ET Euroopa Liidu Teataja C 140/4

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 140/04

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„PROVOLONE DEL MONACO”

EÜ nr: IT-PDO-0005-0466-20.05.2005

KPN ( X ) KGT ( )

Käesolevas kokkuvõttes esitatakse teavitamise eesmärgil spetsifikaadi põhipunktid.

1. Liikmesriigi pädev asutus

Nimi: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali Aadress: Via XX Settembre n. 20 00187 Roma ITALIA Tel +39 0646655104 Faks +39 0646655306 E-post: saco7@politicheagricole.gov.it

2. Taotlejate rühm:

Nimi: Comitato per la registrazione della denominazione d’origine del provolone del Monaco Aadress: Via D. Caccioppoli, 25 80069 Vico Equense (NA) ITALIA Tel +39 0818799290 Faks +39 0818015557 E-post: vincenzo.peretti@unina.it Koosseis: tootjad/töötlejad ( X ) muud ( )

3. Toote liik:

Klass 1.3. – II lisas loetletud juustud – provolone

4. Spetsifikaat:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 4 lõikega 2 ettenähtud nõuete kokkuvõte)

4.1. Nimetus:

„Provolone del Monaco”

4.2. Kirjeldus:

„Provolone del Monaco” nimetust kannab järgmiste omadustega juust: poolkõva, sõtkutud kalgendist laagerdunud juust, mille valmistamisel kasutatakse üksnes punktis 4.3 osutatud piirkonnas kasvanud lehmade toorpiima. Toote turustamisel peaks see vastama järgmistele tingimustele: a) laagerdunud vähemalt 180 päeva (kuus kuud), kusjuures ühest hektoliitrist töödeldud piimast saab kõige rohkem 9 kg juustu; b) kergelt ovaalne, ilma pähikuta meloni või pirni kujuga, kaal 2,5–8 kg; õhukese kollaka koorikuga, milles on kergelt tumedamaid varjundeid, koorik on peaaegu sile, õrnade pikutiste süvenditega, mille on tekitanud juustude kahekaupa kokkusidumiseks kasutatavad raffianöörid, mis jagavad provolone vähemalt kuueks osaks; c) sisu on värvuselt kreemikas ja kollakate varjunditega, see on elastne, tihke, ühtlane ja ei ole teraline, see on pehme ning iseloomulike eri suurusega aukudega (nn põldpüü silmad), mille läbimõõt on kuni 5 mm, vahel esineb ka suuremaid, kuni 12 mm läbimõõduga auke, kuid seda sagedamini sügavamal juustumassis; d) kuivaine rasvasisaldus on 40,5 % või enam; e) magusa, võise maitsega, millele lisandub kerge ja meeldiv vürtsine maik.

Peale selle omandab juust pika aja jooksul laagerdudes tänu laagerdumiskeskkonnale tugeva maitse. Pärast seitset kuni kaheksat kuud tõmbub provolone tavaliselt veelgi kollasemaks, selle koorik muutub paksemaks ja maitse vürtsikamaks. Juust muutub tihkemaks, kuigi see on endiselt suhteliselt pehme ega ole teraline.

4.3. Geograafiline piirkond:

„Provolone del Monaco” (KPN) veisekasvatuse, tootmise ja laagerdumise piirkonnad hõlmavad järgmiste haldusüksuste territooriumi, mis kõik jäävad Napoli provintsi: Agerola, Casola di Napoli, Castellammare di Stabia, Gragnano, Lettere, Massa Lubrense, Meta, Piano di Sorrento, Pimonte, Sant’Agnello, Sorrento, Santa Maria La Carità ja Vico Equense.

4.4. Päritolutõend:

Kõiki tootmisprotsessi etappe tuleb kontrollida ja igas etapis tuleb registreerida kõik sisendid (lisatud tooted) ja väljundid (valmistatud tooted). See koos kannete tegemisega aretajate ja tootjate kontrolliasutuse hallatavatesse eriregistritesse ning kontrolliasutuse õigeaegne teavitamine toodetud kvaliteedist tagab toote jälgitavuse. Punktis 4.7 täpsustatud kontrolliasutus kontrollib kõiki asjakohastesse loeteludesse kantud isikuid, nii füüsilisi kui ka juriidilisi, nagu on kindlaks määratud asjakohases kontrollikavas.

