EUROOPA KOMISJON Brüssel,17.11.2021 COM(2021) 706 final 2021/0366(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse teatavate raadamise ja metsade degradeerumisega seotud kaupade ja toodete liidu turul kättesaadavaks tegemist ja liidust eksportimist ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 995/2010 (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2021) 395 final} - {SEC(2021) 396 final} - {SWD(2021) 325 final} - {SWD(2021) 326 final} - {SWD(2021) 327 final} - {SWD(2021) 328 final} - {SWD(2021) 329 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Raadamine ja metsade degradeerumine toimub muret tekitava kiirusega ning süvendab kliimamuutusi ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemist. Raadamise ja metsade degradeerumise peamine põhjus on põllumajandusmaa laiendamine, et toota selliseid kaupu nagu veised, puit, palmiõli, soja, kakao või kohv. On selge, et sellele suundumusele lisab hoogu maailma rahvastiku kasvamine ja suurenev nõudlus põllumajandustoodete, eriti loomset päritolu toodete järele, mis omakorda suurendavad põllumajandusmaa vajadust ja survet metsadele. Kuna toiduainete tootmisele hakkavad mõju avaldama muutuvad kliimamustrid, on vaja üle minna kestlikule tootmisele, mis ei too kaasa metsade edasist raadamist ja degradeerumist. ELi osakaal raadamise ja metsade degradeerumisega seotud kaupade tarbimises on suur ning tal puuduvad spetsiaalsed ja tulemuslikud õigusnormid, et vähendada enda osa nendes suundumustes. Käesoleva algatuse eesmärk on seega piirata raadamist ja metsade degradeerumist, mida põhjustab ELi tarbimine ja tootmine. Eeldatavasti vähendab see kasvuhoonegaaside heidet ja aitab tõkestada bioloogilise mitmekesisuse vähenemist maailmas. Selle algatuse eesmärk on minimeerida raadamise või metsade degradeerumisega seotud tarneahelatest saadud toodete tarbimist ning suurendada ELi nõudlust seaduslike ja raadamisvabade kaupade ja toodete järele ning nendega kauplemist. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev ettepanek tehti esmakordselt teatavaks komisjoni 2019. aasta teatises ulatuslikumate ELi meetmete kohta maailma metsade kaitseks ja taastamiseks (edaspidi „2019. aasta teatis“), milles komisjon võttis endale kohustuse, et ta „hindab täiendavaid nõudlusepoolseid regulatiiv- ja muid meetmeid ühiste reeglite ja ühise arusaamise tagamiseks seoses raadamisvabade tarneahelatega, et suurendada tarneahela läbipaistvust ja minimeerida ELi-suunalise põhitarbeainete impordiga seotud raadamise ning metsade seisundi halvenemise riski“. Seejärel kinnitati seda kohustust Euroopa rohelises kokkuleppes, ELi elurikkuse strateegias aastani 2030 ja strateegias „Talust taldrikule“, kusjuures kahes viimases teatati vastava seadusandliku ettepaneku esitamisest 2021. aastal. Käesolev ettepanek on Euroopa rohelise kokkuleppe ja kõigi selle alusel välja töötatud algatuste lahutamatu osa ning kooskõlas nende üldeesmärkidega. See täiendab 2019. aasta teatises esitatud muid meetmeid, eelkõige järgmist: 1) koostöö tootvate riikidega, et tegeleda raadamise algpõhjustega ja edendada metsade kestlikku majandamist ning 2) rahvusvaheline koostöö peamiste tarbivate riikidega, et minimeerida lekkimist ja edendada sarnaste meetmete võtmist, et vältida raadamise ja metsade degradeerumisega seotud tarneahelatest saadud toodete turule laskmist. Seepärast jätkab komisjon koostööd tootvate riikidega, pakkudes uut tüüpi toetust ja stiimuleid metsade kaitsmiseks, valitsemistava ja maavalduse parandamiseks, õigusnormide täitmise tõhustamiseks ning metsade kestliku majandamise, kliimamuutustele vastupidava põllumajanduse , kestliku intensiivistamise ja mitmekesistamise, agroökoloogia ja agrometsanduse edendamiseks. Kehtivas ELi õigusraamistikus käsitletakse raadamist ainult osaliselt. ELi metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse (FLEGT) 2003. aasta tegevuskava on ELi peamine ebaseadusliku metsaraie ja sellega seotud kaubanduse vastane strateegia. Kuigi FLEGT-tegevuskavaga püütakse lahendada ebaseadusliku metsaraie ja sellega seotud kaubanduse probleeme, ei käsitleta selles konkreetselt raadamist. FLEGT-tegevuskava keskne element on vabatahtlik süsteem selle tagamiseks, et ELi imporditakse ainult seaduslikult varutud puitu nendest riikidest, kes on nõustunud selles süsteemis osalema. Selle süsteemi ELi-sisese õigusraamistiku moodustab metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust käsitlev määrus (FLEGT-määrus), millega kehtestatakse FLEGTi vabatahtlike partnerluslepingute aluseks olev litsentsimissüsteem. FLEGT-tegevuskava teine oluline element on ELi puidumäärus, millega keelatakse ebaseaduslikult varutud puitu ja puittooteid ELi turule lasta ning esimest korda kehtestatakse puitu turule laskvate ettevõtjate kohustused. Nii FLEGT-määrus kui ka ELi puidumäärus on läbinud toimivuskontrolli ning ka käesolevas määruses esitatud poliitikavariandid tuginevad toimivuskontrolli tulemustele. Tuginedes FLEGT-tegevuskava ja -määruse raames saadud kogemustele ja tehtud järeldustele, loob komisjon vajaduse korral metsapartnerlusi asjaomaste partnerriikidega. Metsapartnerluse peamine eesmärk on kaitsta, taastada ja/või tagada metsa kestlik kasutamine terviklikul ja integreeritud viisil, et saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe prioriteedid ja ELi arengukoostöö eesmärgid, nagu vaesuse vähendamine, hea valitsemistava, inimõigused. Need edendavad metsahaldust ja poliitikareforme, et püüelda metsade kestliku majandamise poole, ning aitavad peatada raadamist ja metsade degradeerumist. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega 2019. aasta teatises on esitatud üldeesmärk kaitsta ja parandada olemasolevate metsade, eelkõige primaarmetsade seisundit ning suurendada kogu maailmas kestliku ja bioloogiliselt mitmekesise metsaga kaetust. Euroopa rohelise kokkuleppe seisukohast on ELi elurikkuse strateegia aastani 2030 ja strateegia „Talust taldrikule“ eesmärkide saavutamiseks olulised nii kõnealune seadusandlik ettepanek kui ka muud meetmed, mille eesmärk on vältida või minimeerida raadamise või metsade degradeerumisega seotud tarneahelatest saadud toodete laskmist ELi turule. Oluline algatus on veel näiteks teatis „Maapiirkondade arengu pikaajaline visioon“. Uues ELi metsastrateegias kinnitatakse, et 2019. aasta teatises juba nimetatud meetmed moodustavad ELi ülemaailmse tegevuse, sealhulgas käesoleva seadusandliku algatuse põhiraamistiku ning neid võetakse ettenähtud viisil ja järjekindlalt arvesse sisepoliitika kujundamisel. Käesolev määrus täiendab äriühingu kestlikku juhtimist käsitlevat seadusandlikku algatust, mille eesmärk on täiendada ELi õigusraamistikku äriühinguõiguse ja äriühingu üldjuhtimise kohta. See algatus põhineb horisontaalsel lähenemisviisil, milles võetakse arvesse inimõigustele ja keskkonnale ebasoodsate tegevuste mõju ettevõtjate käitumisele nende tegevuses ja väärtusahelates. Kuigi äriühingu kestliku juhtimise kord käsitleb äritegevust ja väärtusahelaid üldiselt, keskendutakse raadamise kontekstis konkreetsetele toodetele ja toodete tarneahelatele. Kahe algatuse üldeesmärgid võivad olla ühised ja vastastikku toetavad, kuid konkreetsed eesmärgid on erinevad. Äriühingu kestliku juhtimise algatuse hoolsuskohustust kavatsetakse eri sektorites rakendada paljude suurte ELi ettevõtete korral (teatavate keskmise suurusega ettevõtjate jaoks on kehtestatud sihipärasem kord), kuid hõlmata tahetakse ka liiduväliseid ettevõtteid. Raadamist käsitleval seadusandlikul algatusel on väga konkreetne eesmärk piirata raadamisega seotud toodete ELi turule laskmist ning selle nõuded on mõnes valdkonnas spetsiifilisemad kui äriühingu kestliku juhtimise algatusest tulenevad üldised kohustused. See hõlmab ka keeldu, mida kasutatakse kõigi ettevõtjate korral, kes lasevad asjaomaseid tooteid turule, sealhulgas nii ELi kui ka liiduvälised ettevõtjad nende õiguslikust vormist ja suurusest olenemata. Kui äriühingu kestliku juhtimise algatuse nõuded on raadamist käsitleva määruse nõuetest rangemad, siis kehtivad need koostoimes. Käesolev algatus ei ole spetsiaalselt suunatud finantssektorile ja investeeringutele. Kestliku rahastuse valdkonna olemasolevad algatused, nagu ELi taksonoomiamääruse ja tulevase äriühingute kestlikkusaruandluse direktiivi (praegune muud kui finantsaruandlust käsitlev direktiiv) rakendamine, sobivad hästi selleks, et tegeleda raadamise mõjuga finants- ja investeerimissektoritele, mistõttu need täiendavad ja toetavad kõnealust seadusandlikku algatust raadamise kohta. Äriühingute kestlikkusaruandluse direktiiviga ja taksonoomiamäärusega kehtestatakse avalikustamiskohustused ka mittefinantsettevõtjatele, kusjuures direktiiviga nähakse ette valdkondlike aruandlusstandardite avaldamine 2023. aasta oktoobriks ning ELi taksonoomiamääruse alusel on delegeeritud õigusaktiga metsanduse jaoks juba kehtestatud tehnilised kriteeriumid kliimamuutuste leevendamiseks ja nendega kohanemiseks, kuid põllumajanduse kriteeriumide avaldamine on viibinud. Ülejäänud nelja keskkonnaeesmärgi puhul saab delegeeritud õigusaktidega hõlmata mõlemat majandustegevust. Eeldatavalt kohaldatakse käesolevat määruse ettepanekut koos taastuvenergia direktiiviga ka teatavate kaupade suhtes, mida kasutatakse biokütusena või biokütuste tootmiseks, näiteks puidugraanulid või soja ja palmiõli derivaadid. Nende kahe ELi õigusnormide kogumi eesmärgid täiendavad teineteist, sest mõlemad käsitlevad kliimamuutuste ja elurikkuse vähenemise vastu võitlemise äärmiselt olulisi eesmärke. Selle seadusandliku algatusega kehtestatakse ELi põhjustatava raadamise piiramiseks nõuded ELi turule lastavatele kaupadele ja toodetele, mis on seotud raadamise ja metsade degradeerumisega. Taastuvenergia direktiivis on muu hulgas kehtestatud biokütuste, vedelate biokütuste ja biomassi kestlikkuse kriteeriumide normid ning kindlaks määratud ELi eesmärk saavutada 2030. aastaks vähemalt 32 % taastuvenergia osakaal. Nende õigusaktide praktiline koostoime seisneb selles, et mõlema kohaldamisalasse kuuluvate kaupade ja toodete kohta kehtivad üldised turulepääsu nõuded ja neid võetakse arvesse taastuvenergiana. Need nõuded on omavahel kooskõlas ja teineteist toetavad. Komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/807 (millega täiendatakse direktiivi (EL) 2018/2001 selliste maakasutuse kaudse muutuse suure riskiga lähteainete kindlaksmääramise osas, mille tootmise ala on märkimisväärselt laienenud suure süsinikuvaruga maale, ning maakasutuse kaudse muutuse väikese riskiga biokütuste, vedelate biokütuste ja biomasskütuste sertifitseerimise osas) kohase maakasutuse kaudse muutuse väikese riski sertifitseerimissüsteemide erijuhtumi korral võivad neid sertifitseerimissüsteeme oma hoolsuskohustuse täitmise süsteemide raames kasutada ka ettevõtjad ja kauplejad, et saada teavet käesoleva määruse artikliga 9 ettenähtud jälgitavuse ja teabe nõuete täitmiseks. Nagu mis tahes muu sertifitseerimissüsteemi puhul, ei mõjuta nende kasutamine ettevõtjate ja kauplejate juriidilist vastutust ja kohustusi, mis neil käesoleva määruse alusel on seoses hoolsuskohustuse täitmisega.