ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

ELi küberturvalisuse strateegia digikümnendi jaoks

I.SISSEJUHATUS: KÜBERTURVALINE DIGIÜLEMINEK KEERULISES OHUKESKKONNAS

Küberturvalisus on eurooplaste julgeoleku lahutamatu osa. Olgu ühendatud seadmete ja elektrivõrkude puhul või pankades, õhusõidukites, haldusasutustes või haiglates – inimestel peab olema kõikjal kindlustunne, et nad on küberohtude eest kaitstud. ELi majandus, demokraatia ja ühiskond sõltuvad rohkem kui kunagi varem turvalistest ja usaldusväärsetest digivahenditest ja ühendatusest. Seetõttu on küberturvalisus vastupidava, keskkonnahoidliku ja digitaalse Euroopa ülesehitamiseks väga oluline.

Transport, energeetika ja tervishoid, telekommunikatsioon, rahandus, julgeolek, demokraatlikud protsessid, kosmose- ja kaitsevaldkond sõltuvad suurel määral võrgu- ja infosüsteemidest, mis on üha enam omavahel seotud. Sektoritevaheline vastastikune sõltuvus on väga suur, sest võrgud ja infosüsteemid omakorda sõltuvad stabiilsest elektrivarustusest. Ühendatud seadmeid on juba praegu rohkem kui planeedil inimesi ja prognooside kohaselt suureneb nende arv 2025. aastaks 25 miljardini – neljandik neist Euroopas. Töökorralduse digitaliseerimist on kiirendanud COVID-19 pandeemia, mille ajal 40 % ELi töötajatest on läinud üle kaugtööle, millel on tõenäoliselt alaline mõju igapäevaelule. See suurendab küberrünnetele avatud nõrku kohti. Tarbijale tarnitakse sageli ühendatud seadmeid, millel on teadaolev turvaauk, mis suurendab veelgi pahatahtliku kübertegevuse ründepinda. ELi tööstusmaastik on üha enam digitaliseeritud ja ühendatud. See tähendab seda, et küberrünnetel võib olla valdkondlikele sidusrühmadele ja ökosüsteemidele palju suurem mõju kui kunagi varem.

Ohumaastiku teevad keerukamaks geopoliitilised pinged, mis tekivad seoses ülemaailmse ja avatud interneti ning tehnoloogia üle kontrolli saamisega tarneahelas. Nende pingete tõttu rajab üha rohkem rahvusriike digitaalseid piire. Piirangud internetis ja interneti suhtes ohustavad ülemaailmset ja avatud küberruumi ning õigusriigi põhimõtet, põhiõigusi, vabadust ja demokraatiat, mis on ELi põhiväärtused. Küberruumi kasutatakse üha enam poliitilistel ja ideoloogilistel eesmärkidel ning suurenev polariseerumine rahvusvahelisel tasandil takistab tõhusat mitmepoolsust. Hübriidohud hõlmavad desinformatsiooni levitamise kampaaniaid koos taristu, majandusprotsesside ja demokraatlike institutsioonide vastu suunatud küberrünnetega, mille tagajärjeks võib olla füüsiline kahju, ebaseaduslik juurdepääs isikuandmetele, tööstus- või riigisaladuste vargus, usaldamatuse teke ja sotsiaalse ühtekuuluvuse nõrgenemine. Need tegevused õõnestavad rahvusvahelist julgeolekut ja stabiilsust ning kasu, mida küberruum toob majanduslikule, sotsiaalsele ja poliitilisele arengule.

Elutähtsa taristu sihipärane pahatahtlik ründamine on suur ülemaailmne oht. Internetil on detsentraliseeritud ülesehitus, milles ei ole keskset struktuuri, ja sidusrühma-ülene juhtimine. See on suutnud tulla toime internetiliikluse mahtude üha kasvava suurenemisega, olles samal ajal pidevalt pahatahtlike rünnete sihtmärk. Samal ajal usaldatakse üha enam ülemaailmse ja avatud interneti põhifunktsioone, nagu domeeninimede süsteem (DNS), ning põhilisi side ja veebimajutuse, rakenduste ja andmete jaoks vajalikke internetiteenuseid. Need teenused on üha enam koondunud väheste eraettevõtete kätte. See muudab Euroopa majanduse ja ühiskonna haavatavaks geopoliitiliste ja tehnoloogiliste vapustuste suhtes, mis mõjutavad interneti tuuma või ühte või mitut sellist ettevõtet. Interneti laialdasem kasutamine ja pandeemia tõttu muutuvad kasutusmustrid on veelgi rohkem paljastanud digitaristust sõltuvate tarneahelate hapruse.

