Kokkuvõte

I. ELis toodetakse suhkrut peamiselt kasvatajatelt saadavast suhkrupeedist. Enne turureformi oli EL üks maailma suurimaid suhkrutootjaid ning on teiseks suurim tarbija. 2006. aastal kiideti heaks suhkruturu reform, et viia turg kooskõlla senisest enam turule suunatud uue ühise põllumajanduspoliitika põhiprintsiipidega ning täita ELi rahvusvahelisi kohustusi.

II. Reformi peamised eesmärgid olid:

- tagada ELi suhkrutööstuse konkurentsivõime;

- stabiliseerida turud ja tagada suhkrutarnete kättesaadavus;

- aidata kaasa põllumajandusega tegeleva rahvastikuosa rahuldava elatustaseme kindlustamisele vahendite abil, mis on kasutusele võetud selleks, et vähendada asjassepuutuvates piirkondades märkimisväärset otsest ja kaudset sotsiaalset ja majanduslikku mõju põllumajandustootjatele.

III. Reformi põhiosad olid:

- tootmiskvootide vähendamine 2010. aasta septembriks 6 miljoni tonni ehk ligikaudu 30% võrra kvoodikohase toodangu kogumahust ehk tootmistasemeni, mis komisjoni hinnangul võimaldab säilitada turutasakaalu;

- suhkru ja suhkrupeedi tonnihinna järkjärguline vähendamine, kusjuures lõppjärgus kompenseeritakse vähendamist osaliselt kasvatajatele makstavate otsetoetustega;

- 6,2 miljardi euro suuruse ajutise ümberkorraldusfondi moodustamine, mida rahastavad tootjad oma kvootide maksete kaudu ja millega finantseeritakse peamiselt ümberkorraldusabi (4,7 miljardit eurot), mitmekesistamisabi (0,7 miljardit eurot) ja täiskoormusega rafineerimistehastele antavat üleminekuabi (0,2 miljardit eurot).

IV. Kontrollikoja auditis hinnati, mil määral on reformi eesmärgid praeguseks saavutatud.

V. Kontrollikoda on seisukohal, et kokkuvõttes ei taganud reformiprotsess kasumit mittetootva tootmisvõimsuse valikulise vähendamisega täielikult ELi suhkrutööstuse edasist konkurentsivõimet. Reformi esimese kahe aasta jooksul ei saavutatud vabatahtliku kvoodist loobumise oodatud taset. Alates reformi kolmandast aastast tehti võtmetähtsusega muudatused ja saavutati üldjoontes 6 miljoni tonni eesmärk, ehkki märkimisväärse osa kvootidest loovutasid ka tootjad, kelle konkurentsivõime polnud kõige madalam. Samuti märgib kontrollikoda, et reformi käigus stimuleeriti üheaegselt nii kvootide vähendamist kui eraldati lisakvoote, näiliselt kõige efektiivsematele tootjatele, kuid osast lisakvootidest hiljem loobuti. Lisaks avaldasid kasutuselevõetud meetmed piiratud mõju kasvatajate individuaalse konkurentsivõime tõstmisele, samuti on praeguses kvoodisüsteemis säilinud varasema süsteemi jäikus ja piirangud. Seega on tõenäoline, et valitsev välissurve avaldab ELi suhkrusektorile jätkuvalt suurt mõju.

VI. Turgude stabiliseerimise ja suhkrutarnete kättesaadavuse tagamise eesmärgi osas leidis kontrollikoda, et kuigi seni on tagatud turu suhteline stabiilsus ja ELi suhkruturu hinnad on olnud stabiilsed, võrdlushindade tasemel, on see saavutatud tootmiskvootide abil, millega on praegu kehtestatud lubatud sisetoodangu piirmäär tunduvalt alla siseturu nõudluse, moodustades 85% ELi tarbimisest. Selle tulemusel sõltuvad ELi tarned järjest enam impordist, samas kui suhkru uued kasutusviisid suurendavad nõudmisi tarnetele. Kontrollikoda on tuvastanud ka järjest suureneva tootmisrajatiste ümberpaigaldamise riski, mis on põhjustatud turu avamisest impordile EBA ("Kõik peale relvade") soodustatud riikidest. Lisaks juhib kontrollikoda tähelepanu ohule, et suhkruhinna alanemine ei jõua tarbijani. Töödeldud toodete puhul on tõenäoline, et kulude kokkuhoiu mõju ei jõua tootjatest kaugemale, suhkru jaemüügi puhul aga mõjutab hinnamuutuste ülekandumist jaotusvõrkude koondumine.

VII. Seoses küsimusega, kas konkreetsete vahendite/mehhanismide abil suudeti edukalt käsitleda ja leevendada reformist tulenevaid kohanemisprobleeme, märgib kontrollikoda järgnevat: üldjoontes ei ole veel võimalik teha järeldusi selle kohta, millises ulatuses on kasutatud vahenditega vähendatud asjassepuutuvates piirkondades märkimisväärset otsest ja kaudset sotsiaalset ja majanduslikku mõju põllumajandustootjatele. Reformi tagajärjel suleti ca 80 tootmisettevõtet. Komisjon ja liikmesriigid ei ole teinud piisavat järelevalvet selle üle, millist otsest sotsiaalset mõju avaldab tootmisrajatiste sulgemine. Kontrollikoda täheldas mõnes liikmesriigis suhkrutootmise alternatiivide väljatöötamiseks mõeldud mitmekesistamismeetmete rakendamisel ning keskkonnanõuete täitmisel viivitusi. Lisaks ei leitud tõendeid selle kohta, et traditsioonilistele roosuhkru rafineerimistehastele eraldatud üleminekuabi, mille summa ulatus 150 miljoni euroni, oleks põhinenud muudel suhkrureformi mõju objektiivsetel parameetritel kui asjaomaste tehaste varasemate "teatud eeliste" kadumine.

VIII. Kontrollikoda märgib, et kuigi on tõenäoline, et ligikaudu 640 miljoni euro suurune summa on võimalik eraldada ümberkorraldusfondist Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile, on olemas märkimisväärsed seonduvad lisakulud, mida ei kanta otse põllumajanduse eelarvejakku ja millega saab hüvitada traditsiooniliste AKV riikide eksportijate saamatajäänud tulu. Seetõttu on reformi üldkulud 1,2 miljardi euro võrra suuremad kui keskmine eelarvetoetus enne reformi.

IX. Neid asjaolusid arvestades esitab kontrollikoda järgmised soovitused:

- sisetootmise edaspidisel korrigeerimisel tuleb vahendeid ja meetmeid kavandada nii, et nad tagaksid üldise järjepidevuse ja põhineksid üksikasjalikul tehnilisel vajaduste analüüsil ning objektiivsetel kriteeriumidel;

- komisjon peab välja pakkuma meetmeid, millega kaotada praeguse kvoodisüsteemi jäikus ja piirangud, mis mõjuvad negatiivselt kasvatajate ja tootjate konkurentsivõimele;

- edaspidistes otsustes, mis mõjutavad ELi suhkrutootmist, tuleb arvesse võtta suhkru sisetootmise taset, mida peetakse vajalikuks, et täita asutamislepingu eesmärk tagada suhkrutarnete kättesaadavus;

- komisjon peab hinnakujundust regulaarselt jälgima ning komisjonil ja liikmesriikidel tuleb tagada konkurentsiõiguse nõuetekohane jõustamine sektoris, mis oleks kooskõlas asutamislepingu eesmärgiga, et tarned jõuavad tarbijani mõistliku hinnaga;

- komisjon ja liikmesriigid peavad võtma kiiresti meetmeid, et tagada mitmekesistamismeetmete kiire toimimine ja soovitud mõju;

- komisjon ja liikmesriigid peavad aktiivsemalt kaasa aitama selle tagamisele, et suletud tootmisettevõtete keskkonnaalased kohustused oleksid täielikult täidetud.

Sissejuhatus

Reformi taust ja sellele eelnenud olukord

1. Suhkrut toodetakse ELis kas kasvatajatelt saadavast suhkrupeedist [1] või rafineeritakse imporditud toorsuhkrust, mida toodetakse suhkruroost. Suhkrupeeti tuleks ideaalis kasvatada tootmisettevõtete läheduses, et hoida transpordikulud mõistlikul tasemel, samuti seetõttu, et suhkrupeedi suhkrusisaldus väheneb pärast saagi koristamist. Enamik suhkrupeedikasvatajatest kasutab sellisteks tegevusteks, nagu suhkrupeedi külvamine ja koristamine, masinatega seotud töövõtjate teenuseid. Seejärel transporditakse suhkrupeet tootjate tehastesse töötlemiseks. Lõpuks müüvad suhkrutootjad suhkru lahtiselt toidutööstusele või muudele kasutajatele, või siis pakitult jaemüüjatele.

2. Suhkruturu ühine korraldus võeti kasutusele 1967. aastal [2], et tagada ühenduse tootjatele rahuldav sissetulek ja stabiliseerida turg. ELi tootjad said suhkrut müüa garanteeritud hinnaga ehk sekkumishinnaga, mis oli ajavahemikul 1996–2006 tunduvalt kõrgem kui maailmaturu hind (vt joonis 1).

Joonis 1

Valge suhkru hind 1996–2006

+++++ TIFF +++++

1 Valge suhkru hetkehinna (juuni-juuli) aritmeetiline keskmine, lastitud FOB (franko laeva pardal) vastavates Euroopa sadamates, uutesse kottidesse pakituna.

Allikas : Komisjon (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat) - "Agriculture in the European Union - STATISTICAL AND ECONOMIC INFORMATION (2000-2008)".

3. Liikmesriikide vahel ära jaotatud tootmiskvootidega hoiti tootmise üldmaht teatud piirides. Väljastpoolt ELi pärit toodangule kehtestati impordimaks ja suhkru ülejääk eksporditi. Kvootide piires toodetud, kuid turu nõudlust ületava suhkru eksportimisel maksti eksporditoetusi [3]. Eksporditoetust ei antud sellise suhkru eksportimiseks, mille tootmisel ületati kvoote.

4. Enne reformi oli EL maailma suuruselt kolmas suhkrutootja, tootes aastas üle 20 miljoni tonni suhkrut. Suhkru tarbimiselt oli EL maailmas teisel kohal [4]. EL tootis piiratud koguses ka isoglükoosi, mida saadakse tavaliselt kas maisist, nisust või kartulitest ekstraheeritud tärklise töötlemisel. Isoglükoos on laialdaselt kasutusel toidutööstuses ning on paljudel juhtudel, nt karastusjookides, üks võimalikest suhkru asendajatest. Isoglükoosi tootmine ELis on piiratud väikesemahuliste kvootide kehtestamise tõttu [5]. Ka inuliinisiirupi (sigurijuure kiust saadav magusaine) tootmiskvoodid on väikesed. Tabelis 1 esitatakse suhkrureformi põhinäitajad enne ja pärast reformi:

5. Reformile eelnenud aastatel oli EL järjest kasvava surve all, et vältida suhkru ülejääkide eksportimist maailmaturule subsideeritud hinnaga. Selle tagajärjel võttis Maailma Kaubandusorganisatsioon (WTO) 2005. aastal vastu otsuse, millega kohustati ELi lisama oma suhkruekspordi piirmäära sisse ka kvoodivälise suhkru ekspordi ning AKV riikidest imporditud suhkru reekspordi. Seega ei saa EL alates 2006. aastast eksportida rohkem kui 1,37 miljonit tonni subsideeritud valget suhkrut aastas varasema 6,5 miljoni tonni suuruse aasta keskmise ekspordikoguse asemel [6]. 1. selgituses antakse WTO otsuse kohta lisateavet.

Tabel 1

Põhinäitajad enne ja pärast suhkrureformi

Reformieelsed EU-25 riikide andmed | Reformijärgsed EU-27 riikide andmed [1001] |

Aastas toodetakse üle 20 miljoni tonni suhkrut (bioetanooli kasutamist arvesse ei võeta). | Aastas toodetakse 14–15,5 miljonit tonni suhkrut (bioetanooli kasutamist arvesse ei võeta). |

285000 kasvatajat kasvatavad suhkrupeeti 2,1 miljonil hektaril ja kasutavad masinatega seotud töövõtjate teenuseid; üle 8000 kasvataja kasvatab suhkruroogu 43000 hektaril (peamiselt ELi ülemereterritooriumidel). | 164000 kasvatajat kasvatavad suhkrupeeti 1,41 miljonil hektaril ja kasutavad masinatega seotud töövõtjate teenuseid; suhkruroo kasvatajaid on alla 8 000. |

189 suhkrutehases töötab 50000 inimest. | 114 suhkrutehases töötab 30000 inimest (sealhulgas neli tehast asub kahes uues ELi liikmesriigis). |

16 isoglükoosi ja neli inuliinisiirupi tootjat; toodangu kogumaht 820000 tonni. | 10 isoglükoosi tootjat toodangu kogumahuga 690000 tonni (mitte ühtki inuliinisiirupi tootjat). |

Seitse täiskoormusega rafineerimistehast, mis impordivad ja töötlevad aastas 2 miljonit tonni suhkruroost saadud toorsuhkrut. | 26 täiskoormusega rafineerimistehast (millest 15 uutes liikmesriikides ehk Bulgaarias ja Rumeenias), mis impordivad ja töötlevad aastas 2,7 miljonit tonni suhkruroost saadud toorsuhkrut. |

Eksporditakse 7,5 miljonit tonni suhkrut, millest 2,5 miljonit tonni on kaetud eksporditoetusega. | Ekspordikogus ei ületa 1,37 miljonit tonni kvoodivälist suhkrut, mida eksporditoetus ei kata. |

ELis tarbitakse üle 15 miljoni tonni suhkrut (bioetanooli kasutamist arvesse võtmata). | ELis tarbitakse üle 17 miljoni tonni suhkrut (bioetanooli kasutamist arvesse võtmata). |

6. Lisaks oli EL 2001. aastal vastu võtnud algatuse "Kõik peale relvade" (EBA), millega kaotati kõik imporditariifid 49 arengumaast imporditavatele toodetele. Algatusel oli otsene mõju suhkrusektorile, kuna EBA soodustatud riikide hulgas oli kuus Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna suhkruprotokollile alla kirjutanud riiki [7]. EBA ja ACP riikide 3,5 miljoni tonni suurune eksport Euroopa Liitu on majanduspartnerluse lepinguid käsitleva määruse raames kavandatud kaitsemehhanismi üheks künniseks. Tollimaksude kaotamine neist riikidest imporditavale suhkrule algas 2001. aastal ja puudutas rafineerimistööstusele mõeldud piiratud koguseid. Koguseid suurendati järk-järgult ning alates 1. oktoobrist 2009 on neile tagatud piiramatu turulepääs.

1. selgitus

WTO otsus

Üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) 1994. aasta Marrakechi protokollile alla kirjutanud pooled nõustusid muu hulgas vähendama kuue aasta jooksul eksporditoetusi 36% võrra ja subsideeritavaid koguseid 21% võrra. Iga allakirjutanud pool esitas oma kohustuste üksikasjad eraldi dokumendina Marrakechi protokollile lisatud kontsessioonide nimekirjas, millest sai GATT 1994 lisa.

