ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel, 26.5.2004 
KOM(2004) 223 lõplik 
  
KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE,  EUROOPA PARLAMENDILE JA 
EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE 
alkoholi ja alkohoolsete jookide su htes kohaldatavate aktsiisimäärade kohta 
  
(esitatud vastavalt nõukogu di rektiivi 92/84/EMÜ (alkoholi ja alkohoolsete jookide 
aktsiisimäära ühtlustamise kohta) artiklile 8) 
 
ET 2   ET SISUKORD 
KOKKUVÕTE ............................................................................................................................ 4 
A. Alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäärad ......................................................... 4 
B. Alkoholi ja alkohoolsete j ookide aktsiisimaksu struktuur ............................................ 5 
1. Sissejuhatus................................................................................................................ .. 6 
1.1. Ühenduse aktsiisisüsteem ............................................................................................ 6 1.2. Alkohoolsete jookide aktsiisimaks............................................................................... 6 2. Aktsiisimaksu määrade ja struktuuri läbivaatamine .................................................... 8 2.1. Üldised märkused......................................................................................................... 8  
2.2. Komisjoni esimene aruanne ......................................................................................... 9 3. Käesoleva (teise) aruande ulatus.................................................................................. 9 3.1. Üldist.................................................................................................................... ........ 9 
3.2. Siseturu toimimine ..................................................................................................... 10 3.3. Konkurents alkohoolsete jookide vahel ..................................................................... 15 3.4. Määrade tegelik väärtus ............................................................................................. 17 3.5. Asutamislepingu üldeesmärgid .................................................................................. 19 3.5.1. Tervishoiu- ja sotsiaalpoliitika................................................................................... 19 3.5.2. Põllumajanduspoliitika............................................................................................... 20 3.5.3. Euroopa Liidu laienemine.......................................................................................... 22 3.6. Uurimisperiood .......................................................................................................... 22  
4. Alkohoolsete jookide suhtes kohald atava aktsiisimaksu struktuur............................ 22 
4.1. Veini ja vahuveini erinev kohtlemine ........................................................................ 23 4.2. Tooteliikide määratlemiseks kasutatava te CN-koodide (tol linomenklatuuri koodide) 
kohandamine .............................................................................................................. 23 
4.3. Toodete liigitamine aktsiisi eesmärkidel.................................................................... 24 
JÄRELDUSED ......................................................................................................................... 27 
 
ET 3   ET LISA A ......................................................................................................................... ............. 28 
LISA B1 ........................................................................................................................ ............ 29 
LISA B2 ........................................................................................................................ ............ 31 
LISA B3 ........................................................................................................................ ............ 33 
LISA B4 ........................................................................................................................ ............ 35 
LISA C ......................................................................................................................... ............. 37 
 
ET 4   ET KOKKUVÕTE 
A. A LKOHOLI JA ALKOHOOLSETE JOOKIDE AKTSIISIMÄÄRAD  
Käesolev aruanne käsitleb ühenduse õigusaktid e olukorda alkoholi ja alkohoolsete jookide 
aktsiisimäärade valdkonnas. Kõnealused õigus aktid jõustusid 1993. aasta  1. jaanuaril ning 
neid ei ole tänaseni muudetud. Käesolev a aruande koostamise põhjuseks on alkoholi ja 
alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustam ist käsitleva nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta 
direktiivi 92/84/EMÜ artikkel 8, mis näeb ette alkohoolsete jookide aktsiisimäärade regulaarse läbivaatamise. 
Aruanne keskendub peamiselt järgmistele punk tidele: siseturu nõuetekohane toimimine, 
konkurents eri liiki alkohoolsete jookide vahe l, aktsiisimäärade tegelik väärtus ja 
asutamislepingu üldeesmärgid. 
Seoses siseturu toimimisega märgitakse aruandes, et maksupiiride kaotamine 1993. aastal 
ning jätkuvalt suured erinevus ed liikmesriikides alkohoolsete jookide suhtes kohaldatavate 
aktsiisimäärade vahel põhjustasid mitmeid pr obleeme, mis häirivad siseturu nõuetekohast 
toimimist. Nimetatud probleemid tulenevad m õnikord toodete liiga suurest maksukoormusest 
võrreldes nende alusväärtusega ning asjaolust,  et osade liikmesriikide aktsiisimäärade vahel 
on olulised lahknevused. Kõneal used lahknevused võimaldavad  õigusaktidega kooskõlas 
olevate piiriüleste ostude tegemist, kuid ka pe ttusega seotud tehinguid, mis avaldavad mõju 
kõrgete aktsiisimääradega liikmesriikide turgudele ning mille tagajärjeks on sageli maksustamisest tulenevad konkurentsimoonutused, kaubandushäired ja isikute vaba liikumise piiramine. Täiendav ühtlustamine aitaks olulis elt kaasa nimetatud siseturu probleemidele 
pikaajalise lahenduse leidmisele. 
Seoses eri liiki alkohoolsete jookide vahelise konkurentsiga  ilmneb, et üldjuhul ei oma 
aktsiisimäära kindlaksmääramisel otsustavat ro lli see, mil määral er i liiki alkohoolsed joogid 
omavahel konkureerivad, ning et n õudlus teatavat liiki alkohoolse te jookide järe le ei sõltu 
oluliselt selle omahinna muutustest ega ka konkureerivate alkohoolsete jookide 
hinnamuutustest. 
Lisaks järeldatakse aruandes, et minimaalsete aktsiisimäärade tegeliku väärtuse 
säilitamiseks võiksid liikmesriigid kaaluda nimetatud määrade kohandamist ligi 24% võrra, 
mis peegeldaks 1993. aasta 1. jaanuari ja 200 2. aasta 31. detsembri vahel aset leidnud 
inflatsiooni. Taoline aktsiisimäärade kohanda mine on vajalik, vältimaks minimaalsete 
määrade tähendusetuks muutumist aja jooksul. 
Ning viimaks pööratakse seoses asutamislepingu üldeesmärkidega  eritähelepanu ühelt poolt 
alkohoolsete jookide maksustamise ning teisel t poolt tervishoiu- ja põllumajanduspoliitika 
omavahelisele seotusele. Tervishoiupoliitika suht es märgitakse, et enamik liikmesriike ei võta 
aktsiisimäärade kehtestamisel üldjuhul tervis hoiukaalutlusi arvesse. Põllumajanduspoliitika 
seisukohalt on veini maksustamine endiselt vä ga vastuoluline küsimus. Samas kui veini 
tootvad liikmesriigid peavad va jalikuks jätta endale võimalus kohaldada veini suhtes 0%-list 
aktsiisimäära, väidavad osad liikmesriigi d, et alammäärade muutmine peaks eeldama 
aktsiisimaksu positiivse alammäära kehtestamist  veini suhtes. Veini tootvad liikmesriigid 
leiavad, et veini suhtes kohaldatav 0%-line alammäär on vajalik lis ameede edendamaks ühte 
veinituru ühise korralduse peamist poliitilist eesmärki, täpsemalt tasakaalustatud 
 
ET 5   ET turuolukorda. Seoses Euroopa Liidu laienemisega  märgitakse, et kõik uued liikmesriigid 
kohustusid alates 2004. aasta 1. maist kohaldama minimaalseid või kõrgemaid määrasid. 
B. A LKOHOLI JA ALKOHOOLSETE JOOKIDE AKTSIISIMAKSU STRUKTUUR  
Direktiivi 92/84/EMÜ artikkel 8 nõuab komisj onilt ainult kõnealuses direktiivis sätestatud 
aktsiisimäärade läbivaatamist. Samas leiab komisjon, et arvesse tuleks võtta ka maksustamise struktuuri muutusi, sest see küsimus on aktsiisimäärade küsimusega lähedalt seotud. See 
kehtib eelkõige struktuuri kä sitlevas direktiivis (92/83/E MÜ) määratletud alkohoolsete 
jookide liigitamisega seotud küsimuste kohta.  Aruandes tuuakse esile järgmised kolm 
nõupidamisprotsessi jooksul tekkinud küsimust, mis nõuavad eritähelepanu: 
1. Küsimus selle kohta, kas tuleks säilitada liikmesri ikide võimalus maksustada 
gaseerimata ja gaseeritud alkohoolseid jooke erinevalt.  
2. Vajadus ajakohastada direktiiv is 92/83/EMÜ sätestatud viiteid 
koondnomenklatuuri koodidele, millega määratletakse maksustamise eesmärgil 
alkohoolsete jookide liigid, et võtta arvesse alates 1992. aastast CN-koodides 
toimunud võimalikke muudatusi ning lihtsus tada nii ettevõtjate kui ka ametkondade 
olukorda. Lisaks võiks kohaldatavate CN- koodide ajakohastamine toimuda tulevikus 
kooskõlas direktiivi 92/12/EMÜ arti klis 24 sätestatud menetlusega. 
3. Nii ettevõtjad kui ka riikide ametkonnad on juhtinud komisjoni talituste tähelepanu 
probleemidele seoses alkohoolsete jookid e liigitamisega direktiivis 92/83/EMÜ 
ettenähtud kategooriatesse , kaevates sama toote erinevate liigituste ning sellest 
tulenevalt ka erineva maksustamise üle er i liikmesriikides. Käesolevas aruandes on 
nimetatud probleemi kirjeldatud ning esitatud peamised asjaga seonduvad 
küsimused. 
Võttes arvesse probleemi keerukus t ja selle paljusid poliitiliselt tundli kke aspekte ning 
asjaolu, et komisjon otsustas 2002. aasta septembris mitte teha ettepanekut veini suhtes 
minimaalse aktsiisimäära kohaldamise kohta, ei ole käesolevale aruandele lisatud direktiivi 
ettepanekut. Käesoleval hetk el on aruande eesmärk käivitada nõukogus, Euroopa Parlamendis 
ja Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitees laie m arutelu. Komisjon otsu stab kõnealuse arutelu 
tulemuste põhjal, kas esitada ettepanekud mõne  või kõigi kõnealuses aruandes tõstatatud 
küsimuste osas. 
 
ET 6   ET 1. SISSEJUHATUS  
1.1. Ühenduse aktsiisisüsteem  
1. Aktsiisimaksud on maksud, mida kogutakse  selliste kaupade nagu näiteks 
alkohoolsed joogid, tubakatooted ja mineraalõlid tarbimise pealt. Nimetatud toodete 
suhtes kohaldatav aktsiisimaks on liik mesriikide jaoks oluline tuluallikas, 
moodustades kokku ligi 1,8%–4,5% nende SKT-st ( vt lisa A ). Kuna liikmesriigid 
võivad aktsiisimäärasid riiklikul tasandil is e määrata, eeldusel et need on kooskõlas 
ühenduse alammääradega, on aktsiisimäärad  liikmesriigiti erinevad. Oma määrade 
kinnitamisel võivad liikmesriigid võtta arvesse nii eelarvekaalutlusi kui ka selliseid tegureid nagu tervishoid, põllumajanduspolii tika, pettuste ja kõrvalehoidmise oht, 
tööhõive, teiste liikmesriikide aktsii simäärad, siseturu toimimine jms. 
2. Kehtiv kord võeti kasutusele 1. jaanuar il 1993. aastal, tulene valt 1985. aastal 
alustatud aruteludest seoses siseturu  lõpuleviimist käsitleva valge raamatuga
1 ja 
seejärel esitatud ettepanekust alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksu 
ühtlustamise kohta,2 milles komisjon tegi ettepane ku kõigi kolme eespool nimetatud 
tooteliigi, sealhulgas alkohoolsete jookide  aktsiisimäärade täieliku ühtlustamise 
kohta. Nõukogu otsustas siiski nimetatud lähenemist mitte kohaldada ning lükkas 
tagasi ka komisjoni 1989. aastal esitatud muudetud lähenemise,3 mis ühendas alam- 
ja sihtmäärasid, ning ühtlustamine hõlmas seega vaid maksustamisega seotud struktuure. Määrade osas ke htestati vaid alammäärad. 
3. Aktsiisiga maksustatavad kaubad liiguvad liikmesriikide vahel peamiselt aktsiisi 
peatamise korra alusel.
4 Ettevõtjad, kes soovivad taolis e korra alusel kaupu vedada, 
peavad saama loa oma asukohajärgselt liik mesriigilt. Saadetistele tuleb lisada 
haldusdokument või sellega võrdväärne äridokument ning kaubad maksustatakse 
sihtliikmesriigis. Eraisikud võivad osta vabalt valitud liikmesriigis aktsiiga 
maksustatud kaupu ning vedada neid teise liikmesriiki ilma vorminõudeid täitmata 
ning aktsiisi uuesti tasumata tingimusel, et kaubad on ostetud isiklikuks kasutamiseks 
ning et nimetatud eraisikud transp ordivad need sihtliikmesriiki. 
1.2. Alkohoolsete jookide aktsiisimaks 
4. Alkoholi ja alkohoolsete jook ide aktsiisimaksu käsitlev ühenduse raamistik on 
sätestatud kahes direktiivis. Alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri
 ühtlustamist käsitlevas nõukogu direktiivis 92/83/EMÜ5 on sätestatud 
aktsiisiga maksustatavate toodete üldise d määratlused, millega tagatakse kõigile 
toodetele liikmesriikides samasugune kohtlemine. Struktuuri käsitlevas direktiivis on samuti täpsustatud aktsiisimaksu arvutamise viis ning kriteeriumid, mille alusel 
                                                
 
1 KOM(85) 310, 14.6.1985. 
2 KOM(87) 328 lõplik/3, 10.11.1987 (EÜT C 250, 18.9.1987, lk 4). 
3 KOM(89) 527, 7.12.1989 (EÜT C 12, 18.1.1990, lk 12). 
4 Nõukogu direktiiv 92/12/EMÜ, 25. veebruar 1992, ak tsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja 
selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta (EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1), viimati muudetud 
nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 807/ 2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36). 
5 Nõukogu direktiiv 92/83/EMÜ, 19. oktoober 1992, alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude 
struktuuri ühtlustamise kohta (EÜT L 316, 31.10.1992, lk 21). 
 
