[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 26.10.2006

KOM(2006) 636 lõplik

2006/0206 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

metallilise elavhõbeda ekspordi keelustamise ja turvalise ladustamise kohta

(komisjoni esitatud){SEK(2006)1369}{SEK(2006)1370}

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

1.1. Eesmärgid

Ettepaneku eesmärk on ühenduse elavhõbedaalase strateegia meetmete 5 ja 9 kohaselt keelustada metallilise elavhõbeda eksport ühendusest, hoida ära nimetatud elavhõbeda uuesti käibelelaskmine ning tagada selle turvaline ladustamine. Peamine eesmärk on piirata varasemate elavhõbedaheidete tekitatud jääva kogumi edasist kasvu.

1.2. Üldine taust

28. jaanuaril 2005. aastal võttis komisjon vastu ühenduse elavhõbedaalast strateegiat käsitleva teatise nõukogule ja Euroopa Parlamendile.[1] Strateegias vaadeldakse kõiki elavhõbeda olelustsükli tahke. Pannakse ette kakskümmend meedet, millest kaks viiakse ellu käesoleva ettepanekuga.

Meede 5 näeb ette järgmist: „Ennetava sammuna seoses ... kavandatud elavhõbeda esmatootmise järkjärgulise lõpetamise ja ülejääkide uuesti käibelelaskmise pidurdamisega kogu maailmas kavatseb komisjon teha ettepaneku muuta määrust (EÜ) nr 304/2003 ühenduse elavhõbedaekspordi järkjärguliseks lõpetamiseks hiljemalt 2011. aastaks.”

Meetme 9 kohaselt „võtab komisjon meetmed kloorleeliste tööstusest pärit elavhõbeda ladustamiseks vastavalt ajagraafikule, mis on kooskõlas elavhõbeda eksportimise kavatsetava järkjärgulise lõpetamisega aastaks 2011. Kõigepealt uurib komisjon kokkuleppevõimalusi selle tööstusharuga.”

24. juunil 2005. aastal võttis nõukogu vastu järeldused elavhõbedaalase strateegia kohta. Nõukogu tervitas komisjoni teatist ning rõhutas „ ühendusest elavhõbeda eksportimise järkjärgulise lõpetamise ettepaneku olulisust ”. Samuti kutsus nõukogu komisjoni „ võtma nii kiiresti kui võimalik meetmeid … ning esitama asjakohaseid ettepanekuid” järgmises küsimuses : „ ühendusest elavhõbeda eksportimise järkjärguline lõpetamine ja elavhõbeda, sealhulgas kloorleeliste tööstusest pärineva elavhõbeda ohutu ladustamine või kõrvaldamine aja jooksul, mis on kooskõlas elavhõbeda eksportimise kavatsetava järkjärgulise lõpetamisega”.

14. märtsil 2006. aastal võttis Euroopa Parlament vastu strateegiat toetava resolutsiooni, milles rõhutati „ kui oluline on komisjoni ennetav ettepanek lõpetada järk-järgult metallilise elavhõbeda … eksport ühendusest ” ning paluti komisjonil „ võtta meetmeid, et tagada kogu kloorleeliste tööstusest pärineva elavhõbeda ohutu ladustamine”.

Tuleb märkida, et kuigi käesoleva ettepanekuga on kavas rakendada vaid strateegia meetmeid 5 ja 9, on sellel siiski ka laiem mõõde. Selleks et saavutada peaeesmärki, s.o üleüldist elavhõbedaga kokkupuute vähendamist, vajatakse täiendavaid rahvusvahelisi meetmeid. Esimene ülemaailme elavhõbedaalane tegevusraamistik kinnitati 2003. aastal ÜRO keskkonnaprogrammi (UNEP) elavhõbedakavaga.[2] 2005. aastal võttis UNEPi nõukogu vastu otsuse kemikaalide käitlemise kohta, milles kutsus valitsusi, erasektorit ning rahvusvahelisi organisatsioone võtma „ viivitamata meetmeid, et vähendada inimeste tervisele ja keskkonnale toodetes ja tootmisprotsessides sisalduva elavhõbeda põhjustatavat üldist ohtu” , muu hulgas näiteks „piirata esmatootmist ja elavhõbeda ülejääkide uuesti käibelelaskmist”. [3] Käesolev ettepanek vastab täielikult sellele üleskutsele.

Aegsasti enne UNEPi nõukogu 2007. aasta istungjärku korraldab komisjon järgmise rahvusvahelise üritusena 26. ja 27. oktoobril 2006. aastal Brüsselis elavhõbedaalase konverentsi, kus käsitletakse pakkumise ja nõudluse küsimusi. Konverents peaks aitama määratleda võimalusi edasiliikumiseks rahvusvahelisel tasandil, samuti ühishuve kolmandate riikidega, mida kaasata UNEPi nõukogu läbirääkimiste protsessi.

