P6_TA(2007)0040

Euroopa Ülemkogu ettevalmistamine ( 8.- 9. märts 2007)

Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa Ülemkogu 2007. aasta kevadise kohtumise kohta seoses Lissaboni strateegiaga

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse komisjoni teatist kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga "On aeg tõsta tempot - uus partnerlus majanduskasvu ja töökohtade loomise nimel" (KOM(2006)0030);

- võttes arvesse komisjoni talituste töödokumenti pealkirjaga "Ühenduse Lissaboni kava - tehniline rakendamise aruanne 2006. aastal" (SEK(2006)1379);

- võttes arvesse liikmesriikide esitatud 25 riiklikku Lissaboni reformikava majanduskasvu edendamiseks ja töökohtade loomiseks (NRPd);

- võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele pealkirjaga "Euroopa Liidu parema õigusloome strateegiline ülevaade" (KOM(2006)0689);

- võttes arvesse ühenduse strateegilisi suuniseid majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse kohta 2007-2013 ning komisjoni suuniseid struktuurifondide rakendamise kohta kooskõlas Lissaboni strateegiaga;

- võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele pealkirjaga "Globaalne Euroopa: konkurentsivõime maailmas - panus ELi majanduskasvu ja tööhõive strateegiasse" (KOM(2006)0567);

- võttes arvesse komisjoni presidendi ning asepresidendi Verheugeni ja volinike Almunia ning Spidla teatist majanduskasvu ja töökohtade loomise komplekssete suuniste kohta aastateks 2005-2008 (KOM(2005)0141);

- võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 23- 24. märtsi 2000. aasta Lissaboni kohtumise, 23- 24. märtsi 2001. aasta Stockholmi kohtumise, 22- 23. märtsi 2005. aasta Brüsseli kohtumise ja 23- 24. märtsi 2006. aasta Brüsseli kohtumise eesistuja järeldusi;

- võttes arvesse oma 14. detsembri 2006. aasta resolutsiooni rohelise raamatu "Euroopa strateegia säästva, konkurentsivõimelise ja turvalise energia tagamiseks" kohta [1];

- võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit energiahinna tõusu makromajandusliku mõju kohta (A6-0001/2007);

- võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Ülemkogule ja Euroopa Parlamendile Euroopa energiapoliitika kohta (KOM(2007)0001);

- võttes arvesse 2003. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet parema õigusloome kohta [2];

- võttes arvesse nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel [3];

- võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 2,

Üldised tähelepanekud

1. tervitab komisjoni ja liikmesriikide jõupingutusi Lissaboni strateegia edukaks muutmisel ja märgib, et Lissaboni strateegia on Euroopa vastus üleilmastumise väljakutsetele; lisaks rõhutab veel kord, et Lissaboni strateegia edu eeldab majanduskasvu ja töökohtade loomist ning majandus-, sotsiaal- ja keskkonnareforme, et saavutada dünaamiline ja uuenduslik majandus ja ühiskond; hoiatab strateegia muutmise eest selliseks, mis puudutab peamiselt vaid siseturu väljakujundamist ja paremat õigusloomet; juhib tähelepanu uue säästva arengu strateegia ja Lissaboni strateegia paljudele täiendavatele aspektidele, nagu ühised eesmärgid parandada konkurentsivõimet, luua rohkem ja parema kvaliteediga töökohti, suurendada sotsiaalset kaasatust, kaitsta keskkonda ja vältida ohte;

2. väljendab heameelt Lissaboni strateegia taaskäivitamise üle 2005. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel, sealhulgas selgituste üle, mis käsitlevad volituste jaotust liikmesriikide ja ühenduse vahel erimeetmete rakendamisel;

3. usub, et Euroopa Liit peaks piiratud ressursside ja hapra ökosüsteemiga maailmas püüdma muutuda kõige ressursi- ja energiatõhusamaks majanduspiirkonnaks maailmas; juhib tähelepanu kuludele, mis on tingitud tegevusetusest või hilinenud tegevusest antud valdkonnas, ning rõhutab energiatõhusa tehnoloogia ja taastuvate energialiikide tohutut majanduslikku potentsiaali maailmaturul, mida Euroopa Liit saab kõige paremini kasutada;

4. on seisukohal, et innovatsioonil on väga oluline osa Euroopa Liidu suutlikkuses vastata tõhusalt maailmamajanduse väljakutsetele ja võimalustele ning muudele olulistele väljakutsetele nagu kliimamuutused;

5. juhib tähelepanu asjaolule, et Lissaboni strateegia elluviimine eeldab piisavaid ja ühenduse eelarvest eraldatavaid sihtotstarbelisi rahalisi vahendeid; avaldab sellega seoses kahetsust Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamiseks eraldatud rahaliste vahendite vähesuse üle;

6. tunnustab regionaalpoliitika ainulaadset lisaväärtust Lissaboni eesmärkide taotlemisel, mis kajastub ka dokumendis "Ühtekuuluvuspoliitika toetus majanduskasvule ja töökohtade loomisele: ühenduse strateegilised suunised, 2007-2013"; juhib tähelepanu sellele, et käesolevaks programmiperioodiks palutakse EL-15 eraldada 60 % struktuurifondide lähenemiseesmärgi kuludest ning 75 % piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi kuludest Lissaboni kava eesmärkide taotlemiseks; palub komisjonil jälgida, kuidas liikmesriigid saavutavad Lissaboni eesmärke oma struktuurifondide meetmete kaudu;

Lissaboni strateegia juhtimise parandamine parema õigusliku reguleerimise jaoks

Parem õiguslik reguleerimine

7. toetab kõikide institutsioonide jõupingutusi parema õigusloome programmi edasiviimise nimel; usub, et parlament peaks jätkuvalt juhtima parema õigusliku reguleerimise edendamist, tagades teiste institutsioonidega ühiste menetluste baasi õigusakti ettepanekute mõju sõltumatul hindamisel, suurema läbipaistvuse nõukogus otsuste tegemisel ning demokraatliku kontrolli tõhustamise komisjonis delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise üle; tuletab meelde, et parem reguleerimine ei tähenda reguleerimise puudumist ega minimaalset reguleerimist;

8. nõuab Euroopa Parlamendi rolli täielikku tunnustamist komiteemenetluses, mis aitaks lihtsustada õigusloomet, kaotades rakendusmeetmed, kuid tagades Euroopa Parlamendi õigusloomevolituste täieliku järgimise, nendib, et takistused demokraatiale ning kulukad kohustused ei tulene ainult õigusaktidest, vaid ennekõike ka komiteemenetluse otsustest; nõuab seega, et ka komiteemenetluse otsuste suhtes teostataks üldiseid ja sõltumatuid mõju hindamisi;

