NÕUKOGU18. juuli 2006. aasta,

ühine seisukoht (EÜ) nr 12/2006,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu … otsus nr …/2006/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tööhõive ja sotsiaalse solidaarsuse programm — Progress

(2006/C 238 E/03)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 13 lõiget 2, artiklit 129 ja artikli 137 lõike 2 punkti a,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, (2)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

Euroopa Ülemkogu 23. ja 24. märtsi 2000. aasta Lissaboni kohtumisel kaasati osana liidu üldisesse strateegiasse tööhõive ja sotsiaalse kaasamise edendamine, et saavutada järgmise kümnendi strateegiline eesmärk muutuda maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majanduseks, mida iseloomustaks säästev majanduskasv, rohkem paremaid töökohti ja suurem sotsiaalne ühtekuuluvus. Sellega püstitati liidule ambitsioonikad eesmärgid ja sihid, et taastada tingimused täielikuks tööhõiveks, edendada töö kvaliteeti ja produktiivust ning sotsiaalset ühtekuuluvust ja kaasavat tööturgu. Lisaks suunitleti strateegia ümber Euroopa Ülemkogu 22. ja 23. märtsi 2005. aasta Brüsseli kohtumisel.

Lissaboni Euroopa Ülemkogu järeldas, et allpool vaesuspiiri elavate ja sotsiaalselt tõrjutud inimeste arv liidus on lubamatu ning seega peeti vajalikuks võtta meetmeid, et sobilike eesmärkide püstitamisega avaldada märkimisväärset mõju vaesuse kõrvaldamisele. Sellised eesmärgid lepiti kokku Euroopa Ülemkogu Nice'i kohtumisel 7., 8. ja 9. detsembril 2000. aastal. Lisaks lepiti kokku, et sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise strateegiad peaksid tuginema koordineerimise avatud meetodile, mis ühendab endas siseriiklikud tegevuskavad ja komisjoni koostööalgatuse.

Demograafilised muudatused on peamine pikaajaline väljakutse sotsiaalkaitse süsteemide suutlikkusele tagada piisavad pensionid, kvaliteetne tervishoid ja pikaajaline hooldus, mis on kõigile kättesaadav ja mida on võimalik rahastada pikaajalises perspektiivis. Oluline on edendada poliitikaid, millega saab saavutada nii nõuetekohase sotsiaalkaitse kui ka sotsiaalkaitse süsteemide järjepidevuse. Lissaboni Euroopa Ülemkogu otsustas, et koostöö selles valdkonnas peab põhinema koordineerimise avatud meetodil.

Mittediskrimineerimine on Euroopa Liidu oluline põhimõte. Asutamislepingu artiklis 13 sätestatakse võimalus astuda vajalikke samme, et võidelda diskrimineerimisega soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel. Diskrimineerimise keelustamine sisaldub ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 21. Tuleb arvestada diskrimineerimise eri vormide erisusi ning paralleelselt töötada välja kohased meetmed, et tõkestada ühel või enamal alusel diskrimineerimine ja võidelda sellise diskrimineerimise vastu. Seetõttu tuleb programmi kättesaadavust ja tulemusi vaadelda puuetega inimeste erivajadusi arvestades, pidades silmas vajadust tagada neile täielik ja võrdne juurdepääs selle programmi alusel rahastatavatele meetmetele ning kõnealuste meetmete tulemustele ja hindamisele, sealhulgas täiendavate kulude hüvitamisele, mis tekivad puuetega inimestel nende puuetest tulenevalt. Kogemused, mis on saadud aastatepikkuse võitluse käigus teatavate diskrimineerimisvormide vastu, sealhulgas soolise diskrimineerimise vastu, võivad osutuda kasulikuks teiste diskrimineerimisvormide vastu võitlemisel.