Euroopa Ühendus leidis oma kontsessioonide nimekirjas, et ühenduse kvoodivälise suhkru (C-suhkru) eksporti ei subsideerita, kuna sellele ei laiene eksporditoetused. Lisaks otsustas Euroopa Ühendus, olles samaaegselt nii oluline importija kui eksportija, kanda vähendatavate toetuste nimekirja ainult sellise ekspordi toetused, millest oli import maha arvatud. Selle põhjal arvutas ühendus toetatava koguse määramisel kasutatava võrdlusbaasi – 1,612 miljonit tonni, millest tuli maha arvata 21%, nii et tulemuseks jäi 1273 miljonit tonni. Pärast uute liikmesriikide ELiga ühinemist sai uueks künniseks 1,37 miljonit tonni. Sõltuvalt C-suhkru tootmise määrast võis ekspordi kogumaht seega kõikuda 4 miljonist 7 miljoni tonnini. Piirmäärade järgimine tagati ekspordilitsentside abil.

Vastavalt Brasiilia, Tai ja Austraalia 2002. aastal esitatud konsultatsioonitaotlusele vaatas WTO vaidluste lahendamise organ uuesti läbi EÜ kohustused ja ekspordipoliitika ning märkis 2005. aasta 28. aprilli lõpparuandes, et EÜ kontsessioonide nimekirja sõnastus ei andnud mõista, et AKV riikide impordile vastavate koguste eksport võiks toimuda üle kindlaksmääratud piirmäära ja et C-suhkru (kvoodivälise suhkru) eksporti võiks käsitleda subsideeritavana, mistõttu ei saa ka see toimuda üle kehtestatud piirmäära.

Reaalselt tähendas see Euroopa ekspordi edasist vähenemist suurusjärgus 5 miljonit eurot. Turustusaastal 2006/2007 rakendati ekspordipiiranguid esmakordselt täies ulatuses.

Suhkrureform ja selle eesmärgid

7. Eelnevat silmas pidades peeti vajalikuks suhkruturgu reformida, et viia ühine turukorraldus kooskõlla uue ühise põllumajanduspoliitika põhiprintsiipidega, mis näevad ette suuremat turule orienteeritust. Samuti tuli säilitada turutasakaal, täites samas liidu rahvusvahelisi kohustusi – nii WTO otsust, mille kohaselt ei tohtinud ELi subsideeritud eksport ületada 1,3 miljonit tonni (vt punkt 5), kui vähim arenenud riikidele suunatud algatust EBA, millega anti 2009. aastal mainitud riikidele piiramatu tollivaba juurdepääs ELi turule (vt punkt 6).

8. Komisjoni ettepaneku põhjal kiitis nõukogu suhkruturu reformi heaks ning see jõustus 2006. aasta juulis [8]. Reformile eelnesid ulatuslikud läbirääkimised peamiste sidusrühmadega ja mitu mõjuhinnangut, mis olid aluseks komisjoni 2005. aastal esitatud ettepanekule.

9. Reform pidi täitma rea erinevaid eesmärke, mis olid osaliselt omavahel vastuolus ning mida oli seega keeruline samaaegselt ellu viia. Peamised eesmärgid olid järgmised:

- tagada ELi suhkrutööstuse edasine konkurentsivõime, vähendades kasumit mittetootvat tootmisvõimsust;

- stabiliseerida turud ja tagada suhkrutarnete kättesaadavus;

- aidata kaasa põllumajandusega tegeleva rahvastikuosa rahuldava elatustase kindlustamisele vahendite abil, mis on kasutusele võetud selleks, et vähendada asjassepuutuvates piirkondades märkimisväärset otsest ja kaudset sotsiaalset ja majanduslikku mõju põllumajandustootjatele.

Reformi põhiosad

10. Reformi põhiosad olid:

a) tootmiskvootide säilitamine, kuid nende mahu vähendamine 2010. aasta septembriks 6 miljoni tonni võrra (see moodustab ligikaudu 30% kvoodikohase toodangu kogumahust) [9], mis komisjoni hinnangul säilitab turutasakaalu. Võimaldati siiski teatavat paindlikkust, tehes tootjatele (eelkõige neile, kes pidasid end uues turukeskkonnas konkurentsivõimeliseks) kättesaadavaks ligikaudu 1,5 miljoni tonni ulatuses lisakvoote;

b) valge suhkru tonnihinna järkjärguline alandamine – kui enne turustusaastat 2006/2007 kehtinud sekkumishind [10] oli 631,9 eurot, siis alates turustusaastast 2009/2010 kehtivaks võrdlushinnaks [11] on 404,4 eurot;

c) kasvatajatele makstava kvoodikohase suhkrupeedi tonni miinimumhinna järkjärguline vähendamine enne turustusaastat 2006/2007 [12] makstud 44,01 eurolt turustusaastast 2009/2010 makstava 26,29 euroni;

d) eksporditoetuste süsteemi kvoodikohase suhkru eksportimiseks ei tühistatud, kuid sellest plaaniti loobuda alates turustusaastast 2007/2008. Sel aastal oli aga turg tasakaalust väljas ning seetõttu nõustus komisjon eksporditoetuste rakendamisega ka turustusaastal 2007/2008. Komisjon otsustas suhkru eksporditoetused peatada 26. septembril 2008 [13].

e) suhkrupeedi hinna languse osaline [14] hüvitamine suhkrupeedi kasvatajatele toetusõiguste kehtestamisega tootmiskohustusega sidumata ühtse otsemaksete kava raames või eraldi makstava suhkrutoetusega uutes liikmesriikides, kes ühtset otsemaksete kava ei kohalda. Teatud tingimustel said kasvatajad ka täiendavat toetust, mida maksti viieaastase üleminekuperioodi jooksul tootmiskohustusega seotud toetusena. Vastupidiselt sellele ei makstud hüvitist aga isoglükoosi tootjaid varustavatele teraviljatootjatele, kuna eeldati, et teravilja hinda reform oluliselt ei mõjuta;

f) ajutine ümberkorraldusfond, mida rahastavad tootjad oma kvootide maksetest kogusummas 6,2 miljardit eurot. Ajutise ümberkorraldusfondi loomise eesmärk oli eelkõige rahastada hüvitiste maksmist vabatahtliku tootmiskvootidest loobumise eest. Ümberkorraldusfondi haldab komisjon vastavalt ELi eelarve sätetele [15] ja plaan näeb ette, et fondi sulgemisel 2012. aasta septembris eraldatakse kõik selles olevad vahendid EAGF-ile [16]. Fond oli ette nähtud järgmiste toetusliikide rahastamiseks:

i) ümberkorraldusabi (4 750 miljonit eurot), mida makstakse tootjatele, kes lõpetavad kvoodikohase tootmise ja loobuvad vastavatest kvootidest. 10% [17] oli ette nähtud kvootidest loobumise tõttu halvemasse seisu sattunud suhkrupeedikasvatajatele ning masinatega seotud töövõtjatele, kes pakuvad suhkrupeedikasvatajatele eriotstarbelisi teenuseid (vt joonis 2);

ii) mitmekesistamisabi (675 miljonit eurot), mille eesmärk on edendada alternatiivide leidmist suhkrupeedi ja suhkruroo kasvatamisele ning suhkrutootmisele piirkondades, mida mõjutab suhkrutööstuse ümberkorraldamine.

iii) täiskoormusega rafineerimistehastele eraldatav üleminekuabi (150 miljonit eurot), et võimaldada neil suhkrutööstuse ümberkorraldamisega kohaneda [18].

11. Ümberkorraldusfondi tulude ja kulude jaotus on esitatud I lisas.

Joonis 2

Ümberkorraldusfondi ülevaade

Tulud | Eraldatav abi ja abisaajad [1002] |

+++++ TIFF +++++

|

Haldussüsteemide ülevaade

12. Korda, mida tootjad ümberkorraldusabi taotlemisel peavad järgima, kirjeldatakse 2. selgituses.

2. selgitus

Ümberkorraldusabi taotlemise kord

Ümberkorraldusprotsessis osalemiseks pidi tootja oma kvoodist tervikuna või osaliselt loobuma ja esitama liikmesriigile taotluse ümberkorraldusabi saamiseks. Taotlus pidi sisaldama ümberkorraldusplaani koos järgmiste elementidega:

- sotsiaalplaan, milles esitatakse üksikasjad meetmete kohta, mis kavatsetakse võtta eelkõige seoses asjaomase tööjõu ümberõppe, ümberpaigutamise ja ennetähtaegselt pensionile jäämisega;

- keskkonnaplaan, milles esitatakse üksikasjad kavandatud meetmete kohta, mis on ette nähtud keskkonnaalaste nõuete järgimiseks;

- äriplaan, milles esitatakse üksikasjad vabriku või vabrikute sulgemise ning tootmisseadmete täieliku või osalise demonteerimise viiside, ajakava ja kulude kohta;

- finantsplaan, milles esitatakse üksikasjad kõikide ümberkorraldusplaaniga seotud kulude kohta.

Liikmesriigi ametivõimud pidid taotluse läbi vaatama, et kontrollida selle vastavust ELi ja liikmesriigi nõuetele. Pärast taotluse heakskiitmist võis tootja hakata ümberkorraldusplaanis ette nähtud tegevusi ellu viima ning pidi korra aastas esitama arenguaruande. Tootjale maksti ümberkorraldusabi välja kahes osas pärast tagatisdeposiidi kättesaamist 120% väärtuses saadavast abisummast. Tagatis vabastatakse vastavalt ümberkorraldusplaanis loetletud tegevuste elluviimisele ja liikmesriigi ametiasutuste asjakohastele kontrollidele.

13. Liikmesriigid peavad koostama riiklikud ümberkorraldusprogrammid ning täitma seoses ümberkorraldusfondiga järgmisi ülesandeid:

a) tootjate esitatud ümberkorraldusabi taotluste abikõlblikkuse kontrollimine;

b) sotsiaalsete ja keskkonnaalaste nõuete kehtestamine tootjatele, tingimusel, et see ei takista ümberkorraldusprotsessi;

c) abisaajatele antava abi üle otsustamine, kui see on määrustega ette nähtud;

d) ümberkorraldus- ja mitmekesistamisabi maksmine abisaajatele;

e) ümberkorraldus- ja mitmekesistamisabi rakendamise jälgimine, kontrollimine ja selle kohta aru andmine.

14. Komisjon teeb reformi elluviimise üle järelevalvet, esitades vajadusel parandusmeetmete ettepanekuid, ning haldab ümberkorraldusfondi. Liikmesriigid saadavad komisjonile abitaotluste nimekirjad (ja taotluste koopiad), riiklikud ümberkorraldusprogrammid ja aruanded ümberkorraldusabi tegevuste elluviimise kohta.

Auditi ulatus ja lähenemisviis

15. Kontrollikoja auditis analüüsiti, mil määral on suhkruturu reformi eesmärgid saavutatud, keskendudes järgmistele küsimustele:

a) Kas suhkruturu reform on kindlustanud ELi suhkrutööstuse edasise konkurentsivõime?

b) Kas suhkruturu reform on stabiliseerinud turud ja taganud suhkrutarnete kättesaadavuse?

c) Kas kasutuselevõetud vahendid/mehhanismid on olnud edukad reformist tulenevate kohandumisprobleemide käsitlemisel ja lahendamisel?

16. Lisaks vaadeldi auditis tootmisrajatiste lammutamist käsitlevate keskkonnanõuete täitmist ja suhkruhinna alanemise tõenäolist mõju tarbijatele. Üheks vaatlusaluseks teemaks oli ka reformi maksumus.

17. Auditi tõendusmaterjali kogumiseks ja uurimiseks viidi läbi intervjuud ning analüüsiti süsteeme, dokumente ja andmeid komisjonis, samuti kontrolliti valimit, kuhu kuulus kaheksa liikmesriiki: Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Poola, Prantsusmaa, Saksamaa ja Tšehhi Vabariik [19]. Välitööd toimusid 2008. aasta lõpust 2009. aasta keskpaigani ja hõlmasid ümberkorraldusfondi tegevust reformi kolme esimese turustusaasta (2006/2007–2008/2009) jooksul. Kohtuti Euroopa Suhkrutootjate Komitee, Euroopa Suhkrupeedikasvatajate Rahvusvahelise Liidu ja Suhkru Tööstustarbijate Komitee esindajatega, et kuulda nende arvamust suhkrureformi kohta.

18. Külastatud liikmesriikides vaadati auditi käigus üle makseasutustes reformi elluviimiseks kasutuselolevad süsteemid. Samuti kontrolliti (sh ka kohapeal) ümberkorraldusabi maksete valimit. Lisaks küsitleti suhkrusektori sidusrühmade (tootjate, kasvatajate, masinatega seotud töövõtjate ja suhkrutootmisettevõtete töötajate) esindajaid.

Eelmine auditiaruanne

19. Kontrollikoda on varem käsitlenud suhkruturu ühise korralduse juhtimist 2001. aastal avaldatud aruandes [20], kus vaadeldi ÜPP üldeesmärkide saavutamist. Aruandes juhiti tähelepanu suhkru kõrgele hinnale ELi tarbijate jaoks ning sellise süsteemi ülemäärasele jäikusele, kus tootmiskvoodid on koondunud piiratud arvu tootjate kätte, ning soovitati meetmeid tööstuse konkurentsivõime tõstmiseks.

Tähelepanekud

Kas suhkruturu reform on kindlustanud eli suhkrutööstuse edasise konkurentsivõime?

20. Reformiga kavandati "käivitada põhjalik ümberkorraldusprotsess, mis toob kaasa mittetasuva tootmisvõimsuse märgatava vähenemise ühenduses" [21], pakkudes kaalukat majandussoodustust, et madalaima tootlikkusega suhkruettevõtjad loobuksid vabatahtlikult oma kvoodikohasest tootmisest, ning võimaldades arvesse võtta tootmisest loobumisega seotud sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid kohustusi [22].

21. Komisjon eeldas, et madalaima tootlikkusega ettevõtted (st ettevõtted, mis ei ole reformiga kavandatud hinnalanguse olukorras enam konkurentsivõimelised) loobuvad majandussoodustuste saamiseks oma kvoodist, võttes vastu ümberkorraldusfondi hüvitise, ilma et oleks tarvis meetmeid suunata konkreetsetele ettevõtetele või piirkondadele.

22. Seega nägi reformi aluseks olev loogika ette, et kui madalama tootlikkusega ettevõtjad loobuvad 6 miljoni tonni suhkru tootmisest, suurendab see keskmist tootlikkust ja tagab seeläbi ELi tööstuse edasise konkurentsivõime. Võimaldati siiski teatavat paindlikkust, tehes tootjatele (eelkõige neile, kes pidasid end uues turukeskkonnas konkurentsivõimeliseks) kättesaadavaks ligikaudu 1,5 miljoni tonni ulatuses lisakvoote.

23. ELi suhkrutööstuse konkurentsivõime sõltub ühelt poolt suhkrutootjate tootlikkusest ja teiselt poolt suhkrupeedikasvatajate suutlikkusest varustada tootjaid suhkrupeediga, mille hind on konkurentsivõimeline. Olenemata reformi üldisest eesmärgist, mis näeb ette madalaima tootlikkusega ettevõtjate loobumist oma tootmiskvootidest, ei leitud auditi käigus ei komisjonis ega liikmesriikide korraldusasutustes võrdlusandmeid üksiktootjate või ettevõtete tootlikkuse kohta. Lisaks ei palunud komisjon liikmesriikidel ja/või tööstuse esindajail esitada andmeid, mille alusel hinnata reformi elluviimist üksiktootjate või ettevõtete tootlikkuse seisukohast.