9. tervitab komisjoni algatust vähendada ettevõtete halduskoormust ja kulusid; palub, et rohkem osaletaks põhjaliku kulude ja tulude analüüsi läbiviimises, mis oleks aluseks teadmistel põhinevate otsuste langetamisele, ja kutsub komisjoni seetõttu üles töötama välja halduskulude sõltumatu eelhindamise metoodikat; nõuab, et 2007. aasta Euroopa Ülemkogu kevadisel kohtumisel kohustuksid nõukogu, komisjon ja liikmesriigid saavutama ühise kulude vähendamise eesmärgi; palub komisjonil korrapäraselt kaaluda kõiki õigusloomega seotud ja mitteseotud poliitilisi vahendeid soovitud eesmärkide saavutamise seisukohast; nõuab kindlalt, et kõik lihtsustamisalgatused vastaksid täielikult kõigile põhimõtetele ja tingimustele, mis on toodud Euroopa Parlamendi 16. mai 2006. aasta resolutsioonis õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta [4];

10. avaldab arvamust, et liikmesriikide halduskoorma vähenemine 25 % võrra viiks reaalse SKT kasvuni 1-1,4 % võrra; nõuab, et kõik liikmesriigid kehtestaksid selles valdkonnas kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed eesmärgid ja edendaksid parema siseriiklikku õigusse ülevõtmise raames eelkõige olemasolevate õigusaktide lihtsustamist ning võtaksid kasutusele mõjuhindamismenetlused, kehtestades samas asjakohaste sidusrühmadega konsulteerimis- ja kaebuste esitamise menetluse; rõhutab liikmesriikide parlamentide ja selles kontekstis soovitava koostöö struktuuri tähtsust;

Varane ja parem ülevõtmine

11. kutsub Lissaboni strateegia ja selle rakendamise suurema läbipaistvuse ja parema mõistmise huvides üles looma riiklike reformikavade ühist ja ühtset struktuuri, mis võimaldaks kavandatava tegevuse mõju paremat võrdlevat analüüsi liikmesriikide tasandil ning samuti avatud ja konstruktiivset dialoogi saavutatud edusammude kohta Euroopa tasandil; toetab kavatsust kehtestada selles suhtes konkreetsetele riikidele suunatud soovitused ja erinevate poliitikavaldkondade reformikavade parimate tavade järjestussüsteem; kutsub kõikide liikmesriikide valitsusi üles avaldama ja esitama komisjonile ELi direktiivide ülevõtmisel sätete tekst, nn vastavustabelid;

12. nõuab kodanikuühiskonna laialdast kaasamist, et alustada muudatusi majanduskasvu ja töökohtade arvu suurendamiseks; tuletab meelde, et reformide edu sõltub kogu ühiskonna kaasatusest ja osalusest; teeb seetõttu ettepaneku korraldada arvamuste vahetus kodanikuühiskonna esindajate osaluse parimate tavade üle selles reformiprotsessis;

Lissaboni strateegia juhtimise parandamine ja riikide osalus

13. rõhutab, et liikmesriikidele suunatud soovitused peab läbi arutama ja vastu võtma nõukogu, eesmärgiga arendada välja tegelik Euroopa raamistik, tugevdada majanduslikku ja tööhõivealast koordineerimistööd ja suurendada riikide osalust;

14. kinnitab, et ELil pole võimalik lahendada majanduslikke ja tööhõiveprobleeme ilma parlamentide aktiivse osaluseta riiklikul ja Euroopa tasandil; toetab komisjoni palvet, et liikmesriigid edendaksid laiapõhjalisemat arutelu parlamentidega riiklike reformikavade ja nende rakendamise aruannete ning riiklike soovituste üle ning seoksid tihedamalt arutelud riiklike reformikavade ja riigieelarve üle;

15. ergutab komisjoni viima sisse teatud võrdlusjärelevalvet, milles kasutatakse struktuuripoliitika näitajaid, millel on kindlaksmääratud side majandusliku ja tööhõivealase suutlikkusega, ja näitajaid, mis saadakse struktuurilisest järelevalvest, võttes arvesse innovatsiooni ja töökohtade loomist stimuleerivat poliitikat;

16. rõhutab, et Lissaboni strateegial rakendamise eest vastutavatel valitsuste esindajatel peab olema tõhusam roll kõikides liikmesriikides kõrgeimal poliitilisel tasemel, et veenda riikliku tasandi otsustajaid parandama käesoleva reformikava lähenemist poliitiliste vahendite kombinatsioonile nii riiklikul kui Euroopa tasandil;

17. tuletab meelde, et Euroopa Ülemkogu 2007. aasta kevadisel kohtumisel on juhtiv roll Euroopa Liidu majanduskasvu ja tööhõive reformikava kehtestamisel; kutsub Euroopa Ülemkogu üles tagama nõukogu kõigi asjakohaste koosseisude võrdset kaasatust; rõhutab Euroopa Parlamendi rolli Lissaboni strateegia kui terviku rakendamise jälgimisel;

Majanduskasv, tööhõive ja konkurentsivõime

Lisatöökohtade ja täiendavate tööhõive võimaluste loomine

18. on seisukohal, et tööturu reformi eesmärk peab olema täita tööstuse suurema paindlikkuse vajadust ja töötajate suurema sotsiaalkindlustuse vajadust, näiteks luues uusi tööhõivealaseid väljavaateid ja uusi sotsiaalkindlustussüsteeme; on veendunud, et nimetatud paindlikkuse ja sotsiaalkindlustuse kombinatsioon soodustab töötajate, ettevõtjate ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) kohanemist dünaamilise majanduse ja muutuva ühiskonna esitatud väljakutsetega; kutsub seetõttu Euroopa Ülemkogu ja liikmesriike üles määratlema selgeid ja objektiivseid põhimõtteid ning juurutama tõhustatud võrdlusuuringuid ja heade tavade vahetamist, et arendada ja rakendada kaitstud paindlikkust;

19. nõuab rohkem investeeringuid ning rohkem parema väljaõppe ja kvalifikatsiooniga töötajaid, et suurendada tootlikkust ja tööhõivemäära ning saavutada Lissaboni strateegia eesmärgid, mis peaks Euroopa Liidul võimaldama vastata ülemaailmse konkurentsi väljakutsele; juhib tähelepanu, et tööhõive ja sotsiaalkindlustussüsteemide ajakohastamine kõigis liikmesriikides, sealhulgas aktiivsete tööturumeetmete edendamine (nagu Taani näite puhul) on poliitiline imperatiiv, ning et Lissaboni strateegia kohaselt on heaolu ja solidaarsus tõeliselt vastastikku toetavad eesmärgid;