Asutamislepingu artiklite 2 ja 3 alusel on meeste ja naiste võrdne kohtlemine ühenduse õiguse aluspõhimõte. Selle kohaselt vastu võetud direktiivid ja muud õigusaktid mängivad märkimisväärset rolli naiste olukorra parandamises liidus. Ühenduse tasandi meetmete rakendamisel saadud kogemused on näidanud, et meeste ja naiste võrdõiguslikkuse edendamine ühenduse tegevuspõhimõtetes ja diskrimineerimise vastu võitlemine tegelikkuses nõuab eri meetmete, kaasa arvatud üksteise täiendamiseks kavandatud õigusaktide, rahastamisvahendite ja soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise ühendamist. Kooskõlas meeste ja naiste võrdõiguslikkuse põhimõttega peaks edendatama soolise võrdõiguslikkuse rakendamist kõikides programmi osades ja meetmetes.

Kuna käesoleva otsuse eesmärke ei saa täiel määral saavutada liikmesriikide tasandil, sest teavet on vaja vahetada Euroopa tasandil ja parimaid lahendusi levitada kogu ühenduses, ning kuna seetõttu on need eesmärgid ühenduse abinõude ja meetmete mitmepoolse ulatuse tõttu paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Programmi kehtestamine ja kestus

1. Käesoleva otsusega kehtestatakse ühenduse tööhõive ja sotsiaalse solidaarsuse programm PROGRESS (edaspidi “programm”), et toetada rahaliselt Euroopa Liidu eesmärke tööhõive ja sotsiaalküsimuste valdkonnas, nagu sätestatud komisjoni teatises sotsiaalmeetmete kava kohta, ning aidata kaasa Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisele neis valdkondades.

2. Programm kestab 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.

Artikkel 2

Üldised eesmärgid

1. Programmil on järgmised üldised eesmärgid:

2. Soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist rõhutatakse selle programmi kõigis osades ja tegevustes.

3. Programmi kõikide osade ja tegevuste tulemustest teavitatakse nõuetekohaselt kõiki asjaomaseid isikuid ja avalikkust. Komisjon korraldab vajadusel peamiste sidusrühmadega arvamustevahetusi.

Artikkel 3

Programmi struktuur

Programm jaotatakse viide ossa järgmiselt:

Artikkel 4

1. OSA: Tööhõive

1. osa toetab Euroopa tööhõivestrateegia rakendamist järgmiselt:

Artikkel 5

2. OSA: Sotsiaalkaitse ja kaasamine

2. osa toetab koordineerimise avatud meetodi rakendamist sotsiaalkaitse ja kaasamise valdkonnas järgmiselt:

Artikkel 6

3. OSA: Töötingimused

3. osa toetab töökeskkonna ja -tingimuste edendamist, kaasa arvatud töötervishoid ja -ohutus ning töö- ja pereelu ühitamine, järgmiselt:

Artikkel 7

4. OSA: Mittediskrimineerimine ja mitmekesisus

4. osa toetab mittediskrimineerimise põhimõtte tõhusat rakendamist ja selle süvalaiendamist kõikidesse ühenduse poliitikavaldkondadesse järgmiselt:

Artikkel 8

5. OSA: Sooline võrdõiguslikkus

5. osa toetab soolise võrdõiguslikkuse põhimõtte tõhusat rakendamist ja soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist kõikidesse ühenduse poliitikavaldkondadesse järgmiselt:

Artikkel 9

Meetmete liigid

1. Programm hõlmab järgmist liiki meetmeid, mida võib vajadusel rakendada riikidevahelise tegevuse raames:

2. Lõike 1 punkti b all ette nähtud tegevuste liikidel on suur Euroopa mõõde, sobilik ulatus, et tagada tõeline Euroopa lisandväärtus ning neid viivad ellu riiklikud, piirkondlikud või kohalikud asutused, ühenduse õigusega ette nähtud erialaasutused või osalejad, keda peetakse vastavas valdkonnas tähtsateks.

3. Käesoleva programmi raames ei rahastata Euroopa aasta kavade ettevalmistamist ja elluviimist.

Artikkel 10

Programmis osalemine

1. Programm on avatud kõikidele avalik- ja/või eraõiguslikele organitele, osalejatele ja institutsioonidele, eriti:

2. Komisjon võib ka vahetult programmis osaleda, kuivõrd see puudutab artikli 9 lõike 1 punktides a ja b ette nähtud tegevusi.

