[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 10.5.2007

KOM(2007) 244 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

PÕLVKONDADEVAHELISE SOLIDAARSUSE EDENDAMINE

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Liikmesriikide perepoliitika: tööhõive ja võrdõiguslikkuse edendamise tähtsus 3

2.1. Üldine suund liikmesriikide perepoliitika kohandamise poole 4

2.2. Tööhõive ja võrdõiguslikkuse edendamise tähtsus 5

2.3. Euroopa Liidu tööhõive- ja võrdõiguslikkuse poliitika roll pereelu kvaliteedi kujundamisel 5

2.4. Lissaboni strateegia – töö, pere- ja eraelu ühitamise tõukejõud 6

3. Euroopa Pereliit 7

3.1. Parimate tavade ja uurimistulemuste regulaarse vahetamise platvorm 7

3.2. Euroopa struktuurifondidest saadav abi 8

4. Järeldused 9

ANNEX - MAIN EUROPEAN DATA ON FAMILIES AND FAMILY POLICIES

The family as a support network 11

Mean actual and ideal number of children, by country. Women aged 40 to 54 12

Frequency of care and housework by sex, age and country groups (%) 13

Difference of employment rate for women with and without children 14

Provision of childcare in European countries in 2005 15

Social protection benefits targeted at family support in the EU 16

Preferences for family measures 17

At-risk-of-poverty rates by household type, 2005 18

1. SISSEJUHATUS

Kui komisjon avaldas 2005. aasta märtsis demograafilisi väljakutseid käsitleva rohelise raamatu, algatas ta sellega arutelu põlvkondadevahelise solidaarsuse tugevdamise vajaduse üle. Ka oma 12. oktoobri 2006. aasta teatises Euroopa demograafilise tuleviku kohta[1] rõhutas komisjon, et Euroopa Liidu liikmesriigid peavad soodustama rahvastiku juurdekasvu, juhindudes oma meetmetes majanduskasvu ja tööhõive uuendatud Lissaboni strateegiast ning soolise võrdõiguslikkuse poliitikast. Parandades pereelu tingimusi eeskätt töö ja eraelu parema ühitamise kaudu, saavad liikmesriigid aidata eurooplasi nende unistuste täitumisel laste soovitud arvu osas (vt lisa 2).

Seda mõttesuunda täiendas uute ideedega seejärel Euroopas vallandunud rahvastiku vananemise teemaline debatt. Mõttevahetuse käigus selgus, et Euroopa ühiskondade tasakaal püsib põlvkondadevahelise solidaarsuse sidemetel, mis on keerulisemad kui minevikus: noored täiskasvanud elavad aina kauem vanemate katuse all, kes omakorda üha sagedamini hooldavad abivajavaid vanureid[2]. Sellise elukorralduse põhikoormus langeb noorema või keskmise põlvkonna, eriti aga naiste õlgadele. Soolise võrdõiguslikkuse ja võrdsete võimaluste poliitika üldisemalt on niisiis nurgakivi, millele tuleb ehitada uus põldkondadevaheline solidaarsus.

Seega saab Euroopa Liit, hoolimata liikmesriikide ainupädevusest perepoliitika alal, aidata kaudselt kaasa kõnealuse valdkonna kaasajastamisele ja edendamisele, lähtudes seejuures eeskätt Lissaboni strateegiast, mis seab põhirõhu naiste tööhõive suurendamisele, töö, era- ja pereelu paremale ühitamisele, samuti noorte tööhõive tõstmisele ja kaasatusele.

Selles kontekstis tervitab komisjon kevadisel Euroopa Ülemkogul väljapakutud Euroopa Pereliidu loomise algatust. Käesolevas teatises, mis kirjeldab alustuseks hiljutisi arenguid liikmesriikide perepoliitikas, rõhutatakse Lissaboni strateegia olulist rolli nendes arengutes (jaotis 2) ja pakutakse välja meetmed, et kujundada Euroopa Pereliidust uurimiskeskus ja kogemuste vahetamise platvorm selles valdkonnas (jaotis 3). Tegu on esimese sammuga teel, mida mööda Euroopa astub vastu demograafiliste muutuste väljakutsele.