Allpool, punktis 1.3 käsitletakse Euroopa Liidus seoses elavhõbedat sisaldavate toodetega juba käivitatud meetmeid. Täiendavaid samme võetakse eelkõige arengumaades asuvates väikestes kullakaevandustes kasutatava elavhõbedaga seotud keerukate probleemide lahendamiseks. Tõenäoliselt on nimetatud valdkonnas vajalikud parlamendi ja nõukogu määrusest erinevad poliitilised meetmed.

Euroopa Liit tõstatas juba 2005. aastal toimunud UNEPi nõukogu 23. istungjärgul küsimuse ülemaailmse elavhõbedaalase õiguslikult siduva vahendi vajalikkuse kohta. Teema on endiselt päevakorras ning seda hakatakse taas arutama 2007. aasta veebruaris UNEPi nõukogu 24. istungjärgul. Komisjon kavatseb anda tõhusa panuse ühenduse ühise seisukoha väljatöötamiseks.

Käesolev ettepanek on oluline panus elavhõbedaga kokkupuute vähendamise üldise eesmärgi saavutamiseks, mis ei tohiks aga jääda eraldiseisvakse meetmeks. Suurima võimaliku kasu saavutamiseks peavad sellega kaasnema rahvusvahelised meetmed.

1.3. Kehtivad ühenduse õigusnormid

Täielik ülevaade elavhõbedat ja selle ühendeid käsitlevatest kehtivatest ja kavandatavatest ühenduse õigusaktidest ja põhimõtetest anti laiendatud mõjuhinnangus, mis oli lisatud komisjoni teatisele elavhõbedaalase strateegia kohta (lk 116 jj). Nimekirjale tuleb lisada kaks hiljutist õigusakti:

- Direktiiv 2006/11/EÜ teatavate ühenduse veekeskkonda lastavate ohtlike ainete põhjustatava saaste kohta,[4] mis hõlmab elavhõbedat ja elavhõbedaühendeid;

- 21. veebruaril 2006. aastal võttis komisjon vastu direktiivi ettepaneku, millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ seoses teatavate elavhõbedat sisaldavate mõõteseadmete turustamise piirangutega.[5] See direktiiv aitab samuti rakendada elavhõbedaalast strateegiat (meede 7).

Täielik ülevaade elavhõbedat sisaldavatele toodetele piiranguid kehtestavatest ühenduse õigusaktidest esitatakse käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangu punktis 5.3.

Tänini puuduvad õigusaktid, millega reguleeritaks elavhõbeda eksporti ühendusest või selle ladustamist. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 304/2003 (ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi kohta)[6] V lisa, kus on loetletud kemikaalid ja tooteartiklid, mille suhtes kehtib ekspordikeeld, hõlmab ka elavhõbedat sisaldavaid kosmeetilisi seepe.

Lisas loetlemise eeltingimusena peab kemikaali või tooteartikli kasutamine olema ühenduses inimese tervise ja keskkonna kaitseks keelatud (artikli 14 lõige 2). Elavhõbeda kasutamine on ühenduses küll rangelt piiratud , kuid mitte keelatud , ning ka edaspidi säilib selle mõningane jääkkasutus. Artikli 14 lõike 2 laiendamine vaid rangelt piiratud kasutusega kemikaalidele ja tooteartiklitele ei ole asjakohane, sest see lubaks keelustada piiramatu hulga ainete ekspordi. Kavandatav ekspordikeeld piirdub vaid metallilise elavhõbedaga ning teiste ainete suhtes ei ole kavas pretsedenti luua. Seega ei ole määrus nr 304/2003 elavhõbeda ekspordi keelustamise jaoks sobiv õiguslik alus, mistõttu komisjon otsustas eraldi õigusliku vahendi kasuks.

Niivõrd kuivõrd elavhõbedat käsitatakse jäätmetena, kuulub see jäätmeid reguleerivate ühenduse õigusaktide kohaldamisalasse: direktiiv 75/442 jäätmete kohta, määrus nr 259/93 jäätmesaadetiste kohta ja direktiiv 1999/31/EÜ prügilate kohta, arvestades mõiste „prügila” laia määratlust viimati nimetatud direktiivi artikli 2 punktis g. Samu õigusakte kohaldatakse ka elavhõbedat sisaldavate jäätmete suhtes. Kuna käesoleva määrusega on kavas kehtestada elavhõbeda käitlemisele teatavaid täiendavaid nõudeid olenemata sellest, kas elavhõbedat käsitatakse jäätmetena või mitte, peaks see osa keskkonnaalasest õigustikust edasi kehtima, ainsaks erandiks on sätted, mis käsitlevad metallilise elavhõbeda ladustamist.

