EUROOPA KOMISJON Brüssel,28.5.2018 COM(2018) 364 final KOMISJONI TEATIS



2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabel



1. SISSEJUHATUS Tulemuslikel kohtusüsteemidel on täita tähtis roll õigusriigi põhimõtte ja ELi aluseks olevate põhiväärtuste kaitsmisel. Oma 2017. aasta kõnes Euroopa Liidu olukorrast ütles Euroopa Komisjoni president selgelt, et „[õ]igusriigi põhimõtte järgimine ei ole Euroopa Liidus vabatahtlik. See on kohustus. [---] Õigusriigi põhimõte tähendab, et õigust ja seadusi kaitseb sõltumatu kohtusüsteem“( ). Ka Euroopa Komisjoni esimene asepresident Frans Timmermans on rõhutanud, et „[õ]igusriigi põhimõtte järgimine ei ole üksnes kõikide Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 loetletud põhiväärtuse tagamise eeldus. See on eeltingimus ka selleks, et tagada kõigi aluslepingutest tulenevate õiguste ja kohustuste järgimine ning kodanike, ettevõtjate ja ametiasutuste vastastikune usaldus kõikide liikmesriikide õigussüsteemides“( ). Kohtusüsteemide sõltumatus, kvaliteet ja tõhusus on väga olulised ka liidu õiguse rakendamiseks ja vastastikuse usalduse suurendamiseks. Need aitavad märkimisväärselt kaasa investeerimist soodustava keskkonna loomisele ja jätkusuutliku majanduskasvu jätkumisele. Seepärast on liikmesriikide kohtusüsteemide tulemuslikkuse suurendamisest saanud üks ELi majanduspoliitika koordineerimise iga-aastase tsükli – Euroopa poolaasta – kindlaid eesmärke. 2018. aasta majanduskasvu analüüsis, milles on määratud kindlaks ELi ja selle liikmesriikide majanduslikud ja sotsiaalsed prioriteedid järgmiseks aastaks, tunnistatakse ühelt poolt soodsa ettevõtluskeskkonna ning teiselt poolt õigusriigi põhimõtte ja kohtusüsteemide sõltumatuse, kvaliteedi ja tõhususe parandamise vahelist seost( ). Liidu õiguse kohaldamisel tegutsevad liikmesriikide kohtud ELi kohtutena ning tagavad liidu õiguses ette nähtud õiguste ja kohustuste tulemusliku maksmapanemise( ). Selle liidu õiguse järgimise tagamiseks kavandatud tõhusa õiguskaitse olemasolus seisnebki õigusriigi põhimõte. Euroopa Kohus toonitab oma hiljutises otsuses, et õiguskaitse tagamiseks on esmatähtis liikmesriikide kohtute sõltumatus( ). Kuna sõltumatute kohtute pakutav tõhus õiguskaitse on ka usaldusväärse finantsjuhtimise oluline eeltingimus, tegi komisjon 2. mail 2018 ettepaneku võtta vastu määrus liidu eelarve kaitsmise kohta, juhul kui liikmesriikides esineb üldistunud puudusi õigusriigi toimimises( ). 2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis (edaspidi „tulemustabel“) arendatakse edasi ülevaadet liikmesriikide kohtusüsteemide sõltumatuse, tõhususe ja kvaliteediga seotud näitajatest. Käesolevas väljaandes eelkõige -arendatakse edasi näitajaid, mis käsitlevad kohtusüsteemi sõltumatust, eeskätt kohtunike nõukogusid ning täidesaatva võimu ja parlamendi osalemist kohtunike ja kohtu esimeeste ametisse nimetamises ja ametist vabastamises; -arendatakse edasi jagusid, milles käsitletakse kriminaalõiguse süsteeme, esitades ajakohastatud andmeid rahapesuga seotud kuritegude kohta ja võttes kasutusele mõned liikmesriikide prokuratuuride töökorraldust kajastavad näitajad; -täiustatakse lõppkasutaja vaatenurka, esitades näitajad selle kohta, kuidas kohtusüsteemi käsitleva avaliku teabe andmisel, kohtunike koolitamisel ja kohtute kasutajate või õigusala töötajate seas uuringute korraldamisel võetakse arvesse konkreetsete kasutajarühmade (nt lapsed, nägemispuudega isikud, teist keelt rääkivad inimesed) vajadusi. Samuti esitatakse selles näitajad selle kohta, kuidas kohtud kasutavad oma tööst teavitamiseks sotsiaalmeediat; -esitatakse uus ülevaade struktuurifondide kasutamisest kohtureformide elluviimisel; -esitatakse esmakordselt andmed menetluste kestuse kohta kõikides kohtuastmetes (esimene, teine ja kolmas) tsiviil- ja kaubandusvaidluste ning haldusasjade menetlemisel; -jätkatakse standardite järgimise kontrollimist ning vaadeldakse põhjalikumalt ajakavu kui mõõdetavaid eesmärke, kohtute töökoormuse haldamisega seotud tavasid ja teatavaid kuhjunud kohtuasjade haldamisega seotud tavasid. Kuigi mõne liikmesriigi andmed on endiselt lünklikud, on andmete terviklikkus järjest paranenud, eriti kohtusüsteemide tõhususega seotud näitajate puhul. Viljakas koostöö liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikutega ning mitmesuguste komiteede ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustikega on aidanud andmeid oluliselt täiendada. Andmekogumisel püsivad probleemid on sageli tingitud ebapiisavast statistilisest suutlikkusest või asjaolust, et andmete kogumisel liikmesriigis kasutatavad kategooriad ei vasta täpselt tulemustabelis kasutatavatele kategooriatele. Mõnel üksikul juhul on andmelünk põhjustatud sellest, et teatavad liikmesriikide ametiasutused ei ole nõus andmeid jagama. Komisjon ärgitab liikmesriike ka edaspidi andmelünki veelgi vähendama. Mis on ELi õigusemõistmise tulemustabel? ELi õigusemõistmise tulemustabel on võrdlev teabevahend, mille eesmärk on aidata ELil ja liikmesriikidel parandada liikmesriikides kohtusüsteemi tulemuslikkust, esitades kõikide liikmesriikide kohtusüsteemide kvaliteedi, sõltumatuse ja tõhususe hindamiseks vajalikke objektiivseid, usaldusväärseid ja võrreldavaid andmeid. Tulemustabelis ei esitata kõikehõlmavat ühtset paremusjärjestust, vaid antakse ülevaade kõikide kohtusüsteemide toimimisest, tuginedes mitmesugustele näitajatele, mis pakuvad ühist huvi kõikidele liikmesriikidele. Tulemustabelis ei propageerita ühtegi konkreetset kohtusüsteemi, vaid käsitletakse kõiki liikmesriike võrdsetel alustel. Liikmesriigi kohtusüsteemi mudelist või selle aluseks olevast õigustraditsioonist olenemata on tulemusliku kohtusüsteemi olulised parameetrid sõltumatus, kvaliteet ja tõhusus. Nende kolme parameetriga seotud näitajaid tuleks vaadelda koos, sest kohtusüsteemi tulemuslikkuse jaoks on vajalikud kõik kolm elementi ja need elemendid on sageli omavahel seotud (algatus ühe elemendi parandamiseks võib mõjutada ka teisi elemente). Tulemustabelis keskendutakse ennekõike tsiviil- ja kaubandusvaidlustele ning haldusasjadele, et aidata liikmesriikidel luua investeerimise, ettevõtluse ja kodanike jaoks soodsam keskkond. Tulemustabel on võrdlusvahend, mida arendatakse dialoogis liikmesriikide ja Euroopa Parlamendiga( ). Selle eesmärk on teha kindlaks tulemusliku kohtusüsteemi olulised parameetrid. Millist metoodikat on ELi õigusemõistmise tulemustabelis kasutatud? Tulemustabelis on kasutatud mitmesuguseid teabeallikaid. Suure osa kvantitatiivsetest andmetest on esitanud Euroopa Nõukogu kohtute efektiivsust hindav komisjon (CEPEJ), kellega komisjon on sõlminud kokkuleppe spetsiaalse iga-aastase uuringu tegemiseks. Asjaomased andmed hõlmavad 2010.–2016. aastat ja liikmesriigid on need esitanud kooskõlas CEPEJ metoodikaga. Konteksti tutvustamiseks on uuringus esitatud ka üksikasjalikud märkused ja riigipõhised teabelehed. Neid tuleks lugeda koos arvandmetega( ).