20. tuletab meelde, et tööpuudus puudutab eelkõige kaitsetuid elanikkonnarühmi, näiteks madala kvalifikatsiooniga töötajaid; seetõttu tuleb teha erilisi jõupingutusi, et edendada madalama kvalifikatsiooniga töötute tööhõivega seotud aktiivset kutsehariduse poliitikat ja parandada haridussüsteemi, et vähendada kooliõpilaste ulatuslikku halba õppeedukust;

21. on seisukohal, et tuleb kõrvaldada töökohtade loomist pärssivad tegurid, sealhulgas need, mis takistavad tagasihoidlikult tasustatud töö vastuvõtmist; tunnustab töötute kohustust võtta vastu tööpakkumisi; tunnistab vajadust tööaja piisavalt paindliku reguleerimise järele, mis vastaks tööandjate ja töötajate vajadustele ning võimaldaks inimestel saavutada töö- ja pereelu vaheline tasakaal;

22. taunib asjaolu, et naiste tööturul osalemine on praeguseni kaugel Lissaboni strateegias seatud eesmärkide saavutamisest; on seisukohal, et eakamatel töötajatel peaks olema võimalus jääda vabatahtlikult tööle, millega kaasneb toetus asjakohase koolituse ja tervishoiu kaudu töökohal; on samuti seisukohal, et enneaegset pensionilejäämist tuleb piirata ja töötajatel tuleb võimaldada jääda vabatahtlikult tööle peale seaduslikku pensioniea saabumist, kui nemad ja nende tööandjad sellega nõustuvad; rõhutab, et need meetmed on vajalikud majanduskasvu ergutamiseks ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tugevdamiseks;

23. rõhutab, et eakamad töötajad moodustavad Euroopa Liidu töötavast elanikkonnast ja majanduslikust tootmisvõimsusest kasvava osa; kutsub liikmesriike üles suurendama jõupingutusi maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteemi muutmiseks, et soodustada pikemat aktiivset tööelu; ning nõuab vanuse alusel diskrimineerimise vastaste õigusaktide tulemuslikku rakendamist;

24. märgib, et ELis valitseb oskustööjõu puudus ja Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamise võtmeks on elukestev õpe; nõuab tungivalt, et liikmesriigid teeksid koostöös tööturu osapooltega rohkem, et luua töökohti ja suurendada noorte, naiste ja eakamate töötajate osalust tööturul

- tagades, et igale koolilõpetajale pakutakse kuue kuu jooksul alates kooli lõpetamisest töökohta, koolitust või muid töölevõtmise ja sellega seotud võimalusi ning tagades töötutele suurema juurdepääsu koolitusele soost, usust või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest sõltumata,

- tagades suurema tööhõive määra puudega inimeste seas, rakendades täielikult nende loovat potentsiaali;

- vähendades uute ettevõtete tegevuse alustamise aega maksimaalselt ühe nädalani, kusjuures tegevuse alustamise kulud ja halduskulud peaksid olema madalad,

- suurendades investeeringuid terviklikesse ja taskukohastesse lapsehooldusvõrgustikesse ja muudesse hooldusvõrgustikesse,

- vähendades veelgi tööhõivega seotud maksukoormust,

- võideldes sotsiaalse tõrjutuse ja diskrimineerimise vastu ning arendades sisserände- ja integratsioonipoliitikat, mis vastavad Euroopa majanduse ja ühiskonna vajadustele,

- andes uue tõuke teadmistele ja uuendustele investeeringute tõstmise kaudu; kehtestades hariduse, kutseõppe ja elukestva õppe valdkondades selgemad õigused ja kohustused; kasutades info- ja sidetehnoloogiat (IKT); parandades haridussüsteemi vastavust uute tööturgude vajadustele ja kaasates ettevõtlusalase koolituse õppekavadesse;

25. toetab poliitikat, mis võimaldab erakapitalil põhinevatel rahastamisallikatel ülikoole rahastada ning ergutab erasektorit esitama oma seisukohti hariduse ja koolitusega seotud turuvajaduste kohta;

26. on seisukohal, et demograafiliste muutuste tervishoiualased aspektid on väga olulised ja juhib tähelepanu asjaolule, et mida kauem on inimesed hea tervise juures, seda kauem saavad nad jääda ja jäävad majanduslikult aktiivseks ning nende tõttu ei suurene järk-järgult kulutused tervishoiule; on veendunud, et eriti tähtis on investeerida meetmetesse, mis kaitsevad inimesi kroonilisi ja pikaajalisi haigusi põhjustavate tegurite eest; on seisukohal, et samal ajal on vaja teha jõupingutusi, et vältida nende haiguste tõttu kannatavate inimeste diskrimineerimist töökohal;

27. nõuab tungivalt, et liikmesriigid vaataksid rahalise jätkusuutlikkuse, muutuva üleilmse dünaamika ja demograafiliste mustrite seisukohast üle ebatõhusad sotsiaalsed mudelid, et need muutuksid jätkusuutlikumaks;

Püsivate siseturu puudujääkide kõrvaldamine

28. rõhutab, et Euroopa majandus vajab üldise konkurentsivõime huvides dünaamilist siseturgu; soovitab meetmeid turulepääsu lihtsustamiseks ja innovatsioonisõbraliku poliitika edendamiseks kooskõlas avaliku huvi põhimõtetega ja parema tarbijakaitsega, et võimaldada kodanikel siseturust täiel määral kasu lõigata; tervitab komisjoni algatust siseturu toimimise ümberhindamiseks ning toetab täielikult püüdlusi selle projekti lõpetamiseks; kutsub liikmesriike üles siseturuga kohalduma ja looma vastastikuse koostöö kultuuri, et kontrollida ja edendada ettevõtjate osalemist üleeuroopalises tegevuses; rõhutab eriti EÜ õigusaktide kohaldamise ja nende täitmise tagamise tähtsust ning sellega seoses liikmesriikide vastavalt koolitatud kohtunike tähtsust;

29. märgib, et siseturu tugevdamine pikas perspektiivis on peamine ülesanne nii Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamiseks kui ka eelkõige Euroopa Liidu kestva konkurentsivõime saavutamiseks üleilmastunud majanduses; märgib samuti, et kõik Euroopa institutsioonid ja liikmesriigid peavad jätkama jõupingutusi selle peamise integratsioonielemendi tugevdamiseks

30. rõhutab, et kaupade vaba liikumine on siseturu üks nurgakive; rõhutab, et kaupade suhtes, millele pole kohaldatud ühenduse harmoneerimist, keelatakse EÜ asutamislepingu artiklites 28-30 liikmesriikidel säilitada või kehtestada piiranguid ühendusesisesele kaubavahetusele; kutsub seetõttu liikmesriike ja komisjoni üles lõplikult kõrvaldama kõik kaupade vaba liikumise tõkked Euroopa Liidus;