24. Sellega seoses viidati mõjuhinnangus ainult uuringutele [23], kus järjestatakse suhkrutootmise piirkonnad kasvatajate ja tootjate kombineeritud tootlikkuse alusel järgmistesse kategooriatesse: madal, keskmine ja kõrge kombineeritud tootlikkus. Tabelis 2 tuuakse ära liikmesriikide järjestus ning valge suhkru esialgsete kvootide maht. Järjestus põhineb ELi suhkrutööstuse 2001. aasta andmetel. Andmeid aga ei uuendatud, kui komisjon 2005. aastal oma ettepaneku esitas, ehkki toimunud olid mitmed olulised muutused, nagu suhkrupeedisaagi suurenemine Hispaanias ja Ühendkuningriigis ning tootjapoolne tootmisrajatiste ühendamine ja tootmise ratsionaliseerimine Iirimaal.

25. Mõjuhinnangus sisalduva tootlikkuse järjestuse alusel ja arvestades asjaolu, et komisjoni täpsemad andmed üksiktootjate või suhkrutootmisettevõtete konkurentsivõime kohta ei ole kättesaadavad, kasutatakse neid valge suhkru kvoote, millest on loobunud madala ja keskmise tootlikkusega piirkondade tootjad, näitajana selle kohta, kui edukalt on reformi eesmärgid saavutatud. Kuna need on keskmised näitajad, ei näita nad siiski tootjate ja/või kasvatajate individuaalset kõrget tootlikkust madala tootlikkusega piirkondades või vastupidi.

Reformi kahe esimese aasta jooksul ei saavutatud vabatahtliku kvootidest loobumise oodatud taset

26. Reformi kaheaastase etapi jooksul seoses aeglase ülemineku tõttu teisel aastal loobusid tootjad vabatahtlikult kvootidest ainult 2,2 miljoni tonni ulatuses, võrrelduna eesmärgiks seatud 6 miljoni tonniga. See oli selgeks märgiks, et tööstus ei pidanud pakutud soodustusi kvootidest loobumiseks piisavalt atraktiivseks.

27. Oluline asjaolu, mis mõjutas suhkrutootjate otsust kvootidest loobumise kohta, oli pakutud finantshüvitistega kaasnev ebakindlus. See, kui suures ulatuses ümberkorraldusabi tootjatele eraldatakse, oli liikmesriikide otsustada, tingimusel, et vähemalt 10% abist läheb kasvatajatele ja masinatega seotud töövõtjatele. Seetõttu ei teadnud tootjad ümberkorraldusabi taotlemise hetkel, kui suures ulatuses nad hüvitist saavad.

Tabel 2

Liikmesriikide jagunemine vastavalt kombineeritud tootlikkusele

Allikas: Komisjon (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi üksus C.5).

Liikmesriik | Kombineeritud tootlikuse tase [1003] | Esialgne kvoot [1004] (tonni valget suhkrut) |

Iirimaa | Madal | 2143923 |

Kreeka |

Itaalia |

Portugal (mandriosa) |

Tšehhi Vabariik | Keskmine | 2923655 |

Taani |

Hispaania |

Läti |

Leedu |

Ungari |

Sloveenia |

Slovakkia |

Soome |

Belgia | Kõrge | 12895381 |

Saksamaa |

Prantsusmaa (emamaa) |

Madalmaad |

Austria |

Poola |

Rootsi |

Ühendkuningriik |

Muud liikmesriigid [1005] | Ei kajastu | 604114 |

KOKKU | | 18567073 |

28. Veel üks asjaolu, mis võis mõjutada kasvatajate otsust suhkrupeedi kasvatamist jätkata, oli jätkuvalt kättesaadava abi tase. Õigusaktid näevad ette, et liikmesriikides, mis loobuvad kvoodist vähemalt 50% ulatuses, makstakse allesjäänud kasvatajatele viieaastase üleminekuperioodi jooksul täiendavat toetust tootmiskohustusega seotud toetusena. Sellist toetust maksti neljas madala või keskmise kombineeritud tootlikkusega liikmesriigis [24], mis loobusid kvoodist nõutud ulatuses. Toetus oli stiimuliks allesjäänud kasvatajatele, et jätkata suhkrupeedi kasvatamist järgmise viie aasta jooksul.

29. Lisaks üksikettevõtjate olukorra arvessevõtmisele tuleb kvootidest loobumise eeldatud ja tegeliku taseme erinevust analüüsida ka eeldatud kvootidest loobumise ulatuse seisukohast. Ei olnud realistlik eeldada, et suures mahus ehk ligikaudu 30% ulatuses kvootidest loobumist oleks võimalik saavutada ainult madalaima tootlikkusega tootjate vabatahtliku valiku tulemusel. Kui kõigi komisjoni poolt madala ja keskmise tootlikkuse kategooriasse liigitatud liikmesriikide tootjate kogukvoodid kokku liita, on tulemuseks 5,1 miljonit tonni ehk vähem kui planeeritud vähenemise määr. Lisaks tuleb arvestada, et kui kõik nende riikide tootjad oleksid kvootidest loobunud, oleks 13 liikmesriigis suhkrutootmine täielikult lõpetatud.

30. Auditeerimisel leiti, et ühes liikmesriigis sulges oma suure, moodsa ja potentsiaalselt tõhusa suhkrutootmisettevõtte ainuke tootja, kes enne suhkrureformi oli oma tootmisrajatised ühendanud ja tootmist ratsionaliseerinud ning määratles ennast Euroopa ühe tõhusaima tootjana. Tootja põhjendas oma otsust hindade alanemise riskiga, mis vähendaks suhkrupeedi tarneid ebamajandusliku tasemeni.

Alates reformi kolmandast aastast tehti võtmetähtsusega muudatusi ...

31. Nagu eelpool märgitud, loobuti vabatahtlikult kvootidest kahel esimesel turustusaastal (2006/2007 ja 2007/2008) vähem kui loodeti.

32. 6 miljoni tonni eesmärgi saavutamiseks tehti 2007. aastal ümberkorraldusfondis järgmised võtmetähtsusega muudatused [25]:

a) suhkrutootjatele antava ümberkorraldusabi osa suurendati 90%-ni ümberkorraldusabist ning kasvatajatele, kelle olukorda selline muudatus halvendas, maksti hüvitiseks ühekordset toetust 237,50 eurot iga kaotatud tonni kohta;

b) ettevõtted, kes loobusid vähemalt 13,5%-st oma 2008/2009. aasta kvootidest, ei pidanud maksma 2007/2008. aasta ajutist ümberkorraldusmakset (173,80 eurot tonni kohta) 13,5% pealt oma kvootidest;

c) kavandati kohustuslikku ja hüvituseta kvootide vähendamist 2010. aastal, kui vabatahtlikust kvootidest loobumisest ei piisa, et eesmärki saavutada. See meede mõjutanuks kõige enam neid tootjaid, kes ei olnud ühestki oma kvoodist loobunud. Seetõttu pidid mainitud tootjad arvestama ka vabatahtliku tootmisest loobumisega.

… ja 6 miljoni tonni (sh 0,5 miljonit tonni isoglükoosi ja inuliinisiirupit) eesmärk suurelt osalt saavutati …

33. Muudatuste eesmärk oli viia ELi suhkruturg loodetud tasakaalu, vähendades suhkru, isoglükoosi ja inuliinisiirupi tootmist 6 miljoni tonni võrra. Muudatuste tulemusel loobusid tootjad 2008. ja 2009. aastal kvootidest ca 3,6 miljoni tonni ulatuses. 2009. aastaks oli tegevuse lõpetanud ligikaudu 80 tootmisettevõtet ja kvootidest oli loobutud 5,77 miljoni tonni väärtuses, millest suhkrukvoote on 5,23 miljonit tonni. Isoglükoosi tootjad loobusid 0,22 miljonist tonnist ja inuliinisiirupi tootjad loobusid kõigist olemasolevatest kvootidest, kokku 0,32 miljoni tonni väärtuses (täpsemad andmed II lisas). Seega ei tekkinud vajadust toodangu suuremahuliseks vähendamiseks.

… ehkki kvootidest loobusid ka tootjad, kelle konkurentsivõime ei olnud kõige madalam

34. Komisjoni talituste kinnitusel oli pärast ümberkorraldusperioodi teist aastat selge, et nõutavas ulatuses kvootidest loobumist ei saavutata üksnes nii, kui suhkrutootmise lõpetavad kõige vähem konkurentsivõimelised ettevõtted kõige halvemini suhkrupeedi kasvatamiseks sobivates piirkondades. Seetõttu pakuti kõigile tootjatele kaalukat majandussoodustust, kui nad loobuvad vähemalt osast oma kvootidest, et saavutada vajalik toodangu vähenemine ja viia sektor uude turutasakaalu.

35. Auditiga leiti juhtumeid, kus ennast kõige konkurentsivõimelisemate ettevõtete hulka lugevad ettevõtted ostsid täiendavaid suhkrukvoote ja hiljem neist loobusid, eelkõige kvootide hüvitamata vähendamise riski vältimiseks. Prantsusmaal, Saksamaal ja Poolas teatasid auditi vältel küsitletud tootjate esindajad, et osalise kvootidest loobumise peamiseks põhjuseks oli vähendada hilisema hüvitamata vähendamise riski.

36. Lisaks näitavad andmed turustusaastate ja liikmesriikide lõikes, et tootmiskootidest loobumist esines kõigis tootmiskategooriates, kuna esialgseks eesmärgiks oli motiveerida madalaima tootlikkusega tootjaid, et nad loobuksid oma kvootidest.

37. Kokku loobuti kvootidest ligi 6 miljoni tonni ulatuses, millest 5,2 miljonit tonni moodustas valge suhkur. Ehkki olemasolevatest suhkrutootmiskvootidest loobuti tunduvalt sagedamini piirkondades, mille tootlikkus liigitati madalaks või keskmiseks, loobuti 2,4 miljoni tonni ehk 47% (mis moodustab 19% esialgsetest kvootidest) ulatuses kvootidest piirkondades, mis on komisjoni hinnangul kõige konkurentsivõimelisemad (vt III lisa).

38. Kirjeldatud olukord tekitab küsimuse, kuivõrd mõjusad on suhkrutööstuse edasise konkurentsivõime tagamiseks rakendatud meetmed tootjate seisukohast. Eelkõige puudus reformi kolmandal aastal kasutusele võetud meetmetel soovitud eesmärgi saavutamiseks vajalik kitsam suunitlus.

Reformiga soodustati kvootide mahu vähendamist ja samal ajal eraldati täiendavaid kvoote

39. Suhkrureformiga võeti kasutusele lai valik mehhanisme, mis on mõnikord üksteisega vastuolus. Üheks neist on soovitava kvoodikohase tootmise taseme kehtestamine.

40. Ühelt poolt kehtestati reformiga ümberkorraldusabi, et turu stabiilsuse säilitamiseks soodustada suhkrutootmisettevõtete poolset loobumist kvoodikohasest tootmisest [26]. Teiselt poolt võimaldas reform WTO otsusega (punkt 5) sätestatud ülemineku ladususe tagamiseks samadel ettevõtetel kvoodikohast tootmist suurendada kokku 1,5 miljoni tonni ulatuses [27], mis jaguneb alljärgnevalt:

- Täiendavad suhkrukvoodid: suhkrutootmisettevõtted võisid taotleda täiendavate suhkrukvootide eraldamist kogumahus kuni 1,1 miljonit tonni, makstes ühekordse summana 730 eurot iga täiendava kvoodi tonni eest. Kvoote osteti ligikaudu 1 miljoni tonni väärtuses.

- Täiendavad isoglükoosi kvoodid: proportsionaalselt juba olemasolevate kvootidega eraldati ettevõtetele veel 300000 tonni isoglükoosi kvoote. Täiendavad kvoodid eraldati tasuta.

- Isoglükoosi lisakvoodid: Itaalias, Leedus ja Rootsis võisid ettevõtted taotleda isoglükoosi lisakvootide eraldamist kogusummas kuni 103000 tonni, makstes ühekordse summana 730 eurot iga eraldatud lisakvoodi tonni eest. Auditi toimumise ajaks ei olnud ükski tootja lisakvootide ostmise võimalust kasutanud.

41. Lisakvootide võimaldamist võib põhjendada konkurentsivõime tõstmisega, kuna see oli suunatud tõhusamatele tootjatele, kuid paratamatult suurendas see vajadust vähendada kvootide üldmahtu, saavutamaks soovitud turutasakaal.

42. Tegelikkuses on täiendavaid suhkrukvoote ligikaudu 1 miljoni tonni ulatuses eraldatud ettevõtetele, kes maksid ühekordse summana 730 eurot eraldatud kvoodi tonni kohta. Auditiga leiti juhtumeid (peamiselt reformi teises etapis), kus ettevõtted loobusid hiljuti ostetud suhkru lisakvootidest samaväärse hüvitise eest, et vältida olukorda, kus neil tuleb kvootidest loobuda ilma selle eest hüvitist saamata, nagu nägi ette 2007. aasta kava (vt punkti 32 alapunkt c). Ettevõtete poolt lisakvootide eest makstud summa vastab enam-vähem summale, mille nad said kvootidest loobumise eest, seetõttu võib finantsmõju pidada üldjoontes neutraalseks. Puudub aga mõistlik põhjendus, miks kvoote suurendada ja seejärel keskenduda nende vähendamisele. Lisaks olid sellisel teguviisil negatiivsed tagajärjed ELi eelarvele, nagu järgnevalt selgitatakse.

43. Kui ettevõtetele eraldati 300000 tonni täiendavaid isoglükoosi kvoote tasuta, maksti samadele ettevõtetele sellele järgnevalt hüvitisi kvootidest loobumiseks. 2009. aastaks olid isoglükoosi tootjad loobunud 222316 tonnist toodangust ja saanud hüvitisena ümberkorraldusabi hinnanguliselt 97 miljoni euro eest [28]. Seega võib teha järelduse, et reformi käigus maksti ettevõtetele kvootidest loobumise eest, mis olid neile tasuta antud. Loogika, mille alusel kaasati tasuta antud lisakvoodid vähendatavate kvootide hulka, on äärmiselt ebaselge. Lisaks ei ole nende otsustega kaasnevad lisakulud põhjendatud.

Rakendatud meetmetel oli suhkrupeedikasvatajate individuaalse konkurentsivõime suurendamisele piiratud mõju

44. Suhkrupeedikasvatajate konkurentsivõime, st nende suutlikkus tarnida suhkrupeeti tootjatele konkurentsivõimelise hinnaga, sõltub sellest, kas nad suudavad vähendada suhkrupeedi kasvatamise kulusid tonni kohta, et püsida reformiga kehtestatud madalama suhkruhinnaga samal tasemel. Ühtse otsemaksete kava raames kompenseeriti suhkrupeedikasvatajatele osaliselt sissetuleku kaotus, mis oli tingitud suhkrupeedi eest makstava miinimumhinna olulisest langusest, kuid rakendatud meetmetel oli piiratud mõju kasvatajate individuaalse konkurentsivõime suurendamisele.

45. Komisjoni mõjuhinnangus analüüsiti valitud liikmesriikide kasumiläve punkti, st hinnataset, millest allpool otsustab keskmine kasvataja suhkrupeedi asemel muud sarnast kultuuri kasvatama hakata. Mõjuhinnangus rõhutati, et enamiku vaadeldud liikmesriikide suhkrupeedikasvatajate kasumiläve punkt oli tunduvalt kõrgem (vt tabel 3) kui alates 2009. aasta oktoobrist kehtiv suhkrupeedi miinimumhind, mis on ca 26 eurot tonni kohta.

Tabel 3

Valitud liikmesriikide jagunemine vastavalt suhkrupeedi hinnangulisele keskmisele kasumilävele põllumajandusettevõtete tasandil

Allikas: Komisjoni dokument SEK(2005) 808, lk 11.