CEPEJ kogutud andmetest menetluste kestuse kohta on näha otsusele jõudmiseks kuluv aeg, mis on kohtumenetluste arvestuslik kestus (tugineb pooleliolevate ja lahendatud kohtuasjade suhtele). Andmetest, mis kajastavad kohtute tõhusust liidu õiguse kohaldamisel konkreetsetes valdkondades, ilmneb, et menetluste keskmine kestus tuleneb kohtuasjade tegelikust kestusest. Tuleb märkida, et kohtumenetluste kestus võib liikmesriigi eri piirkondades märkimisväärselt erineda, eriti linnades, kus kaubandustegevus võib tähendada kohtute jaoks suuremat töökoormust. Muud teabeallikad on liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikute rühm( ), kohtunike nõukogude Euroopa võrgustik( ), Euroopa Liidu ülemkohtute esimeeste võrgustik( ), Euroopa Liidu Riiginõukogude ja Kõrgemate Halduskohtute Ühendus( ), Euroopa konkurentsivõrgustik( ), sidekomitee( ), intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus( ), tarbijakaitsealase koostöö võrgustik( ), rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev eksperdirühm( ), Eurostat( ), Euroopa õigusalase koolituse võrgustik( ), Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu( ) ning Maailma Majandusfoorum( ). Tulemustabeli metoodikat on tihedas koostöös liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikute rühmaga veelgi arendatud, milleks eelkõige kasutati küsimustikku ja koguti andmeid kohtusüsteemide toimimise teatavate aspektide kohta. Kuidas toetab ELi õigusemõistmise tulemustabel Euroopa poolaastat? Tulemustabelis on esitatud näitajad liikmesriikide kohtusüsteemide kvaliteedi, sõltumatuse ja tõhususe hindamiseks ning seega aitab see liikmesriikidel parandada oma kohtusüsteemi tulemuslikkust. Tänu sellele on hõlpsam välja selgitada puudused ja parimad tavad ning jälgida probleeme ja edusamme. Euroopa poolaasta raames korraldatakse liikmesriikide asjaomaste ametiasutuste ja sidusrühmadega peetava kahepoolse dialoogi kaudu riigipõhine hindamine. See hindamine põhineb muu hulgas kvalitatiivsel analüüsil ning hindamise korraldamisel võetakse arvesse asjaomase liikmesriigi õigussüsteemi ja konteksti eripärasid. Selle tulemusel võib komisjon teha nõukogule ettepaneku võtta vastu riigipõhised soovitused liikmesriigi kohtusüsteemi täiustamise kohta. Miks on tulemuslikud kohtusüsteemid Euroopa poolaasta jaoks olulised? Tehtavaid jõupingutusi õigustab ka hästi toimivate kohtusüsteemide positiivne mõju majandusele. Teadusuuringute Ühiskeskuse 2017. aasta uuringus jõuti järeldusele, et kohtute tõhususe suurenemine ja majanduskasvu määr ning ettevõtjate tajutav kohtusüsteemi sõltumatus ja tootlikkuse kasv on omavahel seotud( ). Kui kohtusüsteemid tagavad õiguskaitse, annavad võlausaldajad suurema tõenäosusega laenu, väheneb ettevõtjate soov käituda omakasupüüdlikult, alanevad tehingukulud ja innovaatilised ettevõtjad investeerivad tõenäoliselt rohkem. Liikmesriikide kohtusüsteemide tulemuslikkuse tähtsust väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) jaoks on rõhutatud 2015. aastal ligi 9 000 Euroopa VKE seas läbi viidud innovatsiooni ja intellektuaalomandi õiguste teemalises uuringus( ). Uuringu käigus selgus eelkõige, et peamised põhjused, miks VKEd ei algatanud seoses intellektuaalomandiõiguste rikkumisega kohtumenetlust, olid kohtumenetluse kulud ja liiga pikk kestus. Liikmesriigi hästi toimiva kohtusüsteemi positiivset mõju majandusele on rõhutatud kirjanduses ja uuringutes( ) – teiste seas on teinud seda Rahvusvaheline Valuutafond( ), Euroopa Keskpank( ), OECD( ), Maailma Majandusfoorum( ) ja Maailmapank( ). 2. Taust: kohtureformid peavad toetama õigusriigi põhimõtet EL on alates 2013. aastast julgustanud liikmesriike parandama oma kohtusüsteemi sõltumatust, kvaliteeti ja tõhusust. Reforme ei tuleks teha pelgalt ümberkorraldamise huvides, vaid viisil, millega toetatakse õigusriigi põhimõtet ja mis on kooskõlas kohtusüsteemi sõltumatust käsitlevate Euroopa standarditega. 2.1. Kohtureform on käsil paljudes liikmesriikides 2017. aastal jätkas suur hulk liikmesriike tööd selle nimel, et suurendada oma kohtusüsteemi tulemuslikkust. Joonisel 1 on esitatud vastuvõetud ja kavandatud kohtureformide ülevaade. See on liikmesriikide meetmete faktiline loetelu, mis ei sisalda kvalitatiivset hinnangut. Joonis 1. Kohtusüsteemidega seotud seadusandlikud ja reguleerivad meetmed 2017. aastal (vastuvõetud meetmed / läbiräägitavad algatused liikmesriigi kohta) (allikas: Euroopa Komisjon( )) Joonisel 1 on näha, et mitmes liikmesriigis pööratakse endiselt erilist tähelepanu menetlusõigusele ning et märkimisväärne arv vastuvõetud või väljakuulutatud uutest reformidest on seotud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia arendamisega, vaidluste kohtuvälise lahendamise meetoditega, õigusabiga, kohtute paiknemisega ning kohtunikke ja õiguselukutseid käsitlevate õigusaktidega. Võrdluses 2017. aasta tulemustabeliga on aktiivsuse tase nii vastuvõetud reformide kui ka tulevikuks kavandatud meetmete puhul tõusnud. Sellega seoses tuleb arvesse võtta asjaolu, et uue kohtureformi väljakuulutamisest kuni seadusandlike ja regulatiivsete meetmete vastuvõtmiseni ja nende tegeliku rakendamiseni kulub mõnikord − aastaid. 2.2. Kohtureformide jälgimine ELi tasandil Komisjon kasutab ELi tasandil mitut vahendit ja mehhanismi, et jälgida liikmesriikide jõupingutusi reformide elluviimisel. Seda tehakse tihedas koostöös kohtunike nõukogude Euroopa võrgustiku, Euroopa Liidu ülemkohtute esimeeste võrgustiku ning Euroopa Liidu Riiginõukogude ja Kõrgemate Halduskohtute Ühendusega. − Euroopa poolaasta raames toimuv jälgimine – Euroopa poolaasta on ELi majandus- ja eelarvepoliitika koordineerimise iga-aastane tsükkel ning osa ELi majanduse juhtimise raamistikust. Kohtureform on üks Euroopa semestri raames elavdatavate struktuurireformide kindlaid prioriteete. See prioriteet tuleneb asjaolust, et soodsa ettevõtluskeskkonna loomiseks on esmatähtis tagada õigusriigi põhimõtte järgimine ning parandada kohtusüsteemide sõltumatust, kvaliteeti ja tõhusust( ). Euroopa poolaasta tsükkel algab igal aastal novembris, mil komisjon esitab oma järgmise aasta prioriteedid (iga-aastast majanduskasvu analüüsi sisaldavas teatises). Märtsis annavad komisjoni talitused riigiaruannetes ülevaate riigipõhistest hindamistest, mis hõlmavad kõiki küsimusi, millega poolaasta raames tegeleti. Mais esitab komisjon ettepanekud liikmesriikidele suunatud riigipõhiste soovituste kohta. Juulis – pärast seda, kui Euroopa Ülemkogu on soovitused heaks kiitnud – võtab nõukogu need soovitused vastu.

Kohtureformide jälgimisel kastutatakse kaht vahendit: i) võrdlusvahend – ELi õigusemõistmise tulemustabel – ning ii) riigipõhine hindamine – riigiaruanded –, milles võetakse arvesse asjaomaste liikmesriikide õigussüsteemide eripärasid ja asetatakse need konteksti. Riigipõhine hindamine korraldatakse liikmesriikide asjaomaste ametiasutuste ja sidusrühmadega peetava kahepoolse dialoogi kaudu. Nende kahe vahendi kasutamise tulemusel võib komisjon teha nõukogule ettepaneku võtta vastu riigipõhised soovitused liikmesriikide kohtusüsteemide täiustamise kohta. 2017. aasta Euroopa poolaasta raames esitas nõukogu komisjoni ettepaneku alusel kohtusüsteemiga seotud riigipõhised soovitused viiele liikmesriigile( ). Lisaks riigipõhiseid soovitusi saanud liikmesriikidele on veel 11 liikmesriiki, kes seisavad silmitsi konkreetsete probleemidega ja keda komisjon Euroopa poolaasta raames jälgib( ). Märkida tuleks ka seda, et Kreeka kohtureforme jälgitakse tähelepanelikult Kreeka kolmanda makromajandusliku kohandamisprogrammi raames. Liikmesriigid saavad kasutada struktuurireformi tugiteenistuse kaudu ka komisjoni tehnilist abil. 2017. aastal said või taotlesid kõnealuselt teenistuselt tehnilist abi üheksa liikmesriiki( ), näiteks kohtu haldussüsteemi tõhususe suurendamiseks, kohtute paiknemise ümberkorraldamiseks, e-õiguskeskkonna programmide väljatöötamiseks ja elluviimiseks ning kohtunike väljavalimiseks ja edutamiseks. 2017. aasta detsembris tutvustas komisjon ka reformitoetusvahendit, millega toetatakse liikmesriikide jõupingutusi reformide elluviimisel, lähtudes Euroopa poolaasta raames kindlaks tehtud probleemidest. − Õigusriigi raamistik – Lisaks kohtureformide korrapärasele jälgimisele Euroopa poolaasta raames lõi komisjon 2014. aastal kriisimehhanismi, et tegeleda süsteemsete ohtudega, mis ähvardavad õigusriigi põhimõtet ükskõik millises EL 28 liikmesriigis( ). See õigusriigi raamistik võimaldab komisjonil alustada asjaomase liikmesriigiga dialoogi, et ära hoida õigusriiki ähvardavate süsteemsete ohtude võimendumine. Raamistiku eesmärk on võimaldada komisjonil leida koos asjaomaste liikmesriikidega lahendus, et ennetada sellise õigusriiki ähvardava süsteemse ohu tekkimist, mis võib kaasa tuua ELi lepingu artiklis 7 sätestatud menetluse kasutamise. Komisjon alustas 2016. aasta jaanuaris õigusriigi raamistikus dialoogi Poola ametiasutustega. Hoolimata kolmest õigusriigi põhimõtte rakendamise alasest soovitustest ja peaaegu kahe aasta vältel tehtud korduvatest jõupingutustest kaasata Poola ametivõimud õigusriigi raamistikus edasiviivasse dialoogi, jõudis komisjon 20. detsembril 2017 järeldusele, et Poolas on selge õigusriigi põhimõtte tõsise rikkumise oht. Komisjon võttis vastu neljanda soovituse õigusriigi olukorra kohta Poolas, milles on välja toodud komisjoni jaoks murettekitavad asjaolud ja antud soovitusi, mida nendega ette võtta( ). Samuti esitas komisjon nõukogule ettepaneku võtta Euroopa Liidu leping artikli 7 lõike 1 alusel vastu otsus, milles järeldatakse selget õigusriigi põhimõtte olulise rikkumise ohtu( ). − Koostöö- ja jälgimiskord – Koostöö- ja jälgimiskord nähti ette Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisel Euroopa Liiduga 2007. aastal( ), et tegeleda puudustega kohtureformis ning korruptsioonivastases ja Bulgaaria puhul organiseeritud kuritegevuse vastases võitluses. Alates sellest on koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes püütud konkreetsete soovituste abil suunata Bulgaaria ja Rumeenia ametiasutuste jõupingutusi ning antud ülevaade tehtud edusammudest( ). Nagu nõukogu on rõhutanud( ), lõpetatakse koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamine siis, kui Bulgaaria ja Rumeenia on rahuldavalt täitnud kõik eesmärgid. 2017. aasta jaanuaris avaldatud koostöö- ja jälgimiskorra aruandes võtab komisjon kokku koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamise kümne aasta jooksul, andes ülevaate saavutustest, lahendamata probleemidest ja peamistest edasistest sammudest, mis on vajalikud, et saavutada koostöö- ja jälgimiskorra eesmärgid. Selleks esitab komisjon olulised soovitused, mille järgimine toob kaasa koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamise lõpetamise, välja arvatud juhul, kui aset leidvad muudatused põhjustavad selgelt vastupidise arengu. Aruandes rõhutatakse, et protsessi kiirus sõltub sellest, kui kiiresti Bulgaaria ja Rumeenia need soovitused pöördumatult ellu viivad, ja selliste negatiivsete sammude vältimisest, mis seavad kahtluse alla viimasel kümnel aastal toimunud edasimineku. − Rikkumismenetlused – Komisjon on võtnud nõuks tegeleda juhtumitega, kus liikmesriigi õigus ei lase liikmesriigi kohtusüsteemil tagada liidu õiguse tulemuslikku kohaldamist kooskõlas õigusriigi põhimõtte nõuetega ja ELi põhiõiguste harta artikliga 47( ). Sellega seoses otsustas komisjon 2017. aasta detsembris anda Poola valitsuse Euroopa Kohtusse, kuna Poola rikkus tavakohtute korralduse seadusega liidu õigust. See rikkumismenetlus puudutab esiteks soolist diskrimineerimist, mis ilmneb naiskohtunikele ja meeskohtunikele kehtestatud erinevas pensionieas (vastavalt 60 ja 65 aastat). See on vastuolus ELi toimimise lepingu artikliga 157 ja direktiiviga 2006/54/EÜ, milles käsitletakse soolist võrdõiguslikkust tööhõives. Teiseks puudutab rikkumismenetlus Poola kohtute sõltumatust, mida õõnestab justiitsministrile antud õigus omal äranägemisel pikendada alandatud pensioniikka jõudnud kohtunike mandaati (vt ELi lepingu artikli 19 lõige 1 koos põhiõiguste harta artikliga 47)( ). Seda, kui oluline on liikmesriikidele tagada liidu õiguses ette nähtud riiklike kohtute sõltumatus, on rõhutatud eespool nimetatud hiljutises Euroopa Kohtu otsuses( ) ning hiljutises eelotsusetaotluses, mille Iirimaa kõrgem kohus esitas Euroopa Kohtule seoses Poolas välja antud Euroopa vahistamismäärusega( ). 2.3. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide toetus liikmesriikide kohtusüsteemidele Komisjon toetab teatavaid kohtureforme rahaliselt Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu. Alates 2007. aastast on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde kasutanud oma kohtusüsteemi tulemuslikkuse suurendamiseks 16 liikmesriiki. Aastatel 2007–2023 kulutavad need liikmesriigid oma kohtusüsteemi tõhususe suurendamiseks ja kvaliteedi parandamiseks üle 900 miljoni euro( ). Muu hulgas rahastatakse ·kohtute töökorralduse parandamist kohtuasjade haldamise süsteemide või personalistrateegia rakendamise kaudu; ·kohtute tööprotsesside digiteerimist kodanikele ja ettevõtjatele e-teenuste sisseseadmise kaudu; ·kohtu töötajate koolitamist ja kodanike muutmist teadlikumaks oma õigustest. Joonisel 2 on näha, et Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tegevus on jagatud laias laastus kategooriatesse, mis kajastavad projektide eesmärke. Üksikprojekt hõlmas sageli mitut liiki tegevust (nt vaidluste kohtuvälise / internetipõhise lahendamise meetodid, digiteerimine ja IKT ning koolitus). Rahaliselt oli kõige olulisem tegevusvaldkond kohtusüsteemi digiteerimine ja IKT, mille jaoks eraldasid rahalisi vahendeid 16 liikmesriigist 14. 2017. aasta keskpaigaks ei olnud eraldanud digiteerimise ja IKT jaoks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendeid vaid Horvaatia ja Malta. Ehkki sisemiste protsesside parandamiseks ning koolitamise ja teadlikkuse suurendamise toetamiseks eraldati rahalisi vahendeid oluliselt vähem, oli neid riike, kes seda tegid, siiski palju (16 liikmesriigist 12).

