EUROOPA KOMISJON Brüssel,23.2.2022 COM(2022) 71 final 2022/0051(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, mis käsitleb äriühingute kestlikkusalast hoolsuskohustust ja millega muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 95 final} - {SWD(2022) 38 final} - {SWD(2022) 39 final} - {SWD(2022) 42 final} - {SWD(2022) 43 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Liidu edukas üleminek kliimaneutraalsele ja rohelisele majandusele kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppega ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide, sealhulgas inimõiguste ja keskkonnaga seotud eesmärkide saavutamine sõltub suuresti kõigi majandussektorite ettevõtjate käitumisest. Selleks tuleb nende väärtusahelates rakendada inimõigustele ja keskkonnale avalduva kahjuliku mõju leevendamise ulatuslikud protsessid, integreerida kestlikkus äriühingu üldjuhtimise ja haldussüsteemidesse ning teha äriotsuseid inimõigustealase, kliima- ja keskkonnamõju ning ettevõtjate pikemaajalise vastupidavuse raamistikus. ELi ettevõtjad tegutsevad keerulises keskkonnas ja – iseäranis just suurettevõtjad – toetuvad globaalsetele väärtusahelatele. Arvestades nende tarnijate suurt hulka liidus ja kolmandates riikides ning väärtusahelate üldist keerukust, võib ELi ettevõtjatel, sealhulgas suurettevõtjatel, tekkida raskusi inimõiguste või keskkonnamõjuga seotud riskide kindlakstegemisel ja maandamisel oma väärtusahelates. Väärtusahelas kahjuliku mõju kindlakstegemine muutub lihtsamaks, kui rohkem ettevõtjaid täidab hoolsuskohustust ning seega on inimõigustele ja keskkonnale avalduva kahjuliku mõju kohta kättesaadav suurem hulk andmeid. ELi majandus on globaalsete väärtusahelate kaudu ühendatud miljonite töötajatega üle maailma ja sellega kaasneb kohustus võtta meetmeid nende töötajate õigustele avalduva negatiivse mõju vastu. ELi kodanike selge soov, mis on esitatud eelkõige Euroopa tuleviku konverentsi raames, et ELi majandus aitaks kaasa nende ja muude kahjulike mõjude kõrvaldamisele, kajastub liikmesriikides juba kehtivates või tulevastes inimõiguste- ja keskkonnaalast hoolsuskohustust käsitlevates õigusaktides, riikide tasandil käimasolevates aruteludes ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu üleskutses tegutsemisele. Mõlemad institutsioonid on kutsunud komisjoni üles esitama ettepanekut äriühingu hoolsuskohustust käsitlevate sektoriüleste liidu õigusnormide kohta. Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjon on oma ühisavalduses „ELi seadusandlikud prioriteedid 2022. aastaks“ väljendanud kindlat tahet saavutada inimeste hüvanguks toimiv majandus ning parandada sealjuures äriühingute kestlikku üldjuhtimist reguleerivat õigusraamistikku. Järgides kehtivaid rahvusvahelisi vabatahtlikke vastutustundliku äritegevuse standardeid, kasutab üha suurem hulk ELi ettevõtjaid väärtusahela hoolsuskohustust vahendina, millega teha kindlaks oma väärtusahela riskid ja suurendada vastupidavust väärtusahelate ootamatutele muutustele, kuid ettevõtjatel võib tekkida ka raskusi, kui nad kaaluvad väärtusahelaga seotud hoolsuskohustuse nõuete kasutamist oma tegevuses. Raskused võivad tuleneda näiteks õigusselguse puudumisest äriühingu hoolsuskohustuse osas, väärtusahelate keerukusest, turusurvest, teabe puudulikkusest ja kuludest. Seetõttu ei ole hoolsuskohustuse eelised Euroopa ettevõtjate seas ja majandussektorites laialdaselt tuntud. Üha enam on hoolsuskohustust rakendanud peamiselt suurettevõtjad, kuna see võib anda neile konkurentsieelise. Sellega vastatakse ka ettevõtjatele avalduvale suurenevale turusurvele tegutseda säästvalt, kuna see aitab neil vältida soovimatuid maineriske seoses tarbijate ja investoritega, kes on kestlikkuse aspektidest üha teadlikumad. Need protsessid põhinevad aga vabatahtlikel standarditel ega anna kahju tekkimise korral õiguskindlust ei ettevõtjatele ega kannatanutele. Paistab, et vabatahtlik tegevus ei ole toonud kaasa ulatuslikku paranemist eri sektorites ja seetõttu täheldatakse ELi tootmisest ja tarbimisest tulenevaid negatiivseid välismõjusid nii liidus kui ka väljaspool. Teatavaid ELi ettevõtjaid on seostatud kahjuliku inimõigustealase ja keskkonnamõjuga, mis võib tekkida ka nende väärtusahelas. Kahjuliku mõju hulka kuuluvad eelkõige inimõigustega seotud probleemid, nagu sunniviisiline töö, lapstööjõu kasutamine, ebapiisav töötervishoid ja tööohutus, töötajate ekspluateerimine, ning keskkonnamõju, nagu kasvuhoonegaaside heide, reostus või elurikkuse kadumine ja ökosüsteemi seisundi halvenemine. Viimastel aastatel liikmesriikides tekkinud äriühingu hoolsuskohustuse õigusraamistikud on kajastanud suurenevat soovi toetada ettevõtjaid nende püüdlustes täita oma väärtusahelates hoolsuskohustust ning edendada inimõigusi, laste õigusi ja keskkonda austavat äritegevust. Teisest küljest toovad need raamistikud kaasa ka killustatuse ning võivad ohustada õiguskindlust ja ettevõtjate võrdseid võimalusi ühtsel turul. Äriühingu hoolsuskohustust käsitlev liidu õigusakt edendaks inimõiguste austamist ja keskkonnakaitset, looks liidus ettevõtjatele võrdsed võimalused ja hoiaks ära killustatuse, mis tuleneb liikmesriikide omaette tegutsemisest. Sarnase käibekriteeriumi alusel hõlmaks see ka liidu turul tegutsevaid kolmandate riikide ettevõtjaid. Seda silmas pidades kehtestatakse käesoleva direktiiviga horisontaalne raamistik, et edendada ühtsel turul tegutsevate ettevõtjate panust inimõiguste ja keskkonna austamisse nende endi tegevuses ja nende väärtusahelate kaudu, tehes kindlaks nendega seotud kahjuliku mõju, mis avaldub inimõigustele ja keskkonnale, ennetades ja leevendades seda ning võttes seda arvesse, ja et panna selleks paika piisavad juhtimissüsteemid, haldussüsteemid ja meetmed. Eelkõige tehakse käesoleva direktiiviga järgmist: (1)parandatakse äriühingu üldjuhtimise tavasid, et paremini integreerida inimõigustega seotud riskide ja keskkonnariskide ning -mõjude, sealhulgas väärtusahelatest tulenevate riskide ja mõjude juhtimise ja maandamise protsessid äriühingute strateegiatesse; (2)hoitakse ära hoolsuskohustuse nõuete killustumine ühtsel turul ning luuakse ettevõtjate ja sidusrühmade jaoks õiguskindlus seoses oodatava käitumise ja vastutusega; (3)suurendatakse ettevõtjate vastutust kahjuliku mõju eest ja tagatakse ettevõtjate jaoks järjekindlus seoses kohustustega, mis tulenevad olemasolevatest ja kavandatavatest ELi algatustest vastutustundliku ettevõtluse vallas; (4)parandatakse nende isikute juurdepääsu õiguskaitsevahenditele, keda äriühingute tegutsemise inimõigustealane ja keskkonnamõju kahjustab; (5)kuna käesolev direktiiv on äriprotsessidele keskenduv horisontaalne vahend, mida kohaldatakse ka väärtusahela suhtes, täiendab käesolev direktiiv muid kehtivaid või kavandatavaid meetmeid, mis käsitlevad otseselt teatavaid kestlikkuse probleeme või mida kohaldatakse mõnes konkreetses sektoris, enamasti liidu piires. Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev direktiiv toetab Euroopa sotsiaalõiguste sammast, kuna mõlemad edendavad selliseid õigusi nagu õiglased töötingimused. Selles käsitletakse – lisaks välisaspektile – rahvusvaheliste tööstandardite rikkumisi, kui neid rikkumisi pannakse toime liidus (nt sunniviisilise töö juhtumid põllumajanduses). Seetõttu tugevdaks see ka sisemiselt töötajate kaitset liidus koos kehtiva sotsiaalõigustikuga ning aitaks ära hoida ja tõkestada nende õiguste rikkumisi liikmesriikides ja liikmesriikide vahel. Seega täiendab käesolev direktiiv ELi õiguskeskkonda, kus praegu puudub kogu liitu hõlmav läbipaistev ja prognoositav raamistik, mis aitaks ELi ettevõtjatel kõigis majandussektorites hinnata ja juhtida kestlikkusriske ja -mõjusid seoses peamiste inimõigustealaste ja keskkonnariskidega, sealhulgas nende väärtusahelates. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS Õiguslik alus Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artiklitel 50 ja 114. ELi toimimise lepingu artikli 50 lõikega 1 ja eelkõige ELi toimimise lepingu artikli 50 lõike 2 punktiga g on ELile antud pädevus võtta meetmeid, et saavutada asutamisvabadus teataval tegevusalal, eelkõige „kooskõlastades vastavalt vajadusele tagatisi, mida liikmesriigid nõuavad äriühingutelt artikli 54 teises lõigus määratletud tähenduses nii osanike ja aktsionäride kui ka kolmandate isikute huvide kaitseks, pidades silmas selliste tagatiste muutmist võrdväärseks kogu liidu ulatuses“. Selle näiteks võib olla äriühingute aktsionäride ja muude sidusrühmade huvide kaitsega seotud koordineerimismeetmed, mille eesmärk on muuta selline kaitse ühetaoliseks kogu liidus, kui liikmesriikide õigusnormide erinevused takistavad näiteks asutamisvabadust. Selle sätte rakendamine on võimalik, kui eesmärk on kõrvaldada praegused asutamisvabadust piiravad tõkked või vältida nende edaspidist teket liikmesriikide õiguse lahkneva arengu tõttu. Selliste tõkete tekkimine peab olema tõenäoline ja vastava meetme eesmärk peab olema nende ennetamine. Käesolev ettepanek reguleerib äriühingute kestlikkusalaseid hoolsuskohustusi ja hõlmab samal ajal – selle hoolsuskohustusega seotud ulatuses – äriühingu juhtide kohustusi ja äriühingu juhtimissüsteeme hoolsuskohustuse rakendamiseks. Seega puudutab ettepanek protsesse ja meetmeid, millega kaitstakse äriühingute liikmete ja sidusrühmade huve. Mitu liikmesriiki on hiljuti kehtestanud kestlikkusalast hoolsuskohustust käsitlevad õigusaktid, samas kui teistel on õigusloomeprotsess pooleli või nad kaaluvad meetmete võtmist. Samuti on üha enam liikmesriike viimasel ajal seda küsimust reguleerinud, nõudes juhtidelt äriühingu välismõju arvessevõtmist, oma otsustes sidusrühmade huvide tähtsustamist või äriühingu inimõiguste strateegiat käsitleva poliitilise avalduse vastuvõtmist. Uued ja väljatöötatavad hoolsuskohustust käsitlevad õigusaktid on liidus küllaltki erinevad, hoolimata kõigi liikmesriikide kavatsusest tugineda olemasolevatele rahvusvahelistele standarditele (ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted ning OECD vastutustundliku äritegevuse standardid) ning seetõttu võivad nõuded erineda. Mõned liikmesriigid on võtnud vastu või tõenäoliselt võtavad vastu õigusakte, mis piirduvad väärtusahelate kestlikkuse eriprobleemidega. Isikuline kohaldamisala, sisulised hoolsusnõuded, nõuete täitmise tagamise kord ja juhtide seotud ülesanded on erinevad ja võivad tulevikus veelgi rohkem erineda. Võib eeldada, et mõned liikmesriigid otsustavad, et ei reguleeri seda valdkonda. Seega põhjustavad liikmesriikide märkimisväärselt erinevad nõuded siseturu killustumist. Tõenäoliselt suureneb selline killustatus aja jooksul. Ka võib selline killustatus tekitada siseturul ettevõtjatele ebavõrdseid tingimusi. Esiteks kehtivad äriühingutele ja nende juhtidele – eelkõige nendele, kellel on piiriülesed väärtusahelad – juba erinevad nõuded ja edaspidi tõenäoliselt veelgi erinevamad nõuded olenevalt nende registrijärgsest asukohast. See tekitab konkurentsimoonutusi. Lisaks võivad mõned ettevõtjad, olenevalt sellest, kuidas nad oma tegevust siseturul struktureerivad, kuuluda samaaegselt kahe või enama erineva äriühingute kestlikku üldjuhtimist käsitleva riikliku õigusraamistiku kohaldamisalasse. See võib kaasa tuua nõuete dubleerimise, raskusi nõuete täitmisel, õiguskindluse puudumise ettevõtjate jaoks ja isegi vastastikku kokkusobimatud paralleelsed õigusnõuded. Teisest küljest ei pruugi mõned ettevõtjad kuuluda ühegi riikliku raamistiku kohaldamisalasse ainuüksi sel põhjusel, et neil ei ole siseriikliku õiguse alusel asjakohaseid sidemeid sellise liikmesriigi jurisdiktsiooniga, kus hoolsuskohustuse normid kehtivad, ja sellega saavad nad oma konkurentide ees eelise. Kavandatava õigusakti eesmärk on selliseid vaba liikumise takistusi ja konkurentsimoonutusi ennetada ja need kõrvaldada, ühtlustades selleks hoolsuskohustuse täitmise nõuded, mis esitatakse ettevõtjatele seoses nende endi tegevuse, tütarettevõtjate, väärtusahelate ning nende juhtide ülesannetega. Need toovad kaasa võrdsed tingimused, mille puhul sarnase suurusega äriühingutele ja nende juhtidele kehtivad samad nõuded äriühingute kestliku üldjuhtimise ja äriühingute hoolsusmeetmete integreerimiseks nende sisemistesse juhtimissüsteemidesse, ja seega äriühingute sidusrühmade huvide sarnase kaitse. Ühtlustatud tingimused oleksid kasulikud äriühingute piiriülesele asutamisele, sealhulgas ettevõtjate tegevusele ja ka