ET

Brüssel 13.4.2011

KOM(2011) 168 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

Arukam energia maksustamine ELis:

ettepanek energia maksustamise direktiivi läbivaatamiseks

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

Arukam energia maksustamine ELis:

ettepanek energia maksustamise direktiivi läbivaatamiseks

1. Vajadus võtta meetmeid energia- ja keskkonnamaksude valdkonnas

Energia maksustamine on oluline vahend Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamiseks

EL on seadnud endale 2020. aastaks ranged, õiguslikult siduvad kliima- ja energiaalased eesmärgid. Need on sätestatud Euroopa 2020. aasta strateegias, kus on kindlaks määratud Euroopa väljakutsed järgmisel kümnendil majandus-, keskkonna ja sotsiaalvaldkonnas ning seatud prioriteediks jätkusuutlik majanduskasv, mis tagab ressursitõhusama, keskkonnasäästlikuma ja konkurentsivõimelisema majanduse [1].

Sealhulgas kohustutakse strateegia raames viima energia maksustamine paremini kooskõlla ELi energia- ja kliimaeesmärkidega, nagu on nõutud 2008. aasta märtsi Euroopa Ülemkogu järeldustes [2] ning nagu komisjon seadis prioriteediks 2011. aasta majanduskasvu analüüsis [3].

Õigete stiimulite korral on energia maksustamisel oluline osa kõnealuste eesmärkide saavutamisel. Energiatarbimine põhjustab suurema osa kasvuhoonegaaside heitest (79 % kasvuhoonegaaside koguheitest). Euroopa 2020. aasta strateegia raames on liikmesriigid kohustunud kehtestama riiklikud energiatõhususe eesmärgid, mis tagaksid märkimisväärse energiasäästu.

Finants- ja majanduskriis on oluliselt muutnud meie tegevuskeskkonda. See on seadnud suure surve alla ettevõtjad ja ühendused kogu Euroopas ning tekitanud pingeid riikide rahanduses. Õiguslikult siduvad energia- ja kliimaeesmärgid on osa meie jätkusuutlikust tulevikust ning pikaajalisest kavast, mille eesmärk on jätkusuutlik ja tugev taastumine kriisist. Võtmeküsimus on see, kuidas saavutada need eesmärgid kõige kulutõhusamalt (nii valitsuste, ettevõtjate kui ka kodanike jaoks) ja nii, et sellest saaks samal ajal kasu majandus. Vajame vastastikku toetavaid poliitikameetmeid, mis mitte ainult ei paranda keskkonda, vaid aitavad edendada ka majandust ja vältida sotsiaalseid probleeme.

Energia maksustamise reformi põhiküsimused

Sellega seoses esitab komisjon ettepaneku direktiivi 2003/96/EÜ [4] (edaspidi „energia maksustamise direktiiv”) läbivaatamiseks, et liikmesriigid saaksid võimalikult paremini kasutada olemasolevat õiguslikku vahendit uues poliitikaraamistikus. Tõhusam ja sihipärasem energia maksustamine aitaks tehnoloogia seisukohalt neutraalsel viisil edendada keskkonnasäästlikumat ja tõhusamat energiatarbimist, toetades seega jätkusuutlikku majanduskasvu. Kokkuvõtlikult on energia maksustamise direktiivi läbivaatamise eesmärgid järgmised:

· tasakaalustada eri kütuste (sealhulgas taastuvenergia) makse objektiivsel viisil (võttes arvesse energiasisaldust ja CO2-heidet);

· luua raamistik süsinikdioksiidi maksustamiseks siseturul ning seeläbi kehtestada hind CO2-heidetele, mis ei ole hõlmatud ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga.

Ettepanek on kooskõlas ka aruteludega maksusüsteemide ümberkorraldamise ja ajakohastamise kohta, mis on osa riiklikest finants- ja majanduskriisist väljumise strateegiatest. Lisaks sillutab see teed kvalitatiivselt paremale tulukogumisele kooskõlas ELi 2020. aasta strateegiaga ning vajadusega asjakohaselt elavdada majandust ja luua töökohti. Ettepaneku eesmärk ei ole tagada täiendavat tulu, vaid tasakaalustada eri energiaallikate ja -tarbijate maksustamist (ELi heitkogustega kauplemise süsteemi siseselt ja väliselt).

