ET Euroopa Liidu Teataja C 306/42

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa Liidu strateegia väljatöötamine sissetungivate liikide suhtes””

KOM(2008) 789 lõplik

2009/C 306/10

3. detsembril 2008 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa Liidu strateegia väljatöötamine sissetungivate liikide suhtes” ”

Komitee juhatus tegi 24. veebruaril 2009 kõnealuse arvamuse ettevalmistamise ülesandeks põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioonile.

Arvestades töö kiireloomulisust määras komitee täiskogu 454. istungjärgul 10.–11. juunil 2009 (11. juuni istungil) pearaportööriks Martin SIECKERI ja võttis vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 109, erapooletuks jäi 2 liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Sissetungivad liigid kujutavad endast järjest suuremat ohtu bioloogilisele mitmekesisusele, põllumajandusele ja rahvatervisele. Sissetungivate liikide hinnanguline maksumus on praegu 10 kuni 12 miljardit aastas, mistõttu on nad ka tõeliseks ohuks majandusele.

1.2 Komitee tunnistab, et on selge vajadus meetmete järele, nagu on väljendatud ka kõige kõrgemal poliitilisel tasandil, ja võtab teadmiseks teatises kirjeldatud neli võimalikku strateegiat sissetungivate liikidega toimetulekuks: „tavapärane tegevus”, olemasolevate õigusaktide ja vabatahtlike meetmete ärakasutamine, olemasolevate õigusaktide kohandamine ja tervikliku ning sihtotstarbelise ELi õigusakti loomine.

1.3 Komitee tunnistab, et dokumendis pakutakse välja suurepärane analüüs, kuid märgib samas, et ühendus oleks pidanud reageerima juba kolm aastat tagasi, kui võeti vastu bioloogilise mitmekesisuse tegevuskava, ja nõuab seega viivitamatuid meetmeid.

1.4 Komitee on veendunud, et parim viis sissetungivate liikide ohuga tegelemiseks oleks tervikliku, sihtotstarbelise ELi õigusakti vastuvõtmine, samuti selle rakendamise järelevalveks mõeldud Euroopa ameti loomine.

1.5 Komitee rõhutab vajadust parandada ELi üldsuse teadlikkust sissetungivate liikide tekitatud ohust seoses kiiresti areneva kaubandus- ja transporditegevusega. Seda võib saavutada teavitamis- ja koolitustegevuse abil, milles rõhutatakse puuduva/ebapiisava tegevuse tõttu tekkivaid erinevaid ohtusid ja majanduskulu.

1.6 Komitee peab oluliseks, et sissetungivate liikide vastase võitluse sotsiaalseid aspekte – mida illustreerib nt märkimisväärne oht tervisele seoses laevade gaasiga desinfitseerimisega nende jõudmisel EU sadamatesse – võetaks ELi kehtivate õigusaktide ja uue tervikliku ELi õigusakti kohaldamisel nõuetekohaselt arvesse.

2. Kerkinud küsimused

2.1 Mis on sissetungivad liigid?

2.1.1 Käesolevas dokumendis läbivalt kasutatud termin „sissetungivad liigid” on lühendatud bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni kontekstis esinevast terminist „sissetungivad võõrliigid” ja terminist „invasiivsed võõrliigid”. Sissetungivate liikidena käsitatakse üldiselt liike, mille introduktsioon ja/või levik võib ohustada bioloogilist mitmekesisust või tekitada muid ettenägematuid tagajärgi. Euroopa Komisjon märgib teatises, et sissetungivad liigid on Euroopa Liidus muutumas järjest suuremaks probleemiks.

2.1.2 ELi kuuenda teadusuuringute raamprogrammi rahastatud projekti DAISIE (1) raames tehti kindlaks, et Euroopas on praegu 10 882 võõrliiki, millest 10–15 % mõju majandusele ja ökosüsteemile on tõenäoliselt kahjulik. Peamised bioloogilisele mitmekesisusele otsest mõju avaldavad tegurid on elupaikade teisenemine, kliimamuutused, loodusressursside üleekspluateerimine, saastatus ja sissetungivad liigid (2).

