KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE liikmesriikide sadamatesse saabuvate ja/või sealt väljuvate laevade teavitusformaalsusi käsitleva direktiivi 2010/65/EL toimimise kohta /* COM/2014/0320 final */





1. Sissejuhatus Meretranspordi puhul tuleb täita keerukaid haldusmenetlusi, mis põhinevad paljudel tolli, maksude, sisserände, ohutuse ja turvalisuse, jäätmete ning tervisekaitse valdkonda käsitlevatel rahvusvahelistel, Euroopa Liidu (EL) ja siseriiklikel õigusaktidel. Riigiasutused nõuavad seega laeva sadamasse saabumisel ja/või sadamast väljumisel mitmesuguseid dokumente ja hulgaliselt teavet seoses eelnimetatud valdkondadega. Kõnealuseid formaalsusi ja nende täitmist peetakse sageli dubleerivaks ja aeganõudvaks ning nendega kaasnevad kulud ja viivitused võivad muuta meretranspordi vähem atraktiivseks. 20. oktoobril 2010 võeti vastu liikmesriikide sadamatesse saabuvate ja/või sealt väljuvate laevade teavitusformaalsusi käsitlev direktiiv 2010/65/EL[1]. Direktiivi eesmärk on lihtsustada ja ühtlustada teatavad kõnealused menetlused, võttes kasutusele elektroonilised andmeedastusvahendid ja muutes selgemaks ELi sadamatesse sisenevate ja sealt väljuvate laevade teavitusformaalsused, mille tulemusena väheneb laevandusettevõtjate halduskoormus. Tegelikkuses tähendab see, et liikmesriigid aktsepteerivad kõnealuse direktiivi lisas loetletud teavitusformaalsuste täitmist elektroonilises vormis ja nende edastamist ühtse liidese kaudu hiljemalt 1. juunist 2015. Direktiivi artikli 15 kohaselt peab komisjon andma Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru kõnealuse direktiivi toimimise kohta, käsitledes muu hulgas järgmist: · teavitusformaalsuste ühtlustamisel ja koordineerimisel tehtud edusammud, st riikliku ühtse liidese rakendamine; · kasutada olevad andmed liidusisese laevaliikluse / laevade liikumise kohta ja/või kolmandate riikide sadamaid külastavate laevade kohta; · kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavate lisaformaalsuste vältimise või lihtsustamise võimalikkus; · jõeteabeteenuste ühilduvus elektroonilise andmeedastuse protsessiga; · kõnealuse direktiiviga kehtestatud lihtsustuste võimalik laiendamine siseveetranspordile. Eelnimetatud küsimusi käsitletakse käesolevas aruandes. Kuna ühtse liidese loomine on direktiivi peamine nõue, käsitletakse seda eraldi osas (3. osa). Muid küsimusi käsitletakse 4. osas. Lisaks sisaldab aruanne teavet merendusalase teabevahetussüsteemi täiustamist ning haldustegevuse lihtsustamist ja halduskoormuse vähendamist käsitlevate tulevikuplaanide kohta. Käesoleva aruande ettevalmistamiseks anti konsultandile ülesanne teha eespool nimetatud küsimusi käsitlev uuring[2]. 2. Taust Komisjon tegi teavitusformaalsuste direktiivi käsitleva ettepaneku Euroopa piirideta meretranspordiruumi loomist käsitleva teatise ja tegevuskava raames,[3] millega kehtestati lähimereveo haldusmenetluste ühtlustamisele ja lihtsustamisele suunatud poliitika ja meetmed, et parandada ELi-sisese meretranspordi tõhusust ja konkurentsivõimet. On loodud seos teavitusformaalsuste direktiivi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/59/EÜ (millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/75/EMÜ)[4] vahel, eelkõige liidu meresõiduohutuse teabevahetussüsteemi SafeSeaNet[5] silmas pidades. Asjaomast aruandlusteavet tuleb vahetada süsteemi SafeSeaNet kaudu, mis lisaks ohutusfunktsiooni pakkumisele võimaldab vahetada täiendavat teavet mereliikluse ja meretranspordi hõlbustamiseks. Teavitusformaalsuste direktiivi eesmärkide saavutamisele kaasaaitava ja hiljuti loodud sinise vööndi algatuse raames, mis on ühtse turu akti II[6] osa, kutsutakse üles tõelise meretranspordi ühtse turu loomiseks lõpetama välissadamatest saabuvate kaupade suhtes kohaldatavate haldus- ja tollieeskirjade kohaldamist ELi meresadamate vahel transporditavate ELi kaupade suhtes. Konkreetsemalt nähakse sinist vööndit käsitleva teatisega[7] ette ühtlustatud elektroonilise lastimanifesti, ehk nn eManifesti kasutuselevõtt, mille eesmärk on veelgi lihtsustada meretransporti ELi sadamates peatuvate laevade jaoks ning samas suurendada ühtlust ja vähendada halduskoormust. 3. Riiklike ühtsete liideste rakendamine Ühtse liidese kontseptsioon on teavitusformaalsuste direktiivi rakendamise peamine tingimus. Ühtne liides täidab järgmisi ülesandeid: · selle kaudu esitatakse üks kord kogu teave ning tehakse see kättesaadavaks liikmesriikide pädevatele ametiasutustele, nt sadamate, tolli, turvalisuse, tervise ja piirikontrolliga seotud asutustele; · see seob omavahel SafeSeaNeti, e-tolli ja muud elektroonilised süsteemid ning · see peab olema koostalitlusvõimeline ja ühildatav SafeSeaNetiga ning viimase jaoks ligipääsetav; koostalitlusvõime, ühildatavuse ja ligipääsetavuse nõue kehtib vajaduse korral ka ühtse liidese ja süsteemide suhtes, mis on loetletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses 70/2008/EÜ tolli ja kaubanduse paberivaba keskkonna kohta[8]. 