investeeringutele, kuna see hõlbustaks äriühingutele esitatavate kestlikkusnõuete võrdlemist ning muudaks kaasamise lihtsamaks ja seega odavamaks. ELi toimimise lepingu artikkel 50 on erinorm, mille alusel võetakse meetmeid asutamisvabaduse saavutamiseks. Kavandatavatest meetmetest kuuluvad selle õigusliku aluse alla äriühingute üldjuhtimist puudutavad meetmed, eelkõige hoolsuskohustuse integreerimine äriühingu tegevuspõhimõtetesse, meetmed, mis käsitlevad ettevõtjate kava, millega tagatakse, et ärimudel ja strateegia on kooskõlas üleminekuga kestlikule majandusele ning globaalse soojenemise piiramisega 1,5 °C-ni kooskõlas Pariisi kokkuleppega, ja sellega seotud tasustamismeetmed, samuti sätted juhtide hoolsuskohustuse kohta ning äriühingu juhtide kohustuste kohta seoses hoolsuskohustuse kehtestamise ja järelevalvega. Selleks et kirjeldatud siseturutõkkeid igakülgselt käsitleda, kasutatakse ELi toimimise lepingu artiklit 50 siinkohal koostoimes üldsättega, milleks on ELi toimimise lepingu artikkel 114. ELi toimimise lepingu artikliga 114 on ette nähtud võimalus võtta liikmesriikides nii õigus- kui ka haldusnormide ühtlustamiseks meetmeid, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine. Liidu seadusandja võib tugineda ELi toimimise lepingu artiklile 114 eelkõige siis, kui liikmesriikide õigusnormide erinevused takistavad põhivabaduste kasutamist või tekitavad konkurentsimoonutusi ja mõjutavad seega otseselt siseturu toimimist. Nagu eespool märgitud, on äriühingute kestlikku üldjuhtimist ja hoolsuskohustust käsitlevate siseriiklike normide erinevustel otsene mõju siseturu toimimisele ning tulevikus see mõju tõenäoliselt suureneb. Lisaks ELi toimimise lepingu artikliga 50 reguleeritud küsimustele käsitleb käesolev õigusakt ka muid siseturu loomise ja toimimise valdkondi. Eelkõige oleks liidu seadusandja meetmete puudumise korral kaupade ja teenuste tootmine ja liikumine moonutatud selliste jurisdiktsioonide kasuks, kus hoolsuskohustus puudub või kus kehtib leebem kord, või sellistes jurisdiktsioonides asutatud äriühingute kasuks, mis mõjutaks oluliselt kauba- ja teenuste voogusid. Lisaks seisavad kaupu või teenuseid tarnivad ettevõtjad, eelkõige VKEd, silmitsi erinevate eeskirjade ja eri liikmesriikides asuvate klientide erinevate ootustega. Näiteks kui ühe liikmesriigi õiguse kohaselt võidakse nõuda tarnijalt välisauditi korraldamist, võib teine liikmesriik nõuda, et sama tarnija osaleks tunnustatud valdkondlikes kavades ja mitut sidusrühma hõlmavates algatustes. Üks liikmesriik võib nõuda ettevõtjalt hoolsuskohustuse täitmist seoses väljakujunenud ärisuhetega, samas kui teine liikmesriik võib seda nõuda vaid otseste tarnijate puhul. See tooks kaasa erinevate, osaliselt kokkusobimatute nõuete mitmekordistumise, mis moonutaks kaupade ja teenuste vaba liikumist liidus. On tõenäoline, et need moonutused ja mõjud muutuvad aja jooksul tõsisemaks, kuna üha rohkem liikmesriike võtab vastu lahknevaid siseriiklikke õigusakte, või see võib kaasa tuua isegi selle, et hakatakse võistlema, kes suudab tulevaste hoolsuskohustuse alaste õigusaktidega vähem nõudeid kehtestada. Moonutused on äriühingu väärtusahelas tekitatud kahju korral olulised ka tsiviilvastutuse seisukohast. Mõned hoolsuskohustust käsitlevad riiklikud õigusraamistikud sisaldavad sõnaselget tsiviilvastutuse korda, mis on seotud hoolsuskohustuse täitmata jätmisega, samas kui teistes on konkreetne tsiviilvastutuse kord selgelt välistatud. Paljud ettevõtjad on kaevatud kohtusse, kuna nad põhjustasid või ei suutnud ära hoida kahjulikku mõju oma tütarettevõtjate või väärtusahelate tasandil. Sellised kohtuasjad lahendatakse praegu erinevate õigusnormide alusel. Kui puuduvad ühtsed normid, võivad riikide erinevad vastutuskorrad viia erinevate tulemusteni, olenevalt sellest, kas on olemas omaniku kontroll (tütarettevõtjate puhul) või tegelik kontroll (kas otselepingute kaudu või kui ettevõtja saab kontrolli teha lepingulise hierarhia või muude kaudsetes ärisuhetes leiduvate hoobade abil). Selline killustatus tooks kaasa konkurentsimoonutusi siseturul, kuna ühes liikmesriigis asuvale äriühingule esitataks tema väärtusahelas tekitatud kahju tõttu kahju hüvitamise nõudeid, samas kui mõnel muul sama väärtusahelaga äriühingul ei oleks teistsuguste siseriiklike normide tõttu sellist rahalist ja maineriski. Kavandatav tsiviilvastutuse kord selgitaks, milliseid norme kohaldatakse juhul, kui kahju tekib äriühingu enda tegevuse käigus, selle tütarettevõtja tasandil ning väärtusahela otseste ja kaudsete ärisuhete tasandil. Lisaks on kohaldatavat õigust käsitleva kavandatava sätte eesmärk tagada ühtlustatud normide kohaldamine, sealhulgas tsiviilvastutuse osas, ka juhtudel, kui muidu sellise nõude suhtes kohaldatav õigus ei ole liikmesriigi õigus. Seetõttu on oluline tagada vajalikud võrdsed tingimused. Subsidiaarsus Esiteks ei ole liikmesriikide õigusaktid selles valdkonnas tõenäoliselt piisavad ja tõhusad. Mis puudutab spetsiifilisi piiriüleseid probleeme, nagu reostus, kliimamuutused, bioloogiline mitmekesisus jne, siis teiste liikmesriikide tegevusetuse korral individuaalsed meetmed takerduvad. Rahvusvaheliste kohustuste täitmine, näiteks ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni, Pariisi kliimamuutuse kokkuleppe, bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni ja muude mitmepoolsete keskkonnakokkulepete eesmärkide saavutamine vaid üksikute liikmesriikide tegevusega on ebatõenäoline. Lisaks on äriühingute väärtusahelates esinevatest kahjulikest inimõigustealastest ja keskkonnamõjudest tulenevatel riskidel sageli piiriülene mõju (nt saaste, riikidevahelised tarne- ja väärtusahelad). Teiseks tegutsevad paljud äriühingud kogu ELis või ülemaailmselt; väärtusahelad laienevad teistesse ELi liikmesriikidesse ja üha enam ka kolmandatesse riikidesse. Suur osa (38 %) Euroopa suurte börsil noteeritud äriühingute summaarsest turukapitalisatsioonist kuulub piiriüleselt investeerivatele institutsionaalsetele investoritele, seetõttu on paljude äriühingute omandisuhted piiriülesed ja nende tegevust mõjutavad mõne riigi õigusnormid ja teiste riikide tegevusetus. See on üks põhjusi, miks esirinnas tegutsevad ettevõtjad väidetavalt ei soovi astuda edasisi samme kestlikkusküsimustega tegelemisel, sealhulgas praegu väärtusahelates esinevate probleemide lahendamisel, ning nad nõuavad piiriüleseid võrdseid tingimusi. Kolmandaks vajavad nii siseturul kui ka väljaspool tegutsevad äriühingud õiguskindlust ja võrdseid tingimusi kestlikuks kasvuks. Mõni liikmesriik on hiljuti kehtestanud hoolsuskohustust käsitlevad õigusaktid, samas kui teistel on õigusloomeprotsess pooleli või nad kaaluvad meetmete võtmist. Liikmesriikide kehtivad ja kavandatavad õigusnormid on juba kaasa toonud lahknevaid nõudeid ja teevad seda veelgi, mis tekitab ebatõhususe riski ja võib muuta tingimused ebavõrdseks. Hoolsuskohustusalaste õigusaktide lahknevus avaldab märkimisväärset kaudset mõju tarnijatele, kes tarnivad erinevatele ettevõtjatele, kelle suhtes kehtivad erinevad seadused, kuna praktikas saavad kohustustest lepingutingimused. Kui hoolsuskohustuse nõuded on liikmesriigiti märkimisväärselt erinevad, tekitab see õiguslikku ebakindlust, ühtse turu killustumist, lisakulusid ja keerukust nii piiriüleselt tegutsevatele ettevõtjatele ja nende investoritele kui ka teistele sidusrühmadele. ELi õigusaktiga saab seda vältida ja seetõttu on sellel lisaväärtus. Kõigele lisaks võib ELi sekkumine võrreldes liikmesriikide individuaalsete meetmetega kindlustada Euroopale tugeva hääle poliitika arendamisel ülemaailmsel tasandil.

Proportsionaalsus Ettevõtjate vastavuskuludest tulenev koormus on kohandatud suuruse, olemasolevate ressursside ja riskiprofiiliga. Ettevõtjad peavad võtma üksnes asjakohaseid meetmeid, mis on proportsioonis negatiivse mõju raskusastme ja tõenäosusega ning ettevõtjale mõistlikult kättesaadavad, võttes arvesse konkreetse juhtumi asjaolusid, sealhulgas majandussektori ja konkreetse ärisuhte erijooni ja ettevõtja mõju sellele, ning vajadust tagada meetmete tähtsuse järjekorda seadmine. Sel eesmärgil piirati materiaalset ja isikulist kohaldamisala ning jõustamissätteid, nagu on selgitatud allpool. Mis puudutab hoolsuskohustuste „isikulist kohaldamisala“ (st millised ettevõtjakategooriad on hõlmatud), siis vabastatakse hoolsuskohustustest väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd), kelle hulka kuuluvad ka mikroettevõtjad ja kes moodustavad kokku ligikaudu 99 % kõigist liidu ettevõtjatest. Selle ettevõtjate kategooria jaoks oleks hoolsuskohustuse protsessi loomise ja rakendamisega kaasnev rahaline ja halduskoormus suhteliselt suur. Enamasti ei ole neil eelnevalt olemas hoolsuskohustuse mehhanisme, neil puudub oskusteave, spetsialiseerunud töötajad ning hoolsuskohustuse täitmise kuludel oleks neile ebaproportsionaalne mõju. Sellegipoolest tekib neil mõningal määral kulusid ja koormust ärisuhete tõttu direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate ettevõtjatega, sest eeldatavasti kannavad suurettevõtjad nõudmised üle oma tarnijatele. Seetõttu on vaja toetusmeetmeid, et aidata VKEdel suurendada tegevus- ja finantssuutlikkust. Ka on ettevõtjatel, kelle äripartner on VKE, kohustus teda hoolsuskohustuse nõuete täitmisel toetada, kui sellised nõuded ohustaksid VKE elujõulisust. Lisaks ei hõlma finantssektori väärtusahel VKEsid, kes saavad laenu, krediiti, rahastamisvahendeid, kindlustust või edasikindlustust. Samal ajal on üksiku VKE kokkupuude ebasoodsate kestlikkusmõjudega üldjuhul väiksem kui suuremate ettevõtjate kokkupuude. Seetõttu jäävad väga suured ettevõtjad täieliku hoolsuskohustuse kohaldamisalasse ka seetõttu, et paljudel neist on teatavad protsessid juba paigas, nt aruandluskohustuse tõttu. Eelkõige filtreeritakse valitud käibekriteeriumidega välja need, kellel on liidu majandusele suurim mõju. Lisaks sätestatakse käesolevas direktiivis meetmed, et piirata koormuse ülekandmist nendelt suurettevõtjatelt väärtusahela väiksematele tarnijatele ning kasutada VKEde suhtes õiglasi, mõistlikke, mittediskrimineerivaid ja proportsionaalseid nõudeid. Väiksema käibe ja väiksema töötajate arvuga ettevõtjate puhul piirdub hoolsuskohustus nende ettevõtjatega, kes tegutsevad eriti suure mõjuga sektorites, mille kohta on samal ajal olemas OECD valdkondlikud suunised. Samas hoolimata asjaolust, et OECD suunised hõlmavad finantssektorit, ei kuulu see oma eripära tõttu suure mõjuga sektorite hulka. Selle piirangu eesmärk on tasakaalustada huvi direktiivi eesmärkide saavutamise vastu ja huvi minimeerida ettevõtjate finants- ja halduskoormust. Nende ettevõtjate hoolsuskohustust lihtsustatakse, kuna nad keskenduksid ainult tõsistele kahjulikele mõjudele, mis on nende sektori jaoks olulised. Lisaks hakatakse hoolsuskohustust nende suhtes kohaldama alles kaks aastat pärast käesoleva direktiivi ülevõtmisperioodi lõppu, mis võimaldab paika panna vajalikud protsessid ja menetlused ning kasutada majandussektori koostööst, tehnoloogilisest arengust, standarditest jms saadavat kasu, mida varasem rakendamine suuremate ettevõtjate suhtes tõenäoliselt annab. Kuivõrd käesolev direktiiv hõlmab ka kolmandate riikide ettevõtjaid, ei ole hõlmatud ELi ja kolmandate riikide ettevõtjate suhtes kohaldamisala määratlemisel kasutatud kriteeriumid samad, kuid need tagavad, et kolmandate riikide ettevõtjad ei kuulu tõenäoliselt direktiivi kohaldamisalasse. Nende puhul kasutatakse netokäibe künnist (1. rühma puhul 150 miljonit eurot ja 2. rühma puhul 40 miljonit eurot), kuid kogu see käive peab tekkima liidus. ELi ettevõtjatel omakorda peab kogu maailmas tekkiv netokäive olema 150 miljonit eurot ja nad peavad täitma ka töötajate kriteeriumi (üle 500 töötaja 1. rühmas ja üle 250 töötaja 2. rühmas). Erinevate kriteeriumide kasutamise põhjused on järgmised: –ELis tekkinud käibe kriteerium kolmandate riikide ettevõtjatele loob seose ELiga. Ainult liidus tekkinud käibe arvestamine on põhjendatud, kuna selline asjakohaselt reguleeritud künnis loob territoriaalse seose kolmandate riikide ettevõtete ja liidu vahel nende ettevõtjate tegevuse võimaliku mõju tõttu ELi siseturule, millest piisab, et kohaldada liidu õigust kolmandate riikide ettevõtjate suhtes. –Samuti on riigipõhise aruandluse direktiiviga – millega muudetakse raamatupidamisdirektiivi – juba kehtestatud ELi-väliste ettevõtjate netokäibe arvutamise meetodid, samas