ET 7   ET võidakse teatavate toodete suhtes kohald ada aktsiisivabastust või vähendatud 
aktsiisimäärasid. 
5. Alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäärade  ühtlustamist käsitlevas nõukogu 
direktiivis 92/84/EMÜ6 on sätestatud iga tooteliigi aktsiisimaksu alammäärad. 
Kõnealused alammäärad, millest kõrgema id võivad liikmesriigid siseriiklikult 
kehtestada, on järgmised: 
Tooteliik (iga tooteliigi täpse 
määratluse võib leida direktiivist 92/83/EMÜ)   Direktiivis sätestatud alammäär 
Vein ja muud kääritatud 
joogid, v.a vein ja õlu 0 eurot toote hektoliitri kohta 
Õlu 0,748  eurot  lõpptoote hektoliitri ja Plato 
kraadi koht a 
või 1,87 eurot lõpptoote hektoliitri ja 
alkoholisisalduse kohta 
Vahesaadused  (nt kangendatud 
veinid; liköörveinid)  45 eurot  toote hektoliitri kohta 
Etanool ja alkohoolsed joogid  550 eurot puhta alkoholi hektoliitri kohta 
Märkus: Liikmesriigid, kes kohaldavad kuni 
1000 euro suurust määra, ei või oma 
siseriiklikku määra vähendada. Liikmesriigid, 
kes kohaldavad suuremat määra kui 1000  eurot,  
ei või vähendada oma siseriiklikku määra allapoole nimetatud summat. 
6. Kõnealuste alammäärade kasutuselevõtuga  1993. aastal pidid 12-st liikmesriigist 7 
tollal kehtinud määr asid suurendama.7 Liikmesriigid võivad ke htestada kõnealustest 
alammääradest kõrgemad siseriiklikud m äärad. Selle tulemusena on ühenduses 
kohaldatavad maksumäärad erinevad, mis kaja stab erinevaid sise riiklikke poliitilisi 
kaalutlusi.  Lisades B1–B4  on esitatud põhjalik ülevaade 1. mail 2004. aastal 
liikmesriikides, sealhulgas ka nimetatud päeval EL-ga ühinenud liikmesriikides iga 
tooteliigi suhtes kohaldatud aktsiisimäärade kohta. 
7. On märkimisväärne, et nõukogu direktiivi 92/84/EMÜ vastuvõtmise protokolli 
märgitud avalduses kohustusid liikmesr iigid kohtlema komisjoni ettepanekus 
KOM(89) 527 esitatud sihtmäärasid viitemääradena, mille järgi nad püüavad oma siseriiklikke määrasid kohandada. Nimetatud sihtmäärad on järgmised: 
                                                
 
6 Nõukogu direktiiv 92/84/EMÜ, 19. oktoober 1992, alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäärade 
ühtlustamise kohta (EÜT L 316, 31.10.1992, lk 29). 
7 Õlle osas: Saksamaa, Kreeka, Prantsusmaa ja Luksemburg. 
Kangete alkohoolsete jookide osas: Kreek a, Hispaania, Itaalia ja Portugal. 
 
ET 8   ET Etanool ja kanged 
alkohoolsed joogid 1398,1 eurot puhta alkoholi hektoliitri kohta 
Vein 18,7 eurot toote hektoliitri kohta 
Vahuvein 33 eurot toote hektoliitri kohta 
Õlu  1,496 eurot lõpptoote hekt oliitri ja Plato kraadi kohta 
Vahesaadused 93,5 eurot t oote hektoliitri kohta 
Praktikas ei ole liikmesriigid nimetatud sihtmäärasid oma siseriiklike määrade 
muutmisel alati arvesse võtnud, vaid on ka sutanud avalduses pakutud paindlikku 
lähenemist, mis lubab konkreet setel põhjustel ja eelkõige  eelarvevajaduste tõttu 
kohandada aktsiisimäärasid erinevalt kavandatud viitemääradest. 
8. Järgmises tabelis on esitatud alammäärad iga tooteliigi puhul, väljendatuna eurodes 
hektoliitri ja alkoholisisalduse kohta ni ng alammäärad toote liitri kohta selle 
tavapärase alkoholisisalduse puhul. 
Tooteliik  Alammäär 
hektoliitri ja alkoholisisalduse kohta Alammäär toote liitri 
kohta selle tavapärase alkoholisisalduse puhul 
Vein ja muud kääritatud joogid, v.a vein ja õlu 0 eurot  Vein (12°) 0 eurot 
Õlu 1,87 eurot  Õlu (5°) 0,1 eurot 
Vahesaadused   2,5 eurot  Vahesaadused (18°)  
 0,45 eurot
Etanool ja kanged alkohoolsed joogid  5,5 eurot  Kanged alkohoolsed 
joogid(40°) 2,2 eurot 
9. Keskmiselt moodustab alkohoolsete jookide  aktsiisimaksudest saadav tulu 10,5% 
kõigist aktsiisimaksudest  saadavast tulust  ehk 0,29% liikmesriikide kogu SKT-
st (vt ülevaadet liikmesriikide kaupa lisas A ). 
2. AKTSIISIMAKSU MÄÄRADE JA STRUKTUURI LÄBIVAATAMINE  
2.1. Üldised märkused 
10. Direktiivi 92/84/EMÜ artiklis 8 on sätestat ud, et nõukogu vaatab iga kahe aasta järel 
komisjoni aruande alusel ning vajaduse ko rral komisjoni ettepanekul läbi nimetatud 
direktiivis sätestatud aktsiisimäärad ning võtab pärast Euroopa Parlamendiga 
konsulteerimist ühehäälselt vastu vajali kud meetmed. Komi sjoni aruandes ja 
nõukogus läbivaatamisel võetakse arvesse sise turu nõuetekohast to imimist, eri liiki 
alkohoolsete jookide omavahelist konkurents i, aktsiisimäärade tegelikku väärtust 
ning asutamislepingu üldeesmärke. 
 
ET 9   ET 2.2. Komisjoni esimene aruanne 
11. 1995. aastal esitas komisjon oma esimese aruande, milles käsitleti lisaks 
alkohoolsetele jookidele ka t ubakat ja mineraalõlisid.8 Sellega koos ettepanekut ei 
esitatud . Aruandes märgiti, et alkohoolsete  jookide suhtes kohaldatavad 
aktsiisimäärad olid püsinud väga pikka aega muutumatuna. Selles viidati, et määrade muutumatus viitas sellele, et 0%-lise aktsiismäära kohald amine veini suhtes võiks 
piirata teiste alkohoolsete jookide suhtes  kohaldatavates määrades tehtavaid 
muudatusi samas liikmesriigis ja selle naab erliikmesriikides. Aruandes järeldati, et 
enne lõplike otsuste tegemist tuleb al koholi maksustamise küsimust täiendavalt 
uurida ning konsulteerida kõigi huvitatud is ikutega. Vahepeal võisid liikmesriigid, 
kelle määrad olid alammääradega võr dsed või neile lähedased, säilitada 
olemasolevad määrad, et vältida määr ade kohustusliku kohandamisega kaasnevat 
võimalikku kaubavahetuse moonutamist. 
12. Huvitatud isikutega konsulteerimise raames  otsustas komisjon korraldada 1995. aasta 
novembris Lissabonis aktsiisimaksu alase konverentsi. See oli jätkuva konsultatsiooniprotsessi esimene etapp. Konve rentsi eesmärk oli hinnata alates 1993. 
aasta jaanuarist kehtinud ühenduse aktsiisimaksu korra toimimist ning eelkõige abistada komisjoni edasis e aktsiisipoliitika kavandami sel. Konverentsil kinnitati 
aruandes välja toodud raskusi ning kaubandus- ja  tervishoiuühingute ja liikmesriikide 
vaateid, kuid võimalikke lahendusi ei leitud. 
13. 19. septembril 1996 võttis Euroopa Parlament vastu arvamuse
9 komisjoni poolt 
teostatud läbivaatamise kohta ning tegi komi sjonile ülesandeks vaadata läbi kehtivad 
direktiivid ning esitada asjakohased muutmisettepanekud koos mitmete soovituslike juhistega ning teha tööd õiglase maksus üsteemi suunas, mill e puhul ei moonutata 
alkohoolsete jookide konkurentsi 
3. K
ÄESOLEVA (TEISE ) ARUANDE ULATUS  
3.1. Üldist 
14. Nagu eespool viidatud, on käesoleva ar uande eesmärk vaadata üle alkoholi ja 
alkohoolsete jookide aktsiisimäärad, võttes ar vesse siseturu nõuete kohast toimimist, 
eri liiki alkohoolsete jookide omavahelis t konkurentsi, aktsiisimäärade tegelikku 
väärtust ning asutamislepingu üldeesmä rke, nagu näiteks tervishoiu- ja 
põllumajanduspoliitikat. 
15. Käesolevale aruandele eelnes konsultatsioon iprotsess. Komisjoni talitused palusid 
liikmesriikidel esitada küsimustiku põhjal oma arvamused kõigi vaatlusaluste küsimuste kohta. Kuna kõnealune konsultats iooniprotsess algas 2001. aastal, ei 
hõlmanud see liikmesriike, kes ühinesid EL-ga  1. mail 2004. aastal. Selle tulemusena 
ei kajastu nende vaated käesolevas aruandes.
 Kaubandus- ja tervishoiuühingutel 
paluti samuti esitada oma seisukohad ning neil oli võimalus arutada küsimust komisjoniga peetud kahepoolsetel kohtumistel. 
                                                