3.1. Hetkeseis 3.1.1. Teavitusformaalsuste ühtlustamine ja kooskõlastamine, mis on saavutatud teavitusformaalsuste direktiivi artikli 3 kohaselt liikmesriigi tasandil Teavitusformaalsuste direktiivi artikli 3 lõikes 1 on sätestatud, et iga liikmesriik võtab meetmed tagamaks, et selles liikmesriigis nõutakse teavitusformaalsuste täitmist ühtlustatud ja kooskõlastatud viisil. Kõik liikmesriigid on direktiivi üle võtnud ja teinud algatusi seoses meretranspordi riikliku ühtse liidese rakendamisega. Siiski esineb märkimisväärseid erinevusi, mis on seotud 1) ühtse liidese kontseptsiooni, süsteemide ja keskkondadega, 2) ühtse liidese loomist käsitlevate lähenemisviisidega ning 3) arendustegevuse hetkeseisuga liikmesriikides. Mõned liikmesriigid ootavad tehniliste kirjelduste lõplikku kindlaksmääramist (vt allpool); teised liikmesriigid lähevad direktiivile vastava riikliku ühtse liidese loomisel olemasoleva riikliku teavitusformaalsuste taristu ajakohastamise, selle komponentide omavahelise ühendamise või taristu n-ö ümberehitamise teed. Kaasatud on mitmed avaliku sektori asutused ja erasektori sidusrühmad eri poliitikavaldkondades (muu hulgas merenduse, tolli, tervishoiu ja piirikontrolli valdkond). See toob kaasa keerulise rakendus- ja koordineerimisprotsessi. Liikmesriikide tasandil on vaja teha olulisi jõupingutusi kõigi eelnimetatud osaliste pidevaks kaasamiseks ning koordineerimise sidususe ja tõhususe tagamiseks. Lisaks seisavad liikmesriigid erineval määral silmitsi järgmiste probleemidega: · rakendamise mõju kaasatud liikmesriikide ja sidusrühmade olemasolevale eelarvele ja eelarvestamisprotsessidele; · konfidentsiaalse/tundliku teabe vahetamise ja andmete kvaliteedi tagamisega seotud mureküsimused ja/või õiguslikud probleemid; · seni ELi tasandil välja töötatud tehniliste kirjelduste puudumine või ebapiisavus; · rakendamise ajakava, mis on seotud ka eManifesti arendamisega sinise vööndi algatuse raames (vt allpool). Laevandussektori esindajad viitasid ohule, et kui ei kehtestata täiendavaid koostalitlusvõime standardeid ega ühtlustata riiklikul tasandil nõutavat teavet, võivad liikmesriikide välja töötatud riikliku ühtse liidese süsteemid osutuda üksteisest üsna erinevaks, mis võib tekitada tööstussektori jaoks vajaduse arendada iga liikmesriigi süsteemiga teabe vahetamise jaoks välja spetsiaalsed liidesed; see suurendaks rakendamisega kaasnevat kulu ja vähendaks kasutegurit tööstussektori jaoks. 3.1.2. Teavitusformaalsuste ühtlustamine ja kooskõlastamine, mis on saavutatud teavitusformaalsuste direktiivi artikli 3 kohaselt ELi tasandil Vastavalt teavitusformaalsuste direktiivi artikli 3 lõikele 2 töötab komisjon koostöös liikmesriikidega välja vajalikud mehhanismid teavitusformaalsuste ühtlustamiseks ja koordineerimiseks liidus. Tasub siiski märkida, et direktiiviga ei ole ette nähtud konkreetseid menetlusi, millega võiksid kaasneda õiguslikult siduvad aktid ühtlustamise soodustamiseks. Selleks on komisjon asutanud merenduse reguleerimise lihtsustamise ja elektrooniliste teabeteenuste eksperdirühma (edaspidi „eMS-rühm”), mille eesmärk on toetada teavitusformaalsuste direktiivi koordineeritud rakendamist liikmesriikides. Lisaks kaasab eksperdirühm peamiste sidusrühmade ühenduste vaatlejaid. Selgitus eMS-rühma korralduse kohta on esitatud I lisas. Direktiivi rakendamine põhineb järkjärgulisel lähenemisviisil: (1) 1. etapp funktsionaalsete kirjelduste väljatöötamine; (2) 2. etapp tehniliste kirjelduste väljatöötamine; (3) 3. etapp tehniline rakendamine; (4) 4. etapp katsetamine; (5) 5. etapp esialgne käitamisetapp. Etappide üksikasjalik kirjeldus on esitatud II lisas. Esialgses ajakavas nähti ette, et ühised funktsionaalsed kirjeldused (1. etapp) töötatakse välja 2012. ja 2013. aasta jooksul ning tehnilised kirjeldused (2. etapp) töötatakse välja 2013. aasta lõpuks. Praeguseks on asjaomased allrühmad kehtestanud peaaegu kõigi teavitusformaalsuste direktiivi lisas loetletud konkreetsete teavitusformaalsuste funktsionaalsed kirjeldused. Kindlaks on tehtud mitmed ühisandmed ja horisontaalse mõõtmega küsimused, mis on läbi vaadatud ja horisontaalsel tasandil ühtlustatud. Andmete kaardistamise ja funktsioonide allrühm on teinud ettepaneku ühtlustatud teavet sisaldava andmekogu kohta, mis tuleks esitada kõnealuse direktiivi nõuete täitmiseks, kuid töö ei ole veel lõpetatud. Veel ei ole koostatud äritegevuse eeskirju FAL vormi 2 (lastideklaratsioon) ega lastimanifesti jaoks, samuti ei võetud neid andmete kaardistamisel arvesse, et mitte takistada komisjoni talitusi eManifesti kirjeldust välja töötamast. Riikliku ühtse liidese kaudu esitatav eManifest on osa sinise vööndi algatusest. Kuna kogu ühtlustamisprotsessi tulemuseks oleksid eri formaalsuste puhul nõutavate andmete ühised määratlused ja vormingud, püüavad komisjoni talitused ühtlustada tehnilised kirjeldused ühtlustatud elektroonilise lastimanifesti ja muude teavitusformaalsustega seotud andmete puhul, mis on kogutud vastavalt direktiivile 2010/65/EL. eManifest on endiselt arutluse all. Tehnilise rakendamise etapp algas 2014. aasta alguses, kuid mõned liikmesriigid ootavad, et alustada rakendamisega pärast funktsionaalsete ja tehniliste kirjelduste valmimist. Eespool toodust lähtudes on tehnilised kirjeldused, st andmete ja andmevormingute määratlused välja töötatud üksnes nende formaalsuste jaoks, mille funktsionaalsetes kirjeldustes on kokkuleppele jõutud. Selles valdkonnas on vaja veel tööd teha. See võib mõjutada tulevast graafikut, sest süsteemid peavad katsetamiseks valmis olema 2015. aasta esimesel poolel, et esialgne käitamisetapp saaks alata hiljemalt 1. juunil 2015. 3.1.3. Tugiprojektid Et teavitusformaalsuste direktiivi rakendamist veelgi hõlbustada, algatas komisjon AnNa ja IMP näidisprojektid, mis hõlmavad mitut liikmesriiki. 