Tavatemperatuuril ja tavarõhu all on metalliline elavhõbe vedelas olekus. Nõukogu direktiivis 1999/31/EÜ prügilate kohta[7] on sätestatud, et prügilasse ei võeta vastu vedeljäätmeid (artikli 5 lõike 3 punkt a). Peale selle on nõukogu otsusega 2003/33/EÜ, millega kehtestatakse jäätmete prügilatesse vastuvõtmise kriteeriumid ja kord, kindlaks määratud leostuvuse piirväärtused, mida ei tuleks kohaldada metallilise elavhõbeda prügila suhtes. Seepärast selgitataksegi käesoleva määrusega, et kavandatav ladustamise kohustus ei ole ülalmainitud keeluga ja piirväärtustega vastuolus, juhul kui ladustatavat metallilist elavhõbedat käsitatakse jäätmetena.

1.4. Kooskõla muude tegevuspõhimõtete ja eeskirjadega

Määruse ettepanek täiendab ühenduse olemasolevaid põhimõtteid ja õigusakte tööstussaaste kontrolli, kemikaalide (sh REACH ettepanek), töötajate tervise kaitse ja ohutuse ning jäätmete valdkondades. Samuti vastab ettepanek rahvusvahelise tasandi eesmärkidele, mis sisalduvad UNEPi elavhõbedakavas.

Eriti väärib märkimist asjaolu, et direktiiviga 96/61/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta[8] lõpetatakse kloorleeliste tööstuses järkjärguliselt elavhõbe-elektrolüüsi kasutamine, kuna seda ei peeta enam parimaks võimalikuks tehnikaks. Seoses üleminekuga teistele tootmisprotsessidele jääb kasutusest välja märkimisväärsel hulgal metallilist elavhõbedat. Sel viisil vabaneva elavhõbeda hajutamine üle maailma ja kasutamine erineval, sh osaliselt keelatud otstarbel, siirdab ühenduses juba lahendatud keskkonnaprobleemi lihtsalt väljapoole ELi piire. Seetõttu on uus määrus saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiivi vajalik täiendus, aidates vältida elavhõbe-elektrolüüsi järkjärgulise lõpetamise negatiivseid kõrvalmõjusid kogu maailmas.

Erilist tähelepanu tuleb pöörata ekspordikeelu vastavusele Maailma Kaubandusorganisatsiooni reeglitele . Üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikliga XI on keelatud piirangud impordile, ekspordile ja ekspordiks müügile. GATTi artiklis XX on ette nähtud mitmesugustel poliitilistel eesmärkidel kasutatavad erandid kokkuleppe üldreeglitest. Mõjuhinnangu punktis 6.11 analüüsitakse seetõttu põhjalikult, kas pakutavad meetmed on GATTi artikli XX sätete (üldised erandid) alusel põhjendatud.

Rangelt õigusliku analüüsi kõrval väärivad märkimist ka komisjoni süstemaatiliselt paranevad kontaktid elavhõbeda tootjate, kasutajate ja eksportööridena tähtsust omavate ja/või elavhõbedasaastega kokku puutuvate kolmandate riikidega. 26. ja 27. oktoobril Brüsselis peetav rahvusvaheline elavhõbedaalane konverents, millest võtab osa hulgaliselt kolmandate riikide esindajaid, annab juba aegsasti enne 2007. aastal toimuvat UNEPi nõukogu 24. istungjärku uut hoogu rahvusvahelistele läbirääkimistele, sh läbirääkimistele kaubandusküsimustes. See istungjärk võimaldab jällegi tõhustada UNEPi elavhõbedakava rakendamist.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

2.1. Konsulteerimine

Ühenduse elavhõbedaalase strateegia koostamise ajal toimusid laialdased konsultatsioonid sidusrühmadega. Asjaomane ülevaade on esitatud strateegiale lisatud laiendatud mõjuhinnangu punktis 11 (lk 61 jj).

Lisaks toimus 8. septembril 2005. aastal Brüsselis veel üks kohtumine sidusrühmadega. Kutsutud olid mitmesugused huvitatud isikud, sh liikmesriikide, tööstusharu ning keskkonna- ja terviseküsimustega tegelevate valitsusväliste organisatsioonide esindajad. Sidusrühmade panus hõlmas alljärgnevat[9]:

- Teave Euroopa Liidu liikmesriikides valitseva õigusliku olukorra kohta ning liikmesriikidest kogutud andmed elavhõbedajäätmete voogude ja elavhõbedat sisaldavate toodete ringlussevõtmise ja taaskasutuse kohta. Tegemist on kasuliku teabega elavhõbeda liikumise ja kättesaadavuse kohta Euroopa Liidus nii enne kui pärast kavandatava ekspordikeelu rakendumist.