Kui liikmesriigid rakendavad läbivaadatud energia maksustamise direktiivi nii, et saadakse täiendavat tulu, tuleks komisjoni arvates kasutada seda asjakohaselt vastavalt eelarveseisundile. Kõnealuseid vahendeid võib kasutada ka eelarve konsolideerimiseks. Majanduskasvu soodustav maksunihe, mille puhul täielikult või osaliselt kasutatakse täiendavat tulu tööjõuga seotud maksukoormuse vähendamiseks, oleks kooskõlas ELi 2020. aasta strateegiaga. Teise võimaliku majanduskasvu soodustava alternatiivina võivad liikmesriigid kasutada täiendavat tulu keskkonnaalase teadus- ja arendustegevuse, samuti keskkonnainvesteeringute edendamiseks (eriti VKEde puhul). Täiendavat tulu saab kasutada ka selleks, et leevendada aluseks olevate poliitikate mõju leibkondade sissetulekule, andes haavatavamatele elanikkonnarühmadele kompensatsiooni. Parim näide on sihtotstarbelised toetused väikese sissetulekuga leibkondadele (kindlasummaline toetus, mis ei ole seotud energiatarbimisega).

Allpool esitatud joonisel on näha keskkonna- ja energiamaksudest saadava tulu osakaal EL 25 kogumaksutuludes ajavahemikul 1995–2008. Mõlemad näitajad on selle ajavahemiku jooksul vähenenud 1 %, mis tähendab, et energia maksustamise taset (ja keskkonnamaksusid üldiselt) saaks tõsta.

(...PICT...)

Allikas: Maksustamissuundumused Euroopa Liidus, 2010. aasta väljaanne, Eurostat, Euroopa Komisjon

Keskkonnamaksusid tuleks täiendavalt koordineerida.

Kuigi energia maksustamise direktiiv on esmase tähtsusega, saab ja tuleb keskkonnamaksude laiemas valdkonnas võtta täiendavaid meetmeid ELi 2020. aasta strateegia toetuseks. Eelkõige tuleb pidada põhjalikke arutelusid selliste maksude kasutamise üle, mis soodustavad üleminekut jätkusuutlikule majandusmudelile. Arvesse tuleb võtta ka uusi suundumusi (nt jäätmemaksude, kilekotimaksude ja lennupiletimaksude kehtestamine liikmesriikides). Vastavalt direktiivi 2008/118/EMÜ artikli 1 lõikele 2 võivad liikmesriigid selliseid makse kehtestada tingimusel, et nendega ei kaasne liikmesriikidevahelise piiri ületamisega seotud formaalsusi. Samuti peaksid liikmesriigid tagama, et maksudega kedagi ei diskrimineerita, et vältida moonutusi siseturul (ELi toimimise lepingu artiklid 34–36 ja artikkel 110). Siseturu nõuetekohaseks toimimiseks tuleks vahetada teavet ning koordineerida liikmesriikide maksusid kõnealuses valdkonnas, et nt lahendada diskimineerimisega seotud probleeme selliste otseselt konkureerivate toodete puhul, mille suhtes kohaldatakse erinevat maksustamiskorda.

Komisjon kavatseb kõnealuseid arutelusid jätkata ja toetab koordineerimist kõnealuses valdkonnas, pidades selleks muu hulgas asjakohaseid arutelusid liikmesriikidega (nt maksupoliitika töörühma ja nõukogu tasandil) ja teiste sidusrühmadega. Laiemas poliitilises kontekstis on ka 29. novembrist 10. detsembrini 2010 Mehhikos Cancunis peetud ÜRO kliimamuutuse konverentsi tulemused oluline tähis ELi jõupingutuste edasisel suurendamisel kõnealuses valdkonnas.

2. Ettepaneku taust

Olemasolev energia maksustamise direktiiv ei ole jätkusuutlik ja seab valed stiimulid

Energia maksustamise direktiiviga on kehtestatud mootorikütusena kasutatavate energiatoodete ja kütteainetena kasutatavate energiatoodete ning elektrienergia maksustamise alammäärad. Alammäärasid kohaldatakse tarbitud energiatoodete mahu suhtes üldiselt. Järgnevatel joonistel on esitatud enim kasutatavate energiatoodete suhtes praegu kohaldatavad alammäärad, võttes arvesse CO2-heidet (määr on esitatud eurodes tonni CO2 kohta) ja energiasisaldust (määr on esitatud eurodes gigadžauli (GJ) kohta) [5].

Mootorikütused

(...PICT...)

(...PICT...)

Kütteained

(...PICT...)

(...PICT...)

Allikas: komisjoni talituste arvutused.