3.1.3.1. IMP näidisprojekt Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EMSA) juhitav IMP näidisprojekt, mille eelarve on 700 000 eurot, seisneb integreeritud merenduspoliitika (Integrated Maritime Policy, IMP) tööprogrammi meetme 3.1 (mis käsitleb SafeSeaNeti arendamist) rakendamises. Näidisprojekti eesmärk on arendada tarkvara ja talitlusosiseid, mida kasutatakse osalevate liikmesriikide (Bulgaaria, Kreeka, Itaalia, Malta ja Rumeenia) ning Norra toetamiseks nende riikliku ühtse liidese lahenduse rakendamisel kooskõlas teavitusformaalsuste direktiiviga. See võimaldaks osalevatel liikmesriikidel vähendada riikliku ühtse liidese rakendamisega seotud kulusid ja selleks kuluvat aega, sest projekti raames tsentraliseeritult välja töötatud osiseid saaks siseriiklikes süsteemides kasutusele võtta ja nendega integreerida. Projekti peamine tulemus on riikliku ühtse liidese lahenduse prototüübi väljatöötamine ja rakendamine, mille raames katsetatakse teabevooge järgmiste poolte vahel: – laevandustööstus (nt laevaagent / kapten / nõuetekohaselt volitatud isik) ja riiklik ühtne liides; – riiklik ühtne liides ja avaliku sektori asutused (meresõiduohutuse, tolli, piirikontrolli, tervishoiu ning sadama valdamise eest vastutavad asutused ja muud asutused, mis võidakse kindlaks määrata) ning – SafeSeaNeti kesksüsteem ja riiklik ühtne liides. Prototüübi esimene versioon tehti kättesaadavaks ja seda katsetati 2013. aasta jooksul. Selle versiooni puhul sai teavitusformaalsused täita ühtlustatud liidese kaudu. Kasutatud andmestruktuur ja -vormingud põhinesid eMS-i andmete kaardistamise ja funktsioonide allrühma tööl. 2014. aasta alguses tehti kättesaadavaks prototüübi teine versioon, mis sisaldab liideseid, mille kaudu saavad avaliku sektori asutused töödelda laevade kohta andmete esitajatelt saadud teavet ning salvestada asjaomaseid otsuseid; samuti võimaldab uus versioon teabevahetust SafeSeaNetiga. 2014. aastal on ette nähtud edasine arendustegevus ning projekti viimane etapp kestab kuni 2014. aasta novembrini. 3.1.3.2. Projekt AnNa[9] TEN-T meremagistraalide 2012. aasta mitmeaastase tööprogrammi projektikonkursi raames välja valitud projekt AnNa, mille eelarve on 37 076 000 miljonit eurot ja mis kestab ajavahemikul 2012–2015, on liikmesriikide projekt täiustatud riiklike administratsioonivõrkude loomiseks, et toetada teavitusformaalsuste direktiivi tulemuslikku rakendamist. Projekti eesmärk on toetada riikliku ühtse liidese jätkusuutlikku ja tõhusat arengut kooskõlas eelnimetatud direktiiviga (nt toetades meretranspordi ühtse liidese arendamisel info- ja sidetehnoloogial põhineva süsteemi integreerimist). Projektis osaleb aktiivselt 14 liikmesriiki (Belgia, Bulgaaria, Küpros, Kreeka, Prantsusmaa, Itaalia, Läti, Madalmaad, Portugal, Rumeenia, Sloveenia, Hispaania, Rootsi ja Ühendkuningriik); kuuel liikmesriigil (Horvaatia, Taani, Saksamaa, Iirimaa, Soome ja Malta) on vaatlejastaatus[10]. Projektiga on seotud mitu merenduse sidusrühmade organisatsiooni[11]. Projekt AnNa põhineb alt ülespoole lähenemisviisil, selle raames aidatakse riiklikel haldusasutustel ehitada üles oma meretranspordi ühtset liidest ning toetatakse meretranspordi riiklike ühtsete liideste sisest ja vahelist (süsteemide) integreerimist (laeva ja kalda ning eri talituste ja haldusasutuste vaheline teabevahetus), mis põhineb järgmistel vajadustel: · olemasolevate andmete ja (rahvusvaheliste) andmemudelite optimaalne kasutamine; · avaliku sektori asutuste ja logistikaahela käitajate (õigusaktide alusel) nõutavate andmete selge määratlemine; · andmete korduvkasutamise võimaluste kindlaksmääramine; · nn pikema perspektiivi hõlmamine, mis tähendab, et töö ja investeeringud peaksid (ka sadamakogukonna teabesüsteemidesse investeeritud vahendite puhul) lähtuma kulutõhususe põhimõttest ning Euroopa transpordipoliitika kava, sh e-kaubaveo ja e-tolli eesmärkide rakendamisest; · võimalike meetmete (sh nende rahvusvahelise mõõtme) kontrollnimekirja sisaldava raamistiku väljatöötamine. Töötatakse välja funktsionaalsed ja tehnilised nõuded, direktiivi miinimumnõuetega seotud üldine üleminekukava ning sidusrühmade strateegiadokument, milles kirjeldatakse eri sidusrühmade organisatsioonide seisukohti. Järgmises etapis käivitatakse katseprojektid direktiivi rakendamise mitmesuguste kontseptsioonide ja ideede katsetamiseks. Et vältida kattuvust eMS-rühma tegevusega või sellele vastukäivat tegevust, esitab ja kinnitab projekti AnNa tulemused eMS-rühm. Nii IMP näidisprojekti kui ka projekti AnNa eesmärk on teatavates teavitusformaalsuste direktiivi rakendavates liikmesriikides tekkinud vajaduste rahuldamine. IMP näidisprojekti ja projekti AnNa raames tehtud tööd käsitatakse lisaväärtusena eMS-(all)rühma(de) teavitusformaalsuste direktiivi üldise rakendamise nimel tehtud tööle, kui eelnimetatud projektide raames tehtud töö on nõuetekohaselt koordineeritud ja eMS-rühma tegevusega kooskõlas. 