ET Euroopa Liidu Teataja C 303/16

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2011/C 303/12

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamisest.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„KALOCSAI FŰSZERPAPRIKA-ŐRLEMÉNY”

EÜ nr: HU-PDO-0005-0393-21.10.2004

KPN ( X ) KGT ( )

Käesolevas kokkuvõttes esitatakse teabe andmise eesmärgil spetsifikaadi põhipunktid.

1. Liikmesriigi pädev asutus:

Nimetus: Vidékfejlesztési Minisztérium – Élelmiszer-feldolgozási Főosztály (Maaelu arengu ministeerium – Toiduainete töötlemise osakond) Aadress: Budapest Kossuth Lajos tér 11. 1055 MAGYARORSZÁG/HUNGARY Tel +36 13014419 Faks +36 13014808 E-post: Eniko.Zobor@vm.gov.hu; eefo@fvm.gov.hu

2. Taotlejate rühm:

Nimetus: Kalocsai Fűszerpaprika-őrlemény védelméért polgári jogi társaság Registreeritud asukoht: Kalocsa Kossuth Lajos u. 15. 6300 MAGYARORSZÁG/HUNGARY Postiaadress: Kalocsa Alkotmány u. 49. 6300 MAGYARORSZÁG/HUNGARY Tel +36 78462555 Faks +36 78462211 E-post: paprikart@mail.externet.hu Koosseis: tootjad/töötlejad ( X ) muu ( )

3. Toote liik:

1.8 rühm: EÜ asutamislepingu I lisa muud tooted (vürtsid)

4. Spetsifikaat:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 4 lõikega 2 ettenähtud nõuete kokkuvõte):

4.1. Nimetus:

„Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény”

4.2. Kirjeldus:

Paprikapulber „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” on saadud Kalocsai piirkonnas kasvatatud ja riiklikult tunnustatud sordi seemnest pärineva vürtspaprika taime (Capsicum annuum L. var. Longum DC.) kuivatatud viljade jahvatamise teel.

Paprikapulbri „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” tootmiseks sobivad järgmised sordid: Delikát, Favorit, Folklór, Jubileum, Kaldóm, Kalmár, Kalocsai 50, Kalocsai 801, Kalocsai merevszárú 622, Kalocsai V-2, Kalorez, Kalóz, Remény, Rubinvörös, Szegedi-178, Szegedi 20, Szegedi 80.

Paprikapulbri „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” põhiomadused on järgmised.

Organoleptilised omadused:

— välimus: homogeenne, ühtlaselt jahvatatud;

— värvus: siidiselt sügavpunane;

— aroom: meeldivalt vürtsika, isuäratava lõhnaga, mis meenutab karamelliseerunud röstitud seemneid;

— maitse: magusapoolne, puuviljane, pakub viie põhimaitse (magus, hapu, soolane, mõru, terav) kooskõla, ei ole terav, kaptsaitsiinisisaldus on sortidele iseloomulik.

Teraval paprikapulbril on maitse-, lõhna- ja aroomikooskõla veel tugevam ja intensiivsem. Teravuse intensiivsuse määrab kaptsaitsiinisisaldus. Kui kaptsaitsiinisisaldus on 30–200 mg/kg, on paprikapulber pisut teravama maitsega, kui see on 200–500 mg/kg, on maitse terav, kui aga üle 500 mg/kg, on tegemist kange paprikapulbriga.

Füüsikalised ja keemilised omadused:

— terakeste mõõt, jahvatamise jämedus: kuni 0,5 mm,

— analüütilised omadused: Pigmendi kogusisaldus säilivusaja lõpus, kuivaines, miinimumväärtus, g/kg 2,6 või värvuse väärtus (ASTA, Ameerika Vürtsikaubanduse Ühendus) pakendamisel, miinimumväärtus 85 Maksimaalne niiskusesisaldus, % (m/m) 11,0 Liivasisaldus kuivaines, maksimumväärtus, % (m/m) 0,5

— paprikapulber ei tohi sisaldada toiduainetööstuse lisaaineid; konditsioonimise käigus lisatakse joogivee kvaliteediga vett.