 
8 KOM(95)285, 13.9.1995. 
9 EÜT C 320, 28.10.1996, lk 205. 
 
ET 10   ET 16. Ühe arvessevõetava küsimuse puhul – alkohool sete jookide vaheline konkurents – 
palus komisjon sõltumatul konsultandil hinna ta taolise konkurentsi ulatust (edaspidi 
“konkurentsiuuring”). Lisaks hõlmas uuring alkohoolsete jookide tarbimise 
suundumusi ning nende põhjuseid (nt maksusta mise muutused). Peale selle uuriti 
mitme liikmesriigi puhul eraisikute piiriülest e ostude küsimust ning selliste kaupade 
ebaseaduslikku piiriülest liikumist, mille pealt on maksud tasutud.10 (vt viiteid 
uuringu tulemustele lõigetes 41, 42, 58). 
3.2. Siseturu toimimine 
17. Käesolev peatükk uurib liik mesriikides kohaldatavat e aktsiisimäärade mõju 
alkohoolsete jookide siseturu nõuetekohasele toimimisele. 
18. Küsimuse käsitlemisel eristati esimes es aruandes ühendusesisese aktsiisikaupade 
liikumise osas kolme laiemat kategooriat: kaubanduslik liikumine aktsiisimaksu peatamisega, äritehingud kaupadega, mille pealt on maksud tasutud ja kaupade liikumine eraisikute kaudu. Kõnealust eristu st on kasutatud ka käesoleva aruande 
puhul. 
Kaupade kaubanduslik liikumine aktsiisi peatamise korra alusel 
19. Esimeses aruandes jõuti järeldusel e, et seadusliku kaubavahetuse
 osas toimis 
ühenduse aktsiisisüsteem tervikuna  suhteliselt hästi,  vaatamata suurtele erinevustele 
eri liikmesriikide aktsiisimäärade vahel. Kuna kaubad liiguvad aktsiisi peatamise korra alusel, mille kohaselt makstakse aktsiisi sihtliikmesriigis kõnealuses 
liikmesriigis kehtivate määrade kohaselt, on ebatõenäoline, et määrade erinevused moonutavad oluliselt kõnealusel turustus ahela tasandil tegutsevate äriühingute 
valikut või konkurentsi. Seda on kinnitanud ka liikmesriigid. 
20. Esimeses aruandes jõuti samuti järeldusele, et raskem on hinnata jätkuvalt erinevate 
määrade ja piirikontrolli kadumise mõju kõnealuses valdkonnas esinevatele 
pettustele
 ning et taoliste pettuste kasvu kohta on liiga vara järeldusi teha. Siiski, 
vahetult pärast kõnealuse aruande esitamist väljendasid liikmesriigid muret aktsiisi 
valdkonnas kasvavate pettuste üle. Selle tulemusena moodustati 1997. aasta algul 
kõrgetasemeline pettustealane töörühm  aktsiisimaksude valdkonnas, kuhu kuulusid 
liikmesriikide ja komisjoni esindajad. Nime tatud rühm pidi tegema kindlaks pettuste 
iseloomu ja ulatuse ning reguleerimis- ja järelevalvesüsteemi puudujäägid ja 
kitsaskohad ning soovitama kõnealuste süst eemide jaoks lahendusi ja/või parandusi. 
24. aprilli 1998. aasta aruandes11 järeldas töörühm, et t ubaka- ja alkoholisektorites 
esinevate pettuste osakaal oli murettekita valt kõrge. Liikmesriigid hindasid kogu 
Euroopa Liidu alkoholisektoris saadud kahju 1996. aastal ligikaudu 1,5 miljardile eurole (ligi 8% alkohoolsete jookide pealt laekunud aktsiisist). Tubakatoodete puhul 
hindasid liikmesriigid 1996. aastal saadud ka hju ligikaudu 3,3 miljardile eurole (ehk 
7,5% tubakatoodete pealt laekunud aktsii sist). Aruandes leiti samuti, et 
alkoholisektoris esinevad pettu sed olid reeglina seotud ühe ndusesisese hoiustamis- ja 
                                                
 
10 “Alkohoolsete jookide vahelise konkurentsi uuri ng”, Customs Associates  Ltd., veebruar 2001. 
Kõnealuse uuringu kokkuvõte on kättesaadav järgmisel veebilehel:  
http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/p ublications/reports_studies/report.htm 
11 Kõrgetasemelise pettustealase töörühma aruanne alko holi- ja tubakasektori kohta, mille majandus- ja 
rahandusministrite nõukogu kiitis heaks 19. mail 1998. 
 
ET 11   ET veosüsteemi kuritarvitamisega. Tegemist on ulatuslike pettustega, mis mõjutavad 
kõrgeid aktsiisimäärasid kohaldavate liik mesriikide turge. Saamatajäänud suur 
maksutulu tähendab loomulikult kelmide või malust kiiresti suurt kasumit teenida. 
Aruandes viidati asjaolule, et nimetatu d kasum tuleneb toode te väga kõrgest 
maksukoormusest võrreldes nende alusväär tusega ning mõningatel juhtudel ka 
suurtest erinevustest eri liikmesriikide aktsiisi- ja käibemaksumäärades. 
21. Mitu liikmesriiki  kinnitas küsimustikule antud vastustes kõrgetasemelise 
pettustealase töörühma aruandes esitat ud asjaolusid. Mõned neist (Iirimaa, 
Ühendkuningriik, Prantsusmaa) teatasid  kaupade ümbersuunamisega seotud 
pettusejuhtumite arvu kasvust, mille korral suunatakse aktsiisi peatamise korra alusel 
ühest liikmesriigist teise suunduvad kaubad üm ber ning sageli liikmesriikidesse, kus 
kohaldatakse suhteliselt kõrge id aktsiisimäärasid. Teised  liikmesriigid teatasid 
kolmandatest riikidest pärit alkoholiga se otud salakaubitsemisest (nt Soome juhtum) 
või koduse destilleerimise ja teistest liikmesriikidest ebaseaduslikult veetud 
alkohoolsete jookide konfiskeerimise lisandu mist (nt Rootsi juhtum). Kuid ka 
suhteliselt madalaid aktsiisimäärasid kohald avad liikmesriigid (nt Portugal) teatasid 
alkoholi ja alkohoolsete jookide sektoris p eamiselt maksude vältimise teel toimunud 
pettuste sagenemisest. Alkoholisektoris tegu tsevad äriühingud on samuti teavitanud 
komisjoni tollivormistuse tegematajätmisest ühendusesisese või kolmandatesse riikidesse suunduva kauba puhul, mille kor ral kõnealused äriühingud on kohustatud 
tasuma aktsiisimakse kaupadelt, mi s ei ole ettenäht ud sihtkohta jõudnud. 
22. Pärast kõrgetasemelise pettustealase töörühm a soovitusi on komisjon ja liikmesriigid 
teinud mitmeid algatusi pettusega võitl emiseks. Näiteks komisjon võttis vastu 
soovituse laopidajate kohta
12 ning aktsiisiga maksustatava kauba liikumise ja 
järelevalvesüsteemi arvutistamise kohta.13 Nimetatud algatused tõhustavad kehtivaid 
reguleerimis- ja järelevalvesüsteeme ning hõlbustavad pettuste ja maksudest 
kõrvalehoidmise vastast võitlust. 
Kauplemine kaupadega, mille lt on aktsiis tasutud 
23. Esimeses aruandes märgiti, et vaid väike osa ühendusesisestest kaubandustehingutest 
teostatakse väljaspool aktsiisi peatamise korda. Kahtlemata kehtib see ettevõtjate 
vaheliste kaubandustehingute  kohta, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 92/12/EMÜ 
artiklis 7 sätestatud menetlust. Tao listel juhtudel toimub kaupade liikumine 
liikmesriikide vahel lihtsustatud haldus dokumendi alusel ning sihtliikmesriigi 
aktsiisimaksu tasumise tõendamisel makstakse lähteliikmesriigis tasutud aktsiis tagasi. Liikmesriikides ei ole selleg a tõsiseid probleeme kaasnenud, kuid üks 
liikmesriik (Ühendkuningriik) viitas, et on kogenud tõsiseid probleeme pettuse teel 
esitatud aktsiisi tagastamise nõuetega kaupade puhul, mida ei ole Ühendkuningriigist 
välja viidudki ja/ või mille pealt ei ole Ühend kuningriigis aktsiisi tasutud. Kui 
Ühendkuningriik muutis tagasimaksmise korra rangemaks, eemaldati tõhusalt kõik võimalused taoliste pettuste esinemiseks.  Kõnealune kogemus näitab, et kelmid 
tegutsevad antud ajahetkel kõige nõrgemaks peetavas süsteemis ning on väga 
                                                
 
12 Komisjoni 29. novembri 2000. aasta soovitus 2000/789/EÜ, millega sätestatakse laopidajate volitamise 
suunised vastavalt nõukogu direktiivile 92/12/EMÜ seoses aktsiisimaksuga maksustatavate toodetega 
(EÜT L 314, 14.12.2000 lk 29). 
13 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 2003. aasta otsus nr 1152/2003/EÜ aktsiisiga maksustatava 
kauba liikumise ja jälgimise arvutistamise kohta (ELT L 162, 1.7.2003, lk 5). 
 
ET 12   ET paindlikud, viies ühe süsteemi tugevdamise korral oma tegevuse üle teise süsteemi. 
Seega ei saa süsteemide tugevdamise eesmärgil käsitleda ühtegi süsteemi eraldiseisvana. 
24. Käesoleva valdkonna puhul on põhiline tähelepanu nõudev muudatus kaugmüük
 
(otse või kaudselt müüja poolt või nimel l õpptarbijatele läheta tud või veetud kauba 
müük). Suur hulk liikmesriike teatasid lõpptarbijatele s uunatud kaugmüügi kasvust, 
eelkõige veini ja kangete alkohoolsete jooki de sektoris, seoses internetikaubanduse 
arenguga. Taolise müügi suhtes kohaldat akse direktiivi 92/12/EMÜ artiklis 10 
sätestatud menetlust, mille kohaselt tasub ak tsiisimaksu sihtliikmesriigis müüja või 
tema esindaja. Seda liiki kaubanduse kasv ule viitasid mitu liikmesriiki, kes on 
registreerinud teiste liik mesriikide ettevõtjaid  aktsiisi tasumiseks kaugmüügi puhul. 
25. Samas teatas mitu liikmesriiki (eelkõige kõrget aktsiisimäära kohaldavad riigid), et 
madala aktsiisimääraga riikides tegutsevad  internetimüügifirmad müüvad jätkuvalt 
kaupu, mille pealt aktsiis on tasutud, kõrgema  aktsiisimääraga riigi tarbijatele, ilma 
sihtriigis asjakohast aktsiisi tasumata . Selle põhjuseks peetakse osaliselt 
sihtliikmesriigis maksude tasumise korra keerukust ning ka kõnealuse korra nõuetele 
vastamisega kaasnevaid kulusid, mis on eel kõige väikeste ja keskmise suurusega 
ettevõtjate puhul sageli ebap roportsionaalsed sooritatud  tehingute väärtusega. 
Kõnealune olukord ei võimalda ettevõtjatel eg a kodanikel siseturust  täiel määral kasu 
saada. Muudel juhtudel on alkohoolseid jooke pakkuvad veebilehed ilmselt loodud selleks, et liikmesriikide aktsiisimäärade erinevust ära kasutada. Teiste liikmesriikide tarbijatele müüakse kaupa posti teel ning on selge, et taolisi saadetisi on siseturu 
raames raske kontrollida, sest seal kehtib kaupade vaba liikumise õigus. 
26. Ülalnimetatud kaugmüügi probleeme on põhjal ikumalt käsitletud komisjoni aruandes 
direktiivi 92/12/EMÜ artikl ite 7–10 sätete toimimise koht a. Nimetatud aruandes ja 
sellega kaasnevas direktiivi ettepane kus tehakse ettepanek kaugmüügi korra 
lihtsustamiseks ning ka alkohoolsete j ookide kaugmüügi korra mõningaseks 
liberaliseerimiseks.
14 Täpsema teabe saamiseks tuleks tutvuda komisjoni poolt 2. 
aprillil 2004. aastal vastu võetud aruande ja  ettepanekuga, mis käsitlevad direktiivi 
92/12/EMÜ artikleid 7–10.15 
Piiriülesed ostud 
27. Kooskõlas siseturu põhimõtetega võivad eraisikud osta vabalt valitud liikmesriigist 
kaupu, mille pealt maksud on tasutud, ning vedada neid teise liikmesriiki makse uuesti tasumata. Seejuures peavad eraisi kud kasutama kaupu enda ja oma perekonna 
tarbeks  ning vedama need ise  sihtliikmesriiki (direktiivi 92/12/EMÜ artikkel 8). 
Selleks, et teha kindlaks, millised aktsiisiga maksustatavad kaubad on reisija ja tema pere isiklikuks tarbeks, peavad liikmesriigid võtma arvesse mitmeid kriteeriume, millest üks on veetavate kaupade kogus (vt direktiivi 92/12/EMÜ artikkel 9). Nimetatud kriteeriumi kohaldamiseks võiva d liikmesriigid samuti kehtestada üksnes 
tõendamiseks kasutatavad suunistaseme d. Lisaks tuleks märkida, et kolmel 
liikmesriigil (Rootsi, Taani ja Soome) l ubati 2003. aasta lõpuni kohaldada piiranguid 
                                                
 
14 Antud kontekstis tähendab kaugmüük tehingut, mille puhul aktsiisiga maksustatud kaubad lähetatakse 
või veetakse tarbijale müüja poolt või nimel. Kaugost tähendab tehingut, mille korral lähetatakse või 
veetakse kaubad tarbija poolt või nimel. 
15 KOM(2004)227, 2.4.2004. 
 
