P7_TA(2014)0424

Meretranspordist pärit süsinikdioksiidiheide ***I

Euroopa Parlamendi 16. aprilli 2014. aasta seadusandlik resolutsioon ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse meretranspordist pärit süsinikdioksiidiheite seiret, aruandlust ja kontrolli ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 (COM(2013)0480 – C7-0201/2013 – 2013/0224(COD))

(Seadusandlik tavamenetlus: esimene lugemine)

(2017/C 443/97)

Euroopa Parlament,

(1) ELT C 67, 6.3.2014, lk 170.

P7_TC1-COD(2013)0224

Euroopa Parlamendi seisukoht, vastu võetud esimesel lugemisel 16. aprillil 2014. aastal eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr …/2014, milles käsitletakse meretranspordist pärit süsinikdioksiidiheite kasvuhoonegaaside heite seiret, aruandlust ja kontrolli ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 [ME 1]

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)

ning arvestades järgmist:

(1) Kliima- ja energiapaketiga (4), milles kutsutakse kõiki majandussektoreid, sealhulgas rahvusvahelist merelaevandust, üles aitama kaasa selles esitatud heitkoguste vähendamise eesmärkide saavutamisele, antakse selge volitus: „Kui 31. detsembriks 2011. aastaks ei ole liikmesriigid heaks kiitnud rahvusvahelist lepingut, mis kaasaks rahvusvahelisest meretranspordist tekkivad heitkogused lepingu heitkoguste vähendamise eesmärkidesse Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) raames, või kui ühendus ei ole ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni raames sellist lepingut heaks kiitnud, peaks komisjon tegema ettepaneku kaasata rahvusvahelisest meretranspordist tekkivad heitkogused ühtlustatud korra kohaselt ühenduse heitkoguste vähendamise kohustusse, et ettepanekus sisalduv õigusakt jõustuks 2013. aastaks. Selline ettepanek peaks piirama kahjulikku mõju ühenduse konkurentsivõimele, võttes arvesse võimalikku kasu keskkonnale.“

(1a) Meretransport mõjutab süsinikdioksiidi (CO2) heitest ja muudest heidetest, sealhulgas lämmastikoksiidid (NOx), vääveloksiidid (SOx), metaan (CH4), tahked osakesed (PM) ja must süsinik (BC), tulenevalt ülemaailmset kliimat ja õhukvaliteeti. [ME 2]

(1b) Rahvusvaheline merelaevandus jääb ainsaks transpordiliigiks, mida ei ole võetud liidu kohustusse vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid. Käesoleva määruse ettepanekuga kaasneva mõjuhinnangu kohaselt kasvas liiduga seotud rahvusvahelise laevanduse CO2-heide ajavahemikus 1990. aastast kuni 2007. aastani 48 %. [ME 3]

(1c) Arvestades asjaolu, et meretranspordi muu mõju kohta ülemaailmsele kliimale kui CO2-heide on üha rohkem teadusandmeid, tuleks seda mõju käesoleva määruse raames korrapäraselt hinnata. Oma hinnangute alusel ja Euroopa Parlamendi 14. septembri 2011. aasta resolutsiooni muude kui süsinikdioksiidiga seotud kliimat mõjutavate inimtekkeliste heidete probleemi tervikliku käsitluse kohta arvesse võttes peaks komisjon analüüsima kõnealuste heidete vähendamise eesmärgil poliitikale ja meetmetele avalduvat mõju. [ME 4]

(1d) Komisjon peaks võtma ka meetmeid, et käsitleda muid tegevusi, millega kaasnevad kasvuhoonegaaside ja õhusaasteainete heited, mida käesolev määrus ei hõlma, st külmutusagensite kasutamist kalalaevadel ning kütuseaurusid, mis tekivad kütuste ja puistlasti peale ja mahalaadimisel (nt lenduvad orgaanilised ühendid ja tahked osakesed). [ME 5]

(1e) Komisjoni 28. märtsi 2011. aasta valges raamatus „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava ning konkurentsivõimeline ja ressursitõhus transpordisüsteem“ nõutakse meretranspordi tekitatavate heitkoguste vähendamist 2050. aastaks 40 % (võimaluse korral 50 %) võrreldes 2005. aasta tasemega, nimelt põhimõtete „kasutaja maksab“ ja „saastaja maksab“ kohaldamise abil. [ME 6]

(1f) Euroopa Parlamendi 15. detsembri 2011. aasta resolutsioonis Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava ning konkurentsivõimelise ja ressursitõhusa transpordisüsteemi kohta nõutakse kogu liidu laevanduses CO2-heite ja muu reostuse vähendamist 30 % võrra, millele aitavad kaasa Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) energiatõhususe indeksi (EEDI) ja laevade energiatõhususe juhtimiskava (SEEMP) alased kokkulepped. [ME 7]

(2) 2011. aasta juulis võttis IMO vastu tehnilised ja töökorralduslikud meetmed, eelkõige EEDI uute laevade suhtes ja SEEMP, millega küll vähendatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste eeldatavat kasvu, kuid millest üksi ei piisa rahvusvahelisest laevandusest pärit kasvuhoonegaaside absoluutse heitkoguse vähendamiseks sellisel määral, et see aitaks saavutada ülemaailmset eesmärki, mille kohaselt globaalne soojenemine ei tohi ületada 2 oC.