2.2 Vajadus meetmete järele

2.2.1 ELil on küll olemas meetmed, mida rakendada kõnealusest viiest tegurist nelja puhul, kuid vastandina mitmele teisele OECD riigile ei ole ELi tasemel praegu terviklikku meedet sissetungivate liikidega võitlemiseks. Kui EL soovib saavutada oma eesmärki „peatada bioloogilise mitmekesisuse vähenemine aastaks 2010” (3), tuleb hakata selle probleemiga tegelema. Lisaks sellele on sissetungivad liigid ELile ka suureks majanduslikuks ohuks.

2.2.2 Vajadust kooskõlastatud tegevuse järele sissetungivate liikide probleemi käsitlemisel on väljendatud kõige kõrgemal poliitilisel tasandil. Keskkonnanõukogu (4), Euroopa Parlament (5), Regioonide Komitee (6) ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on rõhutanud (7), et oleks vaja ELi sissetungivate liikide strateegiat, tõhusat varajase hoiatamise süsteemi ning tõhusaid vastumeetmeid ELi tasandil. Samalaadsed kohustused on lülitatud ka kuuendasse keskkonnaalasesse tegevusprogrammi, komisjoni teatisesse „Bioloogilise mitmekesisuse hävimise peatamine 2010. aastaks ja pärast seda” (8) ning sellest tulenevasse tegevuskavasse.

2.3 Peamine sissetoomisviis

2.3.1 Sissetungivad liigid võivad sattuda uuele territooriumile kolmel viisil: import kaubana, sissetoomine transpordivahendiga ja/või loomulik levik naaberpiirkonnast, kus antud liik on juba võõrliik. Neist kolmest viisist saame tuletada kuus peamist sissetoomisviisi: loodusesse lahtilaskmine, põgenemine, tulek kauba saastajana, „jänesena”, serva-efektiga koridori pidi või spontaanselt ilma abivahenditeta.

2.3.2 Kiiresti arenev kaubandus- ja transporditegevus loob ühtlasi avaramad võimalused sissetungivate liikide introduktsiooniks ning keskkonnakoormusteks. Ühtse turu olemasolu tähendab seda, et kui sissetungiv liik on kord juba ühe liikmesriigi turule toodud, võib see levida kiiresti kogu ELis. Kaubandusega seotud probleeme saab seega tõhusalt lahendada üksnes Euroopa Ühenduse välispiiridel. Võttes arvesse asjaolu, et liigid kodunevad ja levivad, võivad ühe liikmesriigi võetud meetmed olla täiesti asjatud, kui naaberriigid meetmeid ei võta või reageerivad kooskõlastamatult.

2.3.3 CO2 sisalduse suurenemine, temperatuuri tõus, õhu lämmastikusaaste suurenemine, vahelduvad looduslikud häirerežiimid ja liikide elupaikade järkjärguline halvenemine muudavad sissetungi edaspidi veelgi lihtsamaks.

3. Mõju

3.1 Mõju ökosüsteemile

Sissetungivate liikide mõju ökosüsteemile on märkimisväärne, ulatudes ökosüsteemide terviklikest muutustest ja kohapealsete liikide peaaegu väljasuremisest väiksemate ökoloogiliste mõjudeni. Sissetungivaid liike peetakse bioloogilise mitmekesisuse peamiseks ohuks (9).

3.2 Mõju majandusele

Sissetungivad liigid võivad vähendada põllumajanduse, metsanduse ja kalanduse saagikust. Sissetungivad liigid on tuntud ka veevarude kättesaadavuse ning maapinna kvaliteedi halvendajatena mulla erosiooni suurendamise tõttu.

3.3 Mõju rahvatervisele

Hulk inimese tervisega seotud probleeme, sealhulgas allergiad ja nahaprobleemid – mida kliimamuutused veelgi võimendavad – on tekitatud sissetungivate liikide poolt.