Joonisel 3 on näha, et enamik liikmesriike otsustas jagada kohtusüsteemi jaoks ette nähtud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendid eri liiki tegevuste vahel ja vaid mõni üksik keskendus üksnes ühele kategooriale. Hispaania ja Portugal eraldasid vahendeid ainult digiteerimise ja IKT jaoks ning Malta ja Horvaatia vaid koolituse ja teadlikkuse suurendamise tarvis. Paljud neist liikmesriikidest, kes eraldasid märkimisväärse osa oma Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahenditest digiteerimise ja IKT jaoks, on riigid, kus advokaadid on andnud teada võrdlemisi sagedasest IKT kasutamisest kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses( ). Seevastu liikmesriikides, kus digiteerimise ja IKT jaoks tehtud eraldised on väikesed või olematud, kasutatakse IKTd suhtlemisel kohtutega väga piiratult. Komisjon pöörab erilist tähelepanu selle tagamisele, et ELi vahendeid kasutatakse asjakohaste reformide rakendamiseks asjakohaselt kooskõlas õigusriigi põhimõttega. Komisjon rõhutab rahastamisprioriteetide elluviimisel tulemustele keskenduva lähenemisviisi kasutamise tähtsust ning kutsub liikmesriike üles hindama Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest antava toetuse mõju. Allpool esitatud joonistel on näidatud summad, mis on kulutatud ja eraldatud kohtusüsteemile alates 2007. aastast( ) 16 liikmesriigis, kes on kasutanud oma kohtusüsteemi toetamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendeid.



Joonis 2. Kohtusüsteemide toetamine struktuurifondidest alates 2007. aastast eesmärkide lõikes (miljonites eurodes) (allikas: Euroopa Komisjoni jaoks tehtud uuring) Joonis 3. Kohtusüsteemide toetamine struktuurifondidest alates 2007. aastast eesmärkide ja liikmesriikide lõikes (allikas: Euroopa Komisjoni jaoks tehtud uuring) 3. 2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabeli olulisemad tulemused Tulemusliku kohtusüsteemi põhiparameetrid on tõhusus, kvaliteet ja sõltumatus. Tulemustabelis on esitatud näitajad kõigi kolme kohta. 3.1. Kohtusüsteemi tõhusus Tulemustabel sisaldab näitajaid, mis kajastavad menetluste tõhusust tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjades üldiselt ning konkreetsetes valdkondades, kus haldusasutused ja kohtud kohaldavad liidu õigust( ). 3.1.1. Muutused töökoormuses Töökoormus liikmesriikide kohtusüsteemides on suur, kuid võrdlemisi stabiilne, ehkki see on liikmesriigiti väga erinev (joonis 4). See näitab, kui oluline on jätkata pingutusi kohtusüsteemi tulemuslikkuse tagamiseks. 2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis esitatakse esmakordselt andmed ka sissetulevate haldusasjade kohta (joonis 6). Joonis 4. Sissetulevate tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade arv(*) (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring( )) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri kohtuasju, muude registrite kohtuasju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusõigusega seotud kohtuasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Slovakkia muutis metoodikat. Joonis 5. Sissetulevate tsiviil- ja kaubandusvaidluste arv(*) (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad tsiviil- ja kaubandusvaidlused pooltevahelisi vaidlusi, näiteks lepingust tulenevaid vaidlusi. Vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasjad hõlmavad vaidlustamata menetlusi, näiteks vaidlustamata maksekorraldusi. Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad.

Joonis 6. Sissetulevate haldusasjade arv(*) (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad haldusasjad vaidlusi kodanike ning kohalike, piirkondlike või riiklike ametiasutuste vahel. Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata. 3.1.2. Kohtusüsteemi tõhususe üldandmed Laiemas plaanis tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjades kasutatavate menetluste tõhususe näitajad on järgmised: menetluste kestus (kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluv aeg); algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr ning pooleliolevate kohtuasjade arv. − Menetluste kestus – Menetluse kestus on eeldatav aeg (päevades), mis on vajalik asja lahendamiseks kohtus, st aeg, mis kulub esimese astme kohtul otsuse tegemiseks. Pooleliolevates kohtuasjades otsusele jõudmiseks kuluva aja näitaja kujutab endast aasta lõpu seisuga lahendamata kohtuasjade ja lahendatud kohtuasjade jagatist, mis on korrutatud 365ga (päevade arv) . Joonistel on enamasti käsitletud menetlusi esimeses astmes ning võimaluse korral on võrreldud 2010., 2014., 2015., ja 2016. aasta andmeid( ). Kahel joonisel on näidatud aeg, mis kulus 2016. aastal pooleliolnud tsiviil- ja kaubandusvaidlustes ning haldusasjades otsusele jõudmiseks kõikides kohtuastmetes. Joonis 7. Tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade lahendamiseks kuluv aeg(*) (esimene aste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri kohtuasju, muude registrite kohtuasju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusõigusega seotud kohtuasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Slovakkia muutis metoodikat. Tšehhi Vabariigi andmetes ja kuni 2016. aastani Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Joonis 8. Tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamiseks kuluv aeg(*) (esimene aste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad tsiviil- ja kaubandusvaidlused pooltevahelisi vaidlusi, näiteks lepingust tulenevaid vaidlusi. Vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasjad hõlmavad vaidlustamata menetlusi, näiteks vaidlustamata maksekorraldusi. Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi andmetes ja kuni 2016. aastani Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad.



Joonis 9. Tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamiseks kuluv aeg kõikides kohtuastmetes 2016. aastal(*) (esimene, teine ja kolmas aste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Järjekorra määrab kindlaks kõige pikemate menetlustega kohtuaste igas liikmesriigis. Belgia, Bulgaaria ja Iirimaa esimese ja teise astme kohtute, Madalmaade ja Austria teise ja kolmanda astme kohtute ning Saksamaa, Kreeka, Horvaatia ja Slovakkia kolmanda astme kohtute kohta ei ole andmed kättesaadavad. Maltal ei ole kolmanda astme kohut. Juurdepääs kolmanda astme kohtule võib olla mõnes liikmesriigis piiratud. Joonis 10. Haldusasjade lahendamiseks kuluv aeg(*) (esimene aste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad haldusasjad vaidlusi kodanike ning kohalike, piirkondlike või riiklike ametiasutuste vahel. Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi andmetes ning kuni 2016. aastani Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata.





Joonis 11. Haldusasjade lahendamiseks kuluv aeg kõikides kohtuastmetes 2016. aastal(*) (esimene aste ning vajaduse korral teine ja kolmas aste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Järjekorra määrab kindlaks kõige pikemate menetlustega kohtuaste igas liikmesriigis. Luksemburgi esimese astme kohtu, Malta ja Rumeenia teise astme kohtute ning Madalmaade kolmanda astme kohtu kohta ei ole andmed kättesaadavad. Tšehhi Vabariigis, Itaalias, Küprosel, Austrias, Sloveenias ja Soomes on ainus apellatsiooniorgan ülemkohus või mõni muu kõrgeim kohus. Horvaatias, Leedus, Luksemburgis, Maltal ja Poolas seda liiki kohtuasjade jaoks kolmanda astme kohut ei ole. Belgias on teatud kohtuasjade puhul esmane ja ainus aste kõrgeim halduskohus. Juurdepääs kolmanda astme kohtule võib olla mõnes liikmesriigis piiratud. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata. − Algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr – Algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on sissetulnud kohtuasjade arvu ja lahendatud kohtuasjade arvu suhe. Sellega mõõdetakse seda, kas kohus saab sissetuleva töökoormusega hakkama. Kui algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on ligikaudu 100 % või kõrgem, on kohtusüsteem suuteline lahendama vähemalt sama palju kohtuasju kui neid sisse tuleb. Kui algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on madalam kui 100 %, on kohtud suutelised lahendama vähemal määral kohtuasju kui neid sisse tuleb. Joonis 12. Tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade lahendamise määr(*)(esimene aste / protsentides – kõrgem kui 100 % väärtus tähendab, et lahendatakse rohkem kohtuasju kui neid sisse tuleb, madalam kui 100 % väärtus tähendab, et lahendatakse vähem kohtuasju kui neid sisse tuleb) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Slovakkia ja Iirimaa muutsid metoodikat: eeldatakse, et metoodika tõttu ei kajastu aruandluses kõik lahendatud asjad. Joonis 13. Tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamise määr(*) (esimene aste / protsentides) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Iirimaa puhul eeldatakse, et metoodika tõttu ei kajastu aruandluses kõik lahendatud asjad. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad. Joonis 14. Haldusasjade lahendamise määr(*) (esimene aste / protsentides) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Mõne liikmesriigi varasemaid väärtusi on joonisele mahtumiseks vähendatud (Maltal oli kõnealune määr 2015. aastal =411 %, Itaalias 2010. aastal 316 %). Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata.