2. LIIKMESRIIKIDE PEREPOLIITIKA: TÖÖHÕIVE JA VÕRDÕIGUSLIKKUSE EDENDAMISE TÄHTSUS

Liikmesriigid on asunud kohandama oma perepoliitikat, et võtta arvesse rahvastiku vananemist, muutuvaid elutingimusi ja peresidemete mitmekesistumist[3]. Kuigi perepoliitika kuulub liikmesriikide pädevusse, on Euroopa Liidu tööhõive- ja võrdõiguslikkuse strateegiatel pereelu kvaliteedile siiski suur mõju.

2.1. Üldine suund liikmesriikide perepoliitika kohandamise poole

Euroopa vaatlusstruktuuride (näiteks MISSOC) andmetest nähtub, et Euroopa Liidu liikmesriikide perepoliitika meetmed võib praegu jagada kolme põhikategooriasse:

- perega seotud otseste ja kaudsete kulude hüvitamine (hüvitised või maksusoodustused laste või ülalpeetavate hooldajatele);

- abiteenused lapsevanematele väikelaste harimisel ja hoidmisel, suuremate laste järele valvamisel ja juhendamisel ning üha rohkem ka ülalpeetavate isikute hooldusteenused, mis on vananeva ühiskonna kontekstis loomulik;

- töötingimuste kohandamine (töö ja eraelu paremat ühitamist võimaldavad tööajad ja puhkused) ning kohalikele teenustele juurdepääsu parandamine.

Nende kolme põhikategooria osakaal on liikmesriikides väga erinev. Kui näiteks peretoetustele ja lastehoiuteenustele tehtavad kulutused on liidus (EL-25) keskmiselt 2,1% SKPst[4], kõiguvad need liikmesriikides 0,7% ja 3,9% vahel, kusjuures peresisest solidaarsust hindavas Lõuna-Euroopas on kulutuste tase madalam kui Mandri-Euroopas ja põhjamaades.

Arvestades aga kiiresti muutuvat sotsiaal-kultuurilist konteksti, on liikmesriigid alustanud perepoliitika meetmete kohandamist kolmes suunas:

- perepoliitikat vaadeldakse nüüdsest kui osa laiemast meetmete rühmast, mis kõik mõjutavad perede olukorda ja on seotud selliste valdkondadega nagu haridus, noorte kaasamine ühiskondlikku ellu ja tööturule, tööhõive, eluase, transport, tervishoid ning loomulikult ka tsiviilõigus, mis reguleerib pereliikmete vastastikuseid kohustusi;

- meetmete võtmisel liigutakse üha enam nende rakendamise detsentraliseerimise, õiguste ja hüvitiste personaliseerimise ning kulutuste hoolikama analüüsi poole, et ergutada töölenaasmist ja anda inimestele püsiv tagatis vaesusest pääsemiseks. See areng avaldub muu hulgas selles, et sotsiaalkaitsesüsteemides liigub rõhuasetus peres ülalpeetavana omandatud õigustelt individuaalselt omandatud õigustele. Sotsiaalkaitsesüsteemide kohandamisel pööratakse erilist tähelepanu naiste huvide kaitsele (kelle hõivatuse määr oli minevikus madal), mis omakorda aitab vältida eakamate naiste vaesuse süvenemist[5];

- lõpetuseks võtavad liikmesriigid oma perepoliitika kujundamisel üha enam arvesse ka eri sugupoolte muutuvaid püüdlusi ja rolle ühiskonnas, sest naiste staažikatkestused on jäänud väiksemaks ning mehed võtavad aina rohkem osa pereelust ja kodutöödest, mis suurendab seega meeste ja naiste võrdõiguslikkust naiste majandusliku sõltumatuse kaudu.

Eurooplased suhtuvad neisse muutustesse positiivselt, jäädes endiselt väga perekeskseks[6]. Ajavahemikus 1999–2003 Robert Boschi fondi poolt kaheteistkümnes riigis läbiviidud uuring näitab, et eurooplased ootavad ühiskonnalt eelkõige senisest laialdasemat laste ja ülalpeetavate hooldusteenust, seda eriti eakate puhul (vt lisa 7).