3.4 Mõju eelarvele

2008. aastal on sissetungivate liikidega seotud aastased kulud Euroopas esialgse hinnangu kohaselt vahemikus 9 600 kuni 12 700 miljonit eurot aastas. Kuna hinnang põhineb tegelikel sissetungivate liikide tõrje- ja kontrollikuludel, millele lisanduvad majandusmõju alla kuuluvad dokumenteeritud kulud, on see tegelikust kulust kahtlemata väiksem.

4. Lähenemisviisid sissetungivate liikidega toimetulekuks

4.1 Sissetungivate liikide ohuga toimetuleku poliitiline meede on rahvusvaheliselt heakskiidetud kolmeetapiline hierarhiline lähenemisviis (10), mis põhineb järgmisel: 1) ärahoidmine, 2) varajane avastamine ja tõrje, 3) kontroll ja pikaajaline tõkestamine.

4.1.1 Ärahoidmine

Selleks et piirata või ära hoida kaubanduse tõttu toimuvaid introduktsioone, oleks vaja tõhustada piiril teostatavat kontrolli ja järelevalvet. Tahtlike introduktsioonide ärahoidmist on võimalik saavutada rangemate reeglite abil, mida toetab sissetungivate liikide kontrolliga tegelevate riiklike, piirkondlike ja rahvusvaheliste asutuste vaheline teabevahetus. Laevakeredel või laevade ballastvees „jänesena” reisivate organismide vastasele ennetustegevusele tooks kasu ballastvee konventsiooni ratifitseerimine ja rakendamine.

4.1.2 Varajane avastamine ja kiire tõrje

Sissetungivate liikide varajane avastamine ja kiire tõrje sõltub tõhusatest järelevalveprogrammidest, mis on ühendatud varajase hoiatamise mehhanismidega, mille abil saab teavitada tõenäoliste kahjustustega piirkondi võimalikult kiiresti ning vahetada teavet võimalike tõrjestrateegiate kohta.

4.1.3 Kontroll ja/või tõkestamine

Kui sissetungivad liigid on kodunenud ja levinud, tuleb panna rõhk kontrollile ja tõkestamisele. Jällegi eeldab see tõhusat teabevahetust ning kooskõlastatud kampaaniate/meetmete rakendamist asjaomase liigi leviku kontrolliks/tõkestamiseks.

5. Olemasolevad vahendid ja võimalikud strateegiad

5.1 Olemasolevad õigusaktid

Eespool kirjeldatud eri strateegiaelementidest lähtuvalt on komisjon analüüsinud kehtivaid ELi õigusakte, uurimisprogramme, tegevuskavasid ning teisi algatusi. Komisjon on jõudnud järeldusele, et ELi olemasolevate õigusaktide vahel on suured lüngad, mistõttu on adekvaatne lahendus sissetungivate liikide ohule praktiliselt võimatu. Rahvusvahelisel tasandil võttis Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) 2004. aastal vastu ballastvee käitlemise konventsiooni, mis peaks jõustuma 12 kuud pärast selle ratifitseerimist 30 riigis, mis esindavad vähemalt 35 % maailma kaubalaevade tonnaažist. 28. veebruari 2009. aasta seisuga oli selle ratifitseerinud ainult 18 riiki, mis moodustab maailma tonnaažist 15,36 %. Nende 18 riigi seas on ainult kaks ELi liikmesriiki – Hispaania ja Prantsusmaa. Konventsiooni on ratifitseerinud ka Euroopa Majanduspiirkonda kuuluv Norra.

5.2 Võimalikud strateegiad

Teatises kirjeldatakse nelja strateegiat nõuetekohaseks toimetulekuks sissetungivate liikidega:

5.2.1 Tavapärane tegevus

„Tavapärane tegevus” on lähtekoht, millega teisi strateegiavariante võrrelda.

5.2.2 Olemasolevate õigusaktide ja vabatahtlike meetmete võimalikult täielik ärakasutamine

Ametlikud juriidilised nõuded jäävad muutumatuks, kuid vastu võetakse teadlik otsus tegeleda sissetungivate liikide küsimusega olemasoleva õigusraamistiku piires. Liikmesriigid lisavad sissetungivate liikide teema vabatahtlikult oma piirikontrollimenetlusse. Samuti võiks asutada praegusel tegevusel (11) põhineva üleeuroopalise varajase hoiatamise ja teavitamise süsteemi (12).