Mure turvalisuse pärast takistab inimestel veebiteenuseid kasutamast kõige enam. Umbes kaks viiendikku ELi kasutajatest on puutunud kokku turvalisusprobleemidega ja kolm viiendikku tunneb, et nad ei suuda end küberkuritegevuse eest kaitsta . Kolmandik on viimase kolme aasta jooksul saanud eksitavaid e-kirju või telefonikõnesid, milles küsitakse isikuandmeid, kuid 83 % ei ole kunagi küberkuritegevusest teatanud. Küberründed on mõjutanud üht ettevõtjat kaheksast . Samal aastal nakatatakse uuesti üle poole sellistest äri- ja tarbijaklassi personaalarvutitest, mida on juba ühe korra pahavaraga nakatatud. Igal aastal lähevad andmerikete tõttu sajad miljonid andmed kaotsi, rikkest ühele ettevõttele tekkiv keskmine kulu suurenes 2018. aastal rohkem kui 3,5 miljoni euroni . Küberründe mõju ei saa sageli isoleerida ning see võib vallandada ahelreaktsiooni kogu majanduses ja ühiskonnas, mõjutades miljoneid inimesi .

Peaaegu igat liiki kuritegude uurimisel on digitaalne komponent. 2019. aastal teatati, et vahejuhtumite arv aastas on kolmekordistunud. Hinnanguliselt on liikvel 700 miljonit uut pahavara versiooni – see on kõige sagedasem küberründajate vahend. Küberkuritegevuse aastakulu maailmamajandusele on 2020. aastal hinnanguliselt 5,5 triljonit eurot, mis on kaks korda rohkem kui 2015. aastal . See on suurim majandusliku jõukuse ülekandmine ajaloos, suurem isegi ülemaailmsest uimastikaubandusest. Laiaulatuslik WannaCry lunavararünne 2017. aastal põhjustas maailma majandusele hinnanguliselt üle 6,5 miljardi eurose kulu.

Avaliku ja tootmissektori kõrval on üks küberrünnete sagedasemaid sihtmärke digiteenused ja finantssektor, kuid ettevõtjate ja üksikisikute kübervalmidus ja -teadlikkus on endiselt madal ning töötajate küberturvalisusoskused on väga puudulikud. 2019. aastal toimus peaaegu 450 küberturvalisuse intsidenti, mis hõlmasid Euroopa elutähtsaid taristuid, nagu rahandus ja energeetika. Pandeemia ajal on eriti rängalt kannatada saanud tervishoiuorganisatsioonid ja -töötajad. Kuna tehnoloogia muutub füüsilisest maailmast lahutamatuks, ohustavad küberründed kõige ebasoodsamas olukorras inimeste elu ja heaolu. Rohkem kui kahte kolmandikku ettevõtetest, eelkõige VKEd, peetakse küberturvalisuse valdkonnas algajateks ning Euroopa ettevõtteid peetakse vähem ettevalmistunuks kui Aasia ja Ameerika omasid . Hinnanguliselt on Euroopas 291 000 küberturvalisuse spetsialisti ametikohta täitmata. Küberturvalisuse spetsialistide värbamine ja koolitamine on aeganõudev, mis toob organisatsioonidele kaasa suuremad küberturvalisuse riskid.

ELil puudub kollektiivne olukorrateadlikkus küberohtudest. Seda seetõttu, et riiklikud ametiasutused ei kogu ega jaga süstemaatiliselt teavet, näiteks erasektorist kättesaadavat teavet, mis võiks aidata hinnata küberturvalisuse olukorda ELis. Liikmesriigid teatavad vaid murdosa juhtumitest ning teabe jagamine ei ole süstemaatiline ega kõikehõlmav ; küberründed võivad olla vaid üks Euroopa ühiskondade vastu suunatud kooskõlastatud pahatahtlike rünnete tahkudest. Liikmesriikide vaheline operatiivabi on praegu piiratud ning liikmesriikide ja ELi institutsioonide, asutuste ja ametite vahel ei ole suuremahuliste piiriüleste küberintsidentide või -kriiside puhuks operatiivmehhanismi loodud.

Seetõttu on oluline suurendada küberturvalisust, et inimesed saaksid innovatsiooni, võrguühendust ja automatiseerimist usaldada, neid kasutada ja neist kasu saada ning et kaitsta põhiõigusi ja -vabadusi, sealhulgas õigust eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele, ning väljendus- ja teabevabadust. Küberturvalisus on hädavajalik võrguühenduse ning ülemaailmse ja avatud interneti jaoks, mis peab toetama majanduse ja ühiskonna arengut 2020. aastatel. See aitab luua rohkem ja paremaid töökohti, muuta tööpaigad paindlikkumaks, edendada , tõhusamat ja säästvamat transporti ja põllumajandust ning tagada lihtsam ja õiglasem juurdepääs tervishoiuteenustele. See on oluline ka selleks, et minna Euroopa rohelise kokkuleppe raames üle puhtamale energiale, kasutades selleks piiriüleseid võrke ja arukaid arvesteid ning vältides andmete tarbetut dubleerimist. Lisaks on see oluline rahvusvahelise julgeoleku ja stabiilsuse ning majanduse, demokraatia ja ühiskonna arengu jaoks kogu maailmas. Valitsused, ettevõtjad ja üksikisikud peavad seetõttu kasutama digivahendeid vastutustundlikult ja turvateadlikult. Küberturvalisuse alane teadlikkus ja küberhügieen peavad toetama igapäevaste tegevuste digiüleminekut.