2.2. Tööhõive ja võrdõiguslikkuse edendamise tähtsus

Tihti küsitakse, mida tuleks teha, et töötada välja võimalikult tõhus perepoliitika. Vastus peaks kindlasti arvesse võtma kõiki neid eesmärke, mida perepoliitikalt Euroopa riikides oodatakse. Riikides, kus põhirõhk on iibe tõstmisel, tuleb aidata noorpaare nende peresoovide teostamisel. Teisal on perepoliitika eesmärgiks pigem kodanike üldise heaolu parandamine kõigile võrdsete võimaluste loomise kaudu. Mõningates riikides on aga peamiseks väljakutseks võitlus teatavate perede vaesusega või palgavahede vähendamine. Sageli tekib just piirkonna või kohaliku omavalitsuse tasandil vajadus luua pereeluks sobiv keskkond, mis aitaks kvalifitseeritud tööjõudu sinna meelitada või lahkumast hoida.

Siiski näitab empiiriline võrdlus, et riikides, kus järgitakse soolise võrdõiguslikkuse üldstrateegiat ning kus on loodud sotsiaalkaitse integreeritud süsteemid, mis pakuvad teenuseid ja individuaalset vanemapuhkust nii meestele kui ka naistele, ning kus on investeeritud lastehoiuteenuste kvaliteeti[7] ja muudetud töögraafikud paindlikumaks, on nii sündimus kui ka naiste tööhõive ühtviisi kõrgel tasemel. Need erinevate sidusrühmade toetatavad algatused koondavad liikmesriikide valitsusi, kohalikke omavalitsusi ja sotsiaalpartnereid; mõnikord võetakse meetmeid ettevõtete sotsiaalse vastutuse liikumise raames koostöös ühingute-liitude ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega.

Naiste tööhõive määr on kõrgeim Skandinaavia riikides (näiteks Rootsis ja Taanis töötab üle 80% naistest vanuses 25–54 aastat) ning sama näitaja on madalaim Vahemeremaades. Ka viljakuse näitajad on keskmisest kõrgemad riikides, kus astuti väga varakult samme töö ja pereelu ühitamiseks ja soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks.

Need meetmed, mille eesmärgiks on paremini ühitada ühelt poolt tööd ning teisalt pere- ja eraelu, aitavad vältida olukordi, kus naised on sunnitud valima karjääri ja pereelu kvaliteedi vahel, võimaldades niimoodi peredel teostada oma soovid ja tõstes naiste tööhõivet. Samamoodi soodustab meeste ja naiste palgavahe vähendamine perekohustuste ja majapidamistööde õiglasemat jaotumist.

2.3. Euroopa Liidu tööhõive- ja võrdõiguslikkuse poliitika roll pereelu kvaliteedi kujundamisel

Kuigi perepoliitika kuulub liikmesriikide ainupädevusse, on Euroopa Liit oma strateegiliste põhimõtete kujundamisel eri valdkondades alati arvestanud nende mõjuga peresidemetele ja pereliikmete elukvaliteedile. Lissaboni strateegia pakub raamistikku perepoliitika kaasajastamiseks võrdsete võimaluste edendamise, eriti aga töö, pere- ja eraelu ühitamise kaudu, mis aitab tõsta naiste tööhõivet.

Ühenduse õiguses on juba pikemat aega arvesse võetud pereelu vajadusi ja sellest lähtuvaid õigusi. Näiteks isikute ja töötajate Euroopas liikumise vabadust käsitlevate seaduste rakendamisel kooskõlastati Euroopa piires liikuvate töötajate osas riiklikud sotsiaalkindlustusskeemid[8] (mis hõlmavad ka peretoetusi) ja perekonna taasühinemise alased õigusaktid, mis kehtivad ka kolmandatest riikidest pärit sisserändajatele, kelle abikaasade ja laste suhtes on kehtestatud eraldi õigused[9]. Kuna laste tulevik on üks Euroopa Liidu prioriteete, võeti hiljuti vastu meetmed, millega tagatakse laste õigus perele ja kaitsele[10] (sealhulgas pildimaterjali kaitse, programmid laste vastu suunatud vägivalla vähendamiseks, ümbruskonna turvalisuse tagamine jne).