31. nendib, et ühtlustamata toodete vastastikuse tunnustamise valdkonnas on endiselt olulisi puudujääke kaupade vaba liikumise osas; toetab seepärast komisjoni kava muuta õigusakti abil kõikides liikmesriikides siduvaks Euroopa Kohtu praktika kõnealuses valdkonnas;

32. rõhutab, et nüüd, mil teenuste direktiiv on lõplikult vastu võetud, on komisjoni ülesandeks esitada liikmesriikidele suuniseid ja jälgida nende edusamme; ergutab liikmesriikide pädevaid ametiasutusi tegema koostööd ühtse rakendamise tagamiseks kogu Euroopa Liidus; rõhutab selle olulisust Euroopa majandusele, et vastata asutamislepingu sätetele ja viia lõpule siseturu väljakujundamine;

33. rõhutab, et teenuste vaba liikumine on üks siseturu sammastest; rõhutab, et teenuste sektor moodustab vähemalt 70 % SKTst ja tööjõuturust; nõuab koostöö tõhustamist tervishoiuteenistuste vahel, eriti patsientide liikuvuse alal;

34. rõhutab, et intellektuaalomandi õiguste kehtestamine ja kaitse on Euroopas jätkuvalt suhteliselt kulukas ja aeganõudev, takistades uuendusega seotud konkurentsivõimet; standardimise küsimusele pole pööratud piisavat tähelepanu ei Euroopa ega riiklikul tasandil; kordab üleskutset parandada raamtingimusi parema intellektuaalomandi ja patendipoliitika saavutamiseks, kehtestades selleks kogu ELis kehtivad standardid, parandades koostööd riikide standardimisasutuste vahel ja lihtsustades menetlusi; kordab vajadust patsientide julgeoleku huvides võidelda tõhusalt võltsimiste (ravimite võltsimise) vastu;

35. taunib sügavalt asjaolu, et praeguseni ei ole õnnestunud teha edusamme Euroopa patendipoliitika alal, ja peab vastuvõtmatuks, et selles valdkonnas ei ole suudetud vastu võtta ühtset Euroopa patendistrateegiat; juhib tähelepanu Euroopa patenti käsitleva määruse esimese lugemise tulemusele, mis võiks nõukogu praeguste probleemide lahendamisel kasulik olla; kutsub komisjoni üles esitama viivitamatult konkreetsed ettepanekud uue patendistrateegia osas, et leida võimalikult kiiresti nõukogus toimuvateks läbirääkimisteks uus alus; palub liikmesriikidel kehtestada tõhus patendisüsteem, toetudes varasematele konsultatsioonidele ning kaaludes Euroopa patendialaste kohtuvaidluste kokkuleppes (EPLA) osalemist, et tagada võimalikult kiired edusammud ja õiguskindlus;

36. rõhutab tõhusa, uuendusliku ja hästitoimiva avaliku hanke korra tähtsust konkurentsivõimelise siseturu loomisel; palub komisjonil jätkata avaliku hanke raamistiku reformimist, et suurendada osalust ja vähendada bürokraatiat ning uurida parimaid võimalusi, et tagada VKEdele õiglane juurdepääs avalikule hankele;

37. tervitab esimese finantsteenuste tegevuskava rakendamise abil tehtud edusamme ja rõhutab, et Euroopa majanduse kasvuperspektiivi aluseks on hästitoimiv finantsturg; kutsub liikmesriike ja komisjoni tungivalt üles tagama, et kõik liikmesriigid rakendaksid nõuetekohaselt Euroopa finantsteenuste alaseid õigusakte ja et meie rahvusvahelised partnerid järgiksid neid täielikult;

38. juhib tähelepanu, et ühtse turu tõhusa toimimise aluseks on hästitoimivad finantsturud; usub, et kvaliteetsete finantstoodete arendamine piiriülesel alusel aitab kaasa Euroopa ettevõtluskeskkonna uuenduslikkusele; on arvamusel, et rahvusvaheliste finantstehingute uuenduslikkus ja kiire kasv esitavad uusi väljakutseid nii ettevõtlussektorile kui ka rahvusvahelisele finantssüsteemile; kutsub komisjoni üles parandama läbipaistvust ja kehtestama tõhusamat õigusloomepoliitikat, et edendada finantsstabiilsust, tarbijate nõuetekohast kaitset ja turu terviklikkust; palub nõukogul ja komisjonil uurida erakapitali investeerimisfondide ja riskihajutamisfondide tõhusamate kontrollieeskirjade vajalikkust;

39. kutsub liikmesriike ja komisjoni üles muutma kapitali vaba liikumist tõelisuseks; mõistab hukka hiljutised juhtumid, kus riikide valitsused püüdsid takistada Euroopa Liidu siseseid piiriüleseid ühinemisi; avaldab tunnustust komisjonile EÜ asutamislepingu selgesõnalise kaitse eest selles küsimuses; kutsub komisjoni seega üles esitama muuhulgas äriühinguõiguse valdkonnas uusi õigusloome ettepanekuid, et lihtsustada ettevõtjate ja kapitali liikuvust Euroopa Liidus; see kehtib eelkõige 14. direktiivi (registrijärgse asukoha muutmise kohta) ja Euroopa osaühingu põhikirja suhtes;

40. nõuab suurema tähelepanu pööramist teistele kõrvalpoliitikatele, mille abil parandatakse siseturu toimimist; on seisukohal, et prioriteetne peaks olema eelkõige transport ning üleeuroopaliste võrkude parema logistika ja kiirema läbilaske potentsiaali demonstreerimine; toetab ELi eesistujariigi Saksamaa algatust selles valdkonnas;

ELi välise konkurentsivõime tugevdamine

41. rõhutab, et vaba ja võrdne kaubandus suurendavad heaolu Euroopas ja kogu maailmas; märgib, et siseturul olevad ettevõtted tegutsevad globaalses keskkonnas, kus on vastastikuses sõltuvuses turud ja globaalsel tasandil tegutsejad; kutsub liikmesriike üles hoiduma protektsionismist; on seisukohal, et edasine globaalne majandusintegratsioon või soodustada konkurentsivõimet, majanduskasvu ja töökohtade loomist Euroopa Liidus; juhib tähelepanu rahvusvahelise regulatiivkoostöö tähtsusele, eelkõige õigusloome kontrolli, reformi ja lihtsustamise vallas; tuletab siiski meelde, et rahvusvaheline kaubandus võib teatud sektorites kaasa tuua ka negatiivseid tagajärgi kõige haavatavamatele ja kõige vähem kvalifitseeritud töötajatele;