− Pooleliolevad kohtuasjad – Pooleliolevate kohtuasjade arv väljendab lõpuni menetlemata kohtuasjade arvu asjaomase aasta lõpu seisuga. See mõjutab ka kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluvat aega. Joonis 15. Pooleliolevate tsviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade arv(*) (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Slovakkia muutis metoodikat. Tšehhi Vabariigi andmetes ja kuni 2016. aastani Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Joonis 16. Pooleliolevate tsiviil- ja kaubandusvaidluste arv(*) (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring)

(*) Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi andmetes ja kuni 2016. aastani Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad.

Joonis 17. Pooleliolevate haldusasjade arv(*) (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Mõne liikmesriigi varasemaid väärtusi on joonisele mahtumiseks vähendatud (Kreekas oli see näitaja 2010. aastal 3,7). Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi andmetes ning kuni 2016. aastani Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata. 3.1.3. Tõhusus konkreetsetes liidu õiguse valdkondades Käesoleva jaoga täiendatakse kohtusüsteemide tõhusust käsitlevaid üldandmeid ja antakse ülevaade menetluste keskmisest kestusest( ) teatavates valdkondades, kus kohaldatakse liidu õigust. 2018. aasta tulemustabelis tuginetakse konkurentsi, elektroonilise side, ELi kaubamärkide, tarbijakaitse ja rahapesuvastase tegevuse valdkonnas varem kogutud andmetele. Valdkondade väljavalimisel on lähtutud nende olulisusest ühtse turu ja ettevõtluskeskkonna seisukohast. Kokkuvõtlikult võib öelda, et kohtumenetlustes esinevad pikad viivitused võivad kahjustada liidu õigusest tulenevaid õigusi, näiteks kui asjakohased õiguskaitsevahendid ei ole enam kättesaadavad või kui tõsist rahalist kahju ei ole enam võimalik sisse nõuda. – Konkurents – Konkurentsiõiguse tulemuslik rakendamine tagab ettevõtjatele tegutsemiseks võrdsed tingimused ja on seepärast ülioluline ligitõmbava ettevõtluskeskkonna kujundamiseks. Joonisel 18 on näha ELi toimimise lepingu artikleid 101 ja 102 kohaldanud liikmesriikide konkurentsiasutuste otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus( ). Joonis 18. Konkurents: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja Euroopa konkurentsivõrgustik) (*) Eestis ei olnud ühtki kohtuasja. Iirimaa ja Austria puhul ei ole stsenaarium kohaldatav, sest vastavatel ametiasutustel ei ole õigust selliseid otsuseid teha. Austria andmed hõlmavad kartellikohtu lahendatud juhtumeid, mis on seotud ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 201 rikkumisega, kuid mis ei põhine liikmesriigi konkurentsiasutuse vastu esitatud edasikaebustel. Bulgaaria ja Itaalia puhul on kestus hinnanguline. Tulba puudumine on märk sellest, et liikmesriik ei teatanud selle aasta puhul ühestki kohtuasjast. Paljudes liikmesriikides oli kohtuasju vähe (aastas alla viie), mistõttu võivad aastaandmed sõltuda ühest erandlikult pikast või lühikesest asjast. Mitu andmestikus sisalduvat kõige pikemat menetlust hõlmasid aega, mis kulus pöördumiseks Euroopa Liidu kohtusse (nt Leedu puhul), põhiseaduslikkuse järelevalvet (nt Slovakkia puhul) või konkreetseid menetluslikke viivitusi (nt Tšehhi Vabariigi, Kreeka ja Ungari puhul). – Elektrooniline side – Elektroonilise side alaste ELi õigusaktide eesmärk on suurendada konkurentsi, aidata kaasa ühtse turu arengule ning hoogustada investeeringuid, uuendustegevust ja majanduskasvu. Hea mõju tarbijatele on võimalik saavutada kõnealuste õigusaktide täitmise tulemusliku tagamisega, mis võib kaasa tuua madalamad hinnad lõppkasutajale ja kvaliteetsemad teenused. Joonisel 19 on näha elektroonilise side alast liidu õigust kohaldanud liikmesriikide reguleerivate asutuste otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus( ). Joonis hõlmab mitmesuguseid asju alates keerukast turuanalüüsi läbivaatamisest kuni tarbijale keskenduvate küsimusteni.



Joonis 19. Elektrooniline side: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja sidekomitee) (*) Asjade arv on liikmesriigiti erinev. Tulba puudumine on märk sellest, et liikmesriik ei teatanud selle aasta puhul ühestki kohtuasjast. Kui asjaomaste kohtuasjade arv on piiratud, võivad aastaandmed mõnel juhul sõltuda ühest erandlikult pikast või lühikesest menetlusest (Leedu, Malta, Rootsi, Läti ja Slovakkia), mille tulemusel esineb aastate lõikes suuri kõikumisi. Taanis vastutab esimeses astmes kaebuste läbivaatamise eest kohtulaadne organ. Hispaanias, Austrias ja Poolas vastutavad olenevalt valdkonnast erinevad kohtud. Malta puhul teatati 2016. aastal 2 500 päeva kestnud erandlikult pikast ja keerulisest menetlusest, mille oli algatanud kohalik omavalitsus koos mitme elanikuga seoses mobiilraadioside põhijaamade tekitatava väidetavalt kahjuliku heitega. – ELi kaubamärk – Intellektuaalomandiõiguste tulemuslik kaitse on ülioluline, et elavdada investeerimist uuendustegevusse. ELi kaubamärke käsitleva ELi õigusaktiga( ) on antud märkimisväärne roll liikmesriikide kohtutele, mis tegutsevad ELi kohtutena ja teevad ühtset turgu mõjutavaid otsuseid. Joonisel 20 on näha ELi kaubamärgiga seotud rikkumiste menetlemise keskmine kestus eraisikute vahelistes kohtuvaidlustes. Joonis 20. ELi kaubamärk: ELi kaubamärgiga seotud rikkumiste menetlemise keskmine kestus(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus)