Tunduvalt üle 25 euro tonni kohta | Ligikaudu 25 eurot tonni kohta |

Liikmesriik | Kasumilävi eurodes tonni kohta | Liikmesriik | Kasumilävi eurodes tonni kohta |

Soome | 44 | Belgia / Madalmaad | 30 |

Itaalia | 42 | Taani | 25 |

Ühendkuningriik | 40 | Prantsusmaa | 26 |

Austria | 40 | Saksamaa | 30 |

Hispaania | 36 | |

Rootsi | 34 |

Kreeka | 34 |

46. Lisaks sellele tuleb arvestada, et suhkrupeedi kasvatamine peaks toimuma tootmisettevõtete läheduses (vt punkt 1), mistõttu on kasvatajal kohaliku ettevõtte sulgemisel keeruline saaki teisele ettevõttele tarnida. Seetõttu oli mitmel juhul isegi neilt kasvatajatelt, kes näitasid üles tahet või suutlikkust tõhusust suurendada näiteks hektari kohta saadava saagi suurendamisega, võetud võimalus seda teha, kui kohalik tootja otsustas oma ettevõtte sulgeda. Auditi käigus tuvastati juhtumeid, kus suhkrutootmisettevõtted suleti suhteliselt väikese tootmisvõimsuse ja vananenud tehnoloogia tõttu, ehkki sealsete suhkrupeedikasvatajate saagikus hektari kohta oli kõige kõrgem.

47. Sellistes tingimustes ei pakkunud reform stiimuleid nende kasvatajate konkurentsivõime tõstmiseks, kes soovisid suhkrupeedi kasvatamisega edasi tegeleda.

Praeguses kvoodisüsteemis on säilinud varasema süsteemi jäikus ja piirangud

48. Kontrollikoja varasemas eriaruandes suhkruturu ühise korralduse kohta (vt punkt 18) juhiti tähelepanu kvoodisüsteemi jäikusele ja tõdeti, et "riiklikud kvoodid on takistanud tootmise liikumist kõige tõhusamatesse piirkondadesse" [29], "tavapärased konkurentsijõud ei toimi ja mitmel juhul on suhkrutootmisettevõtteid trahvitud konkurentsi kahjustamise eest" [30] ning et olukord, kus uute suhkrupeedikasvatajate turule sisenemisele kehtivad piirangud, nõuab komisjoni tähelepanu [31].

49. Seoses sellega tegi komisjon oma 2004. aasta teatises [32] algselt ettepaneku suhkrusektori reformimiseks kvootide ühtlase vähendamise alusel ja kavandas ELi tootjate vahelise kvootide ülekantavuse soodustamist. Ettepanekut ei võetud aga vastu, kuna enamus liikmesriike olid ühendusesisese kvootide ülekandmise vastu.

50. Suhkrutööstuse töötlemisvõimsuse seisukohalt on praegune süsteem säilitanud varasema süsteemi jäikuse ja piirangud, näiteks kvantitatiivsete kvootide kehtestamine individuaalsetele kasvatajatele mõnes liikmesriigis, võimaluse puudumine kvootidega kaubelda ja piiratud võimalused kvootide ülekandmiseks. Mainitud piirangud põhjustavad tootmisvõimsuse ülemäärast jäikust ja vähendavad nii kasvatajate kui tootjate võimalusi tõhusust suurendada. Audit kinnitas, et mõnes auditeeritud liikmesriigis takistavad kvoodipiirangud võimalike uute kasvatajate turule tulekut ja olemasolevate kasvatajate tarneõigusi ei ole võimalik ilma nende nõusolekuta muuta. See tähendab suhkruturu jaoks tõsiseid piiranguid.

51. Osa tootjaist püüdis piiranguid omaalgatuslikult vähendada, kuid kokkuvõttes takistavad need siiski majandusliku jätkusuutlikkuse põhimõtte rakendamist, mida mõjuhinnangu kohaselt tuleks parandada, "liikudes praeguses suhkrukvootide süsteemis rakendatava tootmisvõimsuse proportsionaalseteks osadeks jaotamise asemel konkurentsivõimelisema ja rohkem turule suunatud sektori poole".

Kas suhkruturu reform on stabiliseerinud turud ja taganud suhkrutarnete kättesaadavuse?

52. Üks suhkrureformi eesmärke oli suhkruturu stabiliseerimine ja suhkrutarnete kättesaadavuse tagamine [33]. Kontrollikoja auditiga kontrolliti selle eesmärgi saavutamist.

ELi suhkruturu hinnad on siiani olnud stabiilsed, püsides võrdlushindade tasemel

53. Auditis hinnati suhkruturu tasakaalu saavutamist, võttes arvesse, et tarbimine peab olema vastavuses tootmisega ja impordiga, millest on lahutatud eksport, ning turuhinnad peavad vastama võrdlushindadele.

54. Auditis jõuti järeldusele, et kolme esimese aasta jooksul oli ELi suhkruturg stabiilne; nagu näitavad joonisel 3 toodud hinnaandmed, on turud alates reformi algusest olnud stabiilsed ning hinnatase püsinud võrdlushinna tasemel.

Tarnete kättesaadavuse tagamine: tootmiskvootide tase on eli tarbimise tasemest madalam ja eli import ületab nüüdseks eksporti

55. Suhkruturule avaldas topeltmõju impordi kasv ja subsideeritud ekspordi võimaluste vähenemine. Alates 1. oktoobrist 2009 ei kehti enam kvantitatiivseid piiranguid impordile vähim arenenud riikidest, kes kuuluvad algatuse "Kõik peale relvade" soodustatud riikide hulka.

Joonis 3

Valge suhkru hind reformi ajal

+++++ TIFF +++++

Märkused:

1 Valge suhkru keskmine hind ühenduses, ELi suhkrutootjate ja rafineerijate andmed (homogeense standardkvaliteediga kristallsuhkru tehasehind, lahtiselt või suurtes kottides).

2 Määrusega (EÜ) nr 318/2006 kehtestatud võrdlushind.

3 Londoni LIFFE börsil noteeritud futuurhinnad (standardkvaliteediga valge suhkur, franko laeva pardal, mere-kindlalt paigutatud).

Allikad:

(1-2) Komisjon (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi üksus C.5).

(3) L'économie sucrière 2010 ja igakuine statistika - ONIGC (lk 88 ja 89) France Agrimer.

56. Seetõttu on ELi vajadustele vastav sisetoodangu tase muutunud peamiseks turu stabiliseerimise teguriks. Reformi abil püüti sisetootmist kvootidest loobumise abil vajaliku määrani vähendada ja see eesmärk suuremalt jaolt ka saavutati, kuid selle tagajärjel on pakkumine ELi turul tasemelt, kus suhkrutootmine tunduvalt ületas sisetarbimise, langenud tasemeni, kus tootmine jääb oluliselt allapoole tarbimist. Nii ületab ELi import eksporti, kuna ELi toodang katab 85% tarbimisest (vt joonis 4).

57. Impordi edasine kasv avaldaks ELi suhkruturu tasakaalule negatiivset mõju, mistõttu võib juhtuda, et komisjon peab rakendama oma kõrvaldamismehhanismi, et ELi tootjate kvoote taas vähendada. See vähendab omakorda ELi suhkrutootmise võimsust ning võib viia tootmisettevõtete täiendava sulgemiseni. On oluline märkida, et tootmisvõimsuse käivitamiseks ette nähtud aeg on suhteliselt pikk ja arvestades suuri kapitalikulusid, ei ole tootmisvõimsuse vähendamisel tõenäoline seda lühikese aja jooksul taas suurendada.

Joonis 4

Suhkru tootmine ja tarbimine ELis 2001/2002–2008/2009

+++++ TIFF +++++

Märkus: Turustusaasta 2006/2007 (EU-25/27) pikkus oli 15 kuud.

Allikas: Komisjon (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi üksus C.5).

58. Seetõttu sõltub EL varasemast enam sellise põllumajandusliku toiduainetööstuse ja keemiatööstuse seisukohast strateegilise toote importimisest, samas kui suhkru uued kasutusviisid, nagu bioetanool, suurendavad nõudlust tarnete järele. Lisaks kasvab maailmaturu volatiilsus, kuna tarnimine on koondunud piiratud arvu eksportivate riikide kätte.

59. Olemasolevad andmed näitavad, et edasine tarnete kättesaadavus ja ELi turu stabiilsus sõltub sellest,

a) kas tootjatel on võimalik maksta kasvatajatele piisavalt kõrget hinda, mis motiveeriks neid suhkrupeedi tarnimist jätkama;

b) mil määral peavad kolmandad riigid, kellega EL on sõlminud kahepoolsed kaubanduslepingud, suhkru ELi eksportimist atraktiivseks. See sõltub mitmest tegurist, nagu suhkru hind maailmaturul, transpordikulud, muude põllukultuuride kasvatamise kulud jne, mis suurendab ebakindlust suhkru ELi turule tarnimise suhtes.

Tootmisrajatiste ümberpaigutamise risk

60. Kolmandate riikide ELi turule juurdepääsu lihtsustumine stimuleerib ühtlasi tootjaid neisse riikidesse investeerima. See suurendab riski, et osa ELi tootmisrajatistest paigutatakse ümber neisse riikidesse, mis suurendaks ELi sõltuvust impordist ja võib avaldada negatiivset mõju asjassepuutuvate ELi piirkondade sotsiaalsele võrgustikule.

61. Kontrollikoda märgib, et vähemalt kolm ELi tootjarühma, mis said abi kvootidest loobumise ja ELis asuvate ettevõtete sulgemise eest, on investeerinud suhkrutootmisrajatistesse või sõlminud kaubanduslepinguid kolmandates riikides, millele rakenduvad ELi kaubandussoodustused. Seetõttu on mõned tootjad avaldanud vastutoimet kvootidest loobumisele ELis suhkru importimisega väljastpoolt.

Kasu suhkruhinna alanemisest

62. Reformi eesmärk on vähendada suhkru hinda kuni 36% [34] ja suhkru hind ELis on tõepoolest järginud võrdlushinna alanemist. Joonisel 3 võis näha, et suhkru hind on alates reformi algusest langenud.

63. Üks ühise põllumajanduspoliitika eesmärke [35] on tagada mõistlikud tarbijahinnad. Tarbijahinna kujunemine on keeruline protsess, kus hindu ei mõjuta mitte üksnes toormaterjali hind, vaid ka teised parameetrid, nagu energia ja tööjõu maksumus. Sellest tulenevalt on väga keeruline hinnata, mil määral mõjutab tootjate müüdava lahtise suhkru võrdlushinna alanemine hinda, mida maksab lõpptarbija. Komisjon on rõhutanud vajadust "tagada, et toormehindade langemine kanduks kohe tarbijatele edasi" [36]. Komisjoni palvel läbi viidud uuringud [37] näitavad aga, et lahtise suhkru hinna alanemine ei kandu tõenäoliselt lõpptarbijale üle. Töödeldud toodete puhul, mis moodustavad suhkru kogutarbimisest üle kahe kolmandiku, lisatakse suurem osa hinnalangusest tulenevast kulude kokkuhoiust tööstuslike tootjate kasumimarginaalile [38]; jaesuhkru puhul, mis moodustab suhkrutarbimisest ülejäänud kolmandiku, mõjutab hinnamuutuste ülekandumist jaotusvõrkude koondumine [39].

64. Lisaks on reformi tagajärjel tootmine veelgi enam koondunud, nii et 75% ELi sisetoodangust pärineb ainult kuuelt tööstuskontsernilt.

Kas konkreetsete vahendite/mehhanismide abil suudeti edukalt käsitleda ja leevendada reformist tulenevaid kohanemisprobleeme?

65. Õiguslik raamistik sätestab ühe eesmärgina põllumajanduses hõivatud rahvastikuosale rahuldava elatustaseme tagamise [40].

66. Eeldati, et ümberkorraldusmeetmetega seonduv suhkrupeedi kasvatamise lõpetamine ja tootmisettevõtete sulgemine avaldab põllumajandustootjatele ja asjassepuutuvatele piirkondadele märkimisväärset otsest ja kaudset sotsiaalset mõju. Mõjuhinnangus prognoositi, et asjaomastes piirkondades väheneb töökohtade arv oluliselt: hinnanguliselt kaob vähemalt 4500 töökohta põllumajandussektoris, 24500 tööstuses ja 49000 sektoriga kaudselt seotud valdkondades [41].

67. Seetõttu nähti õigusaktidega ette ümberkorraldusfond, millega finantseerida konkreetseid vahendeid/mehhanisme, nimelt ümberkorraldusabi, mitmekesistamisabi ja üleminekuabi, et leevendada kohanemisprobleeme, aidates sellega kaasa suhkrusektoris tegutsevate põllumajandustootjate rahuldava elatustaseme kindlustamisele.

68. Auditis analüüsiti mainitud vahendeid/mehhanisme, nagu alljärgnevalt kirjeldatakse.

Tootjatele antav ümberkorraldusabi ning tootjate sotsiaalsed ja keskkonnaalased kohustused

69. Tootjatel, kes lõpetasid kvoodikohase tootmise ja loobusid kvoodist, oli õigus saada ümberkorraldusabi, mida arvutati kindla summana iga loobutud kvooditonni kohta [42]. Suhkrukvootidest loobumisega seonduvalt maksti tootjatele ligi 90% ümberkorraldusabist [43] ning ülejäänud osa reserveeriti suhkrupeedikasvatajatele ja masinatega seotud ettevõtjatele. Samamoodi eraldati inuliinisiirupi tootjatele 90% abist. Kvoodist loobunud isoglükoositootjatel oli õigus saada ümberkorraldusabina makstavat hüvitist 100% ulatuses.

70. Suhkrutootmine ELis on üsnagi koondunud, mistõttu saab ümberkorraldusabi jagamine toimuda piiratult. Kaheksas külastatud liikmesriigis suleti 45 ettevõtet ning ca 3,7 miljardi tonni suhkrukvootidest loobumise eest saadi hüvitist ligikaudu 2,1 miljardit eurot (IV lisa).

71. Kvoodikohasest tootmisest loobunud tootjad pidid täitma sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid kohustusi. Õigusaktides nähti ette, et ümberkorraldusabi taotlemisel tuleb esitada "sotsiaalplaan, milles esitatakse üksikasjad meetmete kohta, mis kavatsetakse võtta eelkõige seoses asjaomase tööjõu ümberõppe, ümberpaigutamise ja ennetähtaegselt pensionile jäämisega" [44].

Suured kõikumised ümberkorraldusabis, millest on maha arvestatud vahetud lammutamiskulud

72. Ümberkorraldusabi ei olnud mõeldud üksnes tootmishoonete lammutamise vahetute kulude katmiseks, ning tegelikkuses ka ei piirdutud üksnes selliste kulude katmisega. Komisjoni sõnul oli abi ette nähtud ka kvootide vähendamise majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste tagajärgedega toimetulemiseks. Auditis analüüsiti auditeeritud liikmesriikides tootjatele eraldatud ümberkorraldusabi suhet tootjate otseselt ettevõtte sulgemisega kaasnevate eelarveliste kuludega, st sulgemiskuludega, milles ei ole arvesse võetud võimalikku kvootide väärtustamist. Auditi käigus leiti, et seda, millised kulud peavad ümberkorraldusplaanis kajastuma, ei olnud selgelt määratletud, ning et eelarvesse kantud kulud ei olnud liikmesriigiti võrreldavad. Seetõttu näitavad olemasolevad andmed väga suuri kõikumisi alates 390 euro suurusest netoülejäägist iga loobutud tonni kohta võrreldes sulgemise netokuludega kuni 226 euro suuruse netopuudujäägini tonni kohta (IV lisa).

