NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 29/2008,

9. detsember 2008,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu … direktiiv 2008/…/EÜ laevaomanike kindlustuse kohta merinõuete korral

(EMPs kohaldatav tekst)

(2008/C 330 E/02)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva direktiiviga kehtestatakse eeskirjad laevaomanike kohustuste teatavate aspektide suhtes, mis käsitlevad nende kindlustust merinõuete korral.

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse 300-se või suurema kogumahutavusega laevade suhtes.

2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata sõjalaevade, mereväe abilaevade või muude riigile kuuluvate või riigi käitatavate laevade suhtes, mida praegu kasutatakse ainult riiklikel mittekaubanduslikel eesmärkidel.

3. Käesolev direktiiv ei piira asjaomases liikmesriigis kehtivate ja I lisas nimetatud õigusaktidega kehtestatud režiimide kohaldamist.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

„1996. aasta konventsioon” — Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) egiidi all vastu võetud merinõuete korral vastutuse piiramise 1976. aasta konventsiooni, mida on muudetud 1996. aasta protokolliga, konsolideeritud tekst.

Artikkel 4

Merinõuete kindlustamine

1. Iga liikmesriik nõuab, et tema lipu all sõitvate laevade laevaomanikel oleks kindlustus, mis katab kõnealuseid laevu.

2. Iga liikmesriik nõuab, et muu kui kõnealuse liikmesriigi lipu all sõitvate laevade laevaomanikel oleks kindlustus, kui sellised laevad saabuvad liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevasse sadamasse. See ei takista liikmesriike nõudmast sama kohustuse järgimist, kui see on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, kui need laevad tegutsevad liikmesriikide territoriaalvetes.

3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud kindlustus katab merinõuded, mille suhtes kohaldatakse vastutuse piiramist vastavalt 1996. aasta konventsioonile. Kindlustussumma suurus iga laeva kohta vahejuhtumi puhul on võrdne asjakohase maksimumsummaga piiratud vastutuse korral vastavalt 1996. aasta konventsioonile.

Artikkel 5

Kontroll, nõuetele vastavus, sadamast väljasaatmine ja sadamasse sisenemise keelamine

1. Iga liikmesriik tagab, et tema jurisdiktsiooni all olevas sadamas viibiva laeva mis tahes kontrollimine vastavalt direktiivile 2008/…/EÜ hõlmab artiklis 6 osutatud tunnistuse olemasolu kontrolli laeva pardal.

2. Kui artiklis 6 osutatud tunnistus laeva pardal puudub ja ilma et see piiraks direktiivi 2008/…/EÜ kohaldamist, millega sätestatakse laevade kinnipidamine ohutusega seotud küsimuste korral, võib pädev asutus teha laeva väljasaatmise korralduse, millest teavitatakse komisjoni, teisi liikmesriike ja asjaomast lipuriiki. Sellise väljasaatmise korralduse põhjal keelab iga liikmesriik kõnealusel laeval siseneda oma mis tahes sadamasse, kuni laevaomanik ei ole esitanud artiklis 6 osutatud tunnistust.

Artikkel 6

Kindlustustunnistus

1. Artiklis 4 nimetatud kindlustuse olemasolu tõendatakse ühe või mitme tunnistusega, mille on väljastanud kindlustusandja ja mis asub laeva pardal.

2. Kindlustusandja väljastatud tunnistus sisaldab järgmisi andmeid:

3. Kui tunnistusel kasutatav keel ei ole inglise, prantsuse ega hispaania keel, sisaldab tekst ka tõlget ühte neist keeltest.

Artikkel 7

Karistused

Artikli 4 lõike 1 kohaldamisel kehtestavad liikmesriigid karistuste süsteemi käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise eest ja võtavad kõik vajalikud meetmed nimetatud karistuste kohaldamiseks. Kehtestatud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Artikkel 8

Aruanded

Iga kolme aasta järel ja esimest korda enne 1. jaanuari 2015 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.