Artikkel 11

Toetuse andmine

1. Artiklis 9 osutatud tegevuste liike võidakse rahastada järgmiselt:

2. Artikli 9 lõikega 1 ettenähtud tegevuste liikidele võib anda rahalist toetust näiteks liikmesriikide esitatud toetusetaotluste alusel vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (14) asjakohastele sätetele, eelkõige artiklile 110 ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (15) asjakohastele sätetele, eelkõige artiklile 168.

Artikkel 12

Rakendussätted

1. Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed, mis on seotud alljärgnevate küsimustega, võetakse vastu artikli 13 lõikes 2 osutatud menetluse kohaselt:

2. Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud muude, kui lõikes 1 osutatud küsimustega seotud meetmed võetakse vastu kooskõlas artikli 13 lõikes 3 nimetatud menetlusega.

Artikkel 13

Komitee

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse otsuse artikli 8 sätteid.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõike 3 tähenduses kehtestatakse kaks kuud.

3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.

4. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 14

Koostöö teiste komiteedega

1. Komisjon loob vajalikud sidemed sotsiaalkaitsekomitee ja tööhõivekomiteega, et tagada komiteede regulaarne ja asjakohane teavitamine käesolevas otsuses osutatud meetmete rakendamisest.

2. Komisjon teavitab ka teisi asjaomaseid komiteesid programmi viie osa raames võetud meetmetest.

3. Vajaduse korral organiseerib komisjon regulaarse ja struktureeritud koostöö artiklis 13 osutatud komitee ja muude tegevuspõhimõtete, õigusaktide ja meetmetega tegelemiseks loodud asjaomaste järelevalvekomiteede vahel.

Artikkel 15

Kooskõla ja vastastikune täiendavus

1. Komisjon tagab koostöös liikmesriikidega programmi ja muude liidu ja ühenduse asjakohaste tegevuspõhimõtete, õigusaktide ja meetmete üldise järjepidevuse eelkõige sellega, et kehtestab asjakohased mehhanismid programmi raames toimuva tegevuse kooskõlastamiseks asjaomase tegevusega teaduse, justiits- ja siseküsimuste, kultuuri, hariduse, koolituse, noorsoopoliitika valdkonnas, samuti laienemise ja ühenduse välissuhete valdkonnas ning regionaalpoliitika ja üldise majanduspoliitika valdkondadega. Erilist tähelepanu tuleks pöörata käesoleva programmi ning haridus- ja koolitusvaldkonna programmide võimalikule koosmõjule.

2. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et käesoleva programmi meetmete ja muude liidu ja ühenduse asjakohaste tegevuste, eelkõige struktuurifondide ja eriti Euroopa Sotsiaalfondi raames võetud meetmete vahel valitseks järjepidevus ja vastastikune täiendavus, ning et meetmed ei oleks kattuvad.

3. Komisjon tagab, et programmiga kaetavaid ja nõutavaid kulutusi ei kaetaks ühestki teisest ühenduse rahastamisvahendist.

4. Komisjon teavitab korrapäraselt artiklis 13 viidatud komiteed teistest ühenduse meetmetest, mis aitavad kaasa Lissaboni strateegilistele eesmärkidele sotsiaalmeetmete kava osas.

5. Liikmesriigid teevad kõik endast oleneva, et tagada käesoleva programmiga hõlmatava tegevuse ning riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi tegevuse järjepidevus ja vastastikune täiendavus.

Artikkel 16

Kolmandate riikide osalemine

Programm on avatud osalemiseks:

Artikkel 17

Rahastamine

1. Käesolevas otsuses osutatud ühenduse meetmete rakendamise rahastamispaketiks kehtestatakse ajavahemikuks 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013657 590 000 EUR (16).

2. Programmi kogu kestvuse jooksul arvestatakse osade vahelises finantsjaotuses järgmisi alammäärasid:

3. Maksimaalselt 2 % rahastamispaketist eraldatakse programmi rakendamisele, et katta näiteks artiklis 13 osutatud komitee tegevusega seonduvaid kulutusi või vastavalt artiklile 19 läbi viidavaid hindamisi.