Ebapiisav järelevalve sotsiaalsete kohustuste täitmise üle

73. Reformi tagajärjel suleti ca 80 tootmisrajatist üle ELi. Komisjon ei kohustanud liikmesriike esitama teavet tootmisrajatiste lammutamise otsese sotsiaalse mõju kohta. Auditiga leiti, et selline teave ei ole komisjonile järjepidevalt kättesaadav ning puuduvad ülevaatlikud andmed selle kohta, millist mõju avaldab kvootidest loobumine kohalikule majandusele, kui palju töökohti kaotati ja millised olid lammutamisele läinud tootmisrajatiste personali alternatiivsed töövõimalused. See takistab hindamast reformi mõju asjaomastele piirkondadele.

Viivitused keskkonnaalaste kohustuste täitmisel

74. Tootmisrajatiste sulgemine toob endaga kaasa tõsiseid keskkonnaalaseid tagajärgi, mistõttu on reguleerivates määrustes sätestatud, et rajatiste sulgemisel tuleb võtta asjakohaseid meetmeid tootmisseadmete demonteerimiseks ja rajatiste ümbruse keskkonnaseisundi taastamiseks. Auditiga leiti aga, et tootjate keskkonnalaste kohustuste õigeaegsel täitmisel esines tõsiseid viivitusi ja järjest kasvavat ebakindlust. 2009. aasta detsembris muutis komisjon õigusakti, pikendades tähtaega 2011. aasta septembrini [45].

Ümberkorraldusabi kasvatajatele ja masinatega seotud töövõtjatele, kelle tegevust kvootidest loobumine mõjutab

75. Kõigist loobutud kvootidest ülekaalukalt suurima osa moodustavate suhkrukvootide puhul oli osa ümberkorraldusabist (kuni 2007. aastani vähemalt 10%, alates 2007. aastast 10%) ette nähtud kvootidest loobumisest mõjutatud suhkrupeedikasvatajatele ja neile eriotstarbelisi teenuseid pakkunud masinatega seotud töövõtjatele [46]. Samuti oli osa abist ette nähtud sigurikasvatajatele, keda mõjutab inuliinisiirupi kvootidest loobumine. Mingit abi ei olnud aga ette nähtud maisikasvatajatele, kui isoglükoositootjad oma kvootidest loobusid. Abi eraldamise üle otsustasid riiklikud ametivõimud pärast konsulteerimist kasvatajate ja võimalusel ka masinatega seotud töövõtjate esindajatega [47]. 2007. aastal maksti asjaomastele kasvatajatele ühekordse maksena 237,50 eurot iga loobutud tonni kohta [48], mis moodustas neile makstud hüvitistest lõviosa.

Mitmekesistamisabi

76. Reformi tagajärjel suleti ca 80 suhkrutootmisettevõtet. Suhkrutootmisettevõtetel on tugev territoriaalne side kohaliku elanikkonnaga. Tootmisettevõtete sulgemine võib tuua endaga eriti negatiivseid tagajärgi piirkonna sotsiaalsele võrgustikule, kui see toimub kõrvalistes ja ebasoodsate tingimustega piirkondades.

77. Seda, keda mõiste "põllumajandusega tegeleva rahvastikuosa" all mõeldakse, ei ole õiguslikult määratletud. Igal juhul näitab hindamine, et suhkrureform mõjutas kohalikku elanikkonda laiemalt, mitte üksnes suhkrusektori peamisi sidusrühmi, kellele oli määrusega abi ette nähtud (tootmisettevõte ja selle töötajad, kasvatajad, masinatega seotud töövõtjad).

78. Õigusaktidega nähti ette abi kogusummas 675 miljonit eurot, et soodustada suhkrupeedikasvatuse ja suhkrutootmise alternatiivide väljatöötamist piirkondades, mida suhkrutööstuse ümberkorraldamine mõjutab (vt liikmesriikide jagunemist V lisas).

- Mitmekesistamiseks ettenähtud abi [49] eesmärk on rahastada eelkõige meetmeid, mis vastavad Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste 1. ja 3. telje alusel toetatavatele meetmetele [50]. Üldjuhul rahastatakse nende abil põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamise, maapiirkondade elu kvaliteedi parandamise ja maamajanduse mitmekesistamise projekte.

- Täiendav mitmekesistamiseks ettenähtud abi [51] eraldatakse liikmesriigile, kui kvootidest on loobutud üle 50% ulatuses, ja abisummat suurendatakse vastavalt loobumiste osakaalu suurenemisele. Abi võib eraldada samal põhimõttel mis mitmekesistamisabi või maksta seda otse kasvatajatele.

79. Liikmesriigid, kes otsustavad anda mitmekesistamisabi, loovad riiklikud ümberkorraldusprogrammid, milles esitatakse üksikasjad asjaomastes piirkondades võetavate mitmekesistamismeetmete kohta, ja teavitavad nendest programmidest komisjoni. Komisjoni heakskiit neile programmidele ei ole nõutav.

80. Liikmesriikide koostatud riiklike ümberkorraldusprogrammide analüüsist ilmneb, et liikmesriigiti eraldati mitmekesistamisabi väga erinevate kriteeriumide alusel, nagu näidatud VI lisas.

81. Lisaks täheldas kontrollikoda mõnes liikmesriigis viivitusi nende meetmete elluviimisel, mis on ette nähtud suhkrupeedikasvatusele ja suhkrutootmisele alternatiivide väljatöötamiseks. Viivituste tõttu kulub ettevõtte sulgemisest majandusliku alternatiivi rakendamiseni aastaid, ja mõnel juhul on kaheldav, kas mingit alternatiivi üldse leitakse. 2009. aasta detsembris muutis komisjon õigusakti, pikendades meetme rakendamise tähtaega 2011. aasta septembrini [52].

82. Samuti puudub komisjonil ülevaade selle kohta, millist mõju avaldab mitmekesistamisabi asjassepuutuvatele piirkondadele, ehkki liikmesriigid peavad esitama komisjonile iga-aastased arenguaruanded muu hulgas riiklike ümberkorraldusprogrammide kohta [53]. Komisjon ei ole aga veel kasutusele võtnud menetlust, mille abil mainitud teavet süstemaatiliselt läbi vaadata ja hinnata [54].

Üleminekuabi täiskoormusega rafineerimistehastele

83. Õigusaktiga nähti ette üleminekuabi täiskoormusega rafineerimistehastele (150 miljonit eurot), et võimaldada neil kohaneda suhkrutööstuse ümberkorraldamisega [55]. Täiskoormusega rafineerimistehas on tootmisüksus, mille ainsaks tegevuseks on imporditud toorroosuhkru rafineerimine või mis rafineerib seda üle teatava miinimumkoguse [56].

84. See abiliik ei sisaldunud komisjoni esialgsetes ettepanekutes, vaid võeti kasutusele pärast diskussioone nõukogus. Abi anti väga vähestele rafineerimistehastele (kokku seitsmele), alates 1,5 miljonist eurost kuni 94 miljoni euroni tehase kohta.

85. Auditiga ei leitud tõendeid, et abi andmisel oleks lähtutud rafineerimistehaste vajaduste tehnilisest hindamisest ja et abisummade arvutamine oleks põhinenud objektiivsetel kriteeriumidel. Lisaks muudab seatud eesmärkide (suhkrutööstuse ümberkorraldamisega kohanemine) [57] ja abi (sealhulgas tegevuskulude maksete ja muude vajalikuks peetavate eraldiste) [58] saamiseks äriplaani kantavate võimalike tegevuste ebamäärasus abi tõhususe või mõjususe hindamise võimatuks. Tõendid viitavad sellele, et abi seisnes peamiselt kompensatsioonis imporditud toorroosuhkru täiskoormusega rafineerimistehastele selle eest, et nad tulevikus kaotavad oma monopoolse seisundi toorsuhkru importimisel. Komisjoni määruses viidatakse üksnes varem antud "eeliste" [59] kaotamisele.

86. Enamikus asjaomastes liikmesriikides on võimalikke abisaajaid ainult üks. Seetõttu ei ole võimalik kohaldada õigussätet, mille kohaselt annavad liikmesriigid abi objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide alusel [60].

Suhkrureformiga kaasnenud kulud

On tõenäoline, et ümberkorraldusfondi jääb summa, mis eraldatakse EAGF-ile

87. Õigusaktis on sätestatud, et "summa, mis jääb ümberkorraldusfondi pärast lõikes 2 nimetatud kulude rahastamist, eraldatakse EAGF-ile [61]".

88. Kvootidest loobumise madala määra tõttu eelkõige reformi teisel aastal oli ajutise ümberkorraldusmakse summadel põhineva sissetuleku osa suurem, kui komisjon oli prognoosinud. Kõik summad, mis jäävad ümberkorraldusfondi pärast selle sulgemist 2012. aasta septembris, eraldatakse EAGF-ile. Praeguste hinnangute kohaselt jääb ümberkorraldusfondi ca 640 miljonit eurot.

Muud üldmaksumust mõjutavad tegurid

89. Reformi kavandades hindas komisjon ELi eelarve suhkruturu ühise korraldusega seotud kulusid seitsmeks aastaks (2007–2013) 10,7 miljardile eurole [62]. See võrdub suhkruturu ühise korralduse ligikaudu seitsmekordsete kuludega 2006. aastal. Selle põhjal järeldas komisjon, et põllumajanduse eelarvejaos sisalduvad kulud vastavad eelmise ühise turukorralduse kuludele [63].

90. Kontrollikoda märgib aga, et suhkruturuga on seotud kaks muud meedet, mille kogumõju ELi eelarvele on 1,2 miljardit eurot, ehkki neid ei kanta otse põllumajanduse eelarvejakku:

a) toodangumaks [64], mis 2006. aastal ulatus 498 miljoni euroni, kaotati ja asendati kindlasummalise maksuga summas 12 eurot tonni kohta. Ühenduse rahvusvaheliste kohustuste tõttu ei oleks 2006. aasta tootmislõivude tase siiski säilinud, kuna kõnealuseid lõive kohaldati ainult tarbimist ületava toodangu suhtes.

b) 1,2 miljardi euro suurune summa on kõnealuseks seitsmeks aastaks eraldatud suhkruprotokolli riikide kaasnevateks meetmeteks. Sellise abi suhtes tehti ettepanek AKV riikidele, hüvitamaks saamatajäänud tulu seoses sooduskorra alusel toimuva impordi hindade langusega. Summa on kantud jaotisse 21 "Areng ja suhted AKV riikidega" ning seega ei ole seda loetud suhkruturu ühise korralduse osaks.

91. Kava kohaselt pidi suhkrureform olema eelarveliselt neutraalne. Seoses sellega märgib kontrollikoda, et eelpool mainitud kulusid arvesse võttes on üldkulud ELi eelarvele pärast reformi perioodil 2007–2013 tõenäoliselt 1,2 miljardi euro võrra suuremad kui enne reformi.

Järeldused ja soovitused

92. Suhkruturu reformi peeti vajalikuks, et viia turg kooskõlla senisest enam turule suunatud uue ühise põllumajanduspoliitika põhiprintsiipidega ning täita ELi rahvusvahelisi kohustusi.

93. Reform pidi täitma rea erinevaid eesmärke, mis olid osaliselt omavahel vastuolus ning mida oli seega keeruline samaaegselt ellu viia. Kontrollikoja auditis hinnati, mil määral on reformi eesmärgid praeguseks saavutatud.

Kas suhkruturu reform on kindlustanud ELi suhkrutööstuse edasise konkurentsivõime?

94. Reformi eesmärk oli mittetasuva tootmisvõimsuse märgatav vähenemine (6 miljonit tonni) ühenduses, pakkudes kaalukat majandussoodustust, et madalaima tootlikkusega suhkruettevõtjad loobuksid oma kvoodikohasest tootmisest. Lähtuti loogikast, et madala tootlikkusega ettevõtjate loobumine tootmiskvootidest suurendab keskmist tootlikkust ja tagab seeläbi ELi tööstuse edasise konkurentsivõime. Nii komisjonil kui liikmesriikidel puudusid aga andmed üksiktootjate suhtelise tootlikkuse kohta. Samal ajal tehti tootjatele peamiselt ostmiseks kättesaadavaks ligikaudu 1,5 miljoni tonni ulatuses lisakvoote, mis oli suunatud tõhusamatele tootjatele.

95. Reformi kahe esimese aasta jooksul loobusid tootjad vabatahtlikult ainult 2,2 miljonist tonnist, mis viitab sellele, et asjassepuutuvad tootjad ei pidanud pakutud soodustusi piisavalt atraktiivseks. Seetõttu tehti reformiprotsessis 2007. aastal mitmeid muudatusi, et pakkuda kõigile tootjatele olulist soodustust, loobumaks oma kvoodist vähemalt teatud ulatuses. Selle tulemusel saavutati eesmärgiks seatud kvoodist loobumise määr, kuid mitte üksnes seetõttu, et kõige madalama konkurentsivõimega ettevõtted tootmisest loobusid.

96. Auditiga leiti juhtumeid, kus ettevõtted olid saadud või ostetud lisakvootidest loobunud. Lisakvootide pakkumine ja seejärel nende vähendamise taotlemine ei ole põhjendatud. Lisaks maksti isoglükoosi lisakvootide puhul ettevõtetele nendest kvootidest loobumise eest, mis neile eelnevalt tasuta oli antud. Sellega kaasnevad kulud ligikaudu 97 miljoni euro suuruses summas ei ole põhjendatud.

97. Ehkki reformiga kompenseeriti suhkrupeedikasvatajatele osaliselt sissetuleku kaotus, mis oli tingitud suhkrupeedi eest makstava miinimumhinna olulisest langusest, oli rakendatud meetmetel kasvatajate individuaalse konkurentsivõime suurendamisele piiratud mõju.

98. Lisaks, nagu juba märgitud kontrollikoja varasemas aruandes [65], on praeguses süsteemis säilinud varasema süsteemi jäikus ja piirangud, mis põhjustavad tootmisvõimsuse ülemäärast jäikust ja vähendavad nii kasvatajate kui tootjate võimalusi tõhusust suurendada.

99. Kokkuvõtteks võib öelda, et eesmärki stabiliseerida turg 6 miljonist tonnist kvoodikohasest toodangust vabatahtliku loobumisega eelistati eesmärgile vähendada ühenduses mittetasuvat tootmisvõimsust. Sellest tulenevalt ei taganud reformiprotsess täielikult ELi suhkrutööstuse edasist konkurentsivõimet. Seega on tõenäoline, et valitsev välissurve avaldab ELi suhkrusektorile jätkuvalt suurt mõju.

1. soovitus

Valitsev välissurve võib tingida selle, et komisjon peab tegema ettepanekuid sisetootmise edasiseks korrigeerimiseks. Selleks puhuks soovitab kontrollikoda kavandada vahendeid ja meetmeid nii, et nad tagaksid üldise järjepidevuse ja põhineksid üksikasjalikul tehnilisel vajaduste analüüsil ning objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel.

2. soovitus

Võttes arvesse suhkrutootmise tähtsust põllumajandusele, soovitab kontrollikoda komisjonil välja pakkuda meetmeid, millega kaotada praeguse kvoodisüsteemi jäikus ja piirangud, mis mõjuvad negatiivselt kasvatajate ja tootjate konkurentsivõimele.