(3) Vastavalt IMO andmetele saaks laevade energiakulu ja CO2-heidet töökorralduslike meetmete ja olemasolevate tehnoloogiliste vahendite rakendamisega vähendada kuni 75 % 25–75 % võrra. Suurt osa kõnealustest meetmetest võib pidada kulutõhusaks kulutõhusateks ja sellisteks , mis võivad kokkuvõttes avaldada sektorile positiivset mõju, sest väiksem kütusekulu kompenseerib kõik tegevuse ümberkorraldamise või investeeringutega seotud kulud. [ME 8]

(4) Parim võimalus vähendada laevanduse süsinikdioksiidi heidet liidu tasandil on jätkuvalt niisuguse turupõhise meetme (täpsemalt heitkoguste maksustamise või lõivu) rakendamine, millega nõutakse laevade kütusekulul põhineva CO2 heitkoguste kasvuhoonegaaside heite seire, aruandluse ja kontrolli süsteemi loomine, mis oleks loomist. Andmete kogumine sellise heite kohta on esimene samm mitmeetapilisest lähenemisviisist – mis on põhjendatud sellise heite vähendamise vajadusega meretranspordist pärit heite lisamisel lisamiseks liidu kasvuhoonegaaside heite vähendamise kohustusse. Avalikkuse juurdepääs heitkoguste andmetele aitaks kõrvaldada turutõkkeid, mis takistavad paljude kuludele negatiivse mõjuga meetmete võtmist, mis vähendaksid selle sektori heidet. [ME 9]

(5) Kasvuhoonegaaside heidet ja kütusekulu vähendavate meetmete vastuvõtmist takistavad turutõkked, näiteks puuduv usaldusväärne teave laevade kütusesäästlikkuse või nende moderniseerimiseks kasutatavate tehnoloogiliste vahendite kohta, puuduvad rahastamisvõimalused laevade tõhususse investeerimiseks ning huvide lahknevus, st laevade tõhususse investeerimine ei tooks kasu laevaomanikele, kuna kütuse eest maksavad laevaoperaatorid.

(6) Sidusrühmadega konsulteerimise ja rahvusvaheliste partneritega peetud arutelude tulemustest nähtub, et meretranspordist pärit heite lisamisel ELi kasvuhoonegaaside heite vähendamise kohustusse tuleb tegutseda järk-järgult, luues esimese sammuna usaldusväärse seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi meretranspordist pärit CO2 kasvuhoonegaaside heitkoguste jaoks ning määrates võttes hiljem vastavate heitkoguste hinnad kasutusele uued poliitikavahendid (nimelt heitkoguste hindade või lõivu määramine) . Selliselt tegutsemine aitab teha olulisi edusamme rahvusvahelisel tasandil, et leppida kokku kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärkides ning lisameetmetes, mis aitaksid kõnealuseid eesmärke saavutada võimalikult väikeste kuludega. [ME 10]

(7) ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi kasutuselevõtmine vähendab eeldatavalt heitkoguseid praeguste suundumuste jätkumise stsenaariumiga võrreldes eeldatavalt kuni 2 % ning aitab 2030. aastaks vähendada kulusid netosummas kokku kuni 1,2 miljardit eurot, kuna see võib aidata kõrvaldada turutõkkeid, eelkõige laevade tõhusust käsitleva teabe puudumisega seotud turutõkkeid. Kõnealune transpordikulude vähenemine peaks soodustama rahvusvahelist kaubandust. Lisaks eeldab igasuguse liidu tasandil või üle maailma kohaldatava turupõhise või muu, „saastaja maksab“ põhimõttele parema aluse loova meetme või tõhususnõude rakendamine usaldusväärset seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi. Laevandussektori rahvusvahelise olemuse tõttu oleks ülemaailmselt kooskõlastatud tegutsemine eelistatud ja kõige mõjusam meetod rahvusvahelisest meretranspordist pärit heite vähendamiseks. Samuti võimaldab see saada usaldusväärseid andmeid, mille põhjal määrata heitkoguste vähendamise täpsed eesmärgid ning hinnata meretranspordi panust vähese CO2-heitega majanduse saavutamisse. [ME 11]

