Kommenteeritud kokkuvõte (maks. 2 lk)

Mõjuhinnang järgmise ettepaneku kohta: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006, milles käsitletakse sõidukijuhtide sõiduaegu, vaheaegu ja puhkeperioode, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2006/22/EÜ, milles käsitletakse rakendamise tingimusi ja eeskirjade kehtestamist direktiivi 96/71/EÜ ja direktiivi 2014/67/EL suhtes seoses autoveosektori töötajate lähetamisega.

A. Vajadus meetmete järele

Mis on probleem ja miks on tegemist ELi tasandi probleemiga?

Peamised kindlakstehtud probleemid: ·sõidukijuhtide ebarahuldavad töö- ja sotsiaalsed tingimused; ·konkurentsimoonutused veoettevõtjate vahel. Need probleemid tulenevad järgmisest: opuudused kehtivates autoveosektori sotsiaalõigusnormides (juhtide sõidu-, töö- ja puhkeajad); oautoveosektori töötajate lähetamist käsitlevate sätete mitterahuldav rakendamine. Need probleemid on seotud ka riiulifirmade turuprobleemide ja ebaseadusliku kabotaažiga, mida on käsitletud teises mõjuhinnangus . Ilma ELi sekkumiseta jäävad need probleemid püsima ja suurenevad.

Mis tuleks saavutada?

Sekkumise üldeesmärgid on järgmised: ·tagada juhtidele rahuldavad töötingimused ja sotsiaalkaitse; ·hoida ära konkurentsimoonutused; ·parandada liiklusohutust. Konkreetsed eesmärgid on järgmised: oselgitada ja kohandada ELi sotsiaalõigusnorme, mida kohaldatakse autoveosektoris (sh lähetamise suhtes); onäha ette eeskirjade ühetaoline tõlgendamine ja kohaldamine; olihtsustada sotsiaalõigusnormide kulutõhusat ja ühesugust jõustamist piiriüleselt; otugevdada koostööd liikmesriikide vahel. Kõikehõlmav eesmärk on luua tasakaal töötajate õiguste kaitse tagamise ja ettevõtjatele piiriüleste teenuste osutamise vabaduse lihtsustamise vahel.

Milline on ELi tasandil meetmete lisaväärtus (subsidiaarsus)?

Tõenäoliselt ei ole eeskirjade puudusi võimalik parandada ilma ELi meetmeteta. Senised liikmesriikide ja komisjoni pingutused tagada ühine arusaam eeskirjadest ja nende ühesugune jõustamine on olnud edutud. Seepärast on ELi tasandi meede õigustatud, et pakkuda välja lahendus ELi tasandil ja hoida ära erisuguste riiklike meetmete levik. ELi lisaväärtus on selgete ja tasakaalustatud eeskirjade andmine, nende ühetaoline rakendamine, kohaldamine ja jõustamine, mida ei ole võimalik saavutada liikmesriikide tasandil.

B. Lahendused

Millised on eri võimalused eesmärkide saavutamiseks? Kas on olemas eelistatud variant? Kui ei, siis miks?

Poliitikapakett 1: Õigusraamistiku selgitamine ja koostöö parandamine – meetmed, millega kaotatakse mitmetähenduslikkus ilma eeskirju oluliselt muutmata, ning parandatakse koostööd jõustavate asutuste vahel, ilma et see mõjutaks märkimisväärselt kulusid. Poliitikapakett 2: Jõustamise tugevdamine ja kohustuste muutmine – lisaks poliitikapaketi 1 meetmetele hõlmab see meetmeid, millega kohandatakse teatavaid eeskirju ja tugevdatakse jõustamist, mis võib kaasa tuua teatavad reguleerimisega seotud kulud. Poliitikapakett 3: Sotsiaalõigusnormide suunatud läbivaatamine – kehtivate sätete märkimisväärne muutmine ja selliste erandite kehtestamine, millega jäetakse konkreetsed tegevused määruse kohaldamisalast välja. Poliitikapakett 2 on eelistatud variant ELi õigusraamistiku jõustamise tugevdamisel ja selle selgitamisel. Poliitikapakett 4 sisaldab horisontaalseid meetmeid, millega nähakse ette transpordisektori vajadustest lähtuvad eeskirjad lähetamise kohta – see sisaldab meetmeid lihtsamate haldus- ja kontrollinõuete kohta ning nelja varianti, mis vastavad neljale ajavahemikule: 3 päeva (4a), 5 päeva (4b), 7 päeva (4c) ja 9 päeva kuus (4d) summeeritud tegevuste kestust vastuvõtvas riigis, millest vähema puhul ei kohaldataks sõidukijuhtide suhtes töötajate lähetamise direktiivi. Olenemata päevade arvust väheneks halduskoormus märkimisväärselt. Ettevõtjate kulud eeskirjade täitmisel oleksid pikemate ajavahemike korral väiksemad. Töötajate seisukohalt on väiksemal päevade arvul suurem positiivne mõju juhtide sotsiaalsetele ja töötingimustele ning töökoha atraktiivsusele. Võttes arvesse iga variandi erinevaid mõjusid ja raskusi nende võrdlemisel, on valitud variant poliitiline otsus.