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus ELi pädevus võtta meetmeid raadamise ja metsade degradeerumise valdkonnas tuleneb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitest keskkonnakaitse kohta. ELi toimimise lepingu artikli 191 lõikes 1 on sätestatud, et liidu keskkonnapoliitika eesmärgid on „keskkonna säilitamine, kaitsmine ja selle kvaliteedi parandamine, inimeste tervise kaitsmine, loodusvarade kaalutletud ja mõistlik kasutamine, piirkondlike ja üleilmsete keskkonnaprobleemide lahendamise meetmete edendamine ning eelkõige võitlus kliimamuutuste vastu“. Selliste meetmete liidu tasandil vastuvõtmine, mille eesmärk on võidelda raadamise ja metsade degradeerumise vastu, aitab vähendada kasvuhoonegaaside heidet, suurendada vastupanuvõimet kliimamuutustele ja vähendada inimtegevuse mõju elurikkusele ning aitab seega märkimisväärselt kaasa keskkonnapoliitika iga eesmärgi saavutamisele. Seega tuleks ettepaneku õigusliku alusena kasutada ELi toimimise lepingu artiklit 192. Nagu paljudel keskkonnaküsimustel, võib ka ühes piirkonnas toimuva raadamise tagajärgedel olla üleilmne mõju. Seega on asjakohane, et ettepanek hõlmaks nii kodumaiseid kui ka vabasse ringlusse lubatud või eksporditavaid tooteid vastavalt kavandatud õiguslikule alusele. See võimaldab järgida ELi toimimise lepingu artikli 191 lõiget 2, mille kohaselt peab liidu keskkonnapoliitika eesmärk olema kaitstuse kõrge tase, ning Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 3 lõiget 3, mille kohaselt on keskkonnakaitse kõrge taseme edendamine ja keskkonna kvaliteedi parandamine määratletud kui üks liidu eesmärkidest. ELi toimimise lepingu artikli 192 lõikes 1 on sätestatud, et „toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komiteega, otsustavad Euroopa Parlament ja nõukogu, missuguseid meetmeid tuleb liidul võtta, et saavutada artiklis 191 seatud eesmärgid“. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Raadamise ja metsade degradeerumise peamised põhjused on seotud nii ELi turu kui ka rahvusvahelise kaubandusega. ELi tasandil on vaja võtta meetmeid, et käsitleda ELi tarbimise mõju ja rahvusvahelise kaubanduse küsimusi koordineeritud ja ühtlustatud viisil, tagades ELi turu heaks toimimiseks vajaliku õiguskindluse ja selguse. Ühtlustatud lähenemisviisi puudumise korral võtaksid mitu liikmesriiki sisekaubandust piiravaid meetmeid, mis häiriks siseturu toimimist. See mõjutaks tugevalt ELi turu toimimist, seaks ohtu Euroopa ettevõtjate suutlikkuse hankida käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvaid tooteid/kaupu ja kahjustaks ELi meetmete usaldusväärsust. Osad liikmesriigid võiksid otsustada mitte vastu võtta meetmeid, mis piiravad teiste liikmesriikide võetud meetmete võimalikku mõju raadamisele. Algatus hõlmab rahvusvahelisi ja sageli ülemaailmseid toodete tarneahelaid. ELi kogemus tarneahela keerukate (näiteks ebaseadusliku raiega seotud õigusaktidest tulenevate) küsimustega tegelemisel näitab, et on oluline tagada ettevõtjatele võrdsed tingimused nõuete osas, mida tuleb täita enne toodete (kaubad ja nendest saadud tooted) esmakordset ELi turule laskmist. Kohaldatavate õigusnormide puudumine Euroopa tasandil asetab vastutustundlikud ettevõtjad, kes on valmis oma tarneahelaid puhastama, ebasoodsasse konkurentsiolukorda ja premeerib jätkusuutmatut käitumist. Seega, kuigi keskkond kuulub ELi ja liikmesriikide jagatud pädevusse, on vaja kogu ELi hõlmavaid meetmeid, et tagada ühine arusaamine tarneahelatest, mis ei oleks seotud raadamise ja metsade degradeerumisega, suurendada selliste tarneahelate läbipaistvust ning võimaldada meetme ulatuse kaudu märkimisväärset mõju raadamisele. Niivõrd kui käesolev algatus hõlmab nii vabasse ringlusse lubatud kui ka liidu turult eksporditud kaupu, oleks liidu tasandi meede tõhusam kui liikmesriigi tasandi meede, sest see hoiaks ära võimaliku ebasoodsa mõju siseturu toimimisele ja kaubanduse aspektidele. ELi meetmed võivad seega täiendada ja tugevdada liikmesriikide jõupingutusi. Kui EL ei tegutseks, säiliks ELi tarbimisega seotud raadamise ja metsade degradeerumise probleem ning see süveneks veelgi. See võib negatiivselt mõjutada ELi jõupingutusi elurikkuse üleilmse kaitse ja kliimamuutuste valdkonnas. •Proportsionaalsus Käesoleva seadusandliku algatusega tõhustab EL oma meetmeid raadamise ja metsade degradeerumise vastu, luues põhjaliku ja rakendatava õigusraamistiku, millega stimuleeritakse üleminekut kestlikele tarneahelatele kõigis tootjariikides nii ELis kui ka väljaspool seda. See muudaks ELi kogu maailmas standardite kehtestajana usaldusväärseks. Minimaalne rahaliselt väljendatud kasu tasakaalustab selgelt kulud. Algatus on kooskõlas ka lahendatava probleemi tõsiduse ja kiireloomulisusega ning Euroopa rohelise kokkuleppe prioriteetidega. Käesoleva seadusandliku algatuse eesmärk on minimeerida ELi osakaalu raadamises ja metsade degradeerumises. Selle eesmärgi saavutamiseks luuakse astmeline kohustuslik hoolsuskohustuse täitmise süsteem, mis põhineb mõiste „raadamisvaba“ määratlusel ja võrdlussüsteemil. Nagu näitab analüüs „Mõjuhinnangus ELi turule lastud toodetega seotud raadamise ja metsade seisundi halvenemise riski minimeerimise kohta“ (edaspidi „mõjuhinnang“), on need meetmed eeldatavalt kõige tulemuslikumad ELi põhjustatava raadamise ohjeldamisel ja kõige tõhusamad käesoleva algatuse ettevalmistamise käigus läbivaadatute seas. Mõjuhinnangu tulemused näitavad, et õiguslikult siduvad variandid (näiteks nõue, et kaubad ja tooted oleksid raadamisvabad, kohustuslik hoolsuskohustus jms) oleksid tõhusamad kui vabatahtlikud meetmed (näiteks vabatahtlik hoolsuskohustus, vabatahtlik märgistamine või vabatahtlik eraviisiline sertifitseerimine). Neid järeldusi kinnitas avatud avaliku konsultatsiooni tulemus, kus valdav enamik sidusrühmi (ettevõtjate ühendused ja valitsusvälised organisatsioonid) toetasid kohustuslikku hoolsuskohustuse korda. •Vahendi valik Kavandatav õigusakt on määrus, sest on vaja tagada ühtlustamise kõrgeim tase, et vältida liikmesriikide erinevate standardite kooseksisteerimist, mis kahjustaks kaupade vaba liikumise aluspõhimõtet. Määrusega kehtestatakse otsesed nõuded kõigile ettevõtjatele, pakkudes seega vajalikku õiguskindlust ja jõustamisvõimalust täielikult integreeritud turu jaoks kogu ELis. Määrusega tagatakse ka kohustuste üheaegne ja ühesugune rakendamine kõigis 27 liikmesriigis. Samuti vähendatakse määrusega ülevõtmisprotsessi ajakava ebamäärasust, mis tavaliselt kaasneb direktiiviga valdkonnas, kus turu prognoositud suurenemise ja turudünaamika üldisema muutumise tõttu on aeg ja õiguskindlus kriitilise tähtsusega. Vahend on kavandatud ka tulevikukindla dünaamilise süsteemina, mis võimaldab kohanduda turu arengusuundade ning uute andmete ja teaduslike tõenditega. Selleks on komisjonile ette nähtud mitu volitust, mis võimaldavad rakendusmeetmete väljatöötamist, muu hulgas avaldada riigipõhise võrdlemise tulemused ja vaadata läbi määruse kohaldamisalasse kuuluvad kaubad. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Käesolev algatus tugineb ELi puidumääruse ja FLEGT-määruse toimivuskontrolli tulemustele. Toimivuskontroll tehti koos käesoleva määruse mõjuhinnanguga. ELi puidumääruse toimivuskontroll näitas, et ELi puidumäärus on parandanud olukorda kolmandates riikides, sealhulgas riikides, kes on otsustanud vabatahtliku partnerluse lepingu protsessides mitte osaleda. Peamised ELi kaubanduspartnerid on astunud samme oma metsahaldussüsteemide tugevdamiseks ja ebaseadusliku metsaraie vähendamiseks, et täita ELi puidumääruse nõudeid. ELi puidumäärus, isegi koos paljude takistavate puudustega selle ülesehituses ja järgmise tagamises, on andnud mõningaid positiivseid tulemusi nii tulemuslikkuse kui ka tõhususe osas. Selle üleilmne ulatus on andnud ELile aluse tihedaks koostööks teiste tarbijariikidega. Teised tarbijariigid ja kaubanduspartnerid kogu maailmas on heaks kiitnud ELi puidumäärusega sarnased õiguslikud lähenemisviisid. Eriti oluline on seda meeles pidada üldisemas raadamise kontekstis, sest see näitab, et isegi väheneva turuosa korral võib ELil olla mõju ja ta võib olla maailmas eeskujuks.

Vaatamata ELi puidumääruse rakendamise käigus kogetud probleemidele näitavad toimivuskontrolli tulemused, et selle määruse jaoks heaks kiidetud lähenemisviis – hoolsuskohustus – võimaldab paindlikkust, et reageerida uutele ja tekkivatele probleemidele, mis on seotud ebaseadusliku metsaraie ja maakasutuse muutumisega. Kõigile ELis asuvatele ettevõtjatele kehtestatud üldine hoolsuskohustuse nõue võimaldab samuti määrust paindlikult kohaldada kaubandusstruktuuri muutuste ja riikide riskiprofiilide muutuste suhtes. Kavandatud variant integreerib ja täiustab ELi puidumäärusega loodud raamistikku, mistõttu see määrus tunnistatakse kehtetuks. Käesolevas määruses kohandatakse ja täiustatakse ELi puidumäärusega kehtestatud hoolsuskohustuse täitmise korda, lisades uusi elemente, nagu hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioon (artikkel 4), geograafiliste asukohaandmete esitamise nõue, kaupade ja toodete seostamine maatükiga, kus need toodeti (artikkel 9), tihedam koostöö tolliga (artiklid 14 ja 24), inspekteerimise miinimumtasemed (artikkel 14) ja riigipõhine võrdlemine (artiklid 25–26). Seoses FLEGT-määrusega kinnitas toimivuskontroll FLEGTi vabatahtliku partnerluse lepingute saavutusi seoses sidusrühmade tõhustatud osalusega ja metsahaldusraamistike parandamisega partnerriikides ning tõi samal ajal esile määruse mitu puudust. Samuti on kontroll juhtinud tähelepanu sellele, et on vähe tõendeid selle kohta, et vabatahtliku partnerluse lepingud üldiselt on kaasa aidanud ebaseadusliku metsaraie vähendamisele. Kuigi määruse alusel loodud ELi süsteem oleks tõhus vahend ELi ettevõtjate nõuete täitmisega seotud kulude vähendamiseks, ei ole peamine vahend selle toimivuse tagamiseks, st vabatahtliku partnerluse lepingud, tulemusi andnud. Üks peamisi FLEGT-määrusega seotud probleeme on asjaolu, et ELi peamised kaubanduspartnerid ei ole näidanud üles huvi osaleda vabatahtliku partnerluse lepingu protsessis, ja selle tulemusena on vaid 3 % puiduimpordist ELi hõlmatud toimiva vabatahtliku partnerluse lepingu süsteemiga. Rohkem kui 15 aastat pärast seda, kui FLEGT-tegevuskava pani 2003. aastal nendele protsessidele aluse, on vaid üks riik 15st, kellega EL on osalenud vabatahtliku partnerluse lepingu protsessis, kehtestanud toimiva FLEGT-litsentsimissüsteemi ning ainult üks kümnest ELi suurimast puidukaubanduse partnerist osaleb vabatahtliku partnerluse lepingu protsessis. Selleks et täita Euroopa Liidu võetud kahepoolseid kohustusi ja säilitada edusamme partnerriikidega, kellel on olemas toimiv süsteem (FLEGT-litsentsimise etapp), sisaldab käesolev määrus sätet FLEGT-litsentsiga puidu õiguspärasuse nõude täitmise kohta. Võimaluse korral ja partnerite kokkuleppel võib mõned vabatahtliku partnerluse lepingu komponendid metsahalduse edasiseks toetamiseks integreerida konkreetsetesse koostööprogrammidesse, näiteks metsa- või muudesse partnerlustesse. •Konsulteerimine sidusrühmadega Avatud avalikule konsultatsioonile, mille komisjon viis läbi 2020. aastal, laekus peaaegu 1,2 miljonit vastust. Enamik sidusrühmi nõustus vajadusega sekkuda ELi tasandil, eesmärgiga vähendada ELi osakaalu ülemaailmses raadamises ja metsade degradeerumises. Enamik sidusrühmi nõustus ka määratlema ELi mõiste „raadamisvaba“ kui poliitilise sekkumise nõude. Mis puutub poliitikameetmetesse, siis avatud avalikul konsultatsioonil avaldati tugevat toetust õiguslikult siduvatele variantidele (nõue, et kaubad ja tooted oleksid raadamisvabad, kohustuslik hoolsuskohustus, kohustuslik riiklik sertifitseerimine jms), samas kui mittesiduvaid vabatahtlikke meetmeid, nagu vabatahtlik hoolsuskohustus, vabatahtlik märgistamine või vabatahtlik erasertifitseerimissüsteem, peeti ebatõhusaks. Valdav enamik sidusrühmi (ettevõtjate ühendused ja valitsusvälised organisatsioonid) toetas kohustuslikku hoolsuskohustuse korda, kuigi selle süsteemi eelistatavad üksikasjad on vastajate lõikes erinevad. Sidusrühmadega peetud konsultatsioonide üksikasjalikud järeldused, sealhulgas tagasiside esialgsele mõjuhinnangule, avatud avaliku konsultatsiooni tulemused ja sidusrühmadega peetud suunatud konsultatsiooni tulemus, on esitatud mõjuhinnangu 2. lisas. Kooskõlas 2019. aasta teatises, Euroopa rohelises kokkuleppes, 2030. aasta ELi elurikkuse strateegias ja strateegias „Talust toidulauale“ esitatud avaldusega keskendutakse käesolevas algatuses metsale. Euroopa Parlament ja valitsusvälised organisatsioonid pooldasid ka muude ökosüsteemide kaasamist. Kehtivatest õigusaktidest saadud kogemuste põhjal peeti kohaldamisala sellist laiendamist ennatlikuks, kuna praktiliste kogemuste puudumine kahjustaks hinnatavate poliitikameetmete tõhusust ja jõustatavust. Varajase läbivaatamise käigus hinnatakse siiski, kas kohaldamisala laiendamine ka muudele ökosüsteemidele on vajalik ja teostatav. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Erinevate variantide analüüsi toetamiseks sõlmis komisjon välisekspertidega toetuslepingu, et viia läbi kaks uuringut: „Nõudlusega seotud meetmete mõju hindamine raadamise käsitlemiseks“ ja „Toetusuuring ELi puidumääruse ja FLEGT-määruse toimivuskontrolliks“. Nendes uuringutes käsitleti osa mõjuhinnangus ja käesolevas määruses esitatud poliitikavariantide aluseks olevast analüüsist ja andmetest. Algatus tugineb ka kolmanda uuringu järeldustele, milles keskenduti „Metsandussektori ja puidupõhiste toodete sertifitseerimis- ja kontrollisüsteemidele“ ning mis viidi läbi koos mõjuhinnanguga. Komisjon kasutas ka maailma metsade kaitset ja taastamist käsitleva komisjoni eksperdirühma / mitme sidusrühma platvormi kohtumistel saadud teavet, samuti ELi puidumäärust ja FLEGT-määrust. Alates selle seadusandliku algatuse tegevuskava käivitamisest 2020. aasta veebruaris on rühm kohtunud üheksal korral erinevates koosseisudes ja korraldanud neli konkreetsel teemal seminari, et koguda teavet mõjuhinnangus uuritud poliitikavariantide kohta. Peale eespool nimetatud toetusuuringute, eksperdirühma kohtumiste ja sidusrühmadega konsulteerimise pööras komisjon suurt tähelepanu ka Euroopa Parlamendi 22. oktoobri 2020. aasta resolutsioonile soovitustega komisjonile ELi õigusraamistiku kohta, mille eesmärk on peatada ja pöörata tagasi ELi põhjustatav ülemaailmne raadamine (2020/2006 (INL)), ning ELi nõukogu väljendatud seisukohtadele, eelkõige nõukogu järeldustele 2019. aasta teatise kohta. •Mõjuhinnang Ettevalmistava mõjuhinnangu käigus tehtud esialgses rakendatavusuuringus käsitleti kokku 17 poliitilist meedet. See võimalike meetmete esialgne loetelu hõlmas paljusid võimalikke sekkumisi, sealhulgas nii regulatiivseid kui ka mitteregulatiivseid vahendeid. Teostatavusuuringu käigus hinnati iga poliitikameedet mitme kriteeriumi alusel, nagu õiguslik, tehniline ja poliitiline teostatavus ning proportsionaalsus, nende võimalik tulemuslikkus ja tõhusus ning tagasiside sidusrühmadelt, ELi liikmesriikidelt ja kolmandatelt riikidelt. Teostatavusuuringu põhjal sõeluti välja viis poliitikavarianti, mida uuriti üksikasjalikumalt: 1) kohustusliku hoolsuskohustuse täitmise täiustatud kord; 2) võrdlussüsteem ja nõudeid rikkuvate ettevõtjate loetelu koos astmelise kohustusliku hoolsuskohustuse täitmise täiustatud süsteemiga; 3) kohustuslik riiklik sertifitseerimine koos hoolsuskohustuse täiustatud nõudega; 4) kohustuslik märgistamine koos hoolsuskohustuse täiustatud nõudega; 5) nõue, et ELi turule laskmiseks oleks kaup või toode raadamisvaba, mida toetavad võrdlusanalüüs ja riikide hoiatamise süsteemid. Kõik käsitletud poliitikavariandid tuginevad ühistele elementidele: 1) FAO määratlusel põhinev mõiste „raadamisvaba“ määratlus, millele tooted peavad vastama, ja täiendav nõue, et tooted peavad olema tootjariigi seaduste kohaselt seaduslikud; 2) tootemääratlus, mida regulaarselt vaadatakse läbi ja ajakohastatakse, keskendudes kaupadele, mille tarbimisega seotud raadamine ELis on kõige suurem (veiseliha-, palmiõli-, soja-, puidu-, kakao- ja kohvitooted) ning nendega seotud toodetele; 3) keeld lasta ELi turule kaupu ja tooteid, mis on seotud raadamise ja metsade degradeerumisega ning ei ole toodetud kooskõlas tootjariikide kohaldatavate ja asjakohaste õigusaktidega. Variandid 2–4 on ühendatud kohustusliku hoolsuskohustuse nõudega, nagu on välja pakutud variandis 1. Eelistati varianti 2. Selles on ühendatud hoolsuskohustuse nõue ja riigipõhise võrdlemise süsteem, mille järgi liigitatakse riigid, võttes arvesse asjaomaste kaupadega seotud raadamist ja metsade degradeerumist lisaks kriteeriumidele, mis on seotud riikide osalemisega raadamise ja metsade degradeerumise vastases võitluses. Riikide kategooriaid on kolm: madala, standardse ja kõrge riskitasemega riigid. Ettevõtjate ja liikmesriikide ametiasutuste kohustused varieeruvad sõltuvalt tootjariigi riskitasemest, kusjuures madala riskitasemega riikide suhtes kohaldatakse lihtsustatud hoolsuskohustust ja kõrge riskitasemega riikide suhtes tõhustatud kontrollimist. Eeldatavalt ennetatakse eelistatud poliitikavariandiga raadamist, mille põhjuseks on määruse kohaldamisalasse kuuluva kuue kauba tarbimine ja tootmine ELis, kusjuures prognoositav kasu on 2030. aastaks märkimisväärselt suurem kui säästetud 71 920 hektarit metsa, mida ELi põhjustatav raadamine ja metsade degradeerumine igal aastal mõjutavad. See tähendaks ka asjaomaste kaupade ELis tarbimise ja tootmise tõttu atmosfääri paisatava CO2 heite vähendamist vähemalt 31,9 miljoni tonni võrra aastas, mis tähendaks vähemalt 3,2 miljardi euro suurust majanduslikku kokkuhoidu aastas. Peale selle peaks nimetatud variant aitama otsustavalt kaasa elurikkuse kaitsmisele, mis omakorda on tihedalt seotud kliimamuutuste ennetamisega. Samuti peaks see variant aitama kaasa ELi sekkumise konkreetsete eesmärkide saavutamisele, nimelt võrdsete tingimuste loomisele ELi turul tegutsevatele ettevõtjatele, raadamise või metsade degradeerumisega seotud tarneahelatest saadud toodete tarbimise vähendamisele ning ELi nõudluse suurendamisele seaduslike ja raadamisvabade kaupade ja toodete järele ning nendega kauplemisele. Asjaomaseid kaupu tootvad väikepõllumajandustootjad võivad seista silmitsi kohanemisprobleemidega. Eeldatakse, et kõigi nende tegurite mõju vähendatakse 2020. aastaks kavandatud kuupäevaks, sest enamik praegu kaubanduses olevatest toodetest on hangitud maa-alalt, millelt tootmist alustati enne 2020. aastat. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

Käesolev määrus peaks looma ELi turul tegutsevatele ettevõtjatele võrdsed võimalused. Eeldatavalt kasvab kestlikumat tootmist ja läbipaistvamaid tarneahelaid rakendavate tootjate turuosa ELi turul ja suureneb nende konkurentsivõime, võrreldes tootjatega, kes oma suurusest sõltumatult põhjustavad raadamist. Hoolsuskohustuse kulude peamine põhjus ei ole ettevõtte suurus, vaid on tarneahela keerukus ja riskid, mis on seotud riigiga, kust kaupu või tooteid hangitakse. Kuigi hoolsuskohustuse täitmise korra rakendamine (ja vajaduse korral tarneahelate nihutamine) võib olla VKEde jaoks keerulisem, võimaldaks hoolsuskohustuse nõue koos võrdlusanalüüsiga VKEdest ettevõtjatel ja kauplejatel saada kasu lihtsustatud hoolsuskohustuse väiksematest kuludest, kui nad valivad madala riskitasemega tarneahelatest saadud tooted. Ettepanek sisaldab „Info- ja teavitussüsteemi“ (artikkel 29), mis võimaldaks teabe elektroonilist töötlemist nii pädevate asutuste vahel kui ka pädevate asutuste ja ettevõtjate vahel. See süsteem lihtsustab ja ühtlustab ettevõtjate kohustusi ning täitmist tagavate pädevate asutuste tööd. •Põhiõigused Kavandatud poliitikavariandiga nõutakse, et tooted peavad olema toodetud kooskõlas mõiste „raadamisvaba“ määratlusega ja tootjariigi seadustega. See tähendab, et hinnates toodete vastavust käesolevale algatusele, tuleb arvesse võtta tootmisriigis kohaldatavaid töö-, keskkonna- ja inimõigusi käsitlevaid õigusakte (nii riiklikke kui ka rahvusvahelisi). See hõlmab põlisrahvaste õigusi ja peaks aitama kaitsta haavatavate kohalike kogukondade õigusi. Liidu tasandil järgitakse ettepanekus ELi põhiõiguste hartat, eelkõige selle artiklit 2 (õigus elule), artiklit 8 (isikuandmete kaitse), artiklit 16 (ettevõtlusvabadus), artiklit 17 (õigus omandile) ja artiklit 37 (keskkonnakaitse). Harta artikli 52 lõike 1 kohaselt on kõik käesoleva seadusandliku ettepanekuga hartas tunnustatud õiguste ja vabaduste kasutamise piirangud ette nähtud seadusega ning need arvestavad nimetatud õiguste ja vabaduste olemust. Proportsionaalsuse põhimõtte järgi võib piiranguid seada üksnes juhul, kui need on vajalikud ning vastavad tegelikult liidu tunnustatud üldist huvi pakkuvatele eesmärkidele või kui on vaja kaitsta teiste isikute õigusi ja vabadusi. Keskkonnakaitse kõrge taseme tagamine ja keskkonna kvaliteedi parandamine on eelkõige hartaga tunnustatud üldist huvi pakkuv eesmärk, mis võib õigustada muude põhiõiguste piiramist. 4.MÕJU EELARVELE Käesolevale ettepanekule lisatud finantsselgituses esitatakse mõju eelarvele ning personali- ja haldusressurssidele. Määruse väljatöötamiseks ja rakendamiseks on esimeseks viieks tegevusaastaks (esialgu aastad 2023–2027) ette nähtud eelarve 16 519 000 eurot. See hõlmab 6 650 000 eurot mitmeaastase finantsraamistiku rubriigis 7 personalikuludeks (viis lisatöötajat keskkonna peadirektoraadis määruse ja rahvusvahelise koostöö rakendamiseks, kaks täiendavat töötajat rahvusvahelise partnerluse peadirektoraadis vastava koostöö ja arenduse jaoks ning üks töötaja maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadis tollikohustuste täitmiseks) ja muudeks halduskuludeks. Samuti hõlmab see mitmeaastase finantsraamistiku rubriigis 3 eelarvet summas 9 869 000 eurot seadusandlike sätetega seotud erinevate rakendusülesannete jaoks, mida komisjoni talitused täidavad aastatel 2022–2027, sealhulgas hangete ja võimalike halduskokkulepete jaoks. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Käesoleva määruse täitmise tagamise eest hakkavad vastutama liikmesriikide ametiasutused (eelkõige 3. peatükis kirjeldatud pädevad asutused). Selleks koostavad nad riskipõhisel lähenemisviisil põhinevad inspekteerimiskavad, võttes arvesse riigipõhise võrdlemise süsteemi kaudu määratud riskitaset. Artiklis 20 kehtestatud aruandlusraamistik tugineb ELi puidumäärusest saadud kogemustele ning selle eesmärk on tugevdada liikmesriikide järelevalvetegevuse, kontrollide sisu ja kvaliteedi ning järelmeetmete läbivaatamist. Süsteem tuleks läbi vaadata pärast kolme täielikku toimimisaastat, et teha kindlaks mis tahes probleemid ja võimalikud täiustused, ning seejärel iga viie aasta tagant. Artiklis 32 on konkreetselt ette nähtud, et esimene läbivaatamine peab hõlmama hinnangut selle kohta, kas määruse kohaldamisala laiendamine teistele ökosüsteemidele on vajalik ja teostatav. Peale selle vaatab komisjon hiljemalt kaks aastat pärast jõustumist esimest korda läbi I lisa, lähtudes teaduslikest tõenditest. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus · Artikkel 1. Reguleerimisese ja kohaldamisala Artikli 1 lõikes 1 esitatakse määruse kohaldamisala rationae materiae, määrates kindlaks „asjaomased kaubad“ (st veised, kakao, kohv, õlipalm, soja ja puit) ja „asjaomased tooted“ (st I lisas loetletud tooted, mis sisaldavad või mille valmistamiseks on kasutatud asjaomaseid kaupu või keda asjaomaste kaupadega on söödetud), mille kohta käesolev määrus kehtib. Samuti selgitatakse, et määrust kohaldatakse nii liidu turule laskmise ja seal kättesaadavaks tegemise kui ka liidust eksportimise suhtes. Lõige 2 on käesoleva määruse kohaldamise kohta (rationae temporis). Määratakse kindlaks, et määrust ei kohaldata selliste liidu turule lastud või sealt eksporditud asjaomaste kaupade ja toodete suhtes, mis on toodetud enne määruse jõustumise kuupäeva, mis on esitatud artiklis 36. ·Artikkel 2. Mõisted Artiklis 2 on määratletud mõisted, mida kasutatakse määruse ülejäänud regulatiivosas. Osa mõisteid (punktid 1–8) on vajalikud õigusakti põhieesmärgi elluviimiseks, näiteks raadamine, mets, istandikud, raadamisvaba ja toodetud. Määratlused põhinevad võimalikult suures ulatuses mõistetel, mis on välja töötatud rahvusvaheliselt, eelkõige ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioonis.