Kas suhkruturu reform on stabiliseerinud turud ja taganud suhkrutarnete kättesaadavuse?

100. Suhkruturule avaldas topeltmõju impordi kasv ja subsideeritud ekspordi võimaluste vähenemine. Sellises olukorras on ELi vajadustele vastav sisetoodangu tase muutunud peamiseks turu stabiliseerimise teguriks. Impordi edaspidine kasv suurendab tõenäoliselt kvootidest loobumist, mille tõttu ELi suhkrutootmine omakorda väheneb.

101. Kontrollikoda tõdeb, et kuigi seni on tagatud turu stabiilsus, on see saavutatud tootmiskvootide abil, millega on praegu kehtestatud lubatud sisetoodangu piirmääraks ligikaudu 85% sellise põllumajandusliku toiduainetööstuse ja keemiatööstuse seisukohalt strateegilise toote tarbimisest ELis. See suurendab ELi sõltuvust impordist, samas kui maailmaturu tarned on koondunud piiratud arvu eksportivate riikide kätte.

3. soovitus

Kontrollikoda soovitab edaspidistes otsustes, mis mõjutavad ELi suhkrutootmist, arvesse võtta suhkru sisetootmise taset, mida peetakse vajalikuks, et täita asutamislepingu eesmärk tagada suhkrutarnete kättesaadavus.

102. Tarned peaksid jõudma tarbijani mõistliku hinnaga [66]. Reformi eesmärk on vähendada suhkru hinda kuni 36% [67]. Kuna tarbijahinna kujunemine on keerukas protsess, on väga keeruline hinnata, mil määral mõjutab tootjate müüdava lahtise suhkru võrdlushinna alanemine hinda, mida maksab lõpptarbija. Komisjon on rõhutanud vajadust tagada, et toormehindade langemine kanduks kohe tarbijatele edasi, kuid komisjoni palvel läbi viidud uuringud näitavad, et lahtise suhkru hinna alanemine ei kandu tõenäoliselt lõpptarbijale üle.

4. soovitus

Võttes arvesse, et hinna kujunemine on eriti keeruline toiduainesektoris, on kontrollikoda seisukohal, et komisjon peab seda regulaarselt jälgima. Komisjonil ja liikmesriikidel tuleb tagada konkurentsiõiguse nõuetekohane jõustamine sektoris, mis oleks kooskõlas asutamislepingu eesmärgiga, et tarned jõuavad tarbijani mõistliku hinnaga.

Kas konkreetsete vahendite/mehhanismide abil suudeti edukalt käsitleda ja leevendada reformist tulenevaid kohanemisprobleeme?

103. Suhkrupeedi kasvatamise lõpetamine ja tootmisettevõtete sulgemine avaldab põllumajandustootjatele ja asjassepuutuvatele piirkondadele märkimisväärset otsest ja kaudset mõju, põhjustades muu hulgas suure arvu töökohtade kadumist. Õigusaktidega nähti ette ajutine ümberkorraldusfond, millega finantseerida konkreetseid vahendeid kohanemisprobleemide leevendamiseks.

104. Auditiga leiti, et ei komisjon ega asjaomased liikmesriigid teinud piisavat järelevalvet ümberkorralduse sotsiaalsete tagajärgede üle. Seetõttu puuduvad ülevaatlikud andmed selle kohta, millist mõju avaldab kvootidest loobumine kohalikule majandusele.

105. Lisaks ei olnud mitmes liikmesriigis mitmekesistamisabi meetmed auditikülastuste ajal veel täiel määral rakendatavad. Viivitused ettevõtete sulgemise ja mitmekesistamismeetmete rakendamise vahel võivad tekitada asjassepuutuvates piirkondades keerulise olukorra.

106. Tootmisrajatiste sulgemisel tuli võtta asjakohaseid meetmeid tootmisseadmete demonteerimiseks ja rajatiste ümbruse keskkonnaseisundi taastamiseks. Auditiga leiti aga, et tootjate keskkonnaalaste kohustuste õigeaegsel täitmisel esines viivitusi.

107. Auditi käigus ei leitud tõendeid selle kohta, et täiskoormusega rafineerimistehastele makstava üleminekuabi andmisel oleks lähtutud vajaduste tehnilisest hindamisest ja et abisummade arvutamine oleks põhinenud objektiivsetel kriteeriumidel.

108. Üldjoontes ei ole veel võimalik teha järeldusi selle kohta, millises ulatuses on kasutatud vahenditega vähendatud asjassepuutuvates piirkondades märkimisväärset otsest ja kaudset sotsiaalset ja majanduslikku mõju põllumajandustootjatele.

5. soovitus

Kontrollikoda soovitab komisjonil ja liikmesriikidel võtta kiiresti meetmeid, tagamaks mitmekesistamismeetmete kiire toimimine ja soovitud mõju suhkrupeedikasvatuse ja suhkrutootmise alternatiivide soodustamiseks.

6. soovitus

Kontrollikoda soovitab komisjonil ja liikmesriikidel aktiivsemalt kaasa aidata selle tagamisele, et suletud tootmisettevõtete keskkonnaalased kohustused oleksid täielikult täidetud.

Reformi maksumus

109. Kontrollikoda märgib, et võttes arvesse lisakulusid, nimelt täiendavate meetmete maksumust suhkruprotokolliga ühinenud AKV riikidele, mida ei kanta otse põllumajanduse eelarvejakku, on ELi eelarve üldkulud pärast reformi perioodil 2007–2013 tõenäoliselt 1,2 miljardi euro võrra suuremad kui enne reformi.

I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Michel CRETIN, võttis käesoleva aruande vastu 21. juuli 2010. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

president

[1] Ainus ELis (kui äärepoolseimad piirkonnad välja arvata) tegutsenud tehas, mis tootis suhkrut suhkruroost, suleti 2006. aastal.

[2] Ühine turukorraldus sätestati nõukogu määrusega nr 1009/67/EMÜ (EÜT 308, 18.12.1967, lk 1). Praegu reguleerib seda nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (ELT L 299, 16.11.2007, lk 1).

[3] Eksporditoetusi finantseeriti osaliselt tootjate makstavatest maksudest. Kontrollikoja eriaruande nr 20/2000 punktis 46 tõdetakse, et "ELi eelarvest kulub suhkru ülejäägi eksportimisele aastas 1500 miljonit eurot, millest 800 miljonit eurot saadakse toodangumaksu kaudu tagasi".

[4] 2005. aastal toodeti ELis 20,3 miljonit tonni suhkrut ja tarbiti 15,6 miljonit tonni suhkrut. Toorsuhkrut imporditi ELis 2,3 miljonit tonni ja eksporditi 7,5 miljonit tonni, millest 2,5 miljonit tonni subsideeriti ELi eksporditoetustega.

[5] Nõukogu määrusega (EÜ) nr 318/2006 (ELT L 58, 28.2.2006, lk 1) kehtestati isoglükoosi kvoodiks 507680 tonni (EU-25 riigid); seda muudeti mitmel korral vastavalt uute kvootide määramisele ja neist loobumisele ning praegune kvoot on 690441 tonni (EU-27 riigid) (viimati uuendatud määrusega (EÜ) nr 1234/2007). USAs moodustab isoglükoosi tootmine naturaalsete magusainete tootmisest ligi poole.

[6] Aasta keskmised ekspordikogused turustusaastail 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 – Komisjon: Põllumajandus Euroopa Liidus – Statistiline ja majandusteave 2007.

[1001] Kui Bulgaaria ja Rumeenia andmetel on oluline mõju, on seda ka näidatud.

[7] Madagaskar, Malawi, Mosambiik, Tansaania, Uganda ja Sambia.

[8] Õiguslik alus: nõukogu määrus (EÜ) nr 318/2006, nr 319/2006 ja nr 320/2006 (ELT L 58, 28.2.2006, lk 1, 32 ja 42). Määrus (EÜ) nr 318/2006 on hiljem tühistatud ja asendatud määrusega (EÜ) nr 1234/2007. Rakenduseeskirjad on sätestatud komisjoni määrusega (EÜ) nr 968/2006 (ELT L 176, 30.6.2006, lk 32).

[9] See hõlmab ka kaht suhkruasendajat – isoglükoosi ja inuliinisiirupit.

[10] Varasema suhkruturu ühise korralduse raames said tootjad müüa standardkvaliteediga suhkrut riiklikele sekkumisasutustele sekkumishinnaga, mis oli hulgimüügi miinimumhinnaks ELis.

[11] Praegune suhkruturu ühine korraldus ei näe ette sekkumishinda, kuid komisjon on kehtestanud võrdlushinna, mis on hulgimüügi turuhindadele orientiiriks.

[12] A- ja B-kvoodi suhkrupeedi miinimumhindade kaalutud keskmine pärast maksude mahaarvamist turustusaastatel 2003/2004 ja 2004/2005.

[13] Komisjoni määrused (EÜ) nr 900/2007 (ELT L 196, 28.7.2007, lk 26), (EÜ) nr 947/2008, nr 948/2008 ja nr 951/2008, (ELT L 258, 26.9.2008, lk 60, 61 ja 66), mis käsitlevad tahket suhkrut, suhkrusiirupeid ja asutamislepingu I lisas loetlemata kaupadena eksporditavaid suhkrutooteid.

[14] Ühtse otsemaksete kavaga hüvitati suhkrupeedikasvatajatele ligikaudu kaks kolmandikku hinnalangusest põhjustatud sissetuleku vähenemisest, st kolmandik sellest jäi hüvitamata.

[15] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 1: "Ümberkorraldusfond moodustab osa Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi tagatisrahastust. Alates 1. jaanuarist 2007 moodustab ümberkorraldusfond osa Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) /…/ Artiklis 11 nimetatud ajutine ümberkorraldusmakse loetakse tuluks, mis määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artikli 18 lõike 2 kohaselt eraldatakse ümberkorraldusfondile. Summa, mis jääb ümberkorraldusfondi pärast lõikes 2 nimetatud kulude rahastamist, eraldatakse EAGFile."

[16] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 1: "Summa, mis jääb ümberkorraldusfondi pärast lõikes 2 nimetatud kulude rahastamist, eraldatakse EAGFile." Komisjoni määrusega (EÜ) nr 1204/2009 pikendati tähtaega 2012. aastani.

[17] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 lõige 6, mida on muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1261/2007 (ELT L 283, 27.10.2007, lk 8).

[18] Lisaks nähti määrusega (EÜ) nr 320/2006 ette 14 miljonit eurot üleminekuabi teatavatele liikmesriikidele (Austriale 9 miljonit eurot, Rootsile 5 miljonit eurot). Vastavalt artiklile 9: "Artikli 6 lõikes 3 osutatud riikliku ümberkorralduskava raames: a) antakse Austrias maksimaalselt 9 miljonit eurot abi investeeringuteks, mis tehakse suhkrupeedi kogumiskeskustesse ja muusse logistilisse infrastruktuuri, mis on vajalik ümberkorraldamise tõttu; b) antakse Rootsis maksimaalselt 5 miljonit eurot abi Gotlandi ja Ölandi suhkrupeedikasvatajate, kes riikliku ümberkorraldusprotsessi osana loobuvad suhkru tootmisest, otseseks või kaudseks toetamiseks."

[1002] Kõik kasutamata summad eraldatakse EAGF-ile (praegu hinnanguliselt 0,64 miljardit eurot).

[19] Nende riikide tootjate osakaal suhkrukvootidest loobumistest moodustas igal ümberkorraldusfondi rakendusaastal üle 70%.

[20] Kontrollikoja eriaruanne nr 20/2000 suhkruturu ühise korralduse juhtimise kohta (EÜT C 50, 15.2.2001).

[21] Määruse (EÜ) nr 320/2006 põhjendus 1.

[22] Määruse (EÜ) nr 320/2006 põhjendus 5.

[23] Ajakohastatud mõjuhinnang, 22. juuni 2005, SEK(2005) 808.

[1003] Liikmesriikide jagunemine vastavalt kombineeritud tootlikkusele, mis mõjutaks nende suhkrutootmise tõenäolist vähenemist. (Tabel 3 komisjoni dokumendis "Ajakohastatud mõjuhinnang" (SEK(2003) 1022).)

[1004] "Esialgne kvoot" võrdub liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 318/2006 lisa III alusel turustusaastaks 2006/2007 eraldatud kvoodiga koos aastatel 2006/2007 ja 2007/2008 ostetud täiendavate kvootidega.

[1005] "Muud liikmesriigid" hõlmab Rumeeniat, Bulgaariat, Prantsusmaa ülemeredepartemange ja Assooride autonoomset piirkonda.

[24] Itaalia, Hispaania, Kreeka ja Ungari.

[25] Nõukogu 9. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1260/2007, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 318/2006 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta (ELT L 283, 27.10.2007, lk 1).

[26] Määrus (EÜ) nr 320/2006.

[27] Määruse (EÜ) nr 318/2006 artiklid 8 ja 9.

[28] Isoglükoosi tootjatel oli õigus saada abi osalise demonteerimise eest (välja arvatud juhul, kui nad lammutasid kõik tärklise tootmisega seotud rajatised), seetõttu korrutatakse abisumma väljaarvutamiseks hüvitis vastaval turustusaastal loobutud tonnidega, st 547,50 eurot × 32664 tonni, millest loobuti aastal 2007/2008 + 468,75 eurot × 60568 tonni, millest loobuti aastal 2008/2009 + 390,00 eurot × 129083 tonni, millest loobuti aastal 2009/2010.

[29] Kontrollikoja eriaruande nr 20/2000 punkti 72 alapunkt d.

[30] Kontrollikoja eriaruande nr 20/2000 punkt 83.

[31] Kontrollikoja eriaruande nr 20/2000 punkti 23 alapunkt d.

[32] Komisjoni teatis (KOM(2004) 499 (lõplik)) nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Euroopa jaoks säästva põllumajandusmudeli väljatöötamine reformitud ÜPP abil – suhkrusektori reform.

[33] Tarnete kättesaadavus ja turgude stabiilsus on üks ÜPP eesmärke, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (nn Lissaboni lepingu) artiklis 39 (varasem ELi asutamislepingu artikkel 33) ning kehtib seetõttu ka suhkruturu ühisele korraldusele.

[34] Reformieelse sekkumishinna ja reformijärgse võrdlushinna vahe oli 36%.

[35] Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 39 (varem EÜ asutamislepingu artikkel 33).

[36] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – toiduainete hinnad Euroopas – KOM(2008) 821 (lõplik).

[37] Madalmaade majandusinstituudi hinnang "Evaluation of the Common Organisations of the Markets in the Sugar Sector" ja AgraCEAS Consulting Ltd. uuring "Price transmission for the agro-food sector".

[38] "Tuleb arvesse võtta, et suhkrut sisaldavate toodete nõudluse hinnaelastsus on vähene. Nende toodete tööstuslikele tootjatele ei ole suhkruhinna tõus suureks probleemiks, kuna nad saavad kulude kasvu kanda üle lõpptarbijale ilma, et läbimüük oluliseks väheneks. Üldjuhul pooldavad nad suhkruhinna alanemist, sest see võimaldab neil lisada suurema osa kulude kokkuhoiust oma kasumimarginaalile. Puudub tugev stiimul kulude kokkuhoiu ülekandmiseks lõpptarbijale." Madalmaade majandusinstituudi hinnang "Evaluation of the Common Organisation of the Markets in the Sugar Sector", lk 76.

