[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 20.10.2005

KOM(2005)525 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Euroopalikud väärtused globaliseeruvas maailmas Komisjoni panus riigi- ja valitsusjuhtide oktoobrikuu kohtumisse

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Ühtsus ja erinevus majandus- ja sotsiaalpoliitika kujundamisel 4

3. Muutuste elluviimine – tänane tegevus, tänased ja homsed väljakutsed 5

3.1. Praegune poliitika ei taga kõikidele sotsiaalset õiglust 5

3.2. Üleilmastumine 6

3.3. Vananemine 10

4. Probleemide lahendused 11

4.1. Kes ja milliseid ülesandeid täidab? Euroopa ülesanded. 12

4.2. Muudatustega seotud ideed 14

4.2.1. Euroopa Liidu tasandi meetmed 14

4.2.2. Riikliku tasandi meetmed 15

4.2.3. Uus partnerlus ELi ja liikmesriikide vahel 15

5. Järeldus 16

Sissejuhatus

Oma väärtuste säilitamiseks peab Euroopa muutma ja ajakohastama oma põhimõtteid. Uuenemine on vajalik, et säilitada sellist Euroopat, mis on ajalooliselt tuntud kõrgetasemelise heaolu, sotsiaalse ühtekuuluvuse, keskkonnakaitse ja elukvaliteedi poolest.

Täna on dünaamiline, innovatiivne ja avatud Euroopa ning 3G mobiilside ja internetiühenduse poolest tuntud Euroopa kõrvuti Euroopaga, kus on 19 miljonit töötut, vaesuses lapsed ja stagneerunud majanduskasv ning liialt palju neid, kellel puuduvad võimalused ja heaolu. Niisugune on ebameeldiv kaksipidisus, mis paneb pärast poole sajandi pikkust rahuaega ja paranenud elustandardeid kahtluse alla paljud Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide saavutused.

Mitmete kümnendite jooksul pärast Euroopa Ühenduse loomist suudeti olemasolevate struktuuride abil saavutada tulemusi, mis vastasid tolleaegse ühenduse ambitsioonidele. Kuid see ei ole ammu enam nii.

Majanduskasv on aeglustumas, teatud struktuurides püsib kõrge töötuse tase, ebavõrdsus suureneb. Kui me ei ole suutelised muutuma, suurendavad ülemaailmse konkurentsi jõud, uute tehnoloogiate mõju ja meie rahvastiku vananemine üheskoos lõhet kahe Euroopa vahel ning ka Euroopa ja kogu maailma vahel. Meie majanduslik edu ja meie sotsiaalsüsteemide – pensionide, sotsiaalhoolekande ja tervishoiu – finantsiline elujõulisus pannakse küsimärgi alla.

Asi ei ole lihtsalt majanduslikes võimalustes või riiklike finantside olemasolus; esmajoones on tegemist sotsiaalse õigluse küsimusega. Küsimus on selles, millises Euroopas tahame me elamas näha oma lapsi – ja kuidas me selle eest maksame.

Praegune olukord ei saa jätkuda. Majanduskasvu abil ja pakkudes eurooplastele rohkem ja paremaid töökohti, suudame saavutada tulemused, mis vastavad Euroopa ootustele ja väärtustele. Tegutsedes eelkõige probleemsetes valdkondades, suudame me teha edusamme Euroopa integreerimise teel. Majanduskasv ja töökohad on Euroopa tegelikud eesmärgid.

Vajadus muudatuste järele on ammu teada: seda näitasid 2000. aasta märtsis Lissabonis käivitatud reformid. Kuid analüüsile ei ole järgnenud tegusid. Euroopa ei saa endale pikemat ootamist lubada, sest viie aasta pärast sama teema juurde tagasi pöördudes, on erinevuseks vaid see, et probleemid on muutunud veelgi aktuaalsemaks[1]. Ülemaailmne konkurents, eriti Aasia suunast, on suurenenud. Tipptasemel teadmised ei kuulu juba ammu enam ainult Euroopale või Põhja-Ameerikale. India ülikoolidest astub ellu rohkem kui veerand miljonit inseneri aastas. Teadusele kulutatavad summad Hiinas jõuavad aastaks 2010 ELi vastavate kulutusteni.

Hea uudis on, et me ei pea alustama nullist. Paljudes liikmesriikides on juba alustatud tähtsate reformidega. Need toetuvad stabiilsusele, mille tagavad meile euro kasutuselevõtt ning majandus- ja rahaliit. Kõik on võtnud endale kohustuse kiiremini edasiliikumiseks. Ja meil on uus, sel aastal käivitunud Lissaboni strateegia majanduskasvu ja töökohtade valdkonnas. Kõigele lisaks on Euroopa Liit erakordselt heal positsioonil, et aidata neid muutusi täide viia. Majandus- ja rahaliit ning euro tagavad stabiilsuse ja madala inflatsiooni. Nüüd saab Euroopa ära kasutada oma võimaluse maailma suurima kaubandusblokina, et pakkuda võimsaid ja tasakaalustatud lahendusi rahvusvahelistele probleemidele alates kliimamuutuse probleemist ja lõpetades kaubandusega. ELi rahastamine ja programmid mängivad märkimisväärset rolli riiklike meetmete toetamisel, mistõttu on väga oluline jõuda kokkuleppele edasiste finantsperspektiivide üle enne aasta lõppu. Meie välispoliitilised vahendid, alates laienemisest lõpetades arengupoliitikaga, aitavad kindlustada heaolu ja turvalisust ka väljaspool Euroopa praeguseid piire.