Töö, pere- ja eraelu ühitamisest on saanud Euroopa tööturupoliitika peatelg, mis aitab tagada naistele ja meestele tööturul võrdsed võimalused. Ühenduse õigustik on alates 1992. aastast täienenud rasedate töötajate kaitset ning rasedus- ja sünnituspuhkust reguleeriva õigusraamistikuga[11]. Ka Euroopa sotsiaaldialoogi üheks esimeseks tulemuseks oli vanemapuhkuse kehtestamine[12]. Töö- ja eraelu ühitamise kui naiste majandusliku iseseisvuse ja soolise võrdõiguslikkuse möödapääsmatu eeltingimuse tähtsus kajastub ka naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhistes aastateks 2006–2010[13] ning Euroopa soolise võrdõiguslikkuse paktis[14], mille liikmesriigid võtsid vastu 23.–24. märtsil 2006 toimunud Euroopa Ülemkogul.

2.4. Lissaboni strateegia – töö, pere- ja eraelu ühitamise tõukejõud

Et suurendada naiste tööhõivet, on töö, pere- ja eraelu ühitamine tõstetud Lissaboni strateegias tähtsale kohale. See peegeldub eriti Euroopa Ülemkogul 2002. aastal vastuvõetud lapsehoiueesmärkides. Samuti kajastub see lähenemine 2005. aastal vastuvõetud töökohtade loomist ja majanduskasvu käsitlevates komplekssetes suunistes, mis on elutsüklipõhised ja näevad ette, et tööhõivepoliitika peaks rohkem arvestama perekondlikke tingimusi, mis inimelu jooksul pidevalt muutuvad. Lisaks töötati Lissaboni strateegia raames välja avatud koordineerimismeetod sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasamise valdkonnas, mis pöörab erilist tähelepanu vaesuses elavate laste ja nende perede olukorra parandamisele, pensioniskeemide kaasajastamisele (mis võtavad nüüdsest arvesse uusi töövorme ja staažikatkestusi) ning ülalpeetavatele pikaajaliste hooldusteenuste pakkumisele. Võrdõiguslikkuse perspektiiv aitab seega kaasa Lissaboni strateegia edasisele arengule, mida rõhutavad ka mitmed 2007. ja 2008. aastal käivitatavad algatused.

- Käesoleva teatisega paralleelselt algatab komisjon sotsiaalpartneritega konsulteerimise teise etapi, õhutades neid avaldama arvamust selle kohta, milline peaks olema töö ja eraelu paremat ühitamist tagavate seadusandlike ja muude ettepanekute sisu.

- 2007. aasta jooksul rakendatakse rida meetmeid vastusena Euroopa Ülemkogu üleskutsele, milles see on korduvalt õhutanud Euroopa Liitu ja liikmesriike võitlema tõsisemalt laste vaesusega.

- Komisjon käivitab mõttevahetuse, mis käsitleb eakatele suunatud teenuste kvaliteeti ja väärkohtlemise vastast kaitset, samuti meetmeid, mida tuleks võtta Euroopa tasandil koostöös liikmesriikidega, et kiirendada infrastruktuuride ja teenuste arengut ning kaasajastamist vananeva rahvastiku kontekstis.

- Käimasolevad arutelud Euroopa ühiskonna sotsiaalse tegelikkuse üle[15] pakuvad uusi lähteandmeid ühenduse strateegiate väljatöötamiseks, mis peavad tagama võrdõiguslikkuse ja igas vanuses kodanike juurdepääsu hooldusteenustele.

Euroopa Komisjoni igaaastases arenguaruandes, mida koostatakse Lissaboni strateegiat käsitlevate riiklike aruannete põhjal, kajastatakse iga kahe aasta tagant eraldi peatükis liidu valmisolekut demograafilise väljakutsega võitlemiseks[16].

3. EUROOPA PERELIIT

Kevadisel Euroopa Ülemkogul loodud Euroopa Pereliit käivitatakse esialgu kui platvorm, mis võimaldab vahetada kogemusi-teadmisi perepoliitika valdkonnas ja liikmesriikide parimaid tavasid demograafiliste muutustega toimetulekul. Et rajada selline platvorm, alustab komisjon 2007. aastal struktuuride väljatöötamist parimate tavade ja uurimistulemuste regulaarseks vahetamiseks (jaotis 3.1).