[39] "Suhkru turustamise ja jaemüügi kulude erinevused liikmesriikide vahel tulenevad turu struktuuri erinevustest (turul valitsev monopol või ostumonopol, turujõu (ära)kasutamine), (makro)majanduslikust ja pollitilisest keskkonnast. Erinevused kajastuvad transpordikulude, tööjõukulude, investeerimiskulude, käibemaksu, kasumilt makstavate maksude jm erinevuses, mis kõik kokku moodustab turustus- ja jaekaubandussektori kulude poole. Need kuluerinevused kajastuvad omakorda jaemüügihindades." Madalmaade majandusinstituudi hinnang "Evaluation of the Common Organisation of the Markets in the Sugar Sector", lk 77.

[40] Määruse (EÜ) nr 318/2006 põhjendus 2.

[41] Ka 2003. aasta juulist pärineva EUROCARE uuringu "Study to assess the impact of future options for the future reform of the sugar CMO" kohaselt on suhkrutootmisettevõtetega seotud kaudseid töökohti kaks korda rohkem kui sellega otseselt seotud töökohti.

[42] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 lõige 5.

[43] Tuleb mainida, et määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 lõikes 6 nähti ette "vähemalt 10%", kuni see muudeti määrusega (EÜ) nr 1261/2007 "10%"-ks.

[44] Määruse nr 320/2006 artikli 4 lõike 3 punkt f.

[45] Komisjoni 4. detsembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1204/2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 968/2006, millega kehtestatakse ühenduse suhkrutööstuse ümberkorraldamise ajutise kava loomist käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 320/2006 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 323, 10.12.2009, lk 64).

[46] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 lõige 6, mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 1261/2007.

[47] Poolas masinatega seotud töövõtjate organisatsiooni ei olnud, mistõttu valisid riiklikud ametivõimud konsulteerimiseks kolm töövõtjat.

[48] Määrus (EÜ) nr 1260/2007.

[49] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 6.

[50] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1).

[51] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 7.

[52] Määrus (EÜ) nr 1204/2009.

[53] Määruse (EÜ) nr 968/2006 artikkel 24.

[54] Ainsad komisjoni poolt liikmesriikides läbiviidavad kontrollid on põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise üksuse tehtavad kontrollid määruste järgimise kohta.

[55] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 8.

[56] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 2.

[57] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 8.

[58] "Investeeringud, tootmisseadmete demonteerimine, tegevuskulude maksed, vara amortiseerimise eraldised ja muud eraldised, mida peetakse uue olukorraga kohanemisel vajalikeks" (määruse (EÜ) nr 968/2006 artikkel 15).

[59] Määruse (EÜ) nr 968/2006, millega rakendatakse määrust (EÜ) nr 320/2006, põhjendus 10: "Selleks et täiskoormusega rafineerimistehastel, mis kaotasid nõukogu 19. juuni 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 1260/2001 (suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta) neile antud eelised, oleks pärast nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 318/2006 (suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta) jõustumist lihtsam uue olukorraga kohaneda, kehtestatakse määrusega (EÜ) nr 320/2006 üleminekuabi, mida eraldatakse liikmesriikides, kus tegutsesid varem rafineerimistehased määruse (EÜ) nr 1260/2001 tähenduses. Asjaomased liikmesriigid peaksid andma nende territooriumil asuvatele täiskoormusega rafineerimistehastele abi asjaomase ettevõtja poolt koostatud äriplaani alusel."

[60] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 8 lõige 3.

[61] Määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 1.

[62] Hinnang põhineb perioodi 2007–2013 finantsraamistiku jaoks tehtud prognoosidel. Sellele järgneva eelarve kohta sõlmitakse uus kokkulepe.

[63] Komisjoni ettepaneku 5. osa, mis käsitleb reformiettepanekute mõju eelarvele, KOM(2005) 263 (lõplik).

[64] Toodangumaks kehtestati osale kvootidest (nn B-kvootidele) kuni 39,5% ulatuses sekkumishinnast (631 eurot tonni kohta) ning võis seega olla kuni 249 eurot tonni kohta (määruse (EÜ) nr 1260/2001 artikkel 15).

[65] Kontrollikoja eriaruanne nr 20/2000 suhkruturu ühise korralduse juhtimise kohta.

[66] EÜ asutamislepingu artikkel 33, nüüd Euroopa Liidu toimimise lepingu (nn Lissaboni lepingu) artikkel 39, sätestab ühise põllumajanduspoliitika ühe eesmärgina tagada mõistlikud tarbijahinnad.

[67] Reformieelse sekkumishinna ja reformijärgse võrdlushinna vahe oli 36%.

--------------------------------------------------

I LISA

ÜMBERKORRALDUSFONDI TEGELIKE TULUDE JA HINNANGULISTE KULUDE ÜLEVAADE

Allikas: Kontrollikoja audiitorid kasutasid ülaltoodud summade arvutamiseks komisjoni (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi üksus C.5) poolt loobumiste kohta esitatud andmeid.

(miljonit eurot) |

Liikmesriik | Tulud kokku | Kulud |

Ümberkorraldusabi [1] | Mitmekesistamisabi [2] | Üleminekuabi [3] | Kokku |

(A) | (B) | (C) | (D) | (E) = (B) +(C) + (D) |

Belgia | 339 | 331 | 19 | 0 | 350 |

Bulgaaria | 13 | 2 | 1 | 0 | 3 |

Tšehhi Vabariik | 166 | 88 | 11 | 0 | 99 |

Taani | 163 | 37 | 8 | 0 | 45 |

Saksamaa | 1350 | 639 | 71 | 0 | 710 |

Iirimaa | 0 | 187 | 44 | 0 | 231 |

Kreeka | 88 | 130 | 26 | 0 | 156 |

Hispaania | 346 | 454 | 70 | 0 | 524 |

Prantsusmaa | 1354 | 611 | 64 | 25 | 700 |

Itaalia | 293 | 981 | 167 | 0 | 1148 |

Läti | 8 | 59 | 15 | 0 | 74 |

Leedu | 40 | 17 | 2 | 0 | 19 |

Ungari | 152 | 260 | 52 | 0 | 312 |

Madalmaad | 344 | 177 | 12 | 0 | 189 |

Austria | 152 | 25 | 5 | 9 | 39 |

Poola | 657 | 288 | 34 | 0 | 322 |

Portugal | 10 | 34 | 15 | 24 | 73 |

Rumeenia | 32 | 10 | 0 | 0 | 10 |

Sloveenia | 7 | 51 | 12 | 2 | 65 |

Slovakkia | 76 | 77 | 16 | 0 | 93 |

Soome | 45 | 64 | 7 | 5 | 76 |

Rootsi | 128 | 63 | 9 | 5 | 77 |

Ühendkuningriik | 466 | 165 | 15 | 94 | 274 |

KOKKU | 6229 | 4750 | 675 | 164 | 5589 |

[1] Sisaldab ka tagasiulatuvaid makseid.

[2] Sisaldab nii mitmekesistamisabi kui täiendavat mitmekesistamisabi.

[3] Vastavalt määruse (EÜ) nr 320/2006 artiklitele 8 ja 9 (Täiskoormusega rafineerimistehastele ja teatud liikmesriikidele antav üleminekuabi).

--------------------------------------------------

II LISA

ÜLEVAADE LIIKMESRIIKIDE POOLT LOOBUTUD KVOOTIDEST

A - SUHKUR

(tonni valget suhkrut) |

Liikmesriik | Esialgne kvoot [1] | Vastaval turustusaastal loobutud kvoodid | Turustusaastast 2009/2010 kasutatavad kvoodid | Kõigi loobutud kvootide osakaal |

| | 2006/2007 | 2007/2008 | 2008/2009 | 2009/2010 | | |

| (A) | (B) | (C) | (D) | (E) | (F) = (A+B+C+D+E) | (G) = Σ(B+C+D+E)/A |

Prantsusmaa [2] | 4120687 | | | –683 655 | | 3437032 | 16,6% |

Saksamaa | 3655456 | | | –757 200 | | 2898256 | 20,7% |

Poola | 1772477 | | | –366 869 | | 1405608 | 20,7% |

Ühendkuningriik | 1221474 | | | –165 000 | | 1056474 | 13,5% |

Madalmaad | 931435 | | | –126 547 | | 804888 | 13,6% |

Belgia | 882301 | | | –206 066 | | 676235 | 23,4% |

Itaalia | 1557443 | –778 737 | –24 861 | –245 467 | | 508378 | 67,4% |

Hispaania | 996961 | –93 119 | –16 679 | –256 578 | –132 106 | 498479 | 50,0% |

Tšehhi Vabariik | 474932 | | –102 473 | | | 372459 | 21,6% |

Taani | 452466 | | | –80 083 | | 372383 | 17,7% |

Austria | 405812 | | | –54 785 | | 351027 | 13,5% |

Rootsi | 385984 | –42 562 | | –50 236 | | 293186 | 24,0% |

Kreeka | 317502 | | –158 800 | | | 158702 | 50,0% |

Slovakkia | 216037 | | –70 133 | –33 584 | | 112320 | 48,0% |

Ungari | 406684 | | –108 093 | –193 171 | | 105420 | 74,1% |

Rumeenia [3] | 109164 | | | –4 475 | | 104689 | 4,1% |

Leedu | 111010 | | | –20 758 | | 90252 | 18,7% |

Soome | 146087 | | –56 087 | –9 001 | | 80999 | 44,6% |

Portugal [4] | 79671 | –35 218 | –19 500 | –15 000 | | 9953 | 87,5% |

Sloveenia | 52973 | | –52 973 | | | 0 | 100,0% |

Läti | 66505 | | –66 505 | | | 0 | 100,0% |

Iirimaa | 199260 | –199 260 | | | | 0 | 100,0% |

Bulgaaria [3] | 4752 | | | –4 752 | | 0 | 100,0% |

KOKKU | 18567073 | –1 148896 | –676 104 | –3 273227 | –132 106 | 13336740 | 28,2% |

| Loobutud suhkrukvoodid kokku = 5230333 | |

B - INULIINISIIRUP

(tonni suhkru ekvivalenti) |

Liikmesriik | Esialgne kvoot1 | Vastaval turustusaastal loobutud kvoodid | Turustusaastast 2009/2010 kasutatavad kvoodid | Kõigi loobutud kvootide osakaal |

| | 2006/2007 | 2007/2008 | 2008/2009 | 2009/2010 | | |

| (A) | (B) | (C) | (D) | (E) | (F) = (A+B+C+D+E) | (G) = (B+C+D+E)/A |

Belgia | 215246 | –215 246 | | | | 0 | 100,0% |

Madalmaad | 80950 | –80 950 | | | | 0 | 100,0% |

Prantsusmaa | 24521 | –24 521 | | | | 0 | 100,0% |

KOKKU | 320717 | –320 717 | 0 | 0 | 0 | 0 | 100,0% |

| Loobutud inuliinisiirupi kvoodid kokku = 320717 | |

C - ISOGLÜKOOS

Allikas: Kontrollikoda komisjoni (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat) andmete põhjal.

(tonni kuivainet) |

Liikmesriik | Esialgne kvoot [5] | Vastaval turustusaastal loobutud kvoodid | Turustusaastast 2009/2010 kasutatavad kvoodid | Kõigi loobutud kvootide osakaal |

| | 2006/2007 | 2007/2008 | 2008/2009 | 2009/2010 | | |

| (A) | (B) | (C) | (D) | (E) | (F) = (A+B+C+D+E) | (G) = (B+C+D+E)/A |

Ungari | 220266 | | | | | 220266 | 0,0% |

Belgia | 114580 | | | | | 114580 | 0,0% |

Bulgaaria [6] | 89198 | | | | | 89198 | 0,0% |

Slovakkia | 68095 | | | | | 68095 | 0,0% |

Saksamaa | 56638 | | | | | 56638 | 0,0% |

Hispaania | 131423 | | –5 000 | –3 000 | –69 613 | 53810 | 59,1% |

Poola | 42861 | | | | | 42861 | 0,0% |

Itaalia | 32493 | | | | | 32493 | 0,0% |

Portugal | 15871 | | | –3 371 | | 12500 | 21,2% |

Prantsusmaa | 27664 | | –27 664 | | | 0 | 100,0% |

Ühendkuningriik | 43592 | | | | –43 592 | 0 | 100,0% |

Madalmaad | 14563 | | | –14 563 | | 0 | 100,0% |

Kreeka | 20636 | | | –20 636 | | 0 | 100,0% |

Rumeenia [6] | 15879 | | | | –15 879 | 0 | 100,0% |

Soome | 18999 | | | –18 999 | | 0 | 100,0% |

KOKKU | 912758 | 0 | –32 664 | –60 569 | –129 084 | 690441 | 24,4% |

| Loobutud isoglükoosi kvoodid kokku = 222317 | |

[1] "Esialgne kvoot" võrdub liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 318/2006 lisa III alusel turustusaastaks 2006/2007 eraldatud kvoodiga koos aastatel 2006/2007 ja 2007/2008 ostetud täiendavate kvootidega.

[2] Hõlmab ka Prantsusmaa ülemeredepartemange (480 245 tonni).

[3] Kvoodid alates aastast 2007/2008 (liikmesriik ühines ELiga 2007. aastal).

[4] Hõlmab ka Assooride autonoomse piirkonna kvoote (9 953 tonni).

[5] "Esialgne kvoot" võrdub liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 318/2006 lisa III alusel turustusaastaks 2006/2007 eraldatud kvoodiga koos alates aastatest 2006/2007, 2007/2008 ja 2008/2009 eraldatud täiendavate kvootidega.

[6] Kvoodid alates aastast 2007/2008 (liikmesriik ühines ELiga 2007. aastal) koos kuni aastani 2009/2010 eraldatud täiendavate kvootidega.

--------------------------------------------------

III LISA

LIIKMESRIIKIDE JAGUNEMINE VASTAVALT KOMBINEERITUD TOOTLIKKUSELE JA LOOBUTUD KVOOTIDELE

Allikas: Komisjon (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi üksus C.5).

(tonni valget suhkrut) |

Liikmesriik | Kombineeritud tootlikkuse tase [1] | Reformi tegelik mõju |

Esialgne kvoot [2] | Kahel esimesel aastal loobutud kvoodid | Turustusaastal 2008/2009 loobutud kvoodid [3] | Loobutud kvootide osakaal esialgsetest kvootidest | Loobutud kvootide osakaal kõigist kvootidest | Turustusaastast 2009/2010 kättesaadavad kvoodid |

(A) | (B) | (C) | (D) = (B+C)/(A) | (E) = (B+C)/ (B kokku + C kokku) | (F) = A+B+C |

Iirimaa | Madal | 2143923 | –1 216376 | –260 466 | 68,9% | 28,2% | 667081 |

Kreeka |

Itaalia |

Portugal (mandriosa) |

Tšehhi Vabariik | Keskmine | 2923655 | –566 062 | –725 282 | 44,2% | 24,7% | 1632311 |

Taani |

Hispaania [3] |

Läti |

Leedu |

Ungari |

Slovakkia |

Sloveenia |

Soome |

Belgia | Kõrge | 12895381 | –42562 | –2410358 | 19,0% | 46,9% | 10442461 |

Saksamaa |

Prantsusmaa (emamaa) |

Madalmaad |

Austria |

Poola |

Rootsi |

Ühendkuningriik |

Muud liikmesriigid [4] | Ei ole kaasatud | 604114 | 0 | –9 227 | 1,5% | 0,2% | 594887 |

KOKKU | 18567073 | –1 825000 | –3 405333 | 28,2% | 100,0% | 13336740 |

[1] Liikmesriikide jagunemine vastavalt kombineeritud tootlikkusele, mis mõjutaks nende suhkrutootmise tõenäolist vähenemist (Tabel 3 komisjoni dokumendis "Ajakohastatud mõjuhinnang" (SEK(2003) 1022)).