Kõnealused andmed osutavad, et praegused alammäärad, mis põhinevad tarbitud energiatoodete mahul, ei kajasta energiatoodete energiasisaldust (vt joonised 2 ja 4) ega CO2-heidet (vt joonised 1 ja 3), põhjustades ebatõhusat energiakasutust ja moonutusi siseturul. Samuti on loodud stiimulid, mis on vastuolus ELi energia- ja kliimaeesmärkidega, nt soodustatakse söe kasutamist kütteainena (madalam maksumäär võttes arvesse nii CO2-heidet kui ka energiasisaldust gigadžaulides). Seoses mootorikütustega suurendab diislikütuse suhtes kohaldatav madalam alammäär veelgi loomulikku eelist, mis diislikütusel on tänu suuremale energiasisaldusele bensiini ees. Kehtivad alammäärad seavad ebasoodsasse olukorda ka taastuvenergia, mida põhimõtteliselt maksustatakse sama määraga kui tavakütuseid, mida nad asendavad, kuigi taastuvenergia energiasisaldus on väiksem (vt joonis 2, millel on näha, et kütust E85 maksustatakse bensiinist kõrgemalt, mis tähendab, et E85 väiksemat energiasisaldust ja paremaid näitajaid CO2-heite osas ei võeta arvesse). Lisaks ei taga kehtivad alammäärad äritarbijatele võrdseid tingimusi, kuna olenevalt kasutatavast energiaallikast võib osadel ettevõtjatel olla teiste ees eelis.

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamine on hädavajalik, et viia see kooskõlla ELi muude poliitikatega

Energiapoliitika vaatenurgast ei ole energia maksustamise direktiiviga ette nähtud stiimuleid ega antud hinnasignaale, et edendada alternatiivsete energiaallikate kasutamist ja ajendada tarbijaid säästma energiat. Kuna maksustamine põhineb mahul, on etanool praegu kõige kõrgemalt maksustatav energiatoode. Sama kehtib kütteks kasutatavate energiaallikate suhtes, nt on süsi praegu kõige madalamalt maksustatav energiaallikas.

Keskkonna vaatenurgast jääb nende sektorite (nt transport, väikesed tööstusrajatised, põllumajandus ja majapidamised) arvele, mida ELi heitkogustega kauplemise süsteem ei hõlma, pool CO2-heitest. Võimalik ebakõla energia maksustamise direktiivi ja ELi heitkogustega kauplemise süsteemi vahel võib põhjustada topelt maksukoormust või hoopis luua võimaluse vältida vastutuse võtmist heite tekitamise eest. Halvimal juhul ei aitaks kõnealused sektorid kaasa Euroopa 2020. aasta energia- ja kliimaeesmärkide saavutamisele. Lisaks ei võimalda biokütuste praegune käsitlemine täielikult kasutada nende võimalikke keskkonnaalaseid eeliseid.

Ühtse turu vaatenurgast ei pruugi liikmesriigid praegu maksustada CO2-heidet nii palju kui nad sooviksid, kuna see võib seada nende ettevõtjad ebasoodsamasse olukorda või ergutada tarbijaid ostma kütust madalama maksumääraga liikmesriikidest, mistõttu vähenevad riigi tulud. Liikmesriigid on hakanud eri viisil kehtestama keskkonnamakse, mis võib põhjustada turumoonutusi ja topeltmaksustamist ühtsel turul.

Miks praegu?

Võttes arvesse, et liikmesriigid on välja töötamas poliitilisi strateegiaid majandus- ja finantskriisist väljumiseks ning ette valmistamas eelarvepoliitika ja maksusüsteemi struktuurseid reforme, on energia maksustamise direktiivi läbivaatamine igati õigeaegne, kuna see võimaldab samal ajal saavutada nii keskkonnaalaseid kui ka majanduslikke eesmärke.

Juhul kui maksustamine on õigesti korraldatud, võib see oluliselt toetada ELi energia- ja kliimaeesmärke ning soodustada jätkusuutlikku kasvu, muutes ELi majanduse ressursitõhusamaks, keskkonnasõbralikumaks ja konkurentsivõimelisemaks. Energiahindade tõusu ajal on eriti oluline kujundada ümber energia maksustamine, et stimuleerida üldist energiasäästu ja keskkonnasõbralikemate energiaallikate kasutamist.

Liikmesriigid on praegu välja töötamas ja rakendamas strateegiaid, et saavutada ajavahemikuks 2013–2020 seatud ELi energia- ja kliimaeesmärgid. Käesolevas ettepanekus antakse selge ülevaade sellest, milline roll võiks selles kontekstis olla maksustamisel. Samuti peaks läbivaadatud energia maksustamise direktiiv täiendama ELI heitkogustega kauplemise süsteemi kolmandat etappi (2013–2020) ning seega on oluline esitada ettepanek viivitamata, et nõukogul oleks aega jõuda selle osas kokkuleppele.

