Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2012. aastaks /* KOM/2011/0562 lõplik - 2011/0240 (NLE) */





SELETUSKIRI ETTEPANEKU TAUST - Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Kooskõlas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) soovitakse ühise kalanduspoliitikaga tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Tähtis vahend nende eesmärkide saavutamiseks on iga-aastane lubatud kogupüüki (TAC), kvoote ja püügikoormuse piiranguid hõlmav kalapüügivõimaluste kinnitamine. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kindlaks määrata liikmesriikide 2012. aasta kalapüügivõimalused seoses majanduslikult kõige tähtsamate Läänemere kalavarudega. - Üldine taust Komisjoni teatises kalapüügivõimalusi käsitlevate konsultatsioonide kohta (KOM(2011) 298 (lõplik)), kirjeldatakse ettepaneku tausta. Iga-aastast lubatud kogupüüki ja kvoote käsitlevate otsuste lihtsustamiseks ja selgitamiseks määratakse alates 2006. aastast kalapüügivõimalused Läänemeres kindlaks eraldi määrusega. Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) edastas 2011. aasta mais ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) 2011. aasta juunis teadusnõuanded Läänemere 2012. aasta kalavarude kohta. Käesolevas ettepanekus on kaks osa, mis on olulised Läänemere kalanduspiirkondade haldamisel püügivõimaluste kaudu 2012. aastal: neist esimeses sätestatakse lubatud kogupüük ja kvoodid ning teises sätestatakse püügikoormuse piirangud nende tegevuse piiramise kaudu (merel viibitud päevade arv). - Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Kalapüügivõimalusi ja nende eraldamist liikmesriikidele reguleeritakse kord aastas. Viimati on vastu võetud nõukogu 29. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1124/2010, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks. Läänemere kalavarude majandamise seisukohast on samuti oluline nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1434/98 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 88/98. Nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1098/2007, millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava ning muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 779/97, on esitatud kõnealuste tursavarude taastamiseks kohaldatavad kontrolli- ja seiremeetmed. Lisaks on selles määruses sätestatud lääne- ja idaosa tursavarude lubatud kogupüükide kehtestamise eeskirjad ning asjaomased püügikoormuse piirangud. - Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja eeskirjadega ning liidu säästva arengu poliitikaga. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED - Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega on konsulteeritud Teadusorganisatsioonid, kellega konsulteeriti, on Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). Euroopa Liit taotleb igal aastal ICESilt ning STECFilt teadusnõuandeid tähtsate kalavarude kohta. Saadud nõuanded hõlmavad kogu Läänemere kalavaru, mille kohta esitatakse lubatud kogupüük. - Konsulteerimine huvitatud isikutega Läänemere piirkondliku nõuandekomisjoni (BSRAC) põhjalähedaste, lõheliste ja pelaagiliste kalavarude ühistöörühma koosolekul peeti juunis 2011 konsultatsioone komisjoni teatise alusel, milles käsitletakse konsultatsioone 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle. ICES ja STECF esitasid ettepaneku teadusliku põhjenduse. Nimetatud koosolekutel tutvustati 2012. aasta lubatud kogupüügi ja kvootide määramisel rakendatavaid eeskirju. Koosolekute käigus esitatud esialgseid seisukohti kõikide asjaomaste kalavarude kohta kaaluti ja võeti ettepanekus nii palju kui võimalik arvesse, minemata vastuollu olemasoleva poliitikaga või põhjustamata ohustatud varude olukorra halvenemist. Läänemere piirkondlik nõuandekomisjon toetab komisjoni püüet kehtestada võimalikult teadusnõuandele vastav lubatud kogupüük ning tursavarude mitmeaastase kava rakendamist lubatud kogupüügi kehtestamisel. Lisaks ei ole BSRAC nõus komisjoni poliitilise strateegiaga vähendada 25 % võrra selliste lubatud kalavarude kogupüüki, mille kohta puuduvad andmed ja mille kohta teadlased ei ole saanud edastada kalavarude analüütilist