P6_TA(2006)0355

Euroopa loodus-, arhitektuuri- ja kultuuripärandi kaitse maa- ja saarepiirkondades

Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa loodus-, arhitektuuri- ja kultuuripärandi kaitsmise kohta maa- ja saarepiirkondades (2006/2050(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklit 151;

- võttes arvesse UNESCO 16. novembri 1972. aasta maailma kultuuri- ja looduspärandi kaitse konventsiooni;

- võttes arvesse Euroopa Nõukogu 3. oktoobril 1985. aastal Granadas allkirjastatud Euroopa arhitektuuripärandi kaitse konventsiooni;

- võttes arvesse Euroopa Nõukogu 16. jaanuaril 1992. aastal Vallettas allkirjastatud arheoloogiapärandi kaitse Euroopa konventsiooni;

- võttes arvesse Euroopa Nõukogu poolt 20. oktoobril 2000. aastal Firenzes vastuvõetud Euroopa maastikukonventsiooni;

- võttes arvesse Euroopa Nõukogu 27. oktoobril 2005. aastal Faros allkirjastatud raamkonventsiooni, mis käsitleb kultuuripärandi väärtust ühiskonnas;

- võttes arvesse oma 13. mai 1974. aasta resolutsiooni Euroopa kultuuripärandi kaitsmise kohta [1], 14. septembri 1982. aasta resolutsiooni Euroopa arhitektuuri- ja arheoloogilise pärandi kaitsmise kohta [2], 28. oktoobri 1988. aasta resolutsiooni ühenduse arhitektuuri- ja arheoloogilise pärandi kaitsmise kohta [3], 12. veebruari 1993. aasta resolutsiooni arhitektuuripärandi säilitamise ja kultuuriobjektide kaitsmise kohta [4] ning 16. jaanuari 2001. aasta resolutsiooni maailma kultuuri- ja looduspärandi kaitsmist käsitleva konventsiooni kohaldamise kohta Euroopa Liidu liikmesriikides [5];

- võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. veebruari 2000. aasta otsust 508/2000/EÜ, mis käivitab programmi "Kultuur 2000" [6];

- võttes arvesse Euroopa Parlamendis 25. oktoobril 2005. aastal esimesel lugemisel vastuvõetud seisukohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr .../2006/EÜ kohta, millega käivitatakse programm "Kultuur 2007" (2007-2013) [7];

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse kultuuri- ja hariduskomisjoni raportit (A6-0260/2006),

A. arvestades, et kultuuripärand on Euroopa rahvaste identiteedi ja ajaloolise arengu tähtis koostisosa;

B. arvestades, et kultuuripärand hõlmab nii materiaalseid kui ka immateriaalseid väärtusi, mida iga järgneva põlvkonna kultuuriline ja loominguline panus pidevalt rikastab;

C. arvestades, et kultuuripärand hõlmab nii arhitektuuri- kui looduspärandit, mida on mõjutanud inimese eluviis ajas ja ruumis;

D. arvestades, et Euroopa Liit on pühendunud kultuurilise mitmekesisuse ja elukvaliteedi edendamisele ja säilitamisele ning keskkonna kaitsmisele;

E. arvestades, et paljude kultuuripärandi elementide säilitamine on edasise sotsiaalse ja majandusliku arengu aluseks ja toetab seega keskkonnakaitset, suurendab tööhõivevõimalusi ja Euroopa integratsiooni;

F. arvestades, et kultuuripärand on eriti tähtis maapiirkondades, mis moodustavad 90% Euroopa territooriumist, kannatavad aga mahajäetuse, elanikkonna kahanemise ja majandusliku seisaku mõju all;

G. arvestades, et Euroopa saartel, eelkõige väiksematel, on enamasti suudetud nende algset omapära muutumatuna säilitada ja nende märkimisväärne kultuuripärand vajab sobivat toetust, kaitset ja edendamist;

H. arvestades, et on oluline säilitada ja arendada mitte ainult mälestisi, vaid ka muid kultuurilise loomingu koostisosi, mis kujundavad ja teevad võimalikuks tänastele ELi elanikele sobivad elutingimused;

I. arvestades, et Euroopa kultuuripärand on oma terviklikkuses, sõltumata Euroopa, riiklikust või kohalikust mõõtmest, Euroopa kodanike jaoks olulise tähtsusega,

1. kutsub nõukogu üles selgelt tunnustama kultuuripärandi panust Euroopa integratsiooni edendamisse seoses Euroopa identiteedi ja kodakondsuse, säästva majandusliku ja sotsiaalse arengu, kultuuridevahelise suhtluse ja kultuurilise mitmekesisusega;

2. kutsub komisjoni üles õigusloomega seotud ettepanekuid kavandades tõhusalt rakendama EÜ asutamislepingu artikli 151 lõike 4 kultuuriga seotud horisontaalset sätet, arvestades põhjalikult kavandatavate õigusaktide järelmõjusid kultuurile ja kultuuripärandile, eesmärgiga tagada, et nende edendamiseks vajalikud meetmed kaasataks kõigisse Euroopa Liidu poliitikavaldkondadesse;