Lisaks on siseturu vaatenurgast oluline kehtestada praegu CO2-maksustamise ühtne raamistik. Liikmesriigid on kehtestamas siseriiklikke CO2-makse ning lähenemisviisid võivad erineda. Liikmesriigiti erinevad lähenemisviisid võivad tekitada raskusi eri liikmesriikides tegutsevatele ettevõtjatele ning põhjustada konkurentsimoonutusi ELis. Parem on kehtestada ELi lähenemisviis praegu, mil paljud liikmesriigid on selle valdkonna õigusakte veel välja töötamas, kui hiljem, mil selleks võib olla vaja keerukat siseriiklike õigusaktide kohandamist.

Kõigil eelpool osutatud põhjustel tuleb õigeaegselt läbi vaadata energia maksustamise direktiiv, nagu on ette nähtud komisjoni ettepanekuga.

3. Ettepaneku põhijooned

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise ettepanekuga ühtlustatakse olemasolevad energiamaksud ja kehtestatakse raameeskirjad CO2-heite maksustamiseks ühtsel turul, nii et CO2-maksud täiendaksid tõhusalt ELi heitkogustega kauplemise süsteemi.

Ettepanekuga jagatakse energiatoodete maksustamisel kohaldatav alammäär kaheks.

– CO2-heite maksustamine põhineb energiatoote tarbimisel tekkival CO2-heitel ning selleks on fikseeritud 20 eurot tonni CO2 kohta. CO2-heite maksustamise tase oleks null kõigi biokütuste puhul, mis vastavad direktiivi 2009/28/EÜ artiklis 17 sätestatud säästlikkuse kriteeriumile. Selline maksustamine tagaks tehnoloogia seisukohalt neutraalse eelise kõigile vähese süsinikdioksiidiheitega energiaallikatele. Samuti aitaks CO2-heite maksustamine paremini ühtlustada energia maksustamise direktiivi ELi heitkoguste kauplemise süsteemiga. Hakatakse maksustama kõiki heiteallikaid, mida ei ole hõlma ELi heitkoguste kauplemise süsteem, st nii juba maksustatavaid heiteallikaid kui ka kõiki väiksemaid käitisi, mis ei ole hõlmatud ELi heitkoguste kauplemise süsteemiga, isegi juhul, kui energiat kasutatakse muuks otstarbeks kui kütmine. Samal ajal vabastatakse ELi heitkoguste kauplemise süsteemi kuuluvad heiteallikad CO2-maksudest, olenemata sellest, milline on praegu ELi heitkoguste kauplemise süsteemi reguleerimisala.

– Energiatarbimise üldine maksustamine põhineb olenemata energiatootest energiasisaldusel, mida mõõdetakse gigadžaulides, ning seeläbi luuakse stiimul energia säästmiseks. Maks kajastab energiatootest tegelikult saadavat energiat ning seega soodustatakse automaatselt energiasäästlikku tarbimist. Mootorikütuste puhul on madalaimaks maksustamistasemeks määratud 9,6 eurot gigadžauli kohta, mis vastab bensiini suhtes praegu kohaldatavale alammäärale, millest on maha arvatud vastav CO2-komponent. Kütteainete puhul on praegu elektrienergia madalaim maksustamistase 0,15 eurot gigadžauli kohta (ligikaudu 0,5 eurot MWh) ja seda kohaldatakse kütteks kasutatavate kõigi energiatoodete suhtes, võttes arvesse vastava toote energiasisaldust. Energiamaksustamise reguleerimisala jääb samaks ning see hõlmab kütteainete ja mootorikütuse kasutamist ning elektrienergia tarbimist sarnastel juhtudel.

Stimuleeriva mõju tagamiseks tuleks püsivalt säilitada madalaimate maksustamistasemete tegelik väärtus. Energiatarbimise üldise maksustamise alammäärad tuleks korrapäraselt automaatselt kooskõlla viia nende tegeliku väärtuse muutumisega, et säilitada määrade ühtlustamise praegune tase. Kuna CO2-maksustamine täiendab direktiivi 2003/87/EÜ toimimist, peaks CO2 madalaim maksustamistase järgima CO2-saastekvootide turuhinna suundumusi. Komisjon on seisukohal, et sellise ühtlustamise automaatseks arvutamiseks tuleb kindlaks määrata valem. Kõnealuse meetodi väljatöötamisel tuleb arvesse võtta objektiivseid tõendeid, mida kogutakse saastekvootide turu toimimise kohta ELi heitkogustega kauplemise süsteemi III etapi uue korra raames. Seega ei ole võimalik kõnealust küsimust käsitleda käesoleva ettepaneku esitamise ajal. Seepärast käsitletakse kõnealust küsimust direktiivi läbivaatamise käigus, mille komisjon kavatseb esimest korda läbi viia 2015. aastal, et panna ette automaatse ühtlustamise meetod, mida tuleks kohaldada võimalikult varakult pärast kõnealust tähtaega.