kui kolmandate riikide ettevõtjate töötajate arvu arvutamiseks sellist metoodikat ei ole. Prantsusmaa hoolsuskohustust reguleeriva seadusega saadud kogemused näitavad, et kui puudub töötaja ühtne määratlus, on töötajate arvu (üleilmselt) keeruline arvutada – see ei lase kindlaks teha, millised kolmandate riikide ettevõtjad kuuluvad õigusakti kohaldamisalasse, mis omakorda takistab õigusnormide tulemuslikku maksmapanekut. –ELi ettevõtjate puhul tagaks nii töötajate kriteeriumi kui ka käibekriteeriumide kasutamine parema kooskõla äriühingute kestlikkusaruandluse direktiivi ettepanekuga, mida tuleks kasutada ELi ettevõtjate hoolsusmeetmete ja -poliitika aruandluses. –Kuigi direktiiv hõlmab komisjoni hinnangu põhjal umbes 13 000 ELi ettevõtjat, kuulub selle kohaldamisalasse üksnes ligikaudu 4 000 kolmandate riikide ettevõtjat. Tõenäoliselt ei muuda ELi siseturu konkurentsitingimusi asjaolu, et ELi ettevõtjad on hõlmatud ainult juhul, kui nad vastavad ka töötajate arvu miinimumkünnisele. ELi ettevõtjate suhtes kohaldatavad kaks suuruse kriteeriumi, isegi kui need on kumulatiivsed, hõlmavad ELi-väliste ettevõtjatega võrreldes siiski suhteliselt väiksemaid ettevõtjaid, kuna nende puhul tuleb arvesse võtta ettevõtja kogu ülemaailmset netokäivet. Kõigele lisaks on kolmandate riikide suurettevõtjad, kellel on liidus suur käive, võimelised hoolsuskohustust täitma ja saavad hoolsuskohustusega kaasnevatest eelistest kasu ka oma mujal toimuvas tegevuses. Kõigis muudes aspektides kehtivad kolmandate riikide ettevõtjate suhtes hoolsuskohustuse normid samamoodi nagu samadele kriteeriumidele vastavatele ELi äriühingutele (näiteks suure mõjuga sektorites tegutsevate ettevõtjate suhtes kohaldatav kord ja nende ettevõtjate identne üleminekuperiood). Äriühingu juhtide kohustuste ühtlustamine piirdub ainult ELi ettevõtjatega, seega on kolmandate riikide ettevõtjate kohustused piiratumad. „Materiaalne kohaldamisala“ on suunatud peamiselt äriühingu hoolsuskohustusele ja on struktureeritud selle ümber ning hõlmab inimõigusi ja neid kahjulikke keskkonnamõjusid, mida saab valitud rahvusvahelistes konventsioonides selgelt määratleda. Äriühingu juhtidele kavandatud ülesanded tagavad tiheda seose hoolsuskohustusega ja on seega vajalikud hoolsuskohustuse tulemuslikkuse tagamiseks. Äriühingu juhtide kohustuste hulka kuulub ka selle selgitamine, kuidas juhid peaksid täitma hoolsuskohustust, et tegutseda äriühingu parimates huvides. Algatuse eesmärkide saavutamise seisukohast on kõige tähtsam see, et hoolsuskohustuse täitmist nõutaks tulemuslikult. Käesoleva direktiiviga nähakse ette karistuste ja tsiviilvastutuse kombinatsioon. Mis puudutab eraõiguslikku hoolsuskohustuse täitmise tagamist tsiviilvastutuse kaudu, siis kasutatakse ühelt poolt ettevõtja enda ja selle tütarettevõtjate ning teiselt poolt ärisuhete puhul erinevat lähenemisviisi. Eelkõige puudutab tsiviilvastutus üksnes väljakujunenud ärisuhteid, millest ettevõtja loodab nende intensiivsust või kestust silmas pidades püsivat suhet ja mis ei ole ettevõtja väärtusahela ebaoluline või pelk kõrvalosa. Ettevõtja ei peaks vastutama suutmatuse eest kahju ära hoida või seda peatada kaudsete ärisuhete tasandil, kui ta kasutas lepingulist hierarhiat ja tagatisi ning võttis kasutusele meetmed nõuete täitmise kontrollimiseks, välja arvatud juhul, kui juhtumi asjaolusid arvestades oli ebamõistlik eeldada, et tegelikult võetud meetmed, sealhulgas nõuetele vastavuse kontrollimine, oleksid piisavad kahjuliku mõju ärahoidmiseks, leevendamiseks, lõpetamiseks või selle ulatuse vähendamiseks. Peale selle tuleb vastutuse kohaldumise ja ulatuse hindamisel nõuetekohaselt arvesse võtta äriühingu otseselt kõnealuse kahjuga seotud pingutusi järgida kõiki parandusmeetmeid, mida järelevalveasutus temalt nõuab, tehtud investeeringuid ja antud sihtotstarbelist toetust, ning võimalikku koostööd teiste üksustega, et tegeleda kahjuliku mõjuga oma väärtusahelates. Selline tsiviilvastutuse käsitusviis piirab ka ülemääraste kohtuvaidluste riski. Meetmed, mis on seotud hoolsuskohustuse täitmise tagamisega avaliku õiguse kaudu, ei lähe vajalikust kaugemale. Käesolevas direktiivis selgitatakse, et iga hoolsuskohustuse täitmata jätmise tõttu määratud karistus peab olema proportsionaalne. Kui ametiasutused, kes uurivad äriühingu vastavust käesolevale direktiivile, tuvastavad mittevastavuse, peaksid nad kõigepealt andma äriühingule piisavalt aega, et võtta parandusmeetmeid. Direktiivis esitatakse piiratud arv karistusi, mida tuleks kohaldada kõigis liikmesriikides, kuid liikmesriikide ülesandeks jääb tagada, et direktiivi normide maksmapaneku protsess on proportsionaalne ja kooskõlas nende siseriikliku õigusega. Rahaliste karistuste määramisel lähtutakse äriühingu käibest, et tagada nende proportsionaalsus. Lisaks ei põhjusta käesolev direktiiv liidule, riikide valitsustele, piirkondlikele ega kohalikele ametiasutustele tarbetuid kulusid. Direktiiviga jäetakse õigusnormide täitmise tagamise korraldus liikmesriikide otsustada. Järelevalvet võivad teha olemasolevad asutused. Kulude vähendamiseks (näiteks eri liikmesriikides tegutsevate kolmandate riikide äriühingute üle järelevalve tegemisel) ning järelevalve, koordineerimise, uurimise ja teabevahetuse parandamiseks loob komisjon Euroopa järelevalveasutuste võrgustiku. Käesolev direktiiv võimaldab ettevõtjatel teha koostööd, kasutada valdkondlikke kavasid ja mitut sidusrühma hõlmavaid algatusi, et vähendada ettevõtjate jaoks käesoleva direktiivi järgimise kulusid. Vahendi valik Kavandatav õigusakt on direktiiv, kuna äriühinguõigust käsitlevate õigusaktide puhul, mis käsitlevad äriühingute liikmete ja teiste isikute huvide kaitset, eesmärgiga muuta selline kaitse ühetaoliseks kogu liidus, on õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 50. ELi toimimise lepingu artiklis 50 on sätestatud nõue Euroopa Parlamendile ja nõukogule võtta meetmeid direktiivide abil. Komisjon võtab vastu delegeeritud õigusaktid, millega kehtestatakse kriteeriumid kolmandate riikide äriühingute hoolsuskohustusalase aruandluse kohta.

Selleks et pakkuda ettevõtjatele ja liikmesriikide ametiasutustele tuge seoses sellega, kuidas ettevõtjad peaksid oma hoolsuskohustust täitma, võib komisjon anda välja suuniseid, olles vajaduse korral konsulteerinud asjaomaste Euroopa asutustega, rahvusvaheliste asutustega, kellel on hoolsuskohustuse täitmise alased eksperditeadmised, ja muude asutustega. Suuniseid võib kasutada ka selleks, et koostada näidislepingu mittesiduvad sätted, mida ettevõtjad saavad kasutada kohustuse jaotamisel oma väärtusahelas. Lisaks võib komisjon võtta muid toetavaid meetmeid, mis põhinevad olemasolevatel ELi meetmetel ja vahenditel, et toetada hoolsuskohustuse täitmist liidus ja kolmandates riikides, sealhulgas hõlbustada sidusrühmade ühisalgatuste tegemist, et aidata ettevõtjatel täita oma kohustusi ja toetada VKEsid, keda käesolev direktiiv muul viisil mõjutab. Seda tegevust saab täiendada ELi arengukoostöö rahastamisvahenditega, et toetada kolmandate riikide valitsusi ja tarneahelas ülalpool asuvaid kolmandate riikide ettevõtjad, kes ohjavad oma tegevuse ja tarneahela eelneva etapi ärisuhetega kaasnevaid kahjulikke inimõigustealaseid ja keskkonnamõjusid. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Konsulteerimine sidusrühmadega Kooskõlas parema õigusloome suunistega toimus mitu konsultatsiooni: –esialgne mõjuhinnang (tegevuskava), mis sai 114 tagasisidevastust; –avalik konsultatsioon, mille tulemusena saadi 473 461 vastust ja 122 785 kodaniku allkirjad, millest enamik esitati kampaaniates, kus kasutati eeltäidetud küsimustikke, ja 149 seisukohta. –sihtotstarbeline konsultatsioon sotsiaalpartneritega; –mitu sidusrühmade seminari ja kohtumist, nt peamiselt äriühinguõigusele spetsialiseerunud õigusteadlastest koosneva mitteametliku eksperdirühma (ICLEG) koosolek, kohtumine liikmesriikide esindajatega äriühinguõiguse eksperdirühmas (CLEG) ning –konverentsid ja kohtumised ettevõtjate ühenduste, üksikettevõtjatega, sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) esindajatega, kodanikuühiskonnaga, sealhulgas valitsusväliste organisatsioonide ja mittetulundusühingutega, samuti rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu OECD. Üldiselt näitas konsulteerimine, et enamjaolt on sidusrühmad laialdaselt nõus, et hoolsuskohustuse valdkonnas on olemas vajadus ELi õigusraamistiku järele. Eelkõige palusid suurettevõtjad hoolsuskohustuse valdkonna suuremat ühtlustamist, et parandada õiguskindlust ja luua võrdsed tingimused. Kodanikud ja kodanikuühiskonna ühendused pidasid kehtivat õigusraamistikku ebatõhusaks, et tagada ettevõtjate vastutus inimõigustele ja keskkonnale avaldatava negatiivse mõju eest. Enamik avalikul konsultatsioonil vastanuid, sealhulgas enamik osalenud liikmesriike, eelistas hooldusmeetmete puhul sektoripõhisele või temaatilisele lähenemisviisile horisontaalset lähenemisviisi. Ettevõtjad märkisid, et nad kardavad sattuda ebasoodsasse konkurentsiolukorda võrreldes kolmandate riikide ettevõtjatega, kellel ei ole samu kohustusi. Seepärast nõustus enamik vastanutest, et hoolsuskohustuse norme tuleks kohaldada ka kolmandate riikide äriühingute suhtes, mis ei ole asutatud ELis, kuid tegutsevad teatavas ulatuses Euroopa Liidus. Kohustusliku hoolsuskohustuse täitmise tagamise mehhanismi kohta märkis enamik kõigist avalikul konsultatsioonil osalenud sidusrühmadest, et kõige sobivam variant on järelevalve, mida teevad riiklikud pädevad asutused, kes rakendavad ELi koostöö-/koordineerimismehhanismi. Enamik vastajaid kõigis sidusrühmades pidas siduvaid norme, mis hõlmavad ka eesmärke, poliitikavariandiks, mis toob kaasa kõige rohkem kulusid, aga ka kõige rohkem kasu. Kuigi enamik vastajaid nägi positiivset mõju kolmandatele riikidele, pelgab osa neist hoolsuskohustuse normide võimalikku negatiivset mõju nendele riikidele, juhul kui ettevõtjad, kes investeerivad kolmandatesse riikidesse, kus inimõiguste, sealhulgas sotsiaalsete ja tööõiguste kaitse ning keskkonnakaitse on nõrk, peaksid nendest riikidest lahkuma. Üksikasjalik teave konsultatsioonistrateegia ja sidusrühmadega peetud konsultatsioonide järelduste kohta on esitatud mõjuhinnangu 2. lisas. Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Eri variantide analüüsi toetamiseks sõlmis komisjon toetuslepingud välisekspertidega, et korraldada uuring kogu tarneahelat hõlmavate hoolsusnõuete kohta ning uuring äriühingu juhtide kohustuste ja äriühingu kestliku üldjuhtimise kohta. Eksperdid tegid uuringu eri etappides komisjoniga tihedat koostööd. Lisaks nendele toetavatele uuringutele koguti täiendavaid eksperditeadmisi kirjandusuuringute ja sidusrühmadega konsulteerimise käigus. Lisaks eespool nimetatud toetavatele uuringutele, ekspertrühmade koosolekutele ja sidusrühmadega konsulteerimisele pööras komisjon suurt tähelepanu ka Euroopa Parlamendi asjaomasele resolutsioonile ja nõukogu järeldustele. Euroopa Parlamendi 10. märtsi 2021. aasta resolutsioonis esitati komisjonile soovitused äriühingu hoolsuskohustuse ja vastutuse kohta ning kutsuti komisjoni üles esitama ettepanekut ELi normide kohta, mis käsitleksid äriühingu hoolsuskohustust terviklikult. Nõukogu 1. detsembri 2020. aasta järeldustes inimõiguste ja inimväärse töö kohta ülemaailmsetes tarneahelates kutsuti komisjoni üles esitama ettepanekut ELi õigusraamistiku kohta, mis käsitleb äriühingu kestlikku üldjuhtimist, sealhulgas äriühingute valdkonnaüleseid hoolsuskohustusi ülemaailmsetes väärtusahelates. Mõjuhinnang