Mõiste „raadamisvaba“ määratlemine on käesoleva määruse ettepaneku üks peamisi uuendusi võrreldes ELi puidumäärusega. Mõjuhinnangu tulemused näitavad, et ühtse nõude kehtestamine toodetele ja kaupadele (nende tootmisriigist olenemata) suurendab tõenäoliselt strateegilise sekkumise tulemuslikkust, võimaldades ennetada seadusliku raadamisega seotud lünki ja hõlbustada rakendamist kaugjärelevalvet kasutades. Mõiste „raadamisvaba“ määratlemine peaks ennetama ka valede stiimulite seadmist partnerriikidele, kes muidu võiksid püüda kehtestada vähem rangeid keskkonnanõudeid, et hõlbustada oma toodete pääsemist ELi, kui ettepanekuga kehtestataks ainult seaduslikkuse kontrollimine. Raadamisvabaks pidamist arvestatakse määratluse kohaselt alates 31. detsembrist 2020. See tähendab, et määruse kohaldamisalasse kuuluvaid kaupu ja tooteid ei lubata ELi turule tuua ega sealt välja viia, kui need on toodetud maa-alal, mida on pärast nimetatud kuupäeva raadatud või millel olev mets on selle aja jooksul degradeerunud. Kavandatud kuupäeva eesmärk on minimeerida tarneahelate häireid ja võimalikke negatiivseid tagajärgi partnerriikides. See vastab rahvusvahelistele kohustustele peatada raadamine, näiteks kestliku arengu eesmärk 15.2. Ülejäänud määratlused (punktid 9–30) on kohustatud isikute ja reguleeritud tegevuste kohta, nagu ettevõtja, kaupleja, turule laskmine, turul kättesaadavaks tegemine. Need põhinevad võimalikult suurel määral mõistetel, mis on liidu õiguses asjakohastes siseturu- ja tollialastes õigusaktides juba olemas, kuid käsitlevad ka ELi puidumääruse rakendamisel selgunud konkreetseid probleeme. Määratlusi on mõjuhinnanguga võrreldes veidi muudetud, et täpsustada nõudeid ja võtta arvesse uusi suundumusi ELi seotud õigusaktides. ·Artikkel 3. Keeld Artikkel 3 on määruse nurgakivi, milles on selgelt sätestatud keeld lasta liidu turule või seal kättesaadavaks teha või liidu turult eksportida käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvaid asjaomaseid kaupu ja tooteid, mis ei vasta käesoleva määruse nõuetele. Lisatud on ka selgitus, et sellise äritegevuse puhul tuleb alati esitada hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioon. Käesoleva määruse peamiste eesmärkide terviklikuks käsitlemiseks on vaja esitada teave raadamise (a) ja seaduslikkuse (b) kohta. Punktis c sätestatud keeld täiendab teisi, kehtestades üldise kohustuse esitada asjaomaste kaupade ja toodete turule laskmisel hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonid. Selle keeluga tagatakse, et ettevõtjad saavad oma hoolsuskohustusest teadlikuks ja väldivad seepärast hoolsuskohustuse täitmise korra täitmata jätmist. ELi puidumäärusest saadud kogemustele tuginedes aitab see nõue tagada õigusnormide täitmist ja hõlbustab vajaduse korral õiguslike meetmete võtmist, kui selliseid rikkumisi on vaja heastada või nende eest karistada. ·Artikkel 4. Ettevõtjate kohustused Artiklis 4 määratakse kindlaks määrusest ettevõtjatele tulenevad kohustused. Selles kirjeldatakse hoolsuskohustuse täitmise korda, võttes kokku ettevõtjate peamised kohustused. Lõikega 1 kohustatakse ettevõtjaid täitma kõigi asjaomaste kaupade ja toodete puhul hoolsuskohustust ,tagamaks et nad ei asutu üle artikli 3 punktides a ja b sätestatud keelust, ning esitama enne nende kaupade ja toodete liidu turule laskmist või sealt eksportimist hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni. Hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonis nõutav teave on esitatud II lisas. Lõikes 2 kirjeldatakse hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni esitamise täpset korda. Kui ettevõtja on jõudnud järeldusele, et asjaomane kaup või toode vastab määruse nõuetele, peab ta enne kauba või toote turule laskmist infosüsteemi kaudu esitama hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni (vt artikkel 31). Vabasse ringlusse või eksporti lubatud asjaomaste kaupade ja toodete tollideklaratsioonis tuleb viidata hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonile, mis võimaldab vajalikku tihedat koostööd tolliasutuste ja pädevate asutuste vahel. Lõike 3 kohaselt vastutavad toodete nõuetele vastavuse eest ettevõtjad, kes koostavad hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni. Lõikes 4 esitatakse selge nõue, et ettevõtjad peavad hoiduma turule laskmisest või ekspordist kuni hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni esitamiseni. Lõikega 5 kehtestatakse sama kohustus, juhul kui 1) asjaomased tooted või kaubad ei ole toodetud raadamisvabalt või ei vasta seaduslikkuse nõuetele või 2) hoolsuskohustuse täitmise käigus on jõutud järeldusele, et nõuetele mittevastavuse risk ei ole vähene või 3) hoolsuskohustuse täitmise toimingud ei ole lõpule viidud. Lõikega 6 kohustatakse ettevõtjaid võtma meetmeid ja teatama pädevale asutusele, kui pärast hoolsuskohustuse täitmise lõpetamist ja deklaratsiooni esitamist saadakse uut teavet. ·Artikkel 6. Kauplejate kohustused Käesolevas määruses, nagu ka ELi puidumääruses [artikli 2 punkt j], saab kauplejat määratleda kui „füüsilist või juriidilist isikut, kes äritegevuse käigus teeb asjaomased kaubad ja tooted liidu turul kättesaadavaks“. Üldiselt kehtestatakse kauplejatele väiksemad kohustused kui ettevõtjatele, sest selleks ajaks, kui kaupleja saab asjaomased kaubad või tooted oma käsutusse, on need juba turule lastud. Kuid kauplejatel, eriti suurtel kauplejatel, on märkimisväärne mõju tarneahelatele ja nendest sõltub suuresti, et asjaomased kaubad ja tooted oleksid raadamisvabad. Seepärast tehakse selles artiklis vahet suurte kauplejate (kes ei ole VKEd) kohustustel ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate kohustustel. Lõigete 2 ja 3 kohaselt peavad VKEdest kauplejad koguma andmeid oma tarnijate ja klientide kohta, seda teavet vähemalt viis aastat säilitama ja taotluse korral tegema selle pädevale asutusele kättesaadavaks. Selle nõude täitmise kulud on hinnanguliselt väikesed, sest selliseid andmeid võib pidada tavapärase äritegevuse osaks. Samuti eeldatakse, et kauplejatena võtavad VKEd meetmeid ja teatavad pädevale asutusele, kui nende kaupade ja toodete mittevastavuse kohta saadakse uut teavet (lõige 4). Kuid suurte kauplejate (kes ei ole VKEd) kohustused on samad kui ettevõtjatel (lõige 5). Seepärast peavad suured kauplejad vastavalt artiklile 4 esitama hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni, mis tähendab, et nad vastutavad asjaomase kauba või toote vastavuse eest käesoleva määruse nõuetele. Lisaks sellele peavad nad täitma ettevõtjatega sama hoolsuskohustuse täitmise korda: peale teabe kogumise peavad nad tegema riskihindamise ja vajaduse korral riske vastavalt artiklile 10 vähendama. Kauplejad, kes on VKEd, on nendest kohustustest vabastatud. Suuri kauplejaid ka kontrollitakse samuti kui ettevõtjaid vastavalt artiklile 15, kuid VKEde kontrollimisel lähtutakse artiklist 16. ·Artikkel 8. Hoolsuskohustus Artiklis 8 kirjeldatakse hoolsuskohustuse täitmist, milleks ettevõtjaid kohustab artikli 4 lõige 1 ja kauplejaid, kes ei ole VKEd, artikli 6 lõige 5. Hoolsuskohustuse täitmise kord peaks alati tagama, et nõuetele mittevastavate asjaomaste kaupade või toodete ELi turule laskmise või sealt eksportimise risk on vähene. Hoolsuskohustuse täitmise esimeses etapis koguvad ettevõtjad ja kauplejad, kes ei ole VKEd, kõik selle eesmärgi täitmiseks vajalikud andmed (nagu on osutatud artiklis 9). Selle teabe põhjal teevad nad hoolsuskohustuse täitmise teises etapis kindlaks riski ja hindavad seda, et asjaomased kaubad ja tooted võivad olla vastuolus käesoleva määruse nõuetega [artikli 10 lõiked 1–4 ja artikli 10 lõige 6]. Hoolsuskohustuse täitmise kolmandas etapis vähendavad nad vajaduse korral neid riske, nii et need oleksid vähesed [artikli 10 lõige 5]. Hoolsuskohustus peab olema täidetud enne asjaomaste kaupade ja toodete ELi turule laskmist või sealt eksportimist. Kui riskihindamise järeldus on, et ELi turule tulevate kaupade või toodete nõuetele mittevastamise risk on märkimisväärne, peab ettevõtja riski vähendamiseks võtma piisavaid meetmeid, nii et saavutatakse vähese riski tase. Kui puudub juurdepääs kohaldatavatele õigusaktidele või muule asjakohasele teabele, siis ei saa riski täielikult hinnata ja seega ka vähese riski tasemele vähendada. Kui riski ei ole võimalik vähese riski tasemele vähendada, ei ole ettevõtjal lubatud asjaomaseid kaupu või tooteid ELi turule lasta (artikli 10 lõige 1). ·Artikkel 9. Teabele esitatavad nõuded ELi puidumäärusega võrreldes on peamine uuendus artiklis 9 sätestatud geograafilise teabe esitamise kohustus, mille kohaselt peavad ettevõtjad koguma kõigi maatükkide geograafilisi koordinaate (või asukohatuvastuse laius- ja pikkuskraade), kus asjaomased kaubad ja tooted toodeti. Raadamine on seotud maakasutuse muutumisega, mistõttu on raadamise järelevalveks vaja teada täpset seost ELi turule lastava või sealt eksporditava kauba või toote ja maatüki vahel, kus seda kasvatati või viljeldi. Kui on teada selle maatüki või põllumajandusettevõtte andmed, kus kaup toodeti, siis saab laialdaselt kättesaadavaid ja digitaalseid tasuta satelliidifotosid ja positsioneerimisvahendeid kasutades kontrollida, kas toode või kaup vastab nõuetele või mitte. Geograafiline teave maatüki kohta ja satelliitseire on praktikas kontrollitud kombinatsioon, mille kohta on teada, et see aitab raadamist konkreetses piirkonnas piirata, ning tõenäoliselt peaks see aitama suurendada strateegilise sekkumise tulemuslikkust, sest teeb pettused tarneahelates raskemaks ja kergemini avastatavaks. Liit on välja töötanud oma satelliidipõhise positsioneerimis-, navigatsiooni- ja sünkroniseerimistehnoloogia (EGNOS/Galileo) ning Maa jälgimise ja järelevalve süsteemi (Copernicus). EGNOS/Galileo ja Copernicus pakuvad täiustatud teenuseid, millest saavad olulist majanduslikku kasu nii avaliku kui ka erasektori kasutajad. Seepärast saab EGNOS/Galileo ja Copernicuse süsteemist saadud satelliidifotosid ja positsioneerimist kasutada osana vastavuskontrollides kasutatavast teabest. Tööstusettevõtted ja sertifitseerimisasutused juba kasutavad geograafilist teavet, mis seob tooteid maatükiga, ning seda võimalust pakuvad ka asjaomased ELi õigusaktid. Direktiivis (EL) 2018/2001 nõutakse teavet probleemsete riikide „hankimisala“ kohta. Paljud ELi õigusnormid tagavad veiseliha jälgitavuse „sünnist surmani“, sealhulgas selliste vahendite abil nagu kõrvamärgid, veisepassid ja elektrooniline andmebaas.

·Artikkel 10. Riski hindamine ja riski vähendamine Artiklis 10 sätestatakse meetmed, mida tuleb võtta, et hinnata ja vähendada raadamise ja metsade degradeerumisega seotud asjaomaste kaupade ja toodete turule laskmise riski. Selles artiklis kirjeldatakse üksikasjalikult riskihindamise ja riskide vähendamise kriteeriume ja korda, mis vastavad artiklis 8 sätestatud hoolsuskohustuse täitmise 2. ja 3. etapile. Artikli 10 lõikes 1 selgitatakse riskihindamise eesmärki teha kindlaks asjaomaste kaupade ja toodete võimalik mittevastavus käesolevale määrusele ning kehtestatakse ettevõtjatele keskne kohustus mitte lasta asjaomast kaupa või toodet turule, kui nad ei suuda tõendada, et mittevastavuse risk on vähene. Vähese riski mõiste on määratletud artikli 2 punktis 18 kui nii tootekohase kui ka üldise teabe täielik hindamine, mille eesmärk on teha kindlaks, kas asjaomane kaup või toode vastab artikli 3 punktidele a ja b, st ei ole probleemne. Tuginetakse ELi puidumääruses kehtestatud riskihindamiskriteeriumidele, mida lõikes 2 täpsustatakse. Seal antakse ettevõtjatele täiendavaid juhiseid arvesse võetavate elementide kohta, mis kajastavad asjaolu, et käesolevas määruses keskendutakse nii seaduslikkusele kui ka kestlikkusele (st raadamisvabale tootmisele). Peale riikide võrdlussüsteemis kehtestatud riskitaseme sisaldab see loetelu andmeid riigi/tootmispiirkonna, konkreetse kauba ja toote eripära ning tarneahela kohta ning muud asjakohast lisateavet, nagu sertifitseerimine või muud kolmandate isikute kontrollivahendid, tingimusel et need vastavad artiklis 9 ettenähtud teabenõuetele. ·Artikkel 12. Lihtsustatud hoolsuskohustus Artiklis 12 kirjeldatakse kohustusi asjaomaste kaupade ja toodete hankimise korral sellisest riigist või selle osast, mille riskitase on 4. peatükis esitatud riigipõhisel võrdlemisel hinnatud madalaks. Kuigi