4. Eelarve täitmist korraldav asutus kinnitab iga-aastased assigneeringud finantsraamistiku piires.

5. Komisjoni ja abisaajate vastastikuse kasu huvides võib komisjon kasutada nii tehnilist ja/või haldusabi kui ka tugifinantseerimist.

Artikkel 18

Ühenduse finantshuvide kaitse

1. Komisjon tagab, et käesoleva otsuse raames rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse ühenduse finantshuve ennetavate meetme rakendamisega pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu, tõhusa kontrollimisega ja alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ning juhul, kui avastatakse rikkumisi, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate sanktsioonidega kooskõlas nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (17) ja 11. novembri 1996. aasta määruse (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest (18) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta (19).

2. Käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete puhul, määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 artikli 1 lõikes 2 osutatud eeskirjade eiramise mõiste tähendab ühenduse õiguse sätte või lepingulise kohustuse mis tahes rikkumist ettevõtja tegevuse või tegevusetuse kaudu, mis kahjustab või kahjustaks Euroopa Liidu üldeelarvet või selle juhitavaid eelarveid põhjendamatu kuluartikli tõttu.

3. Käesoleva otsuse alusel sõlmitavates lepingutes ja kokkulepetes ning kokkulepetes osalevate kolmandate riikidega sätestatakse eelkõige komisjoni (või komisjoni volitatud esindaja) järelevalve ja finantskontroll ning kontrollikoja kontroll, mis vajadusel viiakse läbi kohapeal.

Artikkel 19

Järelevalve ja hindamine

1. Programmi korrapäraseks järelevalveks ja vajalike ümberkorralduste tegemiseks koostab komisjon igal aastal tegevusaruanded, milles keskendutakse programmi rakendamisel saavutatud tulemustele, ja edastab need Euroopa Parlamendile ning artiklis 13 viidatud komiteele.

2. Programmi erinevate osade kohta viiakse läbi ka vahehindamine mis annab ülevaate programmist tervikuna, et mõõta edusamme eesmärkide saavutamisel, ressursside kasutamise tõhusust ning selle Euroopa lisandväärtust. Sellele hindamisele võivad lisanduda jooksvad hindamised. Need teostab komisjon välisekspertide abiga. Võimaluse korral esitatakse hindamiste tulemused lõikes 1 osutatud tegevusaruannetes.

3. Komisjon teostab välisekspertide abiga 31. detsembriks 2015 kogu programmi hõlmava järelhindamise, et mõõta programmi eesmärkide mõju ja selle Euroopa lisandväärtust. Komisjon esitab eksperdi järelhindamise tulemuse Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele.

4. Programmi üksikute osade rakendamist, sealhulgas tulemuste esitamist ja dialoogi pidamist edasiste prioriteetide üle, arutatakse samuti sotsiaalmeetmete kava rakendamise foorumi raames.

Artikkel 20

Jõustumine

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

(1) ELT C 255, 14.10.2005, lk 67.

(2) ELT C 164, 5.7.2005, lk 48.

(3) Euroopa Parlamendi 6. septembri 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu … ühine seisukoht 18. juuli 2006. ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(4) EÜT L 303, 2.12.2000, lk 23.

(5) EÜT L 17, 19.1.2001, lk 22. Otsust on viimati muudetud otsusega nr 1554/2005/EÜ (ELT L 255, 30.9.2005, lk 9).

(6) EÜT L 10, 12.1.2002, lk 1. Otsust on viimati muudetud otsusega nr 786/2004/EÜ (ELT L 138, 30.4.2004, lk 7).

(7) EÜT L 170, 29.6.2002, lk 1. Otsust on muudetud otsusega nr 786/2004/EÜ.

(8) ELT L 157, 30.4.2004, lk 18. Otsust on muudetud otsusega nr 1554/2005/EÜ.

(9) EÜT L 180, 19.7.2000, lk 22.

(10) EÜT L 303, 2.12.2000, lk 16.

(11) EÜT L 373, 21.12.2004, lk 37.

(12) ELT C …

(13) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(14) EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.

(15) EÜT L 357, 31.12.2002, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 1261/2005 (ELT L 201, 2.8.2005, lk 3).