hinnangut. - Mõju hindamine Tursa lubatud kogupüüki Läänemere lääne- ja idaosas on mitmeaastase kava kohaselt suurendatud keskmiselt 14%. Viiest pelaagilistest liigist kahe lubatud kogupüüki suurendatakse, ülejäänud kolmel vähendatakse. Üldiselt vähenevad kavandatud meetmetega ELi laevade kalapüügivõimalused Läänemerel kõikide kalavarude puhul, v.a lõhevarud, ligikaudu 16 %. Ettepanek ei kajasta mitte ainult lühiajalisi probleeme, vaid on ka osa pikaajalisest strateegiast, mille puhul kalapüüki vähendatakse pikemas perspektiivis järk-järgult säästva tasemeni. Ettepaneku strateegia järgimine viiks seega keskmises või pikas perspektiivis väiksema püügikoormuseni, kuid stabiilsete või suurenevate kvootideni. Seega oodatakse strateegia pikaajalise tulemusena väiksemat keskkonnamõju vähenenud püügikoormuse tulemusena, püügisektori vähenemist, kuna väheneb laevade arv ja/või keskmine püügikoormus laeva kohta, ning püsivat või kasvavat lossimismahtu. Pikas perspektiivis suureneb kalandustegevuse stabiilsus. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG - Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanekus sätestatakse püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud, mida kohaldatakse ELi püügipiirkondades, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärk tagada kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik maht. - Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3. - Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. - Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu asjakohase määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõiget 3, on liikmesriikidel otsustusvabadus nende püügivõimaluste jaotamisel piirkondadele või ettevõtjatele. Seega on liikmesriikidel piisavalt suured võimalused neile eraldatud püügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikul. Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. - Vahendi valik Kavandatavad vahend(id): määrus. Tegemist on ettepanekuga kalavarude majandamiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel ja kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 20. MÕJU EELARVELE Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. TÄIENDAV TEAVE - Lihtsustamine Ettepanekuga lihtsustatakse jätkuvalt (ELi või riikide) ametiasutuste haldusmenetlusi, kuna selles sisalduvad Läänemere 2011. aasta püügivõimalusi käsitleva määrusega sarnased sätted. - Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel Ettepanek käsitleb iga-aastast määrust 2012. aasta kohta ega sisalda seetõttu läbivaatamisklauslit. - Üksikasjalik selgitus Ettepanekuga määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2012. aastaks. Esitatud arvud kajastavad teadusnõuandeid, konsulteerimist Läänemere piirkondliku nõuandekomisjoniga ning lubatud kogupüügi ja kvootide kehtestamise raamistikku, mis on esitatud komisjoni teatises, mis käsitleb konsultatsioone 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle. Vajaduse korral arvati kavandatud kogupüügist maha Vene Föderatsiooniga ühiste kalavarude teoreetilised kogused. Komisjoni eesmärk on tagada kalavarude säästev kasutamine vastavalt liidu poliitikale ja rahvusvahelistele kohustustele ning säilitada samas püügivõimaluste stabiilsus, mistõttu lubatud kogupüügi iga-aastased muudatused on võimaluse piires limiteeritud, võttes arvesse konkreetse kalavaru seisukorda. Lubatud kogupüük ja liikmesriikidele eraldatud kvoodid on esitatud käesoleva määruse I lisas ja püügikoormuse piirangud II lisas. Tursavarude puhul on kavandatud lubatud kogupüük ja püügikoormuse piirangud kooskõlas Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastase kava nõuetega. Kõnealuse kava peaeesmärk on kalastussuremuse järkjärguline vähendamine pikas perspektiivis säästva tasemeni, mis tagab varude taastamise ning suure ja stabiilse saagi. Tursavarude kalastussurevust on juba suudetud vähendada mitmeaastases kavas planeeritud tasemeni; seetõttu ei ole vajadust täiendavalt vähendada püügikoormust (merel viibitud päevade arvu) ning lubatud kogupüüki võib isegi suurendada. Kahe räimevaru (Läänemere lääneosa ja Põhjalahe e Botnia lahe) lubatud kogupüük