5.2.3 Olemasolevate õigusaktide kohandamine

See strateegia sarnaneb enamjaolt punktis 5.2.1 kirjeldatud strateegiaga, kuid sisaldab muudatusi olemasolevates taime/loomatervist käsitlevates õigusaktides, eesmärgiga hõlmata võimalikke sissetungivaid liike ulatuslikumalt.

5.2.4 Terviklik ning sihtotstarbeline ELi õigusakt

Selle strateegiaga nähakse ette tervikliku ja sihtotstarbelise õigusraamistiku loomine sissetungivate liikidega toimetulekuks, siia alla kuulub olemasolevaid õigusakte arvestav sõltumatu hindamismenetlus ja sekkumine. Kui strateegiat peetakse vajalikuks ja majanduslikult tõhusaks, peaks selle tehnilisi külgi ja rakendamist hakkama korraldama keskne sihtotstarbeline asutus. Liikmesriigid, sealhulgas Euroopa kaugeimad piirkonnad, peaksid teostama sissetungivate liikide kontrolli piiril ja omavahel sellealast teavet vahetama. Ühtlasi võib ette näha kohustuslikke järelevalve- ja aruandlusmenetlusi ning tõhusaid kiirreageerimismehhanisme. Võimaluse korral tuleks näha ette tõrje- ja kontrollimeetmete rahastamise toetamine ELi vahenditest. Samas võivad liikmesriigid kõnealust tegevust ka otse rahastada. See strateegia oleks sissetungivate liikide kontrolliks kõige tõhusam, tagaks suurima õigusliku selguse ning arvestaks samas proportsionaalsuse põhimõttega.

6. Üldised märkused

6.1 Kordus

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tunnistab, et kõnealune dokument kujutab endast suurepärast analüüsi, kus antakse selge pilt sellest, kui tõsine on sissetungivate liikide oht bioloogilisele mitmekesisusele, põllumajandusele, rahvatervisele ja majandusele üldiselt. Komitee märgib siiski üllatusega, et sama analüüs – võib-olla mitte just täpselt sama sõnastusega, kuid samas vaimus – esitati juba 2006. aasta bioloogilise mitmekesisuse tegevuskavas, kus toodi välja samad argumendid. Komitee lootis, et praeguseks on saavutatud kindlasti rohkem kui üksnes kolm aastat vana analüüsi kordamine. Teatises kutsutakse üles võtma meetmeid, mis tulnuks võtta juba aastaid tagasi.

6.2 Vajadus tervikliku lähenemise järele

6.2.1 Komisjon kirjutab teatises, et bioloogilise mitmekesisuse vähenemise peatamine ELis ei ole võimalik ilma sissetungivate liikide probleemi põhjaliku lahendamiseta. Sissetungivate liikide põhjustatud ökoloogilised, majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed ELis on märkimisväärsed ja nõuavad kooskõlastatud tegevust. Praegu ei ole ühendus võimeline sissetungivate liikidega tõhusalt toime tulema ning suure bioloogilise mitmekesisusega piirkondadele, näiteks ELi ülemerepiirkondadele, ei pöörata piisavalt tähelepanu. Olemasolevat ELi õigusraamistikku, mis katab osaliselt sissetungivate liikidega seotud eri aspekte, on keeruline kooskõlastatult rakendada. Enamiku liikmesriikide rakendatavad meetmed on suures osas või täielikult ühtlustamata. Teaduslikes stsenaariumites rõhutatakse bioloogilise sissetungi olulist suurenemist. Seega on arvata, et olukord läheb hullemaks.