42. on seisukohal, et turulepääs, tasakaalustatum piirkondlik lähenemine ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni põhilised töönormid koos inimväärse tööga kogu maailmas on esmatähtsad Euroopa Liidu välise konkurentsivõime suurendamiseks ning et keskkonnaalase dumpingu vältimine on ausa konkurentsi esmatähtis osa; väljendab valmisolekut kaaluda kohaseid kaubandusmeetmeid riikide suhtes, kes ei osale õiglasel määral kliimamuutuste vastases võitluses, võttes samas arvesse kaubanduspartnerite erinevaid sotsiaalmajandusliku arengu staadiume;

43. tuletab meelde, et ettevõtjate sotsiaalset vastutust ei tuleks tõlgendada riigi ühepoolse sundusena, mis paneb ettevõtjale uued, konkurentsivõimet ja töökohtade loomise suutlikkust vähendavad õiguslikud kohustused, vaid see peaks ellu rakenduma hoopis ettevõtjate endi majanduslike või muud tüüpi algatuste kaudu, nii et ettevõtjad võtavad vabatahtlikult endale sotsiaalse huvi ülesanded;

44. rõhutab vajadust tagada Euroopa majandusliku konkurentsivõime allikaks olevate VKEdele paremad finants-, tööjõu- ja maksutingimused, mis aitavad kaasa pidevale tootearendusele; peab tõhusate poliitikate rakendamist möödapääsmatuks, kui tuleb vastata üleilmastumise väljakutsetele;

45. juhib tähelepanu rahvusvahelise regulatiivkoostöö tähtsusele, eelkõige õigusloomereformi ja õigusloome lihtsustamise vallas; on seisukohal, et mitmepoolsusel ja demokraatlikul vastutusel põhinevat koostööd tuleks tugevdada, eesmärgiga avada välisturud Euroopa ettevõtete toodetele ja teenustele võrdsetel alustel; rõhutab selles kontekstis vajadust viia uuesti tasakaalu Maailma Kaubandusorganisatsiooni riigihankeleping, tagades, et VKEde kasuks tehtavad väljaarvamised mitmete allakirjutanute kohustustes oleksid Euroopa kohustustega tasakaalus sarnase väljaarvamise kaudu või sätte abil, mis võimaldaks allakirjutanutel kohaldada VKEde suhtes eeliskohtlemist, pidades samas silmas, et selline kohtlemine kehtiks ilma diskrimineerimata kõikide allakirjutanute kõikidele VKEdele;

46. usub, et ELi poolt kolmandate riikide valitsustele antav abi rahvusvaheliste konventsioonidega kooskõlas oleva sotsiaalse ja keskkonnaalase õigustiku rakendamisel on koos tõhusate järelevalvesüsteemidega vajalik täiendus Euroopa ettevõtjate sotsiaalse vastutuse edendamiseks üle maailma; rõhutab, et ettevõtjate sotsiaalne vastutus peab olema teiste turgudega peetava ettevõtjatevahelise dialoogi osa;

ELi uuendussuutlikkuse tõstmine

47. rõhutab, et on äärmiselt tähtis suurendada ELi investeeringuid uurimis- ja arendustegevusse, mis hõlmaks nii tooteid kui teenuseid;

48. rõõmustab, et võeti vastu seitsmes raamprogramm, mille peamine eesmärk on tugevdada ühenduse tööstuse teaduslikku ja tehnoloogilist baasi, tagades seega kõrge rahvusvahelise konkurentsivõime; rõhutab taas, kui olulised on eesmärgid seoses teadusuuringute rahastamisega 3% ulatuses SKTst ja palub liikmesriikidel täita Euroopa Ülemkogu kohtumisel Barcelonas 2002. aasta kevadel võetud kohustusi; rõhutab seitsmenda raamprogrammi peamist eesmärki muuta Euroopa Liit maailma juhtivaks teadusruumiks; juhib tähelepanu, et Euroopa Parlament on korduvalt rõhutanud uurimis- ja arendustegevuse olulisust ning teadmiste suurenevat tähtsust majanduskasvule ning sotsiaalsele ja keskkonnaalasele heaolule;

49. toetab innukalt ühiste tehnoloogiaplatvormide tööd ühtsete strateegiliste teadusuuringute programmide edendamisel Euroopa konkurentsivõime peamistes valdkondades; kutsub liikmesriike üles ergutama väikeettevõtjaid ja teadusasutusi nendes platvormides osalema;

50. tunnustab komisjoni selle eest, et eesmärgistatud vahendid suunati ühiste tehnoloogiaalgatuste kaudu uurimiskontseptsioonide muutmiseks konkreetseteks programmideks; kutsub liikmesriike üles edendama neid programme riiklike uuendusalgatuste abil;

51. juhib Ameerika Ühendriike ja Euroopa Liitu võrreldes tähelepanu erinevustele info- ja sidetehnoloogia investeeringutes töötaja kohta ning info- ja sidetehnoloogia investeeringute ja tootlikkuse kasvu seosele; rõhutab vajadust säilitada ja arendada Euroopa Liidus ülimalt konkurentsivõimelist info- ja sidetehnoloogia sektorit eelkõige kommunikatsioonialase ELi õigusliku raamistiku täieliku rakendamise kaudu kõikides liikmesriikides;

52. rõhutab avalike hangete jaoks kavandatud vahendite suurt potentsiaali uuendustegevuse edendamiseks; märgib, et uuenduslike toodete ja teenuste konkurentsieelset hanget on võimalik läbi viia ka olemasolevas avaliku hange raamistikus; kutsub liikmesriike üles ergutama ametiasutusi seda meetodit kasutama; märgib, et info- ja sidetehnoloogia tõhus kohaldamine avalike teenuste pakkumisel parandab tarbijate kogemusi ja aitab ELi ettevõtjatel valmistada globaalselt konkurentsivõimelisi tooteid;

Säästliku energiapoliitika tagamine

53. on veendunud, et Lissaboni strateegia õnnestumine on võimalik ainult suuremate jõupingutuste abil ühenduse energiapoliitika väljatöötamiseks; on seisukohal, et siiski ei tohiks see poliitika tähendada liikmesriikide energiapoliitika ühtlustamist ja ühenduse tasandile toomist, vaid pigem suurema konkurentsi võimaldamist ja kasu tarbijatele; tuletab meelde, et mitmekesisus ei ole mitte ainult Euroopa tugevus, vaid ka Euroopa energiavarustuse kindluse tingimus;