Mõjuhinnangus analüüsiti laiemalt probleemi, mis tuleneb vajadusest tugevdada kestlikkust äriühingu üldjuhtimises ja haldussüsteemides, võttes arvesse kahte aspekti: 1) äriühingute riskijuhtimise süsteemides ja otsustes ei võeta piisavalt arvesse sidusrühmade huve ja sidusrühmadega seotud (kestlikkus-)riske äriühingutele; 2) äriühingud ei leevenda piisavalt oma kahjulikku inimõigustealast ja keskkonnamõju, neil ei ole piisavaid juhtimis- ja haldussüsteeme ega meetmeid oma kahjuliku mõju leevendamiseks. Pärast eri poliitikavariantide kaalumist peamiselt äriühingu hoolsuskohustuse ja juhtide kohustuste valdkonnas, esitati mõjuhinnangus eelistatud poliitikavariantide pakett, mis koosneb kolmest elemendist: äriühingu hoolsuskohustus, äriühingu juhtide kohustused ja tasustamine, mis täiendavad üksteist. Mõjuhinnangu kavand esitati komisjoni õiguskontrollikomiteele 9. aprillil 2021. Pärast õiguskontrollikomitee negatiivset arvamust esitati 8. novembril 2021 õiguskontrollikomiteele teise arvamuse saamiseks muudetud mõjuhinnang. Kuigi vastuseks õiguskontrollikomitee esimesele arvamusele tehti aruandes märkimisväärseid muudatusi, esitas õiguskontrollikomitee 26. novembril 2021 ikkagi teise negatiivse arvamuse, milles rõhutati vajadust poliitiliste suuniste järele selle kohta, kas ja millistel tingimustel saaks äriühingu kestliku üldjuhtimise algatusega edasi minna. Õiguskontrollikomitee jäi oma negatiivse arvamuse juurde, kuna leidis, et mõjuhinnangus 1) ei ole probleemi piisavalt kirjeldatud ega esitatud veenvaid tõendeid selle kohta, et ELi ettevõtjad, eelkõige VKEd, ei kajasta kestlikkuse aspekte juba piisavalt või et neil ei ole selleks piisavalt stiimuleid; 2) ei tutvustatud piisavalt poliitiliste valikute ulatust ega määratud kindlaks või ei hinnatud peamisi poliitilisi valikuid igakülgselt; 3) ei hinnatud mõjusid täielikult, tasakaalustatult ja neutraalselt ega kajastatud kasu realiseerumisega seotud ebakindlust ning 4) ei tõendatud eelistatud poliitikavariandi proportsionaalsust. Seetõttu täiendatakse õiguskontrollikomitee teises negatiivses arvamuses esitatud märkuste käsitlemiseks mõjuhinnangut komisjoni talituste töödokumendiga õiguskontrollikomitee arvamuse järelmeetmete kohta, milles esitatakse lisaselgitusi ja -tõendeid valdkondade kohta, mille parandamiseks õiguskontrollikomitee konkreetseid soovitusi andis. Komisjoni parema õigusloome eeskirjade kohaselt on toimiku vastuvõtmise etapiga jätkamiseks vajalik õiguskontrollikomitee positiivne arvamus. Institutsioonidevaheliste suhete ja tulevikusuundade valdkonna asepresident võib siiski anda loa jätkata sellise algatuse ettevalmistusi, mille kohta õiguskontrollikomitee on esitanud teise negatiivse arvamuse. Oluline on märkida, et õiguskontrollikomitee arvamustega antakse hinnang mõjuhinnangu kvaliteedile, mitte sellega seotud seadusandlikule ettepanekule. Pidades silmas ka institutsioonidevaheliste suhete ja tulevikusuundade valdkonna asepresidendi nõusolekut, on komisjon pidanud otstarbekaks algatusega edasi liikuda järgmistel põhjustel: –algatuse poliitiline tähtsus komisjoni poliitilise prioriteedi „Inimeste hüvanguks toimiv majandus“ jaoks, sealhulgas kestliku rahanduse paketi ja Euroopa rohelise kokkuleppe kontekstis, ning –vajadus väärtusahela hoolsuskohustuse valdkonnas kiiresti tegutseda, et aidata kaasa kestlikule üleminekule ja käsitleda ühtse turu suureneva killustatuse ohtu, samuti seisukoht, et –esitatud lisaselgituste ja -tõenditega parandati rahuldavalt õiguskontrollikomitee mõjuhinnangus tuvastatud puudused ja neid võeti kohandatud õigusakti ettepanekus arvesse. Algatuse tähtsuse ja kiireloomulisuse kontekstis võttis komisjon samuti arvesse, et algatus on lisatud Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2022. aasta ühiste poliitiliste prioriteetide hulka. Pärast õiguskontrollikomitee järelduste hoolikat analüüsi ning arvestades esitatud lisaselgituste ja -tõendite vaagimist, on komisjon seisukohal, et ettepanek, mida on võrreldes mõjuhinnangus esitatud poliitikavariantide paketiga oluliselt muudetud, võimaldab siiski otsustavalt edasi liikuda üldeesmärgi poole kasutada paremini ära ühtse turu potentsiaali, et aidata kaasa üleminekule kestlikule majandusele ning edendada ettevõtjate kestlikku ja vastutustundlikku käitumist pikas perspektiivis. Direktiiv on mõjuhinnangu kavandis esitatud eelisvariantidega võrreldes keskendatum ja sihipärasem. Selle tuum on hoolsuskohustus, samal ajal on oluliselt vähendatud äriühingu juhtide kohustusi, sidudes need tihedalt hoolsuskohustusega. Lisaks on kohandatud hoolsuskohustuse ulatust. Mõjuhinnangus esitatud eelistatud poliitikavariantide paketis tehtud kohanduste üksikasjalik kirjeldus on esitatud lisatud talituste töödokumendis, milles on esitatud õiguskontrollikomitee arvamuse järelmeetmed ja lisateave. Lühidalt öeldes on „isikulist kohaldamisala“, st millised ettevõtjate kategooriad on hõlmatud, oluliselt vähendatud pärast arutelusid, mille vallandasid õiguskontrollikomitee märkused probleemi kirjelduse kohta, eelkõige seoses VKEdega, ja eelistatud variandi proportsionaalsuse kohta. Konkreetsemalt on VKEd kohaldamisalast täielikult välja jäetud ning suure mõjuga sektorite mõistega hõlmatus on nihutatud ainult ettevõtetele, kus töötab üle 250 töötaja ja mille ülemaailmne netokäive on üle 40 miljoni euro (samas kui hõlmatud on suurettevõtted, mis ületavad samaaegselt nii 500 töötaja kui ka 150 miljoni euro suuruse ülemaailmse netokäibe piirid, olenemata nende majandustegevuse valdkondadest). Suure mõjuga sektorid on tekstis otseselt määratletud, millega kajastatakse seega ka õiguskontrollikomitee märkusi õigusloome tehnika kohta. Suure mõjuga sektorite määratlus on piiratud sektoritega, kus on suur kahjuliku mõju risk ja mille kohta on olemas OECD suunised. Suure mõjuga sektorite keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjate suhtes hakkavad normid kehtima pärast kaheaastast üleminekuperioodi, et võimaldada pikemat kohanemisaega. Lisaks on nende ettevõtjate hoolsuskohustus piiratud ainult nende sektori jaoks oluliste tõsiste mõjudega. Algatuse eesmärkide tulemuslikuks saavutamiseks laiendatakse käesoleva ettepaneku kohaldamisala kolmandate riikide äriühingutele. Hõlmatud on ainult sellised väljaspool ELi asuvad äriühingud, millel on otsene seos liidu turuga ja mis vastavad ELi äriühingutega sarnasele käibekünnisele, kuid liidu turul. Lisaks on neil samad hoolsuskohustused kui vastavatel ELi äriühingutel. Direktiivis osutatakse ka sellele, et ettevõtjad, eelkõige väärtusahelas osalevad VKEd, vajavad kohustuste täitmiseks valmistumiseks (või nendest tulenevate nõuete täitmiseks, mis võidakse neile kaudselt üle kanda) kättesaadavat ja praktilist toetust. Toetuse hulka võivad kuuluda praktilised juhised ja abivahendid, nagu abitelefonid, andmebaasid või koolitus, aga ka vaatluskeskuse loomine, et aidata ettevõtjatel direktiivi rakendada. Peale selle viitab läbivaatamisklausel sõnaselgelt direktiivi isikulisele kohaldamisalale (st ettevõtjakategooriate hõlmatus), mis tuleks läbi vaadata, arvestades õigusakti kohaldamisel saadud praktilisi kogemusi. Muud leevendusmeetmed VKEdele avalduva kaudse mõju vähendamiseks kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate ettevõtjate kohustuste hulka. Mis puudutab esemelist kohaldamisala (st mis on hõlmatud), siis tegemist on endiselt inimõigustealast ja keskkonnamõju hõlmava valdkonnaülese õigusaktiga. See kajastab sidusrühmade tugevat üksmeelt selles, et kindlaks tehtud probleemide lahendamiseks on vaja horisontaalset raamistikku. Lisaks märkis õiguskontrollikomitee, et mõjuhinnangus ei ole piisavalt selgelt käsitletud vajadust reguleerida lisaks hoolsuskohustusele ka äriühingu juhtide kohustusi. Seetõttu otsustas komisjon selle probleemiga tegeleda, kaldudes kõrvale mõjuhinnangus esitatud eelistatud poliitikavariantide paketist ja keskendudes äriühingu juhtide kohustuste elemendile, mis puudutab hoolsuskohustust ja äriühingu juhtide kohustust tegutseda äriühingu parimates huvides, pidades silmas ka olemasolevaid rahvusvahelisi suuniseid,. See tähendab äriühingu juhtide kohustusi, mis on seotud äriühingu hoolsuskohustuse protsesside ja meetmete väljatöötamise ja rakendamise järelevalvega, selleks tegevusjuhendi kehtestamisega ning hoolsuskohustuse integreerimisega äriühingu strateegiasse. Selleks et juhtide rolli äriühingu hoolsuskohustuste valguses igakülgselt kajastada, täpsustatakse ka äriühingu juhtide üldist kohustust äriühingu huvide eest seista, mis on olemas kõigi liikmesriikide äriühinguõiguses, ning nähakse ette, et kui juhid täidavad oma kohustust tegutseda äriühingu parimates huvides, peaksid nad võtma arvesse äriühingute kestlikkusaruandluse direktiivi ettepanekus sisalduvaid kestlikkusküsimusi, sealhulgas vajaduse korral inimõigusi, kliimamuutusi ja keskkonnamõju, seda nii lühikeses, keskmises kui ka pikaajalises plaanis. Mõjuhinnangus esitatud ettepanekut panna äriühingu juhtidele ulatuslikumaid erikohustusi ei ole alles jäetud. See tagab, et ettepanek saavutab oma eesmärgi, jäädes samas proportsionaalseks. Vastuseks õiguskontrollikomitee märkustele sisaldavad käesolev seletuskiri ja õigusakti ettepaneku põhjendused tehtud poliitiliste valikute põhjalikke selgitusi. Kuigi õiguskontrollikomiteele esitatud mõjuhinnang ja komitee arvamus on avaldatud muutmata kujul, on koostatud lisaks eraldiseisev talituste töödokument, et esitada täiendavaid tõendeid ja selgitusi, mis lähtuvad õiguskontrollikomitee märkustest, kaasa arvatud tõendite kohta tehtud märkustest. Selles dokumendis hinnatakse eelkõige järgmist. 1.Probleemi kirjeldus: –selliste keskkonna- ja kestlikkusprobleemide ulatus ja areng, mis on otseselt seotud äriühingute kestliku juhtimise tavade ilmse puudumise või ebapiisava kasutamisega ELi äriühingutes ja mida käesoleva direktiiviga soovitakse lahendada, ning direktiivi lisaväärtus seoses ulatusliku meetmepaketiga, mille eesmärk on edendada kestlikkust rohelise kokkuleppe kohaselt; –miks peetakse turu- ja konkurentsidünaamikat ning ettevõtjate äristrateegiate ja riskijuhtimissüsteemide edasist arengut ebapiisavaks ning mis puudutab eeldatavat põhjuslikku seost äriühingu kestlikkusvahendite kasutamise ja nende praktilise mõju vahel probleemide lahendamisel.

2.Eelistatud poliitikavariandi mõju: –kolmandate riikidega seotud küsimused, koos tähelepanekutega i) eeldatava arengu kohta kolmandates riikides (arvestades muu hulgas ELi ja rahvusvahelisi kaubandus- ja arengutoetusmeetmeid), ii) kolmandatele riikidele ja kolmandates riikides asuvatele tarnijatele avalduva mõju kohta; –õigusnormide täitmise tagamise mehhanism, mis suurendab veelgi kahesambalise süsteemi lisaväärtust, mis põhineb haldustäitemeetmetel ja tsiviilvastutusel; –mõju konkurentsile ja kaubandusele. Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, sealhulgas mikroettevõtjad, ei kuulu direktiivi kohaldamisalasse ning neile tekkivaid kaudseid mõjusid leevendatakse liidu ja liikmesriikide tasandil ning ettevõtjatevahelistes suhetes toetavate meetmete ja suuniste abil, kasutades lepingu näidistingimusi ja suuremale äripartnerile esitatavaid proportsionaalsuse nõudeid. Põhiõigused Nagu on selgitatud mõjuhinnangus ja tuginedes olemasolevatele tõenditele, võivad kohustuslikud hoolsusnõuded olla põhiõiguste kaitsel ja edendamisel märkimisväärselt kasulikud. 4.MÕJU EELARVELE Otsene mõju liidu eelarvele puudub. 5.MUU TEAVE Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Selleks et käesoleva direktiivi rakendamisele kaasa aidata, loob komisjon Euroopa järelevalveasutuste võrgustiku. Võrgustikku kuuluvad liikmesriikide määratud järelevalveasutuste esindajad ja vajaduse korral ühinevad nendega teised liidu asutused, kellel on asjakohased eksperditeadmised käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkondades, tagamaks et ettevõtjad täidavad oma hoolsuskohustusi, et hõlbustada ja tagada reguleerimis-, uurimis-, karistus- ja järelevalvetavade koordineerimine ja lähendamine ning teabe jagamine nende järelevalveasutuste vahel. Seitse aastat pärast ülevõtmisperioodi lõppu esitab komisjon aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta ja muude aspektide hulgas ka selle tulemuslikkuse kohta. Vajaduse korral tuleb aruandele lisada seadusandlik ettepanek. Selleks et pakkuda ettevõtjatele ja liikmesriikidele direktiivi rakendamisel selgust ja toetust, avaldab komisjon vajaduse korral suunised. Selgitavad dokumendid Direktiivi nõuetekohase rakendamise tagamiseks on vajalik selgitav dokument, näiteks vastavustabelite kujul. Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Artiklis 1 sätestatakse direktiivi reguleerimisese, st kehtestatakse normid äriühingute kohustuste kohta, mis on seotud tegeliku ja võimaliku kahjuliku mõjuga inimõigustele ja kahjuliku keskkonnamõjuga tulenevalt äriühingu enda või selle tütarettevõtjate tegevusest või sellise väärtusahelasse kuuluva üksuse tegevusest, kellega äriühingul on väljakujunenud ärisuhe; artiklis täpsustatakse ka seda, et direktiiviga kehtestatakse normid vastutuse kohta hoolsuskohustuse rikkumise korral. Artiklis 2 sätestatakse direktiivi isikuline kohaldamisala ja kriteeriumid, mille alusel liikmesriik on pädev reguleerima käesoleva direktiiviga hõlmatud küsimusi.