6.2.2 Komitee on veendunud, et parim viis sissetungivate liikide ohuga tegelemiseks oleks tervikliku, sihtotstarbelise ELi õigusakti vastuvõtmine, samuti sellise uue Euroopa ameti loomine, mis koordineeriks ja haldaks sissetungivaid liike vastavalt kolmeetapilisele hierarhilisele lähenemisviisile. See on ainus viis tagada tõhusate meetmete võtmist, nagu rõhutatakse ka ajakirjas „Science” (13). Sellise Euroopa ameti hinnanguline maksumus oleks 4–10 miljonit eurot aastas, mis on tähtsusetu võrreldes ökoloogilise, majandusliku ja tervisealase mõju maksumusega juhul, kui EL ei võta meetmeid. Komisjoni algatus innustada ballastvee käitlemise konventsiooni võimalikult peatset ratifitseerimist kogu ELis oleks samuti suur edusamm sissetungivate liikide asjakohasel haldamisel.

6.3 Võimalik vastuseis

6.3.1 Uus õiguslikult siduv ELi vahend ning uus Euroopa amet uue õigusakti rakendamiseks võivad rahalistel põhjustel kohata mitmes liikmesriigis vastuseisu. Nende arvates tuleks sellised meetmed rahastada ELi eelarvest, kuna oleks ebaratsionaalne teha liikmesriigid, kus on suured sadamad ja lennuväljad – määratluse kohaselt paigad, miskaudu jõuab Euroopasse enamus sissetungivaid liike, – rahaliselt vastutavaks poliitika eest, mis on kasulik kogu ELile. Liikmesriikide poliitikud võivad näha üha suuremat bioloogilist sissetungi käsitlevat täiendavat õigusakti ja määrust kulutusena ja seega takistusena riigi majanduskasvule ning maksumaksjad oleksid tõenäoliselt lisakulude vastu, kuna nad ei taju veel sissetungivate liikide ohtu. Nimetatud vastumeelsus ei tohiks aga vabandada tegevusetust.

6.4 Teavitamine ja koolitus

6.4.1 Sissetungivate liikide probleemi tõhusaks lahendamiseks peavad elanikud olema teavitatud ja valmis reageerima. Hetkel leiab ainult 2 % ELi elanikest, et bioloogiline sissetung ohustab oluliselt bioloogilist mitmekesisust. Teavitamis- ja koolitustegevus peaks aitama tõsta Euroopa elanike, ametiasutuste ja tööstuse vastutustunnet sissetungivate liikide sissetoomise ja liikumisega seotud võimalike ohtude suhtes. Kui selle teavitamis- ja koolitustegevuse puhul ei piirduta ohuga bioloogilisele mitmekesisusele, vaid tuuakse välja ka teisi ohte, nt rahvatervisele ja põllumajandusele, võib inimeste vastumeelsus uue õigusakti ja uue Euroopa ameti loomise suhtes väheneda, eriti kui ilmneb, et tegevusetus läheb pikas perspektiivis rohkem maksma kui praegu tegutsemine. Mida kiiremini asjakohased meetmed võetakse, seda väiksemad on kokkuvõttes kulud.

6.5 Sotsiaalsed aspektid

6.5.1 Komitee soovitab komisjonil vaadata läbi kõik olemasolevad vahendid ja õigusaktid, et tulla toime sissetungivate liikide ja nende kahjuliku sotsiaalse kõrvalmõjuga. Näide selliste kõrvalmõjude kohta on teistelt kontinentidelt Euroopasse veetavate konteinerite gaasiga desinfitseerimine, tagamaks, et nad on Euroopa sadamatesse saabudes saastamata.

6.5.2 Leidub mitmeid viise, kuidas tagada, et konteinerid oleksid ELi sadamatesse saabudes saastamata. Kõige tavalisem moodus on siiski konteinerite desinfitseerimine metüülbromiidiga. Ehkki see on lihtsaim ja odavaim viis sadamates, kust konteinerid teele saadetakse, on see samas kõige keerukam, kõige kallim ja kõige ohtlikum viis sadamates, kuhu konteinerid saabuvad.