4. Muud artikli 15 kohased aruandlusnõuded 4.1. Liidusisest laevaliiklust / laevade liikumist ja/või kolmandate riikide sadamaid või vabatsoone külastavaid laevu käsitlevate andmete kättesaadavus Praegu puudub üksikasjalik teave ELi sadamate vahelise laevaliikluse / laevade liikumise ning vahepeal kolmandate riikide sadamaid külastavate või vabatsoonidesse sisenevate laevade arvu kohta. Sellised sidusrühmade organisatsioonid nagu ECSA ja WSC on teatanud, et enamik ELi vetes sõitvatest laevadest külastab vahepeal kolmandate riikide sadamaid, kuid täpsed andmed kaubaveomahtude ega liiklustiheduse kohta ei ole avalikult kättesaadavad. Kogu teave lasti kohta on esitatud lastimanifestis. Lasti käsitlevad andmed esitatakse tollile finants- ja muul otstarbel ning sadamatele/terminalidele operatiivpõhjustel. Kõnealuseid andmeid vahetatakse konfidentsiaalselt eelnimetatud konkreetsetel eesmärkidel ja neid saab muul otstarbel kasutada ainult juhul, kui andmed esitanud isik või ametiasutus annab selleks sõnaselgelt loa. Liikmesriikidel on kohustus esitada lasti käsitlevad andmed komisjonile (Eurostatile), kuid neid andmeid saab kasutada üksnes eesmärkidel, mis on määratud kindlaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiviga 2009/42/EÜ kaupade ja reisijate merevedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta[12]. Mereveostatistika töörühm[13] käsitab sadamast-sadamasse tasandil meretransporti käsitlevaid andmeid konfidentsiaalsena. Selles asemel pakub Eurostat kaubaveomahtude statistikat sadamast-rannikualale koondtasandil. Avalikult on kättesaadav ka muid näitajaid käsitlev statistika, mis on paraku liiga üldine (ei hõlma konkreetsete kaupade vedu) ja/või ei ole seotud laevade liikumist käsitlevate andmetega. Liikumist käsitlevad andmed on hõlmatud teavitusformaalsustega (sadama turvalisusega seotud teavitamisnõuded, laevadel asuvatest ohtlikest kaupadest teatamise nõuded jne) või on hangitavad selliste jälgimissüsteemide abil nagu automaatne identifitseerimissüsteem (AIS)[14] ning kaugtuvastus- ja jälgimissüsteem (LRIT)[15]. On olemas vaid üksikud uurimused, mis sisaldavad analüüsitud andmeid teatava piirkonna, teatavate laevatüüpide või teatavate perioodide kohta, kuid need ei ole piisavad, et saada ülevaadet sellest, kui palju laevu liigub ELi sees ning kolmandate riikide sadamatesse või vabatsoonidesse ja sealt tagasi. Uuringuid, kus laevade liikumine on seotud sadama/kaubaveo liiklusnäitajatega, on (edukalt) tehtud sadama ja terminali tasandil. Kuigi teoreetiliselt peaks olema võimalik kõrvutada nt AISi andmeid lasti käsitlevate andmetega, on seda äärmiselt keeruline teha ELi tasandil. AISi andmebaasides leiduvate andmete hulk on tohutu ja lasti käsitlevate andmete saamine sadamatest ei ole konfidentsiaalsuse tõttu lihtne. Direktiivi 2009/42/EÜ raames kogutud sadamatevahelisi kaubamahtusid käsitlevate andmete üldine levitamine oleks vastuolus Euroopa statistika tegevusjuhise andmete konfidentsiaalsuse põhimõttega ning Eurostati ja riiklike statistikametite õigusliku raamistikuga. Eelkvalifitseerunud teadlastele võimaldatakse siiski teadustöö eesmärgil juurdepääs mikroandmetele, tingimusel et järgitakse Eurostati suuniseid kõnealuse juurdepääsu saamiseks. Üksikasjalikud laevade liikumist käsitlevad andmed võiksid olla tuletavad AISist saadud teabe põhjal. Samuti võiks teavet koguda laevanduse teavitusformaalsuste kaudu ja tulevikus eManifesti alusel. 4.2. Kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavate lisaformaalsuste vältimise või lihtsustamise võimalikkus Kuigi varem on formaalsusi lihtsustatud, peetakse meretranspordi haldusmenetlusi siiski sageli tarbetult keerukaks ja üleliigseks ning liikmesriikide ja sadamate menetlused ei ole ühtlustatud. Seega ei ole alati võimalik ära kasutada laevanduse kogu potentsiaali. Sinise vööndi algatuse kasutuselevõtuga on ette nähtud formaalsuste märkimisväärne täiendav lihtsustamine; algatus võimaldab laevadel ELi siseturul tegutseda vabalt ja minimaalse halduskoormusega; muu hulgas lihtsustatakse ja ühtlustatakse meretranspordi tollimeetmeid, mida rakendatakse, kui laev on külastanud ka kolmanda riigi sadamat. Kui liidu kaup lastitakse laevale, mis sõidab väljaspool 12 meremiili laiust territoriaalmere ala, muutub kauba päritolustaatus automaatselt liiduväliseks kaubaks ja kõiki kaupu koheldakse sadamasse jõudmisel liiduvälise kaubana. See kehtib ka juhul, kui laev suundub teise ELi sadamasse. Sellest tulenevalt nõutakse tollis pärast laeva sisenemist ELi sadamasse teatavate teavitusformaalsuste täitmist, deklaratsioonide esitamist, vajaduse korral liidu staatuse tõendamist ja muud teavet lossitava kauba kohta; kui laev jõuab järgmisse ELi sadamasse, võidakse lossitava kauba suhtes kohaldada samu või sarnaseid kontrollimeetmeid. Sinise vööndi teatises viidatakse kahele õiguslikule meetmele, mille kohta komisjon ettepaneku teeb. Vastu on võetud esimene meede, millega lihtsustatakse veelgi regulaarlaevaliini käitamise kava, st asjaomase loa alusel peamiselt liidu kaupu vedavate ja regulaarselt üksnes ELi sadamaid külastavate laevade käitamist. Uute eeskirjade kohaselt, mis kehtivad alates 1. märtsist 2014, muutub regulaarlaevaliini käitaja staatus atraktiivsemaks. Esiteks vähendati taotlusele järgneva konsultatsiooniperioodi kestust 45 päevalt 15 päevale. Teiseks on laevandusettevõtjatel võimalus lisada taotlusesse algusest peale lisaks teenusega otseselt seotud liikmesriikidele ka liikmesriigid, kes võiksid tulevikus teenusega potentsiaalselt seotud olla. Kuna enamik laevadest külastab sageli kolmandate riikide sadamaid ning veavad nii liidu kaupu kui ka liiduväliseid kaupu, on need kas regulaarlaevaliinide seast välja arvatud või ei ole kõnealune lihtsustus nende jaoks asjakohane. Meretranspordi kogu potentsiaali ärakasutamiseks tuleks tõelise hõlbustamise raames katta ka seda liiki veoteenus. Selleks töötab komisjon teise meetmena välja eManifesti. Esimeses etapis võimaldab ELi sadamas esitatud eManifest tollil kergesti kindlaks teha kaupade staatuse ning selle tulemusena väheneb tollikontrollide sagedus. Isegi kui laev on külastanud kolmanda riigi sadamat, kuid liidu kaubad on jäänud pardale, on lihtsam tõendada liidu kaupade staatust, mis võimaldab kaubal kiiremini edasi liikuda. Eeldatavasti on eManifest kasutusvalmis alates juunist 2015. Seoses reisijateveoga on lihtsustatud Schengeni piirieeskirju. Laeva sisenemisel ELi sadamasse nõutakse piirikontrolli käigus teatavate formaalsuste täitmist, näiteks meeskonna ja reisijate nimekirjade üleandmist. See kehtib nii ELi sadamast kui ka kolmanda riigi sadamast saabuvate või sinna suunduvate laevade puhul. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 562/2006, 15. märts 2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)[16] ning seda muutva määrusega (EL) nr 610/2013[17] on ette nähtud kõnealuste menetluste lihtsustamine merematkelaevade, lõbusõidulaevade ja praamiühenduste puhul ning muu hulgas on ette nähtud nimekirjade esitamise ajapiirangute vastavusseviimine teavitusformaalsuste direktiivis sätestatud piirangutega. 4.3. Teavitusformaalsuste direktiiviga tehtud lihtsustuste võimalik laiendamine siseveeteedele ja elektroonilise andmeedastuse protsessi ühilduvus jõeteabeteenustega (RIS) Mere- ja siseveetransport on erinevad ja eraldiseisvad sektorid. Meretranspordi sektorit on juba põhjalikult reguleeritud ELi ja rahvusvaheliste eeskirjadega ning kohustuslike haldusmenetlustega, sealhulgas teabekogude ja teatamiskohustuse kaudu. Siseveetransporti on aga reguleeritud vähemal määral. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2005/44/EÜ ühtlustatud jõeteabeteenuste kohta ühenduse siseveeteedel[18] ja sellele järgnenud elektroonilise laevadest teatamise tehniliste kirjeldustega, mis on sätestatud komisjoni määruses (EL) nr 164/2010,[19] on kindlaks määratud liikmesriikidevahelise elektroonilise teavituse ja andmeedastuse eeskirjad ja standardid, mida rakendatakse juhtudel, kui laevast tuleb siseriiklike või rahvusvaheliste eeskirjade kohaselt teatada. Lisaks kehtestas Reini navigatsiooni keskkomisjon teatavate Reinil liikuvate konteinerilaevade suhtes elektroonilise teavituse kohustuse alates 1. jaanuarist 2010 ning Saksamaa ja Madalmaad rakendavad rahvusvahelist andmevahetust. Meretranspordi sektoris on vahepeal välja arendatud hästi toimivad andmevahetusmehhanismid, nt SafeSeaNeti süsteem. Lisaks sellele on teavitusformaalsuste direktiiviga nüüd ette nähtud siseriiklikud ühtsed liidesed, mis võimaldavad mitmel eesmärgil vajalikku teavet lihtsustatult ja optimeeritult esitada. Siseveetranspordi sektoris on elektrooniline andmeedastus korraldatud RISi süsteemi kaudu, kuid puuduvad ühtne punkt teabe sisestamiseks ning täiustatud teabevahetusmehhanism, mis oleksid võrreldavad SafeSeaNeti süsteemiga. Merendussektori teavitusformaalsuste lihtsustamist võiks laiendada ka siseveetranspordile, kuid see nõuaks 1) merendussektoris ja siseveetranspordi sektoris kasutatavate teabekogude ühtlustamist ning 2) elektroonilise andmevahetuse korralduse ja võib-olla ka siseveetranspordi sektori elektroonilise teavituse õigusliku raamistiku läbivaatamist. Lisaks tuleks luua järkjärguline ja hea ülesehitusega tegevuskava koos realistliku ajakavaga, mida toetavad kõik asjaomased sidusrühmad. 5. Järeldused Teavitusformaalsuste direktiivi rakendamisprotsess on veel pooleli ja riiklikud ühtsed liidesed tuleb luua alles 2015. aasta juuniks. Siiski võib konsultandi aruande järelduste ning eMS-rühma raames liikmesriikide ja sidusrühmadega toimunud arutelude põhjal juba teha teatavaid tähelepanekuid. Riikliku ühtse liidese loomisega on seotud palju eri asutusi ja sidusrühmi, kellel on erisugused ülesanded ning pädevus- ja vastutusalad. Nendevaheline koostöö nii ELi kui ka liikmesriikide tasandil on väga oluline ja seda tuleks edendada. Maksimaalse tõhususe tagamiseks ja jõupingutuste dubleerimise vältimiseks ning juba tehtud investeeringute ärakasutamiseks eelistatakse tugineda olemasolevatele platvormidele, tehnilistele lahendustele ja standardisüsteemidele. Samas ei tohiks olemasolevatele süsteemidele tuginedes silmist lasta direktiivi nõudeid ning tagada tuleks nende nõuetekohane järgimine. Seega peaksid liikmesriigid oma kasutuselolevaid süsteeme hoolikalt hindama, aktiivselt osalema eMS-rühma töös ning rakendama funktsionaalseid ja tehnilisi kirjeldusi nõuetekohaselt ja kooskõlas eMS-rühmaga peetud arutelude tulemustega. Lisaks saaks ära kasutada IMP näidisprojekti ja projekti AnNa raames tehtud tööd. Mõlemad projektid pakuvad praktilisi lahendusi riiklike ühtsete liideste rakendamiseks. Vaja on jätkuvalt toetada rakendusprotsessi riikliku ühtse liidese loomiseks ettenähtud tähtajaks. Võimalikult kiiresti tuleb edasi arendada funktsionaalseid ja tehnilisi kirjeldusi. Seepärast on oluline tegur eManifesti väljatöötamine, sest selle kaudu esitatakse enamik ühtsesse liidesesse sisestatavast teabest. Liikmesriigid ootavad enne riikliku ühtse liidese IKT-lahenduse rakendamise lõpuleviimist selgust eManifesti andmekogu kohta. 