4.5. Tootmismeetod:

Töötlemisel tuleks kasutada üksnes selliste lehmade piima, kes ei ole piima andnud rohkem kui 230 päeva. Vähemalt 40 % lehmade toidu kuivaine massist peaks moodustama kuiv- ja/või haljassööt. Manustatava haljassööda päevane kogus ei tohiks ületada 15 kg, et vältida ebanormaalset käärimist, mis seaks ohtu juustu organoleptilised omadused. Haljassööt on kultuurpuude (tsitrusvilja-, oliivipuud jms) ja heitlehiste puude (vaher jms) pügamise ning punktis 4.3 osutatud tootmispiirkonnas asuvate terrasside koristamisel tekkiv jääksaadus. Lisatakse ka seemneteraviljast (kaer, oder ja nisu) ja/või looduslike püsirohumaade heinast, rohust ja liblikõielistest taimedest valmistatud sööta. Sööt on üksnes lisand punktis 4.3 osutatud piirkonnast saadavale toidule, millest tulenevad piima eriomadused. Töötlemiseks ettenähtud piim peaks olema pärit piimanäärmetest ja see ei tohiks olla kokku puutunud temperatuuriga üle 40 °C. Piima kalgendamisel tuleks kasutada laapi ligikaudu 40–60 minutit, lisades tahket kitsetallelaapi või naturaalset vedelat vasikalaapi kas eraldi või koos, nii et vähemalt 50 % laabist oleks tahke kitsetallelaap, kuumutades seda temperatuurini 34–42 °C. Kui kalgend on saavutanud soovitud konsistentsi, murendatakse see väga väikesteks, umbes maisiterasuurusteks tükkideks ja jäetakse 20 minutiks seisma. Seejärel kuumutatakse kalgendit temperatuurini 48–52 °C ja jäetakse maksimaalselt 30 minutiks seisma. Seejärel võetakse see vadakust välja ja asetatakse marlisse või perforeeritud terasnõrutisse laagerduma. Kui sõtkumiskatsed näitavad, et saavutatud on sobiv elastsus ja vastupidavus, lõigatakse kalgend eri suurusega ribadeks. Seejärel massi sõtkutakse ning vormitakse spetsifikaadis kindlaksmääratud portsjonid, kasutades vett temperatuuriga 85–95 °C. Sellele järgneb kõvendamine – mass kastetakse külma vette ja soolatakse soolvette asetades; see protsess kestab 8–12 tundi kilogrammi toote kohta. Saadud juustud seotakse kahekaupa kokku ja riputatakse sobivatele restidele, kuhu nad jäetakse laagerduma: esiteks toatemperatuuril 10–20 päevaks kuivama ja seejärel 8–15 °C juures vähemalt kuueks kuuks seisma. Laagerdumisprotsessi lõpus peaksid juustud kaaluma 2,5 kg või rohkem, kuid mitte üle 8 kg. Juustu „Provolone del Monaco” võib toota aastaringselt, kasutades üksnes pärast lüpsi kogutud piima, mida pole lüpsiplatsil külmutatud, või päeva jooksul kogutud ja otse lüpsiplatsil külmutatud piima. Laagerdumisperioodi lõpus kontrollib punktis 4.7 kindlaksmääratud kontrolliasutus, kas toode on omandanud nõutud omadused. Alles seejärel märgistatakse juustu kõik küljed ja juust sildistatakse.

4.6. Seos piirkonnaga:

„Provolone del Monaco” eriomadused tulenevad Lattari mägede ja Sorrentina poolsaare (Monti Lattari ja Penisola Sorrentina) piirkonna ainulaadsete tegurite koostoimest, eriti üksnes selles piirkonnas kasvatatavatelt lehmadelt saadava piima organoleptilistest omadustest, töötlemisviisidest, mis tänapäevalgi kajastavad põlvkonnast põlvkonda edasi antud juustuvalmistamistraditsioone, ning töötlemis- ja laagerdumiskeskkonna erilisest mikrokliimast. „Provolone del Monaco” tootmispiirkonnas toodetud piima rasva- ja valgusisaldus on riigi keskmisest kõrgem ning see koos tabelis esitatud kaltsiumi ja rasvavaba kuivaine (rasvatustatud kuivaine) sisaldusega kinnitab, et tootel on suur toiteväärtus ja et see on juustuks töötlemisel suure tootlikkuspotentsiaaliga.

