ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Cabo Verdes on ELi GSP+ meetmed aidanud tõsta kolme osapoole (valitsus, tööandjad ja töötajad) teadlikkust ILO põhikonventsioonidest. See on soodustanud ka kolmepoolseid läbirääkimisi õigusaktide alal, pidades silmas ILO järelevalveasutuste märkusi. Lisaks on Cabo Verde nüüd esitanud nõutud aruanded konventsioonide 87 ja 98 kohta, mis käsitlevad ühinemisvabadust ning organiseerumisõigust ja kollektiivset läbirääkimisõigust. Sotsiaalpartnerid on oma rollist rohkem teadlikud ja neil on ILO järelevalveasutuste märkustele reageerimiseks paremad võimalused.

Mongoolia

ELi-ILO projekt aitas Mongoolial parandada rahvusvaheliste töönormide täitmist ja seonduvat aruandlust. Projekti käigus vaadati läbi ILO põhikonventsioonide mongooliakeelsed tõlked ja aidati Mongoolial oma kohustustest paremini aru saada. Projekti tulemuseks olid ka kolmepoolsed konsultatsioonid tööseaduse muutmiseks ning nüüd on see seadus paremas kooskõlas aluspõhimõtete ja tööõigustega. Inglis- ja mongooliakeelse rahvusvaheliste töönormide ja kaubanduse alase poliitikadokumendi ning kõrgetasemeliste dialoogide ja seminaride abil parandasid valitsus ning töötajate ja tööandjate organisatsioonid oma arusaamist aluspõhimõtetest ja tööõigustest. Tänu tehnilisele abile on Mongoolia nüüd esitanud kõik nõutud aruanded rahvusvaheliste töönormide kohta.

Pakistan

ELi rahastatav suutlikkuse tõstmise algatus on võimaldanud föderaalsel ja provintside tööametitel parandada ratifitseeritud ILO konventsioonidega seotud aruandlust. 2017. aasta jaanuaris, veebruaris ja aprillis toimunud ILO seminarid aitasid tugevdada sotsiaaldialoogi föderaalses ja provintside kolmepoolsetes konsultatiivkomiteedes. Seminaridel kohtusid tööametid tööandjate ja töötajate organisatsioonidega, et parandada oma arusaamist põhilistest töönormidest.

ELi GSP+ meetmete raames ja seoses hiljuti delegeeritud õiguslike kohustustega pakkus ILO lisaks Balochistani valitsusele spetsiifilist tehnilist abi tööseaduste muudatuste ettevalmistamiseks. Toimusid konsultatsioonid sotsiaalpartneritega, et tagada seaduste parem kooskõlastamine ILO põhimõtetega.

Filipiinid

Filipiinidel keskendusid ELi GSP+ meetmed ühinemisvabadust ja kollektiivset läbirääkimisõigust soodustava keskkonna loomisele, järgides 2017. aasta veebruaris toimunud ILO otsekontaktide missiooni soovitusi. ELi GSP+ meetmetega loodi võimalused aruteludeks tööameti ja sotsiaalpartnerite vahel, mille tulemusena koostati kolmepoolne manifest ühinemisvabaduse ja kollektiivse läbirääkimisõiguse põhimõtete tõhusa rakendamise vajaduse ja sellekohase riikliku tegevuskava koostamise kohta.
EUROOPA KOMISJON

Brüssel,16.3.2020

COM(2019) 640 final/2

CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2019) 640 final of 11.12.2019.

Concerns the Estonian language version.

Some of the descriptions under "Actions" have been corrected.

The text shall read as follows:

LISA,



järgmise dokumendi juurde:

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA ÜLEMKOGULE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE



Euroopa roheline kokkulepe
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

komisjonile Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiiviga 2014/90/EL (milles käsitletakse laevavarustust) antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse kasutamise kohta

1.Taust

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiivi 2014/90/EL (milles käsitletakse laevavarustust) artikli 37 lõikega 1 antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt selles artiklis sätestatud tingimustele. Direktiivi artikli 37 lõike 2 alusel antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte viieks aastaks alates 17. septembrist 2014. See ajavahemik lõpeb 17. septembril 2019. Komisjonil on artikli 37 kohaselt õigus võtta vastu direktiivi artiklites 8, 11, 27 ja 36 osutatud delegeeritud õigusakte.