2014. aasta keskpaigaks on kavandatud vajalikku õigusraamistikku käsitlev hääletus pädevas ühenduse tolliseadustiku komitees. Seoses muude aruandlusnõuetega on olnud võimalik teha järgmised järeldused. · Praegu puudub piisav ja üksikasjalik teave ELi sadamatevahelise laevaliikluse / laevade liikumise ning vahepeal kolmandate riikide sadamaid külastavate või vabatsoonidesse sisenevate laevade arvu kohta. Siiski on kindlaks tehtud võimalusi tulevikus rohkema teabe kogumiseks. Komisjon uurib kõnealuseid võimalusi ja kontrollib, kas ja kuidas need aitavad parandada statistika kvaliteeti ja kättesaadavust. · Optimaalse laevanduse edendamiseks võiks kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade puhul rakendatavaid formaalsusi vältida või veelgi lihtsustada. Uus sinise vööndi algatus ja eManifesti arendustegevus aitab pärast rakendumist kõnealuse eesmärgi saavutamisele olulisel määral kaasa. Järgmise sammuna peaks komisjon uurima täiendavaid lihtsustamismeetmeid, mis võiksid seisneda näiteks muude (tolli)funktsioonide lisamises eManifestile. · Teatavatel tingimustel on otstarbekas laiendada teavitusformaalsuste direktiiviga ette nähtud lihtsustusi siseveetranspordile ning viia RIS vastavusse SafeSeaNeti süsteemiga. Komisjon kaalub neid võimalusi ning vajaduse korral käsitleb teatavaid probleeme RISi poliitika eelseisva läbivaatamise ning e-kaubaveo algatuse raames. 6. Tulevikuväljavaated Kõigis ELi poliitikavaldkondades tõuseb esile ressursside tõhusama kasutamise vajalikkus ning vajadus tagada Euroopa transpordisektori ja üldisemalt kogu kaubandussektori konkurentsivõime. Komisjon on seisukohal, et üks oluline tegur, mis aitab kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele, on elektroonilise teabe tõhusam kasutamine. Riiklike ühtsete liideste abil luuakse valdkondadevahelised teabejagamiskeskkonnad ning võimaldatakse riiklikel ametiasutustel saada ühest allikast kogu asjakohane laevandusteave, samas kui tööstussektori esindajad peavad teabe vaid ühe korra esitama. SafeSeaNeti süsteemi toel saab asjaomast teavet jagada ja seda jagatakse riiklike ühtsete liideste ja seega ka liikmesriikide vahel. Ühiselt moodustavad riiklikud ühtsed liidesed ja SafeSeaNeti platvorm tõelise merendusandmete kogumise ja vahetamise raamistiku ning loovad tingimused selle kasutamiseks; kõnealuse raamistiku kaudu pakutakse mitmesuguseid teenuseid ja täidetakse lai valik merendusega seotud ülesandeid ja vajadusi. SafeSeaNet süsteemi raames arendatakse välja ja ollakse suutelised pakkuma integreeritud merendusteenuseid, mis hõlmavad maapealse ja satelliitleviga automaatset identifitseerimissüsteemi ning kaugtuvastus- ja jälgimissüsteemi ning satelliidikujutisi. Sellest tulenevalt kasutatakse SafeSeaNeti süsteemist saadavat teavet tänapäeval juba muudelgi eesmärkidel peale meresõiduohutuse tagamise; muu hulgas kasutab FRONTEX süsteemi piirikontrolli ja sisserände kontrolli eesmärgil, Euroopa Kalanduskontrolli Amet kalanduse järelevalve eesmärgil ning samuti leiab see kasutust meresõiduturvalisuse operatsioonide, näiteks piraatlusevastase võitluse puhul. Käimas on arutelud SafeSeaNeti võimalike muude otstarvete üle sellistes valdkondades nagu õiguskaitse, piirivalve ja toll. Selline areng mängib keskset rolli ka ühise teabejagamiskeskkonna (CISE) algatuse/meetme elluviimisel; kõnealuse algatuse eesmärk on hõlbustada merenduse valdkonna seireteabe sektoriülest vahetamist, mis hõlmaks muu hulgas kaitsesektorit. Riikliku ühtse liidese / SafeSeaNeti platvormi raames on juba ette nähtud tingimuste loomine olulise osa andmete ja teabe tsentraliseeritud ja detsentraliseeritud jagamiseks; see võimaldab riiklikel asutustel arendada edasi olemasolevaid süsteeme ja lahendusi, mis omakorda tõhustab teabevahetust rahvusvahelisel, ELi ja liikmesriikide tasandil. Vahepeal on vaja mõnevõrra selgitada ja kohandada kehtivaid õigusakte, tuginedes teavitusformaalsuste direktiivi rakendamise käigus saadud õppetundidele ning SafeSeaNeti kasutamise ja täiendava tehnoloogilise arendamise kogemusele. Seoses teavitusformaalsuste direktiivi ja riiklike ühtsete liidestega võiks kaaluda järgmisi meetmeid, millega kaasneks halduskoormuse täiendav lihtsustamine ja vähendamine nii haldusasutuste kui ka merendussektori jaoks. · Direktiivi reguleerimisala laiendamine, et hõlmata täiendavaid formaalsusi, näiteks sadamariigi kontrolli teated. · Riiklike ühtsete liideste rakendamise seiremetoodika loomine, pidades silmas liideste edasist optimeerimist. · Õigusnormide ühtlustamine mitmesugustes liidu õigusaktides, mis käsitlevad teavitusformaalsuste direktiiviga hõlmatud teatamiskohustusi seoses laevadega, mille suhtes neid kohaldatakse, ning eranditega. · ELi sadamate vahel kaupu vedavate laevade teabesaatmiskohustusest vabastamist käsitleva artikli 9 läbivaatamine, sest mõne liikmesriigi väitel võivad teatamiskohustused osaliselt endiselt vajalikud olla. Kõnealuse artikli läbivaatamine võib aidata paremini mõista seda, kuidas saaks erandeid teha ELi sadamate vahel kaupu vedavatele laevadele. · Mitmesugustes liidu õigusaktides käsitletavate ning teavitusformaalsuste direktiiviga hõlmatud teatamiskohustuste tähtaegade täiendav ühtlustamine. · Riiklike ühtsete liideste kaudu täidetavate ja siseriiklikest nõuetest tulenevate teavitusformaalsuste ühtlustamine. · Andmete korduvkasutamine ELi tasandil. Lisaks tuleks uurida, kas komisjonile saaks anda õiguse kehtestada õiguslikult siduvaid spetsifikatsioone. On selge vajadus õiguslikult siduva instrumendi järele, mis võiks tugineda direktiivis 2002/59/EÜ osutatud kasutajaliidese ja toimingute kontrolldokumendile; see reguleeriks teatavaid funktsioone (nagu näiteks lastiga seotud teave) ning tehnilist laadi küsimusi, näiteks tehniliste kirjelduste, autentimise ja juurdepääsuõigustega seotud küsimusi, mida praegu teavitusformaalsuste direktiivis sätestatud õigusraamistiku alusel käsitleda ei saa. Seoses SafeSeaNetiga kavandatakse kaheetapilist lähenemisviisi direktiivi 2002/59/EÜ muutmiseks. Esimese etapi käigus keskendutakse sellistele olulistele elementidele nagu