Ei ole olemas osalisi lahendusi. Ükski riik ei tule nende väljakutsetega toime üksinda. Tehes koostööd Euroopa ja riiklikul tasandil, suudame me kujundada Euroopa tuleviku. Meie hääl peab olema tugev, et kaitsta Euroopa nägemust ja Euroopa väärtusi oma partnerite hulgas üle maailma.

ÜHTSUS JA ERINEVUS MAJANDUS- JA SOTSIAALPOLIITIKA KUJUNDAMISEL

Meie kõigi sotsiaalsüsteemid toetuvad ühtsetele euroopalikele väärtustele. Nad on vundamendiks, millele toetub majandus- ja sotsiaalpoliitika euroopalik lähenemine.

Kõikidel ELi liikmesriikidel on välja töötatud oma lähenemine, mis peegeldab nende ajalugu ja kollektiivseid valikuid. Neil kõigil on ühiseid jooni nagu näiteks riiklik pension, tervishoid ja pikaajaline hooldus, sotsiaalkaitse, haridus, tööturgu käsitlevad õigusnormid ja maksupoliitikal põhinev ümberjaotamise süsteem. Liikmesriigid vastutavad nende erinevate teenuste kujundamise ja realiseerimise eest.

Erinevused ELi siseselt on märkimisväärsed. Näiteks kulutavad Leedu, Läti ja Iirimaa 14–15% SKTst sotsiaalkaitsesüsteemidele, Ühendkuningriik ja Belgia 27% ning Prantsusmaa ja Rootsi 30%. Riiklike pensionite tase nimetatud süsteemide piires varieerub ELi piires märgatavalt, saavutades taseme, mis katab keskmiselt 31–37% kuusissetulekust Iirimaal, Ühendkuningriigis ja Belgias ning ületab 70% taseme Austrias, Soomes, Ungaris, Itaalias, Luksemburgis, Portugalis ja Hispaanias.

Nende arvude eesmärk ei ole tõsta esile konkreetseid mudeleid, vaid pigem anda mõista, et (i) ükski riik ei ole senini leidnud kõiki vastuseid ja et (ii) kõigil süsteemidel on äratuntavad euroopalikud tunnusjooned, millest me peame lähtuma ja nendeks on:

- esiteks, riiklik majandus- ja sotsiaalpoliitika on üles ehitatud ühistele väärtustele , nagu näiteks solidaarsus ja ühtekuuluvus, võrdsed võimalused ja võitlus igasuguse diskrimineerimise vastu, piisav tervise ja turvalisuse kaitse töökohtadel, üldine juurdepääs haridusele ja tervishoiule, elukvaliteet ja töö kvaliteet ning kodanikuühiskonna kaasamine. Nimetatud väärtused esindavad Euroopa valikuid sotsiaalse turumajanduse suunas. Need kajastuvad ka ELi lepingutes, ELi meetmetes ja õigusaktides ning ka Euroopa inimõiguste konventsioonis ja meie põhiõiguste hartas.

- teiseks, Euroopa kodanikel on suuremad ootused riigi suhtes kui Aasia või Ameerika kodanikel. Riiklik sektor on mänginud suurt rolli riiklike sotsiaalsüsteemide korraldamisel ja rahastamisel, kas siis õigusnorme kehtestades või riiklike maksete kaudu . Lisaks on kõigis liikmesriikides mänginud olulist rolli üldist huvi pakkuvate kõrgekvaliteediliste teenuste osutamine, mis on samuti olnud majandusliku ja sotsiaalse arengu oluliseks tunnuseks. Keskmiselt eraldavad 25 ELi liikmesriiki 27% SKTst riiklikeks sotsiaalkaitse kulutusteks, samal ajal kui Ühendriigid eraldavad 15% ja Jaapan 17%.

- kolmandaks, tugev „Euroopa mõõde“ tugevdab riiklikke süsteeme . Võrrelduna maailma muude piirkondadega on riiklikud süsteemid siin tugevamad, tuginedes Euroopa tasemel elluviidavale poliitikale (näiteks stabiilsusele, mida pakub makromajanduspoliitika, dünaamilisusele, mis on saavutatud siseturu ja sotsiaalprogrammide kaudu, ning ELi rahastamise osakaalule piirkondliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse toetamisel).

- neljandaks, valitsuste, tööstus- ja kaubandusliitude vahel valitseb pikaajaline sotsiaalse dialoogi ja partnerluse traditsioon – isegi kui konkreetsete mehhanismide vahel valitsevad liikmesriigiti märkimisväärsed erinevused. Euroopa tasemel on seda kajastatud ELi lepingutes ja seda tõestavad näiteks korrapärased kolmepoolsed sotsiaalvaldkonda käsitlevad tippkohtumised.

Kuid kas olemasolevad lähenemisviisid vastavad praegustele väljakutsetele?

MUUTUSTE ELLUVIIMINE – TÄNANE TEGEVUS, TÄNASED JA HOMSED VÄLJAKUTSED

Tänasele poliitikale esitavad väljakutse uued tehnoloogiad, vananemine ja globaliseerumine. Vananemisega kaasneb pikem eluiga ja parem tervis, globaliseerumine loob uusi võimalusi nii tarbijatele kui ettevõtjatele. Igal juhul on vananemine väljakutseks praeguste süsteemide finantsilisele jätkusuutlikkusele ja üleilmastumine väljakutseks meie konkurentsivõimele. Kas Euroopa on valmis muutuma?

Praegune poliitika ei taga kõikidele sotsiaalset õiglust

Isegi kui meil ei oleks neid uusi väljakutseid, tekitab kehv majandustegevus juba nüüd valitsustele raskusi rahva ootuste täitmisel.