6.5.3 Gaasiga desinfitseeritud konteinerid peavad kaua aega gaasi lahtumiseni seisma, enne kui neisse sisenemine on ohutu. Kuna aga kogu majandus põhineb nn täpselt ajastatud süsteemidel ja konteinerid tuleb kohe tühjaks laadida, ei ole sageli aega lasta konteineril seista, et gaas korralikult ära lahtuks. Selle surve tõttu võivad dokitöölised siseneda konteineritesse liiga vara ja ilma asjaomaste kaitsevahenditeta. Lisaks ei ole gaasiga desinfitseeritud konteinerid sageli ka korrektselt märgistatud, näitamaks, et neid tuleb käsitseda ettevaatlikult. Gaasiga desinfitseeritud konteineri vedamine on kulukam kui gaasiga desinfitseerimata konteineri vedamine ning kulude kokkuhoiuks veetakse paljusid gaasiga desinfitseeritud konteinereid ilma ettenähtud märgistuseta, et neid tuleb käsitseda ettevaatlikult. Sellistel juhtudel sisenevad dokitöölised konteineritesse ilma igasuguste kaitsevahenditeta, et konteinerid kohe pärast saabumist tühjaks laadida. Kuna metüülbromiid on värvitu ja lõhnatu, võib mürgine gaas teha oma hävitustööd, ilma et töölised sellest teadlikud oleksid. Seetõttu saab üha enam dokitöölisi väga mürgise metüülbromiidi mürgituse ning nad jäävad elu lõpuni invaliidideks. Kuna metüülbromiidiga desinfitseerimisele on alternatiive, sobiks konteinerite gaasiga desinfitseerimise keeld sissetungivate liikide varase avastamise säästvate kontrollimeetmete tulevasse raamistikku.

Brüssel, 11. juuni 2009 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) DAISIE (Delivering Alien Invasive Species Inventories for Europe/Sissetungivate võõrliikide Euroopa nimistu koostamine), www.europe-aliens.org

(2) Aastatuhande ökosüsteemi hinnang, 2005.

(3) Eesistujariigi järeldused, Göteborgi Euroopa Ülemkogu, 15. ja 16. juuni 2001.

(4) Nõukogu (keskkond) järeldused, 3. märts 2008, lõige 13.

(5) Euroopa Parlamendi keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni aruanne „Bioloogilise mitmekesisuse hävimise peatamine 2010. aastaks”, 28.3.2007.

(6) Regioonide Komitee 6. detsembri 2006. aasta arvamus teemal „Komisjoni teatis: Bioloogilise mitmekesisuse hävimise peatamine 2010. aastaks ja pärast seda” (KOM(2006) 216 lõplik), CdR 159/2006 fin.

(7) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 15. veebruari 2007. aasta arvamus teemal „Komisjoni teatis: Bioloogilise mitmekesisuse hävimise peatamine 2010. aastaks ja pärast seda. Säästvad ökosüsteemi teenused inimeste hüvanguks” (KOM(2006) 216 lõplik), NAT/334 – CESE 205/2007 fin.

(8) KOM(2006) 216 lõplik.

(9) Aastatuhande ökosüsteemi hinnang, 2005.

(10) Bioloogilise mitmekesisuse konventsioon: otsusele VI/23 lisatud peamised põhimõtted ökosüsteeme, elupaiku või liike ohustavate sissetungivate võõrliikide tekitatava mõju ärahoidmiseks, introduktsiooniks või leevendamiseks (Haag, aprill 2002).

(11) Projekti DAISIE raames loodud sissetungivate võõrliikide Euroopa nimistu, vt http://www.europe-aliens.org/index.jsp; NOBANIS (North European and Baltic Network on IAS/sissetungivate võõrliikide Põhja-Euroopa ja Balti võrgustik); teaduslikud võrguajakirjad, eelkõige „Aquatic Invasions” ja „Biorisk”.

(12) Euroopa Keskkonnaagentuur teostab praegu teostatavusuuringut.

(13) Hulme, P.E, Pysek, P., Nentwig, W. et al. (2009). „Will Threat of Biological Invasions Unite the European Union?” Science. 324: 40-41.