Vastupidise mõjuga toetused kaotatakse…

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise ettepanekuga kõrvaldatakse kehtiva energia maksustamise korra raames antavad toetused ja olemasolevad vastuolud. Sellega vähendatakse taastuvenergia maksukoormust ja tasakaalustatakse eri fossiilkütuste makse objektiivselt (võttes arvesse energiasisaldust ja CO2-heidet). Selle tulemusel maksustatakse mahuühiku kohta rohkem energiaallikaid, mis tekitavad rohkem CO2-heidet või on suurema energiasisaldusega. Sellega soodustatakse vähem süsinikdioksiidi tekitavate energiaallikate tarbimist ja edendatakse energiatõhusust, mis on kooskõlas ELi kliima- ja energiapoliitikaga ning toetab seda. Suure energiasisaldusega energiatooted (nagu diislikütus, veeldatud naftagaas ja surumaagaas) jäävad jätkuvalt huvipakkuvaks, kuid hakkavad õiglasematel tingimustel (ilma täiendava maksutoetuseta) konkureerima muude energiaallikatega. Ettepanekuga ette nähtud muudatused on täielikult kooskõlas ELi 2020. aasta strateegia poliitikasuundadega ning kajastavad otseselt kohustusi, mida ELi liikmesriigid on juba võtnud. See tähendab ka et, transpordikütuse kaubandusliku ja mittekaubandusliku kasutamise suhtes ei kohaldata enam erinevaid maksumäärasid, tagades seega, et transpordisektor, kus kasvuhoonegaaside heide suureneb kõige kiiremini, ei jää heite vähendamise meetmetest välja.

…kuid nõuetekohaselt võetakse arvesse laiemat konteksti…

Selleks et vältida ELi-välise konkurentsi tingimustes ettevõtete lahkumist EList CO2-heite maksustamise tõttu, samal ajal kui heitkogus ülemaailmsel tasandil ei muutu või suureneb (süsinikdioksiidi leke), kehtestatakse ettepanekuga lähenemisviis, mis on sarnane ELi heitkoguste kauplemise süsteemi raames saastekvootide tasuta eraldamise korrale ja mida kohaldatakse sektorites, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht. Väikestele tööstusrajatistele, mille suhtes kohaldatakse CO2-heite maksustamist, eraldatakse kindlasummaline maksukrediit, mis arvutatakse kütusepõhise võrdlusaluse põhjal. Seeläbi säilitatakse maksu keskkonnamõju, samas kui ettevõtted saavad hüvitist. Ka muudes sektorites või allsektorites võib olla süsinikdioksiidi lekke oht. Seoses põllumajandussektoriga valmistab komisjon praegu ette aruannet süsinikdioksiidi lekke ohu kohta kõnealuses sektoris. Kohe kui aruanne on kättesaadav võtab komisjon asjakohaseid järelmeetmeid tagamaks, et kõiki sektoreid, kus on süsinikdioksiidi lekke oht, koheldaks ajakohastatud energia maksustamise direktiivi alusel võrdselt. Selleks tagab komisjon, et aruande järeldusi võetaks energia maksustamise direktiivi läbivaatamise ettepaneku arutamisel nõukogus arvesse, või teeb eraldi õigusliku algatuse juhul, kui aruanne ei ole enne ettepaneku vastuvõtmist kättesaadav.

Võttes arvesse ELi 2020. aasta kohustusi kasvuhoonegaaside heite vähendamisel ja liikmesriikide solidaarsuse põhimõtet, teeb komisjon ettepaneku näha ette üleminekuperiood, et järk-järgult kehtestada CO2-maks muul otstarbel kui mootorikütusena kasutatavate energiatoodete puhul teatavates liikmesriikides (Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Eesti, Läti, Leedu, Ungari, Poola, Rumeenia, Slovakkia), kus on vaja teha vähem jõupingutusi kõnealuste kohustuste täitmiseks.

Erijuhtusid koheldakse jätkuvalt asjakohaselt…

Ettepaneku ettevalmistamisel pööras komisjon hoolikalt tähelepanu sellele, et ettepanek ei põhjustaks järske hinnamuutusi, mis võivad viia vastuvõetamatute takistusteni või põhjustada asjaomastele isikutele probleeme.