- 19 miljonit töötut on lubamatu. Madal tööhõivemäär koos lubamatult kõrge ja püsiva töötuse tasemega paljudes liikmesriikides on esmatähtis sotsiaalprobleem, millega me silmitsi seisame. Noori inimesi, naisi, migrante ja vanemaid töötajaid (55–64 eluaasta vahel) puudutab see kõige otsesemalt – näiteks on naiste tööhõive määr keskmiselt 13% madalam meeste omast. Hoolimata pensionisüsteemide reformidest ja ennetähtaegselt pensionile jäämise kavadest töötas 2003. aastal vanematest töötajatest (55–64 aastastest) vaid 40,2%; kõnealune määr USAs oli 60% ja Jaapanis 62%.

Graafik 1: Tööta oleku kestus 19 OECD riigis (2003) [pic] |

Uus töökoht leiti lühema ajaga Uus töökoht leiti pikema ajaga

Allikas: OECD (2004). Tööjõu statistika 1983–2003

- Vajakajäämised hariduse, teadustöö, innovatsiooni ja tootlikkuse alal on takistuseks tööjõuturu toimimisele ja majanduslikule edule mitmes liikmesriigis. Inimestel ei ole oskusi, mida ettevõtted vajavad. Teadmised ja tehnoloogia on olulised; kuigi järjest rohkem noori lõpetab kõrgkooli matemaatika ja täppisteaduste alal, valivad liiga vähesed teadlasekarjääri ja need, kes valivad, suunduvad selleks sageli USAsse. Kaks kolmandikku USA ja ELi elatustaseme erinevusest tuleneb Euroopa nõrgast suutlikkusest. Hiina investeeringud teadusuuringustesse kasvavad 20% aastas.

- Tööturule pääsemisel ja sealt lahkumisel on liiga suured takistused. Tööhõivega tegelevad asutused ja sotsiaalasutused peavad looma tööturult eemale jäänud ja tööelu äsja alustanud inimestele rohkem võimalusi kindlustada endale püsivat ja paremat tööd.

- Lõhe rikaste ja vaeste vahel ELis on märkimisväärne, seda nii riikide võrdluses kui ka riigisiseselt. Üle 25% ELi kodanikest elab piirkondades, mille toodang on alla 75% ELi keskmisest. Lõhe rahvastiku kõige vaesema viiendiku ja kõige rikkama viiendiku vahel kasvab kogu Euroopas. Iga viies laps elab vaesuse piiril, kusjuures rohkem on ohustatud üksikvanemate ja töötute vanemate lapsed.

Üleilmastumine

Üleilmastumine ei ole uus nähtus. Kuid üleilmastumise tempo tänapäeval on enneolematu. Hiina, India ja teiste uute majandushiiglaste esilekerkimine annab endast iga päevaga üha enam märku. Samas lõhe ELi ja USA vahel ei vähene.

- Maailmakaubanduse iga-aastane kasv kümne aasta jooksul alates 1992. aastast on rohkem kui 8% ja turule on tulnud uued kaubandushiiglased. Kakskümmend aastat tagasi moodustasid tooted arengu- ja tõusva majandusega riikidest vaid 10%. 2020. aastaks võib prognoosida ainuüksi Hiina ja India osaks 50%. Hiina ja India osa maailma kaubavahetuses on kasvanud. Andmed näitavad, et 2004. aastal ületas Hiina osa maailma kaubavahetuses Jaapani vastavat näitajat.

Graafik 2: Maailma kaubavahetus (v.a EL 25 sisene kaubandus)

[pic] | [pic] |

Allikas: WTO statistika andmebaas ja IMFi kaubandusstatistika (DOTS).

- Hiina ja India on panustanud teadusuuringute investeerimisse ning madala kulu ja madala kvaliteediga majanduse maine on kiiresti kadumas. Kui Hiina on kasvu tagamisel tugevasti eelisarendanud tööstustoodete eksporti, siis India on edukam olnud teenuskaubanduse valdkonnas. Mõlema maa puhul on juhtivas ekspordisektoris järjest kasvav osa tehnoloogial, mida näitab ka kõrgtehnoloogiliste kaupade ja teenuste osakaal Hiina ja India koguekspordis.

Graafik 3: Kõrgtehnoloogiliste toodete eksport Graafik 4: IKT teenuste eksport

(% riigi tööstustoodete ekspordist) (% riigi teenuste ekspordist)

[pic] Hiina ▬ ▪ ▪ ▬ India ▪ ▪ ▪ ▪ Kogu maailmas ▬▬▬ | [pic] Hiina ▬ ▪ ▪ ▬ India ▪ ▪ ▪ ▪ Kogu maailmas ▬▬▬ |

Allikas: Maailmapanga globaalse arengu näitajad.

Märkus: IKTga seotud teenuste eksport hõlmab arvuti-, informatsiooni- ja kommunikatsiooniteenuseid jms (v.a transpordi-, reisi-, kindlustus- ja finantsteenused).

- Majandusliku suutlikkuse mahajäämus USAst ei ole vähenenud. See tähendab mahajäämust mitte üksnes elatustaseme, kasvu ja tööhõive osas, vaid ka sellistes olulistes valdkondades, nagu investeerimine uurimis- ja arendustegevusse ja uutesse tehnoloogiatesse, patendid ja kolmanda taseme hariduse omandamine. Euroopa jääb maha ka tootlikkuse kasvu suurendamiseks vajalike uute tehnoloogiate kasutuselevõtmises.

- Üleilmastumisel on esirinnas olnud finantsturud. Kaubandus ja investeeringud on ühte sammu astunud ja finantsturgude integreerumist ärgitanud. Välismaised otseinvesteeringud on kasvanud 5%-lt kogu SKTst 1985. aastal rohkem kui 15%-ni 90-ndate lõpus. Kui Hiinasse tehti veel alles 1990. aastal vähe, st umbes 1,4% välismaistest otseinvesteeringutest, siis 2003. aastal tehti sinna kõige rohkem välisinvesteeringuid; järgnesid Prantsusmaa ja USA. Rahvusvahelistumise märk on ka see, et maailma 100 suuremat hargmaist äriühingut värbab peaaegu pool oma tööjõust väljaspool kodumaad.