54. tuletab meelde, et Euroopa Liidu stabiilsuse ja kasvu jaoks on olulised energiapoliitika kolm peamist eesmärki: nimelt varustuskindlus, püsivus ja konkurentsivõime; rõhutab vajadust neid kolme eesmärki vastavalt olukorra arenemisele pidevalt kohandada ja leida uus tasakaal;

55. tuletab meelde piisava ja soodsa hinnaga energiavarustuse suurt olulisust Euroopa tööstuse konkurentsivõime ja kasvu jaoks;

56. tervitab komisjoni rohelist raamatut "Euroopa strateegia säästva, konkurentsivõimelise ja turvalise energia tagamiseks" (KOM(2006)0105), kuid rõhutab vajadust teadvustada laiemal ülemaailmsel energiaturul valitsevaid pidevalt muutuvaid tingimusi, ja rõhutab tootja perspektiivi süstemaatiliseks tootmist, jaotamist ja tarbimist puudutavaks lähenemiseks laiendamise tähtsust eesmärgiga töötada välja Euroopa energiapoliitika, mis võib tagada taskukohase energia Euroopa ettevõtetele ja eramajapidamistele;

57. nõustub komisjoniga, et liikmesriikidevaheline suurem solidaarsus peaks olema ühise energiapoliitika oluline osa, et lahendada infrastruktuuride füüsilise turvalisuse ja varustuskindlusega seotud probleeme; on lisaks arvamusel, et selline suurem solidaarsus aitaks oluliselt tõsta Euroopa Liidu võimet kaitsta rahvusvahelisel tasandil oma ühiseid huve energeetikaküsimustes;

58. märgib, et energiapoliitika ja eelkõige energiavarustuse kindlus peab saama Euroopa Liidu ühise välis-, kaubandus-, arengu- ja julgeolekupoliitika lahutamatuks osaks, ning nõuab ühist strateegiat varustamise ja transiidikoridoride kindlustamiseks ja mitmekesistamiseks, mis näitaks üles solidaarsust Euroopa Liidus; nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid suhtuksid sellega seoses väga tõsiselt Venemaalt tulevate gaasitarnete nappuse reaalsesse ohtu pärast 2010. aastat, mille põhjuseks on muu hulgas investeeringute puudumine; nõuab tungivalt, et liikmesriigid ja Euroopa Liit nõuaksid energeetikaalastes aruteludes Venemaaga transiidiprotokolli ja energiaharta lepingu allkirjastamist ja ratifitseerimist; on arvamusel, et partnerlus- ja koostöölepinguid tuleks kasutada stabiilse, kuid avatud regulatiivse raamistiku loomiseks tarnijariikides ja et energeetika eest vastutav volinik peaks järgima põhjalikult määratletud mandaati, milles esitatakse Euroopa pikaajaline lähenemine energiaplaneerimisele;

59. rõhutab, et 2005-2006. aasta vahelise talve kogemused ja kiiresti kasvava majandusega riikide nagu Hiina ja India energianõudluse ülikiire kasv on juhtinud tähelepanu asjaolule, et energiavarustuse kindluse tagamiseks ei saa ühtki jätkusuutlikku ning ohutut energiaallikat kasutamata jätta;

60. tervitab jõupingutusi Kyotos kokku lepitud süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamise eesmärkide saavutamiseks; tunnistab, et tuumaenergial on mitmete liikmesriikide energiavarustuses oluline osa; tunnistab tuumaenergia praegust rolli kasutatavate energialiikide seas elektrivarustuse kindluse tagamisel mõnedes liikmesriikides ning süsinikdioksiidi heitmete ennetamisel; rõhutab siiski, et tuumaenergia tootmisega on seotud teatavad ohud ning et praegu puuduvad lõplikud lahendused tuumajäätmete ringlussevõtmiseks; toetab teadusuuringuid reaktorite turvalisuse valdkonnas ja selliste uute tehnoloogiate osas; on seisukohal, et otsust selle kohta, kas tuumaenergia tootmine peaks jätkuvalt mõnes liikmesriigis olema tähtsal kohal, saab langetada subsidiaarsuspõhimõtte kohaselt ainult liikmesriigi tasandil;

61. tuletab meelde, et Euroopa Liidu sõltuvus nafta ja maagaasi impordist kasvab ning see sõltuvus võib aastaks 2030 ulatuda vastavalt 94 %-ni ja 85 %-ni, samas kui tahkete kütuste osas ulatub sõltuvus vaid 59 %-ni; märgib, et nafta ja maagaasi import pärineb üha suuremal määral poliitiliselt ebastabiilsetest piirkondadest, kes teenivad selle abil mahukaid rahalisi vahendeid, mille kasutamist Euroopa Liit ei saa mõjutada;

62. rõhutab, et naftahindade tõusust põhjustatud inflatsioonisurve suurendab ebakindlust sellega seotud rahapoliitika karmistamise ulatuse osas, mis viib suurendatud riski tajumisele, piiratumale globaalsele likviidsusele ja eelkõige suuremale kõikumisele tooraine- ja aktsiaturgudel; hoiatab naftahindadega spekuleerimise negatiivse mõju eest finantsturgudel, mis omakorda võimendab naftahinna muutumisega seotud kriisi; kutsub komisjoni ja nõukogu üles töötama välja üksikasjalikku plaani Euroopa Liidu sõltuvuse vähendamiseks naftaimpordist ja puhtale energiale üleminekuks; nõuab Euroopa Liidu tasandil ühtse erakorralise mehhanismi väljatöötamist varustuskindluse tagamiseks;

63. rõhutab asjaolu, et tarbijariikide vahelise poliitilise dialoogi ja koostöö uus vorm on muutunud vältimatuks, eriti suhetes USA, Hiina, India ja Jaapaniga; märgib, et on tekkinud vajadus sarnase dialoogi järele peamiste tarbija- ja tootjariikide vahel, et töötada välja globaalne lähenemisviis energiale; usub, et selliste globaalsete energeetikadialoogide uute vormide eesmärk peaks olema globaalsete energiaturgude muutmine stabiilseks, turvaliseks ja läbipaistvaks, samal ajal edendades jätkuvalt puhta energia allikate kasutamist ja energiatõhusust;

64. palub komisjonil ja nõukogul edendada rahvusvaheliselt tunnustatud vahendussüsteemi loomist energiaga varustamist ja selle jaotamist puudutavate konfliktide ja vaidluste lahendamiseks; usub, et Euroopa Liit võiks selle protsessi algatada, arendades osana oma naabruspoliitikast välja vahendussüsteemi, mis hõlmab ka teisi tähtsamaid tarnijariike, ning võiks seda vahendussüsteemi ka ülemaailmselt aktiivselt propageerida; on seisukohal, et seepärast peaks EL välja arendama näidislähenemisviisi energia jaotamise rahvusvahelisele juhtimisele;