(16) Summa põhineb 2004. aasta arvudel ja seda kohandatakse tehniliselt inflatsiooni arvesse võtmiseks.

(17) EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1.

(18) EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2.

(19) EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1.

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I. SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 27. augustil 2004 ettepaneku Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse kohta, millega luuakse ühenduse tööhõive ja sotsiaalse solidaarsuse programm Progress (2007–2013). Ettepaneku õiguslik alus põhineb asutamislepingu artikli 13 lõikel 2, artiklil 129 ja artikli 137 lõike 2 punktil a. Põhiliselt koondab ettepanek ühte teksti mitmed programmid, mida varem käsitleti eraldi otsustes.

Regioonide Komitee esitas oma arvamuse 23. veebruaril 2005 ning Majandus- ja Sotsiaalkomitee 6. aprillil 2005.

Euroopa Parlament esitas oma arvamuse esimesel lugemisel 5.–8. septembril 2005 toimunud täiskogu istungil ja võttis vastu otsuse ettepaneku 72 muudatusettepanekut.

Komisjon võttis oma muudetud ettepaneku vastu 21. oktoobril 2005. Komisjon võttis 24. mail 2006 vastu muudetud ettepaneku, milles käsitleti ainult artikli 17 lõiget 1, programmi eelarve.

Nõukogu võttis 18. juulil 2006 vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele vastu ühise seisukoha.

II. EESMÄRK

Programmi üldeesmärk on koondada ühte täiustatud programmi, mis kestab ajavahemikul 2007–2013, mitmete varasemate otsustega alustatud tegevused. Programmi tegevused on jaotatud viide erinevasse osasse: tööhõive, sotsiaalne kaitse ja kaasamine, töötingimused, mittediskrimineerimine ja mitmekesisus ning sooline võrdõiguslikkus.

III. ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1. Üldist

Nõukogul, Euroopa Parlamendil ja komisjonil on programmi osas sarnased lähenemisviisid. Ühises seisukohas on arvestatud märkimisväärselt mitmete Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutega (vt üksikasjalikum teave allpool II jaos).

Finantsperspektiivi aastateks 2007–2013 käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe raames leppisid kolm institutsiooni kokku programmi 657,59 miljoni euro suuruses eelarves (1). Ühises seisukohas kajastatakse nimetatud kokkulepet (artikli 17 lõige 1).

Komisjoni ettepanekusse tehtud peamine muudatus on see, et ühise seisukoha artikli 17 lõikega 2 jaotatakse üldeelarve täielikult programmi erinevate osade vahel; komisjon tegi algselt ettepaneku jätta 10 % eraldamata reservi, mida jaotataks viie osa vahel programmi rakendamise jooksul. Parlament soovis oma muudatusettepanekus 67 suurendada kahe osa rahastamist: 2. osa (sotsiaalne kaitse ja kaasamine) ja 5. osa (sooline võrdõiguslikkus). Nõukogu nõustub selle muudatusega täielikult, kuid soovib lisaks suurendada veel kahe osa rahastamist — 1. osa (tööhõive) ja 3. osa (töötingimused). Sellest tulenevalt leiab nõukogu, et kõige parem on jaotada kõik rahalised vahendid kohe programmi alguses, kuna suhteliselt väikese reservi iga-aastane eraldamine oleks liialt tülikas. Nõukogu arvates järgib rahaliste vahendite täielik jaotamine eesmärki, mille seadis Euroopa Parlament, kes oma muudatusettepanekutes rõhutas eelarvet käsitlevate otsuste tegemise läbipaistvuse tähtsust.

2. Nõukogus vastu võetud Euroopa Parlamendi muudatused

Nõukogu võttis vastu suure osa parlamendi muudatusettepanekutest. Muudatusettepanekud 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 15, 17, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 30, 34, 36, 39, 40, 42, 43, 44, 45, 46, 53, 61, 62, 63, 65, 67, 69 ja 70 võeti tervikuna vastu, ehkki kohati väikeste keeleliste muudatuste või ajakohastustega (näiteks kasutatakse muudatusettepanekus 22 mõiste riiklikud tegevuskavad asemel mõistet riiklikud reformiprogrammid, mille võttis kasutusele Euroopa Ülemkogu 2005. aasta märtsis).