elektroonilise teabe parem kasutamine ning koostalitlusvõime loomine olemasolevaid merendusseire süsteeme ning muid asjakohaseid seire-, teabe- ja aruandlussüsteeme silmas pidades, et võimaldada SafeSeaNeti süsteemil põhinevat tõhusamat integreeritud merendusteenuste pakkumist. Muu hulgas kaalutakse järgmisi meetmeid. · Direktiivi 2002/59/EÜ III lisa ajakohastamine, tehnoloogia edusammude kasutamine SafeSeaNeti abil integreeritud merendusteenuste kaudu ning sellest tulenevalt kõrgetasemelise juhtrühma ja põhimõtete ja volituste kohandamine. · Riikliku ühtse liidese/SafeSeaNeti platvormi edasise integreerimise ja kasutuse selgitamine seoses keskkonnaseire ja keskkonnateabe esitamisega, nt sadama vastuvõturajatiste ja laevade põhjustatud reostuse seire- ja teabesüsteemidega. Teine samm on direktiivi täiemahuline läbivaatamine, mille puhul võetakse arvesse teavitusformaalsuste direktiivi rakendamise mõju ja selle tulemusena saadud kogemusi. Lisaks arendab komisjon edasi e-merenduse algatust, mille eesmärk on optimeerida laevade ja lastiga seotud sadamaprotsesse ja vähendada halduskoormust, kaaludes olemasolevaid tavasid, protsesse ja eeskirju ning tehes ettepanekuid süsteemi lihtsustamiseks, mis põhineb olemasolevate ja uute elektrooniliste süsteemide kasutamisel, teabe jagamisel ning vananenud tavade ja eeskirjade kõrvaldamisel. Kõnealuse algatuse raames algatatakse arutelud ekspertidega, pakkudes meretranspordi tööstussektorile ja haldusasutustele võimalust teha koostööd nende tõkete kindlakstegemiseks, mis pärsivad Euroopa meretranspordi sektori konkurentsivõimet ja tõhusust ning praeguse olukorra parandamisele suunatud lootustandvate ideede leidmiseks. Logistikat silmas pidades käivitab komisjon e-kaubavedude poliitika, mille eesmärk on ühendada sidusrühmad kaubavedude valdkonna teabe tõhusa ligipääsetavuse ja kasutamise tagamiseks mitte ainult meretranspordi, vaid kõikide transpordiliikide puhul. Kõnealusel e-kaubavedude poliitikal on kolm eesmärki: tõeline üleminek paberdokumentidelt elektroonilistele dokumentidele, menetluste lihtsustamine ning eri süsteemidesse andmete korduva sisestamise vältimine ja mitmesugustest allikatest ja kihtidest pärineva teabe koondamine. Nii tekivad uued ärivõimalused. Kitsamalt teavitusformaalsusi silmas pidades peaksid teavitusformaalsuste direktiivi ning e-merenduse ja sinise vööndi poliitikaalgatusi täiendama e-kaubavedude algatuse raames välja arendatavad tehnilised vahendid ja koordineerimissuutlikkus. Andmete korduvkasutamise laiendamise abil tagatakse, et ühe teabekogu esitamine ametiasutustele on kõigi transpordiliikide puhul piisav tolli- ja transpordinõuete ning muude eesmärkide täitmiseks. Riiklike ühtsete liideste loomine ja elektroonilise teabe ja selle vahetamise süsteemide kättesaadavus merenduse valdkonnas on iseenesest juba üsna suur saavutus, kuid tuleb mõelda tulevikule. Järgmise põlvkonna meresõiduohutuse teabevahetussüsteem, mis liidab ja arendab edasi riiklikke ühtseid liideseid, SafeSeaNeti süsteemi ja e-merenduse algatust, peaks saama kasu mitmesugustest merendustoimingutest ning rahuldama nii liikmesriikide kui ka ELi tasandil tekkivaid vajadusi, edendades nii veelgi meresõiduohutuse, transpordi ja laevaliikluse mõõdet ning kaubanduse hõlbustamisega seotud aspekte. See edendab terviklikumat lähenemisviisi, mis aitab kaasa komisjoni transpordipoliitika valges raamatus esitatud transpordi üldeesmärkide saavutamisele. [1] ELT L 283, 29.10.2010. [2] http://ec.europa.eu/transport/modes/maritime/studies/doc/2013-12-reporting-obligation-2010l0065- final-report.pdf [3] KOM(2009) 10 (lõplik), 21.1.2009. [4] EÜT L 208, 5.8.2002. [5] SafeSeaNet on laevaliikluse elektrooniline teavitus- ja teabevahetussüsteem, mida haldab ja mille tehnilise edasiarendamisega tegeleb Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EMSA). Selle kaudu saab muu hulgas kätte laeva tunnuse, asukoha ja staatuse, väljumis- ja saabumisajad, vahejuhtumite aruanded, andmed ohtliku lasti kohta. [6] COM(2012) 573 (final), 3.10.2012. [7] COM(2013) 510 (final), 8.7.2013. [8] ELT L 23, 26.1.2008. [9] www.annamsw.eu. [10] Lisaks on vaatlejastaatus ka Islandil, Iisraelil, Montenegrol ja Norral. [11] CESMA (Confederation of European Shipmasters’ Associations, Euroopa laevajuhtide ühenduste konföderatsioon), CLECAT (European organisation for freight forwarding, logistics and customs, Euroopa ekspedeerimis-, logistika- ja tolliorganisatsioon), FIATA (International Federation of Freight Forwarders Associations, rahvusvaheline ekspediitorite föderatsioon), ECASBA (European Community Association of Ship brokers and agents, Euroopa Ühenduse laevamaaklerite ja -agentide assotsiatsioon), ECSA (European Community Shipowners’ Association, Euroopa Ühenduse reederite ühing), EHMC (European Harbour Masters’ Committee, Euroopa sadamaülemate komitee), EPCSA (European Port Community Systems Association, Euroopa sadamakogukonna teabesüsteemide ühendus), ESPO (European Sea Port Association, Euroopa meresadamate organisatsioon), WSC (World Shipping Council, Maailma Laevandusnõukogu) ja WCO (World Customs Organisation, Maailma Tolliorganisatsioon). [12] ELT L 141, 6.6.2009, lk 29. [13] Mereveostatistika töörühm on komisjoni eksperdirühm, mis nõustab komisjoni asjaomase valdkonnaga seotud küsimustes, edendab tihedat koostööd liikmesriikide statistikaametite ja komisjoni vahel ning hõlbustab teabe, kogemuste ja heade tavade vahetamist. [14] AIS võeti kasutusele lähtuvalt