ET Euroopa Liidu Teataja C 189/8

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtumi COMP/39.188 – Banaanid kohta

(vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artiklitele 15 ja 16 – EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21)

2009/C 189/04

Eespool nimetatud juhtumit käsitleva otsuse eelnõu kohta saab teha järgmisi tähelepanekuid.

Vastuväited

20. juulil 2007 võeti vastu vastuväited ning need saadeti järgmistele ettevõtjatele või kontsernidele: Chiquita Brands International Inc, Chiquita International Ltd, Chiquita International Services Group N.V. ja Chiquita Banana Company B.V. (Chiquita); Dole Food Company Inc and Dole Fresh Fruit Europe OHG (Dole); Fresh Del Monte Produce Inc, Del Monte Fresh Produce International Inc, Del Monte (Saksamaa) GmbH ja Del Monte (Holland) BV (Del Monte); Fyffes plc, Fyffes International, Fyffes Group Limited ja Fyffes BV (Fyffes); FSL Holdings NV ja Firma Leon van Parys NV (LVP); Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co KG (Weichert).

Komisjon leidis oma vastuväidetes, et otsuse adressaadid olid osalenud ühes ja järjepidevas artikli 81 rikkumises, vahetades teavet banaanikoguste ja referentshindade kohta ning kasutades banaanide referentshinna kehtestamiseks kooskõlastamismehhanismi.

Pärast vastuväidete teatavaks tegemist said osalised komisjoni uurimistoimikuga tutvuda DVD-l või leebema kohtlemise taotluse ja sellega seotud dokumentidega komisjoni ruumes.

Menetlus

Osalistele anti esialgu vastuväidetele vastamiseks aega kaks kuud. Põhjendatud taotluste alusel pikendati seda tähtaega nende puhul, kes olid seda taotlenud. Tähtaja pikendamisjuhud olid peamiselt seotud juurdepääsunõudega ja tähtaegu pikendati veel kahe kuu võrra. Kõik osalised vastasid õigeaegselt ja esitasid komisjonile kirjalikud märkused nende suhtes esitatud vastuväidete kohta.

Lisaks kasutasid kõik osalised määruse (EÜ) nr 773/2004 (1) artikli 12 kohast õigust väljendada oma arvamusi suulise ärakuulamise käigus. Suuline ärakuulamine toimus 4.–6. veebruar 2008.

Menetluse käigus esitasid mitmed osalised arvukalt kaebusi väidetavate menetluseeskirjade eiramise kohta, väites, et nende õigusest väljendada oma arvamust suuliselt ei ole kinni peetud. Suurema osa nendest kaebustest lahendas konkurentsi peadirektoraat, kuid mõnedega pöörduti ärakuulamise eest vastutava ametniku poole. Mina või sel ajal ärakuulamise eest vastutav ametnik vaatas need kaebused tähelepanelikult läbi ning osalisi teavitati sellest. Eelkõige väideti, et uurimistoimikus, millega oli võimalik tutvuda, puudusid leebema kohtlemise taotlejaga peetud kohtumiste protokollid, ärakirjad ja/või märkmed ning see kujutas endast kaitseõiguse rikkumist. Lisaks väideti, et õigust suuliseks ärakuulamiseks ei olnud võimalik nõuetekohaselt kasutada, sest uurimistoimikus oli arvukalt lehekülgi, mis ei olnud loetavad. Lisaks taotles üks osaline uurimistoimikus puuduvate, kuid väidetavalt komisjoni muude peadirektoraatide valduses olevate, väidetavalt tema süütust tõendavate dokumentide kasutamist. Lõpuks väitsid mitu osalist, et kaitseõiguse järgi peab neil olema võimalus tutvuda ka dokumentidega, mis on esitatud komisjonile pärast vastuväidete teatavaks tegemist, eelkõige teiste osaliste vastustega vastuväidetele.

Leebema kohtlemise taotlejaga peetud kohtumiste protokollide, ärakirjade ja/või märkuste puudumise osas (mida väitsid LVP, Fyffes/Weichert ja Dole) jõuti uurimise käigus järgmiste järeldusteni. Asutamislepingu konkurentsialaste eeskirjade kohaselt ei kaasne osalise kaitseõigusega komisjoni talitustele kohustust koostada koosolekute kohta protokolle või ülestähendusi. Selline kohustus on olemas vaid juhul, kui komisjon kavatseb oma otsuses kasutada suuliselt esitatud tõendeid. Sellisel juhul tuleb koostada nende kohta ka kirjalikud dokumendid. Käesoleval juhul kasutati tõenditena vaid ametlikult esitatud tunnistusi ja seega ei saa käsitada osaliste kaitseõiguse rikkumisena asjaolu, et asjaomased kohtumised ei olnud kirjalikult jäädvustatud. Siinkohal tuleb märkida, et mis tahes märkmed, mis komisjoni talitused on ühepoolselt teinud, kujutavad endast komisjoni enda ülestähendusi öeldust ja selle tõlgendust. Seepärast on nende näol tegemist majasiseste märkmetega, mis ei ole mõeldud teistele tutvumiseks ning neil puudub tõendusjõud süüdi mõistmiseks või süüst vabastamiseks.