Lattari mägede ja Sorrentina poolsaare piirkonna lehmade piima keskmised organoleptilised omadused:

Rasv, % Valk, % Kaltsium Tuhasus Rka (1) Mahukaal 3,3 3,1 157 0,730 8,72 1,0308





Agerolese lehmade piima keskmised organoleptilised omadused:

Rasv, % Valk, % Kaltsium Tuhasus RKA (2) MAHUKAAL 3,9 3,5 159,7 0,752 8,87 1,0314

Tänu nende eriomaste ja ainulaadsete näitajate koosmõjule sobib kõnealune piim eriti hästi kalgendamiseks ja edasiseks sõtkumiseks ning annab valmis juustu konsistentsile kõrgelt hinnatud omadused, eeskätt elastsuse ja tugevuse.

Kõik need asjaolud kinnitavad kaudselt, et piima koostis on ainulaadne ning sellel on positiivne mõju „Provolone del Monaco” lõhnale ja maitsele.

Ammustest aegadest peale on kõnealuse kaitstud päritolunimetusega juustu ainulaadsed omadused olnud tihedalt seotud kohaliku Agerolese tõugu veiste kasvatamisega, kellelt saadakse „Provolone del Monaco” tootmiseks kasutatavat piima. See tõug on aastate jooksul välja arenenud karmis keskkonnas, kus on ainult juhuslikud varjualused ja puuduvad karjamaad, mistõttu on seda tõugu lehmad maalähedased ja vastupidavad. Sellest hoolimata annab see tõug piisavalt palju suurepäraste organoleptiliste omadustega piima, millest suuremat osa kasutatakse „Provolone del Monaco” tootmiseks.

Tõendid lehmade kasvatamise kohta Lattari mägede ja Sorrentina poolsaare piirkonnas ulatuvad tagasi 264. aastasse eKr, kui mägede esimesed asunikud, pitsentiinid, hakkasid harima maad metsaga kaetud alal ja koduloomi kasvatama, eeskätt veiseid piima saamiseks. Nendest algetest ja pärast ulatuslikku ristamist hilisematel sajanditel tekkinud muude tõugudega arenes välja tõug, mis 1952. aastal liigitati Agerolese veiseks. Agerolese veise karvkate, torso, jäsemed ja luustik on erisuguste morfogeneetiliste ja somaatiliste omadustega ning tema piim on kõrge rasvasisaldusega. 20. sajandi alguses kirjeldas veterinaar Enrico Mollo kõnealuses piirkonnas kasvatatavaid lehmi järgmiselt: „piimalehm […] 1,35–1,4 m kõrge, kusjuures mõningad on veelgi kõrgemad, eluskaal jääb vahemikku 350–400 kg, karvkate on tume, heledama triibuga seljal […] Hea piimaandja, kes toodab 17–18 liitrit piima päevas […] Heal aastaajal, kui on külluslikult värsket sööta ja ilm muutub mahedamaks, muutub piima lõhn tugevamaks […] Kõige huvitavam juustuvalmistamise liik on provolone juustude valmistamine.” Kaitstud päritolunimetusega „Provolone del Monaco” juustule ainulaadse maitse andmiseks piisab sellest, kui 20 % piimast saadakse Agerolese lehmadelt. See tuleneb asjaolust, et Agerolese lehmade piim on suurema rasva- ja valgusisaldusega kui teiste lehmade piim. See koos kaltsiumi ja rasvavaba kuivaine sisaldusega kinnitab, et tootel on suur toiteväärtus ja et sel on juustuks töötlemisel suur tootlikkuspotentsiaal, andes juustule ainulaadse lõhna ja maitse.

Juustu keemilised omadused on loetletud allpool.

Loodusliku aine keemiline koostis:

Osakaal looduslikust ainest „Provolone del Monaco” Kvaliteet Vesi, % Rasv, % Valk, % Sool kokku, % NaCl, % 40,20 28,50 27,20 4,10 2,20





Juustu kuivaine keemiline koostis:

100 % kuivaine kohta „Provolone del Monaco” Kvaliteet Rasv, % Valk, % Sool kokku, % NaCl, % täispiim: 47,65 45,48 6,85 3,67