Samuti loodab komisjon ergutada Euroopa Pereliidu kaudu koostööd ja partnerlust kõigi sidusrühmade vahel, et saavutada töö, pere- ja eraelu parem ühitamine. Lisaks sotsiaalpartnerite poolt liidu tasandil võetud meetmetele kutsub komisjon liikmesriike üles arendama partnerlussuhteid töö, pere- ja eraelu paremaks ühitamiseks struktuurifondidest eraldatavate uute vahendite abil (jaotis 3.2).

2010. aastal toimuval kolmandal Euroopa demograafiafoorumil esitab komisjon aruande Euroopa Pereliidu raames tehtud töö tulemuste kohta.

3.1. Parimate tavade ja uurimistulemuste regulaarse vahetamise platvorm

Liikmesriikide väga erinevate perepoliitikate tõttu kujutab Euroopa Liit endast soodsat lava parimate tavade vahetuseks avalikus sektoris ja perepoliitika mõju süvauuringuteks. Sellega seoses võtab komisjon järgmised meetmed.

1. Valitsuste eksperte koondav kõrgetasemeline demograafiaküsimuste töörühm

Käesoleva teatisega samaaegselt moodustab komisjon valitsuste ekspertide kõrgetasemelise demograafiaküsimuste töörühma, mis on ette nähtud teatises Euroopa demograafilise tuleviku kohta. Selle rühma ülesandeks on nõustada komisjoni aruannete koostamisel ja iga kahe aasta järel toimuva demograafiafoorumi ettevalmistamisel ning aidata komisjonil teostada allpool kirjeldatud analüüse ja kogemuste vahetust.

2. Foorumid ja võrgustikud üleeuroopalisel, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil

Komisjon korraldab iga kahe aasta järel Euroopa demograafiafoorumi, et teha kokkuvõte demograafilisest olukorrast ning Euroopa demograafilise tuleviku teatises väljapakutud suuniste rakendamisest. Esimene foorum toimus oktoobris 2006, järgmine on planeeritud 2008. aasta sügiseks. Neid foorumeid edendatakse ja toetatakse riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil. Algatuses „Piirkonnad majandusmuutustes”[17] on konkreetselt ette nähtud võimalus toetada selle valdkonna algatusi piirkondlikul ja kohalikul tasandil.

3. Parimate tavade vaatluskeskus

Komisjon teeb Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondile ettepaneku rajada perepoliitika parimate tavade vaatluskeskus. Kõnealuses vaatluskeskuses kogutud andmed pakuksid analüüsimiseks materjali üleeuroopalistele ja muudele foorumitele.

4. Uurimisvahendid

Teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmes raamprogramm võimaldab jätkata uurimistööd demograafia- ja pereküsimuste alal, rahastades konkreetseid algatusi selles valdkonnas, aga ka horisontaalmeetmeid, mis võtavad arvesse demograafiliste muutuste kogumõju ühiskondlikele struktuuridele. Nii kõnealune raamprogramm kui ka konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm võivad olla abiks perekondadele, suurendades info- ja sidetehnoloogiate arengu kaudu eakate iseseisvust ja parandades nende elukvaliteeti.

Komisjon aitab arendada ka OECD loodud perede andmebaasi ning töötada välja perepoliitika analüüsivahendeid liikmesriikide jaoks. Nende analüüsivahendite abil saavad liikmesriigid hinnata oma perepoliitika vastavust seatud eesmärkidele (laste soovitud arv, sugudevaheline võrdsus ja võrdõiguslikkus üldisemalt, sotsiaalne ja eriti laste kaasamine). 2008. aastal viiakse läbi Eurobaromeetri uuring, mis keskendub perede olukorrale ja nende vajadustele.

3.2. Euroopa struktuurifondidest saadav abi

Nagu näitavad nii programmist EQUAL[18] saadud kogemused kui ka komisjoni poolt 2007. aasta jaanuaris korraldatud konverents, kus piirkonnad jagasid oma kogemusi demograafilise väljakutsega toimetulekul, võivad paljud praegused pilootprojektid innustada uute meetmete rakendamist kas riiklikul või kohalikul tasandil, toetamaks võrdõiguslikkust ning töö ja pereelu ühitamist. Ühenduse strateegilistes suunistes ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas aastatel 2007-2013[19] soovitatakse teostada selliseid uuenduslikke projekte, kuivõrd need aitavad kohaneda demograafiliste muutustega[20]. Seetõttu kutsub komisjon liikmesriike üles tagama, et nende esitatud rakenduskavad toetaksid ka taolisi meetmeid. Komisjon töötab eelmainitud valitsuste ekspertide rühma kaasabil selleks välja kohalikele ja piirkondlikele sidusrühmadele suunatud praktilise juhendi, millest liikmesriigid saavad juhinduda nende meetmete praktilisel rakendamisel, mida nad ise on võtnud töö, pere- ja eraelu ühitamiseks ning elukvaliteedi parandamiseks. Järgmisel Euroopa demograafiafoorumil vahetatakse mõtteid just nende detsentraliseeritud meetmete üle.