- Tehnoloogilised uuendused ja turgude avanemine nii Euroopas kui ka kogu maailmas on sellele kõrgele kasvutempole kaasa aidanud. Tänu odava side ja transpordi toetusel kasvanud kaubandusele on äriühingutel lihtsam hankida kaupu ja teenuseid maailma eri osadest, mis loob paremad võimalused eksportijatele, kuid samas tekitab ka uusi konkurentsipingeid. Lairiba rakenduste revolutsioon (koos keele- ja tehnoloogiaalaste oskuste tormilise arenguga Indias jt sarnastes riikides) on teinud võimalikuks järjest erinevamate teenustega kauplemise, mis õhutab ka ELi äriühinguid tellima mitmeid teenuseid väljastpoolt ning samas toob täiendavat kaubandustegevust ja uusi investeeringuid ELi.

- Uute majandusjõudude edukuse üheks põhjuseks on tunduvalt madalam tööjõukulu. Sellised teravad erinevused osutavad suurel määral märkimisväärsetele lahknevustele tööviljakuse tasemes. Euroopal järelikult ei ole võimalik võistelda ainuüksi kulude osas, vaid pigem tuleb tõsta tootlikkust ja kvaliteeti kasutades oma tehnoloogilisi eeliseid ja konkurentsivõimet teadmuspõhiste kaupade ja teenuste valdkonnas.

[pic] |

Graafik 5: Tööjõu kogukulu (2002)

Keskmine hüvitis tunnis tootmisettevõtete töötajatele 2002. aastal, arvutatud USA dollarites ümberarvestuskursside alusel.

Allikas: OECD (2005), toetudes järgmistele allikatele: OECD STAN andmekogu ja USA tööministeeriumi tööstatistika büroo rahvusvahelise tööstatistika programm, november 2004. India palgaandmed on koostatud hinnanguliselt 2001. ja 2003. aasta Oxfordi majandusprognooside (Oxford Economic Forecasting Ltd) alusel.

- Globaalne energianõudlus kasvab, kuid pakkumine on vähene. Nafta ja gaasi hinnad on viie aastaga kahekordistunud. Hiina ja India kasvutempo on sealset energiatarbimist järsult suurendanud ja ka USA energiatarbimine on tõusnud. Kahekümne viie aasta pärast impordib EL tõenäoliselt kuni 90% oma vajaminevast naftast ja gaasist. Kõrged hinnad ja sõltumine välismaistest tarnetest kärbivad võimaliku edasise kasvu väljavaateid veelgi.

Meie arusaamine üleilmastumisest ja meie tegutsemine ei ole vastavuses. See tekitab ärevust, eelkõige kõrge töötuse määraga ELi riikides. Enamus töökohti luuakse ja kaotatakse siiski riigi majanduse siseselt, mitte tootmise mujale üleviimise tõttu. Tuleb märkida, et üleilmastumist põhjustab väga inimlik soov – miljardite inimeste soov muuta enda ja oma pere elu paremaks.

Me kõik aitame üleilmastumisele kaasa – valikute ja võimaluste kaudu, mida kasutades saame uusi kogemusi hankida. Üleilmastumine aga ei tähenda, et mõnede inimeste rikastumisel peaksid teised vaesemaks jääma. Õitseng on dünaamiline kontseptsioon. Üleilmastumine on võimalus „küpsetada suurem pirukas“, nii et sellest jaguks igaühele.

Üleilmastumisega seotud hirmud on reaalsed ning nendele tuleb silma vaadata, mitte neid ignoreerida. Üleilmastumine osutab tegelikele kitsaskohtadele. See osutab vajadusele tagada hästi toimivad turud ja meetmed, mis leevendaksid ülemaailmsest konkurentsist tingitud pingete negatiivset mõju. See osutab ka struktuurireformide läbiviimise vajadusele, et ELi oleks jätkuvalt soodne investeerida, eelkõige teadusuuringute ja innovatsiooni edendamiseks kõrgetasemeliste toodete ja teenuste arendamisel Euroopa ettevõtluse silmapaistvates valdkondades.

Vananemine

Praeguste suundumuste jätkumisel on ELi rahvaarv 2050. aastal väiksem ja elanikkond vanem, osaliselt madala sündimuse tõttu. Samas kasvab keskmine eluiga pidevalt; 2050. aastaks jõuab keskmine eluiga meestel 81-ni ja naistel 86-ni. Kuigi sisseränne ELi on viimastel aastatel olnud märkimisväärne, ei lahenda see pikemas perspektiivis madala sündimuse ja elanikkonna vananemise probleemi.

- Eurooplased vananevad. 2050. aastaks on 15–64-aastaste inimeste arv vähenenud 48 miljoni võrra ning üle 65-aastaste arv kasvanud 58 miljoni võrra. Kui 2004. aastal oli Euroopas iga pensionäri kohta neli töötavat inimest, siis eeloleva paarikümne aasta jooksul kahaneb see suhe üks kahele. Sündimus langeb enamikus liikmesriikides ja kui poliitikaotsustused ei muutu peresõbralikumaks, pole selles valdkonnas kiireid muutusi loota.

- Tööjõu vähenemine pidurdab kasvu. 2015. aastast alates hakkab tööjõu kahanemine pidurdama võimalikku kasvu ELis, kärpides seda praeguselt 2–2,5%lt nigela 1,25%ni aastaks 2040. Kirjeldatud areng võib veelgi teravamal kujul ilmneda kümnes uues hiljuti liitunud riigis.