3. on seisukohal, et kultuuripärandit tuleb käsitleda jagamatu tervikuna, mis nõuab ühiste kaitsemeetmete vastuvõtmist;

4. rõhutab, et säästlik areng eeldab ühtset lähenemist kultuuri-, loodus- ja arhitektuurikeskkonnale nii linna- kui ka maapiirkondades, nõudes samas erilise tähelepanu pööramist Euroopa kultuuripärandile maapiirkondades;

5. rõhutab ühtlasi, et erilist tähelepanu tuleks pöörata Euroopa saarepiirkondade loodus- ja arhitektuuripärandi kaitsmisele ning arendamisele;

6. on seisukohal, et maa- ja saarekogukondades võetud meetmed peavad arvestama järgmisi põhimõtteid:

- säästev tasakaal elanike ja keskkonna vahel;

- ühtne lähenemine traditsiooniliselt põllumajanduslikele piirkondadele;

- kohalike elanike osalemine poliitika kavandamisel ja rakendamisel ning kohalike vaadete kokkulangemine keskasutuste otsustega;

- pidev dialoog ühiskondlike, era- ja vabatahtlike organisatsioonidega, mis tegelevad aktiivselt kultuuripärandiga;

7. nõuab tungivalt, et Euroopa Liit, liikmesriigid, kohalikud võimud ja kultuurilised valitsusvälised organisatsioonid võtaksid meetmeid Euroopa kultuuripärandi, eriti väikeste traditsiooniliste kogukondade kaitsmiseks ja taastamiseks ning suurendaksid üldsuse teadlikkust selle tähtsusest;

8. on seisukohal, et kõnealuse valdkonna arendamiseks arvesse võetavate tegurite hulka peab lähimuspõhimõtet nõuetekohaselt silmas pidades kuuluma:

- maapiirkondade pärandi süstemaatiline uurimine;

- õigusliku raamistiku loomine, et tagada pärandi kaitset, luues nii stiimuleid traditsiooniliste ehitiste ja kogukondade säilitamiseks kui ka meetmete rakendamiseks, et uued ehitised sobiksid lähedalasuvate ajalooliste hoonete ja kohaliku arhitektuuriga;

- rahaline toetus kohalike mälestiste taastamiseks ja traditsiooniliste põllumajandusviiside jätkamiseks;

- traditsiooniliste elupaikade ja arhitektuurivormide terviklik taastamine, sealhulgas tänapäevaste materjalide nõuetekohane kasutamine ja tänapäevaste struktuuride lisamine traditsioonilistele nii, et see ei kahjustaks viimaste eripära;

- kohaliku oskusteabe ja traditsiooniliste tegevusalade säilitamine;

9. kutsub liikmesriike ning piirkondlikke ja kohalikke võime üles pakkuma vajaduse korral stiimuleid niisuguste ehitiste lammutamiseks või muutmiseks, mis ei sobi kokku nende asukohaks oleva kogukonna või paikkonna arhitektuurilise iseloomuga või looduskeskkonna ja ümbritsevate hoonetega ning vähendavad selle väärtust;

10. koostöös komisjoniga kutsub liikmesriike üles edendama oma kultuuripärandi kaitset ja säilitamist struktuurifondide ja olemasolevate algatuste LEADER +, URBAN II ja INTERREG III kaudu, mis arvatakse järgmisel finantsperioodil (2007-2013) uue poliitilise ühtekuuluvuse ja ühise põllumajanduspoliitika rahaliste vahendite hulka;

11. palub liikmesriikidel silmas pidada, et rahalise stiimuli strateegiad peavad hõlmama kooskõlastamist kesk- ja kohalike võimude ning muude kohalike organite ja asutuste vahel (arvestades, et suur osa loetletud kultuuripärandist on olemuselt religioosne), püüdes samas kaitsta ja parandada asjaomaste paikkondade looduslikku ja kultuurilist keskkonda;

12. on seisukohal, et Euroopa loodus-, arhitektuuri- ja kultuuripärandit saab oluliselt ära kasutada, arendades maapiirkondades ja saartel alternatiivseid turismivorme, nagu näiteks kultuuri-, matka-, öko- ja veeturism; rõhutab vajadust edendada poliitikaid, mis võimaldavad kõikidel Euroopa kodanikel nautida alternatiivse turismi võimalusi;

13. kutsub liikmesriike üles julgustama ja toetama säästva alternatiivturismi arengut, toetades eelkõige väikesi traditsioonilisi kogukondi ühenduse selliste rahaliste vahendite abil nagu Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond, Euroopa Kalandusfond jne;

14. kutsub komisjoni üles konkurentsivõime ja innovatsiooni raamprogrammi taoliste ühenduse programmide raames edendama meetmeid käsitöö, tarbekunsti ja kutsetegevuse, eelkõige niisuguste tegevusalade toetamiseks, mis on kadumisohus ning mida on vaja arhitektuuripärandi korralikuks taastamiseks ja säilitamiseks;

15. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles ergutama professionaalide koolitamist, kes on spetsialiseerunud ruumi kasutamisele ja haldamisele, arhitektuurile, ehitiste restaureerimisele ja remondile ning sellega seotud tegevusaladele, et säilitada kultuuripärandi eripära, viies selle kooskõlla praeguste vajadustega; nõuab ühtlasi meetmeid käsitööliste ja traditsiooniliste materjalide tarnijate koolitamiseks ning tööviiside valikuks, mis hõlmavad nende jätkuvat kasutamist;

16. kutsub komisjoni üles teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007-2013) raames toetama jõupingutusi uute vahendite, võtete ja meetodite arendamiseks, et kultuuripärandit säilitada;

17. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles mitte lubama ühenduse rahastamist projektidele, mis ilmselgelt viiksid meie kultuuripärandi väärtuslike osade hävitamisele;

18. kutsub komisjoni üles võtma olemasolevate ühenduse programmide raames meetmeid juurdepääsetavuse parandamiseks ja väikeste ettevõtjate, traditsioonilise käsitöö ja elatusviiside ning kohalike tavade ja kommete ergutamiseks ning liikmesriikide külade ja kogukondade toetamiseks ulatusliku programmi abil, et anda otsustav panus kohaliku majanduse arengusse ja maapiirkondade tühjenemise peatamisse;

19. kutsub komisjoni üles soodustama kogemuste jagamist ja vahetamist selles valdkonnas, korraldades rahvusvahelisi konverentse ja koosolekuid;

20. kutsub komisjoni üles eelkõige programmi "Kultuur" (2007-2013) raames andma liikmesriikide partnervõrgustikele võimalust rakendada mitmeaastaseid projekte hästi säilitatud traditsiooniliste kogukondade edendamiseks, mille elanike arv jääb näiteks alla tuhande inimese;

21. arvab, et sellised meetmed võimaldavad korraldada kultuuritegevust, mille eesmärgiks on nende kogukondade kultuuripärandi arendamine, pikemaajalise eesmärgiga tugevdada Euroopa traditsiooniliste kogukondade koostööd ja võimaldada neil arendada oma kohalikku kultuuri üheaegselt Euroopa mõõtmega;

22. soovib, et meetmeid kujundataks edaspidi nii, et need toetaksid väikesi, traditsioonilisi kogukondi kooskõlas meetmetega, mida võetakse kultuuripealinnade puhul;

23. on seisukohal, et Europa Nostra välja antav Euroopa Liidu kultuuripärandi auhind on väärtuslik algatus, mida peaks tulevikus jätkama; arvab, et sellega seoses ja üldisemas kontekstis tuleks kasutusele võtta uus auhindade kategooria traditsioonilise kogukonna parima üldise taastamise eest, et ergutada kogukondi, mis on suutnud säilitada kogu või osa oma traditsioonilisest vormist, jõupingutusi suurendama;

24. tervitab nõukogu raamistikus hiljuti tehtud ettepanekut koostada Euroopa kultuuripärandi nimekiri ning kutsub komisjoni üles seda toetama; on arvamusel, et antud kontekstis tuleks erilist tähtsust omistada maa- ja saarepiirkondade kohalikule kultuuripärandile, võttes arvesse ka kultuuripärandi immateriaalseid aspekte; arvab, et ka kandidaatriike tuleb kutsuda selles algatuses osalema;

25. kutsub nõukogu ja komisjoni üles edendama Euroopa kultuuripärandi aastat, et suurendada Euroopa üldsuse teadlikkust sellest, kui tähtis on võtta vajalikke meetmeid oma kultuuripärandi arendamiseks;

26. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles koostööle Euroopa Nõukoguga traditsiooniliste kogukondade ja arhitektuuripärandi jätkuvaks edendamiseks maa- ja saarepiirkondades Euroopa kultuuripärandi päevade algatuse raames, et suurendada Euroopa üldsuse teadlikkust kohalike arhitektuurimälestiste väärtusest;

27. kutsub nõukogu, komisjoni ja liikmesriike üles võtma arvesse arvukaid Euroopa Nõukogu ja UNESCO konventsioone Euroopa loodus-, arhitektuuri- ja kultuuripärandi kaitse kohta ning tugevdama koostööd nende organisatsioonidega vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 151 lõikele 3;

28. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning Euroopa Nõukogule.

[1] EÜT C 62, 30.5.1974, lk 5.

[2] EÜT C 267, 11.10.1982, lk 25.

[3] EÜT C 309, 5.12.1988, lk 423.

[4] EÜT C 72, 15.3.1993, lk 160.

[5] EÜT C 262, 18.9.2001, lk 48.

[6] EÜT L 63, 10.3.2000, lk 1.

[7] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0397.

--------------------------------------------------