Soovitus:

NÕUKOGU SOOVITUS

Prantsusmaa valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

ning arvestades järgmist:

(1) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

(2) Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks.

(3) Nõukogu otsustas 27. aprillil 2009 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, et Prantsusmaal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja esitas vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[1] artiklile 3 soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2012. aastaks[2].

(4) 2. detsembril 2009 otsustas nõukogu kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 7, et kuigi Prantsuse ametiasutused on võtnud tõhusaid meetmeid, on pärast nõukogu 27. aprilli 2009. aasta soovituse vastuvõtmist toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on tõsised ebasoodsad tagajärjed riigi rahandusele. Seetõttu soovitas nõukogu Prantsusmaal kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks.

(5) 21. juunil 2013 otsustas nõukogu kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 7, et kuigi Prantsuse ametiasutused on võtnud tõhusaid meetmeid, on pärast nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse vastuvõtmist toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on tõsised ebasoodsad tagajärjed riigi rahandusele. Seetõttu soovitas nõukogu Prantsusmaal kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2015. aastaks. Selleks et viia valitsemissektori eelarvepuudujääk usaldusväärselt ja jätkusuutlikult alla 3 % SKPst, soovitati Prantsusmaal a) saavutada valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 3,9 % SKPst 2013. aastal, 3,6 % SKPst 2014. aastal ja 2,8 % SKPst 2015. aastal, mis vastab komisjoni 2013. aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohastele struktuurse eelarvepositsiooni parandamise eesmärkidele, mis on 1,3 % SKPst 2013. aastal, 0,8 % SKPst 2014. aastal ja 0,8 % SKPst 2015. aastal; b) kohaldada täielikult juba 2013. aastaks vastu võetud meetmeid (1½ % SKPst) ning määrata kindlaks, võtta vastu ja rakendada kiiresti vajalikud konsolideerimismeetmed aastateks 2014 ja 2015, et saavutada struktuurse eelarvepositsiooni soovitatud paranemine, jätkates samal ajal kehtiva kava kohaselt kõigi valitsemissektori allsektorite (sealhulgas sotsiaalkindlustus ja kohalikud omavalitsused) kulukategooriate põhjalikku läbivaatamist; c) kasutada puudujäägi vähendamiseks kõiki ootamatuid tulusid. Lisaks soovitati eelarve konsolideerimise meetmetega tagada valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni püsiv paranemine majanduskasvu soodustaval viisil. Nõukogu soovituses kehtestatud tähtajaks, s.o 1. oktoobriks 2013 pidi Prantsusmaa võtma tõhusaid meetmeid ja esitama nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande eesmärkide saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia kohta.

(6) 15. novembril 2013 jõudis komisjon järeldusele, et komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi kohaselt on Prantsusmaa võtnud kooskõlas nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusega tõhusaid meetmeid valitsemissektori eelarvepuudujäägi viimiseks allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst ja seepärast ei ole ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames vaja rohkem meetmeid võtta.

(7) 1. oktoobril 2013 esitas Prantsusmaa vastavalt määruse (EL) nr 473/2013 artikli 9 lõikele 1 ja artikli 17 lõikele 2 komisjonile ja nõukogule majanduspartnerluse programmi. Nõukogu oli oma 10. detsembri arvamuses seisukohal, et Prantsusmaa majanduspartnerluse programm hõlmas eelarve- ja struktuurireforme, mis olid osaliselt asjakohased ülemäärase eelarvepuudujäägi tõhusaks ja püsivaks kõrvaldamiseks.

(8) 5. märtsil 2014 esitas komisjon soovituse meetmete kohta, mida Prantsusmaa peaks võtma, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne kõrvaldamine. Komisjon oli soovituses seisukohal, et Prantsusmaa peab tegema täiendavaid jõupingutusi, et tagada nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse täielik järgimine. 7. mail 2014 esitatud stabiilsusprogrammis nägi Prantsusmaa ette täiendavad meetmed 2014. aastaks. Võttes arvesse ka asjaolu, et eelarvet konsolideeriti 2013. aastal rohkem kui komisjoni soovituse väljaandmise ajal eeldati, leiti, et stabiilsusprogramm on üldjoontes kooskõlas komisjoni soovitusega.