ET 13   ET aktsiisiga maksustatava kauba (sealhul gas alkohoolsete jookide) koguste suhtes, 
mida reisijad võivad teistest liikmesriikidest nende territooriumile tuua ilma täiendavalt aktsiisi tasumata (vt direktiivi 92/12/EMÜ artikkel 26). 
28. Piiriüleste ostude ulatuse kohta märgiti esim eses aruandes, et kõnealune nähtus on 
üsna levinud ning alates 1992. aastast on see veelgi lisandunud, eelkõige nendesse 
liikmesriikidesse, kes kohaldavad naaberliikmesriikidest oluliselt kõrgemaid aktsiisimäärasid. Aruandes märgiti samuti, et kõik tunnistasid aktsiisimäärade erinevuse olulisust. Kõnealuse küsimuse kohta märkis kõrgetasemeline pettustealane 
töörühm oma aruandes, et lisaks orga niseeritud kurjategijate rühmituste 
laiaulatuslikele pettustele esines suurel hulgal kehtivate eeskirjade väiksematest rikkumistest tulenevaid pettusi, mis olid seotud maksustatud kaupadega ning mille põhjuseks on suured erinevused l iikmesriikide maksumäärade vahel. 
29. Küsimustikele antud vastustes ei väljendanud alkohoolsete jookide suhtes suhteliselt 
madalaid maksumäärasid kohaldavad liikmesriig id erilist muret piiriüleste ostude üle 
ning üldjuhul puuduvad neil andmed tao liste ostude ulatuse kohta. Kõrge 
maksumääraga liikmesriigid jälgivad kõn ealust olukorda põhjal ikumalt. Näiteks 
Ühendkuningriik
 viib igal aastal läbi uurimuse ra hvusvaheliste reisijate seas riigi 
erinevates sadamates ja lennujaamades. K õnealuse uurimuse põhjal  on hinnatud, et 
muu hulgas kõigi maksustatud alkohoolsete jookide väinaülese salakaubaveo tõttu 
suurenesid maksudest kõrvaleho idmine ja tekitatud kahjud (aktsiis ja käibemaks) 
kokku 70 miljonilt naelalt 1992. aastal 285 miljoni naelani 1999. aastal. Kõige enam tekitas kahju õllevedu. Aktsiisimäärade erine vused mängisid selles väga olulist rolli, 
kuigi oma tähtsus oli ka teistel teguritel,  nagu maksueelsed hinnad, vahetuskursid ja 
sõidukulud. Taani
 hinnangul moodustasid piiriü lesed ostud 2000. aastal 18% õlle, 
13,5% veini ja 27% kangete alkohoolsete jookide kogutarbimisest Taanis. Rootsis  
täheldati piiriüleste ostude kasvu 1990-ndate  teisel poolel ning se lle põhjuseks olid 
arvatavasti maksuerinevused. 2000. aastal ol i piiriüleste ostude maht 1,26 liitrit 
puhast alkoholi iga 15-aastaseks s aanud isiku kohta. See võrdub 17%-ga 
kogutarbimisest. Kangete alkohoolsete jookid e puhul oli kõnealune protsent 27%, 
õlle puhul 12% ning veini puhul 14%. Soomes  toimub piirikaubandus peamiselt 
kolmandate riikidega, mille puhul mängi b olulist rolli hinnavahe Soome ning 
Venemaa ja Eesti hindade vahel. Senini ei  ole piirikaubandus teiste liikmesriikidega 
eriliseks probleemiks olnud, kuid Soome ar vates võib see EL laienemise järel 
muutuda. Mõõdukamaid maksumäärasid kohal davate liikmesriikide, nagu Belgia  ja 
Madalmaade  tootmisharusisesed organisatsioon id on samuti kaevanud negatiivse 
mõju üle, mida tekitavad nende liikmetele  kodanike piiriülesed ostud veini ja 
vahuveini suhtes 0%-list või sellele lähedast maksumäära kohaldavates 
liikmesriikides. 
30. Taani, Rootsi ja Soome puhul on nende alkoholi ja alkohoolsete jookide müügist 
saadavat tulu mõjutanud või mõjutavad edas pidi nii EL laienemine kui ka 2003. aasta 
31. detsembril lõppev luba kohaldada piirangui d teistest liikmesriikidest kõnealuste 
riikide territooriumile saabuvate reisijat e veetava aktsiisiga maksustatava kauba 
koguste osas, mille korral täiendavat aktsiisi ei tasuta. Kõnealustes liikmesriikides käib jätkuvalt arutelu selle üle, milline mõ ju võiks taolistel s ündmustel olla nende 
aktsiisimäärade tasemele. Taani vähendas kangete alkohoolsete j ookide aktsiisimäära 
alates 2003. aasta oktoobrist 45% ning Soome vähendas alates 2004. aasta 1. märtsist 
üldisi määrasid (õlle puhul 32%, veini puhul 10% ja kangete alkohoolsete jookide 
puhul 44%). Kõnealuste maksuvähenduste  mõju nimetatud liikmesriikide 
 
ET 14   ET maksukasumile sõltub uute määrade mõjust  kogutarbimisele ning eelkõige sellele, 
mil määral piiriülesed ostud ja salaka ubandus asenduvad kõnealustes riikides 
regulaarse müügiga. 
31. Ülalkirjeldatud olukord näitab,  et kodanikud kasutavad suurel määral võimalust osta 
vabalt valitud liikme sriigist kaupu, mille pealt on maksud tasutud, et veda da siis need 
teise liikmesriiki makse uuesti maksmata. Kõnealune tegevus on täiesti seaduslik ning tegemist on kodanike põhivabadusega sise turul. Lisaks on ilmne, et taoliste 
piiriüleste ostude põhjuseks on enamjao lt eri liikmesriikide maksuerinevused. 
Selleks, et teha kindlaks eraisikute veetud kaupade kasutamine isiklikel, mitte ärilistel eesmärkidel, tuleb reisijaid füüsiliselt kontrollida. Kuna sisepiiride 
süstemaatiline kontrollimine on vastuolus as utamislepingu artiklis 14 sätestatud 
siseturu aluspõhimõtetega, peaks selline kontroll olema juhuslik (pisteline kontroll) 
ning see peaks moodustama osa kogu liikmesrii gi territooriumit hõlmavast sisemise 
järelevalve korrast. Taoline kontroll peak s samuti olema vastavuses ühenduse õiguse 
üldpõhimõtetega ning eelkõige ei tohiks seda teostada omavoliliselt või liiga piiraval 
viisil.
16 Reisijate kontrollimine ja osade liik mesriikide kontrollimise kord ärritavad 
sageli reisijaid ning asjaomaste liikmesriikide kohta on komisjonile esitatud mitmeid kaebusi. Reisijad käsitlevad taolise ma ksukontrolli jätkuvat rakendamist oma vaba 
liikumise õiguse piiranguna sise turul. Käesolev aruanne ei uuri küsimust, mil määral 
liikmesriikidel lubatakse reisijaid kontrollid a. Samas on selge, et põhjus, miks osad 
liikmesriigid teostavad endiselt taolist kontroll i eristamaks tegelikke piiriüleseid oste 
salakaubitsemisest kaupadega, mille pealt maksud on makstud, seisneb suurel määral nende selgelt kõrgemates maksumäärade s võrreldes naaberliikmesriikidega. 
Siseturu toimimine. Järeldused 
32. Eespool esitatud analüüsi põhjal on selg e, et maksupiiride kaotamine 1993. aastal 
ning eri liikmesriikides jätkuvalt väga erinevate maksumäärade kohaldamine 
alkohoolsete jookide suhtes, tekitab siseturu toimimisele mitmeid probleeme, 
vaatamata asjaolule, et see on vahel tarbijatele kasulik. 
33. Lisaks on nii üksikettevõtjad kui ka mõnede liikmesriikide alkohoolsete jookide 
tootjaid esindavad organisatsioonid esitanud korduvalt kaebusi maksumäärade 
suurtest erinevustest p õhjustatud konkurentsi moonutam ise ja kaubandushäirete 
kohta. Kõrgeid aktsiisimäärasid kohaldavates  liikmesriikides või  nende teatavates 
piirkondades tegutsevad toot jad ja ettevõtjad viitavad kõrgetele maksumääradele ja 
negatiivsele mõjule, mida pettused ja sa lakaubandus avaldavad nende tegevusele, 
ning lisaks sellele ka maksustamisest tulene vatele piiriülestele ostudele (kuigi nad 
tunnistavad selle seadusli kkust tarbijate seisukohast). 
34. Enamik liikmesriike on nõus, et siseturu nõuetekohane toimimine nõuab määrade 
täiendavat ühtlustamist. Samas puudub ühtne arusaam, kuidas nimetatud eesmärki saavutada. Kõrgeid aktsiisimäärasid kohaldavad liikmesriigid, kes teatavad maksumäärade erinevustest põhjustatud pi iriüleste ostude, salakaubanduse ja 
äripettuste kasvust, rõhutavad vajadust kõi ki alammäärasid tõsta. Samas rõhutavad 
paljud teised, et ka väga kõrgeid aktsiisimäärasid kohaldavad liikmesriigid peavad järeleandmisi tegema. Seoses viimase väit ega tuleks märkida, et Taani ja Soome 
                                                
 
16 Seoses sellega vt Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas 321/87, 27.4.1991. 
 
ET 15   ET alandasid mõni aeg tagasi oluliselt osade alkohoolsete jookide s uhtes kohaldatavaid 
maksumäärasid, tulenevalt 2003. aasta 31. detsembril lõppenud loast rakendada piiranguid ühendusesiseste reisijate veetav a alkoholi koguste suhtes ning seoses EL 
eelseisnud laienemisega  1. mail 2004. aastal. 
3.3. Konkurents alkohoolsete jookide vahel 
35. Käesolevas osas on vaadeldud seda, mil määr al eri liiki alkohoolsed joogid omavahel 
konkureerivad ning kas konkureerivate alkohoolse te jookide aktsiis imäärasid tuleks 
ühtlustada. 
36. Direktiivis 92/84/EMÜ sätestat ud eri tooteliikide suhtes kohaldatavad alammäärad 
võeti vastu poliitilise kompromissi tulemusena ning need peegeldavad konkurentsiküsimust vaid vähesel määral. Õlle  suhtes kehtestati suhteliselt madalad 
alammäärad, lähtuvalt millest võiks tõlge ndada, et õlu konkureerib veiniga, mille 
suhtes kehtestati 0%-line alammäär. Kange te alkohoolsete jookide ning osaliselt ka 
vahesaaduste (mis sisaldavad destilleer itud alkoholi) suhtes kehtestati tunduvalt 
kõrgemad määrad, sõltuvalt alkoholisisaldusest , millest võiks järeldada, et nimetatud 
toodete ning õlle ja veini va hel konkurents puudub või on piiratud. 
37. Direktiiv 92/84/EMÜ ei nõua is eenesest, et liikme sriigid määraksid eri tooteliikide 
suhtes kohaldatavad siseriiklikud määrad lähtuvalt alkoholisisaldus est. Samas peavad 
nad määrade kehtestamisel võtma arvess e EÜ asutamislepingu üldsätteid ning 
eelkõige artiklit 90, mille kohaselt ei tohi siseriikliku maksustamisega kohelda erinevalt teistest liikmesriikidest pärit to oteid ega kaitsta kaudselt muid omamaiseid 
tooteid. Lähtuvalt kõnealusest sättest otsustas Euroopa Kohus (kohtuasjas C-170/78), 
et juhul kui liikmesriiki ei sa a pidada teatava joogi (veini ) tootjaks, ei või see riik 
kõnealust jooki maksustada selliselt, et  see kaitseks lähimat omamaist konkurenti 
(õli) kaitsmisest. Sellest tulenevalt peavad kõik veini mittetootvad liikmesriigid 
kohaldama veini ja õlle suhtes sarn aseid maksumäärasid, lähtuvalt nende 
alkoholisisaldusest ega saa maksumäärasid va balt määrata. Hiljutisemas kohtuasjas 
(C-166/98) taotleti Euroopa K ohtult eelotsust vastavalt EÜ  asutamislepingu artiklile 
234 seoses direktiivide 92/83/EMÜ ja 92/ 84/EMÜ kehtivusega. Küsimus seisnes 
selles, kas kõnealused direktiivid on kehtet ud tulenevalt EÜ asutamislepingust ja 
eelkõige selle artikli 90 teisest lõikest, sest direktiivides nõuti liikmesriikidelt õlle suhtes kohaldatava aktsiisi tõstmist alammäärani, põhjustades seega maksumäärade erinevuse, mille tulemuseks võib olla õlle ja veini erinev kohtlemine. Kohus otsustas, 
et viidatud küsimuse uurimisel ei ilmne nud mingeid tegureid, mis võiksid mõjutada 
kõnealuste direktiivide kehtivust, väites m uu hulgas, et liikmesriikidel on piisavalt 
suur otsustusõigus, et vältida veini ja õ lle suhtes kohaldatavate maksumäärade puhul 
omamaise toodangu kaitsmist asutamislepingu artikli 90 tähenduses. 
38. Liikmesriigid on üldjuhul viidanud, et  eri tooteliikide om avahelise konkurentsi 
osakaal ei oma nende tooteliikide suhtes  kohaldatavate maksumäärade kehtestamisel 
määravat rolli. Nad leiavad, et hind ei ole peamine tarbija valikut mõjutav tegur ning 
et muud tegurid (harjumused, sündmused, kultu ur, kliima) võivad olla sama olulised 
või veelgi olulisemad. Seetõttu ei võ ta nad kõnealust küsimust oma määrade puhul 
reeglina arvesse, välja arva tud ülalnimetatud EÜ asutam islepingu sättest tulenevate 
nõuete osas. Seda võib näha lisas C esitatud tabelist, kus on näidatud erinevate 
alkohoolsete jookide suhtes kohaldatavad maksumäärad väljendatuna hektoliitri 
alkoholisisalduse kohta. Kõrgeid maksumäärasid kohaldavad liikmesriigid (eelkõige 
 
