Poliitiline taust

Püsivad orgaanilised saasteained on kemikaalid, mis püsivad keskkonnas, bioakumuleeruvad ja võivad avaldada olulist kahjulikku mõju inimeste tervisele või keskkonnale. Käesolevas mõjuhinnangus käsitletakse võimalusi muuta teatavate jäätmetes sisalduvate püsivate orgaaniliste saasteainete suhtes kohaldatavaid piirnorme, mis on esitatud püsivate orgaaniliste saasteainete määruse IV lisas. Kui püsivate orgaaniliste saasteainete kontsentratsioon jäätmetes on piirnormidega võrdne või suurem, siis ei saa neid jäätmeid ringlusse võtta; enamikul juhtudel tuleks need kõrvaldada nii, et neis sisalduvad püsivad orgaanilised saasteained hävivad või muunduvad pöördumatult.

Milles seisneb probleem?

Püsivate orgaaniliste saasteainete määrus hõlmab kokku 26 püsivat orgaanilist saasteainet (või ainerühma), kuid käesolevas mõjuhinnangus vaadeldakse piiratud arvu püsivaid orgaanilisi saasteaineid, mis on kas:

·juba loetletud püsivate orgaaniliste saasteainete määruses ja mille puhul võiks IV lisas esitatud piirnormide karmistamine olla õigustatud, et kohandada nende piirnorme teaduse ja tehnika arenguga: PBDEd, HBCDD, SCCPd, dioksiinid ja furaanid ning dioksiinitaolised PCBd;

·või hiljuti kantud püsivate orgaaniliste saasteainete loetellu Stockholmi konventsiooni alusel ja peavad seetõttu kajastuma liidu õigusaktides (st püsivate orgaaniliste saasteainete määruses): PFOA, dikofool ja pentaklorofenool (PCP).

Neid püsivaid orgaanilisi saasteaineid Euroopas uutes toodetes üldiselt enam ei kasutata (välja arvatud mõned erandid), kuid varasema kasutuse tõttu leidub neid jäätmetes ikka veel. Kui püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavad jäätmematerjalid (nt plast, puit, paber) võetakse ringlusse, võivad need ained uuesti majandusringlusse siseneda, kahjustades keskkonda ja inimeste tervist.

Nende ainete piirnormide kehtestamisega määratakse kindlaks, kuidas tuleb püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavaid jäätmeid käidelda; lõppeesmärk on tagada, et neid jäätmeid käideldakse keskkonnahoidlikult. Üldiselt tähendab see, et jäätmed, milles püsivate orgaaniliste saasteainete sisaldus ületab piirnorme, tuleb hävitada või pöördumatult muundada põletamise või muude lubatud kõrvaldamistoimingutega, et püsivad orgaanilised saasteained ei saaks uuesti majandusringlusse siseneda.

See meede võib piirata selliste teiseste toorainete kasutuselevõttu, mida jäätmetest muidu saada võiks, vähendades võimalusi nende toorainetega ringmajandusele kaasa aidata. Teiselt poolt võib see aidata suurendada usaldust teiseste toorainete saastetaseme suhtes. Meetmest tuleneval teisese tooraine asendamisel esmase toorainega võib olla ka kahjulik mõju, milleks sageli on kasvuhoonegaaside heite kasv.

Mida me soovime saavutada?

Algatuse konkreetne eesmärk on kehtestada või vaadata läbi selle piiratud hulga püsivate orgaaniliste saasteainete piirnormid jäätmetes nii, et sellega saavutataks parim võimalik tasakaal kolme järgmise üldeesmärgi vahel:

·üleminek kvaliteetsetele mürgivabadele materjalitsüklitele;

·ringlussevõtu ja ringluse suurendamine ning

·kasvuhoonegaaside heite vähendamine.

Õige tasakaalu leidmine tagab püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavate jäätmete keskkonnahoidliku käitlemise. Sellega täidetakse püsivate orgaaniliste saasteainete määruse üleüldist eesmärki – kaitsta inimeste tervist ja keskkonda – ning tagatakse, et meede aitab võimalikult palju kaasa ka Euroopa rohelise kokkuleppe kliimaeesmärkide ja ringmajanduse eesmärkide saavutamisele.

Millised on võimalikud poliitikavariandid?

·1. poliitikavariant: lähtestsenaarium – eeldatakse, et ainete loetelu ei muutu ja uusi piirnorme ei kehtestata.