(9) 13. jaanuaril 2015 esitas komisjon teatise „Stabiilsuse ja kasvu pakti kehtivate nõuete paindlikum kasutamine” (COM(2015) 12). Teatises selgitati, et ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaja soovitamisel või juba ettenähtud tähtaja mis tahes pikendamise soovitamisel võtab komisjon arvesse seda, kas on olemas asjakohane struktuurireformide kava, mis sisaldab üksikasjalikku ja kontrollitavat teavet ning usutavat ajakava reformide vastuvõtmiseks ja rakendamiseks. Komisjon jälgib reformide rakendamist tähelepanelikult. Kui reforme ei suudeta rakendada, käsitab komisjon seda raskendava tegurina selle hindamisel, kas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse järgimiseks on võetud tõhusaid meetmeid, ja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks tähtaja määramisel. Tõhusate meetmete võtmata jätmine toob kaasa järgmise menetlusetapi rakendumise ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest tehtavate maksete võimaliku peatamise. Euroala liikmesriikide puhul tähendab see, et komisjon esitab nõukogule soovituse määrata trahv.

(10) Vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 5 võib nõukogu komisjoni soovituse alusel juhul, kui on võetud tõhusaid meetmeid ja kui ootamatu tõsine majanduslik sündmus, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, esineb pärast kõnealuse soovituse vastuvõtmist, teha otsuse võtta ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel vastu muudetud soovitus. Eelarvele olulist negatiivset mõju avaldavate ootamatute majandust kahjustavate sündmuste esinemist hinnatakse nõukogu soovituse aluseks olevast majandusprognoosist lähtudes.

(11) Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitused ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb asjaomasele liikmesriigile kehtestada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks vajalike tõhusate meetmete võtmiseks maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg, mida võib vähendada kolme kuuni. Lisaks sellele peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva prognoosi kohaselt tagavad struktuurse eelarvepositsiooni (tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas.

(12) Komisjoni talituste 29. mai 2013. aasta töödokumendis prognoositi, et Prantsusmaa SKP väheneb 2013. aastal 0,1 % ning seejärel suureneb 2014. aastal 0,6 % ja 2015. aastal 1,1 %. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis, mis oli talituste 29. mai 2013. aasta töödokumendis esitatud stsenaariumi aluseks, nähti ette, et tarbijahindade harmoneeritud indeks (THHI) suureneb 2013. aastal 1,2 % ja 2014. aastal 1,7 %. Need kasvu- ja inflatsiooniprognoosid olid ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu soovituse aluseks. 2013. aastal oli SKP kasv 0,3 %, mis on komisjoni prognoositust pisut suurem. Teisest küljest suurenes THHI ainult 1,0 %.

(13) Komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohaselt suureneb SKP 2014. aastal 0,4 %, st 0,2 protsendipunkti võrra vähem, kui oli prognoositud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse aluseks olevas lähtestsenaariumis. SKP kasvu peaks prognooside kohaselt toetama peamiselt varude suurenemine ning avaliku ja erasektori tarbimine, samas kui investeeringud ja netoeksport peaksid vähenema. Soovituse esitamise ajal prognoositi, et investeeringud suurenevad 2014. aastal tänu ettevõtjate kindlustunde paranemisele ning välisnõudlus on palju tugevam. Samal ajal on langevad energiahinnad ja nõrk majandusaktiivsus nullinud 2014. aasta jaanuaris kohandatud käibemaksu mõju hindadele. Selle tagajärjel on THHI inflatsioon vähenenud 0,6 %ni 2014. aastal. Seega on inflatsioon 2013. ja 2014. aastal osutunud 2013. aasta kevadel prognoositust märksa väiksemaks. SKP kasv peaks prognooside kohaselt olema 2015. aastal 1,0 %, samas kui THHI peaks püsima muutumatuna (inflatsioon 0,0 %).