4. JÄRELDUSED

Pakkudes peredele laste ja ülalpeetavate eest hoolitsemisel rohkem tuge ning ärgitades perekohustuste ja kodutööde õiglasemat jaotumist, tugevdavad liikmesriikide perepoliitika strateegiad põlvkondadevahelist solidaarsust. See aitab parandada meie kõigi elukvaliteeti ja luua olukorra, kus inimesed saavad teostada oma pereunistused. Perepoliitika uued suunised toetavad ka majanduskasvu ja tööhõivet, lihtsustades näiteks naiste osalemist tööturul.

Rõhutades sugudevahelist võrdsust ja võrdõiguslikkust üldisemalt, on Lissaboni strateegia sobivaks tugiraamistikuks liikmesriikide perepoliitika arendamisel, kuid ei tohi unustada, et põhivastutus langeb siin siiski liikmesriikide õlgadele. Euroopa Pereliidu loomise kaudu, mida komisjon igati toetab kui kogemuste vahetuse platvormi ja uuringukeskust, saab perepoliitika kaasajastamisest ühiseid huvisid teeniv projekt.

ANNEX - MAIN EUROPEAN DATA ON FAMILIES AND FAMILY POLICIES

The family as a support network 11

Mean actual and ideal number of children, by country. Women aged 40 to 54 12

Frequency of care and housework by sex, age and country groups (%) 13

Difference of employment rate for women with and without children 14

Provision of childcare in European countries in 2005 15

Social protection benefits targeted at family support in the EU 16

Preferences for family measures 17

At-risk-of-poverty rates by household type, 2005 18

The family as a support network

From whom do you get support in the following situations? | If you needed help around the house when ill | If you needed advice about a serious personal or family member | If you were feeling a bit depressed and wanting someone to talk to | If you needed to urgently raise an important sum of money to face an emergency |

Women aged 18–34 | 42 | 4 | 53 | 4 | 9 | 88 |

Women aged 35–64 | 49 | 10 | 40 | 10 | 16 | 75 |

Women aged 65+ | 6 | 10 | 84 | 5 | 6 | 88 |

Men aged 18–34 | 17 | 7 | 77 | 2 | 8 | 90 |

Men aged 35–64 | 32 | 14 | 54 | 5 | 11 | 84 |

Men aged 65+ | 5 | 7 | 88 | 6 | 5 | 89 |

NMS-10 |

Women aged 18–34 | 52 | 5 | 44 | 6 | 14 | 80 |

Women aged 35–64 | 48 | 17 | 35 | 12 | 16 | 72 |

Women aged 65+ | 9 | 16 | 75 | 6 | 5 | 89 |

Men aged 18–34 | 28 | 9 | 62 | 3 | 14 | 83 |

Men aged 35–64 | 35 | 20 | 45 | 6 | 16 | 79 |

Men aged 65+ | 9 | 13 | 78 | 6 | 5 | 90 |

Q37a, b, c: How often are you involved in any of the following activities outside your paid work: a) Caring for and educating Children; c) Caring for elderly/disabled relatives?Note: the modalities ‘less often’ and ‘never’ are aggregated together.Source: EQLS, 2003; row percentages.