- Kohtumisel sidusrühmadega esitles komisjon kavandatud õigusakti ettepaneku põhiideid ning soovis kuulda nende arvamusi ekspordikeelu konkreetse kohaldamisala kohta (metalliline elavhõbe, elavhõbedaühendid), samuti ladustamiskohustuse ulatuse kohta (kas ainult kloorleeliste tööstusest või ka muudest allikatest pärinev metalliline elavhõbe) ning prügiladirektiivi ja muude jäätmeid käsitlevate õigusaktide muutmise vajaduse kohta. Komisjoni huvitasid ka elavhõbeda taaskasutust/ringlussevõtmist puudutavad täiendavad andmed. Kavandatavat õiguslikku vahendit ja kloorleeliste tööstuse vabatahtlikku kokkulepet arutati täiendavalt probleemiga enim seotud liikmesriigi Hispaaniaga ja kloorleeliste tööstust esindava organisatsiooniga Eurochlor.

Konsulteerimise käigus kogutud teave lisati mõjuhinnangusse.

2.2. Mõju hindamine

Komisjoni teatisele elavhõbedaalase strateegia kohta oli juba lisatud laiendatud mõjuhinnang, mis avaldati teatise lisana.[10] Selle punkt 6 (lk 20 jj) on asjakohane ka käesoleva ettepaneku puhul. Peale selle koostati täiendav mõjuhinnang. See lisati käesolevale ettepanekule.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

3.1. Õiguslik alus

Ettepanek sisaldab kahte põhielementi: ühelt poolt keelustatakse metallilise elavhõbeda eksport ja teiselt poolt kehtestatakse kohustus ladustada elavhõbedat inimeste tervisele ja keskkonnale ohutul viisil. Ekspordikeelu element viitab EÜ asutamislepingu artiklile 133 kui asjakohasele õiguslikule alusele vaatamata sellele, et meetme eesmärk pole kaubanduspoliitika, vaid soov säilitada, kaitsta ja parandada keskkonna kvaliteeti ning kaitsta inimeste tervist. Ladustamise ning edaspidise aruandluse ja teabe esitamise kohustusi hõlmav teine element lähtub aga selgelt EÜ asutamislepingu artiklis 175 sätestatud keskkonnapoliitilistest kaalutlustest. Võttes arvesse hiljutisi Euroopa Kohtu otsuseid Rotterdami konventsiooni heakskiitmist käsitlevates kohtuasjades C-94/03 ja C-178/03 ning määrust (EÜ) nr 304/2003 ohtlike kemikaalide ekspordi ja impordi kohta, on ettepaneku õiguslikuks aluseks valitud mõlemad mainitud EÜ asutamislepingu artiklid 133 ja 175. Sarnaselt käesolevale ettepanekule on nii Rotterdami konventsioonis kui ka määruses nr 304/2003 ühendatud keskkonna- ja kaubanduspoliitika elemendid.

3.2. Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Elavhõbeda kui aine suhtes kehtivad siseturu eeskirjad, elavhõbeda kui jäätmete suhtes aga jäätmeid reguleerivad ühenduse õigusaktid. Seetõttu tuleb käesolevas õiguslikus vahendis kavandatud meetmeid võtta samuti ühenduse, mitte liikmesriikide tasandil.

Ladustamise/kõrvaldamise võimalused võivad riigiti erineda sõltuvalt kohalikest keskkonnatingimustest. Seepärast nõutakse küll teatud üldiste nõuete täitmist, kuid ladustamise või kõrvaldamise üksikasjalike nõuete kehtestamine jäetakse liikmesriikide pädevusse.

Käesolevas määruses kavandatavad meetmed on vajalikud ka jäätmestrateegia eesmärkide täitmiseks. Välditakse igasugust mikrotasandil juhtimist, mida võiks pidada proportsionaalsuse mõttes problemaatiliseks.

3.3. Õigusakti valik

Kuna kehtestatakse vaid mõned otsesed kohustused, milleks on ekspordikeeld, ladustamiskohustus, aruandlus ja teabevahetus, ei ole liikmesriigi tasandil rakendusmeetmeid vaja. Seetõttu on õigusaktiks valitud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus. Ladustamise üksikasjad lahendatakse tööstusharu poolt vabatahtlikult võetavate kohustuste vormis.

4. MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.

5. ÜKSIKASJALIK SELGITUS

Ettepanek vastab parema õigusloome põhimõtetele. Eesmärgiks on lühidus ja selgus, igati püütakse vältida vastakaid tõlgendusi võimaldavaid halle alasid. Mõistevalikus on järgitud sidusust olemasolevate ühenduse õigusaktidega. Ettepanekus on üheksa artiklit.