(14) Valitsemissektori eelarve puudujääk oli 2013. aastal 4,1 % SKPst, mis on üle 21. juuni 2013. aasta soovituses seatud eesmärgi 3,9 % SKPst. Eelkõige mõjutas avaliku sektori tulusid negatiivselt maksutulude oodatust palju väiksem elastsus, hoolimata sellest, et komisjoni hinnangul võeti vabalt valitud meetmeid mahus 27 miljardit eurot (1,3 % SKPst). Eelarvet konsolideeriti (mõõdetuna struktuurse eelarvepositsiooni muutusena) 1,0 % SKPst. Võttes arvesse kasvupotentsiaali korrigeerimist ja tulude alalaekumist (0,2 protsendipunkti SKPst), on struktuurse eelarvepositsiooni muutus 2013. aastal 1,2 % SKPst. See on õige pisut vähem, kui soovitas nõukogu 21. juunil 2013 (1,3 % SKPst). Võttes arvesse tulude poolel võetud vabalt valitud meetmeid ja kogukulutuste suundumusi võrreldes nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituses sätestatud stsenaariumiga, on eelarve konsolideerimise maht alt-üles hindamise kohaselt -0,1 % SKPst, mis on taas pisut allpool täiendavate meetmete taset 0,0 % SKPst, mida peeti vajalikuks nõukogu soovituses seatud eelarve-eesmärkide saavutamiseks.

(15) Komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohaselt suurenes valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 2014. aastal veelgi, hoolimata märkimisväärsetest jõupingutustest avaliku sektori kulutuste kasvu ohjeldamisel. Kokkuhoid peaks tulenema avaliku sektori palkade külmutamise jätkumisest, pensionireformide mõjust ja väiksematest kulutustest kohalikul tasandil. Nende meetmete mõju peaks paraku üles kaaluma konkurentsivõime ja tööhõive maksusoodustuse (CICE) suurendamine, mis ESA 2010 eeskirjade kohaselt on avaliku sektori kulu ja mille maht on 2014. aastal hinnanguliselt 11 miljardit eurot (0,4 % SKPst). Tulude poolel oli positiivne mõju maksutuludele 1. jaanuaril rakendatud käibemaksumäärade kohandamisel ja suurte äriühingute makstava äriühingu erakorralise tulumaksu kahekordistamisel. Prognoositust väiksem SKP reaalkasv ja inflatsioon koos maksutulude jätkuvalt väikse elastsusega SKP suhtes on maksutulusid piiranud.

(16) Struktuurne eelarvepuudujääk peaks komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohaselt vähenema 3,3 %-lt SKPst 2013. aastal 2,9 %-le 2014. aastal. Võttes arvesse potentsiaalse majanduskasvu ja tulude ülelaekumise allapoole korrigeerimist (vastavalt +0,0 protsendipunkti SKPst ja +0,2 protsendipunkti SKPst) võrreldes nõukogu soovituse esitamise ajal tehtud prognoosiga, oli eelarve konsolideerimise maht 2014. aastal 0,6 % SKPst. Võttes arvesse Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemile ESA 2010 ülemineku negatiivset mõju tasumisele kuuluvate maksuvähenduste kulule, mis on väljaspool valitsuse kontrolli, on eelarve konsolideerimise maht ülalt-alla hindamise kohaselt 0,7 % SKPst, mis on seega pisut allpool soovitatud taset 0,8 % SKPst. Võrreldes nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse aluseks oleva majandusstsenaariumiga on rakendatud täiendavate tulumeetmete maht koos ESA 2010 kohaste kohandustega kulude poolel 1,1 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu 21. juuni 2013 soovituses seatud eesmärgiga (üle 1 % SKPst). Eelarve konsolideerimise kogumaht aastatel 2013–2014 struktuurse eelarvepositsiooni muutuse seisukohast on seega 1,9 % SKPst, mis on allpool nõukogu soovitatud tasemest 2,1 % SKPst. Alt-üles hindamisest nähtub, et konsolideerimise kogumaht on pisut üle 1,0 %, st kooskõlas tasemega, mida nõukogu pidas vajalikuks.