Need delegeeritud õigusaktid võivad käsitleda järgmist:

·Artikkel 8: ühtlustatud tehniliste kirjelduste ja katsestandardite vastuvõtmine

Ørahvusvahelise standardi puudumisel ning

Øolemasoleva standardi tõsiste puudujääkide või kõrvalekallete tõttu

laevavarustusse kuuluvate esemete puhul erandlikel asjaoludel, kui see on asjakohase analüüsiga nõuetekohaselt põhjendatud ning kui on vaja kõrvaldada tõsine ja lubamatu oht meresõiduohutusele, tervisele või keskkonnale, arvestades IMO tasemel käimasolevat tööd.

·Artikkel 11: nende konkreetsete laevavarustuse esemete kindlaksmääramine, mille puhul võiks kasu olla elektroonilisest märgisest.

·Artikkel 27: ajutised ühtlustatud tehnilised kirjeldused ja katsestandardid konkreetsele laevavarustusele, mille suhtes kohaldatakse ELi kaitsemeetmete menetlust, kui laevavarustuse mittevastavuse põhjuseks on katsestandardite puudused.

·Artikkel 36: ajakohastatud viited III lisas esitatud standarditele, mis puudutavad nõudeid, mida peavad täitma vastavushindamisasutused, et neist saaks teavitatud asutused (praegu EN ISO/IEC 17065: 2012 ja EN ISO/IEC 17025/2005).

Vastavalt direktiivi 2014/90/EL artikli 37 lõikele 2 peab komisjon esitama delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.

2.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiivi 2014/90/EL (milles käsitletakse laevavarustust) alusel delegeeritud volituste kasutamine komisjoni poolt

Komisjon on kasutanud talle direktiiviga 2014/90/EL antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õigust aruandeperioodi jooksul üks kord.

Vastu võetud õigusakt on komisjoni 9. jaanuari 2018. aasta delegeeritud määrus (EL) 2018/414, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/90/EL seoses selliste laevavarustusse kuuluvate esemete kindlaksmääramisega, mida võiks elektrooniliselt märgistada.

See akt võeti vastu kooskõlas laevavarustuse direktiivi artikliga 11. Sellise laevavarustuse kindlaksmääramine, mida võiks elektrooniliselt märgistada, oli vajalik selleks, et võimaldada elektrooniliste märgiste vabatahtlikku kasutamist, lihtsustada turujärelevalvet ja vältida laevavarustuse esemete võltsimist.
I. Sissejuhatus

2018. aastal võttis Euroopa Liit (EL) vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. veebruari 2018. aasta määruse (EL) 2018/196 teatavatele Ameerika Ühendriikidest pärinevatele toodetele kohaldatavate täiendavate tollimaksude kohta (edaspidi „ELi määrus“). Määrus jõustus 8. märtsil 2018.

ELi määrusega kodifitseeritakse nõukogu määrust (EÜ) nr 673/2005, millega kehtestatakse täiendavad tollimaksud teatavatele Ameerika Ühendriikidest pärinevatele toodetele. Kõnealuses nõukogu määruses on sätestatud menetlus Ameerika Ühendriikide dumpingu ja subsiidiumide korvamise 2000. aasta seadust (Continued Dumping and Subsidy Offset Act, nn Byrd Amendment; edaspidi „CDSOA“) käsitleva WTO vaidluse raames kohaldatavate vastumeetmete aastase taseme kohandamiseks. CDSOAga on nähtud ette eelneval eelarveaastal kogutud dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksude summade iga-aastased väljamaksed USA äriühingutele. 2003. aasta jaanuaris leiti, et CDSOA ei ole kooskõlas Ameerika Ühendriikide WTO lepingutest tulenevate kohustustega.