võrdlusanalüüsi kohaselt on tootjariigi või selle osa risktase madal, peavad ettevõtjad ikkagi täitma artikliga 9 ettenähtud hoolsuskohustuse täitmise 1. etapi kohustust koguda teavet, dokumente ja andmeid, mis tõendavad, et asjaomased kaubad ja tooted vastavad käesoleva määruse artiklile 3. Kuid nad ei pea läbi viima hoolsuskohustuse täitmise teist ja kolmandat etappi, st artiklis 10 kirjeldatud riskihindamist ja riskivähendamist. Seetõttu ei ole ettevõtjad sellel juhul tavaliselt kohustatud tõendama, et nõuetele mittevastavuse risk on vähene. Kui aga ettevõtja peaks näiteks teabe kogumise käigus saama mingit teavet mittevastavuse konkreetse riski kohta, siis peab ta täitma kõiki artiklis 8 ettenähtud kohustusi ja seega läbi viima kõik hoolsuskohustuse täitmise kolm etappi [artikli 12 lõige 2]. ·Artikkel 14. Kontrollimise kohustus Artiklis 14 sätestatakse määrusest tulenevad pädevate asutuste üldised kohustused. Selle lõigetes 1 ja 2 nähakse ette pädevate asutuste keskne kohustus kontrollida ettevõtjaid ja kauplejaid, et hinnata nende vastavust hoolsuskohustuse nõuetele ning teha kindlaks, kas liidu turule lastud või seal kättesaadavaks tehtud või liidu turult eksporditud asjaomased kaubad ja tooted vastavad määrusele. Lõikes 3 osutatakse riskipõhisele kavale, mis on peamine vahend, millest pädev asutus peaks kontrollide tegemisel juhinduma. Kontrollikavad peaksid sisaldama riskikriteeriume, mille alusel teha hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonide riskianalüüs. Kavad tuleks regulaarselt läbi vaadata, võttes arvesse nende rakendamise tulemusi. Neid ettevõtjaid ja kauplejaid, kes on nõudeid järjepidevalt täitnud, tuleks kontrollida harvem. Lõikega 4 nähakse ette, et pädevad asutused kasutavad hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonide riskianalüüsi läbiviimiseks elektroonilisi andmetöötlusvahendeid, mis on integreeritud artikli 31 alusel loodud infosüsteemi. Lõikes 5 sätestatakse, et riskianalüüs peaks pädeval asutusel võimaldama kindlaks teha kontrollitavad ettevõtjad või kauplejad või asjaomased kaubad ja tooted. Lõikega 6 nähakse ette, et pädevad asutused võtavad viivitamata meetmeid, kui riskianalüüsist selgub, et teatavate kaupade ja toodetega kaasneb suur nõuetele mittevastavuse risk. Sellised meetmed võivad hõlmata ajutisi meetmeid, et peatada kaupade ja toodete turule laskmine või turul kättesaadavaks tegemine. Kui artikli 26 lõikes 1 ettenähtud elektrooniline liides on olemas, siis saavad pädevad asutused liidu turule toodavate või sealt väljaviidavate kaupade korral tolliasutustelt taotleda kõrge riskitasemega kauba vabasse ringlusse lubamise või ekspordi peatamist. Kõrge riskitasemega kaupade ja toodete korral peaks ajutine peatamine võimaldama pädevatel asutustel teha vajalikke kontrolle, et kontrollida kaupade ja toodete nõuetele vastavust. Lõikega 7 kehtestatakse esialgne kolme tööpäeva pikkune peatamisaeg, mida saab pikendada, kui pädev asutus vajab lisaaega. Lõikega 8 nähakse ette, et pädevad asutused vahetavad teavet ja kooskõlastavad kontrollikavades sisalduvate riskikriteeriumide väljatöötamist. See peaks soodustama määruse ühetaolist kohaldamist ja parandama selle tulemuslikkust. Lõikega 9 kehtestatakse liikmesriikidele oluline kohustus tagada tulemuslik kontrollimine oma pädevate asutuste poolt. Kaks kasutatavat parameetrit tagavad teatava arvu ettevõtjate ja kauplejate kontrollimise, võttes arvesse ka teatava protsendi hõlmamist iga kauba- ja tootekategooria turuosast. Ühe parameetriga lähenemisviis, nagu väheste suure turuosaga ettevõtjate ja kauplejate kontrollimine või paljude väikese turuosaga väikeettevõtjate ja -kauplejate kontrollimine, ei tagaks käesoleva määruse vajalikku tulemuslikkust ja on seetõttu lõikes 5 välistatud. Katvuse protsente on vaja selleks, et turgu oleks võimalik igakülgselt kontrollida, nii et see heidutaks võimalikke rikkujaid. Lõikes 10 osutatakse riikide võrdlemise süsteemile ja määratakse kindlaks, et pädevad asutused peavad kõrge riskitasemega riikides või nende osades toodetud kaupu ja tooteid põhjalikumalt kontrollima (artikkel 20). See seob pädevate asutuste kohustused kolmeastmelise võrdlussüsteemiga (nagu on kirjeldatud artiklis 27). Ilma et see vähendaks riskipõhise kava kohaste kontrollide olulisust, on lõikes 11 selgitatud, et pädev asutus teeb kontrolle ka juhtudel, mis nendesse kavadesse ei kuulu, kui tal on tõendeid või muud teavet käesoleva määruse võimaliku rikkumise kohta. ·Artikkel 15. Ettevõtjate kontrollimine Selles artiklis kohustatakse pädevaid asutusi kontrollima ettevõtjaid. See põhineb ELi puidumääruse artikli 10 lõikel 3, kuid siin antakse täpsemaid selgitusi ja juhiseid konkreetsete kriteeriumide kohta, mille alusel pädev asutus peab kontrolle tegema, et paremini analüüsida kasutatava hoolsuskohustuse täitmise süsteemi asjakohaseid dokumente ja paremini hinnata nõuete järgimata jätmise riski. Pädevate asutuste vastavuskontrollide selged standardid on oluline element, mis aitab tagada käesoleva määruse tulemusliku ja ühetaolise rakendamise kogu liidus. Lõikes 2 eristatakse kohustuslikke ja mittekohustuslikke meetmeid. Punktides a–d osutatud kohustuslikud meetmed hõlmavad hoolsuskohustuse dokumentide ja hoolsuskohustuse täitmise toimingute kontrollimist, mille puhul pädevad asutused ei pea tegema toodete tehnilist analüüsi või muud kohapealset kontrolli. Punktides e–h nimetatud mittekohustuslikud meetmed hõlmavad kohapeal kontrollimist ning tehnilist ja teaduslikku kontrollimist, mis on piisav, et teha kindlaks täpne koht, kus asjaomane kaup või toode toodeti ja kas see oli raadamisvaba. ·Artikkel 19. Aruandlus

Artiklis 19 sätestatakse liikmesriikide aruandekohustused seoses kavandatava määruse rakendamisega. Käesolev artikkel põhineb ELi puidumääruse artiklil 20, mida on hiljem muudetud määrusega 2019/1010, millega ühtlustati aruandekohustused keskkonnaalastes õigusaktides. Seetõttu kinnitatakse artiklis 19, et liikmesriigid esitavad igal aastal aruande käesoleva määruse rakendamise kohta (lõige 1) ning komisjoni talitused avalikustavad igal aastal kogu liitu hõlmava ülevaate, mis põhineb liikmesriikide esitatud andmetel (lõige 3). Lõikes 2 täpsustatakse teavet, mida liikmesriigid peavad esitama, et tõhustada aruandekohustusi ja võimaldada komisjonil täpsemalt analüüsida liikmesriikide järelevalvetegevuse kvaliteeti. See on kooskõlas järeldustega, mis on esitatud Euroopa Kontrollikoja eriaruandes nr 21/2021, milles toodi esile ELi puidumääruses esitatud aruandlussüsteemi puudused, ning võimaldab komisjonil tulemuslikult käsitleda kontrollikoja soovitust tõhustada liikmesriikide kontrollide läbivaatamist. ·Artikkel 20. Tõhustatud kontroll Kui asjaomased kaubad ja tooted on hangitud riigist või selle osast, mis on 5. peatükis kirjeldatud riikide võrdlemise süsteemi kohaselt hinnatud kõrge riskitasemega riigiks, peavad pädevad asutused neid põhjalikumalt kontrollima. Erinevalt artiklist 12 ei määrata artikliga 20 ettevõtjate või kauplejate jaoks erinevat hoolsuskohustuste kogumit. Pädevad asutused tagavad, et nende poolt igal aastal tehtavad kontrollid hõlmavad vähemalt 15 % ettevõtjatest ning 15 % asjaomaste kaupade ja toodete kogusest, mis on toodetud kõrge riskitasemega riikides või nende osades. Tähelepanu on vaja pöörata veel sellele, et vastavalt artiklile 27 määratakse määruse jõustumisel kõigile riikidele standardne riskitase. Seepärast tekivad eespool nimetatud kohustused pädevatele asutustele kohe, kui kõrge riskitasemega riik või selle osad on kantud loetellu, mille komisjon avaldab vastavalt artikli 27 lõikele 1, ning kestavad seni, kuni kõrge riskitasemega riigis või selle osas toodetud asjaomased kaubad ja tooted lastakse turule või tehakse turul kättesaadavaks. ·Artikkel 22. Turujärelevalve meetmed Artiklis 22 sätestatakse pädeva asutuse kohustus tegutseda viivitamata, kui ta on kindlaks teinud, et asjaomane kaup või toode ei vasta käesolevale määrusele. Sellisel juhul nõuavad pädevad asutused, et asjaomane ettevõtja või kaupleja rakendaks mittevastavuse kõrvaldamiseks sobivaid ja proportsionaalseid parandusmeetmeid. Lõikes 2 kirjeldatakse parandusmeetmeid, mida ettevõtjalt või kauplejalt võidakse nõuda. See säte põhineb eelkõige turujärelevalve määruse artiklil 16. Kõnealuse määruse artiklis 3 on „tagasinõudmine“ määratletud kui „kõik meetmed, mille eesmärk on saavutada lõppkasutajale kättesaadavaks tehtud toote tagastamine“ ja „kõrvaldamine“ on „kõik meetmed, mille eesmärk on tõkestada tarneahelas oleva toote turul kättesaadavaks tegemine“. ·Artikkel 23. Karistused Artikliga 23 kehtestatakse liikmesriikidele kohustus kehtestada eeskirjad karistuste kohta, mida rakendatakse käesoleva määruse nõuete rikkumise korral. Tulemuslike proportsionaalsete ja hoiatavate karistuste olemasolu ja rakendamine riiklikes süsteemides on otsustava tähtsusega, et tagada käesoleva määruse tulemuslik ja ühetaoline rakendamine kogu liidus. Seetõttu on lõikes 2 esitatud karistuste loetelu kehtestamiseks riiklikes õigussüsteemides. Sellesse loetelusse kuuluvad trahvid, asjaomaste kaupade ja toodete konfiskeerimine, tulude konfiskeerimine, asjaomase majandustegevuse peatamine või keelamine ning määruse nõudeid rikkuva ettevõtja või kaupleja riigihankemenetlustest väljajätmine. Liikmesriikide õigusaktidega tuleb ette näha korduvate rikkumiste korral suurenevad trahvisummad, mis sõltuvad määruse nõudeid rikkunud ettevõtja või kaupleja aastakäibest. Eriti oluline on see seepärast, et takistab suurtel ettevõtjatel ja kauplejatel, kes ei ole VKEd, määruse nõudeid rikkuda. Seega on selle eesmärk kehtestada tulemuslikud, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused. ·Artikkel 24. Kontrollimine Artiklis 24 esitatakse õigusnormid selliste asjaomaste kaupade ja toodete kontrollimise kohta, mille korral rakendatakse vabasse ringlusse lubamise või ekspordi tolliprotseduuri. Lõikega 2 kehtestatakse, et pädevad asutused vastutavad, et käesoleva määruse järgimist kontrollitakse, sealhulgas liitu toodavate või sealt väljaviidavate kaupade või toodete puhul. Samuti selgitatakse siin koostoimet määruse (EL) nr 952/2013 ja määruse (EL) 2019/1020 sätetega. Lõikes 3 määratakse kindlaks tolli keskne tegevus, mis seisneb liidu turule tulevate või sealt väljaviidavate asjaomaste kaupade ja toodete õige deklareerimise kontrollimises. Hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioon liitu toodava või sealt väljaviidava asjaomase kauba või toote kohta registreeritakse artiklis 31 osutatud infosüsteemis, mis vastavalt lõikele 4 määrab hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonile viitenumbri. Hoolsuskohustuse täitmise aruanne tehakse tollile kättesaadavaks asjaomase kauba või toote vabasse ringlusse lubamise või ekspordi tollideklaratsiooni esitamisel, välja arvatud juhul, kui hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioon on esitatud vastavalt artikli 26 lõikele 2. Lõike 5 kohaselt peab toll liidu turule tuleva või sealt väljaviidava asjaomase kauba või toote vabasse ringlusse lubamise või ekspordi tollideklaratsiooni saamise korral kontrollima selle asjaomase kauba või tootega seotud hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni staatust, kasutades artikli 26 lõikes 1 osutatud elektroonilist liidest. Lõikes 6 sätestatakse, et kui artikli 14 lõike 4 kohase riskianalüüsiga teeb pädev asutus kindlaks, et asjaomase kauba või toote korral on suur risk, et see ei vasta käesoleva määruse nõuetele, siis muudetakse vastavalt ka selle asjaomase kauba või toote kohta esitatud hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni staatust infosüsteemis. Sellisel juhul peaks toll peatama selle asjaomase kauba või toote vabasse ringlusse lubamise või eksportimise. Lõikes 7 sätestatakse tingimused, mille alusel toll peaks asjaomase kauba või toote lubama vabasse ringlusse või eksportida. Lõikega 8 kehtestatakse meetmed juhuks, kui pädev asutus jõuab järeldusele, et liidu turule tulev või sealt väljaviidav asjaomane kaup või toode ei vasta käesolevale määrusele. Sellisel juhul peaks pädev asutus muutma infosüsteemis vastava hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni staatust, samuti võib ta infosüsteemis märkida, et on asjaomase kauba või toote muudele tolliprotseduuridele suunamise vastu.