- Kasvutempo on langemas just siis, kui rahvastiku vananemist tingitud kulutused on tippu jõudmas. Kui praegune poliitika jätkub, võivad sellised kulud, nagu eaga seotud pensionikulud ja tervishoiu ning pikaajalise hooldusega seotud kulud, eelseisval kümnendil hinnanguliselt tõusta kuni 4–8%ni SKTst. Mõnes ELi liikmesriigis võib tõus olla veelgi suurem. Rohkem kui pooltes ELi liikmesriikides (kellest enamus kuuluvad euroalasse) on tõsiseid raskusi riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kindlustamisega. ELi jaoks tervikuna tähendab see riigivõla vastuvõetamatut suurenemist (või maksude lubamatut suurendamist ja/või teenuste ja hüvitiste vähendamist).

Graafik 6: Vananemise mõju kasvutempole |

[pic] |

Allikas: Euroopa Komisjon |

Liikmeriigid ja ELi institutsioonid on võtnud meetmeid vananemisega seotud probleemide lahendamiseks. Riigid on ellu viinud olulisi pensionisüsteemi ja ennetähtaegse vanaduspensioni reforme. ELi tasandil on võetud makromajanduslikke meetmeid, et tagada stabiilsus ja riigi rahade mõistlik kasutamine, mis peaks aitama liikmesriikidel paremini hakkama saada kulude suurenemisega tulevikus. Lissaboni tegevuskava raames kokkulepitud reformide elluviimine peaks parandama majanduslikku suutlikust pikas perspektiivis; samas on päevakorral selliste tegevuspõhimõtete väljatöötamine, mis aitaks valitsustel ja sotsiaalsetel partneritel toetada aktiivset vananemist ning töö ja eraelu edukamat tasakaalustamist.

Probleemide lahendused

Enne eespool kirjeldatud probleemidele lahenduste otsimist on esmatähtis tunnistada, et seda saab teha üksnes tingimustes, kus majandusliku suutlikkuse ja sotsiaalsete süsteemide areng toetavad teineteist. Sellistest üksteist vastastikku tugevdavatest seostest võib tuua palju näiteid:

- Vananev rahvastik. Me tahame, et rohkem inimesi töötaks ning töötaks tulemuslikult ja kauem. Selleks on neil aga vaja oskusi, mis võimaldaksid täielikult kasutada uusi tehnoloogiaid. Me peame inimestele looma nii töökohti kui ka võimalusi nendel töökohtadel tööle hakata. See puudutab eriti inimesi, kes ei saa tööl käia ilma taskukohase lapsehoolduseta, kuid osutab ka vajadusele vaadata läbi maksu- ja hüvitiste süsteem, et tagada olukord, kus inimestel tasuks tööl käia.

- Üleilmastumine ja muutused. Meie ettevõtlusele on avatud turg ja tehnoloogiline innovatsioon kasulikud, nii ELi sees kui ka väljaspool seda. Kuid me peame aitama ka üksikisikuid, peame võtma meetmeid, mis toetavad töökoha kaotanud inimesi ning võimaldavad neil kiiresti uut tööd leida. Eelkõige vajavad seda inimesed, kellel jääb vajaka kooliharidusest ja kellel tuleb uusi oskusi hilisemas elus õppida.

- Liikuvus Vananeva rahvastikuga globaalses maailmas on suurem liikuvus Euroopa Liidu piires (nii ühe riigi sees kui liikmesriikide vahel) väga oluline, kusjuures mitte viimases järjekorras sel eesmärgil, et inimesed leiaksid paremaid töösaamise ja uute oskuste õppimise ja kasutamise võimalusi. Sama kehtib ka kolmandate riikide tööliste puhul. Et võimalusi saaks kasutada, tuleb takistused kõrvaldada. Kuid samaaegselt tuleb võtta meetmeid diskrimineerimise kõrvaldamiseks ja integratsiooni edendamiseks.

Kokkuvõtteks tuleb rõhutada, et neid uusi probleeme on võimalik lahendada ainult siis, kui inimesed hakkavad töösse uutmoodi suhtuma ja kui meie sotsiaalsüsteemid hakkavad inimestesse uutmoodi suhtuma. Selleks peab majandusreformiga kaasas käima sotsiaalsüsteemide nüüdisajastamine.

Sotsiaalsüsteemide jätkusuutlikkuse tagamine pikas perspektiivis

22.–23. märtsi Euroopa Ülemkogu tegi komisjonile ülesandeks arutleda selle üle, kuidas tagada meie sotsiaalse mudeli jätkusuutlikku rahastamist.

Liikmesriigid rahastavad sotsiaalsüsteeme otseste maksude varieerimise, kaudse maksustamise ja sotsiaalkindlustusmaksete abil. Maksupoliitika enamuse aspektide kindlaksmääramine ja maksumäärade kehtestamine jääb kindlalt liikmesriikide osaks. Kuidas suudavad liikmesriigid kohaneda uue olukorraga?

Nad võivad tõsta makse. Arvestades, kui suurte eelarveraskustega liikmesriikidel tegeleda tuleb, ei ole see siiski majanduslikult põhjendatud tulevikulahendus ning võib globaliseerumise tingimustes ahendada liikmesriikide vabadust kehtestada riigisiseseid maksumäärasid. Võimalik on kulusid kärpida, kuid see võib teatavatel juhtudel kahjustada meie kohustust investeerida teadmistesse, võrgustikesse ja inimestesse.