Artiklis 1 sätestatakse kooskõlas elavhõbedaalase strateegiaga kohustuslik ekspordikeeld, määratletakse selle kohaldamisala ja määratakse kindlaks kuupäev. Kohaldamisala hõlmab metallilist elavhõbedat, mis on elavhõbedaühenditega ja elavhõbedat sisaldavate toodetega võrreldes koguse poolest kõige olulisem aine.

Ekspordikeelu jõustumise kuupäev tekitas Euroopa Parlamendis ja nõukogus üsna suuri vaidlusi juba siis, kui need institutsioonid arutasid elavhõbedaalast strateegiat. Käesoleva ettepaneku jaoks otsustas komisjon valida sellise kuupäeva, mida enamik liikmesriike ja muid sidusrühmi toetab kõige suurema tõenäosusega.

Artiklis 2 sätestatakse ladustamise kohustus ja määratletakse selle kohaldamisala. Ladustamise kohustus hõlmab ühenduse kolme kõige tähtsamat metallilise elavhõbeda allikat. Taotluslikult on valitud mõiste „ladustamine”, kuna mõistel „kõrvaldamine” on eritähendus ühenduse jäätmealastes õigusaktides (vt muudetud jäätmedirektiivi 75/442/EMÜ artikli 1 punkti e). Ladustamise kohustust kohaldatakse elavhõbedale olenemata sellest, kas seda käsitatakse jäätmetena või mitte. Ladustamise all ei peeta siinkohal silmas mitte ainult lühikese ja keskpika perspektiiviga valikuid, vaid ka pikaajalisi lahendusi (milleks võib olla ka kõrvaldamine). Selle kohustuse jõustumise aeg on seotud metallilise elavhõbeda ekspordikeelu jõustumise ajaga.

Sõnastus „mida kloorleeliste tööstuses enam ei kasutata” viitab sellele, et võimalus elavhõbeda liikumiseks ühenduse ühest kloorleeliste rajatisest teise jääb alles.

Seda sätet täiendab kloorleeliste tööstuse vabatahtlikult võetav kohustus. See kohustab tööstust ladustama elavhõbeda ülejääke ainult kõrge kvalifikatsiooniga käitajate juures, et tagada nõuetekohased hoiutingimused ning esitada komisjonile andmed elavhõbedavoogude kohta. Artikkel on sõnastatud selle põhimõtte kohaselt, laskumata üksikasjadesse. Ladustamisrajatistele kehtestatakse siiski täiendavad nõuded artiklis 4.

Artiklis 3 selgitatakse seoseid olemasolevate jäätmealaste õigusaktidega. Praegu valitsevas õiguslikus olukorras oleks (vedelas olekus esineva) metallilise elavhõbeda ladustamine mis tahes prügilas vastuolus direktiivi 1999/31/EÜ artikli 5 lõike 3 punktiga a. Seetõttu on vaja kehtestada erand. Nõukogu otsuse 2003/33/EÜ punktis 2.4 on kehtestatud prügilates vastuvõetavate jäätmete vastuvõtukriteeriumid ja kord, kuid sealseid leostuvuse piirväärtusi ja muid kriteeriume kohaldatakse granuleeritud jäätmete suhtes ning need ei sobi vedela elavhõbeda puhul.

Seetõttu on artiklis 3 erandina nendest sätetest pakutud lahendus metallilise elavhõbeda kahe konkreetse ladustamisvõimaluse näol: ladustamine selleks otstarbeks kohandatud maa-alustes soolakaevandustes ja ladustamine konkreetselt elavhõbeda jaoks ettenähtud ajutise ladustamise rajatistes, mida saab vastavate tingimuste täitmisel lugeda inimeste tervisele ja keskkonnale ohutuks. Kehtestades erandi, mis lubab ladustamist „ainult metallilise elavhõbeda ajutiseks ladustamiseks ettenähtud ja selleks varustatud rajatises enne selle lõplikku kõrvaldamist”, jäetakse ruumi uuenduslike lahenduste otsimisele elavhõbeda kõrvaldamiseks muus kui vedelas olekus sedamööda, kuidas tehnoloogia areneb. Vedelas olekus elavhõbeda ladustamine „tavalises” prügilas jääb endiselt ebaseaduslikuks.

Kuna nõukogu otsuse 2003/33/EÜ punkti 2.4 ei kohaldata maa-alusele ladustamisele (vt punkt 2.5), käsitletakse artiklis neid kaht varianti eraldi.

Kuna nimetatud säte ei ole piiratud konkreetsetest allikatest pärit metallilise elavhõbedaga, siis on liikmesriikidel soovi korral lubatud ladustada maa-alustes või selleks eraldi kohandatud rajatistes ka muudest allikatest pärit metallilist elavhõbedat.