ET 16   ET Taani, Rootsi, Ühendkuningriik ja Iirimaa)  rõhutasid küsimustikule antud vastustes 
siiski, et erinevalt veini tootvatest liikmesriikidest peavad nad lähtuvalt Euroopa Kohtu praktikast maksustama konkureeriv ad tooted sarnaselt, samas kui 
liikmesriigid, kes toodavad nii veini kui ka  õlut, võivad kohaldada aktsiisimäärasid 
vabalt, konkurentsiküsimust arvesse võtmata. 
39. Õlle- ja veinitootjate arvates ei oma eri liiki alkohoolsete jookide omavaheline 
konkurents väga suurt tähtsust. Eelkõige  veinitootjad leiavad, et 0%-lise 
aktsiisimäära kohaldamisega veini suhtes ei  kaasne teistele al kohoolsetele jookidele 
mingeid konkurentsiprobleeme kahel põhjusel . Esiteks väheneb nii laua- kui ka 
kvaliteetveinide tarbimine 0%-list või selle le lähedast aktsiisimäära kohaldatavates 
liikmesriikides. Teiseks ei sõltu kõnealuste tootjate arvates erinevate jookide vaheline konkurents nende hinna st, vaid pigem teistest te guritest nagu tavad, kultuur, 
tarbimise koht ja aeg, mood, vanus, sotsiaalne keskkond ja turustamine. 
40. Teisest küljest leiavad kangete alkohoolse te jookide tootjad, et praegu kehtivad 
alammäärad väljendavad siseriiklikes aktsiisipõhimõtetes sisalduva kangete 
alkohoolsete jookide diskrimineerimise in stitutsionaliseerimist. Nende arvates 
konkureerivad kõik tooted omav ahel teatud määral ning  seega tuleks vähendada 
kangete alkohoolsete jookide diskrimineerimis t võrreldes õlle ja veiniga, alandades 
kangete alkohoolsete jookide suhtes koha ldatava aktsiisimaksu alammäära. Nad 
leiavad, et aktsiisimaks võib hindade konkurentsi tulemusena mõjutada ka eri 
kategooriate alkohoolsete jookide turuosas id. Eelkõige kõrgeid maksumäärasid 
kohaldatavates liikmesriiki des on kanged alkohoolsed j oogid hinnatundlikumad kui 
teised alkohoolsed joogid. 
41. Eri liiki alkohoolsete jookide vahelise konkurentsi uurimisel vaadeldi eri jookide 
järele oleva nõudluse omahinnaelastsust (tea tava tooteliigi järele oleva nõudluse ja 
selle omahinna vaheline suhe) ning samuti nende tooteliikide nõudluse hinnaelastsust 
(teatava tooteliigi jä rele oleva nõudluse ja teiste t ooteliikide hindade omavaheline 
suhe).
17 Nõudluse hinnaelastsus viitab konkurentsi tasemele  eri alkohoolsete jookide 
vahel. Enne tulemuste vaatlemist tuleb pöörata tähelepanu kõnealuse lähenemise probleemidele, mida on esile tõstnud konsu ltant. Esiteks leidis ta, et enamikes 
liikmesriikides on väga vähe teavet alkohoolsete jookide hindade kohta ja/või see ei ole piisavat kvaliteetne, et anda ül dhinnanguid alkoholi nõudluse hinnaelastsuse 
kohta. Lisaks leidis konsultant, et alkohoolsete jookide tarbimist ning 
üleminekuvalmidust üht liiki jookidelt teistele mõjutab hulk tegureid. Näiteks tarbijate eelistused veini tarbimise osas võivad aastatega muutuda, millega kaasneb veinitarbimise kasv teiste alkohoolsete jookide arvelt, ehkki see on vastuolus 
praeguse suundumusega. Seega võib üleminek  veinile paljudel juhtudel toimuda 
sõltumatult veini hindadest võrreldes teiste jookide hindadega, st tarbijad läheksid veinile üle ka siis, kui suhtelised hinnad jääksid aja möödudes stabiilseks. Konsultant 
viitas, et seetõttu oli eriti  raske hinnata hindade mõju tarbimisele, sest üht liiki 
jookidelt teistele ülemineku puhul võivad tõenäoliselt omada määravat tähtsust 
                                                
 
17 Kõnealuse uuringu järeldused ei piira komisjoni poolt konkurentsialaste juhtumite puhul läbi viidud 
analüüse. 
 
ET 17   ET tarbijate muutuvad eelistused. Samas on tead a, et nii kvaliteet- kui ka lauaveinide 
tarbimine on viimaste aastate jooksul langenud.18 
42. Nende riikide/tootjate puhul, kelle koht a oli piisavalt hinnaandmeid, hindas 
konsultant nii omahinnaelastsust kui ka nõudluse hinnaelastsust. Enamik konsultandi 
hinnangutest iga tooteliigi omahinnaelasts use kohta olid negati ivsed, kuid üsna 
nullilähedased, mille kohaselt võib järeldada,  et kõigi alkohoolsete jookide järele 
olev nõudlus on suhteliselt mitteelastne (nõudlus ei sõltu oluliselt omahinna 
muutumisest). Konsultandi hinnangud nõudlus e hinnaelastsusele nä itasid tervikuna 
samuti suhteliselt suurt mitteelastsust, viidat es asjaolule, et ühe  alkohoolse joogi liigi 
järele olev nõudlus ei sõltu olulisel m ääral teiste alkohoolsete  jookide hindadest. 
Konkurents alkohoolsete j ookide vahel. Järeldused 
43. Lähtuvalt erinevatest arvamustest ja konkurentsiuuringu tu lemustest on raske 
kõnealuse küsimuse kohta lõplikke järeldus i teha. Tarbija eelistused teatavate 
tooteliikide osas sõltuvad mitmetest teguritest, millest üks on hind, mis sõltub omakorda kohaldatavast aktsiisimäärast. S ee, mil määral tarbija eelistused sõltuvad 
aktsiisimäärast, on liikmesriigiti erinev ning omab eelkõige tähtsust kõrget maksumäära kohaldatavates liikmesriikid es, kus aktsiis m oodustab suurema osa 
hinnast. 
3.4. Määrade tegelik väärtus 
44. Teiseks tuleb lähtuvalt direktiivi 92/84/EM Ü artiklist 8 vaadelda määrade tegelikku 
väärtust. Teiste sõnadega seda, kas tule ks arvestada alammäärade kehtestamisest 
alates aset leidnud inflatsiooni mõju või  tuleks see küsimus jätta liikmesriikide 
otsustada? Vastavalt Eurost ati THHI (tarbijahindade ha rmoneeritud indeks) aastaseid 
muutusi käsitlevatele andmetele ajavahemikus 1993 −2002, oli EL inflatsioonimäär 1. 
jaanuarist 1993 kuni 31. detsembrini 2002 suurusjärgus 24,04%.
19 
45. Nimetatud protsendi kohaldamisel oleksid ümber hinnatud alammäärad järgmised: 
                                                 
18 EL-15 tasemel on kogutarbimine elaniku kohta vähenenud hinnanguliselt 37 liitrilt 1990. aastal 33 
liitrini 2002. aastal. Lauaveini tarbimine on vähenenud 20,5 liitrilt ligikaudu 15 liitrini. Kõnealused 
suundumused on paremini märgatavad osades lõunap oolsetes veini tootvates riikides. Kogutarbimine 
elaniku kohta vähenes näiteks Itaalias 63 liitrilt lig ikaudu 47 liitrini ja Prantsusmaal ligi 67 liitrilt 
ligikaudu 58 liitrini .  
19 THHI indekseid hakati arvestama alates 1997. aasta st. Enne seda põhinesid andmed THHI-indeksitele 
sarnastel indeksitel. Käesolevalt on kasutatud jä rgmiseid THHI aastaste muutuste määrasid:  
1993: 3,4%; 1994: 2,8%; 1995: 2,8%; 1996: 2,4%; 1997: 1,7%; 1998: 1,3%; 1999: 1,2%; 2000: 1,9%; 2001: 2,2%; 2002: 2,1%. 
 
ET 18   ET Toode Määr 
väljendatuna Kehtiv alammäär Indekseeritud alammäär 
seisuga1/1/2003 
(kehtiv määr x 1,24) 
Vein  
(sh vahuvein)  Hektoliitri 
kohta 0 eurot 0 eurot 
Õlu Hektoliitri 
Plato kraadi 
kohta 
või 
hektoliitri 
alkoholi-
sisalduse kohta 0,748  eurot  
või 
1,87 eurot  0,93 eurot 
või 
2,32 eurot 
Vahesaadused Hektoliitri 
kohta 45 eurot 56 eurot 
Alkohol puhta alkoholi 
hektoliitri 
kohta 550 eurot 682 eurot 
46. Taolise väärtuste ümberhindamisega 2004. aas ta 1. mail oleksid os ad liikmesriigid 
pidanud oma määrasid tõstma järgmiselt: 
a) õlle suhtes kohaldatava määra tõus  seitsmes liikmesriigis (Luksemburg, 
Saksamaa, Hispaania, Tšehhi, Leedu, Läti, Malta); 
b) vahesaaduste suhtes kohaldatava määra tõus seitsmes liikmesriigis (Kreeka, 
Hispaania, Itaalia, Portugal, Ungari, Malta, Küpros); 
c) kange alkoholi suhtes kohaldatava määra tõus kolmes liikmesriigis (Itaalia, 
Küpros ja Slovakkia). 
47. Küsimustikule antud vastustes välje ndas enamik liikmesriike poolehoidu 
alammäärade tõstmise suhtes, lähtuvalt in flatsioonist, et säilita da määrade tegelik 
väärtus. Osade liikmesriikide arvates sõltub see siiski veini suhtes positiivse määra kohaldamisest, millega välditaks konkur entsi täiendavat moonutamist veini ning 
teiste alkohoolsete jookidega kauplemis e osas, sest ühtlustamine lähtuvalt 
inflatsioonist, ilma veini suhtes positiivse t määra kohaldamata, loob taas 1993. aasta 
1. jaanuaril kehtinud olukorra. Esimeses aruandes märgiti, et kohaldatavad 
aktsiisimäärad olid püsinud pikka aega muut umatuna ning viidati, et sellest lähtuvalt 
võiks 0%-lise määra kohaldamine veini suht es piirata teiste alkohoolsete jookide 
suhtes kohaldatavate määrade muutmist samas liikmesriigis või naaberliikmesriigis. Samas on paljud liikmesriigid arvamusel, et eri liikmesriikide ol ukord on erinev ning 
sõltub sellistest teguritest nagu tavad ja kultuur, kuid ka tarbimise aeg ja koht. 
Määrade tegelik väärtus. Järeldused 
48. Alammäärade tõstmisega inflatsiooni arvestamiseks ei kaasne automaatselt tegelike 
väärtuste kasv. Kui teatavaid alammäärasid ei suudeta viia kooskõlla inflatsiooniga, 
põhjustaks see teisalt nende tegeliku väär tuse vähenemise. Sellest tulenevalt on 
taoline alammäärade tõstmine vajali k, säilitamaks määr ad, mida nõukogu pidas 
1992. aastal minimaalseteks, et tagada si seturu toimimine ilma maksupiirideta. 
 