Kuna Ameerika Ühendriigid ei täitnud oma WTO lepingute järgseid kohustusi, anti ELile luba kehtestada kindlaksmääratud määra ületav täiendav imporditollimaks teatavate USAst pärit toodete suhtes, mille kaubanduslik koguväärtus ei ületa aastas 72 % CDSOA alusel EList imporditud toodetelt kogutud tollimaksude väljamaksesummast viimasel aastal, mille kohta on olemas andmed. EL on alates 1. maist 2005 kohaldanud teatavate Ameerika Ühendriikidest pärit toodete impordi suhtes igal aastal täiendavat väärtuselist tollimaksu ja kohandanud vastumeetmete taset vastavalt ELi toodetelt kogutud tollimaksude alusel kõige hiljutisemal aastal väljamakstud summale. Enne 1. maid igal kalendriaastal võetakse vastu komisjoni delegeeritud määrus, millega kehtestatakse muudetud tollimaksumäär.

Nõukogu määruse (EÜ) nr 673/2005 kodifitseerimise tulemusel anti komisjonile alates 20. veebruarist 2014 õigus võtta viieks aastaks vastu delegeeritud õigusakte. Komisjonil on ka kohustus koostada kõnealuste delegeeritud volituste kohta aruanne hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist.

II. Õiguslik alus

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. veebruari 2018. aasta määruse (EL) 2018/196 artikli 4 lõikele 2 esitab komisjon nõukogule ja Euroopa Parlamendile aruande delegeeritud volituste kohta.





III. Delegeeritud volituste rakendamine

ELi määrusega on komisjonile antud volitus selle määruse teatavate sätete rakendamiseks, eelkõige:

-seoses 72 %-ga võrdse soodustuste olematuks muutmise või vähendamise ulatuse arvutamisega CDSOA alusel tehtud väljamaksete summast, mis seonduvad liidust imporditud toodetele kehtestatud dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksudega kõige hilisemal aastal, mille kohta on vaadeldud ajal olemas kõige uuemad Ameerika Ühendriikide ametiasutuste poolt avaldatud andmed;

-seoses ELi määruse I ja II lisa kohandamisega, kui peatamise ulatus suureneb, lisades II lisas loetletud tooted I lisasse;

-seoses ELi määruse I ja II lisa kohandamisega, kui peatamise ulatus väheneb I lisas loetletud toodete väljajätmise teel vastavalt ELi määruses määratud järjestusele;
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

komisjonile Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1315/2013 (üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate liidu suuniste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 661/2010/EL) alusel antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse kasutamise kohta

1. SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1315/2013 (üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate liidu suuniste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus 661/2010/EL) on sätestatud tervikliku üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) arendamise pikaajaline strateegia. TEN-T koosneb raudtee-, mere- ja lennutranspordi-, maanteede, siseveeteede ja raudtee/maanteeterminalide taristust. Määrus hõlmab TEN-T elementide määratlemist, nende tehnilisi standardeid ja taristu koostalitlusvõime nõudeid ning selles on kindlaks määratud TEN-T arendamise prioriteedid.

Määruse (EL) nr 1315/2013 artikli 49 lõikega 4 on komisjonile antud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte I ja II lisa kohandamiseks, et võtta arvesse võimalikke muutusi, mis tulenevad TEN-T teatavate osade suhtes kohaldatavatest mahumääradest. Need nõuded on sätestatud kõnealuse määruse artiklites 14, 20, 24 ja 27.

Määruse (EL) nr 1315/2013 artikli 49 lõikega 6 on komisjonile antud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad III lisa kohandamist, et lisada või kohandada naaberriikide näitlikke kaarte.

2. ÕIGUSLIK ALUS

Käesoleva aruande esitamise kohustus on nähtud ette määruse (EL) nr 1315/2013 artikli 53 lõikega 2.