(17) Eelarve konsolideerimise ülalt-alla hindamise ja alt-üles hindamise vahe tuleneb peamiselt inflatsiooni allapoole korrigeerimisest alates 2013. aasta juunist. Eelkõige korrigeeriti nõukogu 21.juuni 2013. aasta soovituse ja komisjoni 2015. aasta talveprognoosi vahelisel perioodil 0,9 protsendipunkti võrra allapoole SKP deflaatori kasvu prognoosi. Maksutulusid mõjutab tugevasti inflatsiooni allapoole korrigeerimine. Samas mõjutab inflatsiooni aastasisene allapoole korrigeerimine vähem avaliku sektori kulutusi, mis Prantsusmaal sageli sõltuvad nominaalväärtuses kehtestatud normidest. Sellest tulenevat valitsemissektori nominaalse eelarvepositsiooni halvenemist ei kohandata struktuurse eelarvepositsiooni arvutamisel, milles võetakse arvesse üksnes mahupõhist SKP lõhet. Seepärast on eelarve konsolideerimise ülalt-alla hindamine tundlik inflatsiooni korrigeerimise suhtes. Alt-üles näitaja puhul võib järeldada, et prognoositust väiksem inflatsioon on üksnes pisut mõjutanud 2014. aastal vastu võetud vabalt valitud meetmetest saadavat kasu. Sel määral, mil mõned valitsuse kontrolli all olevad avalikud kulukirjed kohandusid madalama inflatsiooniga, võis sellel olla positiivne mõju alt-üles näitajale. Eelkõige paljude avaliku sektori kulutuste külmutamise tõttu 2014. aastal on inflatsiooni allapoole korrigeerimise üldine mõju alt-üles näitajale tõenäoliselt siiski piiratud.

(18) Eespool esitatut silmas pidades ei võimalda olemasolevad tõendid järeldada, et tõhusaid meetmeid ei ole võetud.

(19) Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2009. aastal oli 78,8 %, on pidevalt suurenenud ja jõudis 2013. aastal 92,2 %ni. Komisjoni talituste 2015. aasta talveprognoosi kohaselt suureneb endiselt suhteliselt suure valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja madala SKP nominaalkasvu tõttu võla suhe SKPsse jätkuvalt kogu prognoosiperioodi jooksul, jõudes 2014. aastal 95,3 %ni, 2015. aastal 97,1 %ni ja 2016. aastal 98,2 %ni. Võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vaheline erinevus peaks programmiperioodil mõjuma võlasuundumusele negatiivselt.

(20) Komisjoni talituste 2015. aasta talveprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk olema 2015. aastal 4,1 %, mis oluliselt ületab nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituses seatud eesmärki 2,8 % SKPst ja kontrollväärtust 3 % SKPst. Eelarvepositsiooni oluline halvenemine majanduse kehvema üldseisundi tõttu võrreldes nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse aluseks olnud prognoosiga annab alust arvata, et ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt Prantsusmaale esitatav läbivaadatud soovitus, millega pikendatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaega, on põhjendatud ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega.