Kui sellisest staatusest teatatakse, ei tohiks toll võimaldada selle kauba või toote vabasse ringlusse lubamist või eksportimist ning peaks lisama asjakohase märke tolli andmetöötlussüsteemi ja võimaluse korral selle asjaomase kauba või tootega kaasas olevatesse dokumentidesse. Kui asjaomane kaup või toode deklareeritakse hiljem muudeks tolliprotseduurideks ja tingimusel et pädev asutus ei esitanud sellise turulelaskmise kohta vastuväiteid, lisab ettevõtja asjakohase märke tollideklaratsioonidesse ja registreerib need samadel tingimustel tolli andmetöötlussüsteemis ning võimaluse korral selliste protseduuridega seotud dokumentides. Lõike 10 kohaselt võib toll nõuetele mittevastava asjaomase kauba või toote hävitada või muul viisil kasutuskõlbmatuks muuta, kui pädev asutus seda taotleb või peab seda vajalikuks ja proportsionaalseks. Selle meetme kulud kannab asjaomase kauba või toote valdaja. ·Artikkel 25. Asutustevaheline teabevahetus ja koostöö Selles artiklis sätestatakse pädevate asutuste, tolliasutuste ja komisjoni kohustus teha määruse rakendamisel koostööd (lõige 1). Lõigetega 2 ja 3 luuakse seos määruse (EL) nr 952/2013 kohaste koostöö- ja teabevahetusmehhanismidega. ·Artikkel 26. Elektroonilised liidesed Lõikega 1 nähakse ette, et komisjon loob elektroonilise liidese Euroopa Liidu tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonna ühendamiseks artikli 31 alusel sisseseatud infosüsteemiga. Lõikega 2 kehtestatakse selle liidese põhifunktsioon ja lõikega 3 antakse komisjonile volitus võtta vastu rakendusakte, et määrata kindlaks liidese täpsed andmed ja tööpõhimõte. ·Artikkel 27. Riikide hindamine Artikliga 27 kehtestatakse riikide võrdlemise süsteem, mis on käesoleva määruse oluline element. Võrdlusanalüüsi eesmärk on motiveerida riike tagama metsade tõhusam kaitse ja haldamine, hõlbustada kaubandust ja paremini kohandada õigusnormide täitmise järelevalvet, aidates pädevatel asutustel suunata vahendeid sinna, kus neid on kõige enam vaja, ning ettevõtjatel vähendada nõuete täitmisega seotud kulusid. Võrdlussüsteemi kasutades hindab komisjon riski, et riigid või nende osad toodavad asjaomaseid kaupu ja tooteid, mis ei ole raadamisvabad. Võrdlussüsteem määrab igale riigile või selle osale ühe kolmest võimalikust riskitasemest: madal, standardne ja kõrge. Määruse jõustumisel määratakse kõigile riikidele standardne riskitase. Hindamine põhineb lõikes 2 esitatud kriteeriumidel. Lõikes 3 kirjeldatakse korda, mida komisjon peab järgima, enne kui hakkab riigi või selle osa riskikategooriat muutma. Muu hulgas kutsutakse riiki üles vastama piisava aja jooksul ja andma vajalikuks peetavat teavet, sealhulgas meetmete kohta, mida riik on olukorra parandamiseks võtnud. Komisjon avalikustab riigi riskikategooria rakendusaktide vastuvõtmisega ja ajakohastab loetelu vajaduse korral, kui uued teaduslikud tõendid seda nõuavad. Ettevõtjate ja liikmesriikide pädevate asutuste kohustused sõltuvad tootjariigi või selle osa riskitasemest, nii et madala riskitasemega riikidest või nende osadest hankivate ettevõtjate korral rakendatakse hoolsuskohustuse lihtsustatud meetmeid (artikkel 12) ning kõrge riskitasemega riikides või nende osades toodetud asjaomaseid kaupu ja tooteid peavad pädevad asutused põhjalikumalt kontrollima (artikkel 20). ·Artikkel 29. Füüsiliste või juriidiliste isikute põhjendatud kahtlused Artiklite 15 ja 16 kohaselt võib pädev asutus ettevõtjaid ja kauplejaid kontrollida, kui tal on asjakohast teavet, sealhulgas kolmandate isikute esitatud põhjendatud kahtluste alusel. Artikli 2 punktis 21 on „põhjendatud kahtlus“ määratletud kui „tõendatud väide, mis põhineb objektiivsel ja kontrollitaval teabel käesoleva määruse täitmata jätmise kohta ja mille korral võidakse vajada pädeva asutuse sekkumist“. Põhjendatud kahtlused võivad tekkida konkreetsete saadetiste, tarnijate, ettevõtjate, kauplejate või mis tahes olukorra kohta konkreetses tootjariigis, kui kaasneb risk, et asjaomane kaup või toode lastakse turule, mistõttu võidakse vajada pädeva asutuse sekkumist. Põhjendatud kahtlus oli ka ELi puidumäärusega kehtestatud süsteemi osa [artikli 10 lõige 2]. Artikkel 29 tugineb sellele kogemusele ja selgitab pädeva asutuse kohustust hinnata põhjendatud kahtlusi ja võtta vajalikke operatiivseid meetmeid, et avastada rikkumisi ning vältida edasist turule laskmist ja ringlust siseturul. Põhjendatud kahtlused puudutavad ka ettevõtjaid ja kauplejaid. Käesoleva määruse artikli 4 lõikes 6 nähakse ette, et ettevõtja, kellele on põhjendatud kahtluse tõttu teatatud asjaomase kauba või toote mittevastavusest, peab sellest viivitamata teatama selle riigi asjaomasele pädevale asutusele, kus toode turule lasti või kust seda eksporditi. Sama kohustus kehtib ka kauplejate korral nende suurusest olenemata (artikli 6 lõiked 4 ja 5). Artikli 10 lõike 2 punktis i on sätestatud ka see, et riskihindamise kriteeriumina tuleks arvesse võtta põhjendatud kahtluse olemasolu. ·Artikkel 31. Infosüsteem „Register“ Artiklis 31 kohustatakse komisjoni looma infosüsteemi, mille kaudu on artikli 4 lõikes 2 ettenähtud hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonid vaja teha kättesaadavaks pädevatele asutustele. Lõikes 2 määratakse kindlaks süsteemi minimaalsena vajalikud funktsioonid, sealhulgas süsteemi ühendamine tolliga Euroopa Liidu tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonna kaudu. Lõikega 3 antakse komisjonile ülesanne kehtestada rakendusaktiga süsteemi tööpõhimõtte nõuded.

Lõiked 4 ja 5 käsitlevad infosüsteemile juurdepääsu. Sellesse määruse rakendamise kesksesse andmebaasi peavad ettevõtjad, kauplejad ja pädevad asutused saama juurdepääsu, mis vastab nende kohustustele. Võimalik peab olema ka laiem üldkasutatav anonüümne juurdepääs andmetele. ·Artikkel 32. Läbivaatamine Artikliga 32 kehtestatakse määruse läbivaatamise kord. Lõikega 1 nähakse esimene läbivaatamine ette hiljemalt kaks aastat pärast määruse jõustumist ning selle tulemuseks on aruanne ja võimalikud seadusandlikud ettepanekud määruse muutmiseks. Esimesel läbivaatamisel keskendutakse vajadusele laiendada määruse kohaldamisala muudele ökosüsteemidele kui metsad ja muud kaubad ning selle teostatavusele. Lõikes 2 sätestatud üldine läbivaatamine toimub viis aastat pärast artikli 32 lõikes 2 määratud kuupäeva, st 12 kuud pärast jõustumist. Selle sättega nähakse ette ka selle esimese üldise läbivaatamise sisu, mis hõlmab hinnangut võimaluse kohta võtta kasutusele täiendavad kaubanduse hõlbustamise vahendid ning käesoleva määruse kohaldamise esimeste aastate mõju põllumajandustootjatele. Lõikes 3 keskendutakse I lisas loetletud asjaomaste toodete läbivaatamisele. Läbivaatamine toimub kaks aastat pärast määruse jõustumist ja seejärel regulaarselt, mis võimaldab tootemääratlust järk-järgult laiendada. I lisas esitatud toodete loetelu muudetakse delegeeritud õigusaktiga (lõige 4). ·Artikkel 36. Jõustumine ja kohaldamise kuupäev Käesolevat määrust kohaldatakse alates selle jõustumise kuupäevast. Kuid lõikes 2 sätestatakse, et artikleid 3–12, 14–22, 24, 29 ja 30 kohaldatakse alates 12 kuu möödumisest käesoleva määruse jõustumisest. Lõikes 3 on siiski sätestatud, et neid artikleid kohaldatakse alates 24 kuu möödumisest käesoleva määruse jõustumisest nende ettevõtjate suhtes, kes on 31. detsembriks 2020 asutatud mikroettevõtjad, välja arvatud määruse 995/2010 (ELi puidumäärus) lisas nimetatud toodete korral. Kohaldamisega viivitamine võimaldab kasutada üleminekuperioodi, mille vältel ettevõtjate ja kauplejate kohustused ning pädevate asutuste kontrollikohustused veel ei kehti. See üleminekuperiood, mis on mikroettevõtjate jaoks pikem, annab ettevõtjatele ja kauplejatele määrusest tulenevate kohustustega kohanemiseks piisavalt aega. 2021/0366 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse teatavate raadamise ja metsade degradeerumisega seotud kaupade ja toodete liidu turul kättesaadavaks tegemist ja liidust eksportimist ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 995/2010 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 192, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist: (1)Metsad moodustavad suurema osa maismaa elurikkusest Maal ja on mitmel viisil kasulikud nii keskkonnale, majandusele kui ka ühiskonnale, pakkudes muuhulgas puitu ja muid metsasaadusi ning inimkonna jaoks olulisi ökosüsteemiteenuseid. Metsad toetavad ökosüsteemide toimimist, aitavad kaitsta kliimasüsteemi ning on olulised puhta õhu tagamiseks, vee ja mulla puhastamiseks ja ka veevarude säilimiseks. Peale selle kindlustavad metsad sissetuleku ligikaudu kolmandikule maailma elanikest ning metsade hävitamisel on rasked tagajärjed kõige haavatavamate inimeste, kelle hulka kuuluvad ka suurel määral metsaökosüsteemidest sõltuvad põlisrahvad ja kohalikud kogukonnad, elatusvahenditele. Raadamine ja metsade degradeerumine vähendavad ka olulisi süsiniku sidujaid ning suurendavad uute haiguste loomadelt inimestele levimise tõenäosust. (2)Raadamine ja metsade degradeerumine toimub muret tekitava kiirusega. ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni hinnangul on aastatel 1990–2020 kogu maailmas kadunud 420 miljonit hektarit metsa ehk umbes 10 % maailmas allesjäänud metsadest, mis on suurem maa-ala kui Euroopa Liit. Raadamine ja metsade degradeerumine põhjustavad suurel määral ülemaailmset soojenemist ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemist, mis on meie ajal kaks kõige suuremat keskkonnaprobleemi. Kuid igal aastal kaotab maailm 10 miljonit hektarit metsa. (3)Raadamine ja metsade degradeerumine aitavad mitmel viisil kaasa ülemaailmsele kliimakriisile. Eelkõige suurendavad need kasvuhoonegaaside heidet sellega, et metsatulekahjude tõttu väheneb püsivalt süsiniku sidumine, mille tulemusena nõrgeneb nende alade vastupanuvõime kliimamuutustele ja bioloogiline mitmekesisus väheneb märkimisväärselt. Ainuüksi raadamine põhjustab 11 % kasvuhoonegaaside heitest. (4)Kliimatingimuste halvenemise tõttu väheneb bioloogiline mitmekesisus kogu maailmas ja see vähenemine süvendab omakorda kliimamuutusi, sest need on omavahel lahutamatult seotud, nagu viimased uuringud on näidanud. Bioloogiline mitmekesisus aitab leevendada kliimamuutusi. Putukad, linnud ja imetajad tolmeldavad, levitavad seemneid ning võivad aidata süsinikku tõhusamalt talletada (nii otseselt kui ka kaudselt). Metsad tagavad ka veevarude pideva täiendamise ning hoiavad ära põua ja selle kahjuliku mõju kohalikele kogukondadele, sealhulgas põlisrahvastele. Raadamise ja metsade degradeerumise järsk vähendamine ning metsade ja muude ökosüsteemide süstemaatiline taastamine on kõige ulatuslikum looduspõhine võimalus kliimamuutusi leevendada. (5)Bioloogiline mitmekesisus on ökosüsteemide ja nende teenuste vastupanuvõime jaoks oluline nii kohalikul kui ka üleilmsel tasandil. Üle poole maailma sisemajanduse koguproduktist sõltub loodusest ja selle pakutavatest teenustest. Suurel määral sõltuvad loodusest kolm majandussektorit: ehitus, põllumajandus, toiduaine- ja joogitööstus. Bioloogilise mitmekesisuse vähenemine ohustab kestlikku veeringet ja meie toidusüsteeme, seades ohtu meie toiduga kindlustatuse ja toitumise. Enam kui 75 % maailma toidukultuuridest sõltub loomtolmeldajatest. Ka paljude tööstussektorite jaoks on geneetiline mitmekesisus ja ökosüsteemiteenused esmatähtsad tootmissisendid, eelkõige ravimite puhul. (6)Kliimamuutused, bioloogilise mitmekesisuse vähenemine ja raadamine on kõige olulisemad üleilmsed probleemid, mis mõjutavad inimkonna püsimajäämist ja kestlikke elutingimusi Maal. Tingituna kliimamuutuste, bioloogilise mitmekesisuse vähenemise ja keskkonnaseisundi halvenemise kiirenemisest ning konkreetsetest näidetest nende laastava mõju kohta loodusele, inimeste elutingimustele ja kohalikule majandusele peetakse üleminekut keskkonnahoidlikule majandusele meie aja peamiseks eesmärgiks ja põlvkondadevahelise õigluse küsimuseks. (7)Liidu tarbimisel on märkimisväärne mõju kogu maailma metsade raadamisele ja nende degradeerumisele. Algatuse mõjuhinnangus toodi esile, et ilma vajaliku õigusliku sekkumiseta suurendab ELi tarbimine ja kuue kohaldamisalasse kuuluva kauba (puit, veised, soja, palmiõli, kakao ja kohv) tootmine raadamist 2030. aastaks ligikaudu 248 000 hektarini aastas. (8)Metsade olukorra kohta ELis märgitakse Euroopa metsade seisundit käsitlevas 2020. aasta aruandes, et aastatel 1990–2020 suurenes Euroopa metsade pindala 9 %, biomassis talletunud süsinikukogus 50 % ja puiduvaru 40 %. Kuid Euroopa Keskkonnaameti 2020. aasta keskkonnaseisundi aruande kohaselt peetakse puutumata või looduslikuks vähem kui 5 % Euroopa metsaaladest. (9)2019. aastal võttis komisjon ülemaailmsete keskkonnakriiside lahendamiseks vastu mitu algatust, sealhulgas konkreetsed meetmed raadamise vältimiseks. Teatises „Ulatuslikumad ELi meetmed maailma metsade kaitseks ja taastamiseks“ seadis komisjon prioriteediks vähendada liidu tarbimise keskkonnamõju maale ja aidata kaasa raadamisvabadest tarneahelatest saadud toodete tarbimisele liidus. 