Mitmed muudatusettepanekud võeti vastu osaliselt, kas neid mujal tekstis kasutades või nendega sisuliselt nõustudes. Nende muudatusettepanekute kohta teeb nõukogu järgmised märkused:

Muudatusettepanek 4. Nõukogu jagab parlamendi muret migrantide ja ebaseadusliku töö osas, kuid ei leia, et need kaks on automaatselt omavahel seotud; nõukogu nõustus seega muudatusettepanekuga sisuliselt, kuid muutis selle sõnastust (põhjendus 6).

Muudatusettepanek 9, valitsusväliste organisatsioonide roll. Nõukogu nõustub parlamendiga valitsusväliste organisatsioonide tähtsa rolli osas ning teksti on sisse viidud uus põhjendus, kus siiski kasutatakse parlamendi muudatusettepaneku sõnastusest erinevat sõnastust (põhjendus 11).

Muudatusettepanek 13, programmi üldeesmärgid. Nõukogu ei nõustu sõnade “suurema hulga ja paremate töökohtade loomist” lisamisega artiklisse 2, sest see ei ole kõnealuse programmi eesmärk.

Muudatusettepanek 14, samuti üldeesmärgid. Nõukogu nõustub lisama teksti sõnad “uudsete lähenemiste”, kuid leiab, et programm peaks keskenduma ELi tasandile, ning seetõttu ei lisanud nõukogu ühisesse seisukohta sõnu “piirkondlik” ja “riiklik” (artikli 2 lõike 1 punkt d).

Muudatusettepanek 16, peamiste ELi võrgustike suutlikkuste toetamine. Nõukogu leidis, et nimetatud võrgustikele esitatavate erinõuete loetelu lisamine pole vajalik (artikli 2 lõike 1 punkt f).

Muudatusettepanek 18, tulemuste levitamine. Nõukogu nõustus parlamendiga sellise levitamise tähtsuses, kuid leiab, et artiklis ei ole vaja loetleda sidusrühmi, kellele tulemusi levitatakse (artikli 2 lõige 3).

Muudatusettepanek 28, soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamine (artikkel 6). Nõukogu nõustub täielikult selle põhimõttega ja seda küsimust käsitletakse artikli 2 lõikes 2.

Muudatusettepanek 29, töötingimuste valdkonna statistika. Nõukogu leiab, et näitajate liikide kirjeldamine ei ole vajalik (artikli 6 punkt a).

Muudatusettepanek 32, töötingimused. Muudatusettepaneku teist osa (töötingimuste laiemasse valdkonda kuuluvad konkreetsed teemad) ei lisatud teksti täielikult, sest leiti, et seda on juba käsitletud (artikli 6 punkt d).

Muudatusettepanek 35, mittediskrimineerimine ja mitmekesisus. Nõukogu leidis, et sõnad “ja selle tõkestamisega” on kõnealuse punkti alguses juba sisuliselt hõlmatud (artikli 7 punkt a).

Muudatusettepanek 37, samuti mittediskrimineerimine ja mitmekesisus. Nõukogu nõustus parlamendiga, et sidusrühmade loetelu lisatakse, kuid pisut muudetud kujul, et säilitada järjepidevus programmi teisi osi käsitlevate artiklitega (artikli 7 punkt c).

Muudatusettepanek 38, samuti mittediskrimineerimine ja mitmekesisus. Nõukogu nõustub komisjoniga, et kõnealuse punkti sõnastus tuleb ühtlustada teiste artiklite sarnaste punktidega. Nagu ka muudatusettepaneku 16 puhul, ei pea nõukogu vajalikuks lisada valitsusvälistele organisatsioonidele esitatavate nõuete loetelu (artikli 7 punkt d).

Muudatusettepanek 48. Nõukogu järgis komisjoni muudetud ettepanekut ja lisas artikli 9 lõike 1 punkti b esimesse taandesse viite riiklikele oludele.