(21) Prantsusmaa ametiasutused esitasid 21. novembril 2014 komisjonile kirja, milles Prantsusmaa kohustus läbi viima paljud struktuurireformid, millega rakendatakse nõukogu 8. juulil 2014 välja antud 2014. aasta riigipõhised soovitused. Valitsus avaldas 12. detsembril 2014 reformikava, milles on esitatud prioriteedid aastani 2017. Kõnealust reformikava kinnitati riiklikku reformikava käsitlevas teatises, mis avaldati 18. veebruaril 2015. Samuti esitasid ametiasutused kvantitatiivsed andmed alates 2012. aastast algatatud peamiste struktuurireformide oodatava makromajandusliku mõju kohta. Peamised reformid hõlmavad eelkõige tööjõukulude vähendamist konkurentsivõime ja tööhõive maksusoodustuse abil ning tööandjate sotsiaalkindlustusmaksete kärpimist vastutuse ja solidaarsuse pakti (pacte de responsabilité et de solidarité) raames. Need meetmed peaksid edendama majanduskasvu ja parandama riigi rahanduse jätkusuutlikkust ning seepärast ei tohiks neid tagasi pöörata. Tööjõukulude vähendamise täieliku mõju saavutamiseks tuleks siiski läbi viia täiendavad tööturureformid, et vähendada palkade jäikust. Valitsuse poolt välja käidud täiendavad reformid hõlmavad muu hulgas 2014. aasta pensionireformi ning meetmeid kohalike omavalitsuste reformimiseks, ettevõtluskeskkonna parandamiseks ja konkurentsi suurendamiseks teenustesektoris. Eelkõige majanduskasvu ja -aktiivsuse seaduse eelnõus käsitletakse õiguselukutsete konkurentsi probleeme, sellega avatakse bussitranspordisektor, vähendatakse turule sisenemise tõkkeid jaekaubanduses ja lõdvendatakse pühapäevatöö nõudeid. Samuti nähakse sellega ette töölepingute individuaalse ülesütlemisega seotud vaidluste korra reform. Üldiselt peaksid alates 2013. aastast algatatud struktuurireformid edendama majanduskasvu ja riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Ametiasutuste kvantitatiivse hinnangu kohaselt peaksid kõnealused reformid edendama SKPd 2020. aastaks 3,3 protsendipunkti võrra, mis näib siiski liiga optimistlik.

(22) Võttes arvesse komisjoni 13. jaanuari 2015. aasta teatises „Stabiilsuse ja kasvu pakti kehtivate nõuete paindlikum kasutamine” esitatud nõudeid, on Prantsusmaa ametiasutuste esitatud teave ja võetud kohustused seoses struktuurireformidega asjakohased, et oleks võimalik pikendada Prantsusmaale ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks seatud tähtaega rohkem kui aasta võrra. Teatises „Euroopa poolaasta 2015: majanduskasvu väljakutsete hindamine, makromajandusliku tasakaalustamatuse ära hoidmine ja kõrvaldamine ning põhjalikud analüüsid määruse (EL) nr 1176/2011 kohaselt” märkis komisjon, et Prantsusmaa ei ole vastuseks varasematele soovitustele võtnud piisavaid meetmeid seoses makromajandusliku tasakaalustamatusega, ja järeldas, et Prantsusmaal on makromajanduslik tasakaalustamatus, mis eeldab erijälgimist ja mille kõrvaldamiseks tuleb võtta otsustavaid poliitikameetmeid. Võttes arvesse riikliku reformikava ja muude selleks kuupäevaks esitatud kohustuste ambitsioonikust, kaalub komisjon mais, kas soovitada nõukogul võtta määruse (EÜ) nr 1176/2011 artikli 7 lõike 2 kohaselt vastu soovitused, millega tehakse kindlaks ülemäärase tasakaalustamatuse olemasolu ja soovitatakse Prantsusmaal võtta parandusmeetmeid, mis tuleb esitada parandusmeetmete kavas. Struktuurireformid ei ole esmatähtsad üksnes ülemäärase tasakaalustamatuse kõrvaldamise ja kasvupotentsiaali suurendamise seisukohast, vaid ka riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamiseks.