Siinkohal väärib märkimist, et juhul kui metallilist elavhõbedat käsitatakse jäätmetena, kehtivad selle suhtes mõistagi jäätmedirektiivi 75/442/EMÜ üldsätted ning ühendusesiseste jäätmesaadetiste puhul ka määruse 259/93/EMÜ (jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral) üldsätted.

Arvestades metallilise elavhõbeda eripära ning samuti asjaolu, et tõenäoliselt osutub metallilise elavhõbeda ladustamiseks sobivaks vaid piiratud arv rajatisi, ei näi olevat asjakohane esitada vastuväiteid jäätmetena käsitatava elavhõbeda saadetiste suhtes põhjendusega, et see ei ole kooskõlas läheduse, taaskasutuse eelistamise ja sõltumatuse põhimõtetega. Meenutagem, et käesoleva määruse eesmärk on hoida ära elavhõbeda uuesti käibelelaskmine, mistõttu taaskasutus ei ole soovitav valik. Seepärast tehaksegi ettepanek kehtestada erand uue jäätmesaadetiste määruse sätetest.

Artikkel 4 täiendab artiklit 2, lisades mõned üksikasjalikumad nõuded kummagi ladustamise variandi kohaldamisele. Rõhk on asetatud vajadusele viia läbi ohutuse nõuetekohane hindamine, mille puhul võetakse arvesse aine omadusi. Samuti sätestatakse siin loa sisule kehtestatavad miinimumnõuded. See tagab elavhõbeda ohutu käitlemise isegi siis, kui tööstusharu endale vabatahtlikku kohustust ei võta.

Artikliga 5 nähakse ette huvitatud sidusrühmade vahelise teabevahetuse sisseseadmine komisjoni poolt. See aitab varakult avastada uusi suundumusi elavhõbeda kasutusvaldkondades ja voogudes ning neile paindlikult reageerida. Teabevahetus ei peaks piirduma ainult metallilise elavhõbedaga, hõlmata tuleks ka elavhõbedaühendid ja elavhõbedat sisaldavad tooted.

Artikliga 6 pannakse liikmesriikidele mõned teabe esitamise kohustused. Selle kohaselt peavad liikmesriigid esitama komisjonile kõik elavhõbeda ladustamise rajatistele väljastatud load. Liikmesriikidel tuleb hiljemalt kolme aasta ja viie kuu möödumisel ekspordikeelu jõustumisest teavitada komisjoni vahendi mõjust. Komisjon võib aga nõuda liikmesriikidelt niisugust teavet juba varem. Nii on võimalik kiiresti ja tõhusalt reageerida võimalikele ootamatutele suundumustele turul. Väärib märkimist, et liikmesriikidele pole kavas kehtestada korrapärast ega perioodilist aruandluse kohustust.

Artiklis 7 sätestatakse, et komisjon hindab määruse kohaldamist ja selle mõju turule ning esitab sellekohase aruande hiljemalt neli aastat pärast ekspordikeelu jõustumist. Hinnang tugineb liikmesriikide poolt esitatud teabele. Kasutatakse ka teisi kättesaadavaid teabeallikaid.

Artikliga 8 pannakse komisjonile kohustus teavitada elavhõbedaalastest rahvusvahelistest suundumustest, eriti pakkumist ja nõudlust puudutavatest mitmepoolsetest läbirääkimistest, mis võivad alata lähiaastatel. Nii saab jälgida ülemaailmsete ja ühenduse meetmete sidusust, mille eesmärgiks on saavutada maksimaalne keskkonnakasu.

Artiklis 9 esitatakse standardtekst õigusakti jõustumise kohta.

2006/0206 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

metallilise elavhõbeda ekspordi keelustamise ja turvalise ladustamise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133 ja artikli 175 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[11]

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[12]

võttes arvesse regioonide komitee arvamust,[13]

tegutsedes vastavalt asutamislepingu artiklis 251 kehtestatud korrale[14]

ning arvestades järgmist:

(1) Elavhõbeda sattumine keskkonda kujutab endast üldist ohtu, mis nõuab riiklike, regionaalsete ja ülemaailmsete meetmete kasutuselevõttu.

(2) Vastavalt komisjoni poolt nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud teatisele ühenduse elavhõbedaalase strateegia kohta[15] tuleb vähendada inimeste ja keskkonna elavhõbedaga kokkupuute riski.

(3) Ühenduse tasandil võetavaid meetmeid tuleb vaadelda osana elavhõbedaga kokkupuute vähendamisele suunatud rahvusvahelistest, eriti aga ÜRO keskkonnaprogrammi elavhõbedakava raames tehtavatest jõupingutusest.