Artikkel 9

Ülevõtmine

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. jaanuari 2012. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 10

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 11

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

(1) ELT C 318, 23.12.2006, lk 195.

(2) ELT C 229, 22.9.2006, lk 38.

(3) Euroopa Parlamendi 29. märtsi 2007. aasta arvamus (ELT C 27 E, 31.1.2008, lk 166), nõukogu 9. detsembri 2008. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi … seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(4) ELT L 255, 30.9.2005, lk 11.

(5) ELT L …

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I. SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 31. jaanuaril 2006 laevaomanike tsiviilvastutust ja finantstagatisi käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku (1), mis on üks kolmanda meresõiduohutuse paketi ettepanekutest.

Euroopa Parlament võttis oma arvamuse vastu 29. märtsil 2007 esimesel lugemisel (2).

Nõukogu jõudis 9. oktoobril 2008 laevaomanike tsiviilvastutust ja finantstagatisi käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku suhtes poliitilisele kokkuleppele. Pärast õiguskeelelist läbivaatamist võttis nõukogu 9. detsembril 2008. aastal vastu ühise seisukoha asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras.

Töö käigus arvestas nõukogu Majandus- ja Sotsiaalkomitee (3) ning Regioonide Komitee (4) arvamust.

II. ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Üldsätted

Komisjoni poolt 2006. aasta alguses esitatud laevaomanike tsiviilvastutust ja finantstagatisi käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepanek on kolmanda meresõiduohutuse paketi osa. Komisjoni ettepaneku eesmärk on ühtlustada ühenduse tasandil laevaomanike tsiviilvastutuskord ja sellega seotud ülemmäärad ning kehtestada kohustusliku kindlustuse süsteem ja finantstagatised meremeestele laeva mahajätu korral.

Kuigi nõukogu nõustub komisjoni ettepaneku eesmärgiga, milleks on laeva käitamisel tekkinud kahjude tõttu kannatanute huvide parem kaitse, leiab ta, et mõned ettepaneku sätted, millega kehtestatakse sama valdkonna rahvusvaheliste kohustustega sarnased ühenduse erieeskirjad, tekitaks vastuolulise olukorra ja takistaks eelnimetatud eesmärgi saavutamist. Eelkõige on see seotud sätetega, mis käsitlevad vastutuskorda ja meremehi puudutavaid meetmeid. Kavandatud sätted, mis muudavad IMO konventsiooni ratifitseerimise kohustuslikuks, ei ole liikmesriikidele vastuvõetavad, eelkõige nende põhiseadusest tulenevalt. Lisaks peab nõukogu mõnda sätet, eelkõige tunnistuste andmist ja kontrolli käsitlevaid sätteid sobimatuks, kuna need võivad tuua kaasa tarbetu halduskoormuse.

Nõukogu ühine seisukoht taotleb selliste selget lisaväärtust andvate sätete kehtestamist, mida ei ole veel rahvusvahelisel ega ühenduse tasandil. Selles keskendutakse seetõttu laevaomanike suhtes kindlustuskohustuse kehtestamisele selliste piirmäärade tasemel, mis on kehtestatud konventsioonis merinõuete korral vastutuse piiramise kohta, nagu seda on muudetud 1996. aasta protokolliga („LLMC 96”). Selles määratakse kindlaks meetmed nimetatud kohustuse rakendamiseks, milleks on kontrollimine, kas laeva pardal on tunnistus, mis peab seal olema, ning sätestab karistused nõuete täitmata jätmise puhul.

Nõukogu ühise seisukohaga muudetakse seega suurel määral komisjoni algset ettepanekut, sõnastades selle ümber ja jättes mõned osad tekstist välja. See tähendab, et nõukogu ei kiitnud heaks Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastuvõetud arvamuse neid muudatusettepanekuid, mis olid seotud kõnealuste väljajäetud osadega.

