgi ning suurendades vastupanuvõimet. Sellised e-teenused nagu digirahandus võivad luua võimalusi naiste majandusliku mõjuvõimu suurendamiseks, parandades finantsteenuste kättesaadavust ja kasutamist.

Digilõhe ehk lõhe nende vahel, kellel on juurdepääs digitehnoloogiale ja ühenduvusele ja nende vahel, kellel see puudub, mõjutab inimeste osalemisvõimet ja digiajastu võimaluste kasutamist. See lõhe on piirkonniti ning naiste ja meeste lõikes väga erinev. Maapiirkondades või ääremaadel elavad naised kogevad kolmekordset (digitaalset, soolist ja maapiirkondadega seotud) diskrimineerimist ning neil on tõsiseid raskusi digitehnoloogia kättesaadavuse ja kasutamisega. Selle põhjuseks on tehnoloogia kõrge hind, vähene digikirjaoskus ja sotsiaalsed normid. Lisaks toob digiteerimine kaasa ka uusi ohte ja väljakutseid, mis on seotud näiteks võimalike sooliste eelarvamustega tehisintellekti suhtes või soolise vägivalla suurenemisega. Madala ja keskmise sissetulekuga riikides on võrreldes meestega mobiiltelefon 165 miljoni võrra väiksemal arvul naistel. Internetti kasutab 48 % naistest ja 58 % meestest. Naised on IKT valdkonnas alaesindatud: Meestel on 4 korda suurem tõenäosus saada IKT-spetsialistiks. 52 % noortest naistest ja tütarlastest on kogenud internetis väärkohtlemist, mis hõlmab ähvardavate sõnumite saamist, seksuaalset ahistamist ja isiklike fotode nõusolekuta jagamist. EL peaks jätkuvalt tegelema soolist digilõhet põhjustavate struktuursete tõketega ning toetama kaasavat ja õiglast digiüleminekut. Muu hulgas tuleks edendada sooteadlikku kaasavat lähenemisviisi arengupoliitikas, -projektides ja -programmides, millega toetatakse partnerriikide üleminekut digitehnoloogiale. ELi meetmete eesmärk on: ·edendada partnerriikides poliitika- ja õigusreforme, millega tagatakse digiüleminek, mis on kooskõlas ELi inimkeskse lähenemisviisiga ja millest on kasu kõigile, kaitstes samal ajal inimõigusi nii internetis kui ka väljaspool seda ning tagades ohutu ja turvalise küberruumi, kus andmeid kaitstakse vastavalt ELi normidele (nt isikuandmete kaitse üldmäärusele); ·parandada tütarlaste ja naiste juurdepääsu taskukohasele, kättesaadavale, ohutule ja turvalisele digitaalsele ühenduvusele ning jõuda ka maapiirkondadesse ja ääremaadele; ·edendada koolis tütarlastele digikirjaoskuse andmist ning töö ja ettevõtlusega seotud digioskuste omandamist, püüdes samal ajal mõjutada soolisi norme ja stereotüüpe, mis suunavad naisi ja tütarlapsi tehnoloogiast eemale; ·toetada naissoost digitaalvaldkonna uuendajaid ja digiettevõtjaid mitmetes tööstusökosüsteemides, et ehitada üles kaasav digitaalmajandus, näiteks selliste avaliku ja erasektori partnerluste abil nagu Rahvusvaheline Finantskorporatsioon, ning kaotada sooline digilõhe suurtes tehnoloogiaettevõtetes; ·toetada avaliku ja erasektori teenuste osutamist sooteadlike digikanalite, tehnoloogiate ja teenuste (nt e-valitsus, digitaalsed finantsteenused) kaudu, mis edendavad naiste ja tütarlaste kaasamist ja nende osalemist ühiskonnas. 4.EL näitab eeskuju GAP II algatatud institutsioonilise kultuuri muutmisel on tehtud märkimisväärseid, kuid ebaühtlasi edusamme. GAP III tegevuskavaga on EL otsustanud teha sammu edasi ning tugevdada oma suutlikkust soolise võrdõiguslikkuse tagamisel ja naiste mõjuvõimu suurendamisel, võttes kogu töötajaskonnaga kollektiivse vastutuse. Selline muutus eeldab sooteadlikku juhtimist ja piisavat institutsioonilist suutlikkust. ELi liidrid ja delegatsioonide juhid peavad edendama soolist võrdõiguslikkust ja naiste mõjuvõimu suurendamist lahutamatu osana oma tööst ja tulemushindamisest, jätkates institutsioonilise soolise võrdõiguslikkuse kultuuri tugevdamist. Institutsioonilist suutlikkust ja vastutust tuleb parandada kõigis komisjoni välissuhetega tegelevates peadirektoraatides, Euroopa välisteenistuses, ELi delegatsioonides ning ÜJKP missioonidel ja operatsioonidel. Soolise võrdõiguslikkuse alased teadmised peavad olema kättesaadavad ja eksperdid peavad olema valmis kõrgeimaile otsustusorganitele aru andma. GAP II raames on soolise võrdõiguslikkuse kontaktisikutel ja -punktidel olnud keskne roll institutsioonilise kultuuri muutmisel ning see on toonud kaasa tõelised edusammud. Nende suutlikkust ja rolli tugevdatakse muu hulgas õppimisvõimaluste ja -vahendite pakkumisega, ning nende võrgustikku laiendatakse. See on andnud julgust määrata ametisse soolise võrdõiguslikkuse nõunikud, kes toetavad juhte ja töötajaid, tagades soolise võrdõiguslikkuse prioriteetsuse ning edendades olulisi algatusi. Kõik asjaomased talitused annavad oma võrdõiguslikkuse töökava osana iga-aastases tegevusaruandes aru soolise võrdõiguslikkuse alase teadlikkuse tõstmisest. EL on kooskõlas ELi soolise võrdõiguslikkuse strateegiaga otsustanud teha märkimisväärseid edusamme soolise tasakaalu saavutamiseks juhtivatel ametikohtadel. Nagu president von der Leyen poliitilistes suunistes välja kuulutas, tuleb komisjoni praeguse koosseisu ametiaja lõpuks saavutada juhtivtöötajate hulgas sooline tasakaal (50/50). Euroopa välisteenistus teeb samuti aktiivselt jõupingutusi soolise tasakaalu parandamiseks juhtkonna tasandil. Prioriteediks on olnud julgustada liikmesriike nimetama naiskandidaate kõikidele Euroopa välisteenistuse ametikohtadele ning ÜJKP missioonide ja operatsioonide juhtideks. Lisaks on komisjoni sees rakendatud mitmeid meetmeid soolise tasakaalu parandamiseks kõigil tasanditel. Juhtkonnale korraldatakse kohustuslik koolitus soolise võrdõiguslikkuse ja GAP III rakendamise kohta. Soolise võrdõiguslikkuse edendamine tuleks lisada kõigi juhtivate ametikohtade põhipädevuste ja -kohustuste loetellu. Oluline on parandada soolise võrdõiguslikkuse alaseid teadmisi kõigis sektorites ja kõigil tasanditel, eelkõige ELi delegatsioonide ja liikmesriikide välissaatkondade töös. See hõlmab järgmist: (a)terviklik koolitusprogramm, mis põhineb koolitusvajaduste analüüsil ja muudel suutlikkuse suurendamise meetmetel; (b)uurimis-, analüüsi- ja ekspertiisivahendid, sealhulgas tehniline abi soolõime programmides ja GAP III rakendamisel; (c)ressursside koondamine ja teadmiste jagamine ELi liikmesriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. 5.Aruandlus tulemuste kohta ja neist teavitamine