Artikkel 3 sisaldab käesolevas direktiivis kasutatavaid mõisteid. Artiklis 4 sätestatakse liikmesriikidele nõue tagada, et äriühingud täidaksid inimõiguste- ja keskkonnaalast hoolsuskohustust, järgides direktiivi artiklites 5–11 loetletud erinõudeid. Artiklis 5 sätestatakse liikmesriikidele nõue tagada, et äriühingud lõimivad hoolsuskohustuse kõikidesse äripõhimõtetesse ja neil on paika pandud hoolsuskohustuse poliitika, mida ajakohastatakse igal aastal. Artiklis täpsustatakse, et see poliitika peaks sisaldama äriühingu hoolsuskohustuse käsitusviisi kirjeldust, kirjeldama tegevusjuhendit, mida ettevõtte töötajad ja tütarettevõtjad peavad järgima, ning hoolsuskohustuse täitmiseks kehtestatud protsesse. Artiklis 6 sätestatakse liikmesriikidele kohustus tagada, et äriühingud võtaksid asjakohaseid meetmeid, et teha oma tegevuses, tütarettevõtjate tegevuses ning oma väljakujunenud otseste või kaudsete ärisuhete tasandil kindlaks tegelik või võimalik kahjulik mõju inimõigustele ja keskkonnale. Artiklis 7 sätestatakse liikmesriikidele nõue tagada, et äriühingud võtaksid asjakohaseid meetmeid, et ennetada artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud võimalikke kahjulikke mõjusid või neid mõjusid piisavalt leevendada, kui ennetamine ei ole võimalik või nõuab järkjärgulist rakendamist. Artiklis 8 sätestatakse liikmesriikidele kohustus tagada, et äriühingud võtaksid asjakohaseid meetmeid, et lõpetada tegelik kahjulik mõju inimõigustele ja keskkonnale, mille nad on artikli 6 kohaselt kindlaks teinud või oleksid võinud kindlaks teha. Kui väljakujunenud otseste või kaudsete ärisuhete tasandil tekkinud kahjulikku mõju ei ole võimalik peatada, peaksid liikmesriigid tagama, et äriühingud vähendavad mõju ulatust miinimumini. Artiklis 9 sätestatakse liikmesriikidele kohustus tagada, et äriühingud näevad ette võimaluse esitada äriühingule kaebusi, kui on olemas põhjendatud kahtlus nende võimalike või tegelike kahjulike mõjude pärast, sealhulgas äriühingu väärtusahelas. Äriühingud peavad andma selle võimaluse isikutele, keda kahjulik mõju mõjutab või kellel on alust arvata, et kahjulik mõju võib neid mõjutada, ametiühingutele ja muudele töötajate esindajatele, kes esindavad asjaomases väärtusahelas töötavaid üksikisikuid, ning asjaomases valdkonnas tegutsevatele kodanikuühiskonna organisatsioonidele. Artikliga 10 kehtestatakse liikmesriikidele kohustus nõuda äriühingutelt hoolsusmeetmete rakendamise korrapärast hindamist, et kontrollida, kas kahjulik mõju on nõuetekohaselt kindlaks tehtud ja kas ennetus- või parandusmeetmeid rakendatakse, ning teha kindlaks, millises ulatuses on kahjulik mõju ära hoitud või peatatud või selle ulatus miinimumini viidud. Artiklis 11 sätestatakse liikmesriikidele kohustus tagada, et äriühingud, kelle suhtes ei kohaldata aruandekohustust direktiivi 2013/34/EL alusel, annavad aru käesoleva direktiiviga hõlmatud küsimustest ja avaldavad oma veebisaidil aastaaruande. Artiklis 12 sätestatakse komisjonile kohustus võtta vastu suunised lepingu mittesiduvate näidistingimuste kohta, et aidata äriühingutel järgida artikli 7 lõike 2 punkti b ja artikli 8 lõike 3 punkti c. Artiklis 13 nähakse komisjonile ette võimalus anda äriühingute või liikmesriikide ametiasutuste toetamiseks välja suuniseid selle kohta, kuidas äriühingud peaksid konkreetsetes sektorites ja konkreetse kahjuliku mõju korral oma hoolsuskohustust täitma, konsulteerides selleks Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti, Euroopa Keskkonnaameti ja vajaduse korral hoolsuskohustuse valdkonna eksperditeadmisi omavate rahvusvaheliste organisatsioonidega. Artiklis 14 sätestatakse liikmesriikidele ja komisjonile nõue võtta lisameetmeid käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate äriühingute ja ülemaailmsetes väärtusahelates osalejate jaoks, keda direktiivi kohustused kaudselt mõjutavad. Selline toetus võib ulatuda spetsiaalsete veebisaitide, portaalide või platvormide haldamisest kuni VKEde rahalise toetamise ja sidusrühmade ühisalgatuste lihtsustamiseni. Selles sättes selgitatakse lisaks, et äriühingud võivad hoolsuskohustuse täitmise toetamiseks tugineda valdkondlikele kavadele ja mitut sidusrühma hõlmavatele algatustele ning et komisjon võib koostöös liikmesriikidega anda välja suunised selliste kavade sobivuse hindamiseks. Artiklis 15 sätestatakse nõue liikmesriikidele tagada, et teatavad äriühingud võtaksid vastu kava kindlustamaks, et nende ärimudel ja strateegia oleksid kooskõlas üleminekuga kestlikule majandusele ja globaalse soojenemise piiramisega 1,5 °C-ni kooskõlas Pariisi kokkuleppega. Artikliga 16 kehtestatakse nõue, et äriühingud, mis on asutatud kolmanda riigi õigusaktide kohaselt ja kuuluvad artikli 2 lõike 2 kohaselt käesoleva direktiivi kohaldamisalasse, peavad määrama liidus piisavate volitustega esindaja, kellel on õigus võtta vastu kõiki teateid ja kelle poole liikmesriikide pädevad asutused saavad pöörduda kõigis küsimustes, mis on vajalikud käesoleva direktiiviga seoses välja antud õigusaktide järgimiseks ja täitmise tagamiseks. Artiklis 17 sätestatakse liikmesriikidele nõue määrata üks või mitu riiklikku järelevalveasutust, tagamaks et äriühingud täidavad oma hoolsuskohustust ja artikli 15 lõigetest 1 ja 2 tulenevat kohustust, ning et teostada nende kohustuste täitmise tagamise volitusi kooskõlas artikliga 18. Artiklis 18 sätestatakse liikmesriikide määratud järelevalveasutuste asjakohased volitused ja ressursid järelevalve- ja õigusnormide täitmise tagamise ülesannete täitmiseks. Artiklis 19 sätestatakse nõue liikmesriikidele tagada, et igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kellel on objektiivsete asjaolude alusel põhjust arvata, et äriühing ei täida käesoleva direktiivi sätteid nõuetekohaselt, on õigus esitada järelevalveasutusele põhjendatud kahtlused, eelkõige oma alalise elukoha riigis või registrijärgse asukoha või töökoha riigis või väidetava rikkumise toimepanemise koha riigis. Artiklis 20 sätestatakse, et liikmesriigid kehtestavad normid karistuste kohta, mida rakendatakse käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Karistused on tõhusad, hoiatavad ja proportsionaalsed. Liikmesriigid tagavad, et järelevalveasutuste otsused, mis sisaldavad käesoleva direktiivi sätete rikkumisega seotud karistusi, avaldatakse. Artikliga 21 luuakse Euroopa järelevalveasutuste võrgustik, mis koosneb artiklis 16 osutatud riiklike järelevalveasutuste esindajatest, eesmärgiga hõlbustada ja tagada regulatiivsete, uurimis-, karistuste määramise ja järelevalvetavade kooskõlastamine ja ühtlustamine ning teabe jagamine järelevalveasutuste vahel. Artiklis 22 sätestatakse liikmesriikidele nõue kehtestada normid, mis reguleerivad äriühingu tsiviilvastutust kahju eest, mis tuleneb hoolsuskohustuste täitmata jätmisest, teatavate tingimuste korral. Selle artikliga kehtestatakse liikmesriikidele ka kohustus tagada, et käesoleva artikli lõigetes 1–3 sätestatud vastutust ei eirata ainuüksi põhjusel, et selliste nõuete suhtes kohaldatav õigus ei ole liikmesriigi õigus.

Artikliga 23 nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2019. aasta direktiivi (EL) 2019/1937 (liidu õiguse rikkumisest teavitavate isikute kaitse kohta) kohaldamine kõikidest käesoleva direktiivi rikkumistest teatamise ja sellistest rikkumistest teatanud isikute suhtes. Artiklis 23 selgitatakse ettevõtjatele antava riikliku toetuse tingimusi. Artiklis 25 selgitatakse äriühingu juhtide hoolsuskohustust. Artiklis 26 sätestatakse ELi äriühingujuhtide kohustus kehtestada äriühingu kestlikkusalase hoolsuskohustuse protsessid ja meetmed ning nende rakendamist jälgida ning kohandada äriühingu strateegiat hoolsuskohustusega. Artikliga 27 muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 lisa. Artiklis 28 sätestatakse normid delegeeritud õigusaktide kohta. Artikkel 29 sisaldab sätet käesoleva direktiivi läbivaatamise kohta. Artikkel 30 sisaldab sätteid direktiivi ülevõtmise kohta. Artiklis 31 sätestatakse direktiivi jõustumise kuupäev. Artiklis 32 sätestatakse direktiivi adressaadid. Lisas esitatud nimekirjades täpsustatakse, milles seisneb käesoleva direktiivi seisukohast oluline kahjulik keskkonnamõju ja kahjulik mõju inimõigustele; see tähendab selliste õiguste rikkumist ja keeldude eiramist, mis on sätestatud rahvusvahelistes inimõigustealastes lepingutes (I osa 1. jagu) ning inimõiguste ja põhivabaduste konventsioonides (I osa 2. jagu), ning keskkonnakonventsioonides sisalduvate rahvusvaheliselt tunnustatud eesmärkide ja keeldude eiramist (II osa). 2022/0051 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, mis käsitleb äriühingute kestlikkusalast hoolsuskohustust ja millega muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 50 lõiget 1 ja lõike 2 punkti g ning artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Liit rajaneb inimväärikuse austamisel, vabadusel, demokraatial, võrdsusel, õigusriigi põhimõttel ja inimõiguste järgimisel, nagu on sätestatud ELi põhiõiguste hartas. Need põhiväärtused, millest on inspireeritud liidu enda loomine, samuti inimõiguste universaalsus ja jagamatus ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja ja rahvusvahelise õiguse põhimõtete järgimine peaksid suunama liidu tegevust rahvusvahelisel areenil. Sellise tegevuse hulka kuulub ka arenguriikide kestliku majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase arengu soodustamine. (2)Komisjoni teatise „Euroopa roheline kokkulepe“ kohaselt kuuluvad liidu prioriteetide hulka keskkonnakaitse kõrge tase, keskkonna kvaliteedi parandamine ning Euroopa põhiväärtuste edendamine. Need eesmärgid nõuavad mitte ainult avaliku sektori asutuste, vaid ka erasektori ning eelkõige äriühingute kaasamist. (3)Teatises „Tugev sotsiaalne Euroopa õiglase ülemineku jaoks“ võttis komisjon kohustuse ajakohastada Euroopa sotsiaalset turumajandust, et saavutada õiglane üleminek kestlikule ühiskonnakorraldusele. Käesolev direktiiv toetab ka Euroopa sotsiaalõiguste sammast, millega edendatakse õiglasi töötingimusi tagavaid õigusi. See on osa ELi poliitikast ja strateegiatest inimväärse töö edendamiseks maailma eri paigus, sealhulgas ülemaailmsetes tarneahelates, nagu on osutatud komisjoni teatises „Inimväärne töö kogu maailmas“. (4)ELi kestlikkuseesmärkide saavutamisel on edu võti kõigi majandussektorite äriühingute käitumises, sest ELi äriühingud ja eelkõige suurettevõtjad toetuvad ülemaailmsetele väärtusahelatele. Samuti on äriühingute huvides kaitsta inimõigusi ja keskkonda, eelkõige arvestades tarbijate ja investorite kasvavat muret nende küsimuste pärast. Nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil on juba olemas mitu algatust, millega toetatakse väärtuspõhist üleminekut edendavaid ettevõtteid. (5)Kehtivates rahvusvahelistes vastutustundliku ettevõtluse standardites on sätestatud, et äriühingud peaksid kaitsma inimõigusi, ning ette on nähtud ka viisid, kuidas korraldada keskkonnakaitset ettevõtte tegevuses ja väärtusahelates. ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtete kohaselt vastutavad äriühingud inimõigustealase hoolsuskohustuse täitmise eest ning peavad tegema kindlaks oma tegevuse kahjuliku mõju inimõigustele, seda ennetama ja leevendama ning andma aru selle kohta, kuidas nad selle mõjuga tegelevad. Juhtpõhimõtetes on märgitud, et ettevõtjad peaksid vältima inimõiguste rikkumist ja tegelema inimõigustele avalduva kahjuliku mõjuga, mida nad on põhjustanud või võimendanud või millega nad on seotud oma tegevuse, tütarettevõtjate või otseste või kaudsete ärisuhete kaudu. (6)Inimõigustealase hoolsuskohustuse mõistet on täpsustatud ja edasi arendatud OECD suunistes hargmaistele ettevõtetele, laiendades hoolsuskohustuse kohaldamist keskkonna- ja juhtimisküsimustele. OECD suunised vastutustundliku ettevõtluse kohta ja valdkondlikud suunised on rahvusvaheliselt tunnustatud raamistikud, millega nähakse ette praktilised hoolsuskohustuse meetmed, et aidata äriühingutel kindlaks teha, ennetada või leevendada oma tegevuse, väärtusahelate ja muude ärisuhete tegelikku ja võimalikku mõju ning anda aru selle mõjuga tegelemise kohta. Hoolsuskohustuse mõiste sisaldub ka soovitustes, mis on esitatud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kolmepoolses deklaratsioonis hargmaiste ettevõtete ja sotsiaalpoliitika põhimõtete kohta. (7)ÜRO kestliku arengu eesmärgid, mille kõik ÜRO liikmesriigid 2015. aastal vastu võtsid, hõlmavad jätkusuutliku, kaasava ja kestliku majanduskasvu aspekte. Liit on seadnud sihiks ÜRO kestliku arengu eesmärkide täitmise. Erasektor aitab nende eesmärkide saavutamisele kaasa. (8)ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel sõlmitud rahvusvahelistes kokkulepetes, mille osalised on EL ja selle liikmesriigid, näiteks Pariisi kokkuleppes ja hiljutises Glasgow kliimapaktis, on välja toodud konkreetsed võimalused kliimamuutustega tegelemiseks ja globaalse soojenemise hoidmiseks 1,5 °C piires. Peale kõigilt allakirjutanutelt oodatavate konkreetsete meetmete peetakse nende eesmärkide saavutamisel keskseks erasektori rolli, mis avaldub eelkõige ettevõtjate investeerimisstrateegiates. (9)Euroopa kliimamäärusega võttis liit ka õigusliku kohustuse saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus ja vähendada 2030. aastaks heitkoguseid vähemalt 55 % võrra. Mõlemad kohustused eeldavad äriühingute tootmis- ja hankeviiside muutmist. Komisjoni 2030. aasta kliimaeesmärgi kavas on mudeldatud eri majandussektoritelt oodatavaid heitkoguste vähendamise tasemeid, kuid on selge, et liidu kliimaeesmärkide täitmiseks on kõigi stsenaariumide puhul vaja märkimisväärset vähendamist kõikides sektorites. Samuti on kavas rõhutatud, et „muudatused äriühingu üldjuhtimise eeskirjades ja tavades, sealhulgas kestliku rahanduse valdkonnas, toovad kaasa selle, et ettevõtete omanikud ja juhid seavad kestlikkuse eesmärgid oma meetmetes ja strateegiates esikohale.