Olenemata sellest, milline lahendus (või kombinatsioon) valitakse, on tungiv vajadus tegeleda praeguse maksusüsteemi tõhustamisega kogu ELi ulatuses. Parem koordineerimine ELi tasemel ja ladusam halduskoostöö liikmesriikide vahel tõhustaks maksusüsteemide toimimist märkimisväärselt: see toetaks majandustegevust ja „liikuvvara" (kapital, äriühingud) ELis ning väldiks vähem liikuva vara (nagu tööjõud) ülemäärast maksustamist. Liikmesriikides on juba alustatud ettevõtete ühise konsolideeritud tulumaksubaasi, lihtsama ja ühtsema piiriüleses tegevuses rakendatava maksukorralduse ja paremate teabevahetuse infosüsteemide kujundamist.

Liikmesriikide maksusüsteemide erinevused võivad mõjutada meie sotsiaalsüsteemide jätkusuutlikku rahastamist. Kui ajavahemikul 1970–1999 on tööjõu tegelik maksustamine kasvanud, siis nii kapitali kui ka tarbimise maksustamine on suures osas samaks jäänud. Tööjõu suurem maksustamine on negatiivselt mõjunud uute töökohtade loomisele, eriti vähekvalifitseeritud tööde osas; samas on maksubaasi laiendamine suurema arvu inimeste töölerakendamise kaudu valitsuste jaoks siiski kõige tõhusam moodus tulu suurendamiseks ilma maksumäärasid tõstmata. Üleminek tööjõu maksustamiselt tarbimise ja/või saastamise maksustamisele võiks olla osa üldisest tööhõive suurendamise strateegiast.

Kes ja milliseid ülesandeid täidab? Euroopa ülesanded.

Praegu on meil küllaltki selge ülesannete jaotus. Liikmesriigid vastutavad oma sotsiaalsüsteemide kujundamise ja rakendamise eest. Liidu pädevuses on üldisemad siseturuga seotud küsimused, aga ka üldisemate eesmärkide seadmine liikmesriikide sotsiaalsüsteemide jaoks strateegilistes valdkondades, alates tööhõivest ja ühtekuuluvusest kuni teadusuuringute ja innovatsioonini. Majanduspõhimõtted ja heaoluriik on üksteisest sõltuvad, kuid otsuseid ei pea tingimata langetama ühel ja samal tasemel.

Euroopa Liidu potentsiaali uuendusprotsessidele kaasaaitamisel ei tohi alahinnata.

Üksikute liikmesriikide eraldi võetud meetmete mõju on üleilmastumisest tingitud probleemidega tegelemisel rahvusvahelisel tasandil pea märkamatu. Kuid Euroopa – kakskümmend viis ühiste väärtuste ja tugevate institutsioonidega koos tegutsevat riiki – suudab tõepoolest üleilmastumises otsustaval häälel kaasa rääkida sellistes valdkondades nagu kaubandus, rahvusvaheline tööjõupoliitika või rahvatervis ja julgeolekuriskid kogu maailmas. Euroopal on palju pakkuda: ta on maailma suurim kaubanduspiirkond, kõige olulisem abiandja ja mõjutegur sotsiaalse õigluse ja inimõiguste tagamisel maailmas, eestvedaja mitmepoolsete lahenduste otsimisel jätkusuutliku arengu jaoks oluliste keskkonna jms probleemidele. Ühelgi muul riigil või piirkonnal ei ole sellist laiahaardelist potentsiaali.

EL on ka oluliseks vaheastmeks rahvusvaheliste normide rakendamisel liikmesriikides. See on suurpärane näide üleilmastumise toimimisest piirkondlikul tasandil. EL on tõhusa regulatsiooni ja solidaarsuse „tööruum“, kus edukas piirkondlik koostöö tagab paremad võimalused saada kasu üleilmastumise eelistest. Meie 450 miljoni inimesega ühisturg avab uued võimalused kasvuks, töökohtade loomiseks ja investeerimiseks; kõrvalmeetmetega aitame liikmesriikidel leevendada muutuste negatiivset mõju.

Tänu laienemisele on meie rahvusvahelisel tegevusel suurem mõju ning integratsioon kogu liidu ulatuses kasvab, mitte ei vähene. Laienemine on andnud otsustava panuse kandidaatriikide majandusse ning loonud neile uusi kasvu, investeeringute ja tööhõive võimalusi.

Lisaks on Euroopa Liidu käsutuses ainulaadsed vahendid.

- Õigusaktid , mille eesmärk on toetada majandusuuendusi, muutes ühtse turu tõelisuseks, ja tagada, et sellega koos loodaks meie väärtushinnanguid ja elukvaliteeti kaitsev normide süsteem.

- Täidesaatev võim , mille abil EL saab tugevdada oma positsioone kaubandusläbirääkimistel viisil, mis liikmesriikide jaoks üksikuna oleks võimatu, ning jõustamisvolitused ja kohtusüsteem , mis on kõikide eurooplaste huve silmas pidades vajalikud, et muuta meie õigusloomealased eesmärgid tõelisuseks.

- Praeguse komisjoni hiljutiste reformide tulemusel paranenud konkurentsi- ja riigiabimeetmetega tagatakse Euroopa suurtele ja väikestele ettevõtetele võrdsed võimalused, aidatakse parandada nende konkurentsivõimet, toetatakse uuendust ja kasvu ning kindlustatakse tarbijatele laiem valik mõistliku hinnaga kaupu ja teenuseid.

- Eelarve , millega toetatakse Euroopa majandust, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, Euroopa infotehnoloogia-, energeetika- ja transpordivõrke, haridust, Euroopa teadusuuringuid ning innovatiivseid tööstusprojekte, nagu näiteks GALILEO satelliidisüsteem.

- Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala abil luuakse konkurentsivõime eeldused Euroopas, näiteks parandades seadusliku sisserände haldamist ELi tasandil, et kasutada ära Euroopa majanduse kõik võimalused.

- Välispoliitikavahendid , alates laienemisest ja Euroopa naabrussuhete poliitikast kuni arengupoliitikani, mille abil on võimalik soodustada majanduskasvu ja levitada meie väärtusi ka väljaspool ELi piire. Hiljutise laienemise majanduslik kasu on olnud ühtemoodi tuntav nii uutes kui ka vanades liikmesriikides.

- Majandus- ja rahaliidu raames toimivad ELi tasandi järelevalve- ja kooskõlastusmeetmed , millega tagatakse, et kõikide liikmesriikide makromajanduspoliitika liigub ühes suunas, kuigi ehk erineval kiirusel.

- Komisjoni juhtimisel toimib EL uute ideede ja reformide katalüsaatorina , koostöös liikmesriikidega toetatakse uut lähenemisviisi muutuste suhtes.

Muudatustega seotud ideed

Mida me saame ära teha nii riiklikul kui ka Euroopa tasandil? Majanduse, tööturu ja sotsiaalvaldkonna uuendamine on keerukas ja vajalik, kuid selle tegevuse aluseks peab siiski olema suurema ühtekuuluvuse ja koostöö saavutamine nii otsusetegijate kui ka majandus- ja sotsiaalpoliitika vahel. Poliitika puhul peab meeles pidama, et majandus-ja tööturureformide elluviimine on ühtlasi võitlus sotsiaalse õigluse nimel – need on ühe mündi kaks külge. Mis puutub otsusetegijatesse , siis mitmed otsused tuleb vastu võtta ja rakendada riiklikul või piirkondlikul tasandil, samas kui teised kuuluvad asutamislepingutes antud volituste alusel ELi pädevusse. Alljärgnevas keskendume sellele, mida peab millisel tasandil tegema.

Euroopa Liidu tasandi meetmed

- Siseturu väljakujundamine, kaasa arvatud teenuste, telekommunikatsiooni, energeetika ja finantsteenuste puhul. Siseturg lisab Euroopa majandusse dünaamikat ja valikuvõimalusi. Tänase päeva väljakutseks on selle mitmete positiivsete külgede laiendamine teenustesektorile, et tekitada suuremat konkurentsi ning jätkata kättesaadavate kvaliteetsete üldhuviteenuste osutamise tugeva traditsiooni parandamist. Edu tuleb saavutada ka ühenduse patendi küsimustes.

- Avatuma ja õiglasema turu loomine ELi sees, rakendades jätkuvalt konkurentsi- ja riigiabieeskirju.

- Ettevõtluse toetamine , luues soodsaid tingimusi eriti Euroopa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete asutamiseks ja edenemiseks.

- Regulatiivse keskkonna parandamine ELi ja riiklikul tasandil , et vabastada ettevõtted ja kodanikud asjatutest kulutustest ja bürokraatiast, koondades ELi õigusloome valdkondadesse, kus see on kõige tõhusam ning loob lisaväärtust.

- Kolmandate riikide turu avamine Euroopa tootjatele eelkõige julge ja tasakaalustatud kokkuleppe sõlmimise abil Doha voorus. Me peame toetama vaba ja õiglast kaubandust, millest on kasu mitte ainult Euroopale, vaid ka kõige vaesematele riikidele.

- Finantsperspektiivide kokkuleppe sõlmimine aasta lõpuks , et tagada muu hulgas mitmeaastaste ühtekuuluvus-, maaelu arengu, haridus-, teadus, innovatsiooni-, liikuvus- ja turvalisusprogrammide toimimine. Kokkuleppe saavutamine struktuurifonde, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi täiendava uue üleilmastumisega kohanemise fondi ( Globalisation Adjustment Fund ) loomise kohta, mille abil oleks võimalik kiiresti reageerida nimetatud protsessiga kaasnevatele probleemidele, keskendades tähelepanu inimestele.

- Majandus- ja rahaliidu nõuetekohase toimimise kui kasvu ja töökohtade loomise peamise eeltingimuse tagamine.

- Euroopa majandusliku juhtimise parandamine ning majandus- ja sotsiaalpoliitilise koostöö tugevdamine, mida saab teha näiteks tugevdades ELi majanduskasvu ja tööhõive ühtsete suuniste sarnaseid vahendeid ning tõhustades nende ELi tasandi koordineerimist sotsiaalse turvalisuse valdkonnas. Eesmärgiks on paremad eeldused liikmesriikide arengu jälgimiseks ning vajadusel abi pakkumiseks.

Riikliku tasandi meetmed

- Kokkulepitud struktuurireformide ja tegevuspõhimõtete rakendamine kasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames.

- Tööhõivemäära suurendamine ja tööpuuduse vähendamine on teostatav aktiivse tööturupoliitika abil ning toetades pigem inimesi kui töökohti kaitsvat paindlikkust ja kohanemisvõimet; me peame pöörama töötajale niisama palju tähelepanu kui töökohale.

- Pensionide, tervishoiu ja pikaajalise hoolduse kohandamine vastavalt muutuvatele vajadustele , piisava kaitse pakkumiseks ning üldise juurdepääsu tagamiseks kvaliteetsele hooldusele. Riskide ja vastutuse riigi ja kodanike vahel jagamise viiside parandamine. Riiklikud sotsiaalkaitse süsteemid peavad suutma reageerida uuele olukorrale, näiteks üksikvanemate ja purunenud suhete probleemidele. Riikliku tasandi poliitika peab olema peresõbralik, et lahendada madala sündimusega seotud probleeme Euroopa Liidus ning pakkuda kättesaadava hinnaga lapsehooldusteenust , et suurendada naiste ja üksikvanemate tööturule pääsu ning seal püsimist.