11. detsembri 2019. aasta teatises „Euroopa roheline kokkulepe“ esitas komisjon uue majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on muuta liit õiglaseks ja jõukaks, nüüdisaegse, ressursitõhusa ja konkurentsivõimelise majandusega ühiskonnaks, kus 2050. aastaks ei ole enam kasvuhoonegaaside netoheidet, kus majanduskasv ei ole seotud ressursikasutusega ning ühtegi inimest ega kohta ei jäeta kõrvale. Selle eesmärk on kaitsta, säilitada ja suurendada liidu looduskapitali ning kaitsta kodanike ja tulevaste põlvkondade tervist ja heaolu keskkonnaga seotud riskide ja mõjude eest. Muu hulgas on Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärk tagada kodanikele ja tulevastele põlvkondadele puhas õhk ja vesi, heas seisundis muld ning elurikkus. Sellel eesmärgil juhitakse metsade kaitset ja vastupanuvõimet suurendavate meetmete olulisusele tähelepanu ka ELi elurikkuse strateegias aastani 2030, strateegias „Talust taldrikule“, ELi metsastrateegias, ELi nullsaaste tegevuskavas ja muudes asjakohastes strateegiates, mis on välja töötatud Euroopa rohelise kokkuleppe raames. Eelkõige ELi elurikkuse strateegiaga tahetakse kaitsta loodust ja muuta ökosüsteemide seisundi halvenemise suundumust. Lisaks sellele tõhustab keskkonna ja ökosüsteemide kaitset ELi biomajanduse strateegia, milles otsitakse uusi tootmis- ja tarbimisviise üha suurema nõudluse tõttu toidu, sööda, energia, materjalide ja toodete järele. (10)Liikmesriigid on korduvalt väljendanud muret metsade jätkuva raadamise pärast. Nad on esile toonud, et metsade kaitse, taastamise ja kestliku majandamise praegustest üleilmsetest põhimõtetest ja meetmetest ei piisa raadamise ja metsade degradeerumise peatamiseks, mistõttu on liidus vaja kasutusele võtta tõhusamad meetmed, et tulemuslikumalt kaasa aidata kestliku arengu eesmärkide saavutamisele, mis on ette nähtud 2015. aastal kõigi ÜRO liikmesriikide vastuvõetud kestliku arengu tegevuskavas aastani 2030. Eelkõige toetas nõukogu komisjoni teatises „Ulatuslikumad ELi meetmed maailma metsade kaitseks ja taastamiseks“ esitatud komisjoni kavatsust hinnata täiendavaid regulatiiv- ja muid meetmeid ning esitada asjakohased ettepanekud. (11)Euroopa Parlament juhtis tähelepanu sellele, et maailma metsade jätkuv raadamine on suurel määral seotud põllumajandusliku tootmise laiendamisega, eelkõige metsade muutmisega põllumajandusmaaks, mis on ette nähtud mitme suure nõudlusega toote ja tooraine tootmiseks. Euroopa Parlament võttis 22. oktoobril 2020 kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 225 vastu resolutsiooni, milles taotletakse, et komisjon esitaks ELi toimimise lepingu artikli 192 lõike 1 alusel ettepaneku töötada välja „ELi õigusraamistik ELi põhjustatava ülemaailmse raadamise peatamiseks ja tagasipööramiseks“. (12)Raadamise ja metsade degradeerumise vastu võitlemine on oluline osa meetmepaketist, mida on vaja kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks ja nende kohustuste täitmiseks, mille liit on võtnud Euroopa rohelise kokkuleppe ja 2015. aasta Pariisi kliimakokkuleppe raames ning õiguslikult siduvana ELi kliimamääruse alusel, et saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus ja vähendada kasvuhoonegaaside heidet aastaks 2030 vähemalt 55 % võrrelduna 1990. aasta tasemega. (13)Põllumajanduse laiendamine põhjustab maailmas peaaegu 90 % raadamisest, kusjuures üle poole metsapindala vähenemisest on tingitud metsa muutmisest põllumaaks ja ligikaudu 40 % kariloomade karjatamisest. (14)Aastatel 1990–2008 importis ja tarbis liit kolmandiku globaalselt kaubeldavatest põllumajandustoodetest, mida seostatakse raadamisega. Selle aja vältel põhjustas liidu tarbimine 10 % kogu maailma raadamisest, mis on seostatav kaupade või teenuste saamisega. Isegi kui ELi tarbimise suhteline osa väheneb, põhjustab ELi tarbimine ebaproportsionaalselt suure osa raadamisest. Seepärast peaks liit võtma meetmeid, et viia miinimumini ülemaailmne raadamine ja metsade degradeerumine, mis on tingitud teatavate kaupade ja toodete tarbimisest liidus, ja otsima võimalusi vähendada oma osa kasvuhoonegaaside põhjustamises ja ülemaailmse elurikkuse kadumises ning edendama kestlikke tootmis- ja tarbimisharjumusi nii liidus kui ka kogu maailmas. Suurima mõju saavutamiseks peaks liidu poliitika eesmärk olema mõjutada üleilmset turgu, mitte üksnes liidu tarneahelaid. Selles on keskse tähtsusega partnerlus ja tõhus rahvusvaheline koostöö tootja- ja tarbijariikidega. (15)Raadamise ja metsade degradeerumise peatamine on kestliku arengu eesmärkide oluline osa. Käesolev määrus peaks eelkõige aitama saavutada eesmärke, mis on seotud elurikkuse ja maismaa-ökosüsteemidega (kestliku arengu eesmärk 15), kliimameetmetega (kestliku arengu eesmärk 13), vastutustundliku tarbimise ja tootmisega (kestliku arengu eesmärk 12), nälja kaotamisega (kestliku arengu eesmärk 2) ning hea tervise ja heaoluga (kestliku arengu eesmärk 3). Saavutatud ei ole olulist eesmärki 15.2 peatada 2020. aastaks raadamine ja see toob esile, kui kiireloomuline on vajadus võtta kasutusele ulatuslikke ja tulemuslikke meetmeid. (16)Käesolev määrus peaks vastama ka New Yorgi deklaratsioonile metsade kohta, mis ei ole õiguslikult siduv. See on poliitiline deklaratsioon, millega kinnitatakse ülemaailmne tähtaeg vähendada 2020. aastaks loodusmetsade kadu poole võrra ja seatakse eesmärk see peatada 2030. aastaks. Deklaratsiooni kiitsid heaks kümned valitsused, paljud maailma suurimad ettevõtted ning mõjukad kodanikuühiskonna ja põlisrahvaste organisatsioonid. Ka erasektorit kutsuti selles üles saavutama hiljemalt 2020. aastaks eesmärk kaotada raadamine selliste põllumajandustoodete tootmiseks nagu palmiõli, soja, paberi- ja veiselihatooted, kuid seda ei saavutatud. Lisaks sellele peaks määrus toetama ÜRO metsanduse strateegilist kava aastateks 2017–2030, mille 1. ülemaailmne metsaeesmärk on muuta metsade kestliku majandamise teel (kasutades muu hulgas metsade kaitsmist, taastamist, metsastamist ja taasmetsastamist) kogu maailmas suundumust metsade raadamisele ning suurendada jõupingutusi metsade degradeerumise vältimiseks ja parandada metsade mõju kliimamuutustele. (17)Käesolev määrus peaks vastama ka riigijuhtide 2021. aasta Glasgow deklaratsioonile metsade ja maakasutuse kohta, milles tõdetakse, et „maakasutuse, kliima, elurikkuse ja kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks on nii maailma kui ka riigi tasandil vaja edasisi ümberkujundavaid meetmeid kestliku tootmise ja tarbimise omavahel seotud valdkondades; taristu täiustamises; kaubanduses, rahanduses ja investeeringutes ning väikepõllumajandustootjate, põlisrahvaste ja kohalike kogukondade toetamises“. Allakirjutanud tõstsid deklaratsioonis esile ka seda, et nad suurendavad ühiseid jõupingutusi, et nii rahvusvahelisel kui ka riigisisesel tasandil lihtsustada selliseid kaubandus- ja arengupõhimõtteid, mis edendavad kestlikku arengut ning kaupade kestlikku tootmist ja tarbimist, mis on riikidele vastastikku kasulikud ega põhjusta raadamist või maa degradeerumist. (18)Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmena on liit võtnud endale kohustuse edendada WTO raames universaalset, nõuetel põhinevat, avatud, läbipaistvat, prognoositavat, kaasavat, mittediskrimineerivat ja õiglast mitmepoolset kaubandussüsteemi ning avatud, kestlikku ja jõulist kaubanduspoliitikat. Seepärast kuuluvad käesoleva määruse kohaldamisalasse nii liidus toodetud kui ka liitu imporditavad kaubad ja tooted. (19)Käesolevas määruses järgitakse ka komisjoni teatist „Avatud, kestlik ja jõuline kaubanduspoliitika“,milles märgiti, et uute sise- ja välisprobleemide ning eelkõige Euroopa rohelises kokkuleppes ja Euroopa digitaalses strateegias määratletud uue ja kestlikuma majanduskasvu mudeli tõttu vajab EL uut kaubanduspoliitika strateegiat – sellist, mis toetaks liidu sise- ja välispoliitika eesmärkide saavutamist ning edendaks suuremat kestlikkust kooskõlas liidu võetud kohustusega rakendada täielikult ÜRO kestliku arengu eesmärke. Kaubanduspoliitika peab täitma kõiki oma ülesandeid, et aidata taastuda COVID-19 pandeemiast, kujundada majandus keskkonnahoidlikuks ja digitaalseks ning ehitada üles maailmas vastupanuvõimelisem Euroopa.

(20)Käesolev määrus peaks täiendama muid meetmeid, mis on esitatud komisjoni teatises „Ulatuslikumad ELi meetmed maailma metsade kaitseks ja taastamiseks“, eelkõige järgmist: 1) teha koostööd tootvate riikidega, et toetada neid selliste raadamise algpõhjustega tegelemisel nagu nõrk valitsemistava, õigusnormide täitmise ebatõhus järelevalve ja korruptsioon ning 2) tugevdada rahvusvahelist koostööd peamiste tarbivate riikidega, et edendada sarnaste meetmete kasutuselevõtmist, vältimaks raadamise ja metsade degradeerumisega seotud tarneahelatest saadud toodete laskmist nende turgudele. (21)Komisjon peaks jätkama partnerlust tootvate riikidega ja üldisemalt koostööd rahvusvaheliste organisatsioonide ja asutustega ning tõhustama metsade kaitsmise ja raadamisvabale tootmisele üleminekuga seotud toetust ja stiimuleid, tunnustades põlisrahvaste olulisust, parandades valitsemistava ja maaõigust, tõhustades õigusnormide täitmist ja edendades metsade kestlikku majandamist, põllumajanduse vastupanuvõimet kliimamuutustele, kestlikku intensiivistamist ja mitmekesistamist, agroökoloogiat ja agrometsandust. Seejuures tuleks tunnustada põlisrahvaste rolli metsade kaitsmisel. Tuginedes juba olemasolevate algatuste raames saadud kogemustele ja tehtud järeldustele, peaksid liit ja liikmesriigid tegema tootvate riikidega nende taotluse korral koostööd, et kasutada ära metsade mitmeotstarbelisust, toetada neid metsade kestlikule majandamisele üleminekul ning leida ülemaailmsetele probleemidele lahendusi, mis ühtlasi vastavad kohalikele vajadustele ja arvestavad väikepõllumajandustootjate probleemidega kooskõlas teatisega „Ulatuslikumad meetmed maailma metsade kaitseks ja taastamiseks“. Partnerlusel põhinev lähenemisviis peaks tootvaid riike toetama metsade kaitsmisel, taastamisel ja kestlikul kasutamisel, aidates kaasa käesoleva määruse eesmärgile vähendada raadamist ja metsade degradeerumist. (22)Veel üks teatises teatavaks tehtud oluline meede on raadamise, metsade degradeerumise, maailma metsasuse muutumise ja nendega seotud mõjurite ELi vaatluskeskuse (edaspidi „ELi vaatluskeskus“) loomine, mille komisjon on algatanud selleks, et paremini jälgida maailma metsade ja nendega seotud mõjurite muutumist. Peale selle hõlbustab ELi vaatluskeskus juba olemasolevatele järelevalvevahenditele (sealhulgas Copernicuse toodetele) tuginedes avaliku sektori asutuste, tarbijate ja ettevõtjate jaoks teabe kättesaadavust tarneahelate kohta, pakkudes kergesti mõistetavaid andmeid ja teavet, mis seovad raadamise, metsa degradeerumise ja maailma metsasuse muutused ELi tooraine ja toodete nõudluse ja kaubandusega. Seega toetab ELi vaatluskeskus otseselt käesoleva määruse rakendamist, esitades teaduslikke tõendeid maailmas toimuva raadamise, metsade degradeerumise ja sellega seotud kaubanduse kohta. ELi vaatluskeskus hakkab tegema tihedat koostööd asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide, uurimisasutuste ja kolmandate riikidega. (23)Kehtivas ELi õigusraamistikus keskendutakse ebaseadusliku metsaraie ja sellega seotud kaubanduse vastu võitlemisele ega käsitleta otseselt raadamist. Siia kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused, ning nõukogu määrus (EÜ) nr 2173/2005 FLEGT-litsentsimissüsteemi kehtestamise kohta puidu impordi suhtes Euroopa Ühendusse. Mõlemat määrust hinnati toimivuskontrolli käigus. Tehti kindlaks, et kuigi õigusaktidel on olnud positiivne mõju metsahaldusele, ei ole täidetud nende määruste eesmärke piirata ebaseaduslikku metsaraiet ja sellega seotud kaubandust ning vähendada ebaseaduslikult varutud puidu tarbimist ELis. Jõuti järeldusele, et seatud eesmärkide saavutamiseks ei piisa üksnes puidu seaduslikkusele keskendumisest. (24)Olemasolevad aruanded kinnitavad, et märkimisväärne osa praegu tehtavast raadamisest on tootjariigi õigusnormide kohaselt seaduslik. Hiljutise aruande hinnangul oli aastatel 2013–2019 ligikaudu 30 % troopikapiirkondade riikides kaubanduslikuks põllumajanduseks mõeldud raadamisest seaduslik. Olemasolevad andmed on saadud pigem nõrga valitsemistavaga riikidest. Kogu maailma ebaseadusliku raadamise osakaal võib olla väiksem, kuid juba praegu näitavad selged andmed, et tootjariigi seadusliku raadamise väljajätmine vähendab poliitikameetmete tulemuslikkust. (25)Liidu põhjustatud raadamise ja metsade degradeerumise vastu võitlemise võimalike poliitikameetmete mõjuhinnangus, nõukogu järeldustes ja Euroopa Parlamendi 2020. aasta resolutsioonis on selgelt välja toodud vajadus määrata liidu tulevaste meetmete suunavateks kriteeriumideks raadamine ja metsade degradeerumine. Seepärast peaks liidu uus õigusraamistik hõlmama nii seaduslikkust kui ka seda, kas asjaomaste kaupade ja toodete tootmine on raadamisvaba. (26)Mõiste „raadamisvaba“ määratlus peaks olema piisavalt lai, et hõlmata nii raadamist kui ka metsade degradeerumist. See peaks tagama õigusselguse ning olema kvantitatiivsete, objektiivsete ja rahvusvaheliselt tunnustatud andmete alusel mõõdetav. (27)Määruse kohaldamisalasse peaksid kuuluma need kaubad, mille puhul liidu tarbimise mõju ülemaailmsele raadamisele ja metsade degradeerumisele on kõige suurem ning mille puhul võiks liidu strateegiline sekkumine anda kaubanduse ühikuväärtuse kohta kõige enam kasu. Osana mõjuhinnangut toetavast uuringust vaadati põhjalikult läbi teaduskirjandus, s.t esmased allikad, milles oli hinnatud ELi tarbimise mõju ülemaailmsele metsade raadamisele ja selle ökoloogilise jalajälje seost konkreetsete kaupadega. Tulemusi kontrolliti sidusrühmadega peetud ulatuslikel konsultatsioonidel. Selle protsessi tulemusena esitati esimene kaheksast kaubast koosnev loetelu. Puit lisati otse käesoleva määruse kohaldamisalasse, sest see oli juba ELi puidumäärusega