“ 2019. aasta teatises „Euroopa roheline kokkulepe“ on märgitud, et kõik liidu meetmed ja kogu poliitika peaksid toimima koos selle nimel, et liidul oleks võimalik saavutada edukas ja õiglane üleminek kestlikule tulevikule. Samuti tuleks teatise kohaselt lõimida kestlikkusküsimusi veelgi tihedamalt äriühingute üldjuhtimise raamistikku. (10)Vastavalt komisjoni teatisele „Kliimamuutuste suhtes vastupanuvõimelise Euroopa kujundamine – ELi uus kliimamuutustega kohanemise strateegia“ peaksid uued investeeringud ja poliitilised otsused olema kliimateadlikud ja tulevikukindlad, sealhulgas väärtusahelaid haldavate suuremate ettevõtjate jaoks. Käesolev direktiiv peaks olema kõnealuse strateegiaga kooskõlas. Samuti tuleks tagada kooskõla komisjoni direktiiviga [...], millega muudetakse direktiivi 2013/36/EL seoses järelevalvevolituste, sanktsioonide, kolmanda riigi ettevõtja filiaalide ning keskkonna-, sotsiaalsete ja juhtimisriskidega (kapitalinõuete direktiiv), milles sätestatakse selged nõuded pankade juhtimiseeskirjadele, sealhulgas juhatuse liikmete teadlikkusele keskkonna-, sotsiaalsetest ja juhtimisriskidest. (11)Äriühingute kestliku üldjuhtimise algatust sisaldavad muu hulgas järgmised dokumendid: ringmajanduse tegevuskava, elurikkuse strateegia, strateegia „Talust taldrikule“, kemikaalistrateegia, „2020. aasta uue tööstusstrateegia ajakohastamine: ehitame üles tugevama ühtse turu, et Euroopa saaks taastuda“, „Tööstus 5.0“, Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava ja „Kaubanduspoliitika läbivaatamine 2021“. (12)Käesolev direktiiv on kooskõlas ELi inimõiguste ja demokraatia tegevuskavaga aastateks 2020–2024. Tegevuskava üheks prioriteediks on teha liidus rohkem ära selle nimel, et aktiivselt toetada ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtete ja muude asjakohaste rahvusvaheliste suuniste (näiteks OECD suunised hargmaistele ettevõtetele) ülemaailmset rakendamist, sealhulgas edendades asjakohaseid hoolsuskohustuse standardeid. (13)Euroopa Parlament kutsub oma 10. märtsi 2021. aasta resolutsioonis komisjoni üles esitama ettepanekut liidu õigusnormide kohta, mis käsitleksid äriühingute hoolsuskohustust terviklikult. Nõukogu 1. detsembri 2020. aasta järeldustes inimõiguste ja inimväärse töö kohta ülemaailmsetes tarneahelates kutsutakse komisjoni üles esitama ettepanekut äriühingu kestlikku üldjuhtimist käsitleva liidu õigusraamistiku kohta, mis hõlmaks sektoriüleseid äriühingu hoolsuskohustusi ülemaailmsetes tarneahelates. Euroopa Parlamendi 2. detsembril 2020 vastu võetud algatusraportis äriühingu kestliku üldjuhtimise kohta peetakse vajalikuks ka juhtide ülesannete selgitamist. Ühisavalduses ELi 2022. aasta seadusandlike prioriteetide kohta on Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu ja komisjon võtnud kohustuse liikuda inimeste hüvanguks toimiva majanduse suunas ning täiustada äriühingu kestliku üldjuhtimise õigusraamistikku. (14)Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada, et ühtsel turul tegutsevad äriühingud aitaksid kaasa kestlikule arengule ning majanduse ja ühiskonna kestlikule üleminekule, tehes kindlaks, ennetades või leevendades, lõpetades või minimeerides võimalikku või tegelikku kahjulikku mõju, mida äriühingu enda tegevus, tütarettevõtjad või väärtusahelad võivad avaldada inimõigustele ja keskkonnale. (15)Äriühingud peaksid võtma asjakohaseid meetmeid, et kehtestada ja rakendada hoolsuskohustust oma tegevuse, tütarettevõtjate ning ka väljakujunenud otseste ja kaudsete ärisuhete suhtes kogu väärtusahela ulatuses kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega. Käesoleva direktiiviga ei tohiks sundida äriühinguid tagama, et kahjulikku mõju ei teki kunagi ega mingil tingimusel, või et see suudetakse alati lõpetada. Näiteks ärisuhetes, mille puhul kahjulik mõju tuleneb riigi sekkumisest, ei pruugi äriühing olla võimeline selliseid tulemusi saavutama. Seetõttu peaksid peamised käesoleva direktiiviga ettenähtud kohustused olema kohustused teha tulemuse saavutamiseks kõik mõistlikult võimalik. Äriühing peaks võtma asjakohaseid meetmeid, mille tulemusena võib põhjendatult eeldada kahjuliku mõju ennetamist või minimeerimist konkreetses olukorras. Arvesse tuleks võtta eripärasid, mis iseloomustavad äriühingu väärtusahelat, sektorit või geograafilist piirkonda, kus tema väärtusahela partnerid tegutsevad, äriühingu võimet mõjutada oma otseseid ja kaudseid ärisuhteid, ning seda, kas äriühing saaks oma mõjujõudu suurendada. (16)Käesoleva direktiiviga sätestatav hoolsuskohustuse protsess peaks hõlmama kuut etappi, mis on määratletud OECD hoolsuskohustuse suunistes vastutustundliku ettevõtluse kohta ning mis hõlmavad äriühingute hoolsuskohustuse meetmeid, mille abil kindlaks teha ja käsitleda kahjulikku mõju inimõigustele või keskkonnale. Need etapid on järgmised: 1) hoolsuskohustuse lõimimine tegevuspõhimõtetesse ja juhtimissüsteemidesse, 2) inimõigustele või keskkonnale avalduva kahjuliku mõju kindlaks tegemine ja hindamine, 3) inimõigustele või keskkonnale avalduva tegeliku või võimaliku kahjuliku mõju ennetamine, lõpetamine või minimeerimine, 4) meetmete tõhususe hindamine, 5) teavitamine, 6) parandusmeetmed. (17)Kahjulik mõju inimõigustele või keskkonnale võib avalduda äriühingu enda tegevuses, tema tütarettevõtjates, toodetes või väärtusahelates, eelkõige seoses tooraine hankimise, tootmise või toodete või jäätmete kõrvaldamisega. Selleks et hoolsuskohustus oleks piisavalt range, peaks see hõlmama inimõigustele ja keskkonnale avalduvat kahjulikku mõju, mis võib tekkida toote tootmise, kasutamise või kõrvaldamise või teenuste osutamise kogu olelusringi jooksul äriühingu enda tegevuse või tema tütarettevõtjate või väärtusahelate tasandil.

(18)Väärtusahel peaks hõlmama tegevust, mis on seotud kauba tootmise või teenuste osutamisega äriühingu poolt, sealhulgas toote või teenuse arendamise ning toote kasutamise ja kasutuselt kõrvaldamisega, samuti väljakujunenud ärisuhetega seotud tegevust. Selle alla peaks kuuluma ka tarneahela eelneva etapi otsesed ja kaudsed väljakujunenud ärisuhted, mis on seotud äriühingu tegevuseks vajaliku tooraine, toodete või tooteosade kavandamise, kaevandamise, valmistamise, transpordi, ladustamise või tarnimisega, samuti järgneva tootmisetapi ärisuhted, sealhulgas väljakujunenud otsesed ja kaudsed ärisuhted, mille raames kasutatakse või võetakse vastu äriühingu tooteid, tooteosi või teenuseid kuni toote olelusringi lõpuni, sealhulgas toote turustamisel jaemüüjatele, transpordil või ladustamisel, lammutamisel, ringlussevõtul, kompostimisel või prügilasse ladestamisel. (19)Laenu, krediiti või muid finantsteenuseid pakkuvate reguleeritud finantsettevõtjate puhul peaks selliste teenuste osutamise väärtusahel piirduma selliseid teenuseid saavate klientide ja nende tütarettevõtjatega, kelle tegevus on seotud asjaomase lepinguga. Kodumajapidamistest või füüsilistest isikutest kliente, kes ei tegutse kutse- või äritegevuses, ning väikeseid või keskmise suurusega ettevõtjaid ei tohiks käsitada väärtusahela osana. Samuti peaks sellest välja jääma sellise kliendi väärtusahelasse kuuluvate äriühingute või muude juriidiliste isikute tegevus. (20)Selleks et äriühingud saaksid nõuetekohaselt kindlaks teha oma väärtusahelas esinevat kahjulikku mõju ja kasutada asjakohaseid mõjutusvahendeid, peaksid hoolsuskohustused käesolevas direktiivis piirduma väljakujunenud ärisuhetega. Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks väljakujunenud ärisuhetena käsitama selliseid otseseid või kaudseid ärisuhteid, mis oma intensiivsuse ja kestuse tõttu on või eeldatavasti on püsivad ega moodusta väärtusahelast ainult tühist või kõrvalist osa. Seda, kas ärisuhet saab lugeda väljakujunenuks, tuleks hinnata korrapäraselt ja vähemalt iga 12 kuu järel. Kui äriühingu otsesed ärisuhted on väljakujunenud, tuleks kõiki seonduvaid kaudseid ärisuhteid selle ettevõtjaga samuti käsitada väljakujunenutena (21)Käesoleva direktiivi kohaselt peaksid hoolsuskohustust täitma ELi äriühingud, millel on keskmiselt üle 500 töötaja ja mille ülemaailmne netokäive viimasele majandusaastale eelnenud majandusaastal ületas 150 miljonit eurot. Äriühingute suhtes, mis ei vasta eespool toodud kriteeriumidele, kuid millel oli viimasele majandusaastale eelneval majandusaastal keskmiselt üle 250 töötaja ja ülemaailmne netokäive üle 40 miljoni euro ning mis tegutsevad ühes või mitmes suure mõjuga sektoris, tuleks hoolsuskohustust kohaldama hakata kaks aastat pärast käesoleva direktiivi ülevõtmisperioodi lõppu, et võimaldada pikemat kohanemisaega. Proportsionaalse koormuse tagamiseks tuleks kõnealustes suure mõjuga sektorites tegutsevate äriühingute suhtes kohaldada hoolsuskohustust sihipärasemalt, keskendudes juhtudele, kus kahjulik mõju on ulatuslik. Kasutajaettevõtja töötajate arvu leidmisel tuleks arvesse võtta ka renditöötajaid, sealhulgas neid, keda on lähetatud direktiivi 96/71/EÜ (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/957) artikli 1 lõike 3 punkti c alusel. Direktiivi 96/71/EÜ (mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/957) artikli 1 lõike 3 punktide a ja b kohaselt lähetatud töötajaid tuleks arvesse võtta üksnes lähetava äriühingu töötajate arvu leidmisel. (22)Selleks et kajastada inimõiguste ja keskkonnaküsimustega seotud rahvusvaheliste meetmete prioriteetseid valdkondi, peaks suure mõjuga sektorite liigitus käesoleva direktiivi kohaldamisel põhinema OECD olemasolevatel valdkondlikel hoolsuskohustuse suunistel. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tuleks suure mõjuga sektoritena käsitada järgmisi: tekstiilitootmine, nahatöötlemine ja nahktoodete (sealhulgas jalatsite) tootmine ning tekstiil-, rõiva- ja jalatsitoodete hulgimüük, põllumajandus, metsandus, kalandus (sealhulgas vesiviljelus), toiduainete tootmine ning põllumajandusliku tooraine, elusloomade, puidu, toidu ja jookide hulgimüük, maavarade (sealhulgas toornafta, maagaas, kivisüsi, pruunsüsi, metallid ja metallimaagid, samuti kõik muud mittemetalsed mineraalid ja karjäärides kaevandatavad tooted) kaevandamine, põhimetalltoodete, muude mittemetalsetest mineraalidest toodete ja ümbertöödeldud metalltoodete (v.a masinad ja seadmed) tootmine ning maavarade ja mineraalidest põhi- ja vahetoodete (sealhulgas metallide ja metallimaakide, ehitusmaterjalide, kütuste, kemikaalide ja muude vahetoodete) hulgimüük. Finantssektori eripära tõttu, eelkõige seoses väärtusahela ja pakutavate teenustega, ei tohiks seda liigitada käesoleva direktiivi mõistes suure mõjuga sektoriks, isegi kui selle kohta on olemas valdkondlikud OECD suunised. Samal ajal tuleks ka selles sektoris tagada tegeliku ja võimaliku kahjuliku mõju laiem käsitlemine, laiendades kohaldamisala väga suurtele äriühingutele, kes on reguleeritud finantsettevõtjad, isegi kui nende õiguslik vorm ei sisalda piiratud vastutust. (23)Selleks et täielikult saavutada käesoleva direktiivi eesmärke seoses äriühingute tegevusest, tütarettevõtjatest või väärtusahelatest tuleneva kahjuliku mõjuga inimõigustele või keskkonnale, peaksid direktiivi kohaldamisalasse kuuluma ka kolmandate riikide äriühingud, kelle tegevuse ulatus ELis on märkimisväärne. Täpsemalt tuleks kaks aastat pärast käesoleva direktiivi ülevõtmisperioodi lõppu hakata seda kohaldama selliste kolmandate riikide äriühingute suhtes, mille netokäive liidus oli viimasele majandusaastale eelnenud majandusaastal vähemalt 150 miljonit eurot või mille netokäive ühes või mitmes suure mõjuga sektoris oli viimasele majandusaastale eelnenud majandusaastal suurem kui 40 miljonit eurot, kuid väiksem kui 150 miljonit eurot. (24)Selleks et määratleda käesoleva direktiivi kohaldamisala ELi-väliste äriühingute suhtes, tuleks kasutada eespool kirjeldatud käibekriteeriumi, kuna see tugineb territoriaalsele seosele kolmanda riigi äriühingu ja ELi territooriumi vahel. Käive võimaldab hinnata mõju, mida äriühingu tegevus võib ühtsele turule avaldada. Rahvusvahelise õiguse kohaselt õigustab selline mõju liidu õiguse kohaldamist kolmanda riigi äriühingu suhtes. Kolmanda riigi äriühingu asjaomase käibe kindlakstegemiseks tuleks kasutada kolmandate riikide äriühingute netokäibe arvutamise meetodeid, mis on sätestatud direktiivis (EL) 2013/34/EL, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2021/2101. Käesoleva direktiivi tulemusliku jõustamise tagamiseks ei tohiks aga kohaldada töötajate arvu künnist