Paralleelselt ühise seisukohaga kinnitatakse Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate avalduses (5) nende kohustust teha kõik võimalik, et tagada meresõiduohutuse rahvusvaheliste konventsioonide, lipuriigi kohustustega seotud IMO eeskirjade ja IMO auditi kiire ja tõhus rakendamine

Peamised poliitilised küsimused

i) Merinõuete kohustuslik kindlustamine

Nõukogu on nõus komisjoni ettepanekuga kehtestada kindlustuskohustus liikmesriigi lipu all sõitvate laevade omanikele ja teise riigi lipu all sõitvate laevade omanikele. Sellega seoses täpsustatakse nõukogu ühises seisukohas, et seda kohaldatakse siis, kui laev siseneb liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse või, liikmesriigi vastava otsuse korral, siis, kui see laev tegutseb tema territoriaalvetes.

Kindlustuskaitse ülemaailmse ühtse määra suhtes viitab nõukogu oma ühises seisukohas LLMC 1996-s kehtestatud piirmäära summale iga laeva kohta vahejuhtumi puhul. Ühises seisukohas kasutatud mõiste „kindlustus” põhineb peamiselt määratlusel, mis on sätestatud IMO resolutsioonis A.898(21) („Suunised laevaomaniku kohustuste kohta seoses merinõuetega”).

ii) Kontroll, nõuetele vastavus ja karistused

Selleks et kontrollida laevaomanike kindlustuskohustuse nõuetele vastavust, sätestatakse ühises seisukohas kontroll sadamariigi poolt vastavalt sadamariigi kontrolli direktiivile. Kontrollimiseks peab laeva pardal olema üks või mitu tunnistust, mille on väljastanud kindlustusandja. Ühises seisukohas sätestatud tunnistuse üksikasjad põhinevad suurel määral komisjoni algsel ettepanekul.

Nõukogu leiab, et tähtis on ette näha konkreetsete karistuste võimalus, kui kindlustustunnistust ei ole laeva pardal. Piiramata asjaomase laeva kinnipidamist vastavalt sadamariigi kontrolli eeskirjadele, võib laeva sadamast välja saata ja kehtestada laevale sissesõidukeelu kõikidesse liikmesriikide sadamatesse niikaua, kuni olukord on parandatud. Ühises seisukohas on ka üldsätted direktiivi sätete rikkumise eest kehtestatavate karistuste kohta, mis on seotud lipuriigina tegutsevate liikmesriikide kohustustega.

iii) Seos vastutust ja kahjude hüvitamist reguleerivate muude õigusaktidega kehtestatud korraga

Kooskõlas komisjoni ettepanekuga sätestab nõukogu oma ühises seisukohas, et direktiiv ei mõjuta korda, mis on kehtestatud muude rahvusvaheliste konventsioonide kohaselt, nimelt CLC-konventsiooni, HNS-konventsiooni, punkrikütuse konventsiooni, laevavraki eemaldamist käsitleva konventsiooni, ning ka Ateena konventsiooni ühenduse õigusesse ülevõtmise määruse kohaselt.

III. KOKKUVÕTE

Nõukogu usub, et tema ühine seisukoht on vahend, mis aitab kaasa laeva käitamisel tekkinud kahjude tegelikule hüvitamisele kannatanutele ja standarditele mittevastavate laevade kõrvaldamisele.

Nõukogu märgib kõnealuse ettepanekuga seotud kohtumisi Euroopa Parlamendiga, mis on juba toimunud kolmanda meresõiduohutuse paketi muude ettepanekute üle peetavate läbirääkimiste raames. Nõukogu loodab jõuda teksti suhtes kiiresti kokkuleppele, mis lubaks direktiivi võimalikult kiiresti vastu võtta.

(1) Dok 5907/06.

(2) Dok 7805/07 CODEC 277 MAR 20 ENV 171.

(3) CESE 1177/2006, 13.9.2006 (ELT C 318, 23.12.2006, lk 195).

(4) CdR 43/2006, 15.6.2006 (ELT C 229, 22.9.2006, lk 38).

(5) Dok 15859/08 ADD 1.