Tunnistades, et erinevused kodumajapidamises kasutatava kütte maksustamisel mõjutavad siseturu nõuetekohast toimimist vähem ja et küttekulud võivad mõnes liikmesriigis olla olulised sotsiaaltegurid, teeb komisjon ettepaneku säilitada liikmesriikide võimalus kohaldada maksuvabastusi või -vähendusi energiatoodete ja elektrienergia suhtes ning laiendada neid kõigile kütteainetele.

CO2-mahukaid energiaallikaid (nt süsi) maksustatakse läbivaadatud süsteemi kohaselt kõrgemalt. Selle muudatusega tagatakse, et kõigil energiatarbijatel (mitte ainult tarbijatel, kes kuuluvad ELi heitkogustega kauplemise süsteemi) on stiimul minna üle keskkonnasõbralikematele energiaallikatele. Samas nähakse ettepanekuga ette eeskirjad, mille kohaselt võetakse CO2-heite väliskulusid arvesse ainult ühe korra. Selle tulemusel oleks otsene hinnamõju söetarbijatele piiratud, kuna sütt kasutatakse peamiselt rasketööstuses ja elektrienergia tootmises, mida ELi heitkogustega kauplemise süsteem juba hõlmab. Ettepanekuga jäetakse liikmesriikide otsustada, kas leevendada või täielikult vältida mõju leibkondadele.

Võrreldes bensiiniga tõstetakse järk-järgult diislikütuse madalaimat maksustamistaset, kuna diislikütusel on bensiinist suurem energiasisaldus ja diislikütus tekitab liitri kohta rohkem CO2-heidet. Isegi uue süsteemi kohaselt on diislikütusel eelised läbisõidu seisukohast, kuid diislikütuse toetuste kaotamine soodustaks bensiinimootorite energiatõhususe parandamist ning looks turu vähem CO2-heidet tekitavatele ja alternatiivsetele energiaallikatele, mille osa peaks järgmisel kümnendil kütuseturul suurenema. Bensiini ja diislikütuse maksustamise kohandamine aitab tasakaalustada ka pakkumist ja nõudlust Euroopa kütuseturul, kus tuleb järjest suurem osa diislikütusest importida. Võttes arvesse, et Euroopa autotootjad on diislitehnoloogiasse palju investeerinud ja et alternatiivkütusel töötavad sõidukid või elektrirongid ei ole veel suurtes kogustes kättesaadavad, ühtlustatakse mootorikütuste maksustamine järk-järgult kolmes etapis aastatel 2013–2023. Diislikütuse suhtes kohaldatava uue maksukorralduse järkjärguline kehtestamine annaks kommertsvedude sektorile aega kohanemiseks.

Madalamat alammäära kohaldatakse põllumajanduses, vesiviljeluses ja aianduses kasutatava mootorikütuse suhtes ning see jääb nii ka energia maksustamise direktiivi läbivaatamise järel. Energia maksustamise direktiivi läbivaatamine mõjutab samas liikmesriikide praegust võimalust täielikult vabastada maksustamisest kõnealustes sektorites kasutatav mootorikütus, kütteaine ja elektrienergia. Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise tulemusel kohaldatakse nende suhtes maksu CO2-komponenti, samuti energiatarbimise üldise maksustamise komponenti. Üldise energiatarbimise komponendi puhul on täielik maksuvabastus jätkuvalt võimalik energiatõhususe parandamise korral, seega mitte enam automaatselt, nagu see on seni olnud. Seega saavad liikmesriigid jätkuvalt soodsamalt maksustada primaarsektoreid, tagades samas ühtlasema maksustamise sektoris, kus praegu kohaldatakse erinevaid erandeid.

4. Ettepaneku mõju

Komisjoni talitused koostasid mõjuhinnangu, et analüüsida energia maksustamise direktiivi läbivaatamise seisukohast võimalike poliitikavalikute mõju. Kõnealuse mõjuhinnangu põhjal, mis avaldatakse koos käesoleva teatisega ja energia maksustamise direktiivi läbivaatamise ettepanekuga, võib teha mitmeid olulisi järeldusi.