- Uuenduslike lahenduste pakkumine madalapalgalistele , näiteks sissetulekute suurendamine elatusmiinimumi tasemele ja töötajate töövõime tõstmine, mis võimaldaks neil rohkem teenida – see kõik tähendab seda, et riigi vastutust tööhõive edendamises ja pikaajalise ja noorte tööpuuduse vähendamises suurendatakse veelgi.

Uus partnerlus ELi ja liikmesriikide vahel

On selge, et ei EL ega liikmesriigid ei tule muutustega üksi toime. Alljärgnevalt esitatakse konkreetsed ettepanekud riikliku ja riigiülese lähenemise paremaks koordineerimiseks majandus- ja sotsiaalpoliitika uutes valdkondades. Komisjon on avatud uutele koostöövõimalustele, et tõhustada Euroopa tegevust nendes valdkondades. Need ettepanekud on:

- Uuendusi toetava keskkonna loomine. Teadmised, teadusuuringud, oskused ja haridus on edu valemiks üleilmastumise tingimustes. Need on ka jõupingutuste keskmes, et aidata inimestel kogu eluea vältel muutuva maailmaga kohaneda. Airbusi ja Galileo edu ja nendest saadud kogemuse näitel peame selgitama, kuidas arendada tõhusaid Euroopa projekte selles valdkonnas. Nendega seoses tuleb toetada kõrgkoolide tulemuslikkust ja tihedamaid suhteid kõrgkoolide ja ettevõtete vahel .

- Pikaajalise ühtse energiapoliitika väljatöötamine. Uus poliitiline lähenemine, mis käsitleb küsimust tervikuna nii energia kasutamise kui energiatarnete turvalisuse ja mitmekesisuse seisukohast, ja milles energiaküsimused, näiteks bioenergia, seotakse muude poliitikavaldkondadega, näiteks teadustöö, põllumajanduse ja keskkonnaga. Selline lähenemine on vajalik keskkonnasäästliku majanduskasvu tagamiseks.

- Lisaressursside (nii avalike kui ka eraõiguslike) suunamine haridusse, koolitusse ja oskuste omandamisse . Uus lähenemine tööturvalisuse küsimusele, mis keskendub inimestele selliste oskuste andmisele, mille abil nad püsivad kohanemisvõimelistena kogu tööea jooksul, selle asemel, et kaitsta konkreetseid töökohti.

- Uuenenud sotsiaalse dialoogi edendamine kõikidel tasanditel . Sotsiaalse dialoogi ülesandeks on saavutada laiaulatuslik toetus ning ühine arusaamine meie ees seisvatest väljakutsetest ja pakutavatest lahendustest. Arvestades tihedat seost ELi ja riikliku tasandi meetmete vahel, peaksid sotsiaalpartnerid teineteist enam teavitama oma tasandil võetud meetmetest.

- Majanduse ümberstruktureerimise sotsiaalsete tagajärgedega tegelemise toetamine. Siseturureformid, tööturu kaasajastamine ja sotsiaalsüsteemide kohandamine on kõik olulise tähtsusega üleilmastumise haldamisel ning majanduskasvu ja uute töökohtade loomisel. Kõikide ELi meetmete ja programmide abil tuleb toetada riiklikke jõupingutusi, et luua eeldused muutusteks ning saavutada neile toetus kasutades näiteks sotsiaalset dialoogi.

- Liikmesriikidevahelise koostöö tõhustamine eesmärgiga tugevdada maksusüsteemide efektiivsust ja jätkusuutlikkust, et seeläbi suurendada sissenõutud tulude hulka, lihtsustada maksumaksjate elu ja parandada majanduse toimimist. See tähendab kehtivate süsteemide uuendamist ja lihtsustamist.

Eelöeldu eelduseks on tugevate makromajanduslike tegevussuundade säilitamine, mille tulemuseks on stabiilsus, riigi rahanduse usaldusväärsus ja madal inflatsioon. Selline poliitika loob tingimused majanduskasvuks, tööhõiveks ja investeeringuteks, hoides inflatsiooni kontrolli all, toetab see sotsiaalset ühtekuuluvust, ning alandades aja jooksul valitsemissektori võla üldist taset, annab liikmesriikidele paremad võimalused tulemaks toime ühiskonna vananemisega seotud tulevaste kulutustega.

Järeldus

Reformi ja uuenduste vajadus on selge. Kõikide liikmesriikide ees seisab vajadus suurendada sotsiaalteenuste hulka ning väljakutse neid rahastada. Uuendused on vajalikud, et tagada jätkuvalt kõrgetasemeline haridus ja tervishoid, kõigile rahuldav töö ning piisav pension. Uuendused annavad meile võimaluse kasutada üleilmastumisest tulenevaid hüvesid. Euroopal on antud küsimuses keskne roll ning komisjoni ülesanne on seda kindlustada. Komisjon võtab siin dialoogis kodanikega („plaani D“ raames) juhtrolli selgitamaks, miks Euroopal on varasemast suurem osa meie ees seisvatele väljakutsetele lahenduste leidmisel. Komisjon on koostöös liikmesriikide ja muude osalejatega valmis koostama tegevuskava, mille alusel tegutsedes valitseb uuenevas Euroopas majanduslik õitseng ja sotsiaalne õiglus. Ainult läbi uuenduste säilitame me oma väärtused.

[1] „Töö, töö, töö – tööhõive suurendamine Euroopas“ (kõrgetasemeline tööhõive töörühm), november 2003 ja „Silmitsi väljakutsetega“ (kõrgetasemeline töörühm), november 2004.