[2] "Esialgne kvoot" võrdub liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 318/2006 lisa III alusel turustusaastaks 2006/2007 eraldatud kvoodiga koos aastatel 2006/2007 ja 2007/2008 ostetud täiendavate kvootidega.

[3] Need 132 106 tonnile vastavad kvoodid, millest Hispaania loobus turustusaastal 2009/2010, kajastuvad turustusaasta 2008/2009 teabes.

[4] "Muud liikmesriigid" hõlmab Rumeeniat, Bulgaariat, Prantsusmaa ülemeredepartemange ja Assooride autonoomset piirkonda.

--------------------------------------------------

IV LISA

ÜLEVAADE TOOTJATELE VÕIMALDATUD ABIST JA NENDE VAHETUTEST SULGEMISKULUDEST

Allikas: Auditeeritud liikmesriikides tootjate poolt esitatud ümberkorraldusplaanid ja lõplikud arenguaruanded.

Auditeeritud liikmesriigid | Tšehhi Vabariik | Saksamaa | Iirimaa | Kreeka [1] | Hispaania | Prantsusmaa | Itaalia | Poola |

Suletud suhkrutehaste arv | 3 | 5 | 1 | 2 | 7 | 5 | 14 | 8 |

A)Loobutud suhkrukvootide arv suletud tehaste kohta (1 000 tonni valget suhkrut) | 102 | 736 | 199 | 159 | 498 | 651 | 1049 | 296 |

(miljonit eurot) |

B)Tootjatele võimaldatud ümberkorraldusabi kogusumma – sisaldab ka tagasiulatuvat makset tehaste sulgemise eest | 58 | 415 | 127 | 72 | 277 | 358 | 666 | 166 |

C)Vahetud sulgemiskulud kokku [2] | 48 | 178 | 172 | 21 | 266 | 104 | 450 | 98 |

seoses varade ja varude mahakandmisega | 22 | 67 | 108 | 4 | 165 | 42 | 237 | 51 |

seoses sotsiaalkuludega (koondamine, pensionimaksed, koolitus, töötajate ümberpaigutamine) | 8 | 49 | 42 | 5 | 62 | 37 | 67 | 15 |

seoses demonteerimise ja muude sulgemiskuludega | 18 | 62 | 22 | 12 | 39 | 25 | 146 | 32 |

Ümberkorraldusabi ja vahetute sulgemiskulude vaheline vahe (B-C) | 10 | 237 | -45 | 51 | 11 | 254 | 216 | 68 |

Ümberkorraldusabi loobutud tonni kohta, millest on maha arvestatud vahetud sulgemiskulud (B-C)/A | 98 | 322 | -226 | 321 | 22 | 390 | 206 | 230 |

[1] Kõnealused kaks tehast kavatsetakse ümber ehitada biomassi tootmise üksusteks (abi taotleti ainult osaliseks demonteerimiseks).

[2] Kasumi kaotust tulevikus ei käsitletud vahetute sulgemiskuludena.

--------------------------------------------------

V LISA

MITMEKESISTAMISABI RAKENDAMINE

Allikas: Komisjon (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi üksus C.).

(eurot) |

Liikmesriigid | Aastateks 2006 – 2010 eraldatud mitmekesistamisabi [1] |

Mitmekesistamisabi | Täiendav mitmekesistamisabi | Kokku |

(A) | (B) | (C) | (D) = (B)+(C) |

Belgia | 19328991 | 0 | 19328991 |

Bulgaaria | 445738 | 445738 | 891475 |

Tšehhi Vabariik | 11220772 | 0 | 11220772 |

Taani | 7511785 | 0 | 7511785 |

Saksamaa | 71025341 | 0 | 71025341 |

Iirimaa | 21818970 | 21818970 | 43637940 |

Kreeka | 17388600 | 8694300 | 26082900 |

Hispaania | 46394042 | 23197021 | 69591063 |

Prantsusmaa (emamaa) | 64126854 | 0 | 64126854 |

Itaalia | 111018706 | 55509353 | 166528059 |

Läti | 7282298 | 7282298 | 14564595 |

Leedu | 1947100 | 0 | 1947100 |

Ungari | 29955623 | 22466717 | 52422341 |

Madalmaad | 11870109 | 0 | 11870109 |

Austria | 5138833 | 0 | 5138833 |

Poola | 34412305 | 0 | 34412305 |

Portugal (mandriosa) | 7398621 | 7398621 | 14797242 |

Rumeenia | 419772 | 0 | 419772 |

Sloveenia | 5800544 | 5800544 | 11601087 |

Slovakkia | 10829743 | 5414871 | 16244614 |

Soome | 6985820 | 0 | 6985820 |

Rootsi | 9372676 | 0 | 9372676 |

Ühendkuningriik | 15477000 | 0 | 15477000 |

Kokku | 517170242 | 158028432 | 675198674 |

[1] Mitmekesistamisabi hõlmab nii mitmekesistamiseks ettenähtud abi (määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 6) kui täiendavat mitmekesistamiseks ettenähtud abi (määruse (EÜ) nr 320/2006 artikkel 7).

--------------------------------------------------

VI LISA

NÄITEID ERINEVATEST KRITEERIUMIDEST, MILLE ALUSEL LIIKMESRIIGID MITMEKESISTAMISABI ERALDASID

Mitmekesistamisabi andmise kriteeriumid olid liikmesriigiti väga erinevad. Näiteks:

- Iirimaal anti kogu mitmekesistamisabi kasvatajatele, kes olid kaotanud oma tarneõigused, ilma et nad oleksid pidanud mitmekesistamiskulusid tõendama;

- Tšehhi Vabariigis anti samuti kogu mitmekesistamisabi kasvatajatele, kuid ainult uute põllutöömasinate ostukulude osaliseks katmiseks;

- Itaalias ja Poolas eraldati mitmekesistamisabi mitmekesistamisprojektidele, mida viisid ellu kasvatajad ja muud tüüpi abisaajad, peamiselt väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad;

- Prantsusmaal, Saksamaal ja Hispaanias eraldasid piirkondlikud ametiasutused mitmekesistamisabi mitmesugustele maaelu arenguga seotud meetmetele, mille puhul olid abisaajateks kasvatajad, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ja kohalikud asutused.

--------------------------------------------------

VII LISA

PÕHITERMINID JA LÜHENDID

A- ja B-kvoodid ning nn C-suhkur : suhkrukvootide süsteem enne 2006. aasta reformi: A-kvoodid vastasid ligikaudselt Euroopa Ühenduse tarbimisvajadustele; B-kvoodid, mis moodustasid teatud osa A-kvoodist, vastasid kogustele, mida võis eksporditoetuste alusel eksportida. B-kvootide eest tuli maksta kõrget toodangumaksu, millega finantseeriti eksporditoetusi; A-kvootide eest nõutav maks oli tunduvalt madalam. Kvoodiväliseks toodanguks ehk C-suhkruks nimetati A- ja B-kvootide kogusummat ületavat suhkrutoodangut ning selle eksportimisel toetusi ei makstud.

AKV : Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riigid

Bioetanool suhkruroost või suhkrupeedist : saadakse kääritatud toormahlast (kohe pärast suhkruroost või suhkrupeedist ekstraheerimist) või paksust mahlast (saadakse edasise töötlemisprotsessi käigus, mis sisaldab ka kontsentreerimisetappi, võimaldamaks vahepealset ladustamist) pärast destilleerimist; tootmisprotsessi tulemuseks ei ole suhkur tahkel kujul. Bioetanooli võib toota ka muudest põllukultuuridest ja seda saab kasutada kütusena või kütuselisandina.

C-suhkur : vt A- ja B-kvoodid ning nn C-suhkur

Eksporditoetused : turutoetusmehhanism, millega võimaldatakse tootjatel või hulgimüüjatel eksportida põllumajandustooteid maailmaturu müügihinnast kõrgema hinnaga; toetust makstakse iga eksporditehingu pealt, hüvitades vahe siseturu hinna ja ekspordihinna vahel.

Imporditollimaksud : turutoetusmehhanism, mis seisneb erimaksu kogumises maailmaturult imporditud kogustelt, muutes need võrreldes sisetoodanguga kallimaks. 1995. aastal sõlmitud mitmepoolse kaubanduskokkuleppega loobuti maailmakaubanduses osaliselt põllumajandustoodete imporditollimaksudest ja WTOs käivad praegu läbirääkimised edasise maksudest loobumise üle.

Inuliin ja inuliinisiirup : inuliin on mitmetes taimedes leiduv kiudaine (koosneb fruktoosimolekulide ahelast). Tööstuslikult ekstraheeritakse seda sigurijuurtest. Inuliini hüdrolüüsimisel saadakse fruktoosi ja selle protsessi saadus, magusaine nimega inuliinisiirup, on osa ELi suhkruturu ühisest korraldusest. Inuliinisiirupi 2006. aasta tootmiskvoot oli ligikaudu 321 000 tonni (1,5% turust). NB! Inuliin ei ole seotud insuliiniga, mis on veresuhkrut reguleeriv hormoon.

Isoglükoos : (tuntud ka kui kõrge fruktoosisisaldusega maisisiirup e HFCS) magusaine, mis saadakse glükoosi töötlemisel, muutes osa sellest fruktoosiks. Nii saadud siirup sarnaneb suhkru hüdrolüüsimisel (muudab sahharoosi glükoosiks ja fruktoosiks) saadavale siirupile; standardkvaliteet sisaldab 42% või 55% fruktoosi. Isoglükoosi tootmiseks kasutatav glükoos on samuti magusaine, mida kasutatakse toiduainetööstuses teatud eriotstarveteks. Glükoosi saadakse maisi-, harvemini nisu- või kartulitärklisest. Isoglükoos konkureerib suhkruga olulistes valdkondades, nagu karastusjookide tootmine, ning on hõlmatud ELi suhkruturu ühises korralduses: selle reformieelne tootmiskvoot oli ligikaudu 508 000 tonni (alla 3% suurune turuosa EU-25 riikides).

Kvoodid (tootmiskvoodid) : turutoetusmehhanism, millega eelkõige püütakse vältida ülejääke, andes igale tootjale piiratud turuosa. Kvooti ületav toodang võib kaasa tuua trahvi või kohustusliku ladustamise; samuti võidakse anda luba selle erikasutuseks (nt subsideerimata ekspordiks, nagu suhkrusektoris). Suhkrusektori kvoote võib sama liikmesriigi tootjate vahel (piiratud määral) üle kanda, teistes liikmesriikides asuvatele tootjatele neid aga üle kanda ei saa.

Kõik peale relvade (EBA) : nõukogu 26. veebruari 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 416/2001 vastu võetud ühepoolne algatus; võimaldab tollimaksu- ja kvoodivaba juurdepääsu Euroopa turule kõigile vähim arenenud riikidest (ÜRO poolt spetsiifiliste arengunäitajate põhjal kehtestatud riikide kategooria) pärit toodetele, välja arvatud relvad ja laskemoon; sisaldub mitmeaastases üldiste tariifsete soodustuste kavas. Algatusega laiendati kõikidele valdkondadele soodustust, mis juba kehtis suuremale osale vähim arenenud riikidest pärit kaubale. Seetõttu ei oodatud algatusest ELile suurt mõju, välja arvatud banaanide, riisi ja suhkru osas – nende kaupade puhul lükati algatuse täielik rakendamine edasi. Banaanide üleminekuperiood lõppes 2006. aastal ning riisi ja suhkru oma 2009. aastal.

Otsetoetused : sissetulekutoetuse kava alusel otse põllumajandustootjatele antavad toetused (nagu nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003 I lisas sisalduv ühtne otsemaksete kava). Selline toetus võib olla tootmiskohustusega (st teatava toodanguga) seotud või sidumata, põhinedes varasemate võrdlusperioodide toetusõigustel.

Peedisuhkur ja roosuhkur : suhkrut toodetakse kas suhkrupeedist või suhkruroost. Suhkruroogu (teatud tüüpi pilliroog) kasvatatakse peamiselt troopilistes piirkondades ja suhkrupeeti (juurvili) mõõdukas kliimas, ehkki järjest on kasvamas huvi troopilise suhkrupeedi vastu. Suhkruroo saak hektari kohta on potentsiaalselt suurem, kuid seda võib osaliselt korvata suhkrupeedi lühema kasvutsükliga. Praegu moodustab roosuhkur 80% maailma suhkrutoodangust.

Sekkumine (riiklik ladustamine) : turutoetusmehhanism, mis võimaldab tootjatel müüa teatud põllumajandustoodet liikmesriigis (sekkumisasutus) nõukogu määruses sätestatud hinnaga; sekkumishind on siseturu miinimumhinnaks. Algselt ei olnud toetusmehhanismiga hõlmatud kogused piiratud. Suhkrusektoris kitsendati toetust 2006. aasta reformiga alguses piiratud kogusele alandatud hinnaga müüdavatele toodetele, seejärel mehhanismist loobuti.

Suhkrupeedi miinimumhind : nõukogu määrusega (EÜ) nr 318/2006 kehtestati suhkrupeedi miinimumhind ning kohustati suhkrutootjaid maksma suhkrupeedikasvatajatele hinda, mis ei oleks madalam kui kvoodikohaseks suhkruks töötlemiseks mõeldud standardkvaliteediga suhkrupeedi eest makstav hind. Miinimumhind põhineb suhkru võrdlushinnal ning selle mehhanismiga püütakse tagada, et suhkruturu toetus oleks kasulik põllumajandustootjatele.

Suhkru võrdlushind : toorsuhkrule ja valgele suhkrule kehtestati võrdlushind nõukogu määrusega (EÜ) nr 318/2006; tegemist ei ole tootjatele garanteeritud hindadega, kuid komisjon võib võtta teatavaid turutoetusmeetmeid, kui reaalse turuhinna ja võrdlushinna vaheline erinevus ületab kindlaksmääratud protsendi.

Toorsuhkur ja valge suhkur : valgeks suhkruks nimetatakse suhkrut, mille sahharoosi (keemiliselt puhas molekul, mis moodustab suhkru) sisaldus on vähemalt 99,5%; toorsuhkru standardkvaliteet sisaldab 96% sahharoosi, üldjuhul aga veelgi rohkem, ning selle värvus varieerub helebeežist keskmise pruunini. Toorsuhkrut toodetakse enamasti suhkruroost, valget suhkrut saadakse aga kas suhkrupeedi või suhkruroo töötlemisel või toorsuhkru edasisel töötlemisel (rafineerimisel). Põhiliselt tarbitakse valget suhkrut, väiksemates kogustes aga ka toorsuhkrut (peamiselt värvuse või suhkruroo maitse pärast).

Turutoetus : põllumajandustoodete siseturu hinna hoidmine maailmaturu hinnast kõrgemal tasemel (erinevalt otsesest sissetulekutoetusest). Mainitud eesmärgil on kasutatud selliseid meetmeid, nagu imporditollimaksud, eksporditoetused ja riiklikku ladustamist võimaldav sekkumine. Varasemate ÜPP reformidega, nagu ka 2006. aasta suhkruturu reformiga, vähendati turutoetuse osakaalu, mis kompenseeriti põllumajandustootjate otsetoetustega (nt ühtse otsemaksete süsteemi raames).

ÜPP : Ühine põllumajanduspoliitika.

--------------------------------------------------