(*) Prantsuse, Itaalia, Leedu ja Luksemburgi puhul kasutati teatud aastate andmete jaoks asjade valimit. Bulgaaria puhul kasutati 2016. aasta all kohtute hinnanguid. Poola puhul kasutati 2015. aasta all kohtute hinnanguid. Eestis, Iirimaal, Horvaatias, Luksemburgis ja Slovakkias oli asjaomaste kohtuasjade arv piiratud (alla viie). Eestis, Iirimaal, Lätis ja Rootsus mõjutasid teatatud keskmist eriti pikad menetlused. Kreeka puhul põhinesid andmed kahe kohtu menetluste kestuse kaalutud keskmisel. Hispaania puhul on keskmise kestuse arvutamisel arvesse võetud muude ELi intellektuaalomandiõigustega seotud asju. – Tarbijakaitse – Tarbijaõiguse tulemusliku rakendamisega kantakse hoolt selle eest, et tarbijad saaksid kasu oma õigustest ja tarbijaeeskirju rikkuvad ettevõtjad ei saaks ebaõiglast eelist. Tarbijakaitseasutustel ja kohtutel on liidu tarbijaõiguse jõustamisel erinevates riiklikes õigusnormide täitmise tagamise süsteemides väga tähtis roll( ). Joonis 21 kajastab liidu õigust kohaldanud tarbijakaitseasutuste otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmist kestust. Õigusnormide täitmise tulemuslik tagamine võib nii tarbijate kui ka ettevõtjate jaoks tähendada erinevate osalejate ahelat, kuhu kuuluvad lisaks kohtutele ka haldusasutused. Et jätkata selle õigusnormide täitmise tagamise ahela uurimist, on esitatud taas andmed tarbijakaitseasutuste menetluste kestuse kohta. Joonisel 22 on näha keskmine aeg, mis kulus riiklikel tarbijakaitseasutustel aastatel 2014–2016 haldusotsuseni jõudmiseks alates asja algatamisest. Asjakohaste otsuste hulka kuuluvad materiaalõiguse normide rikkumise tuvastamine, ajutised meetmed, keelustamiskorraldused, kohtumenetluse algatamine ja asja sulgemine. Joonis 21. Tarbijakaitse: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja tarbijakaitsealase koostöö võrgustik) (*) Belgia, Luksemburgi, Austria, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriigi puhul ei ole stsenaarium kohaldatav, sest tarbijakaitseasutustel ei ole õigust otsustada asjakohaste tarbijaeeskirjade rikkumise üle. Mõnes neist liikmesriikidest saavad tarbijakaitseasutused esitada kohtusse hagi (nt Soomes ja Rootsis) või pöörduda prokuratuuri (Belgia). Saksamaal võivad haldusasutused võtta vastu otsuseid üksnes piiriülestes asjades, kuid selliseid asju ei esinenud, sest justiits- ja tarbijakaitseministeerium oli andnud ülesande võtta õigusnormide täitmise tagamise meetmeid teistele kvalifitseeritud üksustele. Mõnes liikmesriigis on segasüsteem (Bulgaaria, Taani, Eesti, Iirimaa, Hispaania ja Leedu), mille puhul tarbijakaitseasutused peavad algatama kohtuasja teatavate õigusnormide rikkumise korral (nt Bulgaarias ja Küprosel ebaõiglaste lepingutingimuste sätestamisel). Saksamaal ja Austrias on peamiselt tegemist tarbijaõiguse täitmise tsiviilõigusliku tagamisega tarbijate või eraõiguslike/pool-eraõiguslike asutuste kaudu. Hispaania andmed hõlmavad piiratud arvu autonoomseid piirkondi. Taanis, Eestis ja Iirimaal oli asjaomaste kohtuasjade arv piiratud. Hispaania, Portugal ja Rumeenia esitasid hinnangulise keskmise kestuse. Mõni asutus on pädev vaid mõnes hõlmatud ELi tarbijaõiguse valdkonnas. Joonis 22. Tarbijakaitse: tarbijakaitseasutuste haldusotsusteni jõudmise keskmine kestus(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja tarbijakaitsealase koostöö võrgustik) (*) Belgia, Saksamaa, Luksemburgi ja Austria puhul ei ole stsenaarium kohaldatav. Rootsis võimaldas õigusakti tehtud muudatus tarbijakaitseasutusel vastu võtta asjakohane otsus tingimusliku trahvi määramiseks. Tšehhi Vabariigi puhul võeti keskmise kestuse arvutamisel arvesse kõiki tarbijakaitseasutuse otsuseid, sealhulgas mittelõplikke otsuseid. Poola andmed hõlmavad vaid neid menetlusi, mille puhul tehti otsus, ega hõlma menetlusi, mis ametlikult katkestati. Taani puhul on erinevust võrreldes varasemate aastate keskmise kestusega võimalik selgitada metoodika muutmisega. Madalmaade andmed hõlmavad otsuseid, millega määrati materiaalõiguse normide rikkumise eest haldustrahv. Hispaania andmed hõlmavad piiratud arvu autonoomseid piirkondi. Mõni liikmesriik teatas, et nad kasutavad tarbijaõiguse täitmise tagamiseks ka mitteametlikke vahendeid, mis on üldjuhul edukad (Madalmaad ja Luksemburg), või saavutatakse nõuetelevastavus ilma tarbijakaitseasutuse otsuseta (Malta). Kreeka, Iirimaa, Rumeenia ja Soome esitasid keskmise kestuse hinnangu või vahemiku. Minimaalse ja maksimaalse keskmise kestuse korral on joonisel näidatud nende keskmine. Mõni asutus on pädev vaid mõnes hõlmatud liidu õiguse valdkonnas. – Ajutised meetmed – Kohtute kohaldatavad ajutised meetmed hõlmavad ajutisi keelde ja vara arestimist, et enne asjas lõpliku otsuse tegemist peatada või ära hoida vahetu rikkumine. Ajutiste meetmete menetluste tõhusus on eriti oluline, sest selliseid meetmeid kasutatakse tihti kiireloomulistel juhtudel, kui viivitused võivad tekitada hagejale korvamatut kahju. Joonisel 23 on näha keskmine aeg, mis kulub liikmesriigi kohtul otsusele jõudmiseks juhul, kui esialgse või ajutise meetme kohaldamist taotletaks selleks, et peatada ELi kaubamärkide( ) või elektroonilise side alaste õigusnormide( ) rikkumine. Joonisel on esitatud menetluste keskmine kestus valdkondades, kus tehti 2015. ja 2016. aastal otsuseid. Joonis 23. Ajutised meetmed: ajutiste meetmete keskmine kestus 2015. ja 2016. aastal(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon, intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus ja sidekomitee) (*) ELi kaubamärk: Taani ei teatanud ühestki asjast. Belgia, Saksamaa, Prantsusmaa, Horvaatia, Küpros, Malta, Luksemburg, Austria ja Ühendkuningriik andmeid ei esitanud. Kreeka puhul teatati spetsiifilistest asjaoludest, mis muudavad keskmise kestuse tavalisest pikemaks. Elektrooniline side: Belgia, Küpros, Taani, Eesti, Iirimaa, Läti, Malta, Madalmaad, Rumeenia, Slovakkia ja Ühendkuningriik ei teatanud ühestki asjast. Luksemburg andmeid ei esitanud. Enamikus liikmesriikides oli kõikides valdkondades kohtuasju vähe (aastas alla viie), mistõttu võivad aastaandmed sõltuda ühest erandlikult pikast või lühikesest asjast. – Rahapesu – Kuritegevuse vastasesse võitlusesse panustamise kõrval on rahapesu vastu võitlemine ülioluline selleks, et tagada finantssektori usaldusväärsus, terviklikkus ja stabiilsus, usaldus finantssüsteemi vastu ning ühtsel turul aus konkurents( ). Nagu on rõhutanud Rahvusvaheline Valuutafond, võib rahapesu peletada välisinvesteeringuid, moonutada rahvusvahelisi kapitalivooge ja kahjustada riigi makromajanduslikke tulemusi, mis põhjustab heaolu kadu ja tootlikuma majandustegevuse arvelt ressursside raiskamist( ). Rahapesuvastase direktiiviga on ette nähtud, et liikmesriigid peavad säilitama statistika rahapesu või terrorismi rahastamise vastase võitluse süsteemide tulemuslikkuse kohta( ). Koostöös liikmesriikidega koguti uuendatud küsimustikku kasutades andmeid liikmesriikide rahapesuvastase korra kohtumenetluse etapi kohta. Joonisel 24 on näha esimese astme kohtu kohtuasjade keskmine kestus rahapesuga seotud kuritegude menetlemisel. Joonis 24. Rahapesu: kohtuasjade keskmine kestus(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ning rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev eksperdirühm)