Geograafilise piirkonna iseloomulik joon on rannikult algavad rohked sügavad orud, mis ulatuvad mitmeid kilomeetreid sisemaale. Sellega kaasnevad ulatuslikud kõikumised kõrguses, järsult muutuv taimestik ja palju speleoteeme. Territooriumi äärmiselt mitmekesised suured pinnavormid ja veestik ning sellest tulenevad morfoloogilised erinevused eri alade vahel tekitavad mitmekülgse ja kindlalt piiritletud mikrokliima. Piirkonna mägisuse tõttu on kokkupuude päikesevalgusega isegi külgnevatel aladel väga erinev. See koos varieeruva kõrgusega põhjustab mere leevendavast mõjust hoolimata märkimisväärseid erinevusi isegi piirkonnas leiduvate taimeliikide puhul. Aasta keskmine temperatuur jääb 16–20 °C vahele rannikul ja 12–16 °C vahele mägede põhjaküljel ning madalaim registreeritud temperatuur on kõige kõrgematel aladel ja jääb vahemikku 8–12 °C. Sellistest tingimustest tulenevalt kulgevad isotermid territooriumi kõrguse järgi. Kohalikul tasandil mõjutab sademete hulka olulisel määral paereljeef; sademed jaotuvad keskmiselt 100 päeva peale, kusjuures vihmasajud on tugevamad kõige kõrgematel aladel. Harva puhuv tuul on peamiselt edelast.

Traditsiooniline nimetus „Provolone del Monaco” ulatub tagasi kaugetesse aegadesse ja on tihedalt seotud viisiga, kuidas juustu Napoli turule müümiseks transporditi. Täpsemalt öeldes on see seotud sellega, kuidas kõnealuse piirkonna juustuvalmistajad otsustasid valmistada peamiselt laagerdunud tooteid, kuna neid oli vaja viia kauplemiseks lähedalasuvasse Napoli linna. Kuna maismaateed puudusid, pääses Napolisse kõige paremini mööda merd: pikk, raske teekond, mis algas ööpimeduses. Provolone juustud laaditi sõudepaatidesse ning kaupmeesteks hakanud talupojad kandsid munga sutaaniga sarnanevaid kuubesid, et kaitsta ennast öise niiskuse ja merevee eest. Napolis hakkasid sadama lähedal turul töötavad inimesed nende laeva kutsuma Il Monaco’ks („munk”) ja nende juustu Il Provone del Monaco’ks („munga provolone”). Sellest ajast peale on juustu nimetus „Provolone del Monaco” ning selle kaudu on juust seotud piirkonnaga ja sel on traditsioonilised omadused, mistõttu on sel õigus tunnustamisele määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 2 lõike 2 alusel.

4.7. Kontrolliasutus:

Nimi: ISMECERT Aadress: Centro Direzionale Isola G1 80143 Napoli ITALIA Tel +39 0817879789 Faks +39 0816040176 E-post: info@ismecert.it

Kontrolliasutus vastab standardis EN 45011 sätestatud tingimustele.

4.8. Märgistus:

„Provolone del Monaco” turuleviimisel peab juustu igale küljele olema kuumutatud märge, kus on mustas kirjas sõnad „Provolone del Monaco” ja tootjale kontrollisüsteemi raames antud tunnuskood. Tervele „Provolone del Monaco” (KPN) juustule kinnitatavale etiketile peab selgelt, kustumatute tähtedega ja nii, et need eristuksid selgelt muust etiketil olevast kirjast, märkima järgmised elemendid: a) allpool esitatud graafiline sümbol, mis on konkreetse unikaalse logo kunstiline kujutis, mida kasutatakse alati koos kaitstud päritolunimetusega; b) ühenduse sümbol; c) pakendaja ja/või tootja nimi, ärinimi ja aadress; d) igale tootjale kontrollisüsteemi raames antav tunnuskood; e) toote kaal vastavalt kehtivatele õigusaktidele; f) kohalikku Agerolese tõugu lehmade piima sisalduse miinimumprotsent; g) kasutatud laabi liik; h) laagerdumisaeg, kui see on pikem kui kuus kuud. Need andmed tuleb esitada väiksemas kirjas kui sõnad „Provolone del Monaco (D.O.P.)”. „Provolone del Monaco” (KPN) logol on kujutatud stiliseeritult juustu „Provolone del Monaco” koos raffianööriga, mis on iseloomulik Lattari mägede ja Sorrentina poolsaare piirkonnale.

(1) Rasvavaba kuivaine.

(2) Rasvavaba kuivaine.