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise tulemusel võib saada kahekordselt kasu, kuid igal juhul on läbivaatamine kasulik…

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise tulemusel tasakaalustatakse fossiilsete ja mittefossiilsete energiaallikate maksustamist ning teataval määral ka ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvate ja mittekuuluvate sektorite maksustamist. Kuigi see on liikmesriikide otsustada, kuidas kasutada võimalikku täiendavat tulu, võeti mõjuhinnangu koostamisel aluseks, et mis tahes lisatulu kasutatakse tööjõuga seotud maksukoormuse vähendamiseks. See eeldus kajastab paljude selliste liikmesriikide tegevusmustrit, kes on läbi viinud keskkonnamaksude reformi, ja on kooskõlas energia maksustamise direktiivi üldsuunitlusega, [6] millega edendatakse maksuneutraalsuse põhimõtet, et ajakohastada riiklikke maksusüsteeme nii keskkonna kui ka tööhõivega seotud kasu silmas pidades. Sellise modelleerimise tulemused näitasid, et energia maksustamise direktiivi läbivaatamise tulemusel aitaks energia maksustamine igal juhul kaasa Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamisele ning annaks samas konkreetset majanduslikku kasu. Isegi kui energia maksustamisest saadavat tulu ei kasutata tööjõu väiksemaks maksustamiseks, aitab see eelarve konsolideerimise toetamise kaudu rahuldada kriisist tingitud suuremaid eelarvevajadusi.

Ettepanekuga luuakse Euroopa ettevõtjatele võrdsemad tingimused. Uus madalaim maksustamistase oleks siseturul tõeline võrdlusalus, millega määratakse objektiivselt iga energiaallika väärtus ja seeläbi koheldakse võrdselt kõiki energiatarbijaid, olenemata sellest, milliseid energiatooteid nad tarbivad.

…samas kui konkreetne mõju oleneb liikmesriikide tehtud valikutest.

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise konkreetne mõju sõltub suurel määral juba kehtivatest riiklikest määradest ja subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt liikmesriikide tehtud valikutest, eelkõige maksu CO2-komponendi ja energiakomponendi suhtest ning kohaldatavatest maksumääradest. Ettepaneku mõju sõltub ka sellest, mil määral otsustavad liikmesriigid kasutada ettepanekus ettenähtud üleminekuperioodi ja valikuvõimalusi, et võtta arvesse konteksti ja erijuhtusid, nagu on kirjeldatud eespool punktis 3. Näiteks kütteainete puhul võib võimaliku mõju kirjeldamiseks kasutada kahte stsenaariumi.

– Maksimaalse stsenaariumi 1 kohaselt eeldatakse, et liikmesriigid otsustavad lisaks olemasolevatele riiklikele maksumääradele kehtestada CO2-maksu kavandatud madalaimal tasemel, s.o 20 eurot tonni CO2 kohta. Riikide praegused maksumäärad muutuksid siis energiatarbimise üldise maksustamise määradeks.

– Stsenaariumi 2 kohaselt eeldatakse, et liikmesriigid vaatavad kehtivad maksumäärad läbi ainult juhul, kui seda on vaja ELi kehtestatud madalaima maksustamistaseme järgimiseks, ja määravad CO2-maksu tasemeks 20 eurot tonni CO2 kohta. See tähendab, et nad jagavad kehtiva maksumäära CO2-komponendiks (20 eurot tonni CO2 kohta) ja energiatarbimise üldise maksustamise komponendiks.

Järgnevas tabelis on esitatud kõnealuste stsenaariumide mõju EL 27 liikmesriikides eeldusel, et tulusid kasutatakse tööjõuga seotud maksukoormuse vähendamiseks, nagu on arvutatud kõnealusele ettepanekule lisatud mõjuhinnangus.

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise mõju seoses muudatustega kütteainete maksustamisel (EL 27)

| Mõju eelarvele(maksutulude muutus aastas) | Keskkonnamõju(CO2-heite vähenemine heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvates sektorites 2020. aastaks) | Sotsiaalne mõju(Leibkondade reaalsissetuleku muutus 2020. aastaks (%)) |

Stsenaarium 1 | +39,6 miljardit eurot | -4% | +0,29% |

Stsenaarium 2 | +20 miljardit eurot | -0,84% | +0,08% |

Allikas: Mõjuhinnang – lisatud dokumendile: Ettepanek: Nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/96/EÜ – punktid 5.2, 5.3 ja 5.4 (stsenaarium 1); modelleeritud E3ME abil Cambridge ökonomistide poolt (stsenaarium2 ).

Nagu eespool märgitud, tuleb kõnealuseid näitajaid hinnata Euroopa 2020. aasta strateegia üldeesmärkide kontekstis.

Mõju CO2-heitele on märkimisväärne ja võib olla kuni 2 % ELi koguheitest või ligikaudu 4 % ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvates sektorites tekkivast heitest. Absoluutarvudes vastab see 92 miljonile tonnile süsinikdioksiidile ja annab enam kui kolmandiku (ligikaudu 37 %) kasvuhoonegaaside vajalikust vähendamisest väljaspool ELi heitkogustega kauplemise süsteemi.