(*) Hispaania puhul on esitatud hinnanguline kestus. Lätis oli kohtuasju 2016. aastal võrdlemisi vähe, mistõttu võivad menetluste kestust mõjutada eri tegurid, näiteks üksiku menetluse viibimine objektiivsetel põhjustel. Poola puhul võeti kestuse arvutamisel 2016. aasta puhul aluseks juhuslik asjade valim 3.1.4. Kokkuvõte kohtusüsteemide tõhususe kohta Tõhusas kohtusüsteemis hallatakse töökoormust ja kuhjunud kohtuasju ning tehakse otsuseid ilma tarbetute viivitusteta. Põhiparameetrid, mida kasutatakse ELi õigusemõistmise tulemustabelis kohtusüsteemide tõhususe uurimiseks, on menetluste kestus (eeldatav või keskmine kohtuasja lahendamiseks kuluv aeg päevades), algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr (sissetulnud kohtuasjade arvu ja lahendatud kohtuasjade arvu suhe) ning pooleliolevate kohtuasjade arv (lõpuni menetlemata kohtuasjade arv aasta lõpu seisuga). Kohtusüsteemi tõhususe üldandmed 2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabel sisaldab tõhusust kajastavaid andmeid, mis hõlmavad seitset aastat (2010–2016). Nii pikk aeg võimaldab kindlaks teha teatavad suundumused. See on iseäranis oluline seepärast, et kohtureformide mõju avaldumine võtab sageli aega. Tulemustabeli tsiviil-, kaubandus- ja haldusasju käsitlevatest üldandmetest on näha, et seitsme aasta jooksul on tõhususe puhul toimunud üldine positiivne areng. Alates 2010. aastast kättesaadavate andmete kohaselt on tõhusus suurenenud või püsinud stabiilne peaaegu kõikides liikmesriikides. Eriti rõõmustav on näha muutusi paremuse suunas liikmesriikides, kelle probleeme on nimetatud Euroopa poolaasta või majandusliku kohandamisprogrammi raames( ). ·Esimese astme kohtumenetluste kestus üldises kõiki kohtuasju hõlmavas kategoorias (joonis 7) ning tsiviil- ja kaubandusvaidluste puhul (joonis 8) on alates 2010. aastast peaaegu kõikides neis liikmesriikides lühenenud või püsinud stabiilne. Haldusasjade puhul (joonis 10) on menetluste kestus alates 2010. aastast lühenenud või püsinud stabiilne enamikus neis liikmesriikides. Mõnes üksikus liikmesriigis, kes seisid 2016. aastal silmitsi kõige suuremate probleemidega, menetluste kestus siiski pikenes. ·Esimest korda on esitatud tulemustabelis andmed menetluste kestuse kohta kõikides kohtuastmetes tsiviil- ja kaubandusvaidluste puhul (joonis 9) ning haldusasjade puhul (joonis 11). Andmetest on näha, et liikmesriikides, kus tehti kindlaks probleemid menetluste kestusega esimese astme kohtutes, esineb sarnaseid probleeme kõrgema astme kohtutes. Lisaks on enamikus liikmesriikides, mille kohta on olemas andmed, menetluste kestus kõrgema astme kohtutes üldjuhul pikem kui esimese astme kohtutes. ·Üldises kõiki kohtuasju hõlmavas kategoorias ning tsiviil- ja kaubandusvaidluste kategoorias (joonised 12 ja 13) on nende liikmesriikide koguarv, kelle algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on madalam kui 100 %, alates 2010. aastast vähenenud. 2016. aastal teatasid peaaegu kõik liikmesriigid – sh need, kes seisid silmitsi probleemidega – kõrgest algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määrast (üle 97 %), mis tähendab, et kohtud saavad neis kategooriates sissetulevate kohtuasjade menetlemisega üldjuhul hakkama. Haldusasjade puhul (joonis 14) võib täheldada algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määra suuremat kõikumist aastate lõikes ning see määr jääb üldiselt madalamaks kui teistes kohtuasjade kategooriates. ·Alates 2010. aastast on toimunud selge edasiminek kõikides liikmesriikides, kus probleemid kuhjunud kohtuasjadega on kõige suuremad, olenemata kohtuasjade kategooriast. Kõige suuremaid edusamme pooleliolevate kohtuasjade arvu vähendamisel on tehtud tsiviil- ja kaubandusvaidluste puhul (joonis 16) ning haldusasjade puhul (joonis 17). Hoolimata neist edusammudest on vahe väheste pooleliolevate kohtuasjadega liikmesriikide ja arvukate pooleliolevate kohtuasjadega liikmesriikide vahel siiski märkimisväärne. Tõhusus konkreetsetes liidu õiguse valdkondades Andmed menetluste keskmise kestuse kohta konkreetsetes valdkondades (joonised 18–24) annavad ülevaate kohtusüsteemide toimimisest teatavates ettevõtlusega seotud vaidlustes, mis on reguleeritud liidu õigusega. Õigusnormide täitmise tulemuslik tagamine võib nii kodanike kui ka ettevõtjate jaoks tähendada erinevate osalejate ahelat, kuhu kuuluvad lisaks kohtutele ka haldusasutused. Tulemustabelis on esitatud andmed, mis käsitlevad seda õigusnormide täitmise tagamise ahelat tarbijaõiguse valdkonnas (joonised 21 ja 22). Konkreetsetes õigusvaldkondades tõhususe kohta andmete kogumisel on aluseks võetud kitsalt määratletud stsenaarium ja asjakohaste kohtuasjade arv võib olla väike. Samas, kui tõhususe üldandmetes on esitatud menetluste arvestuslik kestus, siis need näitajad kajastavad kõikide aasta jooksul menetletud asjade tegelikku keskmist kestust. Seetõttu väärib märkimist, et mitu liikmesriiki, kellel tõhususe üldandmete põhjal ei tundu olevat probleeme, on teatanud konkreetsetes õigusvaldkondades märksa pikemast menetluste keskmisest kestusest. Samal ajal võib menetluste kestus kõikuda õigusvaldkondade lõikes märkimisväärselt ka liikmesriigi piires. Näitajad õiguse konkreetsetes valdkondades kinnitavad järgmist. ·Konkurentsivaldkonnas (joonis 18) on üle kolmandiku liikmesriikidest (11 riiki) teatanud, et esimese astme asjade menetlemine kestab üle kolme aasta. Seda saab selgitada sellega, et sellised kohtuasjad on harvad ja üldjuhul väga keerulised, mistõttu sageli on vaja läbida täiendavaid ja spetsiifilisi menetlusetappe. Sarnast suundumust on võimalik täheldada elektroonilise side valdkonnas (joonis 19), kus asjade menetlemisele kulub rohkem aega kui üldises haldusasjade kategoorias või muudes konkreetsetes õigusvaldkondades, näiteks tarbijaõiguse puhul (joonis 21). ·Seda, milline koosmõju võib olla õigusnormide täitmise tagamise ahelal, mis hõlmab nii haldusmenetlusi kui ka kohtulikku läbivaatamist, on kajastatud tarbijaõiguse valdkonnas (joonised 21 ja 22). Vaid neljandikus liikmesriikides teeb tarbijakaitseasutus ELi tarbijaõigusega reguleeritud kohtuasjas otsuse keskmiselt vähem kui kolme kuuga. Ülejäänud liikmesriigid on teatanud menetluste keskmise kestusena kolmest kuust kuni enam kui aastast. Mõni tarbijakaitseasutus menetleb suurt arvu asju ja enamikku nende otsuseid kohtus ei vaidlustata. Samas, kui toimub haldusotsuse kohtulik läbivaatamine, kulub selleks enamikus liikmesriikides keskmiselt üle aasta. Seepärast võib haldus- ja kohtumenetluste kumulatiivne mõju olla märkimisväärne, eriti tarbija jaoks, kes taotleb hüvitist. ·Esitatud on ka andmed vahetu rikkumise või kahju ärahoidmiseks elektroonilise side ja intellektuaalomandi õiguste valdkonnas võetud ajutiste meetmete kestuse kohta (joonis 23). Neist on näha suured erinevused eri liikmesriikides ja eri liiki kohtuasjade puhul samas riigis. Selliste asjade arv, mille puhul võeti vastu otsus ajutise meetme kohta, on oluliselt väiksem kui põhikohtuasjade arv asjaomases õigusvaldkonnas. ·Tulemuslik võitlus rahapesu vastu on ülioluline, et kaitsta finantssüsteemi ja ausat konkurentsi ning ennetada majanduse kahjustamist. Et täita 2017. aasta juunis jõustunud rahapesuvastastest direktiivist tulenevaid kohustusi, suurendasid liikmesriigid oma suutlikkust koguda teavet riikliku rahapesuvastase korra kohtumenetluse etapi kohta. 2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis on esitatud ajakohastatud andmed rahapesuga seotud kohtumenetluste kestuse kohta (joonis 24), millest on näha, et kui umbes pooltes liikmesriikides kulub esimese astme kohtus menetlustele keskmiselt kuni aasta, siis mitmes probleemidega silmitsi seisvas liikmesriigis võtavad need menetlused aega keskmiselt umbes kaks aastat. 3.2. Kohtusüsteemide kvaliteet Kohtusüsteemi kvaliteedi mõõtmiseks ei ole üht kindlat viisi. 2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis jätkatakse selliste parameetrite uurimist, mida peetakse üldjuhul asjakohaseks kohtusüsteemi kvaliteedi parandamisel. Need parameetrid on rühmitatud järgmisesse nelja kategooriasse: 1) kodanike ja ettevõtjate juurdepääs õigusemõistmisele; 2) piisavad materiaalsed ja inimressursid; 3) hindamisvahendite kasutuselevõtt ning 4) kvaliteedistandardite kasutamine. 3.2.1. Juurdepääsetavus Juurdepääsetavus on vajalik kogu õigusemõistmise ahelas, et oleks võimalik saada asjakohast teavet kohtusüsteemi, hagi algatamise ja seonduvate finantsaspektide ning kuni menetluse lõpuni menetluse seisu kohta ning et kohtuotsusele oleks võimalik veebis kiiresti ligi pääseda( ). – Kohtusüsteemi kohta teabe andmine – Lisaks sellele, et teave peab olema kergesti kättesaadav, on kodanikukeskse õigusemõistmise jaoks vajalik, et kohtusüsteemi kohta antakse teavet vormis, mida on kohandatud konkreetsetele ühiskonnarühmadele, kellel oleks muidu teabele ligipääsemisel raskusi. Joonisel 25 on näha kohtusüsteemi konkreetseid aspekte käsitleva veebipõhise teabe kättesaadavus konkreetsetele ühiskonnarühmadele. Joonis 25.Kohtusüsteemi käsitleva veebipõhise teabe kättesaadavus üldsusele(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Saksamaal otsustatakse iga liidumaa tasandil ja föderaaltasandil, millist teavet veebis anda. – Õigusabi ja kohtulõivud – Juurdepääs õigusabile on hartas sätestatud põhiõigus( ). Enamik liikmesriike lähtub õigusabi andmisel taotleja sissetulekust( ). Võrreldavate andmete kogumiseks lähtuti kahest konkreetsest tarbijavaidluse stsenaariumist, mida vaadeldi iga liikmesriigi sissetulekute ja elamistingimuste kontekstis. Joonisel 26 on näha õigusabi kättesaadavus nende kahe stsenaariumi korral. Aluseks on võetud kaks erineva suurusega nõuet: i) suur nõue (6 000 eurot) ja ii) väike nõue (igakuine sissetulek, mille arvutamisel on lähtutud Eurostati vaesuspiirist asjaomases liikmesriigis)( ). Joonisel 26 on protsentides võrreldud liikmesriikides õigusabi andmisel kohaldatavaid sissetulekukünniseid Eurostati vaesuspiiriga. Näiteks kui õigusabi saamise õigust kajastav näitaja on 20 %, võib õigusabi saada taotleja, kelle sissetulek on asjaomasest Eurostati vaesuspiirist 20 % suurem. Ja vastupidi, kui õigusabi saamise õigust kajastav näitaja on –20 %, on õigusabi andmisel kohaldatav sissetulekukünnis Eurostati vaesuspiirist 20 % madalam. Mõnes liikmesriigis on kasutusel õigusabisüsteem, mille raames kaetakse 100 % kohtuvaidlusega seotud kuludest (täielik õigusabi), mida täiendab süsteem, mille raames kaetakse osa kuludest (osaline õigusabi). Teistes liikmesriikides on vaid kas täieliku või osalise õigusabi andmise süsteem. Joonis 26. Sissetulekukünnis õigusabi saamiseks konkreetse tarbijavaidluse korral(*) (Eurostati vaesuspiiri ja sissetulekukünnise erinevus protsentides) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu( ))

(*) „Väike nõue“ on nõue, mis vastab asjaomase liikmesriigi kohta avaldatud Eurostati vallalise isiku vaesuspiirile, mis on arvutatud igakuise sissetulekuna (2015. aastal jäi see näiteks vahemikku 116 eurot Rumeenias kuni 1 764 eurot Luksemburgis). Joonisel on näha õigusabi künnised vahemikus 40 % kuni –30 %. Taanis, Saksamaal, Eestis, Hispaanias, Prantsusmaal, Horvaatias, Leedus, Madalmaades, Soomes ja Rootsis on õigusabi andmisel kehtestatud sissetulekukünnis, mis jääb vahemikku 40 % kuni 357 %. Ungaris on õigusabi andmisel kohaldatav sissetulekukünnis –41 %. Bulgaarias kasutatakse õigusabi andmise künnisena vaesuspiiri. Iirimaal ja Slovakkias ei anta asjaomasele suhtelise vaesuse piirile vastava suurusega nõude korral õigusabi, sest see summa oleks liiga väike. Saksamaa puhul on sissetulekukünnise aluseks 2017. aasta Prozesskostenhilfebekanntmachung ja keskmised eluasemekulud (sissetulekuid ja elamistingimusi käsitleva ELi statistika kohaselt). Lätis jääb sissetulekukünnis vahemikku 128,06–320 eurot sõltuvalt taotleja elukohast. Määra aluseks on aritmeetiline keskmine. ** Eestis antakse kohtu äranägemisel täielikku õigusabi. Malta andmed on 2016. aasta kohta. Enamik liikmesriike nõuab pooltelt kohtumenetluse alustamiseks kohtulõivu. Õigusabi saajad on sageli vabastatud kohtulõivu tasumisest. Vaid Belgias, Eestis, Iirimaal, Madalmaades ja Sloveenias peab õigusabi saaja maksma kohtulõivu. Tšehhi Vabariigis otsustab kohus iga juhtumi puhul eraldi, kas vabastada õigusabi saaja kohtulõivu tasumisest. Joonisel 27 on võrreldud mõlema stsenaariumi puhul nõude suuruse alusel kohtulõivu suhtelist suurust. Näiteks kui joonisel on 6 000 eurose nõude juures kohtulõiv 10 %, siis peab tarbija kohtumenetluse alustamiseks tasuma kohtulõivuna 600 eurot. Väikese nõude aluseks on Eurostati vaesuspiir asjaomases liikmesriigis. Joonis 27. Konkreetse tarbijavaidluse korral kohtumenetluse alustamiseks nõutav kohtulõiv(*) (kohtulõivu suhteline suurus nõude väärtust arvestades) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu( )) (*) „Väike nõue“ vt joonise 26 all esitatud selgitus. Luksemburgis peab menetlusosaline tasuma kohtutäituri lõivu, et algatada menetlus kohtutäiturina. Madalmaade puhul on esitatud kohtulõiv juhul, kui sissetulek on väiksem kui 2 200 eurot kuus, ja kohtulõiv juhul, kui sissetulek on suurem kui 2 200 eurot kuus. – Nõude esitamine ja selle staatuse jälgimine veebis – Võimalus kasutada kohtumenetluse teatavate etappide läbimiseks elektroonilisi vahendeid on oluline kohtusüsteemi kvaliteedi näitaja, sest nõuete elektrooniline esitamine ning menetluse kulu jälgimine ja toimingute tegemine veebis võib lihtsustada juurdepääsu õigusemõistmisele ning vähendada viivitusi ja kulusid. Kohtute IKT-süsteemidel on ka üha suurem roll õigusasutuste vahelises piiriüleses koostöös ja samuti hõlbustavad nad ELi õigusaktide, näiteks väiksemate nõuete menetlust käsitlevate õigusaktide rakendamist. Üks komisjoni poliitikaeesmärke on lihtsustada ja kiirendada väiksemate nõuete menetlust, tõhustades õigusasutuste vahelist suhtlust ja kasutades arukalt ära IKTd.