(23) Prantsusmaale üheaastase ajapikenduse andmine, nagu on ette nähtud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1467/97, oleks praeguses nõrgas majanduskeskkonnas liiga koormav, kuna selleks tuleks struktuurset eelarvepositsiooni parandada 2015. ja 2016. aastal keskmiselt rohkem kui 1,0 % SKPst, mis on suurem iga-aastasest keskmisest konsolideerimisest, mida nõukogu 21. juunil 2013 soovitas aastateks 2013–2015. Komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohaselt oleks sellisel konsolideerimisel väga negatiivne mõju majanduskasvule nii 2015. kui ka 2016. aastal. Seepärast ja võttes arvesse Prantsusmaa poolt teatavaks tehtud struktuurireformikavasid ja oodatavat riiklikku reformkava, näib kooskõlas eespool märgitud 13. jaanuari 2015. aasta teatisega asjakohane pikendada kahe aasta võrra tähtaega, mis on seatud Prantsusmaale ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Prantsusmaa ametiasutused peaksid tagama, et nii vastu võetud kui ka kavandatud reformid rakendatakse täielikult ja vajaduse korral tugevdatakse neid. Kooskõlas eespool märgitud 13. jaanuari 2015. aasta teatisega käsitab komisjon seda, kui Prantsusmaa ei suuda ambitsioonikat reformikava rakendada, raskendava tegurina selle hindamisel, kas käesoleva soovituse järgimiseks on võetud tõhusaid meetmeid.

(24) Prantsusmaale kaheaastase ajapikenduse andmine tähendaks, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk peab 2015. aastal olema 4,0 % SKPst, 2016. aastal 3,4 % SKPst ja 2017. aastal 2,8 % SKPst. Kõnealuste eesmärkide saavutamise eelduseks oleks struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 0,5 % SKPst 2015. aastal ja 0,8 % SKPst 2016. aastal ja 0,9 % SKPst 2017. aastal. 2015. aastal oleks kohandamise maht seega 0,2 protsendipunkti võrra suurem, kui komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohane struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 0,3 % SKPst. 2015. ja 2016. aasta lähtestsenaariumis, mis põhineb komisjoni 2015. aasta talveprognoosil, on tulude poolel arvesse võetud meetmete maht hinnanguliselt vastavalt 0,1 % SKPst ja -0,1 % SKPst. Laiendatud prognoosis 2017. aastaks ette nähtud vabalt võetavate meetmete maht on -0,2 % SKPst. Need hõlmavad äriühingute solidaarsuse sotsiaalmaksete (contribution sociale de solidarité des sociétés) teatavaks tehtud kaotamist, samuti äriühingu tulumaksu seadusjärgse määra järkjärgulist vähendamist.

(25) Eelarve-eesmärkide saavutamiseks on esmatähtis, et ametiasutused täielikult rakendavad 2015. aastaks ette nähtud meetmed ning määravad kindlaks, võtavad vastu ja kiiresti rakendavad täiendavad meetmed, mida on vaja 2015., 2016. ja 2017. aasta eelarve-eesmärkide saavutamiseks. Eelkõige tuleb veel kindlaks määrata meetmed, mida Prantsusmaa peab võtma 2016. ja 2017. aastal, et täita kohustust vähendada avaliku sektori kulutuste kavandatud suundumust 2017. aastaks 50 miljardi euro võrra. Üldiselt tuleb olukorda tähelepanelikult jälgida ja ametiasutused peaksid olema valmis võtma parandusmeetmeid kulude ülemäärase suurenemise ja vabalt valitud tulumeetmetest saadavate tulude alalaekumise korral.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

(1) Prantsusmaa peaks kõrvaldama praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi hiljemalt 2017. aastaks.