rahvusvahelisest konventsioonist inimelude ohutusest merel (International Convention for the Safety of Life at Sea, SOLAS) koos parandustega, mille kohaselt peavad kõik laevad olema varustatud automaatse identifitseerimissüsteemiga, mis esitab laeva käsitlevat teavet automaatselt teistele laevadele ja rannikualade ametiasutustele. [15] LRIT võeti kasutusele lähtuvalt SOLASest koos parandustega. LRITi laeva asukohateadete põhieesmärk on võimaldada konventsiooniosalisel valitsusel saada vajalikku teavet laeva tuvastamiseks ja selle asukoha kohta piisavalt aegsasti, et oleks võimalik hinnata riigi ranniku lähedal asuva laeva kujutatavat julgeolekuriski ning vajaduse korral mis tahes riski leevendada. [16] ELT L 105, 13.4.2006, lk 1. [17] ELT L 182, 29.6.2013, lk 1. [18] ELT L 255, 30.9.2005, lk 152. [19] ELT L 57, 6.3.2010, lk 1. I LISA: eMS-rühma tegevus Konkreetsete teemade ja formaalsuste arutamiseks eri haldusasutustega on eMS-rühm loonud kaheksa sihtotstarbelist allrühma. 1) Üldine merenduse allrühm: sadamasse sisenemisele eelnev teatamine, ohtlikest ja saastavatest kaupadest teatamine, FAL vorm 1 (ülddeklaratsioon) ning FAL vorm 7 (ohtlikud kaubad). 2) Tolli allrühm: sisenemise ülddeklaratsioon, FAL vorm 2 (lastideklaratsioon), FAL vorm 3 (laevavarude deklaratsioon) ning FAL vorm 4 (laevapere vara ja kauba deklaratsioon). 3) Heitmete allrühm: heitmetest ja jäätmetest teatamine. 4) Turvalisuse allrühm: turvateabe edastamine. 5) Tervishoiu allrühm: merenduse tervisedeklaratsioon. 6) Piirikontrolli allrühm: isikute kontrollimine piiril, FAL vorm 5 (munsterroll) ning FAL vorm 6 (reisijate nimekiri). 7) Andmete kaardistamise ja funktsioonide allrühm. 8) Ühtse liidese ja andmevoo määratlemise allrühm. eMS-rühm ja selle allrühmad koondavad vastavalt direktiivi rakendamise riiklikke koordinaatoreid ning selliseid siseriiklikke asutusi nagu transpordi-, tolli-, tervishoiu- või piirikontrolliasutused, sõltuvalt konkreetsetest andmetest, mida nad kasutavad. Olulisel määral on kaasatud Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EMSA), kes toetab komisjoni ja liikmesriike funktsionaalsete ja tehniliste kirjelduste väljatöötamisel ning juhib näidisprojekti. Komisjoni eksperdirühmadele, näiteks SafeSeaNeti kõrgetasemelisele juhtrühmale[1] ning elektroonilise tollisüsteemi rühmale[2] antakse teavet ja nõu andmevahetuse ja tolliga seotud teabe teemal. II LISA: tegevuskava 1) 1. etapp: funktsionaalsete kirjelduste väljatöötamine Funktsionaalsete kirjeldustega antakse ülevaade sellest, mida on vaja sidusrühmadel (ametiasutused ja tööstussektor), ning esitatavate ja jagatavate andmetega seotud protsessidest ja neilt nõutavatest omadustest. Kirjeldused aitavad vältida dubleerimist ja ebakõlasid ning võimaldavad täpsemalt hinnata vajalikku tööd ja ressursse. Nende kaudu saab täpse ülevaate lahendamist vajavatest probleemidest, mis võimaldab süsteemiarhitektidel süsteemi tõhusalt kavandada ning hinnata alternatiivsete lahenduste maksumust. Lisaks sellele saavad katsetajad kasutada kirjeldusi juhistena kõigi tehniliste nõuete täitmise kontrollimiseks. Funktsionaalsed kirjeldused sisaldavad järgmisi elemente: ühtse liidese ja andmevoogude määratlus, äritegevuse eeskirjad seoses iga teavitusformaalsusega, äritegevuse eeskirjade ühtlustamine ning andmekogu kaart. 2) 2. etapp: tehniliste kirjelduste väljatöötamine Tehnilistes kirjeldustes määratletakse ühtse liidese ja asjaomaste võrguühenduste vaheline liides, sh süsteemi ülesehitus, liidesed ja tulemuslikkuse nõuded. Need hõlmavad ühtse liidese ja laevandusettevõtjate ning ühtse liidese ja SafeSeaNeti süsteemi vahelist liidest käsitlevaid suuniseid, ühtse liidese kohustuslikke funktsioone, sealhulgas andmete kvaliteeti ning kasutusõiguste haldamist, kasutaja autentimist, katsekavade tellimist ja laeva teabehoidlat käsitlevaid nõudeid. Funktsionaalsed ja tehnilised kirjeldused moodustavad üheskoos rakendamissuunised. Riikliku ühtse liidese suunistes on esitatud miinimumnõuded funktsioonidele, mida riiklik ühtne liides peab toetama. Samuti on suunistes kindlaks määratud funktsioonid, mida võib liikmesriikides rakendada sõltuvalt nende siseriiklikest õigusnormidest. Miinimumnõuded on suunistes kohustuslikena kvalifitseeritud; ülejäänud nõuete täitmine on vabatahtlik. 3) 3. etapp: tehniline rakendamine Selles etapis peavad liikmesriigid ja EMSA 1. ja 2. etapi vältel kokku lepitud funktsionaalseid ja tehnilisi kirjeldusi järgides rakendama siseriiklikud ja kesksüsteemid. 4) 4. etapp: katsetamine Katseetapis tehakse toimivuskatsed ja muud katsed. Toimivuskatsetega kontrollitakse funktsionaalsetes kirjeldustes kindaks määratud funktsioonide meetmeid. Toimivuskatsete tulemused annavad tavaliselt vastused sellistele küsimustele nagu „kas kasutaja saab seda teha” ja „kas see konkreetne funktsioon töötab”. Muud katsed hõlmavad selliseid aspekte nagu laiendamiskõlblikkus või muu tulemuslikkus, toimivus teatavate piirangute puhul ning turvalisus. 5) 5. etapp: esialgne käitamisetapp Kõnealuse viimase etapi käigus hinnatakse riikides toimuva rakendamise vastavust õiguslikele ja tehnilistele nõuetele. [1] Komisjoni otsus 2009/584/EÜ, 31. juuli 2009 (ELT L 201, 1.8.2009, lk 63), millega luuakse teabevahetussüsteemi SafeSeaNet kõrgetasemeline korraldusrühm (mis hõlmab kõiki ELi liikmesriike ja komisjoni). [2] Elektroonilise tollisüsteemi rühm on komisjoni eksperdirühm, mis tegeleb elektrooniliste tollisüsteemi strateegia meetmete rakendamisega.