4.3. Geograafiline piirkond:

Kaitstud päritolunimetusega „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” jahvatatud paprika tootmiseks vajalik paprika saadakse Kalocsai vürtspaprika kasvatuspiirkonnast, mille moodustavad 119 asulat Bács-Kiskuni komitaadist, 35 Tolna komitaadist, 26 Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadist, neli valda Fejéri komitaadist ning Baranya ja Csongrádi komitaadist kummastki üks vald. Asulate nimekiri on esitatud spetsifikaadis.

Paprikapulbri „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” tootmine ja pakendamine peavad toimuma spetsifikaadis osutatud asulate haldusalasse kuuluvas geograafilises piirkonnas.

4.4. Päritolutõend:

„Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” kogu tootmistsükli vältel tuleb täita rangeid tootmis- ja kontrollitingimusi ning kvaliteedijuhtimissüsteemi, mis hõlmab ka külviseemnete ja tooraine (paprikasaak) dokumenteeritud algupära kontrollimist. Seetõttu on toote teekond toorainest valmis paprikapulbriks identifitseeritav ja jälgitav.

Eeskirjadest kinnipidamist kontrollib Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatali (Põllumajandusamet) vastava piirkonna asutus.

4.5. Tootmismeetod:

Sügisel enne kündmist väetatakse maad orgaanilise või selle puudumisel mineraalväetisega.

Sertifitseeritud seemned külvatakse mulda vähemalt 12 °C mullatemperatuuri juures märtsi lõpust kuni mai alguseni, või istutatakse alates märtsist soojendusega või soojenduseta katmikalal kasvatatud taimed mai keskpaigast maha.

Enne istutamist või külvamist valmistatakse kasvumuld hoolikalt ette paprikataimede või külviseemnete vastuvõtuks: mullapinna all olevad kõvemad kihid purustatakse, maa kõblatakse ja kobestatakse ning tasandatakse täiesti ühtlaseks.

Küpseks saanud saak koristatakse masinaga või käsitsi, pärast identifitseerimist ja kvaliteedi määramist ladustatakse paprikaviljad vastavalt kontrollitulemustele looduslikes tingimustes järelküpsemiseks.

Järelküpsemise ajal (10–40 päeva) tuleb saaki hoida puitkastides, konteinerites, kottides või vanikuteks punutuna (eri partiisid hoitakse eraldi), et värvipigmendi sisaldus kasvaks võimalikult suureks ning et takistada riknemist ja saastumist ladustamise ajal.

Pärast ajutist ladustamist ja järelküpsemist kuivatatakse saaki looduslikke kuivatamistingimusi järgides mõõdukalt kaudse kuivatuse teel või vabas õhus looduslikes tingimustes, kuni niiskusesisaldus on alla 10 %, ning varustatakse identifitseerimist võimaldavate etikettidega. Kuivatamise mõõdukus seisneb selles, et vilja pinna temperatuur on maksimaalselt 80 °C. See on kõrgeim temperatuur, mille juures paprika niiskuse aurustumine veel vastab looduslikele tingimustele. Nii säilitab paprika looduslikud maitse- ja aroomiained kuni jahvatamiseni.

Pärast kuivatamist ladustatakse identifitseeritud saak jahedas, hämaras ja kahjuritevabas hoiuruumis.

Pärast kuivatatud vürtspaprika ajutist ladustamist järgneb tükeldamine ja jahvatamine, mille toimumise ajal ei või paprika temperatuur ületada 80 °C. Jahvatamise käigus katab paprikaseemnetes sisalduv õli jahvatatud terakeste pinna, mis kaitseb paprikapulbrit riknemise eest. Jahvatamiseks sobivad veskikivid, valtsiveskid, vasarveskid ja löögiveskid. Jahvatamise ajal tuleb õhutada nii palju, et jahvatamistemperatuur ei tõuseks kuskil üle 80 °C. Vürtspaprikat tuleb jahvatada koos loodusliku seemnekogusega. Jahvatamise lõpus tuleb paprikapulbrit konditsioonida loodusliku ja kontrollitud vee lisamisega niiskusesisalduseni vähemalt 8 % ja kuni 11 %.