Joonis 28. Elektrooniliste vahendite kättesaadavus(*) (0 = võimalik 0 % kohtutes, 4 = võimalik 100 % kohtutes( )) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Taanis ja Rumeenias võib esitada kohtule hagi e-kirja teel. Joonis 29. Väiksemate nõuete internetipõhiste menetluste võrdlusuuring(*) (allikas: Euroopa Komisjoni sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadi tellimusel valminud e-halduse 15. võrdusaruanne( )) (*) Liikmesriigid said kategooria puhul 100 punkti üksnes juhul, kui teenus oli internetis keskse portaali kaudu täielikult kättesaadav. – Kohtute ja advokaatide vaheline suhtlus – Kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses mitmesuguste info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) vahendite kasutamise sageduses ning kasutamise või mittekasutamise põhjustes on liikmesriikide võrdluses suuri erinevusi( ). Joonistel 30 ja 31 on esitatud 2017. aastal advokaatide seas korraldatud IKT tegeliku kasutamise teemalise uuringu tulemused. Joonis 30. Kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses IKT kasutamine(*) (allikas: Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu uuring) (*) Taani, Madalmaade, Malta ja Luksemburgi andmed on pärit 2016. aastast. Kohtule dokumentide esitamine hõlmab järgmiseid valikvastuseid: „nõude elektrooniline esitamine“, „kohtukutse elektrooniline esitamine“, ja „tõendite/alusdokumentide elektrooniline esitamine“. (**) Kohtule dokumentide esitamine hõlmab järgmisi valikvastuseid: „nõude elektrooniline esitamine“, „kohtukutse elektrooniline esitamine“, „tõendite/alusdokumentide elektrooniline esitamine“. Joonis 31. Kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses IKT (mitte-)kasutamise põhjused (allikas: Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu uuring)

(*) Taani, Madalmaade, Luksemburgi ja Malta andmed on pärit 2016. aastast. – Sotsiaalmeedia kasutamine ja suhtlemine meediaga – Üldsuse jaoks on sotisaalmeedia ja meedia üldiselt kanal, mis aitab parandada juurdepääsu kohtusüsteemidele ja kohtute tööle. Joonis 32. Sotsiaalmeedia kasutamine ja suunised suhtlemiseks ajakirjanduse/meediaga(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Kõigi kolme astme puhul võis anda kaks punkti, kui hõlmatud on tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad. Kui nimetatud kahest kategooriast on hõlmatud ainult üks kategooria, anti ainult üks punkt. Suurim võimalik punktide arv: 7 punkti. Saksamaal on igal liidumaal oma sotsiaalmeedia kasutamise suunised. – Juurdepääs kohtuotsustele – Kohtuotsustele veebi kaudu juurdepääsu tagamine aitab parandada kohtusüsteemi läbipaistvust, aitab kodanikel ja ettevõtjatel aru saada oma õigustest ning võib aidata suurendada kohtupraktika järjekindlust. Kohtuotsuste veebis avaldamise kord on oluline selleks, et luua kasutajakeskseid otsingusüsteeme,( ) mis muudavad kohtupraktika õigusala töötajatele ja üldsusele kättesaadavamaks. Joonis 33. Üldsuse veebipõhine juurdepääs avaldatud kohtuotsustele(*) (tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad, kõik astmed) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Kui tsiviil-/kaubandusasjade ja haldusasjade puhul on kõik otsused veebis kättesaadavad, anti iga astme eest üks punkt (kui kättesaadavad on vaid mõne kohtu otsused, anti 0,5 punkti). Kui liikmesriigis on vaid kaks astet, on punktide andmisel kolmele astmele antud vastava kõrgema astme punktid ka puuduvale astmele. Liikmesriikides, kus nimetatud kahte õigusvaldkonda ei eristata, anti samad punktid mõlemale valdkonnale. Suurim võimalik punktide arv: 6 punkti. Luksemburgis ja Rootsis kohtuotsuseid regulaarselt veebis ei avaldata (avaldatakse ainult märgilisi otsuseid). Lätis avaldatakse kinnistel istungitel vastu võetud otsuste puhul veebis vaid otsuste avalikustatud osad. Saksamaal otsustatakse esimese astme kohtu otsuste veebis kättesaadavaks tegemine iga liidumaa tasandil. Joonis 34. Kõikide astmete otsuste veebis avaldamise kord(*) (tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad, kõik astmed) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Kõigi kolme astme puhul võis anda kaks punkti, kui hõlmatud on tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad. Kui nimetatud kahest kategooriast on hõlmatud vaid üks kategooria, anti iga astme eest ainult üks punkt. Suurim võimalik punktide arv: 30 punkti. Madalmaades märksõnu ei kasutata, kuid igale avaldatavale kohtuotsusele lisatakse sisukord. Lätis määratakse kõikidele pärast 2017. aasta septembri lõppu vastu võetud kohtuotsustele Euroopa kohtulahendi tunnus (ECLI). – Juurdepääs vaidluste kohtuvälise lahendamise meetoditele – Joonisel 35 on näha liikmesriikide pingutused vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite vabatahtliku kasutamise propageerimisel konkreetsete stiimulite abil, mis võivad sõltuvalt õigusvaldkonnast erineda( ). Joonisel 36 on kajastatud Euroopa internetipõhise vaidluste lahendamise (ODR) platvormi( ) kaudu esitatud kaebuste arvu, millest on näha, et selle platvormi kasutamine on märkimisväärselt suurenenud. ODR-platvorm aitab tarbijatel ligi pääseda vaidluste kohtuvälise lahendamise organitele, kuna lisaks teabe pakkumisele tarbijaõiguste, olemasolevate vaidluste kohtuvälise lahendamise organite ja alternatiivsete õiguskaitsevõimaluste kohta suunatakse vaidlus platvormi kaudu kohtuvälise lahendamise organisse, kelle pooled on välja valinud.

Joonis 35. Vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite kasutamise propageerimine ja ergutamine(*) (allikas: Euroopa Komisjon( ))

(*) Koondandmed, mis põhinevad järgmistel näitajatel: 1) veebisaidid, kus antakse teavet vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; 2) reklaamikampaaniad meedias; 3) üldsusele mõeldud brošüürid; 4) konkreetne teave vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta, mida kohus annab taotluse korral; 5) vaidluste kohtuvälise lahendamise / vahendamise koordineerija kohtutes; 6) hinnangute avaldamine vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; 7) statistika avaldamine vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; 8) vaidluste kohtuvälise lahendamise kulude (osaline või täielik) katmine õigusabiga; 9) kohtulõivude, sealhulgas tempelmaksude osaline või täielik sissenõudmine; 11) kui vaidluse kohtuväline lahendamine on edukas, ei vajata vaidluse kohtuväliseks lahendamiseks advokaati; 12) kohtunik võib olla lepitajaks ning 13) poolte saavutatud kokkulepe muutub kohtus täitmisele pööratavaks. Kõigi nimetatud 13 näitaja all anti iga õigusvaldkonna eest üks punkt. Suurim võimalik punktide arv: 39 punkti. Taanis on igas kohtus isik, kelle ülesanne on edendada vahendamise kasutamist. Hispaanias on tööõigusega seotud kohtuasjades vaidluste kohtuväline lahendamine kohustuslik. Leedus koordineerib kohtutes kohtuliku vahendamise protsesse riikliku kohtuadministratsiooni sekretariaat. Portugalis makstakse tsiviil- ja kaubandusvaidlustes kohtulõive tagasi üksnes rahukohtunike puhul. Rootsis on kohtunikel vaidluste kohtuvälise lahendamise puhul menetluslik kaalutlusõigus; kohtunik on kohustatud otsima rahumeelset lahendust, välja arvatud juhul, kui see on ebasobiv. Joonis 36. ODR-platvormi kaudu esitatud tarbijakaebuste arv 2016. ja 2017. aastal(*) (100 000 elaniku kohta) (allikas: ODR-platvorm – väljavõte 5. jaanuaril 2018) (*) Joonisel on näha ODR-platvormi kaudu esitatud kaebuste arv, mitte platvormi kaudu vaidluste kohtuvälise lahendamise üksustele edastatud vaidluste arv. Suur hulk ODR-platvormi kaudu esitatud vaidlusi lahendatakse poolte kahepoolsel kokkuleppel väljaspool platvormi vaidluste kohtuvälise lahendamise üksust kaasamata. 3.2.2. Ressursid Kohtusüsteemi heaks toimimiseks on vaja piisavalt ressursse ja kvalifitseeritud töötajaid. Ilma piisava arvu töötajateta, kellel on nõutav kvalifikatsioon, oskused ja juurdepääs täienduskoolitusele, on ohus menetluste ja otsuste kvaliteet. – Rahalised vahendid – Allpool esitatud joonistelt on näha kohtutele tegelikult kulutatud eelarvevahendid esiteks elaniku kohta (joonis 37) ja teiseks osakaaluna sisemajanduse koguproduktis (SKP) (joonis 38)( ). Joonis 37. Valitsemissektori kogukulutused kohtutele(*) (eurodes elaniku kohta) (allikas: Eurostat) (*) Hispaania, Prantsusmaa, Madalmaade ja Slovakkia 2016. aasta andmed on esialgsed. Joonis 38. Valitsemissektori kogukulutused kohtutele(*) (protsendina SKPst) (allikas: Eurostat) (*) Hispaania, Prantsusmaa, Madalmaade ja Slovakkia 2016. aasta andmed on esialgsed. Joonisel 39 on näha, milline riigivõim (kohtu-, seadusandlik või täidesaatev võim) sätestab kohtutele rahaliste vahendite eraldamise kriteeriumid ja milliseid kriteeriume kasutatakse. Joonis 39. Kohtutele rahaliste vahendite eraldamise kriteeriumid(*) ( ) (*) Taanis võetakse arvesse esimese astme kohtute sissetulevate ja lahendatud kohtuasjade arvu. Saksamaa andmed käsitlevad üksnes liidu ülemkohtu eelarvet – esimese ja teise astme puhul on kohtusüsteemid liidumaades erinevad. Eestis võetakse esimese ja teise astme kohtute puhul arvesse sissetulevate ja lahendatud kohtuasjade arvu. Prantsusmaal võetakse kõikide kohtuastmete puhul arvesse sissetulevate ja lahendatud kohtuasjade arvu. Itaalias määrab tsiviil- ja kriminaalkohtute kriteeriumid kindlaks justiitsministeerium, halduskohtute kriteeriumid määrab kindlaks kohtunike nõukogu. Ungari õiguses on sätestatud, et kohtunike palgad tuleb keskse eelarve aktis kindlaks määrata nii, et summa ei ole eelmise aastaga võrreldes väiksem. Madalmaades võetakse arvesse lahendatud kohtuasjade arvu, mis on kindlaks tehtud kohtute kulude hindamise käigus. – Inimressursid – Kohtusüsteemi kvaliteedi jaoks on üliolulised piisavad inimressursid. Kohtunike mitmekesisus, sh sooline tasakaal, rikastab teadmisi, oskusi ja kogemusi ning peegeldab ühiskonnas valitsevat tegelikku olukorda. Joonis 40. Kohtunike arv(*) (100 000 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring)

(*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria täiskohaga töötavaid kohtunikke. Sellesse ei kuulu mõnes liikmesriigis tegutsevad nn kohtu vanemametnikud (Rechtspfleger) / kohtusekretärid (court clerk). Kreeka puhul hõlmab elukutseliste kohtunike koguarv eespool osutatud aastate lõikes eri kategooriaid, mis osaliselt selgitab selle arvu kõikumisi. Ühendkuningriigi andmed kajastavad kolme jurisdiktsiooni kaalutud keskmist. 2010. aasta andmed sisaldavad Ühendkuningriigi (Põhja-Iirimaa) puhul 2012. aasta andmeid. Luksemburgi andmeid on täiustatud metoodikat kasutades muudetud. Joonis 41. Elukutseliste naiskohtunike osakaal esimese ja teise astme kohtutes 2016. aastal (allikas: CEPEJ uuring) (*) Ühendkuningriigi ja Kreeka andmed on pärit 2014. aastast.