(4) Elavhõbeda ülemaailmse pakkumise märgatavaks vähendamiseks tuleks metallilise elavhõbeda eksport ühendusest keelata.

(5) Ekspordikeelu tulemusena tekivad ühenduses suured elavhõbeda ülejäägid, mille uuesti käibelelaskmist tuleks vältida. Seetõttu tuleks ühenduses tagada sellise elavhõbeda turvaline ladustamine.

(6) Kloorleeliste tööstuses kasutusest kõrvaldatud elavhõbeda turvaliseks ladustamiseks on teatavat liiki prügilate puhul asjakohane kehtestada erand nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ (prügilate kohta)[16] artikli 5 lõike 3 punktist a ning sätestada, et maapealse ladustamise puhul ei kohaldata nõukogu 19. detsembri 2002. aasta otsuse 2003/33/EÜ, millega kehtestatakse jäätmete prügilatesse vastuvõtmise kriteeriumid ja kord direktiivi 1999/31/EÜ[17] artikli 16 ja II lisa kohaselt, lisa punktis 2.4 nimetatud kriteeriume.

(7) Inimeste tervisele ja keskkonnale ohutu ladustamise tagamiseks tuleb maa-aluse ladustamise suhtes otsuse 2003/33/EÜ kohaselt teostatavat ohutuse hindamist täiendada erinõuetega ning muuta see kohaldatavaks ka maapealse ladustamise puhul.

(8) Ilma et see piiraks asutamislepingu ja eriti selle artiklis 81 sätestatud konkurentsieeskirjade kohaldamist, on elavhõbeda eksportimise ja ladustamisega seotud täiendatavate meetmete vajaduse hindamiseks asjakohane korraldada teabevahetust.

(9) Määruse õigeaegse hindamise võimaldamiseks peaksid liikmesriigid esitama teavet ladustamiseks ettenähtud rajatistele väljastatud lubade ning määruse kohaldamise ja selle turumõjude kohta.

(10) Selleks et välja selgitada, kas määrust on vaja muuta, peaks komisjon arvestama nimetatud teavet hindamisaruande esitamisel.

(11) Komisjon peaks samuti jälgima elavhõbeda pakkumise ja nõudluse ning eriti mitmepoolsete läbirääkimistega seotud rahvusvahelisi suundumusi, esitades vastava aruande, mis võimaldaks hinnata üldise lähenemisviisi kooskõla.

(12) Määrus sisaldab kaubanduspoliitika elementi, aga ka keskkonnapoliitilistest kaalutlustest tulenevaid elemente. Artikkel 1 on seotud kaubandusega, mistõttu on selle aluseks asutamislepingu artikkel 133, ülejäänud artiklid tuginevad aga asutamislepingu artikli 175 lõikele 1.

(13) Liikmesriigid ei suuda ekspordikeelu ja ladustamiskohustuse kehtestamise abil täielikult saavutada elavhõbedaga kokkupuute vähendamise eesmärki, arvestades selle mõju kaupade liikumisele, ühisturu toimimisele, samuti elavhõbedasaaste piiriülest levikut, ning seetõttu on eesmärgi saavutamine võimalik vaid ühenduse tasandil. Seega võib ühendus võtta meetmeid vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele. Kooskõlas nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Alates 1. juulist 2011 on metallilise elavhõbeda (Hg, CAS RN 7439-97-6) eksport ühendusest keelatud.

Artikkel 2

Alates artiklis 1 märgitud kuupäevast tuleb metalliline elavhõbe, mida kloorleeliste tööstuses enam ei kasutata, maagaasi puhastamisel saadud elavhõbe ja mitteraudmetallide kaevandamisel ja väljasulatamisel kõrvalsaadusena saadud elavhõbe ladustada selle kvaliteedi- ja kontsentratsioonitaset muutmata ning sellisel viisil, mis on inimeste tervisele ja keskkonnale ohutu.

Artikkel 3

1. Erandina direktiivi 1999/31/EÜ artikli 5 lõike 3 punktist a võib jäätmetena käsitatavat metallilist elavhõbedat sobivas mahutis ladustada kas:

a) jäätmete kõrvaldamiseks kohandatud maa-aluses soolakaevanduses või

b) ainult metallilise elavhõbeda ajutiseks ladustamiseks ettenähtud ja varustatud rajatises enne metallilise elavhõbeda lõplikku kõrvaldamist.

Käesoleva lõike punktis b nimetatud juhul ei kohaldata otsuse 2003/33/EÜ lisa punktis 2.4 sätestatud kriteeriume.