ELi uus kübertuvalisuse strateegia digikümnendi jaoks on järgmiste algatuste põhikomponent: „Euroopa digituleviku kujundamine“, komisjoni koostatud Euroopa taastekava, ELi julgeolekuliidu strateegia aastateks 2020–2025, Euroopa Liidu üldine välis- ja julgeolekupoliitika strateegia, Euroopa Ülemkogu strateegiline tegevuskava aastateks 2019–2024. Selles strateegias nähakse ette, kuidas EL hakkab kaitsma oma inimesi, ettevõtjaid ja institutsioone küberohtude eest ning kuidas ta edendab rahvusvahelist koostööd ning juhib avatud ja ülemaailmse interneti turvaliseks muutmist.

II.MÕTLEME ÜLEMAAILMSELT, TEGUTSEME EUROOPLASTENA

Selle strateegia eesmärk on tagada tugevate kaitsevahenditega ülemaailmne ja avatud internet, et reageerida Euroopa inimeste turvalisust ning põhiõigusi ja -vabadusi ähvardavatele ohtudele. Arvestades eelmiste strateegiate edusamme, sisaldab see konkreetseid ettepanekuid kolme peamise vahendi – regulatiivne, investeerimis- ja poliitikavahend – kasutuselevõtuks. Nendega käsitletakse kolme tegevusvaldkonda: 1) vastupidavus, tehnoloogiline suveräänsus ja juhtpositsioon, 2) tegevussuutlikkuse suurendamine, et ennetada, heidutada ja reageerida, ning 3) ülemaailmse ja avatud küberruumi edendamine. EL on pühendunud selle strateegia toetamisele, tehes ELi digiüleminekusse uue tehnoloogia- ja tööstuspoliitika ning taastekava raames järgmise seitsme aasta jooksul enneolematult suuri investeeringuid, mis on varasemate määradega võrreldes kuni neljakordsed .

Küberturvalisus tuleb integreerida kõigisse nendesse digivaldkonna investeeringutesse, eelkõige selliste põhitehnoloogiate puhul nagu tehisintellekt, krüpteerimine ja kvantarvutus, kasutades stiimuleid, kohustusi ja võrdlusaluseid. See võib hoogustada Euroopa küberturvalisuse tööstuse kasvu ja tagada kindluse, mida on vaja varasemate süsteemide järkjärguliseks kaotamiseks. Euroopa Kaitsefondist toetatakse Euroopa küberkaitselahendusi Euroopa kaitsesektori tehnoloogilise ja tööstusliku baasi osana. Küberturvalisus on lisatud välisrahastamisvahenditesse, eelkõige naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahendisse, et toetada meie partnereid. Tehnoloogiate väärkasutamise ennetamine, elutähtsa taristu kaitse ja tarneahelate terviklikkuse tagamine võimaldab ELil järgida ka ÜRO norme, eeskirju ja riigi vastutustundliku käitumise põhimõtteid.

1. VASTUPIDAVUS, TEHNOLOOGILINE SUVERÄÄNSUS JA JUHTPOSITSIOON

ELi elutähtis taristu ja põhiteenused on üha enam üksteisest sõltuvad ja digitaliseeritud. Kõik internetiga ühendatud asjad ELis, olgu need siis automatiseeritud autod, tööstuslikud juhtimissüsteemid või kodumasinad, ja tarneahelad, mis teevad need kättesaadavaks, peavad olema sisseprojekteeritud turbega, küberintsidentidele vastupidavad ja turvaaukude avastamise korral kiiresti parandatavad. See on väga oluline, et anda ELi era- ja avalikule sektorile võimalus valida kõige turvalisema taristu ja teenuste seast. Eelseisev aastakümme annab ELile võimaluse juhtida turvalise tehnoloogia arendamist kogu tarneahela ulatuses. Vastupidavuse ning tööstus- ja tehnoloogiasektoris suurema küberturvalisuse tagamiseks tuleks kaasata kõik vajalikud reguleerimis-, investeerimis- ja poliitikavahendid. Sisseprojekteeritud küberturbega tööstusprotsessid, -toimingud ja -seadmed võivad maandada riske, vähendada nii ettevõtjate kui ka laiema ühiskonna kulusid ning suurendada seeläbi vastupidavust.