hõlmatud. Seejärel lühendati kaupade loetelu, kasutades mõjuhinnangus esitatud tõhususe analüüsi. Selles tõhususe analüüsis võrreldi raadamise hektareid, mis on seotud ELi tarbimisega, nagu on hinnatud hiljutises teadusuuringus, iga kauba puhul ELi keskmise impordiga. Tõhususe analüüsiks kasutatud uuringu järgi moodustavad põhiosa ELi põhjustatavast raadamisest analüüsitud kaheksast toorainest kuus: palmiõli (33,95 %), soja (32,83 %), puit (8,62 %), kakao (7,54 %), kohv (7,01 %) ja veiseliha (5,01 %). (28)Võttes arvesse, et kaasa tuleks aidata asjaomaste ringlussevõetud kaupade ja toodete kasutamisele, kuid selliste kaupade ja toodete lisamine käesoleva määruse kohaldamisalasse tekitaks ettevõtjatele ebaproportsionaalselt suure koormuse, tuleks käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta need kasutatud kaubad ja tooted, mis on olelusringi läbinud ja mis muul juhul kõrvaldataks jäätmena. (29)Käesolevas määruses tuleks sätestada asjaomaste kaupade ja toodetega seotud kohustused, et tõhusalt võidelda raadamise ja metsade degradeerumise vastu ning edendada raadamisvabu tarneahelaid. (30)Paljud rahvusvahelised organisatsioonid ja asutused (näiteks ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon, valitsustevaheline kliimamuutuste paneel, ÜRO Keskkonnaprogramm, Pariisi kliimakokkulepe, Rahvusvaheline Looduse ja Loodusvarade Kaitse Liit, bioloogilise mitmekesisuse konventsioon) on teinud tööd raadamise ja metsade degradeerumise valdkonnas ning käesolevas määruses esitatud määratlused põhinevad sellel tööl. (31)Kehtestada tuleks tähtpäev, millest lähtudes hinnata, kas konkreetset maad on raadatud või mets on degradeerunud. See tähendab, et ühtegi käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvat kaupa või toodet ei lubata tuua liidu turule ega sealt eksportida, kui see on toodetud pärast kindlaksmääratud kuupäeva raadatud maa-alal või degradeerunud metsaga maa-alal. Kui käesolev määrus jõustub, peaks see võimaldama vajalikku kontrolli ja järelevalvet, vastama võetud rahvusvahelistele kohustustele, nagu kestliku arengu eesmärgid ja New Yorgi deklaratsioon metsade kohta, ning seega minimeerima tarneahelate ootamatuid häireid, ühtlasi kaotama mis tahes stiimulid kiirendada raadamist ja metsade degradeerumist põhjustavaid tegevusi. (32)Liidu panuse suurendamiseks raadamise ja metsade degradeerumise peatamisel ja selle tagamiseks, et raadamise ja metsade degradeerumisega seotud tarneahelast saadud kaupu ja tooteid ei lasta liidu turule, ei tohiks asjaomaseid kaupu ja tooteid liidu turule lasta või seal kättesaadavaks teha ega liidu turult eksportida, välja arvatud siis, kui need on raadamisvabad ja nende tootmisel on järgitud tootjariigi asjakohaseid õigusakte. Nimetatud tingimuste täitmise kinnitamiseks peaks nendega alati kaasas olema hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioon. (33)Ettevõtjad peaksid süsteemselt võtma vajalikke meetmeid, et teha kindlaks, kas asjaomased kaubad ja tooted, mida nad kavatsevad liidu turule tuua, vastavad käesoleva määruse nõuetele, st on raadamisvabad ja seaduslikud. Selleks peaksid ettevõtjad koostama hoolsuskohustuse täitmise korra ja seda rakendama. Käesoleva määrusega ettenähtud hoolsuskohustuse täitmise kord peaks sisaldama kolme elementi: teabele esitatavad nõuded, riskianalüüs ja riskivähendamismeetmed. Hoolsuskohustuse täitmise toimingud tuleks kavandada nii, et nende korral oleks kättesaadav teave liidu turule lastavate kaupade ja toodete allikate ja tarnijate kohta. Siia kuulub ka teave, mis tõendab, et raadamist ja metsade degradeerumist ei toimu ning seaduslikkuse nõuded on täidetud, sealhulgas tehakse kindlaks tootjariik ja -piirkond koos konkreetsete maatükkide geograafiliste koordinaatidega. Need asukohatuvastuse koordinaadid, mis põhinevad sünkroniseerimisel, positsioneerimisel ja/või Maa jälgimisel, saaksid kasutada satelliidiandmeid ja -teenuseid, mida võimaldab liidu kosmoseprogramm (EGNOS/Galileo ja Copernicus). Sellest teabest lähtudes peaksid ettevõtjad läbi viima riskihindamise. Kui mingi risk tehakse kindlaks, siis peaksid ettevõtjad seda riski vähendama, nii et riski ei oleks või see oleks vähene. Alles siis, kui hoolsuskohustuse täitmise korras ettenähtud etapid on läbitud ja jõutud järeldusele, et sellist riski ei ole või on see risk vähene, et asjaomane kaup või toode ei vasta käesolevale määrusele, peaks ettevõtjal olema lubatud lasta see asjaomane kaup või toode liidu turule või seda eksportida. (34)Ettevõtjad peaksid ametlikult võtma vastutuse asjaomaste kaupade või toodete nõuetele vastavuse eest, mida nad kavatsevad liidu turule lasta või eksportida, tehes kättesaadavaks hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonid. Käesoleva määrusega tuleks ette näha selliste deklaratsioonide vorm. See peaks hõlbustama pädevatel asutustel ja kohtutel tagada käesoleva määruse täitmist ning aitama kaasa, et ka ettevõtjad täidavad neid nõudeid. (35)Hea tava tunnustamiseks võiks riskihindamisel kasutada tõendite andmist või muid kolmanda isiku tehtava kontrollimise skeeme, kuid need ei tohiks asendada ettevõtja vastutust hoolsuskohustuse täitmise eest. (36)Kauplejad peaksid vastutama teabe kogumise ja säilitamise eest, et tagada turul kättesaadavaks tehtavate asjaomaste kaupade ja toodete tarneahela läbipaistvus. Suurtel kauplejatel (kes ei ole väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad) on märkimisväärne mõju tarneahelatele ja raadamisvaba tarneahel sõltub suuresti nende tegevusest, mistõttu neil peaksid olema samad kohustused kui ettevõtjatel. (37)Läbipaistvuse suurendamiseks ja nõuete täitmise hõlbustamiseks peaksid ettevõtjad, kes ei kuulu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate hulka, igal aastal avalikustama oma aruande hoolsuskohustuse täitmise süsteemi kohta, mis hõlmab kohustuste täitmiseks vajalikke etappe. (38)Muid ELi õigusakte, milles nähakse ette hoolsuskohustuse täitmise nõuded väärtusahelas, mille mõju inimõigustele või keskkonnale on ebasoodne, tuleks kohaldada nendel juhtudel, kui käesolevas määruses ei ole sama eesmärgi, laadi ja mõjuga sätteid, mida oleks võimalik kohandada tulevaste seadusandlike muudatustega. Käesoleva määruse olemasolu ei tohiks välistada muude ELi õigusaktide kohaldamist, milles nähakse ette väärtusahelaga seotud hoolsuskohustuse nõuded. Kui sellistes muudes ELi õigusaktides nähakse ette üksikasjalikumad õigusnormid või lisatakse nõudeid käesoleva määruse sätetele, siis tuleks neid õigusnorme kohaldada koostoimes käesoleva määruse sätetega. Juhul kui käesolev määrus sisaldab üksikasjalikumaid sätteid, siis ei tohiks neid tõlgendada viisil, mis kahjustab muude hoolsuskohustust käsitlevate ELi õigusaktide tulemuslikku kohaldamist või nende üldeesmärgi saavutamist. (39)Ettevõtjad, kelle kohta kehtivad muud ELi õigusaktid, milles on ette nähtud inimõigustele või keskkonnale ebasoodsalt mõjuva väärtusahelaga seotud hoolsuskohustuse nõuded, peaksid saama käesolevast määrusest tulenevaid aruandekohustusi täita, lisades ettenähtud andmed teise ELi õigusakti kohasesse aruandesse.

(40)Käesoleva määruse täitmise tagamise eest peaksid vastutama liikmesriigid ning nende pädevatelt asutustelt tuleks nõuda, et nad tagaksid käesoleva määruse nõuete täieliku täitmise. Käesoleva määruse ühetaolise täitmise saab liidu turule tulevate või sealt väljaviidavate asjaomaste kaupade ja toodete korral tagada üksnes süstemaatilise teabevahetuse ja koostööga pädevate asutuste, tolliasutuste ja komisjoni vahel. (41)Käesoleva määruse tulemuslik ja tõhus rakendamine ning selle nõuete täitmise tagamine on määruse eesmärkide saavutamiseks väga oluline. Selleks peaks komisjon looma infosüsteemi ja seda haldama, et toetada ettevõtjaid ja pädevaid asutusi asjaomaste turule lastud kaupade ja toodete kohta vajaliku teabe esitamisel ja kättesaamisel. Ettevõtjad peaksid hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonid esitama infosüsteemi kaudu. Infosüsteemi peaksid saama kasutada pädevad asutused ja tolliasutused, et hõlbustada neil käesolevast määrusest tulenevate kohustuste täitmist. See infosüsteem peaks olema kättesaadav ka laiemale üldsusele, nii et anonüümitud andmed on kooskõlas liidu avatud andmete poliitikaga esitatud avatud ja masinloetaval kujul. (42)Liidu turule tulevate või sealt väljaviidavate asjaomaste kaupade korral tehakse pädevatele asutustele ülesandeks kontrollida nende kaupade ja toodete vastavust käesolevast määrusest tulenevatele kohustustele, samas tolli ülesanne oleks tagada, et tollideklaratsioonis tehakse kättesaadavaks viide hoolsuskohustuse täitmise deklaratsioonile (kui see on olemas), ning peale selle (sellest ajast alates, kui on olemas elektrooniline liides teabe vahetamiseks tolli ja pädevate asutuste vahel) kontrollida hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni staatust pärast seda, kui pädevad asutused on infosüsteemis teinud esialgse riskianalüüsi ja võtnud vajalikke meetmeid (see tähendab kauba või toote lubamise peatamist või lubamisest keeldumist, kui seda infosüsteemi kaudu on taotletud). Selline konkreetne kontrollikorraldus välistab määruse (EL) 2019/1020 VII peatüki kohaldamise selles osas, kui kohaldatakse ja täidetakse käesolevat määrust. (43)Liikmesriigid peaksid alati tagama piisavad rahalised vahendid, et pädevad asutused saaksid palgata vajalikud töötajad ja hankida vajaliku varustuse. Tõhusa kontrollimise jaoks läheb vaja palju ressursse ja tagada tuleks, et alati on olemas õigusaktide täitmise tagamiseks vajalikud stabiilsed ressursid. Liikmesriikidel peaks olema võimalik täiendada riiklikku rahastamist, nõudes asjaomastelt ettevõtjatelt sisse kulud, mis on tekkinud seoses nõuetele mittevastavate asjaomaste kaupade ja toodete kontrollimisega. (44)Käesolev määrus ei piira muude liidu õigusaktide kohaldamist selliste kaupade ja toodete korral, mis tulevad liidu turule või viiakse sealt välja. Eelkõige kuuluvad siia liidu tolliseadustiku sätted, mis käsitlevad tolliasutuste volitusi ja tollikontrolli. Importijatele tuleks meelde tuletada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 artiklites 220, 254, 256, 257 ja 258 on sätestatud, et liidu turule tulevad tooted, mida on veel vaja töödelda, lastakse turule asjakohase tolliprotseduuri alusel. Vabasse ringlusse lubamist või eksporti ei tohiks pidada tõendiks selle kohta, et toode vastab liidu õigusele, sest ringlusse lubamine ei hõlma tingimata täielikku nõuetele vastavuse kontrolli. (45)Liidu turule tulevate või sealt väljaviidavate asjaomaste kaupade ja toodete kontrolliprotsessi optimeerimiseks ja koormuse vähendamiseks on vaja luua elektroonilised liidesed, mis võimaldavad andmeid tollisüsteemide ja pädevate asutuste infosüsteemi vahel automaatselt edastada. Endastmõistetavalt võiks selleks sobida Euroopa Liidu tollivaldkonna ühtne teeninduskeskkond, mis toetab sellist andmete edastamist. Need liidesed peaksid olema väga automaatsed ja lihtsad kasutada, et tolli lisakoormus oleks võimalikult väike. Võttes arvesse ka vähest erinevust tollideklaratsioonis ja hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni deklareeritavate andmete vahel, oleks asjakohane teha ettepanek võtta kasutusele ettevõtetelt riigile andmete jagamise lähenemisviis, mille kohaselt kauplejad ja ettevõtjad esitavad asjaomase kauba või toote hoolsuskohustuse täitmise deklaratsiooni tollile riikliku tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonna kaudu ning see deklaratsioon edastatakse automaatselt pädevate asutuste kasutatavasse infosüsteemi. Toll ja pädevad asutused peaksid aitama kindlaks määrata edastatavaid andmeid ja mis tahes muid tehnilisi nõudeid. (46)Nõuetele mittevastavate kaupade ja toodete liidu turule laskmise risk sõltub konkreetsest kaubast ja tootest ning selle päritoluriigist ja tootmisriigist. Nendele ettevõtjatele, kes hangivad kaupu ja tooteid riikidest või nende osadest, kus käesoleva määruse nõuete rikkumise risk asjaomaste kaupade kasvatamisel, varumisel või tootmisel on väike, tuleks panna vähem kohustusi, mis vähendab ka nõuete täitmisega seotud kulusid ja halduskoormust. Kõrge riskitasemega riikidest või nende osadest saadud kaubad ja tooted peaksid kuuluma pädevate asutuste tõhustatud kontrolli alla. (47)Sel põhjusel peaks komisjon hindama raadamise ja metsade degradeerumise riski riigi või selle osade kaupa, võttes aluseks mitmesugused kriteeriumid, mis võtavad arvesse nii kvantitatiivseid, objektiivseid kui ka rahvusvaheliselt tunnustatud andmeid ning näitajaid selle kohta, et riigid osalevad aktiivselt raadamise ja metsade degradeerumise vastases võitluses. Selline võrdlusteave peaks aitama liidu ettevõtjatel täita hoolsuskohustust ning pädevatel asutustel jälgida ja tagada nõuete täitmist, samal ajal on see tootjariikidele stiimuliks suurendada oma põllumajandusliku tootmise süsteemide kestlikkust ja vähendada nende mõju raadamisele. See peaks aitama muuta tarneahelad läbipaistvamaks ja kestlikumaks. See võrdlussüsteem peaks põhinema kolmeastmelisel liigitusel, mis jagab riigid madala, standardse või kõrge riskitasemega riikideks. Piisava läbipaistvuse ja selguse tagamiseks peaks komisjon eelkõige tegema avalikult kättesaadavaks võrdlusuuringutes kasutatud andmed, liigituse muutmise ettepaneku põhjused ja asjaomase riigi vastuse. Kui asjaomased kaubad ja tooted on saadud madala riskitasemega riikidest või nende osadest, peaks ettevõtjatel olema lubatud rakendada lihtsustatud hoolsusmeetmeid, kuid kõrge riskitasemega