Paprikapulber homogeniseeritakse, töödeldakse vajaduse korral kaitseks bakterite vastu, märgistatakse ja varustatakse etikettidega, ning seejärel võib paprikapulbrit turustada.

Eespool nimetatud järelküpsemine, jahvatamine ja konditsioonimine määravadki toodangu kvaliteedi, mida saab tagada üksnes kohese pakendamisega, et just lõppenud konditsioonimise käigus tekitatud niiskusesisaldus ei muutuks. Nende toimingute keerukus nõuab oskusteavet, mis on olemas eranditult üksnes kõnealuses geograafilises piirkonnas. Seepärast peavad nii toote päritolu kui ka kvaliteedi huvides toimuma paprikapulbri „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” tootmise kõik etapid punktis 4.3 osutatud geograafilises piirkonnas.

4.6. Seos piirkonnaga:

Paprikapulber „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” on traditsiooniline maitseaine, mis on Ungaris ja Kalocsas tuntud olnud ligi 500 aastat, taimekultuurina kasvatatud enam kui 300 aastat, kaubaartikkel olnud 150 aastat ja eksporditav margitoode 100 aastat.

18. sajandi esimesel kümnendil tegeleti juba mitmes paigas Kalocsa piirkonnas paprikakasvatusega. Samuti on tõendeid sellest, et 19. sajandi alguses oli paprikakasvatus piirkonna suures osas juba õitsval järjel. 1880. aastal ehitati esimene paprikakuivati.

19. sajandil sai paprikast kaubaartikkel ning seda hakati meelsasti kasutama ka kaugemates piirkondades.

19. ja 20. sajandi vahetuseks oli Ungari paprika juba oluline kaubaartikkel. Tolleaegses õitsvas vabakaubandussüsteemis ei piiranud paprika kasvatamist, töötlemist, jahvatamist ega sellega kauplemist ükski riiklik sekkumine ega regulatsioon. Ungari toodetele moodustas loomuliku turu Austria-Ungari keisririik. Paprikakasvatuse ala ulatus toona 4–6 000 Ungari katastriaakrini ja 1901. aasta eksport oli peaaegu 600 tonni.

1917. aastal asutati Kalocsas keemia ja paprika katsejaam (Vegykísérleti és Paprikakísérleti Állomás). Uus asutus saavutas tulemusi nii Kalocsa paprika kvaliteedi parandamises ja laialt levinud võltsingute vähendamises kui ka paprikakasvatuse hoogustamises professionaalse aretustöö ja paprikakasvatajate koolitamise kaudu. Kalocsa väärispaprika ja maguspaprika sordid aretati välja Kalocsa katsejaama katsepõldudel.

1922. aastal ilmus paprika kvaliteeti reguleeriv ministri määrus (nr 83.000/1922. FM) ja sündis esimene paprikakvaliteedi määramise koodeks. Numbri all 1890/1934. M.E. avaldatud põhimäärusega sai Kalocsa piirkonnast piiranguala. Sellest ajast peale oli vürtspaprika kasvatamine seotud lubadega.

Pärast II maailmasõda ulatus vürtspaprika kasvatusala 4–5 000 hektarini. Kui eksport uuesti algas ja kiiresti kasvama hakkas, tuli paprikakasvatuseks kasutusele võtta uusi alasid. 1950. aastatel moodustas kasvatusala 6–7 000 hektarit. 1960. aastatel loodi paprikakasvatajate põllumajanduskooperatiivid, mis jätkasid vürtspaprika kasvatamist väljakujunenud piirkondades. Paprikapulbri valmistamiseks kasutatakse Kalocsa piirkonnas kasvatatud püstiste ja rippuvate piklike viljadega paprikasorte. Tänu üle saja aasta kestnud sordiaretusele on selliste geneetiliste omadustega sordid suurepäraselt kohanenud piirkonna mullastiku ja kliimatingimustega ning aretuse käigus on oskuslikult kasutatud selles piirkonnas saja aasta vältel välja kujunenud algupärast maitset, lõhna ja värvi andvat vürtspaprika populatsiooni. Pärast jahvatamist laotati paprikapulber jahedas kambris üheks ööks laiali, et õhuniiskus annaks paprikapulbrile sobiva niiskusesisalduse. Sellel traditsioonilisel kodutöönduslikul protsessil põhineb tänapäevases tehnoloogias kasutatav konditsioonimine.