selleks, et määrata kindlaks, millised kolmandate riikide äriühingud kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse, kuna direktiivi kohaldamisel kasutatav mõiste „töötaja“ põhineb liidu õigusel ja selle kohaldamine EList väljaspool võib keeruliseks osutuda. Kuna puudub selge ja järjepidev metoodika, sealhulgas raamatupidamistavades, kolmandate riikide äriühingute töötajate kindlaksmääramiseks, tekitaks töötajate arvu künnis õiguslikku ebakindlust ja järelevalveasutustel oleks seda raske kohaldada. Käibe määratlus peaks põhinema direktiivil 2013/34/EL, millega on juba kehtestatud liiduväliste äriühingute netokäibe arvutamise meetodid, arvestades et käibe ja tulu määratlused on sarnased ka rahvusvahelistes raamatupidamistavades. Et järelevalveasutus teaks, milliste kolmandate riikide äriühingute liidus teenitud käive vastab kohaldamisalasse kuulumise kriteeriumile, tuleks käesoleva direktiiviga nõuda, et sellest teavitataks järelevalveasutust liikmesriigis, kus on kolmanda riigi äriühingu volitatud esindaja elu- või asukoht, ning kui see on erinev, siis ka järelevalveasutust liikmesriigis, kus äriühing teenis viimasele majandusaastale eelnenud majandusaastal enamiku oma netokäibest liidus. (25)Selleks et mõtestatult kaasa aidata kestlikule üleminekule, tuleks käesoleva direktiivi alusel rakendada hoolsuskohustust ka kahjuliku mõju suhtes, mida avaldab kaitstava isiku inimõigustele mõnes käesoleva direktiivi lisas loetletud rahvusvahelises konventsioonis sätestatud õiguse või keelu rikkumine. Inimõiguste igakülgseks hõlmamiseks tuleks kõnealuses lisas konkreetselt loetlemata keelu või õiguse rikkumine, mis otseselt kahjustab nende konventsioonidega kaitstud õigushüve, samuti lugeda käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvaks kahjulikuks mõjuks inimõigustele, tingimusel et asjaomane äriühing oleks saanud mõistlikult kindlaks teha sellise kahjustamise ohu ja võtta asjakohaseid meetmeid, et täita käesolevast direktiivist tulenevaid hoolsuskohustusi, võttes arvesse oma tegevuse kõiki asjakohaseid asjaolusid, nagu sektor ja tegevuse taust. Peale selle tuleks hoolsuskohustust kohaldada ka kahjuliku keskkonnamõju suhtes, mis tuleneb käesoleva direktiivi lisas loetletud rahvusvahelises keskkonnakonventsioonis sätestatud keelu või kohustuse rikkumisest. (26)Äriühingute käsutuses on suunised, mis näitavad, kuidas nende tegevus võib mõjutada inimõigusi ja milline ettevõtluskäitumine on rahvusvaheliselt tunnustatud inimõiguste kaitsmise eesmärgil keelatud. Sellised suunised sisalduvad näiteks ÜRO aruandlusraamistiku juhtpõhimõtetes ja ÜRO juhtpõhimõtete tõlgendamisjuhendis. Lähtudes asjakohastest rahvusvahelistest suunistest ja standarditest, peaks komisjonil olema võimalik välja anda täiendavaid juhendeid, mida äriühingud saaksid kasutada praktilise töövahendina. (27)Selleks et asjakohaselt täita inimõiguste- ja keskkonnaalast hoolsuskohustust oma tegevuse, tütarettevõtjate ja väärtusahelate suhtes, peaksid käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad äriühingud lõimima hoolsuskohustuse oma tegevuspõhimõtetesse, kindlaks tegema, ära hoidma või leevendama või lõpetama või minimeerima võimaliku või tegeliku kahjuliku mõju inimõigustele ja keskkonnale, kehtestama kaebuste esitamise korra ja seda rakendama, jälgima võetud meetmete tõhusust kooskõlas käesolevas direktiivis sätestatud nõuetega ning teavitama avalikkust hoolsuskohustuse täitmisest. Selleks et tagada äriühingute jaoks selgus, tuleks käesolevas direktiivis selgelt eristada võimaliku kahjuliku mõju ennetamise ja leevendamise meetmeid tegeliku kahjuliku mõju lõpetamise või (kui lõpetamine ei ole võimalik) minimeerimise meetmetest. (28)Selleks et hoolsuskohustus saaks äriühingute ettevõtluspoliitika lahutamatuks osaks, peaksid äriühingud kooskõlas asjakohase rahvusvahelise raamistikuga lõimima selle oma kõikidesse ettevõtlusstrateegiatesse ning kehtestama ka hoolsuskohustuse kohaldamise põhimõtted. Hoolsuskohustuse põhimõtted peaksid sisaldama äriühingu lähenemisviisi kirjeldust, sealhulgas pikas perspektiivis, käitumisjuhendit, milles kirjeldatakse eeskirju ja põhimõtteid, mida äriühingu töötajad ja tütarettevõtjad peavad järgima; hoolsuskohustuse rakendamiseks kehtestatud protsesside kirjeldust, sealhulgas meetmeid, mida on võetud selleks, et kontrollida käitumisjuhendi järgimist ja laiendada selle kohaldamist väljakujunenud ärisuhetele. Käitumisjuhendit tuleks kohaldada äriühingu kõigi asjaomaste ülesannete ja toimingute, sealhulgas hanke- ja ostuotsuste suhtes. Samuti peaksid äriühingud oma hoolsuskohustuse põhimõtteid kord aastas ajakohastama. (29)Hoolsuskohustuse täitmiseks peavad äriühingud võtma asjakohaseid meetmeid, et oma tegevuse kahjulikku mõju kindlaks teha, ennetada või lõpetada. „Asjakohast meedet“ tuleks mõista meetmena, mis võimaldab saavutada hoolsuskohustuse eesmärgid, vastab kahjuliku mõju raskusastmele ja tõenäosusele ning on äriühingule mõistlikult kättesaadav, võttes arvesse konkreetseid asjaolusid, sealhulgas neid, mis iseloomustavad kõnealust majandussektorit ja konkreetset ärisuhet ning äriühingu võimet seda mõjutada, samuti vajadust seada meetmeid tähtsuse järjekorda. Sellisel taustal ja kooskõlas rahvusvaheliste raamistikega peaks äriühingu võime ärisuhet mõjutada ühelt poolt tähendama tema võimet veenda ärisuhte pooli võtma meetmeid kahjuliku mõju lõpetamiseks või ennetamiseks (näiteks omandiõiguse või tegeliku kontrolli, turuvõimu või eelvalikunõuete kehtestamise kaudu või sidudes ettevõtlusstiimulid inimõiguste järgimise või keskkonnanõuete täitmisega vms) ning teiselt poolt tema mõju ulatust või mõjutusvahendeid, mida äriühing saaks mõistlikult kasutada, tehes näiteks koostööd asjaomase äripartneriga või suheldes mõne teise äriühinguga, kes on negatiivse mõjuga seotud ärisuhte poole otsene äripartner. (30)Käesolevas direktiivis sätestatud hoolsuskohustuste kohaselt peaks äriühing kindlaks tegema oma tegevuse tegeliku või võimaliku kahjuliku mõju inimõigustele ja keskkonnale. Kahjuliku mõju igakülgseks kindlakstegemiseks on vaja nii kvantitatiivset kui ka kvalitatiivset teavet. Näiteks kahjuliku keskkonnamõju puhul peaks äriühing koguma teavet algse olukorra kohta oma suurema riskiga tegevuskohtades või väärtusahelatesse kuuluvates rajatistes. Kahjuliku mõju kindlakstegemine peaks sisaldama inimõiguste ja keskkonna olukorra hindamist dünaamiliselt ja korrapäraste ajavahemike järel: enne uue tegevuse või ärisuhte alustamist, olulise otsuse tegemist või tegevuse muutmist, tegevuskeskkonna muutustele reageerides või neid ennetades ning korrapäraselt vähemalt iga 12 kuu järel kogu tegevuse või ärisuhte kestuse jooksul. Reguleeritud finantsettevõtjad, kes pakuvad laenu, krediiti või muid finantsteenuseid, peaksid kahjulikku mõju kindlaks tegema ainult lepingu sõlmimisel. Kahjuliku mõju kindlakstegemisel peaksid äriühingud välja selgitama ja hindama ka äripartneri ärimudeli ja strateegiate, sealhulgas kauplemis-, hanke- ja hinnakujundustavade mõju. Kui äriühing ei saa kõiki kahjulikke mõjusid samal ajal ennetada, lõpetada või minimeerida, peaks tal olema võimalik oma meetmeid tähtsuse järjekorda seada, tingimusel et ta võtab konkreetseid asjaolusid arvestades äriühingu jaoks mõistlikult kättesaadavad meetmed. (31)Selleks et vältida põhjendamatut koormust käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvates suure mõjuga sektorites tegutsevatele väiksematele äriühingutele, peaks neil olema kohustus tegelikku või võimalikku kahjulikku mõju kindlaks teha üksnes juhul, kui see on ulatuslik ja puudutab asjaomast sektorit. (32)Kooskõlas rahvusvaheliste standarditega tuleks nii kahjuliku mõju ennetamisel ja leevendamisel kui ka lõpetamisel ja minimeerimisel arvesse võtta kahju kannatanud isikute huve. Selleks et võimaldada äriühingul väärtusahela äripartneriga suhtlemist jätkata, selle asemel et ärisuhe lõpetada (suhted katkestada) ja sellega võimalikku kahjulikku mõju koguni suurendada, tuleks käesoleva direktiiviga tagada, et suhete katkestamist kasutataks viimase abinõuna – see on kooskõlas ka liidu täisleppimatuse poliitikaga lapstööjõu kasutamise suhtes. Ärisuhte lõpetamine lapstööjõu kasutamiselt tabatud äripartneriga võib viia lapse inimõiguste veelgi ulatuslikuma rikkumiseni. Seetõttu tuleks seda arvesse võtta asjakohaste meetmete üle otsustamisel. (33)Käesolevas direktiivis sätestatud hoolsuskohustuse alusel peaks äriühing juhul, kui ta teeb kindlaks võimaliku kahjuliku mõju inimõigustele või keskkonnale, võtma asjakohaseid meetmeid selle ennetamiseks ja piisavaks leevendamiseks. Selleks et tagada äriühingutele õigusselgus ja -kindlus, tuleks käesolevas direktiivis sätestada meetmed, mida äriühingud peaksid võimaliku kahjuliku mõju ennetamiseks ja minimeerimiseks võtma, kui see on asjaoludest sõltuvalt asjakohane. (34)Käesoleva direktiivi kohase ennetus- ja leevendamiskohustuse täitmiseks peaksid äriühingud asjakohastel juhtudel võtma järgmisi meetmeid. Kui see on ennetusmeetmete keerukuse tõttu vajalik, peaks äriühing välja töötama ja rakendama ennetusmeetmete kava. Äriühing peaks väljakujunenud ärisuhte otsepartnerilt nõudma lepingulisi tagatisi käitumisjuhendi või ennetusmeetmete kava järgimise kohta, kusjuures tagatised peaksid hõlmama ka seda, et otsepartner nõuab samasuguseid lepingulisi tagasi ka oma partneritelt niivõrd, kuivõrd nende tegevus on osa äriühingute väärtusahelast. Lepinguliste tagatistega peaksid kaasnema asjakohased meetmed nõuete täitmise kontrollimiseks. Tegeliku või võimaliku kahjuliku mõju põhjalikuks ennetamiseks peaksid äriühingud tegema ka investeeringuid, mille eesmärk on kahjuliku mõju ennetamine, pakkuma väljakujunenud ärisuhtepartneritest VKEdele sihipärast ja proportsionaalset toetust rahastamise vormis (nt otserahastamine, madala intressiga laenud, püsihanketagatised ja abi rahastamisvõimaluste leidmisel), et aidata neil rakendada käitumisjuhendit või ennetusmeetmete kava, või tehnilisi suuniseid, näiteks koolituse pakkumise või juhtimissüsteemide ajakohastamise vormis, ning tegema koostööd teiste äriühingutega. (35)Selleks et kajastada äriühingu kõiki valikuvõimalusi juhtudel, kus eespool kirjeldatud ennetus- või minimeerimismeetmete abil ei õnnestu võimaliku kahjuliku mõjuga tegeleda, tuleks käesolevas direktiivis jätta äriühingutele ka võimalus sõlmida leping kaudse äripartneriga, et saavutada äriühingu käitumisjuhendi või ennetusmeetmete kava järgimine, ning võtta asjakohaseid meetmeid, et kontrollida kaudse ärisuhte vastavust sellele lepingule. (36)Võimaliku kahjuliku mõju ennetamise ja leevendamise tõhususe tagamiseks peaksid äriühingud eelistama suhete hoidmist väärtusahela äripartneritega, jättes ärisuhte lõpetamise viimaseks abinõuks, mida kasutatakse ainult juhul, kui katsed võimalikku kahjulikku mõju ennetada või leevendada ebaõnnestuvad. Juhuks kui kirjeldatud ennetus- või minimeerimismeetmete abil ei õnnestu võimaliku kahjuliku mõjuga tegeleda, tuleks direktiivis siiski sätestada ka äriühingute kohustus hoiduda uute suhete loomisest või olemasolevate suhete laiendamisest asjaomase partneriga, ning juhul, kui nende suhteid reguleeriv õigus seda võimaldab, peatada ajutiselt ärisuhted kõnealuse partneriga, jätkates samal ajal ennetus- ja minimeerimispüüdlusi, kui on mõistlik eeldada, et need püüdlused osutuvad lühikeses perspektiivis edukaks, või lõpetada asjaomase tegevusega seotud ärisuhe, kui võimalik kahjulik mõju on ulatuslik. Selleks et äriühingud saaksid seda kohustust täita, peaksid liikmesriigid oma riigi õigusega reguleeritud lepingute puhul nägema ette võimaluse selline ärisuhe lõpetada. On võimalik, et kahjulike mõjude vältimine kaudsete ärisuhete tasandil nõuab koostööd teise äriühinguga, näiteks sellisega, kellel on tarnijaga otsene lepinguline suhe. Mõnel juhul võib selline koostöö olla ainus realistlik viis kahjuliku mõju ennetamiseks, eelkõige juhul, kui kaudne äripartner ei ole valmis äriühinguga lepingut sõlmima. Sellistel juhtudel peaks äriühing tegema koostööd üksusega, kes suudab kõige tõhusamalt ennetada või minimeerida kahjulikku mõju kaudse ärisuhte tasandil, järgides samal ajal konkurentsiõigust. (37)Otseste ja kaudsete ärisuhete puhul võivad valdkondlik koostöö, valdkondlikud kavad ja mitut sidusrühma hõlmavad algatused aidata luua täiendavaid võimalusi kahjuliku mõju kindlakstegemiseks, leevendamiseks ja ennetamiseks. Seepärast peaks äriühingutel olema võimalik tugineda sellistele algatustele, et toetada käesolevas direktiivis sätestatud hoolsuskohustuste rakendamist niivõrd, kuivõrd sellised kavad ja algatused on kõnealuste kohustuste täitmise toetamiseks asjakohased. Äriühingud võiksid omal algatusel hinnata selliste kavade ja algatuste vastavust käesolevas direktiivis sätestatud kohustustele. Selleks et anda võimalikult palju teavet selliste algatuste kohta, tuleks direktiivis sätestada ka komisjoni ja liikmesriikide võimalus hõlbustada teabe levitamist selliste kavade või algatuste ja nende tulemuste kohta. Komisjon võib koostöös liikmesriikidega välja anda suuniseid valdkondlike kavade ja mitut sidusrühma hõlmavate algatuste sobivuse hindamiseks.