Difference of employment rate for women with and without children*

2005 |

EU25 | 14.2 |

EU15 | 13.2 |

EU10 | 19.5 |

BE | 2.1 |

CZ | 39.2 |

DK | 3.4 |

DE | 26.5 |

EE | 30.0 |

EL | 3.5 |

ES | 7.5 |

FR | 10.2 |

IE | 18.2 |

IT | 6.8 |

CY | 3.4 |

LV | 18.0 |

LT | 2.8 |

LU | 7.0 |

HU | 35.3 |

MT | 17.2 |

NL | 9.4 |

AT | 14.4 |

PL | 11.1 |

PT | -3.8 |

SI | -1.5 |

SK | 34.5 |

Fl | 17.5 |

UK | 21.2 |

* Difference in employment rates for women with children under 6 and women without children (age group 20-50).Source: EU Labour Force Survey – Spring data, LU 2003, 2004 and 2005: Annual average data. Data not available for SE.

Provision of childcare in European countries in 2005

Children cared for (by formal arrangements other than by the family) up to 30 hours / 30 hours or more per usual week as a proportion of all children of same age group

Country | 0 – 2 years | 3 years – mandatory school age | Mandatory school age – 12 years | Admission age to mandatory school |

1 – 29h. | 30h. or + | 1 – 29h. | 30h. or + | 1 – 29h. | 30h. or + | (pre-primary included) |

EU Member States |

BE | More and better working part-time opportunities | 85.2 | Flexible working hours | 80.5 | Lower wage and income taxes | 80.2 |

CZ | An allowance at the birth of child | 90.5 | Lower wage and income taxes | 87.8 | Improved parental leave arrangements | 86.8 |

EE | A substantial decrease in the costs of education | 96.0 | A substantial rise in child allowance | 94.5 | Improved parental leave arrangements | 91.0 |

FI | Flexible working hours | 82.6 | Lower wage and income taxes | 79.5 | Financial support for parents taking care of their children | 79.3 |

DE | More and better working part-time opportunities | 89.9 | Flexible working hours | 89.3 | Better day-care facilities for children under 3 years old | 88.5 |

HU | Better housing for families | 94.9 | A substantial decrease in the costs of education | 93.7 | A substantial rise in child allowance | 92.3 |

IT | More and better working part-time opportunities | 89.2 | A substantial rise in child allowance | 89.2 | Lower wage and income taxes | 88.9 |

LT | An allowance at the birth of child | 95.9 | Financial support for parents taking care of their children | 95.7 | Improved parental leave arrangements | 94.7 |

NL | More and better working part-time opportunities | 78.9 | Flexible working hours | 72.0 | Improved parental leave arrangements | 71.2 |

PL | Child allowance dependent on family income | 92.5 | An allowance at the birth of child | 92.2 | Improved parental leave arrangements | 91.1 |

RO | Lower wage and income taxes | 98.2 | Improved parental leave arrangements | 97.9 | Better housing for families | 97.4 |

SI | Better housing for families | 97.8 | Better day-care facilities for children under 3 years old | 97.8 | Improved parental leave arrangements | 97.3 |

CY | Lower wage and income taxes | 95.9 | Improved parental leave arrangements | 93.7 | Flexible working hours | 91.5 |

Respondents up to 50 years old ("very in favour" and "somewhat in favour").The Demographic Future of Europe – Facts, Figures, Policies: Results of the Population Policy Acceptance Study (PPAS)- Survey with interviews of 34 000 Europeans in 14 countries from 1999 to 2003 – Federal Institute for population research and Robert Bosch Foundation 2006.

At-risk-of-poverty rates by household type, 2005

Single parent with dependent children | Two adults with one dependent child | Two adults with two dependent children | Two adults with three or more dependent children | Three or more adults with dependent children |