3. DELEGEERITUD VOLITUSTE RAKENDAMINE

3.1. Loetelu ja kaartide kohandamine statistiliste andmete põhjal

Määruse (EL) nr 1315/2013 I lisa sisaldab üld- ja põhivõrgu kaarte, millega määratakse kindlaks määruse (EL) nr 1315/2013 kohaldamisala ning ühishuvi pakkuvad projektid. Määruse II lisas on esitatud põhi- ja üldvõrgu transpordisõlmede loetelu.

Määruse (EL) nr 1315/2013 artikli 49 lõike 4 kohaselt on komisjonil õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega kohandatakse määrusele lisatud kaarte ja loetelu seoses mahumääradega, millele peavad vastama TEN-T osaks olevad mere- ja siseveesadamad, lennujaamad ning raudtee/maanteeterminalid. Kõnealused kohandused põhinevad värskeimal kättesaadaval statistikal, mille on avaldanud Eurostat või – kui see ei ole kättesaadav – riiklikud statistikaametid. Lisaks võib komisjon kohandada maantee-, raudtee- ja siseveetee taristu kaarte üksnes nii, et kajastada võrgu valmimisel tehtud edusamme.

Komisjon algatas ajakohastamise TEN-T komitee 30. septembri 2015. aasta koosolekul ja konsulteeris liikmesriikide pädevate asutuste ekspertidega Euroopa Parlamendi ekspertide juuresolekul 9. detsembri 2015. aasta ja 16. märtsi 2016. aasta koosolekul.

Selle konsulteerimise ja olemasolevate andmete analüüsi põhjal võttis komisjon 7. detsembril 2016 vastu delegeeritud määruse (EL) nr 2017/849.

Delegeeritud määruses sätestatud kohandused ei hõlma artikli 49 lõike 4 punkti b kohaseid väljaarvamisi, kuna kõnealune hindamine on asjakohane alles kuus aastat pärast määruse (EL) nr 1315/2013 vastuvõtmist.
Mõlemat liiki assigneeringute erinevate summade põhjus on liigendatud assigneeringute kasutamine teatavate komisjoni poolt otseselt rakendatavate meetmete puhul. Need on peamiselt seotud põllumajandustoodete müügiedendusmeetmetega ning poliitilise strateegia ja kooskõlastusmeetmetega.

Käesoleva aruande lisas on esitatud eelarve esialgne täitmine ajavahemikul 16. oktoobrist 2018 kuni 31. jaanuarini 2019. Võrdlus on tehtud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 28 kohaselt loodud varajase hoiatamise süsteemi kulude profiiliga.

Lisas, milles kajastatakse 2019. aasta eelarve esialgset täitmist, ei ole puu- ja köögiviljasektori ning tootmiskohustusega sidumata otsetoetuste eelarveassigneeringute real eelnimetatud sihtotstarbelist tulu arvesse võetud. Tegemist on kõnealuste eelarveartiklitega seotud heakskiidetud assigneeringutega, mis on vastavalt 715 miljonit eurot ja 34 388 miljonit eurot.

Seda väikest erinevust peetakse ajutiseks ja eelarves ette nähtud summat on kavas rakendada aasta lõpu poole.

3.1.4.Muud taimesaadused/meetmed

Deklareeritud kulud on 6 protsendipunkti ehk –14 miljonit eurot profiilist väiksemad. POSEI (äärepoolseimatele piirkondadele mõeldud programmid) maksed on oodatust väiksemad.

Ka siin peetakse erinevust ajutiseks ja eelarves ette nähtud summat on kavas rakendada aasta lõpu poole.

3.1.5.Piim ja piimatooted

Kõrvalekaldumist kuluprofiilist selgitab liikmesriikide deklareeritud tulu, mis saadi lõssipulbri müügist (võrreldes bilansilise väärtusega).

3.2.Otsetoetused

Otsetoetusteks kasutatud assigneeringute summa oli kasutamisprofiiliga võrreldes 1 347 miljonit eurot ehk 3,4 protsendipunkti suurem.