ET 19   ET Käesoleval juhul tuleks märkida, et te iste aktsiisiga maksustatavate toodete 
(tubakatooted ja mineraalõlid) alammääras id on tõstetud läht uvalt inflatsioonist. 
Praegune alkoholiaktsiisi süsteem põhineb alammääradel ning liikmesriigid võivad 
tõsta kohaldatavaid määrasid lähtuvalt inflat sioonist, ilma et see muudaks kehtivat 
süsteemi. 
49. Alkohoolsete jookide puhul seostavad mitmed liikmesriigid kõnealust küsimust 
positiivse alammäära kohaldamisega veini su htes, mis on jätkuvalt väga vastuoluline 
küsimus (vt osa 3.5.2.). 
3.5. Asutamislepingu üldeesmärgid 
50. Direktiivi 92/84/EMÜ artikkel 8 näeb et te, et alkohoolsete jookide suhtes 
kohaldatavate maksumäärade muutmisel tuleb võtta arvesse asutamislepingu üldeesmärke. Tervishoiu- ja põlluma janduspoliitika, piir kondlikud eesmärgid, 
maaelu areng ja kultuuriküsimused on samu ti käesoleva aruande kontekstis olulised. 
Muude küsimuste hulgas tuleb käsitleda laie nemist ning kavandatud meetmete mõju 
kandidaatriikidele. 
3.5.1.  Tervishoiu- ja sotsiaalpoliitika 
51. Asutamislepingu artiklis 152 on sätestatud, et suur osa inimeste tervishoiu kaitsest 
tagatakse kõigi ühenduse põhimõtete ja te gevuste määratlemise ja rakendamisega. 
Selle küsimuse kohta märgi ti esimeses aruandes,
 et alkoholi maksustamine on üks 
võimalus piirata ülemäärast tarbimist ning see võib anda positiivseid tulemusi alkoholi tarbimise, alkoholismi ja alkoholi kuritarvitamisega kaasnevate probleemide 
vähendamise kaudu. Samas on viimaste aastate tervishoiualased aruanded viidanud ka positiivsele mõjule, mida osade al kohoolsete jookide mõõdukas tarbimine võib 
tervisele avaldada. 
52. Küsimustikule antud vastustes viitas enamik liikmesriike, et tervishoiukaalutlused ei 
mõjuta nende siseriiklikke määras id, kuigi mõned neist lisasid, et 
tervishoiuorganisatsioonid avaldavad sellekohast survet. Vaid ühe liikmesriigi puhul (Rootsi) omavad tervishoiualased eesmär gid põhirolli maksumäärade kehtestamisel. 
Teiste kõrgeid maksumäärasid kohaldavate  riikide (näiteks Soome, Ühendkuningriik 
ja Taani) jaoks ei oma kõnealune küsimus he tkel enam sellist tähtsust nagu varem. 
Selle põhjusena tõi Ühendkuningriik esile asja olu, et alkoholi tarbim isega kaasnevate 
kasutegurite ja ohtude kohta avaldatud teaduslikud arvamused on vastuolulised. 
53. Tootjad rõhutavad oma jõupingutusi vastutus tundliku alkoholitarbimise edendamisel. 
Tootjate arvates tarbib enamik Euroopa  tarbijaid alkoholi mõ istlikult, mõõdukalt ja 
naudinguga. Lisaks usuvad nad, et alkoho li mõõdukas tarbimine võib avaldada 
tervisele positiiv set mõju, olenemata alkohoolse joogi liigist. Nende arvates ei ole 
kõrge maksustamise kaudu kogutarbimist  vähendav poliitika suunatud alkoholi 
kuritarvitavatele isikut ele ning kogemused näitavad, et ta olisel lähenemisel võib olla 
kavandatule vastupidine mõju (nt salaka ubitsemine ja ebaseaduslik tootmine).  
54. Tervishoiuorganisatsioonid ning eelkõi ge Eurocare (alkoho li põhjustatud kahju 
ärahoidmise propageerimine Euroopas) on arvamusel, et maksustamine peaks tagama kõrge hinnataseme, sest hinna ja tarbimise vahel on selge seos. Lisaks leiavad nad, et 
alkoholi suhtes kohaldatav aid makse tuleks kasutada alkoholi tarbimise 
 
ET 20   ET kontrollimiseks rakendatud tegevuste, se alhulgas tervishoiualase hariduse ja 
alkoholipoliitika uurimise rahastamiseks ni ng tervishoiuteenuste toetamiseks. 
Viimase küsimuse suhtes märgivad nad, et majanduskasvu, konkurentsivõime ja tööhõive kohta avaldatud valges raamatus
20 tegi komisjon juba ettepaneku 
alkohoolsete jookide tarbimise väliskulude arvessevõtmiseks sisekuludena. Kuigi 
Eurocare kutsub üles ettevaatlikkusele alkohoo lsete jookide tarbim isele positiivsete 
mõjude omistamise suhtes, jagab see kõnealuse küsimuse os as arvamust, et 
alkohoolsete jookide vahelised erinevused on väga väikesed: enamjaolt näib kasu 
tulenevat veinis, õlles ja kangetes alkohoolse tes jookides sisalduvast alkoholist, mitte 
nende jookide teistest koostisosadest. 
Tervishoiu- ja sotsiaalpoliitika. Järeldused 
55. Enamik liikmesriike ei võta tervishoiukaalutlusi määrade kehtestamisel arvesse, 
kuigi kehtivad EÜ õigusaktid, mis määr atleb ainult alammäärad, jätab piisavalt 
ruumi tervishoiukaalutluste arvestamiseks ri ikide maksupoliitikas. Igal juhul selleks, 
et aktsiisimaks omaks pikemas plaanis tähtsust nii kogutarbimise vähendamise kui ka alkoholi kuritarvitamisega kaasnevate  välis- või ühiskulude sisekuludena 
arvessevõtmise seisukoh alt, tuleb osade li ikmesriikide arvates tõsta alammäärasid 
lähtuvalt inflatsioonist. 
3.5.2.  Põllumajanduspoliitika 
56. Vastavalt asutamislepingu määratlusele  on vein põllumajandustoode. 25-st 
liikmesriigist 14-s on veini aktsiisimaks 0% või väga madal (12-s liikmesriigis on see 0% ning Prantsusmaal ja Ungaris väga ma dal). Positiivse aktsiisimaksu kohaldamine 
veini suhtes võib mõjutada veini tarbimist ja veinituru ühist korraldust. Veini tootvad liikmesriigid on alati viidanud põllumaja nduspoliitikale kui põhjusele, millega 
õigustatakse 0%-lise aktsiisimäära kohaldam ist veini suhtes. Osad neist viitavad 
veinitootjate raskele olukorrale, mis ei võimaldaks veini suhtes positiivset määra 
kohaldada. 
57. Esimese aruande vastuvõtmise ajal to imus ühise põllumajanduspoliitika raames 
veinituru ühise korralduse reformimine. Reformi eesmärk oli leida lahendus veini tootvate liikmesriikide olukorrale, mis tu lenes veini ületootmi sest ja tarbimise 
vähenemisest, eriti lauaveinide osas. Kõn ealune veinituru ühise korralduse reform 
viidi lõpule 1999. aastal.
21 Uue ühise turukorralduse eesmärk on ühtlustada paremini 
veini pakkumist ja nõudlust selle järele. Põhiaspektide hulka kuuluvad piirangud uute 
istanduste loomisele ning tootmispotents iaali ümberkorraldamine lauaveinide 
tootmise vähendamiseks ja selliste liik ide kasvatamiseks, mis annavad parema 
kvaliteediga veini ja vastavad paremini turu vajadustele. Kohandati asjakohaseid 
turusekkumise meetmeid (peamiselt rahaline toetus veini destilleerimiseks, hoiustamiseks ja veinivirde kasutamiseks muul otstarbel kui veinina). Kohustuslike 
destilleerimismeetmete arvu vähendati kahele meetmele ning võeti kasutusele 
erakorraline destilleerimine erandlike turuhäirete korral. Kõnealune uus ühine 
                                                
 
20 "Majanduskasv, konkurentsivõime, tööhõive – väljakutsed ja võimalused 21. sajandi eel - valge raamat" 
– KOM(93) 700, 5.12.93. 
21 Nõukogu määrus (EÜ) nr 1493/1999, 17. mai 1999 (EÜT L 179, 14.7.1999). 
 
ET 21   ET turukorraldus on edasiminek sihipärasemate meetmete suunas ning kõrgema 
kvaliteediga toodete kaudu veinikul tuuri ümberkorraldamise suunas. 
58. Veini suhtes 0%-lise määra kohaldamise poolt on väidetud, et see on vajalik 
lisameede vältimaks vastuolu ühe veinitur u ühise korralduse peamise poliitilise 
eesmärgiga, täpsemalt tasakaalustatud tur uolukorraga. Tõepoolest, positiivse määra 
kehtestamisele järgnev tarbimise võimalik  vähenemine võib avaldada negatiivset 
mõju turu tasakaalule. Lisaks tuleb taolist tarbimise vähenemist peagi kompenseerida täiendavate turusekkumise meetmetega, peamiselt veinijääkide destilleerimisega alkoholiks. Kõnealuse destilleerimise kõr ged kulud kaetakse ühenduse eelarvest. 
Teisest küljest ei ole 0%-lis e määra kohaldamine üldjuhul sihipärane meede, sest see 
kehtib ka kõrgema kvaliteediga veinide ja  importveinide suhtes, mida müüakse 
järjest enam ning mida on kergem turu stada. Lisaks tulenevad peamised 
struktuuriprobleemid tarbimisharjumuste muutumisest veini tootvates liikmesriikides. Seda ilmestavad konkurents iuuringu tulemused, mille puhul jälgiti 
ka erinevate toodete tarbimise muutumist elaniku kohta. Lõunapoolsetes liikmesriikides (Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia ja Portugal) on veinitarbimine elaniku kohta viimase kolme kümnendi j ooksul märkimisväärselt vähenenud kuigi 
see on endiselt kõrgel tasemel võrreldes veini mittetootvate riikidega. Seda on osaliselt tasakaalustanud kasv anud nõudlus veini järele neis riikides, mis kohaldavad 
veini suhtes kõrgeid aktsiisimäärasid ning mida on traditsiooniliselt peetud eelkõige õlut tarbivateks r iikideks. Lõuna-Euroopas asuvate s liikmesriikides (Kreeka, 
Portugal, Itaalia ja Hispaani a) seevastu on märkimisväärse lt kasvanud õlle tarbimine 
elaniku kohta, samas kui 1990-ndate jooksul  on see mõnevõrra langenud paljudes 
põhjapoolsetes liikmesriikides (Austria, Be lgia, Saksamaa, Taani, Ühendkuningriik, 
Luksemburg ja Madalmaad). 
59. Veini tootvad liikmesriigid ja tootjad aval davad üldiselt tugevat vastuseisu veini 
suhtes positiivse alammäära kehtestamise le. Nad väidavad, et enamikes veini 
tootvates liikmesriikides ei ole veini suht es kunagi aktsiisimaksu  kohaldatud, et vein 
on nende kultuuri lahutamatu osa ning poliiti listel põhjustel oleks väga raske veini 
kohustuslikus korras maksustada. Nad lis avad, et 0%-list või väga madalat 
aktsiisimäära kohaldavate veini tootvate liikmesriikide arvele langeb ligi 85% kogu 
EL veinitarbimisest ning seega viitavad võimalikud siseturu probleemid vaid 
väikesele osale, st 15%-le EL veinitarbimisest. Samuti väidavad nad, et 0%-line aktsiisimäär veini suhtes on vajalik lisameede toetamaks veinituru ühise korralduse eesmärke ning et veinituru praeguses olukor ras oleks mis tahes uute – sealhulgas ka 
madalate – kohustuslike maksumäärade keht estamine veini t ootvates riikides 
kahjulik. Lisaks kardetakse, et sellele võivad järgneda täiendavad abinõud veini 
suhtes kõrgema alammäära kehtestamiseks. Peale selle leiavad nad, et veini suhtes 
positiivse määra kehtestamine ei aitaks kui dagi lahendada siseturu probleeme, mille 
on põhjustanud maksumäärade väga suured erinevused kõrgeid ja madalaid 
aktsiisimäärasid kohaldavat e liikmesriikide vahel. 
60. Lõpuks leitakse, et veini maksustamisega  suureneks sadade tuhandete väikeste 
veinitootjate ja ametkondade halduskoormus ve ini tootvates liikmesr iikides selliselt, 
et selle meetme ulatus oleks ebaproportsi onaalne saadava tuluga. Kuna veinitootmine 
allub nii veinituru ühise korralduse kui ka direktiivi 92/12/EMÜ raames rangetele kvaliteedi- ja turustamiskontrolli meetmetele , võib halduskoorem olla siiski eeldatust 
väiksem, eelkõige ühendusesisese turustamise osas. 
 