EU25 | 33s | 12s | 14s | 26s | 14s |

EU15 | 32s | 11s | 13s | 25s | 14s |

NMS10 | 38s | 15s | 19s | 36s | 17s |

BE | 36 | 9 | 10 | 21 | 17 |

BG | : | : | : | : | : |

CZ | 41 | 9 | 11 | 25 | 9 |

DK | 21 | 4 | 5 | 14 | 5 |

DE | 30 | 10 | 7 | 13 | 7 |

EE | 40 | 13 | 12 | 25 | 13 |

IE | 45 | 12 | 13 | 26 | 11 |

GR | 43 | 14 | 18 | 33 | 28 |

ES | 37 | 14 | 23 | 36 | 18 |

FR | 26 | 8 | 9 | 20 | 15 |

IT | 35 | 15 | 22 | 35 | 21 |

CY | 35 | 9 | 9 | 14 | 8 |

LV | 31 | 14 | 18 | 39 | 13 |

LT | 48 | 15 | 18 | 44 | 14 |

LU | 32 | 13 | 17 | 20 | 14 |

HU | 27p | 15p | 15p | 26p | 11p |

MT | 51 | 13 | 15 | 35 | 10 |

NL | 26 | 9 | 10 | 20 | 6 |

AT | 27 | 9 | 11 | 20 | 9 |

PL | 40 | 17 | 23 | 45 | 23 |

PT | 34 | 17 | 25 | 39 | 15 |

RO | 27 | 11 | 16 | 44 | 23 |

SI | 22p | 9p | 10p | 17p | 6p |

SK | 32 | 13 | 17 | 24 | 13 |

FI | 20 | 7 | 5 | 12 | 8 |

SE | 18 | 4 | 4 | 9 | 12 |

UK | 38p | 11p | 13p | 29p | 13p |

IS | 14 | 8 | 8 | 10 | 5 |

NO | 19 | 4 | 5 | 10 | 4 |

Source: Eurostat SILC(2005) Income data 2004; except for UK, income year 2005 and for IE moving income reference period (2004-2005); RO National HBS 2005, income data 2005.Notes: Risk-of-poverty defined as income below 60% of the median income.: = Not available.p = Provisional value.s = Eurostat estimation.

[1] KOM(2006) 571 Euroopa demograafiline tulevik – Kuidas teha väljakutsest võimalus.

[2] Euroopa elukvaliteedi esimene uuring 2003. Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fond.

[3] Sotsiaalse olukorra aruanne 2005/6.

[4] Peredele tehtud kulutused ei hõlma maksusoodustusi, haridusele (eeskätt koolieelsele ettevalmistusele) tehtud kulutusi ega teisi meetmeid, mis on suunatud peretoetuseks või perekonna väljaminekute (eluase, sotsiaalne kaasamine) katteks.

[5] ILO 1988. aasta aruanne naiste ja sotsiaalkindlustuse kohta.

[6] Eurobaromeeter 273 „Euroopa sotsiaalne tegelikkus”: küsitlused näitavad, et eurooplasetele on perekond heaolu lahutamatuks koostisosaks.

[7] OECD uuringud väikelaste teadlikkuse arendamise ja õpetamise kohta on näidanud, et laste õpetamist ja hoidmist kombineerivate struktuuride tähtsus ei piirdu ainult töö- ja eraelu ühitamisega, vaid et need aitavad võidelda tõrjutusega ja kujundada inimkapitali juba väga varajases eas.

[8] KOM(2002) 694 Komisjoni teatis „Tööjõu vaba liikumine – kogukasu ja –potentsiaali saavutamine.”

[9] Nõukogu direktiiv 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta. Nõukogu direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil.

[10] KOM(2006) 367 Euroopa Liidu lapse õiguste strateegia väljatöötamine.

[11] Nõukogu direktiiv 92/85/EMÜ, 19. oktoober 1992, rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise meetmete kehtestamise kohta (kümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses).

[12] Nõukogu direktiiv 96/34/EÜ, 3. juuni 1996, Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta.

[13] SEC(2006) 275, vastuvõetud 1. märtsil 2006.

[14] Eesistujariigi järeldused, 7775/1/06/ REV 1.

[15] KOM(2007) 63 Sotsiaalse tegelikkuse hindamine.

[16] Vt KOM(2006) 571.

[17] Komisjoni teatis „Piirkonnad majandusmuutustes” KOM(2006) 675, 8.11.2006.

[18] Kokkuvõtted Euroopa Sotsiaalfondi rahastatud meetmetest, mille eesmärgiks on ühitada tööd ja pereelu ning suurendada seeläbi soolist võrdõiguslikkust eeskätt riikidevahelise programmi EQUAL raames, on kättesaadavad Euroopa Komisjoni veebilehel.

[19] KOM(2006) 386 Nõukogu otsus ühenduse ühtekuuluvuspoliitika strateegiliste suuniste kohta.

[20] Euroopa Sotsiaalfondi käsitlevas määruses (EÜ) 1081/2006, 5.7.2006, on sätestatud, et fond peab „tegelema ka ühenduse tööealises elanikkonnas toimuvate demograafiliste muutuste asjaomaste mõõdete ja tagajärgedega”.