Millised on eri sidusrühmade seisukohad? Kes millist varianti toetab?

Esimene poliitikavariant on kõigi sidusrühmade poolt kõige vähem eelistatud. Teist varianti toetavad laialdaselt ettevõtjad ja sõidukijuhid, kuna selles pakutavad meetmed võimaldavad vedusid tõhusamalt korraldada, pakuvad soodsamaid ja paremini kohandatavaid töö- ja puhkeajanõudeid ning võimaldavad tõhusamat ja ühtsemat jõustamist. Ametiühingud ja riiklikud ametiasutused olid kahtleval seisukohal. Kolmandat varianti eelistab bussiveosektor (peamiselt suured EL 15 riigid). Ametiühingud toetavad üht kolmanda variandi meedet (tulemustasu keelamine), kuid lükkavad tagasi teised meetmed. Neljandat varianti eelistab kogu sektor ja suurem osa liikmesriike, kuna sellega pakutakse välja selged ja proportsionaalsed lahendused lähetamist käsitlevate sätete kohaldamiseks. Ametiühingud ja kolm liikmesriiki on vastu ajavahemikega lahendusele, mis tähendaks töötajate lähetamise direktiivi täielikku kohaldamist.

C. Eelistatud poliitikavariandi mõju

Millised on eelistatud poliitikavariandi eelised?

– Juhtide töö- ja puhketingimuste paranemine tänu sobivamatele ja paindlikumatele eeskirjadele, kohaldatavate maksumäärade ja muude sotsiaalkaitsetingimuste selgusele välismaal töötamise ajal, parematele puhketingimustele ja lühematele kodust eemal viibitud perioodidele; – ettevõtjatel on parem juhtide tööd tõhusamalt korraldada; – ettevõtjate halduskulude sääst on umbes 785 miljonit eurot aastas; – suureneb nende juhtide tasu, kes teevad vedusid kõrgema palgamääraga liikmesriikides; – õiguskindlus ja ühetaolisus jõustamisel.

Millised on eelistatud poliitikavariandi (kui see on olemas, vastasel korral peamiste poliitikavariantide) kulud?

– Ametiasutuste jaoks väike lühiajaline jõustamiskulude kasv, mis hiljem tasakaalustub tänu tõhusamale jõustamisele; – ettevõtjate jaoks väike lühiajaline eeskirjade täitmisega seotud ja halduskulude kasv, mis tulenevad majutuskohustusest regulaarse iganädalase puhkeaja jaoks, võimalikust vajadusest palgata uusi juhte, kohaldada vastuvõtvas liikmesriigis makstavat kõrgemat palgamäära.

Milline on mõju VKEdele ja konkurentsivõimele?

Enamik meetmeid ei avalda eeldatavalt VKEdele erilist mõju. Kohustus pakkuda juhile majutust ja muudatused iganädalase sõiduaja arvutamisel võivad siiski rohkem mõjutada mikroettevõtjaid, kes ei ole töö korraldamisel nii paindlikud, mis võimaldaks neil suuremaid kulusid vältida. Lähetamissätetega seotud halduskulude ja eeskirjade täitmisega seotud kulude loodetav vähenemine on aga märkimisväärselt suurem väikeettevõtete jaoks, eriti EL 13s.

Kas on ette näha märkimisväärset mõju riigieelarvetele ja ametiasutustele?

Ei, ainult väike lühiajaline jõustamiskulude kasv, mis hiljem tasakaalustub tänu tõhusama jõustamise kaudu saavutatud säästule.

Kas on oodata muud olulist mõju?

ELi tasandil ei täheldata keskkonnamõjusid ega olulist mõju tööhõive üldtasemele. Koostoime autoveoturule juurdepääsu käsitleva algatusega: 1) jõustamise tõhususe paranemine, 2) tõhusam võitlus ebaseadusliku tööhõivega.

Proportsionaalsus?

Eelistatud poliitikavariant ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik esialgse probleemi lahendamiseks ja algatuse eesmärkide saavutamiseks. Algatus pakub proportsionaalset ja tasakaalustatud lahendust omavahel seotud sotsiaalsetele ja konkurentsiprobleemidele.

D. Järelmeetmed

Millal poliitika läbi vaadatakse?