ET 22   ET Põllumajanduspoliitika. Järeldused 
61. Nagu ilmneb erinevatest ülalesitatud seisukoh tadest, on veini maksustamine jätkuvalt 
väga vastuoluline ja poliitiliselt tund lik küsimus. Mõned veini mittetootvad 
liikmesriigid nõuaksid kõigi alkohoolsete jookide suhtes kohaldatavate alammäärade muutmise korral positiivse aktsiisimäära ke htestamist veini suhtes. Teisalt on veini 
tootvad liikmesriigid reeglina jät kuvalt vastu minimaalse aktsiisimäära 
kehtestamisele veini suhtes. 
62. Kui kehtivate alammäärade taseme muutmine  näib olevat väga raske, tekib teine 
oluline küsimus. Täpsemalt see, kas on ot starbekas säilitada praegust aktsiisiga 
maksustatavate toodete järelevalvesüsteem i (süsteem, mille ko rral kaubad liiguvad 
aktsiisi peatamise korra al usel volitatud maksuladude vahel, tagatakse tagatiste 
esitamine, saatedokumendid jne) selliste t oodete puhul nagu vein ja õlu, mille suhtes 
kohaldatakse vähemalt 10-s liikmesriigis  15-st või käesoleval hetkel 20-s 
liikmesriigis 25-st aktsiisimaksu, mille absoluuttase on madalam kui nende suhtes kohaldatav käibemaks. 
3.5.3.  Euroopa Liidu laienemine 
63. Euroopa Liiduga 1. mail 2004. aastal ühinenud liikmesriigid kohaldavad juba 
alkohoolsete jookide suhtes kehtivaid või  kõrgemaid alammäärasid. Ka ülejäänud 
kandidaatriigid, kellega peet akse läbirääkimisi (Rumeenia ja Bulgaaria), ei ole 
taotlenud ühinemisjärgset ül eminekuperioodi kehtivate al ammäärade saavutamiseks. 
Lisades B1 −B4 on esitatud alkoholi ja alkohoolsete  jookide aktsiisimäärad 2004. 
aasta 1. mail EL-ga ühinenud liikme sriikides ja kandidaatriikides. 
3.6. Uurimisperiood 
64. Direktiivi 92/84/EMÜ artiklis 8 on sätestat ud, et nõukogu vaatab iga kahe aasta järel
 
komisjoni aruande alusel ning vajaduse kor ral komisjoni ettepanekul läbi kõnealuses 
direktiivis sätestatud aktsiisimäärad ning võtab pärast Euroopa Parlamendiga 
konsulteerimist ühehäälselt vastu vajalikud meetmed. 
65. Komisjon on seisukohal, et kaheaastane ajavahemik on liiga lühike, et siseturu 
toimimist ning teisi komisjoni aruandes si salduvaid küsimusi piisavalt põhjalikult 
uurida ning anda korralik ülevaade liikmesriikide õigusaktide võimalike muutuste hindamiseks. Nelja-aastane ajavahemik oleks sobivam hindamaks siseturu toimimist ja õigusaktide võimalike muudatuste tagajärg i. Tulenevalt sellest peaksid tulevased 
muudatusettepanekud ühenduses kehtiva alkoholi maksustamise raamistiku kohta hõlmama direktiivi 92/84/EMÜ artikli 8 mu utmist, et sätestada aktsiisimäärade 
läbivaatamine kahe aasta asemel iga nelja aasta järel. 
4. A
LKOHOOLSETE JOOKIDE SUHTES KOHALDATAVA AKTSIISIMAKSU STRUKTUUR  
66. Kuigi direktiivi 92/84/EMÜ artiklis 8 sätestatud läbivaatamise nõue kohustab 
komisjoni esitama aruande ainult kõnealuses  direktiivis sätestatud aktsiisimäärade 
kohta, leiab komisjon, et läbivaatamine või ks hõlmata ka maksustamise struktuuri 
muutusi, sest nimetatud küsimus on lähe dalt seotud määrade küsimusega. See kehtib 
eelkõige alkohoolsete jookide liigitamise kohta struktuuri käsitlevas direktiivis 
 
ET 23   ET (direktiiv 92/83/EMÜ) määratletud kate gooriatesse. Käesoleva aruande koostamisele 
eelnenud konsultatsioonip rotsessi jooksul kerkis üles kolm küsimust: 
a) veini ja vahuveini erinev kohtlemine; b) tooteliikide määratlemiseks kasuta tavate CN-koodide (tollinomenklatuuri 
koodide) kohandamine; 
c) toodete liigitamine aktsiisi eesmärkidel. 
4.1. Veini ja vahuveini erinev kohtlemine 
67. Praegu lubavad direktiivid 92/83/EMÜ ja 92/84/EMÜ kohaldada liikmesriikides 
veini ja vahuveini suhtes erinevaid määrasid. Nagu võib näha lisas B1 esitatud 
tabelist, kasutavad seda võimalust hetk el 8 liikmesriiki (Iirimaa, Ühendkuningriik, 
Taani, Madalmaad, Belgia, Prantsusmaa, Saksamaa, Austria).  
68. Praegu kohaldavad Saksamaa ja Austria vein i suhtes 0%-list ak tsiisimäära, kuid 
vahuveini suhtes suhteliselt kõrget aktsiisi määra. Belgias, Taanis, Prantsusmaal, 
Ühendkuningriigis, Iirimaal ja Madalmaad es on vahuveini suhtes kohaldatav 
aktsiisimäär kõrgem kui veini suht es kohaldatav (pos itiivne) määr ( vt lisa B1 ). 
Lisaks kohaldavad neli liikme sriiki (Saksamaa, Belgia, Madalmaad, Austria) CO
2 
sisaldavate vahesaaduste suhtes erinevat aktsiisimäära kui vahesaaduste suhtes, mis 
CO 2 ei sisalda ( vt lisa B3 ). 
69. Direktiivides sisalduv eristus lähtub asjaol ust, et nimetatud liikmesriikides peetakse 
vahuveine ajalooliselt “luksustoodeteks”. Tekib küsimus, kas taoline eristus on 
endiselt põhjendatud, sest mõlemat toodet tarbitakse üha enam sarnastel puhkudel. 
Lisaks sisaldavad mõlemad tooteliigid ve ine, mida võib pidada “luksustoodeteks” 
ning ka väga odavaid tooteid (nt nii klassi fitseeritud veinid kui ka lauaveinid). 
70. Direktiivi 92/83/EMÜ artikl is 8 sätestatud vahuveinid e mõiste võib põhjustada 
maksustamise seisukohalt ebavõrdseid tagajä rgi. Artiklis 8 sätestatud määratluse 
kohaselt hõlmab mõiste “vahuvein” tootei d, mis “on villitud pudelitesse, mis on 
suletud seenekujuliste korkidega, mida  hoiavad kinni seosed või kinnitused, või  mille 
ülerõhk on süsinikdioksiidi sisalduse tõ ttu kolm baari või rohkem”. Mõlemaid 
kriteeriume võib pidada meelevaldseteks.  Poolvahuveinide suhtes, mille ülerõhk on 
vaid veidi alla kolme baari, ei koha ldata vahuveinide suhtes kehtestatud 
aktsiisimäärasid ning need saavad kasu ve ini suhtes kohaldatavast madalamast (või 
isegi 0%-lisest) maksumäärast ainuüksi seeläbi, kui tootja kasutab pudeli 
sulgemiseks erinevat korki. Seega tekib küs imus, kas taoline eristus tuleks säilitada 
või kas vahuveini ja CO 2 sisaldavaid vahet ooteid tuleks kohelda samamoodi nagu 
veini ja CO 2 sisalduseta vahetooteid. 
4.2. Tooteliikide määratlemi seks kasutatavate CN-kood ide (tollinomenklatuuri 
koodide) kohandamine 
71. Eri liiki alkohoolsete jookide määratlemise l viitab direktiiv 92/83/EMÜ üldjuhul CN-
koodidele. Kõnealuse direktiivi artiklis 26 on sätestatud, et direktiivis viidatud CN-
koodide all peetakse silmas direktiivi vastuvõtmise ajal  (19. oktoober 1992)  kehtinud 
koondnomenklatuuri koode. Liigitamise muutus te korral peavad ettevõtjad kasutama 
 
ET 24   ET liikmesriikide vahelise ning EL ja kolmandate riikide vahelise kaubavahetuse jaoks 
sama toote puhul erinevaid CN-koode. Selle ks, et võtta arvesse CN-koodide ja 
tõlgenduste (nt harmoneeritud süsteemi selgitavate märkuste muudatused) 
võimalikke muudatusi ning li htsustada nii ettevõtjate kui ka ametkondade olukorda, 
tuleks viidata võimalikult ajak ohastatud CN-koodide andmetele.  Selleks, et 
lihtsustada kehtivatele CN-koodidele v iitamise ajakohastamist, kutsub komisjon 
liikmesriike avaldama arvamusi selle kohta, kas taolised otsused tuleks edaspidi 
teha kooskõlas direktiivi 92/12/EMÜ artiklis 24 sätestatud menetlusega  
(aktsiisikomitee menetlus, mida kohaldat akse energiatoodete suhtes kooskõlas 
direktiivi 2003/96/EÜ artikli 2 lõikega 522). 
4.3. Toodete liigitamine aktsiisi eesmärkidel 
72. Osas 4.2 soovitatud muudatused lihtsustaksi d ettevõtjate ja ametkondade elu, kuid ei 
lahendaks probleeme seoses alkohoolsete  jookide liigitamisega direktiivis 
92/83/EMÜ ette nähtud kategooriatesse. Kõnealuste kategooriate määratlused 
sisaldavad alati viidet CN-koodidele. Seega tuleb enne toote aktsiisiga maksustamise 
üle otsustamist lahendada esmalt selle tolliliigituse küsimus. 
73. Nii ettevõtjad kui ka siseriiklikud ametkonna d on viimasel ajal juhtinud komisjoni 
talituste tähelepanu toodete liigitamisega seotud probleemidele, kaevates sama toote erineva liigituse ning sellest tulenevalt ka erineva maksustamise üle erinevates liikmesriikides. Enamik probleeme on seotud nende toodete eristamisega, mille CN-koodid jäävad vahemikku 2206 (sealhulga s muud kääritatud joogid) kuni 2208 
(sealhulgas kanged alkohoolsed joogid). Harmoneeritud süsteemi selgitavad 
märkused rubriigi 2206 kohta lubavad li sada destilleeritud alkoholi “muudele 
kääritatud jookidele”, täpsustamata lis atud koguse lubatud hul ka. Liikmesriigid 
tõlgendavad seda väga erinevalt ning tulemuseks on olukord, kus sama toodet 
liigitatakse osades liikmesriikides "muude kääritatud jookide" või "vahesaaduste" 
hulka ning teistes liikmesriikides "k angete alkohoolsete jookide" hulka. 
Võimalikud lahendused 
74. EL kehtivate aktsiisialaste õigusaktide (direktiiv 92/83/EMÜ) raames, kus 
alkohoolsete jookide liigitamisel viidat akse peamiselt CN-koodidele, võib 
alkohoolsete jookide erinevate liigitust ega seotud probleemi lahendada vaid 
tollieeskirjade ühtlasem tõlgendus ja  kohaldamine kõnealuste toodete 
liigitamiseks tollinomenklatuuris . 
75. Tolli eesmärkidel võivad ettevõtjad saada kohalikelt tolliasutustelt siduvat 
tariifiinformatsiooni kolmandate st riikidest imporditud või sinna eksporditud toodete 
liigitamiseks. Siduv tariifiinformatsioon si sestatakse komisjoni hallatavasse 
andmebaasi ning see kehtib kõigis liikmesr iikides. Kuigi siduvat tariifiinformatsiooni 
antakse lähtuvalt konkreetsest juhust ning see ei hõlma ül deeskirju toodete 
liigitamiseks tollinomenklatuuris, annab see ettevõtjatele ja ametkondadele mõningaid juhiseid ning võib aidata kaas a tollinomenklatuuri eeskirjade ühtlasemale 
rakendamisele CN-koodide liigitamise osas. Samas ei saa siduvat 
                                                
 
22 Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja 
elektrienergia maksustamise ühenduse raam istik (ELT L 283, 31.10.2003, lk 51). 
 