(38)Käesolevas direktiivis sätestatud hoolsuskohustuse kohaselt peaks äriühing juhul, kui ta teeb kindlaks tegeliku kahjuliku mõju inimõigustele või keskkonnale, võtma asjakohaseid meetmeid selle lõpetamiseks. Võib eeldada, et äriühing suudab lõpetada tegeliku kahjuliku mõju, mis tuleneb tema enda või tema tütarettevõtja tegevusest. Sellegipoolest tuleks selgitada, et väljakujunenud ärisuhete puhul, kus kahjulikku mõju ei ole võimalik lõpetada, peaksid äriühingud sellise mõju ulatust minimeerima. Kahjuliku mõju ulatuse minimeerimine peaks viima tulemuseni, mis on võimalikult sarnane kahjuliku mõju lõpetamisega. Selleks et tagada äriühingutele õigusselgus ja -kindlus, tuleks käesolevas direktiivis sätestada meetmed, mida äriühingud peaksid inimõigustele või keskkonnale avalduva tegeliku kahjuliku mõju lõpetamiseks või minimeerimiseks võtma, kui see on asjaoludest sõltuvalt asjakohane. (39)Selleks et täita käesolevas direktiivis sätestatud kohustust lõpetada või minimeerida tegelikku kahjulikku mõju, peaksid äriühingud asjakohastel juhtudel võtma järgmisi meetmeid. Nad peaksid kahjuliku mõju neutraliseerima või minimeerima selle ulatuse, võttes meetmeid, mis on proportsionaalsed kahjuliku mõju raskusastme ja ulatusega ning sellega, mil määral aitas äriühingu tegevus kaasa selle tekkimisele. Kui kahjulikku mõju ei ole võimalik kohe lõpetada, peaksid äriühingud töötama välja ja rakendama parandusmeetmete kava koos mõistliku ja selgelt määratletud ajakavaga meetmete võtmiseks, ning kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed näitajad olukorra paranemise mõõtmiseks. Äriühing peaks väljakujunenud ärisuhte otsepartnerilt nõudma ka lepingulisi tagatisi äriühingu käitumisjuhendi ja vajaduse korral ka ennetusmeetmete kava järgimise kohta, kusjuures tagatised peaksid hõlmama ka seda, et otsepartner nõuab samasuguseid lepingulisi tagasi ka oma partneritelt niivõrd, kuivõrd nende tegevus on osa äriühingu väärtusahelast. Lepinguliste tagatistega peaksid kaasnema asjakohased meetmed nõuete täitmise kontrollimiseks. Samuti peaksid äriühingud tegema investeeringuid, mille eesmärk on kahjuliku mõju lõpetamine või minimeerimine, pakkuma sihipärast ja proportsionaalset toetust VKEdele, kellega neil on väljakujunenud ärisuhe, ning tegema koostööd teiste üksustega, muu hulgas vajaduse korral selleks, et suurendada äriühingu suutlikkust kahjulik mõju lõpetada. (40)Selleks et kajastada äriühingu kõiki valikuvõimalusi juhtudel, kus eespool kirjeldatud meetmete abil ei õnnestu tegelikku kahjulikku mõju lõpetada, tuleks käesolevas direktiivis jätta äriühingutele ka võimalus sõlmida leping kaudse äripartneriga, et saavutada äriühingu käitumisjuhendi või parandusmeetmete kava järgimine, ning võtta asjakohaseid meetmeid, et kontrollida kaudse ärisuhte vastavust sellele lepingule. (41)Tegeliku kahjuliku mõju lõpetamise või minimeerimise tõhususe tagamiseks peaksid äriühingud eelistama suhete hoidmist väärtusahela äripartneritega, jättes ärisuhte lõpetamise viimaseks abinõuks, mida kasutatakse ainult juhul, kui katsed tegelikku kahjulikku mõju lõpetada või minimeerida ebaõnnestuvad. Kui kirjeldatud meetmetega ei ole siiski võimalik tegelikku kahjulikku mõju lõpetada või seda piisavalt leevendada, tuleks direktiivis sätestada ka äriühingu kohustus hoiduda uute suhete loomisest või olemasolevate suhete laiendamisest kõnealuse partneriga, ning juhul, kui nende suhteid reguleeriv õigus seda võimaldab, kas peatada ajutiselt ärisuhted asjaomase partneriga, jätkates samal ajal jõupingutusi kahjuliku mõju lõpetamiseks või selle ulatuse minimeerimiseks, või lõpetada asjaomase tegevusega seotud ärisuhe, kui kahjulikku mõju peetakse ulatuslikuks. Selleks et äriühingud saaksid seda kohustust täita, peaksid liikmesriigid oma riigi õigusega reguleeritud lepingute puhul nägema ette võimaluse selline ärisuhe lõpetada. (42)Äriühingud peaksid andma isikutele ja organisatsioonidele võimaluse esitada kaebusi otse äriühingule, kui neil on põhjendatud kahtlusi seoses inimõigustele või keskkonnale avalduva kahjuliku mõjuga. Selliseid kaebusi esitada võivate organisatsioonide hulka peaksid kuuluma ametiühingud ja muud töötajate esindajad, kes esindavad asjaomases väärtusahelas töötavaid üksikisikuid, ning kodanikuühiskonna organisatsioonid, kes tegutsevad asjaomase väärtusahelaga seotud valdkondades, kui neil on teavet võimaliku või tegeliku kahjuliku mõju kohta. Ettevõtted peaksid kehtestama kaebuste menetlemise korra ning andma sellest vastavalt vajadusele teada töötajatele, ametiühingutele ja muudele töötajate esindajatele. Kaebuste esitamise ja parandusmeetmete taotlemise võimaluse kasutamine ei tohiks takistada kaebuse esitajat kohtusse pöördumast. Kooskõlas rahvusvaheliste standarditega peaks kaebuse esitajal olema õigus nõuda äriühingult kaebuse suhtes asjakohaste meetmete võtmist ja kohtuda äriühingu sobiva tasandi esindajatega, et arutada kaebuse esemeks olevat ulatuslikku võimalikku või tegelikku kahjulikku mõju. Selline õigus ei tohiks kaasa tuua äriühingu põhjendamatut tülitamist. (43)Äriühingud peaksid jälgima hoolsuskohustuse meetmete rakendamist ja tulemuslikkust. Nad peaksid korrapäraselt hindama enda, oma tütarettevõtjate ja juhul, kui see on seotud äriühingu väärtusahelatega, oma väljakujunenud äripartnerite tegevust, et jälgida inimõigustele ja keskkonnale avalduva kahjuliku mõju kindlakstegemise, ennetamise, minimeerimise, lõpetamise ja leevendamise tõhusust. Hindamise käigus tuleks kontrollida, kas kahjulik mõju on nõuetekohaselt kindlaks tehtud, hoolsuskohustuse meetmeid on rakendatud ning kahjulikku mõju on ka tegelikult ennetatud või see on lõpetatud. Hindamiste ajakohasuse tagamiseks tuleks neid teostada vähemalt iga 12 kuu järel ja hinnangud tuleks vahepeal läbi vaadata, kui on mõistlikult alust arvata, et on tekkinud uus kahjuliku mõju avaldumise oht. (44)Kooskõlas ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtete ning OECD raamistiku alusel kehtestatud rahvusvaheliste standarditega kuulub hoolsuskohustuse hulka nõue edastada üldsusele asjakohast teavet äriühingu hoolsuskohustuse põhimõtete, menetluste ja tegevuste kohta, mille eesmärk on tegelikku või võimalikku kahjulikku mõju kindlaks teha ja sellega tegeleda, sealhulgas sellise tegevuse tulemuste ja järelduste kohta. Ettepanekus muuta direktiivi 2013/34/EL seoses äriühingu kestlikkusaruandlusega on sätestatud asjakohased aruandekohustused selle direktiivi kohaldamisalasse kuuluvatele äriühingutele. Selleks et vältida aruandekohustuste dubleerimist, ei tohiks käesoleva direktiiviga kehtestada kõnealuse direktiivi kohaldamisalasse kuuluvatele äriühingutele uusi aruandekohustusi lisaks direktiivis 2013/34/EL sätestatud kohustustele ega selle alusel välja töötatavatele aruandlusstandarditele. Äriühingud, mis kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse, kuid ei kuulu direktiivi 2013/34/EL kohaldamisalasse, peaksid käesolevas direktiivis sätestatud hoolsuskohustuse osaks oleva teavitamiskohustuse täitmiseks avaldama oma veebisaidil rahvusvahelises äritegevuses üldkasutatavas keeles koostatud aastaaruande. (45)Selleks et hõlbustada äriühingutel hoolsuskohustuse täitmist kogu väärtusahela ulatuses ja piirata nõuete täitmisega seotud koormuse langemist VKEdest äripartneritele, peaks komisjon andma suuniseid lepingute näidistingimuste kohta. (46)Et pakkuda äriühingutele ja liikmesriikide ametiasutustele tuge ja praktilisi materjale selle kohta, kuidas äriühingud peaksid oma hoolsuskohustust täitma, peaks komisjonil olema võimalus anda välja suuniseid, sealhulgas konkreetsete sektorite või konkreetse kahjuliku mõju kohta, lähtudes asjakohastest rahvusvahelistest suunistest ja standarditest ning konsulteerides liikmesriikide ja sidusrühmade, Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti, Euroopa Keskkonnaameti ja vajaduse korral ka hoolsuskohustuse alaseid teadmisi omavate rahvusvaheliste organitega. (47)Kuigi VKEd käesoleva direktiivi kohaldamisalasse ei kuulu, võivad direktiivi sätted mõjutada neid kui kohaldamisalasse kuuluvate äriühingute töövõtjaid või alltöövõtjaid. Eesmärk on siiski leevendada VKEde finants- ja halduskoormust, kuna paljud neist on ülemaailmse majandus- ja sanitaarkriisi tõttu juba niigi raskustes. VKEde toetamiseks peaksid liikmesriigid eraldi või ühiselt looma spetsiaalsed veebisaidid, portaalid või platvormid ja neid haldama, samuti võiksid liikmesriigid VKEsid rahaliselt toetada ja aidata neil suurendada oma suutlikkust. Selline toetus tuleks teha kättesaadavaks ning seda vajaduse korral kohandada ja laiendada tarneahela eelnevates etappides tegutsevatele kolmandate riikide ettevõtjatele. Äriühinguid, kellel on VKEdest äripartnereid, julgustatakse samuti toetama neid hoolsuskohustuse täitmisel, kui sellest tulenevad nõuded ohustaksid VKE elujõulisust, ning kasutama VKEde suhtes õiglasi, mõistlikke, mittediskrimineerivaid ja proportsionaalseid nõudeid. (48)Komisjon võib liikmesriikide toetust VKEdele täiendada, kasutades olemasolevaid ELi vahendeid, projekte ja muid meetmeid, mis aitavad rakendada hoolsuskohustust ELis ja kolmandates riikides. Selleks et aidata äriühingutel, sealhulgas VKEdel täita hoolsuskohustuse nõudeid, võib komisjon luua uusi toetusmeetmeid (nt väärtusahela läbipaistvuse vaatluskeskus ja sidusrühmade ühisalgatuste hõlbustamine). (49)Komisjon ja liikmesriigid peaksid jätkama koostööd kolmandate riikidega, et aidata tarneahela eelnevates etappides tegutsevatel ettevõtjatel suurendada oma suutlikkust, et tõhusalt ennetada ja leevendada oma tegevuse ja ärisuhete kahjulikku mõju inimõigustele ja keskkonnale (erilist tähelepanu tuleks pöörata väikepõllumajandustootjate probleemidele). Komisjon ja liikmesriigid peaksid kasutama oma naabrus-, arengu- ja rahvusvahelise koostöö vahendeid, et aidata kolmandate riikide valitsustel ja nendes riikides tarneahela eelnevates etappides tegutsevatel ettevõtjatel tegeleda nii oma tegevuse kui ka tarneahela eelneva etapi äripartnerite tegevuse kahjuliku mõjuga inimõigustele ja keskkonnale. See võib hõlmata partnerriikide valitsuste, kohaliku erasektori ja sidusrühmadega tehtavat koostööd, mille eesmärk on jõuda inimõigustele ja keskkonnale avalduva kahjuliku mõju algpõhjusteni. (50)Et käesolev direktiiv aitaks tõhusalt võidelda kliimamuutuste vastu, peaksid äriühingud võtma vastu kava, millega tagada, et nende ärimudel ja -strateegia on kooskõlas kestlikule majandusele üleminekuga ja globaalse soojenemise piiramisega 1,5 °C-ni, nagu on sätestatud Pariisi kokkuleppes. Kui kliima on või oleks pidanud olema äriühingu tegevuse peamine risk või peamine mõjuala, peaks äriühing lisama oma kavasse heitkoguste vähendamise eesmärgid. (51)Selleks et heitkoguste vähendamise kava rakendataks nõuetekohaselt ja see lisataks juhtide rahalistesse stiimulitesse, tuleks kava juhtide muutuvtasu kindlaksmääramisel nõuetekohaselt arvesse võtta, kui muutuvtasu on seotud juhi panusega äriühingu äristrateegiasse ning pikaajalistesse huvidesse ja kestlikkusse. (52)Selleks et võimaldada tulemuslikku järelevalvet käesoleva direktiivi üle ja nõuda vajaduse korral selle täitmist nendelt äriühingutelt, kes ei kuulu ühegi liikmesriigi jurisdiktsiooni alla, peaksid kõnealused äriühingud määrama liidus piisavate volitustega esindaja ja andma oma volitatud esindajast teada. Volitatud esindajal peaks olema võimalik toimid