3.2.1.Tootmiskohustusega sidumata otsetoetused

Deklareeritud kulusid on 1 359 miljonit eurot ehk 4 protsendipunkti profiilist rohkem. Looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade põllumajandustootjatele makstav toetus on kooskõlas profiiliga, samas kui ülejäänud viie kava kulud on kuluprofiilist suuremad. Põhitoetuskaval ning kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetusel on põhiline osa selles ületamises, vastavalt +977 miljonit eurot ja +278 miljonit eurot.

3.2.2.Muud otsetoetused

Selle eelarveartikli raames deklareeritud kulud on profiiliga kooskõlas.

4.EAGFile eraldatud sihtotstarbelise tulu rakendamine

Lisas esitatud tabelist nähtub, et 2019. aasta jaanuari lõpuks oli sihtotstarbelist tulu laekunud 195 miljonit eurot. Täpsemalt:

·raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise ning vastavuskontrolli otsuste kohaste finantskorrigeerimiste tulemusena laekus 146 miljonit eurot ja eelarveaasta lõpuks oodatakse sellele lisa;

·eeskirjade eiramise eest nõuti sisse ligikaudu 48 miljonit eurot ja eelarveaasta lõpuks oodatakse ka sellele lisa;

·piimamaksust saadava tulu jääk ulatus 0,8 miljoni euroni.

Lõpetuseks oli aastast 2018 aastasse 2019 üle kantud sihtotstarbeline tulu 449 miljonit eurot, mis on 4,8 miljonit eurot rohkem, kui 2019. eelarvet vastu võttes eeldati.

Seega on EAGFi kulude katmiseks olemasoleva sihtotstarbelise tulu kogusumma 2019. aasta 31. jaanuari seisuga 644 miljonit eurot, millele lisanduvad eeldatavasti eelarveaasta jooksul kogutavad lisasummad.
Lisa 1. Ajaline ülevaade

Euroopa Liidu sotsiaalne eesmärk on sätestatud ELi aluslepingutes. Seda on järgitud juba liidu loomisest saati, kuigi konkreetsete ELi õigusaktide väljatöötamine on toimunud järk-järgult. Sotsiaalpoliitikat laiemas mõistes käsitleti algselt kui vahendit turu integreerimise tagamiseks, nüüd on see kujunenud sotsiaalsete tulemuste saavutamise viisiks. Euroopa integratsiooni 60 aasta jooksul on sotsiaalpoliitika ELi jaoks muutunud üha kesksemaks, nagu on näha ka igast aluslepingute läbivaatamise etapist.

Rooma lepingu (1957) kohaselt jäi suurem osa sotsiaalpoliitika volitustest väljapoole ühenduse meetmete kohaldamisala ning ühtne sotsiaalpoliitika piirdus liikmesriikide tiheda koostöö edendamisega Euroopa Sotsiaalfondi toetusel. Komisjon võis esitada arvamusi töötervishoiu ja -ohutuse kohta. Lepinguga kehtestati töötajate liikumisvabadus ja kohustus võtta sotsiaalkindlustuse koordineerimiseks meetmeid. Nendes valdkondades võeti otsused vastu ühehäälselt nõukogus ja parlamendil ei olnud mingit rolli.

Ühtse Euroopa aktiga, mis võeti vastu 1986. aastal, nähti sotsiaalpoliitika valdkonnas ette võimalus, et nõukogu võtab töötajate tervise ja ohutuse miinimumnõuded vastu kvalifitseeritud häälteenamusega ja koostöös Euroopa Parlamendiga.

ELi sotsiaalpoliitika meetmete kohaldamisala laiendati 1992. aastal Maastrichti lepingu sotsiaalprotokollis ning see on jäänud hiljem sisuliselt samaks. Sotsiaalprotokollis on kvalifitseeritud häälteenamust nõudev hääletuskord ette nähtud järgmistes küsimustes:

-töötingimused;

-töötajate teavitamine ja ärakuulamine

-võrdsete võimaluste tagamine meestele ja naistele ning

-tööturult väljatõrjutud isikute integreerimine.