Muudatusettepanek 49. Nõukogu nõustub komisjoni muudetud ettepanekuga, mille kohaselt teisi asjakohaseid osalejaid ei ole vaja loetleda (artikli 9 lõike 1 punkti c alapunkt iii).

Muudatusettepanekud 54 ja 55, programmile juurdepääs. Ehkki programm on avatud samuti piirkondlikele ja riiklikele valitsusvälistele organisatsioonidele, soovib nõukogu rõhutada ELi tasandil tegutsevate valitsusväliste organisatsioonide rolli. Samamoodi soovib nõukogu kõnealuses kontekstis rõhutada riiklike tööhõiveametite tähtsat rolli. Nõukogu märgib siiski, et programmile on juurdepääs kõikidel organitel, osalejatel ja institutsioonidel, nagu on öeldud artikli 10 sissejuhatavas osas.

Muudatusettepanek 64 koherentsus ja ühilduvus. Ehkki nõukogu nõustub parlamendiga selle küsimuse olulisuses, leiab ta, et artikli 15 lõikes 2 on seda juba käsitletud ja seetõttu ei ole õigusakti tekstis erinevaid Euroopa agentuure vaja loetleda.

Muudatusettepanek 66, üldeelarve. Vaata märkusi III jao punktis 1.

Muudatusettepanek 71, hindamised. Nõukogu nõustub parlamendiga, et järelhindamisaruanne peaks olema kättesaadav 31. detsembriks 2015. Seoses parlamendi muudatusettepaneku teiste osadega, järgis nõukogu siiski komisjoni muudetud ettepanekut (artikkel 19).

3. Nõukogus tagasi lükatud Euroopa parlamendi muudatused

Nõukogu järgis komisjoni nõuannet ja ei lisanud ühisesse seisukohta järgmisi muudatusettepanekuid: 23, 33, 50, 51, 56, 57, 59, 60 ja 72.

Nõukogu ei pidanud vajalikuks lisada oma ühisesse seisukohta muudatusettepanekuid 31, 41, 47, 52, 58 ja 68 (mis lisati komisjoni muudetud ettepanekusse).

Muudatusettepanek 31. Ehkki parlament tahtis artikli 6 punktist 3 kustutada sõnad “ennetava tegevuskultuuri”, pidas nõukogu vajalikumaks need teksti alles jätta, kuna ennetavat tegevuskultuuri tuleb tõepoolest toetada.

Muudatusettepanek 41. Parlament soovis lisada viite “töö- ja perekonnaelu ühitatavusele” ka artikli 8 punkti 3; nõukogu peab seda ülearuseks, sest selline tekst on mujal otsuses juba olemas.

Muudatusettepanek 47, foorum. Nõukogu ei pidanud vajalikuks lisada artiklisse 9 (st meetmete liike käsitlevasse artiklisse) viidet “iga-aastase foorumi” korraldamisele “sotsiaalmeetmete kava ellurakendamise hindamiseks”. Artikli 19 uues lõikes 4 on hõlmatud kõnealuse muudatusettepaneku mitmed ideed, kuid välja on jäetud nõue korraldada foorum igal aastal ning kasutada seda programmi hindamiseks.

Muudatusettepanek 52, sotsiaalmeetmete kava. Kuna artikli 1 muudetud versioonis on juba esitatud viited Lissaboni strateegiale ja sotsiaalmeetmete kavale, peab nõukogu ülearuseks lisada artiklisse 9 seda küsimust käsitlev uus lõige.

Muudatusettepanekud 58 ja 68, eelarvemenetlus. Nüüd, kus programmile ette nähtud rahalised vahendid on jaotatud selle erinevate osade vahel, on need muudatusettepanekud muutunud tarbetuks. Vaata samuti III jao punkti 1.

IV. JÄRELDUS

Nõukogu leiab, et tervikuna on tema ühine seisukoht kooskõlas komisjoni muudetud ettepaneku eesmärkidega. Nõukogu leiab samuti, et ta on arvestanud eesmärke, millest lähtuvalt Euroopa Parlament tegi komisjoni esialgsesse ettepanekusse muudatused.

(1) 2004. aasta hindades. See vastab 743,25 miljonile eurole indekseeritud hindades.