Lisaks kohapeal väljatöötatud oskusteabele oli Kalocsa vürtspaprika kasvatuspiirkonna väljakujunemises oluline roll ka mullal ja kliimal.

Paprikapulbrit „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” toodetakse eelkõige Doonau ja Doonau oru peakanali vahele jääval alal ning kasvatuspiirkond ulatub ka Tisza jõe üleujutusalale. Ala paikneb Doonau ja Tisza jõe orgude kasvatuspiirkonna keskel, Doonau alluviaalsel mullal. Seda täiendavad Doonau ja Tisza vahelised ning Dunaföldvári liivaseljandikud ning Põhja-Bácska lössiseljandikud. Doonau ja Tisza kallastel on iseloomulikuks mullatüübiks lammimullad ja selle alamliigid, mis ida poole minnes asenduvad ala keskosas mustmullaga, piirkonna idapiiri põhiliseks iseloomulikuks mullatüübiks on solontšakk. Kuna paprika peamiselt külvatakse kasvukohta maha, siis vajab ta juba idanemiseks kõrgemat temperatuuri, mida pakuvad selle piirkonna kiiresti soojenevad mullad. Paprika on tundlik mulla keemilisele mõjule (kasvab hästi nõrgalt leelisesel mullal, mille pH väärtus on 7,2–8,2), vajab toitaineid kergesti omastataval kujul, seetõttu on kõnealuse piirkonna keskmiselt tihedad, kergesti soojenevad, nõrgalt leelisesed või neutraalsed mullad paprikakasvatuse jaoks ideaalsed.

Kuna Doonau ja Tisza lössi- ja liivaseljandikel paiknevatel lammimuldadel on sarnased mullaomadused, levis tooraine tootmise baas koos Kalocsa sortide ja tehnoloogiaga 1970. aastatel Szolnoki (Mezőhék) mikropiirkonda.

Kaloca piirkonnas on keskmine temperatuur kasvuajal 17,5 ja 18 °C vahel. Kuigi paprikapulbri kvaliteeti oluliselt mõjutav kasvuaja päikesepaisteliste tundide arv ulatub kogu piirkonnas 1 500 tunnini, ei saa vürtspaprika sealse piirkonna kliimatingimustes kunagi nii küpseks kui rohkema päikesepaistega riikides ning paprikakaunadesse jääb koristamise ajal alati suhkrut. Paprikapulbri „Kalocsai fűszerpaprika-őrlemény” iseloomulikku sügavat värvi ning magusapoolset, puuviljast, viie põhimaitse (magus, hapu, soolane, mõru, terav) kooskõla kajastavat maitset kujundab nimetatud suhkrusisalduse teatava osa ja paprikakaunas sisalduvate valkude vahel tekkiv kondensatsioonireaktsioon, suhkru karamelliseerumine kuivatamise ja jahvatamise ajal ning seemnetest eralduv taimeõli.

Hiliste kevadkülmade ja varajaste sügiskülmade esinemissagedus on piirkonnas kõige väiksem, mis tagab paprikakasvatuseks vältimatu külmadeta keskkonna.

Päritolunimetuse on Ungari Patendiamet registreerinud 30. novembril 1998. aastal (registrinumber 26), ning Lissaboni kokkuleppe alusel kandis Maailma Intellektuaalomandi Organisatsiooni Rahvusvaheline Büroo selle 6. mail 1969 päritolunimetuste rahvusvahelisse registrisse (registrinumber 501).

4.7. Kontrolliasutus:

Nimetus: Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Központ, Élelmiszer- és Takarmánybiztonsági Igazgatóság (Põllumajandusameti keskasutus, toidu- ja söödaohutuse osakond) Aadress: Budapest Mester u. 81. 1095 MAGYARORSZÁG/HUNGARY Tel +36 4563012 E-post: etbi@mgszh.gov.hu

samuti Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatali (Põllumajandusamet) spetsifikaadis loetletud vastavate piirkondade asutused.

4.8. Märgistus:

—

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.