ET 25   ET tariifiinformatsiooni küsida toodete kohta,  mille vastu tollil puudub huvi (nt EL-s 
toodetud uued tooted, mida turustatakse va id EL-siseselt). Sell eks, et tõsta siduva 
tariifiinformatsiooni väärtust aktsiisi se isukohalt, tuleks kaaluda võimalust, mille 
kohaselt saaksid ettevõtjad küsida kohalikelt tollia sutustelt siduvat 
tariifiinformatsiooni aktsiisiga maksustatavate toode te kohta, mida ei kavatseta 
importida ega eksportida. See nõuaks asjaomaste tollisätete muutmist.23 
76. Nagu eespool viidatud, väljastavad tollia sutused siduvat tariifiinformatsiooni 
ettevõtjate taotluse alusel igal üksikjuhul eraldi. Sellek s, et kehtestada selgemad 
üldeeskirjad alkohoolsete jookide liigita miseks tollinomenklatuuris, on moodustatud 
töörühm komisjoni talituste ja mitme liikme sriigi tolliasutuste liikmetest. Kõnealune 
töörühm püüab eelkõige erista da selgelt eristada CN- koode 2206 ja 2208 määratlust. 
See on väga keerukas küsimus ning uurimine ei pruugi anda kiirei d tulemusi. Lisaks 
ei tohiks jätta tä helepanuta asjaolu, et uued tol lieeskirjad alkohoolsete jookide 
liigitamiseks tollinomenklatuuris ei aval da aktsiisi kohaldamise seisukohast mingit 
mõju enne kui direktiivi 92/ 83/EMÜ artiklis 26 sätestatud viidet CN-koodidele ei ole 
lõikes 71 kirjeldatud viisil ajakohasta tud. Ning lõpetuseks, tollinomenklatuuri 
liigitamisel ei võeta − ega tohikski võtta − arvesse kõnealuse liigitamise tagajärgi 
toote liigitamisele aktsiisi eesmärkidel ning teatavate toodete aktsiisi eesmärgil liigitamise suhtes võib see põhjustada ka soovimatuid tagajärgi. 
77. Seega on komisjon arvamusel, et tuleks kaaluda ka radikaalsemaid lahendusi, 
muutes alkohoolsete jookide liigitamis t aktsiisi eesmärkidel vähem sõltuvaks 
tollinomenklatuuri liigitusest . 
78. Esimene võimalus oleks määratleda aktsii siga maksustatavate toodete kategooriad 
ümber sõnaliste kirjelduste kaudu, ilma CN-koo didele viitamata, sa rnaselt direktiivis 
95/59/EÜ sätestatud tubakatoodete määratlu stele. Samas võib see osutuda äärmiselt 
keerukaks ülesandeks, arvestades alkohoolse te jookide turul pakutavate toodete 
valikut. Lisaks tuuakse pidevalt turule uusi tooteid, millega võivad kaasneda uued 
liigitamisprobleemid. 
79. Teine võimalus oleks ühenda da tollikoodid ja direktii viga 92/83/EMÜ ettenähtud 
lisaabinõud. Taolised aktsiisi  eesmärkidel kohaldatavad lisaabinõud, nagu kääritatud 
jookidele lisatava destilleer itud alkoholi suurim lubatud kogus, mida võib kasutada 
“muude kääritatud jookide” või “vahesaaduste” puhul, võiksid aidata eristada eri liiki 
alkoholitooteid juhul, kui CN -koodide kohaldamine üksi ei anna maksustamise 
eesmärgil üheseid või rahuldavaid tulemusi. Taoliste eeskirjade praktiline rakendamine võib osutuda üsna raskeks, se st tootes sisalduva etanooli päritolu 
määramine võib olla keerukas ja/või kallis. 
80. Lõpuks tuleks kaaluda uue alkohoolsete jookide kategooria kasutuselevõttu, kuhu 
kuuluvad "muud kääritatud joogid", millele on lisatud alkoholi. Jättes muutmata direktiivis 92/83/EMÜ sätestatud kehtivad veini, õlle ja etanooli määratlused, 
aktsiisimäärad ja nende arvestamise alus ed, võiks “muid käär itatud jooke” (CN-kood 
2206) maksustada lähtuvalt nende alkoholisis aldusest. Direktiivi 92/83/EMÜ artikli 3 
                                                
 
23 Ühenduse tolliseadustiku kehtestamist käsitleva nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 
2913/92 artikkel 12 ja ühenduse tolliseadustiku rakendussätete artiklid 5 −14 (komisjoni määrus (EMÜ) 
nr 2454/93, 2. juuli 1993, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92). 
 
ET 26   ET lõikes 2 esitatud näite kohaselt võiks liikmesriikidel lubada samuti taoliste jookide 
liigitamist kategooriatesse, millest igaüks hõlmaks kõige enam kahe kuni kolme alkoholikraadi suurust vahemikku ning kohaldada samasse kategooriasse kuuluvate jookide hektoliitri suhtes samasugust akts iisimäära. Kõnealuste toodete EL-sisene 
alammäär võiks olla määr atletud lineaarselt või progre ssiivselt, vastavalt toote 
alkoholisisalduse suurenemisele. Nimetatud lahendus võimaldaks liikmesriikidel maksustada võrdselt võrreldavaid tooteid (kääritatud tooteid, millele on lisatud alkoholi), lähtuvalt nende alkoholisisalduses t, mis vähendaks vajadust eristada 
selgelt CN-koodide 2206 ja 2208 alla kuuluvaid tooteid. Tuleks märkida, et praegune 
"muude kääritatud jookide" määratlus jääks muutmata ning praegu kõnealuse 
määratluse alla kuuluvaid tooteid (nt siider  või pirnisiider) maksustataks endiselt 
sarnaselt veinile vastavalt dire ktiivi 92/83/EMÜ artiklile 15. 
 
ET 27   ET Järeldused 
81. Alkohoolsete jookide aktsiisimaksu käsitl evad EL õigusaktid, mis võeti vastu 1992. 
aastal EL-siseste maksupiiride kaotamise hõlbustamiseks, on püsinud vastuvõtmise ajast muutumatuna. Selle eesmärgiks oli ke htestada tollal siseturu toimimiseks 
vajalikuks peetud alamnõuded. Nimetatud kontekstis peab nõukogu andma komisjoni 
aruande põhjal olukorrale regulaarselt hinnangu. 
82. Käesolevas aruandes, mis on teine selleteema line aruanne pärast siseturu loomist, on 
rõhutatud paljude liikmesriikide mitmeid jätkuvaid probleeme seoses siseturu 
toimimisega. Kirjeldatud probleemide põhj useks on mõnikord t oodete liiga kõrge 
maksukoormus võrreldes nende alusväärtusega ning asjaolu, et liikmesriikide kohaldatavad aktsiisimäärad on väga erin evad. Täiendav ühtlustamine võiks aidata 
oluliselt kaasa kõnealuste probleemide lahendamisele. 
83. Võttes arvesse kõnealuse küsimuse keerukust  ja mitmeid poli itiliselt tundlikke 
aspekte, sealhulgas ka asutamislepingu üldeesmärke ning piirkondlikke, maaeluga 
seonduvaid ja kultuurilisi tegureid, ei ole käesolevale aruandele lisatud direktiivi 
ettepanekut. Käesoleval hetkel on arua nde eesmärgiks algatada laiem arutelu 
nõukogus, Euroopa Parlamendis ja Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitees. Komisjon otsustab kõnealuse arutelu tulemuste põhjal, ka s esitada ettepanekud mõne 
või kõigi kõnealuses aruande s tõstatatud küsimuste osas. 
 
ET 28  
 ET LISA A  
Alkohoolsete jookide, tubakatoodete ja mi neraalõlide suhtes kohaldatavatest aktsiisimak sudest (aastal 2001) saadud absoluutne t ulu 
protsendimäärana kogu aktsiisitulus t ning protsendimäärana SKT-st 
Total Mineral oil Tobacco 
productsAlcoholic 
drinksMineral oil Tobacco 
productsAlcoholic 
drinksTotal Mineral oil Tobacco 
productsAlcoholic 
drinks
B 254.282 5.235 3.387 1.275 573 64,7% 24,4% 10,9% 2,06% 1,33% 0,50% 0,23%
DK 177.840 4.418 2.819 1.019 580 63,8% 23,1% 13,1% 2,48% 1,58% 0,57% 0,33%
D 2.071.200 54.806 39.331 12.025 3.450 71,8% 21,9% 6,3% 2,65% 1,90% 0,58% 0,17%
EL 130.927 4.558 2.283 2.006 269 50,1% 44,0% 5,9% 3,48% 1,74% 1,53% 0,21%
E 651.641 15.340 9.450 4.798 1.091 61,6% 31,3% 7,1% 2,35% 1,45% 0,74% 0,17%
F 1.463.722 33.549 22.780 8.190 2.578 67,9% 24,4% 7,7% 2,29% 1,56% 0,56% 0,18%
IRL 114.479 3.326 1.375 1.142 809 41,3% 34,3% 24,3% 2,91% 1,20% 1,00% 0,71%
I 1.220.147 32.602 24.412 7.444 746 74,9% 22,8% 2,3% 2,67% 2,00% 0,61% 0,06%
L 21.510 974 597 347 30 61,3% 35,6% 3,1% 4,53% 2,78% 1,61% 0,14%
N 429.172 7.746 5.223 1.677 846 67,4% 21,6% 10,9% 1,80% 1,22% 0,39% 0,20%
A 211.857 4.406 2.876 1.234 296 65,3% 28,0% 6,7% 2,08% 1,36% 0,58% 0,14%
P 122.978 3.575 2.228 1.100 247 62,3% 30,8% 6,9% 2,91% 1,81% 0,89% 0,20%
FIN 135.791 4.152 2.264 588 1.300 54,5% 14,2% 31,3% 3,06% 1,67% 0,43% 0,96%
S 244.905 6.577 4.540 807 1.230 69,0% 12,3% 18,7% 2,69% 1,85% 0,33% 0,50%
UK 1.596.986 59.113 35.454 12.489 11.169 60,0% 21,1% 18,9% 3,70% 2,22% 0,78% 0,70%
EU 8.847.436 240.377 159.019 56.141 25.216 66,2% 23,4% 10,5% 2,72% 1,80% 0,63% 0,29%GDP       
in million 
EURExcise duty receipts
In million EUR As a % of total excise receipts As a % of GDP
 
. 
 
ET 29   ET LISA B1  
Veini ja vahuveini suhtes koha ldatavad aktsiisimäärad (1.5.2004) 
 
 
 
 
ET 30  
 ET Excise duty rates applied to wine  and sparkling wine (1/5/2004)  
   
 
 
ET 31   ET LISA B2  
Õlle suhtes kohaldatavad  aktsiisimäärad (1.5.2004) 
 
 
ET 32  
 ET Õlle suhtes kohaldatavad  aktsiisimäärad (1.5.2004)  
 
  
 
 
ET 33   ET LISA B3  
Vahesaaduste suhtes koha ldatavad aktsiisimäärad (1.5.2004)  
 
 
 
 
ET 34  
 ET Vahesaaduste suhtes kohald atavad aktsiisimäärad (1.5.2004) 
 
 
 
 
 
ET 35   ET LISA B4  
Etanooli ja kangete alkohoolsete jookide suhtes kohaldatavad aktsiisimäärad (1.5.2004)  
 
  
 
 
ET 36  
 ET Etanooli ja kangete alkohoolsete jookide suhtes kohaldatavad aktsiisimäärad (1.5.2004)  
 
 
 
 
ET 37   ET LISA C  
Liikmesriikide poolt kohaldatavad aktsiisimäärad hektol iitri ja alkoholisisa lduse kohta (eurodes) 
(1.5.2004)  

 
ET 38  
 ET Liikmesriikide poolt kohaldatavad ak tsiisimäärad hektoliitri  ja alkoholisisalduse kohta (eurodes)(1.5.2004)