2. Erandina Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1013/2006[18] artikli 11 lõike 1 punktist a ei tohi lähtekoha ja sihtkoha pädevad asutused esitada vastuväiteid jäätmetena käsitatavate metallilise elavhõbeda saadetiste suhtes põhjendusega, et kavandatud saadetis või selle kõrvaldamine ei ole kooskõlas läheduse, taaskasutuse eelistamise ja sõltumatuse põhimõtete rakendamiseks võetud meetmetega .

Artikkel 4

1. Otsusega 2003/33/EÜ ette nähtud ladustamise ohutuse hindamine jäätmete ladustamiseks kohandatud maa-aluses soolakaevanduses hõlmab eelkõige metallilise elavhõbeda omadustest ja mõju pikaajalisusest ning kontrolli all hoidmisest tulenevaid täiendavaid riske.

2. Ajutisel ladustamisel üksnes metallilise elavhõbeda ladustamiseks ettenähtud ja varustatud rajatises tuleb läbi viia ohutuse hindamine, mis tagab otsusega 2003/33/EÜ tagatud keskkonnakaitse tasemega samaväärse taseme ja esitada tulemused pädevale asutusele.

3. Direktiivi 1999/31/EÜ artiklites 8 ja 9 nimetatud luba, mis antakse maa-alusele soolakaevandusele ja ainult metallilise elavhõbeda ajutiseks ladustamiseks ettenähtud ja varustatud rajatisele, peab sisaldama mahutite korrapärase visuaalse kontrolli ja võimalike lekete avastamiseks mõeldud aurude tuvastamisseadmete paigaldamise nõuet.

Artikkel 5

Komisjon korraldab teabevahetuse liikmesriikide ja asjaomaste tööstusharude vahel.

Teabevahetuse käigus hinnatakse eelkõige seda, kas on vaja laiendada ekspordikeeldu elavhõbedaühenditele ja elavhõbedat sisaldavatele toodetele, laiendada ladustamise kohustust muudest allikatest pärinevale metallilisele elavhõbedale ja kehtestada ladustamistähtajad ladustamisele rajatises, mis on ette nähtud ja varustatud üksnes metallilise elavhõbeda ajutiseks ladustamiseks.

Artikkel 6

1. Liikmesriigid esitavad komisjonile koopia igast elavhõbeda ladustamiseks ettenähtud rajatistele väljastatud loast.

2. Hiljemalt 30. novembriks 2014 teavitavad liikmesriigid komisjoni määruse kohaldamisest ja selle turumõjudest oma territooriumil. Komisjoni nõudel esitavad liikmesriigid nimetatud teabe enne esimeses lõigus märgitud kuupäeva.

3. Lõikes 2 nimetatud teave sisaldab vähemalt järgmisi andmeid:

a) ühendusse sisseveetava või ühendusest väljaveetava metallilise elavhõbeda kogused, hinnad, lähte- ja sihtriigid ning kavandatav kasutusala;

b) metallilise elavhõbeda ühendusesiseste piiriüleste tehingute kogused, hinnad, lähte- ja sihtriigid ning kavandatav kasutusala.

Artikkel 7

1. Komisjon hindab käesoleva määruse kohaldamist ühenduses ja selle mõju ühenduse turule, võttes arvesse artiklis 6 nimetatud teavet.

2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande hiljemalt 30. juuniks 2015.

Artikkel 8

Vähemalt aasta enne artiklis 1 sätestatud kuupäeva esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande elavhõbedaalaste mitmepoolsete meetmete ja läbirääkimiste kohta, hinnates seejuures eelkõige käesoleva määruse meetmete tähtaegade ja kohaldamisala kooskõla rahvusvaheliste suundumustega.

Artikkel 9

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] KOM(2005)20 (lõplik).

[2] UNEPi nõukogu otsus 22/4, 7.2.2003.

[3] UNEPi nõukogu otsus 23/9, 25.2.2005.

[4] ELT L 64, 4.3.2006, lk 52.

[5] KOM(2006)69 (lõplik9.

[6] ELT L 63, 6.3.2003, lk 1.

[7] EÜT L 182, 16.7.1999, lk 1.

[8] EÜT L 257, 10.10.1996, lk 26.

[9] Kõik konsulteerimisega seotud materjalid asuvad järgmisel veebilehel: http://www.ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/

[10] http://www.europa.eu.int/comm/environment/chemicals/mercury/pdf/extended_impact_assessment.pdf

[11] ELT C , , lk .

[12] ELT C […], […], lk […].

[13] ELT C […], […], lk […].

[14] Euroopa Parlamendi arvamus xxx ja nõukogu otsus xxx

[15] KOM(2005)20, 28.1.2005, lõplik.

[16] EÜT L 182, 16.7.1999, lk 1. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

[17] EÜT L 11, 16. 1. 2003, lk 27.

[18] ELT L 190, 12.7.2006, lk 1.