vastab kalastussuremuse maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele. Muude pelaagiliste kalavarude puhul vastab kavandatud lubatud kogupüük kalastussuremuse sellisele vähendamisele, mis jääb praeguse taseme ja maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagava kalastussuremuse vahele, võtmata arvesse Läänemere keskosa räimevarusid. Kõnealusel juhul oleks vahepeale jääv kalastussuremus ennetuslikust tasemest väljaspool, mistõttu on kavandatud lubatud kogupüük selle asemel maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagava kalastussuremuse ja ennetusliku kalastussuremuse vahepeal. Atlandi merilesta puhul, mille varude kohta ei ole palju andmeid, vastab lubatud kogupüük 2011. aastaga võrreldes 25 %-lisele lubatud kogupüügi vähendamisele. BSRACi arvamust väiksema vähendamise kohta ei olnud võimalik arvesse võtta, kuna kalapüügivõimalusi käsitlevas teatises kirjeldatud lähenemisviisi kohaselt ei või andmete puudumist kasutada põhjendusena praeguste püügitasemete säilitamisele, ning tuleb kohaldada ettevaatuspõhimõtet. Lõhevarudega seoses korraldas Läänemere piirkondlik nõuandekomisjon ICESi mais esitatud teadusliku nõuande ebakindluse tõttu augustis ICESiga kohtumise. Nimetatud kohtumise järel kinnitas ICES taas eelnevalt esitatud nõuannet. 2011/0240 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2012. aastaks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: 1. Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. 2. Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[1] kohaselt tuleb kehtestada meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästva kalandustegevuse, võttes arvesse kättesaadavat teaduslikku nõuannet ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruannet. 3. Nõukogu on kohustatud vastu võtma meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavaru või kalavarurühma kaupa ja vastavalt vajadusele ka teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. 4. Lubatud kogupüük (TAC) tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal ja arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades ka silmas arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega ja asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega. 5. Kalavarudele, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kalapüügivõimalused kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tulenevalt tuleks kehtestada Läänemere tursavarude püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud kooskõlas nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1098/2007 (millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava)[2] sätestatud meetmetega. 6. Käesolevas määruses kehtestatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks)[3], eelkõige selle artiklitele 33 ja 34, mis käsitlevad vastavalt püügi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta. 7. Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel)[4] artikli 2 kohaselt on vaja kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse erinevaid määruses osutatud meetmeid. 8. Liidu kaluritele elatusvahendite tagamiseks on tähtis avada kõnealused püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2012, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I peatükk Kohaldamisala ja määratlused Artikkel 1 Sisu Käesoleva määrusega määratakse 2012. aastaks kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused. Artikkel 2 Reguleerimisala Käesolevat määrust kohaldatakse ELi laevade suhtes, mis püüavad kala Läänemerel. Artikkel 3 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse lisaks määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 sätestatud mõistetele järgmisi mõisteid: a) Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) püügipiirkonnad on geograafilised piirkonnad vastavalt nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil,[5] I lisale; b) „Läänemeri” – ICESi alarajoonid 22–32; c) „ELi laev” – liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev; d) „lubatud kogupüük (TAC)” – igast kalavarust aastas lubatav püük; e) „kvoot” – liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist; f) „sadamast äraoleku päev” – mis tahes 24 tunni pikkune katkematu ajavahemik või osa sellest, mille kestel laev ei ole sadamas. II peatükk Kalapüügivõimalused Artikkel 4 Lubatud kogupüük ja selle eraldamine Lubatud kogupüük, kõnealuste lubatud kogupüügi tasemete jaotus liikmesriikide vahel ning vajaduse korral nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas. Artikkel 5 Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted 9. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira: a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist; b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohast ümberjaotamist; c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast lubatud lisakoguste lossimist; d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist; e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 37, 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi. 10. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse lubatud analüütilist kogupüüki. Artikkel 6 Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused 11. Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud püügi piirnormid, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult juhul, kui: a) saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud või b) saak moodustab osa liidule kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ning kõnealune liidu kvoot ei ole ammendatud. Artikkel 7 Püügikoormuse piirangud 12. Püügikoormuse piirangud on esitatud II lisas. 13. Kõnealuseid piiranguid kohaldatakse samuti ICESi alarajoonide 27 ja 28.2 suhtes, välja arvatud juhul kui komisjon ei ole otsustanud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 29 lõikega 2 need alarajoonid kõnealuse määruse artikli 8 lõike 1 punktis b, lõigetes 3, 4 ja 5 ning artiklis 13 sätestatud piirangute kohaldamisalast välja jätta. 14. Kõnealuseid piiranguid ei kohaldata ICESi alarajooni 28.1 suhtes, välja arvatud juhul kui komisjon ei ole otsustanud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 29 lõikega 4, et määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punktis b, lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud piiranguid kohaldatakse kõnealuse alarajooni suhtes. III peatükk Lõppsätted Artikkel 8 Andmete edastamine Kui liikmesriigid saadavad komisjonile püütud koguste lossimisandmeid määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalaliikide koode. Artikkel 9 Jõustumine Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja I LISA ELi LAEVADE LUBATUD KOGUPÜÜGID PIIRKONDADES, KUS KEHTIVAD LUBATUD KOGUPÜÜGID KALALIIKIDE JA PIIRKONDADE KAUPA Järgmistes tabelites sätestatakse kalavarude kaupa lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid (eluskaalu tonnides, kui ei ole sätestatud teisiti) ning kvootide haldamisega seotud tingimused ühest aastast teise ülekandmisel. Viited püügipiirkondadele on viited ICES püügipiirkondadele, kui ei ole määratletud teisiti. Igas piirkonnas osutatakse kalavarudele liigi ladinakeelse nimetuse tähestikulises järjekorras. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmist tavanimetuste ja ladinakeelsete nimetuste vastavustabelit. Teaduslik nimetus | Kolmetäheline kood | Üldnimetus | Clupea harengus | HER | Räim | Gadus morhua | COD | Tursk | Pleuronectes platessa | PLE | Atlandi merilest | Salmo salar | SAL | Lõhe | Sprattus sprattus | SPR | Kilu | Liik: | Räim | Püügipiirkond: | Alarajoonid 30–31 | Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. | Soome | 86 905 | (1) | Analüütiline TAC | Rootsi | 19 095 | (2) | Euroopa Liit | 106 000 | (3) | Lubatud kogupüük (TAC) | 106 000 | (3) | __________ | (1) Alarajoonis 31 võib püüda kuni 1 640 t (2) Alarajoonis 31 võib püüda kuni 360 t (3) Alarajoonis 31 võib püüda kuni 2 000 t | Liik: | Räim | Püügipiirkond: | Alarajoonid 22–24 | Clupea harengus | HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. | Taani | 2 930 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 11 532 | Soome | 1 | Poola | 2 719 | Rootsi | 3 718 | Euroopa Liit | 20 900 | Lubatud kogupüük (TAC) | 20 900 | Liik: | Räim | Püügipiirkond: | Alarajoonide 25–27, 28.2, 29 ja 32 ELi veed | Clupea harengus | HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.; HER/3D29.; HER/3D32. | Taani | 1 588 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 421 | Eesti | 8 109 | Soome | 15 829 | Läti | 2 001 | Leedu | 2 107 | Poola | 17 983 | Rootsi | 24 140 | Euroopa Liit | 72 178 | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei kohaldata | Liik: | Räim | Püügipiirkond: | Alarajoon 28.1 | Clupea harengus | HER/03D.RG | Eesti | 13 336 | Analüütiline TAC | Läti | 15 542 | Euroopa Liit | 28 878 | Lubatud kogupüük (TAC) | 28 878 | Liik | Tursk | Püügipiirkond: | Alarajoonide 25–32 ELi veed | Gadus morhua | COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. | Taani | 15 587 | Analüütiline TAC | Saksamaa | 6 200 | Eesti | 1 519 | Soome | 1 193 | Läti | 5 795 | Leedu | 3 818 | Poola | 17 947 | Rootsi | 15 791 | Euroopa Liit | 67 850 | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei kohaldata | Liik: | Tursk | Püügipiirkond: | Alarajoonid 22–24 | Gadus morhua | COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. | Taani | 9 298 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 4 546 | Eesti | 206 | Soome | 183 | Läti | 769 | Leedu | 499 | Poola | 2 487 | Rootsi | 3 312 | Euroopa Liit | 21 300 | Lubatud kogupüük (TAC) | 21 300 | Liik: | Atlandi merilest | Püügipiirkond: | Alarajoonide 22–32 ELi veed | Pleuronectes platessa | PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. | Taani | 1 634 | Ennetuslik TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 182 | Poola | 342 | Rootsi | 123 | Euroopa Liit | 2 281 | Lubatud kogupüük (TAC) | 2 281 | Liik: | Lõhe | Püügipiirkond: | Alarajoonide 22–31 ELi veed | Salmo salar | SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. | Taani | 10 977 | (1) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 1 221 | (1) | Eesti | 1 116 | (1) | Soome | 13 688 | (1) | Läti | 6 982 | (1) | Leedu | 821 | (1) | Poola | 3 330 | (1) | Rootsi | 14 839 | (1) | Euroopa Liit | 52 974 | (1) | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei kohaldata | __________ | (1) Väljendatakse isendite arvuna. | Liik: | Lõhe | Püügipiirkond: | Alarajooni 32 ELi veed | Salmo salar | SAL/3D32. | Eesti | 1 116 | (1) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Soome | 9 768 | (1) | Euroopa Liit | 10 884 | (1) | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei kohaldata | __________ | (1) Väljendatakse isendite arvuna. | Liik: | Kilu | Püügipiirkond: | Alarajoonide 22–32 ELi veed | Sprattus sprattus | SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. | Taani | 21 022 | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | 13 318 | Eesti | 24 411 | Soome | 11 004 | Läti | 29 483 | Leedu | 10 665 | Poola | 62 568 | Rootsi | 40 639 | Euroopa Liit | 213 110 | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei kohaldata | II LISA Püügikoormuse piirangud 15. Liikmesriigid tagavad, et nende lipu all sõitvatel laevadel, mis kalastavad traalide, ankurdatud põhjanootade või muude samalaadsete püügivahenditega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, seisevvõrkude, nakkevõrkude või abaratega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, põhjapüügivahendite ja õngejadadega, v.a triivõngejadade, ridvata õngede ja taglasõngejadadega, lubatakse kalastada kuni a) 163 sadamast äraoleku päeva jooksul alarajoonides 22–24, välja arvatud ajavahemikul 1.–30. aprill, mil kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punkti a, ning b) 160 sadamast äraoleku päeva jooksul alarajoonides 25–28, välja arvatud ajavahemikul 1. juuli – 31. august, mil kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punkti b. 16. Aasta jooksul sadamast äraoleku päevade maksimumarv, mil laev võib viibida kahes punkti 1 alapunktides a ja b määratletud piirkonnas, kalastades punktis 1 osutatud püügivahenditega, ei või olla suurem kui ühele neist kahest piirkonnast eraldatud päevade maksimumarv. [1] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. [2] ELT L 248, 22.9.2007, lk 1. [3] ELT L 343, 22.12.2009, lk 1. [4] EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3. [5] ELT L 349, 31.12.2005, lk 1.