Protokolliga nähti ette, et nõukogu otsus peab olema ühehäälne järgmistes küsimustes:

-töötajate sotsiaalkindlustus ja sotsiaalkaitse,

-vallandamine,

-töötajate ja tööandjate huvide esindamine ja kollektiivne kaitse, sh otsustusõigus, ning

-seaduslikult ELi territooriumil elavate kolmandate riikide kodanike töötingimused.

Viimati nimetatud valdkondades tuleb parlamendiga konsulteerida kooskõlas seadusandliku erimenetlusega. Protokolli kohaselt on konkreetselt välja jäetud järgmised valdkonnad:

-töötasu,

-ühinemisõigus,

-õigus streikida ning

-töösuluõigus.
1.Eessõna

Komisjon esitab käesolevas dokumendis vastavalt 11. Euroopa Arengufondi (EAF) sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3 ja 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatava finantsmääruse (nõukogu määrus (EL) 2018/1877, edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“) artikli 19 lõikele 4 aastal 2018 tehtud ning aastateks 2019 ja 2020 ette nähtud kulukohustused, maksed ja osamaksud, võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (EIP) prognoose.

Käesolevas dokumendis antakse ülevaade Euroopa Arengufondide (8.–11. EAF) vahendite kasutamisest 2018. aastal ja esitatakse vahendite kasutamise prognoos aastateks 2019–2020.

Liikmesriigid maksavad 9. EAFi, 10. EAFi ja 11. EAFi raames EIP hallatavate rahastamisvahendite (investeerimisrahastu ja intressitoetused) katteks ette nähtud osamaksud otse EIP-le.

2.Sissejuhatus

Komisjon ja EIP on ajakohastanud oma 2019. ja 2020. aasta kulukohustuste ja maksete prognoose iga Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riigi ning ülemeremaade ja -territooriumide (ÜMT) kohta. Erilist tähelepanu on pööratud maksete prognoosimisele ja seda kahel põhjusel: ühelt poolt selleks, et aidata liikmesriikidel broneerida oma eelarvetes võimalikult täpsed summad, teisalt selleks, et EAFi rahaliste vahendite maht oleks piisav, et hoida ära likviidsusprobleeme.

Kulukohustuste ja maksete prognooside ajakohastamisel on vastavalt 11. EAFi sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3 ja 11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõikele 4 lähtutud kõige värskematest prognoosidest.

Allpool esitatud graafikus antakse ülevaade kulukohustuste ja maksete brutosummade üldisest dünaamikast alates 1999. aastast kuni 2018. aastani ja prognoosidest aastateks 2019–2020 (komisjoni ja EIP summad kokku).





Kulukohustuste ja maksete brutosummad: suundumused aastatel 1999–2020 (miljonites eurodes)

* Prognoosid aastateks 2019–2020

Märkus: andmed kajastavad Euroopa Arengufondi rakendamist 31. detsembri 2018. aasta seisuga (kulukohustused ja maksed) ja prognoose aastateks 2019–2020.

3.Tegelik maht 2018. aastal ning 2019. ja 2020. aasta prognoosid (miljonites eurodes)

Allpool esitatud tabelis on esitatud ajakohastatud kulukohustused, maksed ja osamaksud vastavalt komisjoni värskeimatele prognoosidele.

Tegelik maht 2018

Prognoos aastateks 2019–2020 (*) 2018 2019 2020 Kulukohustused Komisjon 4 959 4 057 3 372 EIP 1.130 956 917 Kokku 6 089 5 013 4 289 Maksed Komisjon 4 124 4 400 4 400 EIP 381 590 590 Kokku 4 505 4 990 4 990 Osamaksud Komisjon 4 250 4 400 4 400 EIP 250 300 300 Kokku 4 500 4 700 4 700

* Brutosummad, st vabanenud summasid või sissenõudeid/tagasimakseid ei ole maha arvatud. See metoodika on kooskõlas Euroopa Liidu üldeelarve puhul kasutatava metoodikaga.