Joonis 42. Elukutseliste naiskohtunike osakaal ülemkohtutes 2017. aastal(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Liikmesriigid on esitatud samas järjekorras kui joonisel 41. Joonis 43. Advokaatide arv(*) (100 000 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt on advokaat siseriikliku õiguse kohaselt kvalifitseeritud ja volitatud isik, kes võib oma klientide nimel esineda kaitsjana või osutada õigusteenuseid, esineda kohtus ning nõustada või esindada oma kliente õigusküsimustes (Euroopa Nõukogu ministrite komitee soovitus Rec(2000)21 advokaadi kutsealal tegutsemise vabaduse kohta). – Koolitus – Kohtunike koolitamine on tähtis kohtuotsuste ja kodanikele osutatava õigusemõistmise teenuse kvaliteedi seisukohast. Allpool esitatud andmed käsitlevad kohtunike koolitamist paljudes eri valdkondades, sealhulgas küsimustes, mis puudutavad suhtlemist poolte ja ajakirjandusega, ning kutseoskuste vallas. Enamik liikmesriike pakub kohtunikele sama liiki kohustuslikku koolitust kui eelmisel aastal, välja arvatud Hispaania, Küpros, Ungari ja Portugal, kes on koolituse ulatust laiendanud, ja Hispaania, kes on seda kitsendanud. Joonis 44Error! No sequence specified.. Liidu õiguse või mõne teise liikmesriigi õigusega seotud täienduskoolitustel osalevate kohtunike osakaal(*) (protsendina kohtunike koguarvust) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Mõne liikmesriigi varasemaid väärtusi on joonisele mahtumiseks vähendatud (Sloveenias oli kõnealune määr 243 %). Paaris liikmesriigis ületas osalejate määr 100 %, mis näitab, et oli osalejaid, kes osalesid rohkem kui ühel koolitusel. Taani andmed hõlmavad kohtutöötajaid. Austria andmed hõlmavad prokuröre. Rootsi andmed on pärit 2015. aastast. Joonis 45. Eri liiki oskustele keskenduva kohtunike täienduskoolituse osakaal(*) (protsendina täienduskoolitust saavate kohtunike koguarvust) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Tabel kajastab täienduskoolitusel (s.t pärast kohtuniku põhikoolituse läbimist pakutaval koolitusel) osalenud kohtunike protsentuaalset jaotust nelja kindlaksmääratud valdkonna vahel. Õigusalast koolitust ei ole arvesse võetud. Maltal, Ühendkuningriigis (Põhja-Iirimaal) ning Ühendkuningriigis Inglismaal ja Walesis) ei pakkunud kohtunikke koolitavad asutused valitud oskustega seotud erikoolitust. Rootsi andmed on pärit 2015. aastast. Ametioskuste alane koolitus hõlmab ka kohtunikueetikat. Austria andmed hõlmavad prokuröre. Taani andmed hõlmavad kohtutöötajaid. Joonis 46. Kohtunikele pakutav koolitus, mis käsitleb suhtlemist poolte ja ajakirjandusega(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Taanis ei pakuta koolitust, mis käsitleb suhtlemist nägemis- või kuulmispuudega isikutega, sest riik pakub sellistele isikutele tuge, võimaldades kasutada kohtusaalis asjakohaseid vahendeid või abilist, näiteks viipekeele tõlki. 3.2.3. Hindamisvahendid

Kohtute tegevuse järelevalve ja hindamine aitab kindlaks teha puudused ja vajadused ning aitab seega parandada kohtusüsteemi kvaliteeti. Korrapärane hindamine võib suurendada kohtusüsteemi võimet reageerida praegustele ja tulevastele probleemidele. Piisavate IKT-vahenditega saab hallata kohtuasju reaalajas ja toetada riigiülese standarditud kohtustatistika koostamist. Lisaks saab neid kasutada kuhjunud kohtuasjade haldamiseks ja automatiseeritud varajase hoiatamise süsteemides. Uuringud on üliolulised, et hinnata kohtusüsteemide toimimist õigusala töötajate ja kohtute kasutajate vaatenurgast. Kohtusüsteemide kvaliteedi parandamiseks on vajalik, et uuringutele järgneksid piisavad järelmeetmed.

Joonis 47. Kohtute tegevuse järelevalve ja hindamine(*) (allikas: CEPEJ uuring( )) (*) Hindamissüsteemi raames vaadeldakse kohtusüsteemide tulemusi, kasutades näitajaid ja eesmärke. 2016. aastal teatasid kõik liikmesriigid, et neil on olemas süsteem, mis võimaldab neil kontrollida sissetulevate kohtuasjade ja tehtud otsuste arvu ning menetluste kestust, muutes need kategooriad ebaoluliseks. Samuti eelistati kvaliteedistandardite kasutamisele hindamiskategooriana kvaliteedistandardite põhjalikumat käsitlemist. Andmed kategoorias „muu“ hõlmavad näiteks algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määra (Austria ja Prantsusmaa), edasikaebuste ja täitemenetluste arvu (Hispaania), menetluse tulemust, näiteks nõude täielik või osaline rahuldamine (Slovakkia) või lõplik süüdimõistev otsus (Rumeenia), ning kohtuistungite arvu (Poola). Joonis 48. IKT kättesaadavus kohtuasjade haldamiseks ja kohtu tegevust kajastava statistika kogumiseks

(0 = võimalik 0 % kohtutes, 4 = võimalik 100 % kohtutes ( )) (allikas: CEPEJ uuring) Joonis 49. Kohtute kasutajate ja õigusala töötajate seas tehtud uuringute teemad(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Liikmesriikidele anti iga märgitud uuringuteema eest üks punkt, olenemata sellest, kas uuring tehti riigi, piirkonna või kohtu tasandil. Kategooriasse „muud teemad“ kuulub ruumide sobivus, pidades silmas ohvrite õigusi ja puudega isikute vajadusi (Malta); kohtuteabe kättesaadavus veebis (Taani) ning õigus olla ära kuulatud ja juhised õiguskaitsevahendite kohta (Saksamaa). See kategooria hõlmab ka uuringuid, mis on tehtud kohtutöötajate seas sellistes küsimustes nagu kohtute korraldus (Iirimaa), inimressursid (Iirimaa ja Malta), kohtunike usaldusväärsus (Ungari) ja töökoormus (Malta). Samuti kuuluvad hõlmatud teemade hulka kohtunike varaline seis (Austria) ning karjääristruktuur ja koolitusvõimalused (Saksamaa). Teemat „teadlikkus õigustest“ ei käsitletud vaatlusalusel perioodil ühegi liikmesriigi uuringutes. Belgia tegi uuringu 2014. aastal. Joonis 50. Kohtute kasutajate ja õigusala töötajate seas tehtud uuringute järelmeetmed(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Liikmesriikidele anti iga järelmeetmete liigi eest üks punkt. Kategooriasse „muud konkreetsed järelmeetmed“ kuulusid kohtuteenistuse veebipõhiste teenuste strateegia täiustamine (Iirimaa), kriminaalhooldusteenuste läbivaatamise rühma aruteludest teavitamine (Iirimaa), maksu- ja halduskohtute veebiportaali kasutamise hindamine (Portugal) ning olemasoleva veebisaidi toimetamine (Taani). 3.2.4. Kvaliteedinormid Kvaliteedinormid või -nõuded võivad aidata parandada kohtusüsteemide kvaliteeti. Kui tulemustabeli eelmises väljaandes uuriti ajaliste piirangute ja pooltele teabe andmisega seotud nõudeid, siis 2018. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis keskendutakse ajakavu ja kohtuasjade kuhjumist käsitlevatele standarditele kui kohtutes kasutatavale haldusvahendile( ). Joonisel 51 on antud ülevaade sellest, millised liikmesriigid kasutavad tähtaegu, ajakavu ja kohtuasjade kuhjumist käsitlevaid standardeid. Tähtajad on kvantitatiivsed ajalised piirangud, nt maksimaalne päevade arv alates asja registreerimisest kuni esimese kohtuistungini. Ajakavad on mõõdetavad eesmärgid/tavad, millega näiteks määratakse kindlaks teatud hulk kohtuasju, mis tuleb kindla aja jooksul lõpule viia. Kohtuasjade kuhjumist käsitlevad standardid, mida on kajastatud joonisel 51, näitavad seda, kas on kindlaks määratud, millal pooleliolev kohtuasi arvatakse kuhjunud kohtuasjade hulka. Joonisel 52 on näidatud, millised organid kehtestavad ajakavadega seotud standardid, jälgivad neist kinnipidamist ja võtavad nendega seoses järelmeetmeid, ning joonisel 53 on kajastatud üksikajalikumalt kohtuasjade kuhjumise kindlaksmääramise ja jälgimise ning seonduvate järelmeetmete võtmise teatavaid aspekte. Joonis 51. Ajalised piirangud(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Liikmesriikidele anti olenemata valdkonnast (tsiviil-/kaubandusõigus, haldusõigus või muu õigus) üks punkt, kui nõuded olid kindaks määratud. Joonisel 52 on keskendutud ajakavadele, mis võivad olla kohtutes tõhusaks haldusvahendiks, kuna nad aitavad kindlaks teha võimalikud tõhususega seotud probleemid ja aitavad leida lahendusi (nt inimressursside või rahaliste vahendite suurendamine, kohtu juhtimise ümberkorraldamine, kohtu ajutine abistamine). Joonisel on näha erinevate võimuharude pädevus ajastust käsitlevate standardite kehtestamisel, nendest kinnipidamise jälgimisel ja nendega seoses järelmeetmete võtmisel.