(2) Prantsusmaa peaks saavutama valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi 4,0 % SKPst 2015. aastal, 3,4 % SKPst 2016. aastal ja 2,8 % SKPst 2017. aastal, mis vastab struktuurse eelarvepositsiooni parandamise eesmärkidele, mis on 0,5 % SKPst 2015. aastal, 0,8 % SKPst 2016. aastal ja 0,9 % SKPst 2017. aastal. Selleks tuleks komisjoni 2015. aasta laiendatud talveprognoosi kohaselt võtta täiendavaid meetmeid 0,2 % SKPst 2015. aastal, 1,2 % SKPst 2016. aastal ja 1,3 % SKPst 2017. aastal.

(3) Prantsusmaa peaks täielikult rakendama juba vastu võetud 2015. aasta meetmed ja tagama 2015. aasta aprilli lõpuks eelarve täiendava konsolideerimise, nagu on ette nähtud punktis 2. Selleks tuleks kindaks määrata, vastu võtta ja rakendada täiendavad struktuursed vabalt võetavad meetmed mahus 0,2 % SKPst, et katta struktuurse eelarvepositsiooni soovitatud paranemise (0,5 % SKPst) puudujääk 2015. aastal.

(4) Prantsusmaa peaks suurendama jõupingutusi, et teha kindlaks kokkuhoiuvõimalused valitsemissektori kõigis allsektorites (sealhulgas sotsiaalkindlustus ja kohalikud omavalitsused), ja kasutama puudujäägi vähendamiseks kõiki ootamatuid tulusid. Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni püsiva paranemise ega tohiks pärssida Prantsusmaa majanduse konkurentsivõime paranemist.

(5) Nõukogu kehtestatud tähtajaks, s.o 10. juuniks 2015 peab Prantsusmaa võtma tõhusaid meetmeid ja esitama nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande eesmärkide saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia kohta. Prantsusmaa peaks andma üksikasjalikult aru järgmise kohta: i) vastu võetud täiendavad struktuursed vabalt võetavad meetmed mahus 0,2 % SKPst, et saavutada struktuurse eelarvepositsiooni soovitatud paranemine 2015. aastal ning ii) kindlaks määratud peamised eelarvemeetmed, et saavutada eesmärgid 2016. ja 2017. aastal. Tuleks ajakohastada riigi rahanduse planeerimise seadust (Loi de Programmation des Finances Publiques), et võtta arvesse uut kohandamiskava. Prantsusmaa ametiasutused peaksid enne tähtaega teostama 2016. ja 2017. aastaks ette nähtud kohandamise aluseks olevate peamiste meetmete sõltumatu eelhindamise.

(6) Prantsusmaa peaks kooskõlas nõukogu määruse (EL) nr 473/2013 artiklile 10 esitama komisjonile ning majandus- ja rahanduskomiteele aruande vastavalt komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 877/2013 sätestatud nõuetele. Aruanne tuleks esitada esimest korda 10. detsembriks 2015 ja seejärel iga kuue kuu järel. 10. detsembriks esitatavas aruandes tuleks vastuseks komisjoni arvamusele 2016. aasta eelarvekava kohta esitada teave ajakohastatud eelarvekava kohta. 10. juuniks esitatavas aruandes tuleks ajakohastada ja veelgi täpsustada üksikasjalikku teavet konkreetsete eelarvemeetmete kohta, mida on kavandatud või juba võetud, et saavutada struktuurse eelarvepositsiooni soovitatud paranemine järgmisel aastal ning tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne ja jätkusuutlik kõrvaldamine tähtajaks.

Prantsusmaa peaks aru andma reformikava kohta, mis esitati 18. veebruaril 2015. avaldatud teatises ja mida veelgi täiendatakse riiklikus reformikavas, mida tuleb rangelt rakendada, et parandada kasvuväljavaateid ja edendada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.

Oluline on toetada eelarve konsolideerimist laiaulatuslike ja ambitsioonikate struktuurireformidega kooskõlas Euroopa poolaasta raames Prantsusmaale esitatud nõukogu soovitustega ning eriti makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust käsitlevate soovitustega.

Käesolev soovitus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

[2] Kõik Prantsusmaa ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on avaldatud aadressil http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.