4.Mittesiduv prognoos 2021. ja 2022. aasta osamaksude kohta (miljonites eurodes)
mis on lisatud ettepanekule Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta toetuse maksmiseks Rumeeniale, Itaaliale ja Austriale

Kulude eelarvestuse III jaos tehtavad muudatused on kättesaadavad EUR-Lexi veebisaidil ( http://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-et.htm ). Teadmiseks on lisatud nende muudatuste eestikeelne versioon, mis moodustab eelarve lisa.

2019. aasta paranduseelarve projekt nr 3 on lisatud ettepanekule võtta Euroopa Liidu Solidaarsusfond (ELSF) kasutusele summas 293 551 794 eurot, et aidata Rumeeniat, Itaaliat ja Austriat pärast neis liikmesriikides 2018. aastal toimunud looduskatastroofe:

·Rumeenia: üleujutused pärast tugevaid vihmasadusid riigi kirdeosas juuni keskpaigast kuni augusti alguseni;

·Itaalia: üleujutused ja maalihked pärast tugevaid vihmasadusid Alpide piirkonnast riigi põhjaosas kuni Sitsiiliani;

·Austria: Itaalia ilmastikutingimused mõjutasid ka Alpide/lõunapoolseid piirkondi, eelkõige Kärnteni ja Ida-Tirooli.

Paranduseelarve projektis nr 3/2019 tehakse ettepanek lisada 2019. aasta üldeelarvesse vajalikud assigneeringud nii kulukohustuste kui ka maksetena.

2. Rahastamine

Vastavalt mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 10 lõikele 1 oli 2019. aasta alguses ELSFis kasutuselevõtmiseks kättesaadav kogusumma 851 082 072 eurot, mis koosnes 2019. aasta eraldisest 585 829 691 eurot ja 2018. eraldise kasutamata jäänud osast 265 252 381 eurot, mis kanti üle 2019. aastasse.

Summa, mille saab praeguse seisuga 2019. aastal kasutusele võtta, on 704 624 649 eurot. See saadi, lahutades 2019. aasta alguses kasutada olnud ELSFi vahenditest (851 082 072 eurot) 146 457 423 eurot ehk summa, mis peetakse kinni, et täita mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 10 lõike 1 kohane kohustus säilitada kuni 2019. aasta 1. oktoobrini 25 % 2019. aasta kogueraldistest.

ELSFi rahastamise koondtabel Summa eurodes 2018. eraldis, mis kantakse üle 2019. aastasse 265 252 381 2019. aasta eraldis 585 829 691 --------------- 2019. aasta alguses kasutada olev kogusumma 851 082 072 Miinus 2019. aasta eraldisest kinni peetud 25 % -146 457 423 ---------------- Praegu kasutamiseks kättesaadav maksimumsumma (2018. ja 2019. aasta eraldised) 704 624 649 Rumeeniale, Itaaliale ja Austriale kavandatava abi kogusumma - 293 551 794 1. oktoobrini 2019 kasutatav summa 411 072 855

3.2019. aasta eelarves taotletud assigneeringud

Rumeenia, Itaalia ja Austria taotluste ja otsese kogukahju hinnangu alusel on ELSFi toetuse suuruseks arvutatud 293 551 794 eurot. Komisjon teeb ettepaneku muuta 2019. aasta eelarvet, suurendades eelarverea 13 06 01 „Liikmesriikide toetamine tõsise loodusõnnetuse korral, mis mõjutab oluliselt elutingimusi, looduskeskkonda või rahvamajandust“ vahendeid 293 551 794 euro võrra nii kulukohustuste kui ka maksete assigneeringutena (vt järgnev tabel).

Summad on esitatud eurodes Eelarve-rida Nimetus Kulu-kohustuste assigneeringud Maksete assigneeringud 13 06 01 Liikmesriikide toetamine tõsise loodusõnnetuse korral, mis mõjutab oluliselt elutingimusi, looduskeskkonda või rahvamajandust 293 551 794 293 551 794 Kokku 293 551 794 293 551 794

4.Koondtabel mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide kaupa