Teiseks jõuti väite osas, et toimikus esinevate mitteloetavate dokumentidega rikuti ettevõtjate õigust suulisele ärakuulamisele, eelkõige osaliste võrdsuse põhimõtet (LVP, Fyffes/Weichert, Dole), järgmisele järeldusele. Kuni komisjoni uurimise originaaldokumentide kvaliteet on võrreldav osaliste DVD koopiate omadega, tähendab see seda, et ka komisjonil endal oli võimalik tutvuda dokumentidega, mille kvaliteet oli sama nagu menetlusosaliste omadel ehk dokumentidega, mis ei olnud loetavad või olid seda vaevu. Komisjoni asjaomased talitused edastasid taotluse ja võimaluse korral sellise taotluse esitajale uued koopiad, mille kvaliteet oli võrreldav toimiku originaaldokumentidega. Seega oli osalistel juurdepääs samadele dokumentidele, mille kvaliteet oli võrreldav komisjoni käsutuses olevate dokumentidega. Sellest johtuvalt jõuti järeldusele, et võrdsuse põhimõttest on kinni peetud.

Kolmandaks võttis seoses väitega süütust tõendavate dokumentide kohta, mida ei olnud uurimistoimikus, kuigi need olid komisjoni käsutuses (Fyffes/Weichert), sel ajal ärakuulamise eest vastutav ametnik järgmise seisukoha. Komisjon ei ole kohustatud esitama dokumente, mida uurimistoimikus ei ole. Samas aga põhjendatud taotluse korral, kus nimetatakse selgelt dokument/dokumendid ja selgitatakse selle/nende asjakohasust kaitse seisukohast ja selle/nende võimalikku süüst vabastavat väärtust, võib komisjon olla kohustatud need esitama, välja arvatud juhul, kui taotluse esitanul on võimalik seda teavet hankida muust allikast ilma suurema lisavaevata. Ja vastupidi, komisjon ei ole kohustatud vastama ebamäärasele taotlusele, milles osutatakse suurele hulgale dokumentidele. Taotlust hinnati nimetatud kriteeriumide alusel ja taotlust peeti osaliselt õigustatuks. Seejärel paluti konkurentsi peadirektoraadil võtta vajalikud meetmed, et leida ja edastada dokumendid, mida taotluse esitanud olid selge sõnaga oma taotluses nimetanud. Samal ajal aga lükati taotlus tagasi dokumentide osas, millele osutati ebamääraselt ja abstraktselt või mida oli võimalik hankida muudest allikatest.

Lõpuks seoses väidetava õigusega pääseda juurde teiste osaliste vastustele, mis need olid esitanud vastuväidetele (Del Monte), nenditakse, et sellist õigust ei ole üldreeglitega ette nähtud. Johtuvalt toimikule juurdepääsu käsitleva komisjoni teatise punktist 27 võib võimaldada juurdepääsu dokumentidele, mis komisjon on saanud pärast vastuväidete teatavaks tegemist, kui need dokumendid võivad sisaldada uusi, kas süüdistavaid või süüst vabastavaid tõendeid. Kuna osalise vastused vastuväidetele moodustavad osa osalise enda kaitsest, siis on väga üksikutel juhtudel võimalik seda käsitada teiste menetlusosaliste suhtes kas süüdistava või süüst vabastavana. Igal juhul on komisjonil keelatud kasutada osalise vastu tõendeid, mille kohta viimasele ei ole antud võimalust suuliseks ärakuulamiseks. Võimaliku süüst vabastava teabe puhul ei saa taotlus olla üldsõnaline, vaid peab olema põhjendatud ja selles peab olema toodud vähemalt üldjoontes välja, kuidas konkreetne teave võib olla kasulik osalise kaitse jaoks ja kuidas see võiks mõjutada haldusmenetluse käiku. Seega ei rikuta kaitseõigust, kui komisjon keeldub ühele osalisele võimaldamast juurdepääsu teise osalise vastustele komisjoni vastuväidetele, kui tegemist on üldtaotlusega, milles väidetakse, et need vastused võivad sisaldada süüst vabastavat teavet. Eespool nimetatud kriteeriumide alusel leian ma, et konkurentsi peadirektoraadipoolse keeldumisega osalise taotluse rahuldamisest ei kaasnenud kaitseõiguse rikkumist.

Otsuse eelnõu

Osaliste kirjalike ja suuliste avalduste järel loobus komisjon kõigist oma vastuväidetest, mis ta esitas ettevõtjate Fyffes plc, Fyffes International, Fyffes Group Limited ja Fyffes BV (Fyffes) vastu ning ettevõtjate FSL Holdings NV ja Firma Leon van Parys NV (LVP) vastu. Komisjon loobus ka oma vastuväidetest ettevõtjate Fresh Del Monte Produce Inc., Del Monte Fresh Produce International Inc., Del Monte (Saksamaa) GmbH ja Del Monte (Madalmaad) BV vastu seoses ettevõtja Del Monte enda väidetava osalemisega rikkumises. Samal ajal aga peetakse ettevõtjat Fresh Del Monte Produce Inc. endiselt vastutavaks ettevõtja Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co KG osalemise eest rikkumises, sest tal oli selle üle otsustav mõju.

Lisaks on otsuse eelnõu muude adressaatide suhtes vastuväidete ulatust esialgsete vastuväidetega võrreldes vähendatud ja rikkumise kestust oluliselt lühendatud.

Olen arvamusel, et otsuse eelnõus on esitatud ainult niisugused vastuväited, mille kohta osalised on saanud oma seisukoha teatavaks teha.

Kokkuvõte

Leian, et kõigi menetlusosaliste õigusest ärakuulamisele on käesoleva juhtumi puhul kinni peetud.

Brüssel, 10. oktoober 2008 Karen WILLIAMS

(1) Komisjoni määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT L 123, 27.4.2004, lk 18).