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamise tulemusel loodavate töökohtade arv suureneks aja jooksul ja võib kõige ambitsioonikama poliitikavaliku korral jõuda 2030. aastaks absoluutarvudes 1 miljonini [7]. Kõnealuse poliitikavaliku korral peaks SKP täiendavalt suurenema 0,27 protsendipunkti võrra. Positiivne mõju tööhõivele tuleneb modelleerimisel aluseks võetud eeldusest, et energia maksustamisest saadavat täiendavat tulu kasutatakse tööandjate sotsiaalmaksete vähendamiseks.

…ja viie aasta pärast hinnatakse põhjalikult poliitika asjakohasust.

Kuigi praegune ettepanek põhineb põhjalikul mõjuhinnangul ja poliitikaanalüüsil, võivad majandusolud ning keskkonna- ja tehnoloogiaalased tingimused tulevikus muutuda. Seepärast peab komisjon asjakohaseks hinnata muudetud energia maksustamise direktiivi kohaldamist viie aasta pärast (alates vastuvõtmisest), et paremini mõista uue maksustruktuuri mõju kavandatud läbivaatamise eesmärkidele. Seega esitab komisjon nõukogule aruande, vajaduse korral koos ettepanekutega muuta asjakohaseid eeskirju. Aruandes käsitletakse peamiselt järgmist: 1) CO2-maksu madalaima taseme kohandamine vastavalt CO2-saastekvootide turuhindade suundumustele ELis, et luua automaatne seos CO2- saastekvootide hinna ja CO2-maksu madalaima taseme vahel; 2) riiklike süsteemide kohandamine seoses maksuvabastuse ja -vähendusega, mida antakse leibkondadele, samuti seoses maksuvabastuse ja -vähendusega, mida kohaldatakse õhu- ja meretranspordiks kasutatava kütuse suhtes tulenevalt rahvusvahelistest läbirääkimistest, ja mida kohaldatakse elektrienergia suhtes, mida toodetakse kaldal ja jaotatakse sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult, samuti alternatiivkütuste ning süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise suhtes; ning 3) transpordiks kasutatava elektrienergia maksustamine.

5. Kokkuvõte

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamisega, nagu on kavandanud komisjon, korraldatakse ümber olemasolev energia maksustamise süsteem, et muuta see tõhusamaks ja ühtsemaks. See parandaks siseturu toimimist, luues võrdsed tingimused ettevõtjatele, olenemata sellest, kas nad tarbivad naftat, maagaasi, sütt või biomassi. Kõige olulisem on, et sellel on märkimisväärne positiivne keskkonnamõju ning seega aitab see kaasa Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisele. Pikas perspektiivis aitab selline uus ELi raamistik liikmesriikidel rakendada ambitsioonikamat poliitikat riiklikul tasandil (tulenevalt nii vajadusest täita keskkonnaeesmärgid kui ka eelarvelistel kaalutustel). Seepärast peaks ettepanek tagama tõhususe kasvu, mis on oluliselt suurem, kui on ettepaneku mõju/kasu selle rakendamise ajal. Seega võimaldab see liikmesriikidel saavutada Euroopa 2020. aasta eesmärgid kulutõhusal viisil ning tagab õiguskindluse eelarvepoliitika ja maksusüsteemi käimasolevaks struktuurseks reformiks majandus- ja finantskriisist väljumise raames. Samal ajal edendab uus raamistik jätkusuutlikku majanduskasvu ja soodustab töökohtade loomist. Kokkuvõttes on arukam energia maksustamine kasulik nii keskkonna kui ka majanduse seisukohast.

[1] Komisjoni teatis „EUROOPA 2020. AASTAL Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”, KOM(2010) 2020, 3.3.2010.

[2] Euroopa Ülemkogu (13.–14. märts 2008), eesistujariigi järeldused (7652/1/08 rev.1, 20.5.2008).

[3] Iga-aastane majanduskasvu analüüs (KOM(2011) 11).

[4] Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT L 283, 31.10.2003, lk 51).

[5] Allikas: Komisjoni talituste arvutused, mis põhinevad kehtival energia maksustamise direktiivil (I lisa tabel A), direktiivil 2006/32/EÜ (toodete energiasisaldus) ja komisjoni otsusel 2007/589 (CO2-heite koefitsiendid. E85 on energiatoode, mis sisaldab 85 % etanooli ja 15 % bensiini).

[6] Vt direktiivi 2003/96/EÜ põhjendus 11.

[7] Allikad ja täiendavad selgitused on esitatud komisjoni talituste koostatud asjaomases mõjuhinnangus.

--------------------------------------------------