65. tervitab energiaühenduse asutamislepingu projekti, pidades seda oluliseks sammuks Kagu-Euroopa stabiliseerimisel, energiaturgude avamisel ja transiidikoridoride turvalisuse tagamisel Euroopas; nõuab, et energiaühendust laiendataks järk-järgult Norrale ja Türgile, samuti kõikidele Euroopa naabruspoliitikas osalevatele riikidele;

Energiapoliitika muutmine keskkonnasäästlikuks

66. rõhutab, et vajadus muuta praegust energiatootmise kombinatsiooni on võimalus, mitte koorem; on arvamusel, et päikese-, tuule-, biomassi-, hüdro- või maasoojusenergia ja energiatõhusama tehnoloogia kasutamine aitab täita Kyotos ja ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooniga võetud kohustusi ning edendada innovatsiooni, töökohtade loomist ja konkurentsivõimelisust Euroopas;

67. toetab seetõttu jõupingutusi taastuvenergia arendamiseks, et soodustada säästvat energiavarustust; tervitab püsivat kasvu nimetatud valdkonnas ja selle positiivset mõju tööhõivele; märgib häid väljavaateid taastuvenergia tootmisseadmete eksportimisel kolmandatesse riikidesse;

68. nõuab tungivalt, et Euroopa Ülemkogu 2007. aasta kevadisel kohtumisel võetaks vastu komisjoni esitatud tegevuskava, mis peaks hõlmama vähemalt järgmiseid elemente: seada nii eramajapidamistest kui ka kommerts- ja tööstuskasutajatest tarbijad energiapoliitika keskmesse; koostada tegevuskava nõukogu ja komisjoni tasandil, et saavutada taastuvenergia 50 % osakaalu eesmärk aastaks 2040, vähendada süsinikdioksiidi heitkoguseid ELis 30 % aastaks 2020 ning 60-80 % aastaks 2050 ja saavutada ELi eesmärk energiatõhususe parandamiseks vähemalt 20 % võrra aastaks 2020; reformida ühenduse heitkogustega kauplemise süsteemi turu investeeringute suunamiseks süsinikuühendite madalate heitkogustega majandusse, seades eesmärgiks saavutada 2020. aastaks Euroopa Liidus süsinikuühendite heitkoguste kindlaksmääratud sihtarv, 25 % energia saamine taastuvatest allikatest 2020. aastaks ja sõidukite heitkoguste siduv sihtarv; muuta otsustavalt energiatõhusust, kiirendada olemasolevate ühenduse eeskirjade rakendamist liikmesriikides või nende puudumise korral teha konkreetsed muudatused reguleerivas raamistikus; eraldada selgelt energia tootmine energia jaotamisest senisest rangema sõltumatu kontrolli abil, võttes arvesse kogu Euroopa huve; püüda lahendada võrkudevaheliste puuduvate ühenduste probleemi; ergutada investeerimist ja uuendustegevust; koostada reguleerijate jaoks minimaalsed siduvad suunised, sealhulgas reguleerijate nimetamise kord; tagada nende sõltumatus, läbipaistvus ja vastutus; töötada välja puhta energia tehnoloogia alane ambitsioonikas teadusuuringute ja arendustegevuse strateegia; suurendada lähema seitsme aasta jooksul vähemalt 50 % iga-aastasi kulutusi energiaalaste teadusuuringute valdkonnas; töötada välja tõhus solidaarsussüsteem reageerimiseks energiavarustuse kriiside korral; koostada energiapoliitika valdkonnas ühine välisstrateegia, et rääkida kolmandate riikidega aina ühehäälsemalt; kahekordistada jõupingutusi, et võitlus kliimamuutustega muutuks ülemaailmseks, sest Euroopa Liit on tõenäoliselt selles praegu üksi; rakendada terviklikult kogu olemasolevat ühenduse õigustikku energiavaldkonnas; lõpuks palub komisjonil esitada ettepaneku raamistiku kohta, mis hõlmab võimalikke taastuvenergia ühtlustatud toetuskavasid taastuvenergia tegevuskava osana;

69. tunnistab, et kliimamuutused põhjustavad tõsiseid keskkonnaprobleeme, mis nõuavad ELi ja rahvusvahelise üldsuse viivitamatut tegutsemist; on veendunud, et 2050. aastaks peab valdav enamus ELi energiast olema toodetud süsinikuvabadest allikatest või tehnoloogia abil, mis vähendab kasvuhoonegaase, seades tähelepanu keskmesse energiasäästu, energiatõhususe ja taastuvenergia, ja seetõttu on selle eesmärgi saavutamiseks vaja välja töötada selge tegevuskava; nõuab tungivalt, et liikmesriikide valitsused lepiksid 2008. aasta lõpuks kokku 2020. aastaks saavutatavas siduvas CO2 heitkoguste sihtarvus ning 2050. aastaks soovituslikus CO2 heitkoguste sihtarvus; kutsub komisjoni üles seadma auahneid, kuid saavutatavaid eesmärke, mille puhul ülimadala CO2 sisaldusega või CO2 sisalduseta heitmeid tootvate või CO2 suhtes neutraalsete energiatehnoloogiate abil kaetakse 2020. aastaks 60 % ELi elektrivajadusest, et toetada Euroopa kliimaalaseid ja varustuskindluse eesmärke;

70. tunnistab taastuvenergia olulisust VKEde jaoks Lissaboni strateegia eesmärkide elluviimisel; palub komisjonil ja liikmesriikidel võtta konkreetseid meetmeid VKEde energiatõhususe parandamiseks; märgib, et nende seas peaksid olema meetmed teadlikkuse suurendamiseks ja juurdepääsu lihtsustamiseks finantsvahenditele, eelkõige struktuurifondidele, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangale ning Euroopa Investeerimispangale, et ettevõtjatel oleks võimalik teha investeeringuid energiatarbimise vähendamiseks;

71. kutsub nõukogu ja komisjoni üles muutma ELi majanduse 2020. aastaks maailma kõige energiatõhusamaks ja seadma energiatõhususe meetmed ELi majanduse kõigi sektorite horisontaalseks prioriteediks; palub komisjonil tagada EÜ vastavate direktiivide õigeaegne rakendamine ning nõuab tungivalt, et nõukogu võtaks vastu ettepanekud, mis sisalduvad komisjoni tegevuskavas energiatõhususe saavutamiseks Euroopa Ühenduses (KOM(2000)0247), ja et liikmesriigid võtaksid vastavalt direktiivi 2006/32/EÜ nõuetele 30. juuniks 2007 esitatavate esimeste riiklike energiatõhususe tegevuskavade koostamisel aluseks parimad tavad; tuletab meelde, et kui liikmesriigid rakendaksid täielikult olemasoleva EÜ õigustiku, oleks 50 % ELi eesmärgist saada 2020. aastaks 20 % energiasääst juba saavutatud; kutsub komisjoni presidenti üles toetama globaalset energiatõhususe kokkulepet;

