144)

Komisjon tunnistab tootmisvõimsuse sulgemiseks antava abi asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktiga c kokkusobivaks, kui see vastab järgmistele tingimustele: a) peab olema tõendatud, et abi teenib tegevusvaldkonna huve tervikuna. Kui ülemäärast tootmisvõimsust ei ole, kuid kui on selge, et kõigi kehtivate normide kohane tootmisvõimsus, mida muidu ei suletaks, suletakse loomade või inimeste tervise huvides või tervishoiu- või keskkonnakaalutlustel, nagu üldise loomkoormuse vähendamine, piisab sellest tõendamaks, et see tingimus on täidetud; b) muudel juhtudel tohib anda abi tootmisvõimsuse sulgemiseks üksnes valdkondades, kus on ilmne ülemäärane tootmisvõimsus kas piirkonna või riigi tasandil. Sellistel juhtudel on mõistlik eeldada, et turujõud põhjustavad lõpuks vajalikud struktuurilised ümberkorraldused. Seetõttu saab abi tootmisvõimsuse vähendamiseks heaks kiita üksnes juhul, kui see on osa valdkonna ümberkorraldamise kavast, millel on kindlaksmääratud eesmärgid ja ajakava. Komisjon ei luba piiramatu kestusega abikavasid, kuna kogemused näitavad, et nende tõttu võivad vajalikud muudatused edasi lükkuda; c) et mõju turule oleks kiire, peaksid ülemäärase tootmisvõimsuse vähendamisele suunatud kavade raames olema tavaliselt ette nähtud kõige rohkem 6 kuud osalemistaotluste kogumiseks ja veel 12 kuud tegelikuks sulgemiseks; d) komisjon jätab endale õiguse siduda abi andmise luba tingimustega; e) ei tohi anda abi, mis võib häirida ühise turukorralduse mehhanisme. Abikavasid, mida kohaldatakse tegevusvaldkondades, kus kehtivad tootmise piirangud või piirnormid, hinnatakse iga juhtumi puhul eraldi; f) abisaaja peab andma piisava vastutasu. See vastutasu kujutab endast tavaliselt lõplikku ja tagasivõtmatut otsust asjaomane tootmisvõimsus kõrvaldada või see pöördumatult sulgeda. See tähendab kas seda, et asjaomane ettevõte sulgeb tootmisvõimsuse täielikult, või rohkem kui ühte tootmiskohta omava ettevõtte puhul seda, et konkreetne tootmiskoht suletakse. Abisaaja peab võtma õiguslikult siduva kohustuse selle kohta, et sulgemine on lõplik ja pöördumatu ja et abisaaja ei alusta sama tegevust mujal. See kohustus peab kehtima ka asjaomase rajatise tulevase ostja suhtes; g) tootmisvõimsuse vähendamise kavad võivad hõlmata üksnes põllumajandustootjaid, kes on tegelikult tootnud, ja üksnes tootmisvõimsusi, mida on tegelikult ja pidevalt kasutatud viimased viis aastat enne sulgemist. Kui tootmisvõimsus on juba lõplikult suletud või kui selline sulgemine tundub vältimatu, puudub abisaajapoolne vastutasu, mistõttu ei tohi abi anda; h) et vältida erosiooni ja muud kahjulikku mõju keskkonnale, tuleb tootmisest kõrvaldatud avatud põllumaad ja viljapuuaiad põhimõtteliselt metsastada nii, et tagada, et kahjulikku mõju keskkonnale saab vältida. Teise võimalusena võib avatud põllumaad ja viljapuuaedu uuesti kasutada pärast 15 aasta möödumist tootmisvõimsuse tegelikust sulgemisest. Seni tuleb sellist põllumaad või viljapuuaedu hoida heas põllumajanduslikus ja keskkondlikus seisundis kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 5 ja asjaomaste rakenduseeskirjadega. Nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiiviga nr 96/61 (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) (35) hõlmatud käitised suletakse kooskõlas kõnealuse direktiivi artikliga 3, millega nõutakse, et võetakse vajalikud meetmed tegevuse täieliku lõpetamise järel, et vältida saastuse ohtusid ja viia tegevuskoht tagasi rahuldavasse seisukorda; i) et tagada riikliku toetuse võimalikult suur mõju olemasolevatele tootmisvõimsustele, tagavad liikmesriigid, et üksnes kohustuslikke vähimaid nõudeid täitvad ettevõtted on abikõlblikud ja et neid nõudeid mittetäitvad ettevõtted, kes oleksid niikuinii kohustatud tootmise lõpetama, ei saa toetust; j) tuleb välistada võimalus, et abi antakse raskustes olevate ettevõtete päästmiseks ja ümberkorraldamiseks. Kui abisaaja on majanduslikes raskustes, hinnatakse abi andmist raskustes olevate ettevõtete päästmist ja ümberkorraldamist käsitlevate ühenduse suuniste kohaselt; k) abikava peaks kõigile asjaomase valdkonna ettevõtjatele kehtima ühesugustel tingimustel. Et mõju oleks võimalikult suur, peaks liikmesriik kasutama selget konkursikutsete süsteemi, mis avalikult kutsuks kõiki võimalikke huvitatud tootjaid osalema. Samas tuleks kava juhtida nii, et see ei eelda ega soodusta konkurentsivastaseid kokkuleppeid ega kooskõlastatud tegevust asjaomaste ettevõtete seas; l) abi summa peaks rangelt piirduma hüvitisega varade väärtuse vähenemise eest, mida mõõdetakse varade jooksva müügiväärtuse abil, ja ergutustoetusega, mis ei tohi ületada 20 % varade väärtusest. Hüvitist võib anda ka tootmisvõimsuse kõrvaldamise ja metsastamise kulude katteks. Samuti võib toetust maksta selleks, et tasakaalustada kava rakendamisest tulenevate kohustuslike sotsiaalkulutuste mõju; m) kuna nende toetusmeetmete eesmärk on asjakohane tegevusvaldkond ümber korraldada nii, et lõpuks saaksid kasu selles valdkonnas tegutsema jäävad ettevõtjad, ja et vähendada konkurentsimoonutuste ja ülemäärase hüvitamise ohtu, leiab komisjon, et vähemalt pool nendele toetustele tehtavatest kulutustest tuleks katta selle valdkonna antavast panusest. See tähendab, et valdkonnas tegutsejad peavad maksma rahas kinni vähemalt 50 % tegelikest riiklikest kulutustest kava rakendamisele. See nõue ei kehti, kui tootmisvõimsus suletakse tervislikel või keskkondlikel põhjustel; n) kui liikmesriik kehtestab kava tootmisvõimsuse sulgemiseks, kohustub ta mitte andma mis tahes abi uute tootmisvõimsuste loomiseks asjaomases tegevusvaldkonnas viis aastat pärast tootmisvõimsuse sulgemise kava lõppemist.