SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa Pettustevastase Ameti järelevalvekomitee loodi 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/99 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta. Uue OLAFi määruse (määrus (EL, EURATOM) nr 883/2013, 11. september 2013) artikli 15 lõikes 1 on sätestatud, et järelevalvekomitee „jälgib korrapäraselt ameti juurdlusülesannete täitmist, et suurendada ameti sõltumatust talle käesoleva määruse alusel antud volituste nõuetekohasel kasutamisel,” eriti aga „jälgib menetluslike tagatiste kohaldamisega seotud arenguid ning juurdluse kestust, võttes arvesse peadirektori poolt esitatud teavet ...”. Järelevalvekomitee tööd toetab sekretariaat. Praegu osutab sekretariaaditeenuseid OLAF kooskõlas OLAFi määruse artikli 15 lõikega 8, mille kohaselt järelevalvekomitee sekretariaaditeenuseid „osutab amet tihedas koostöös järelevalvekomiteega.” Määruse artikli 18 kohaselt kantakse kõik järelevalvekomiteele ja selle sekretariaadile ette nähtud assigneeringud eraldi eelarvereale ameti eelarvejaos; lisaks esitatakse järelevalvekomitee ja selle sekretariaadi ametikohtade loetelu OLAFi ametikohtade loetelus. Viimasel ajal on hakatud tundma muret võimalike huvide konfliktide pärast ning on kutsutud üles tugevdama õiguslikku sõltumatust komitee eelarve ja sekretariaadi haldamisel. Seepärast rõhutas järelevalvekomitee oma 2013. ja 2014. aasta tegevusaruannetes seda, kui tähtis on komitee sõltumatu ja tõhus toimimine, mille eelduseks on sõltumatu ja piisava töötajaskonnaga sekretariaadi olemasolu. Komitee toonitas, et kui OLAFi peadirektor täidab ametisse nimetava asutuse volitusi, sealhulgas teeb otsuseid edutamise ja üleviimiste kohta, võib see põhjustada huvide konflikte. Ta nõudis, et järelevalvekomitee ja selle sekretariaadi eelarve esitataks OLAFi eelarves eraldi eelarvereal. Euroopa Parlament on korduvalt kutsunud komisjoni üles võtma meetmeid, et tugevdada OLAFi järelevalvekomitee sekretariaadi sõltumatut toimimist, näiteks oma aruandes 2013. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse kohta ja resolutsioonis OLAFi järelevalvekomitee 2014. aasta aruande kohta.

Selle küsimusega on tegeletud ka OLAFi määruse artikliga 16 ette nähtud institutsioonidega arvamuste vahetuse käigus. Arvamuste vahetuse käigus 28. septembril 2015 rõhutasid Euroopa Parlamendi esindajad veel kord vajadust tugevdada järelevalvekomitee sekretariaadi sõltumatut toimimist.

Komisjon võttis 18. detsembril 2015 vastu oma otsuse 1999/352 muudatuse, et viia vastutus järelevalvekomitee liikmete eelarveassigneeringute kasutamise eest OLAFi peadirektorilt üle komisjonile. Komisjon delegeeris kõnealuse vastutuse edasi individuaalsete maksete haldamise ja maksmise ameti (PMO) direktorile. Seda otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016. Selle otsuse eesmärk oli vältida muljet, et järelevalvekomitee liikmed ei suuda tagada oma volituste nõuetekohast täitmist. Komitee sekretariaadi ja eelarve täielikku õiguslikku eraldamist Euroopa Pettustevastasest Ametist otsusega siiski ei saavutatud. Komitee sekretariaadi juhtimise eraldamiseks ameti juhtimisest ning sellise mulje vältimiseks, et OLAF võiks kahjustada komitee liikmete toetamise toimimist, tuleb muuta määrust 883/2013 selliselt, et näha ette järelevalvekomitee sekretariaaditeenuse osutamine otse komisjoni poolt. Selline muudatus ei mõjuta järelevalvekomitee ja selle sekretariaadi sõltumatust ja toimimist; sekretariaadile jäävad samad õigused ja kohustused nagu enne. OLAFi andmekaitseametnik on jätkuvalt vastutav sekretariaadipoolse andmetöötluse eest ja sekretariaadi töötajate suhtes kohaldatakse samu konfidentsiaalsuse eeskirju nagu enne. Määruse 883/2013 artiklis 19 on sätestatud, et komisjon esitab 2. oktoobriks 2017 Euroopa Parlamendile ja nõukogule hindamisaruande käesoleva määruse kohaldamise kohta; lisaks osutatakse aruandes, kas käesolevat määrust on vaja muuta või mitte. Arvestades järelevalvekomitee nõuetekohase toimimise tähtsust ja vajadust vältida muljet, et komitee institutsiooniline raamistik võib kahjustada selle nõuetekohast toimimist, on oluline määrust selles küsimuses – ja rangelt vaid selles küsimuses – muuta niipea kui võimalik ja igal juhul enne määruse üldist hindamist. Pärast läbivaadatud määruse jõustumist tuleb OLAFi otsusesse teha veel üks tehniline muudatus, et viia see ametlikult kooskõlla uue õigusliku raamistikuga.

Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

Kavandatava määrusega muudetakse määrust 883/2013, milles on OLAFi järelevalvekomitee sõltumatus juba ette nähtud. Komitee sõltumatus tagatakse eelkõige artikli 15 lõigetega 2, 3 ja 7, millega nähakse ette spetsiaalne institutsioonidevaheline ametissenimetamise menetlus ja eritingimused liikmete volituste täitmiseks. Komisjoni otsuses (EL) 2015/2418 on seda raamistikku täpsemalt piiritletud, delegeerides järelevalvekomitee eelarveassigneeringute haldamise edasi OLAFi peadirektorilt komisjonile (PMO).

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

Õiguslik alus

Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 325 pettustevastase võitluse kohta; sama artikkel on ka määruse 883/2013 õiguslik alus.

Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Käesolev ettepanek ei mõjuta liikmesriikide volitusi ega kohustusi liidu finantshuve kahjustavate kelmuste/pettuste vastu võitlemisel. See puudutab üksnes OLAFi järelevalvekomitee juhtimist, mille eeskirjad on praegu ette nähtud ELi määruses. Lisaks piirdub eelkirjeldatud meede sellega, mis on vajalik soovitud eesmärkide saavutamiseks, mis on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.