KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

määruse (EÜ) nr 789/2004, mis käsitleb kauba- ja reisilaevade ümberregistreerimist ühest ühenduse registrist teise, rakendamise kohta

1.Sissejuhatus

Määrusega (EÜ) nr 789/2004, mis käsitleb kauba- ja reisilaevade ümberregistreerimist ühest ühenduse registrist teise, sooviti ajakohastada ja parandada varasemat määrust (EMÜ) nr 613/91. Erinevalt varasemast määrusest sisaldab praegune määrus reisilaevade ümberregistreerimist ja sõnaselget viidet asjaomastele ELi õigusaktidele ning tugevdab koostööd riiklike merendusametite vahel.

Registritevahelist ümberregistreerimist käsitletakse mitmes IMO konventsioonis ja õigusaktis, samuti ringkirjas MSC/Circ.1.1140/MEPC/Circ.424. Euroopa Liidus kohaldatakse määrust (EÜ) nr 789/2004. Kõnealuse määruse eesmärk on kõrvaldada tehnilised tõkked liikmesriigi lipu all sõitvate kauba- ja reisilaevade ühendusesiseselt ümberregistreerimiselt, tagades samas laevaohutuse ja keskkonnakaitse kõrge taseme kooskõlas rahvusvaheliste konventsioonidega.

Tuleb märkida, et direktiivi 2009/21/EÜ (lipuriigi nõuete täitmise kohta) artiklites 4 ja 6 on sätestatud vastavalt meetmed, mis lipuriik peab võtma enne, kui ta lubab laeval tegutseda oma lipu all, ning samuti eelmise lipuriigi kohustus esitada konkreetne teave laevade puuduste ja ohutuse kohta, samuti teave, mis peaks olema lipuriigi registris ja üldsusele kergesti kättesaadav. Komisjoni aruanne kõnealuse direktiivi kohta võeti vastu 2013. aastal ning selles märgiti, et liikmesriikide lipu all sõitvaid laevu käsitleva teabe kerge kättesaadavus ja läbipaistvus võib aidata lihtsustada laevade ümberregistreerimist.

2.Laevaregistrid

Laevaregistrisse kantakse asjaomase riigi lipu all (lipuriik) sõitvad laevad.

Mõnes Euroopa Liidu liikmesriigis on kahte liiki laevaregistreid:

riiklikud registrid: neis on tavapäraselt nõue, et laeva kapten, juhtkond ja enamikul juhul ka meeskond peavad olema lipuriigi kodanikud, keda tasustatakse vastavalt asjaomase riigi seadustele. Mitte kõik ELi liikmesriigid ei järgi seda tava, erandid on näiteks Malta ja Küpros lipuriigina;

muud registrid, kus neid nõudeid ei kohaldata ning mõned neist pakuvad ka maksusoodustusi.

Määruses (EÜ) nr 789/2004 ei eristata neid kahte liiki registreid.

Teatavad liikmesriigid kasutavad laevapereta prahtimisel põhinevat registreerimiskorda, mille kohaselt võib prahtija mõnda aega prahitud laeva registreerida mõne muu lipuriigi registris, sest laev on prahtija valduses ja ta võib otsustada, et tal on kasulik registreerida see laev mõnes muus lipuriigis, seniks kuni tema laeva eest vastutab. Seega võib laev olla kahe riigi registris.

3.Registrite vaheline ümberregistreerimine

Kõnealuse määruse põhimehhanism on sätestatud artiklis 4. Põhimõtteliselt ei või liikmesriik jätta asjaomastest konventsioonidest tulenevatel tehnilistel põhjustel registrisse kandmata laevu, mis on kantud mõne teise liikmesriigi registrisse ja mis vastavad nõuetele ja millel on kehtiv tunnistus ning mille varustus või tüüp on kinnitatud kooskõlas nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiiviga 96/98/EÜ merevarustuse kohta. Määratluse kohaselt on „nõuded” laevade konstruktsiooni ja varustusega seotud ohutus-, julgeoleku- ja reostuse vältimise nõuded, mis on sätestatud kõnealustes konventsioonides, ning kohalikke sõite tegevatele reisilaevadele esitatavad nõuded, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/45/EÜ (reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta), millega uuendati nõukogu 17. märtsi 1998. aasta direktiivi 98/18/EÜ (reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta).

Käesoleva aruande üldine järeldus on, et vaatlusalusel ajavahemikul, aastatel 2006–2012, erilisi probleeme ei olnud. Üksikasjad on esitatud punktis 5.

Vaatlusalusel ajavahemikul on toimunud hulk ümberregistreerimisi. Lisatud komisjoni talituste töödokumendis [viide SWD (2015)101] on esitatud statistika laevaregistrite vaheliste üksikute sisse-välja registreerimiste kohta kõnealuse ajavahemiku jooksul.

4.Aruande sisendandmed

Vastavalt kõnealuse määruse artiklile 8 ning liikmesriikide esitatud teabe põhjal oli komisjonil võimalik koostada käesolev aruanne, milles käsitletakse üldist olukorda.