72. nõuab, et Euroopa Ülemkogu 2007. aasta kevadisel kohtumisel tagatakse, et Euroopa tulevane energiapoliitika toetuks ambitsioonikale energeetikavalla uurimis- ja arendustegevuse strateegiale, millel oleks ühtlasi senisest suurem riiklik rahastamine ja kus luuakse tugevad stiimulid uurimis- ja arendustegevuse eraviisiliseks rahastamiseks; ergutab liikmesriike töötama välja strateegiat energeetikaalaste teadusuuringute eelarve suurendamiseks, eelkõige seoses teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (FP7) ja aruka energeetika eriprogrammi EÜ eelarve vahearuandega ning seetõttu tervitab komisjoni ettepanekut, et ELi peaks järgmise seitsme aasta jooksul suurendama vähemalt 50 % oma iga-aastasi kulutusi energiaalastele teadusuuringutele; nõuab Euroopa strateegilist energiatehnoloogilise kava koostamist ja soovib, et selle sisu hõlmaks uuele energiatehnoloogiale keskenduvaid uurimisvaldkondi, nagu kõik taastuvad energiaallikad, sealhulgas lainete ja hoovuste energia, kivisöe gaasistamistehnoloogia ja eriti energia salvestamine keskpikas ja pikaajalises perspektiivis;

Energia siseturu loomine

73. rõhutab, et toimiva energia siseturu saavutamiseks on vaja edasisi meetmeid, eraldades selgemalt energia tootmise ja jaotamise; tervitab sellepärast komisjoni ettepanekut täiendavate meetmete kohta, mille eesmärk on saavutada see eraldamine, millega kaasneb rangem sõltumatu kontroll, milles võetakse arvesse Euroopa kui terviku huve; rõhutab, et see tegevus koos riiklike meetmetega peab võimaldama saavutada Euroopa Liidu eesmärki jõuda minimaalselt 10 % võrkude ühendamise tasemeni, tehes kindlaks peamised nn pudelikaelad ja määrates koordinaatorid; usub, et kõrgetasemelise konkurentsivõime, energiasõltumatuse, pikaajalise stabiilsuse, tõhususe, keskkonnatundlikkuse ja varustuskindluse saavutamiseks on tarvis selget ja stabiilset poliitilist raamistikku ning konkurentsivõimelist energiaturgu, ning nõuab, et Euroopa Ülemkogu 2007. aasta kevadisel kohtumisel esitataks laiem nägemus Euroopa ühishuvidest energiavallas, et asetada siseturu väljakujundamine selgesse poliitilisse raamistikku, mis hetkel puudub;

74. usub, et piiriülene kaubandus kõrvaldab praegu riikide turgude vahel olevad pudelikaelad; nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid toetaksid ülekandevõrkude operaatorite täiustatud koostööd, eelkõige piiriülese võimsuse eraldamises, läbipaistvuses, päevasisestel turgudel, ja piirkondlike turgude arenguks vajalike võrkude ja investeeringute planeerimisel; palub komisjonil töötada koos ülekandevõrkude operaatoritega välja Euroopa võrkude koodeks, et tagada riikide energiavõrkude koostalitlusvõime;

75. õnnitleb komisjoni energeetikasektorit käsitleva uurimuse puhul, kutsub komisjoni üles kasutama konkurentsieeskirju rikkuvate ettevõtete suhtes sunnimeetmeid, sealhulgas trahve, ja julgustab komisjoni võtma meetmeid siseriiklikke energialiidreid põhjendamatult kaitsvate liikmesriikide suhtes;

76. on seisukohal, et tarbijad peavad olema seatud mis tahes tulevase energiapoliitika keskmesse ja energiatarbe vähesus peaks komisjoni ettepanekutes selgemalt kajastuma; tuletab meelde, et ka tarbijatel, eriti avaliku sektori asutustel, kes peavad olema selles valdkonnas eeskujuks, on energiasäästu osas kohustusi; tunnistab, et energiatarbimise läbimõeldud arvestamine ja arvete koostamine võib olla tähtsal kohal, et suurendada tarbijate teadlikkust selle kohta, kuidas ja mille jaoks energiat kasutatakse, ning sellega muuta nende tarbimiskäitumist; palub nõukogul ja komisjonil esitada ettepanekuid meetmeteks, mis aitaksid väikese sissetulekuga majapidamistel energiat säästa, vähendades nii nende energiaarveid ja tulevaste hinnatõusude mõju nende jaoks;

77. tuletab meelde, et energiapoliitika nõuab mahukaid ja pikaajalisi kulutusi hõlmavaid investeerimisotsuseid, mis eeldavad läbipaistvuse ja prognoositavuse kõrget taset; palub liikmesriikidel ja komisjonil luua ettevõtjate jaoks sellise õiguskindluse ja mitte esitada pidevalt uusi eeskirjade ettepanekuid, mis põhjustavad ebakindlust ja lükkavad edasi vajalike investeeringute tegemise energia infrastruktuuri;

78. kinnitab taas oma tugevat toetust taastuvate energiaallikate kasutamisele; energiaallikate mitmekesistamise edendamiseks teeb ettepaneku, et komisjon kehtestaks stabiilse ja pikaajalise poliitilise raamistiku vajaliku investeerimiskliima loomiseks; see raamistik peaks sisaldama ELi eesmärki energiatõhususe parandamiseks vähemalt 20 % võrra aastaks 2020; palub komisjonil esitada ettepaneku raamistiku kohta, mis hõlmab võimalikke taastuvenergia ühtlustatud toetuskavasid taastuvenergia tegevuskava osana;

79. rõhutab, et toimiva energia siseturu saavutamiseks on vaja edasisi meetmeid, eraldades selgemalt energia tootmise ja jaotamise; nõuab seetõttu tugevama sõltumatu kontrolli kehtestamist, võttes arvesse Euroopa turgu ja riiklikke meetmeid, et saavutada Euroopa Liidu eesmärk jõuda minimaalselt 10 % võrkude ühendamise tasemeni, tehes kindlaks peamised nn pudelikaelad ja määrates koordinaatorid;

*

* *

80. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.

[1] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0603.

[2] ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

[3] EÜT L 303, 2.12.2000, lk 16.

[4] ELT C 297 E, 7.12.2006, lk 136.

--------------------------------------------------