(8) Seire alla peaksid kuuluma kõik liidu sisereisid, kõik viimasest liiduvälisest sadamast esimesse liidu sadamasse saabuvad reisid ning kõik liidu sadamast esimesse liiduvälisesse sadamasse väljuvad reisid. Samuti peaks seire hõlmama liidu sadamates, kaasa arvatud kai ääres seismise või sadamas liikumise ajal tekkivat CO2-heidet kasvuhoonegaaside heidet , eriti juhul, kui sellise heite vähendamiseks või ärahoidmiseks on olemas erimeetmed ja alternatiivsed tehnoloogiad, nagu kai ääres seisvate laevade elektrivõrku ühendamise taristud . Kõnealuseid eeskirju tuleks kohaldada võrdselt kõigi laevade suhtes nende lipust olenemata. [ME 12]

(8a) Võttes arvesse geograafilist kohaldamisala ja sellega kaasnevat vajadust jälgida kasvuhoonegaaside heidet väljaspool liikmesriikide territooriumi ning kaasata kõikjal maailmas paiknevad laevandusettevõtjad, peaks komisjon teavitama kolmandaid riike seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemist varakult ja asjakohasel viisil, et leida sellele võimalikult suur rahvusvaheline tunnustus. [ME 13]

(9) Kavandatud seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem tuleks kehtestada määruse vormis, võttes arvesse koostatud sätete keerukat ja äärmiselt tehnilist iseloomu ning vajadust, et kogu liidus kohaldatavad ühtsed eeskirjad vastaksid meretranspordi rahvusvahelisele iseloomule, arvestades et liikmesriikide sadamaid külastab eeldatavalt suur hulk laevu, samuti selleks, et hõlbustada süsteemi rakendamist kogu liidus.

(10) Liidu usaldusväärne laevapõhise seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem peaks põhinema liidu sadamatesse saabuvatel ja sealt väljuvatel reisidel tarbitud kütusest tekkinud heitkoguste arvutamisel või tegelike heitkoguste täpsel aruandlusel , sest laevade kütusepaakide suure mahutavuse tõttu ei saa kütuse müügiandmete põhjal nimetatud konkreetse perioodi kütusekulu täpselt hinnata. [ME 14]

(11) Liidu seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem peaks hõlmama ka kliimaga seotud olulist muud teavet, mis võimaldab teha kindlaks laevade tõhusust või täiendavalt analüüsida heitkoguste tekke põhjuseid. Selline ulatus viib , viia liidu seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi kontrollisüsteem kooskõlla ka rahvusvaheliste algatustega, mille eesmärk on kehtestada olemasolevatele laevadele tõhususnõuded, mis hõlmaksid ka töökorralduslikke meetmeid, ning aitab aidata kõrvaldada teabe puudumisega seotud turutõkked. [ME 15]

(12) Selleks et vähendada laevaomanike ja operaatorite, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate halduskoormust ning optimeerida seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi kasu ja kulude vahekorda viisil, mis võimaldaks süsteemiga siiski hõlmata valdavat osa meretranspordist pärit kasvuhoonegaaside heitest, tuleks seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi eeskirju kohaldada ainult suurte heitkoguste tekitajatele. Üksikasjaliku objektiivse analüüsi põhjal, mis hõlmas liidu sadamatesse saabuvate ja sealt väljuvate laevade suurust ja heitkoguseid, valiti alampiiriks kogumahutavus 5 000. Laevad kogumahutavusega üle 5 000 moodustavad ligikaudu 55 % liidu sadamaid külastavatest laevadest ja tekitavad umbes 90 % sellega seotud heitest. Selle mittediskrimineeriva alampiiriga tagataks, et kõige olulisemad heitetekitajad on süsteemiga hõlmatud. Madalam alampiir tekitaks suurema halduskoormuse, kõrgema alampiiri tõttu aga oleks hõlmatud vähem heitkoguseid, mis vähendaks süsteemi keskkonnaalast tõhusust.

(13) Laevaomanike ja operaatorite halduskoormuse täiendavaks vähendamiseks tuleks seire-eeskirjades keskenduda CO2-le, mis on selgelt kõige olulisem meretranspordil tekkiv kasvuhoonegaas ja moodustab kuni 98 % kõnealuse sektori kasvuhoonegaaside koguheitest. [ME 17]

(14) Eeskirjades tuleks arvestada praeguste nõuete ja teabega, mis on laevade pardal juba olemas. Seetõttu tuleks anda laevaomanikele võimalus valida üks järgmisest neljast seiremeetodist: kütusemahuti saatelehtede kasutamine, punkri kütusepaagi kontroll, asjaomaste põlemisprotsesside voolumõõturid või heitkoguste otsene mõõtmine. Tehtud valik tuleks dokumenteerida laevapõhises seirekavas, milles esitatakse ka täpsemad üksikasjad valitud meetodi kohaldamise kohta.

(15) Iga ettevõtjat, kes vastutab mereveoga tegeleva laeva eest kogu aruandeperioodil, tuleks lugeda vastutavaks kõigi asjaomase aruandeperioodiga seotud seire- ja aruandlusnõuete täitmise eest. See hõlmab ka rahuldavalt kontrollitud seirearuande esitamist. Omandi ülemineku korral vastutab uus omanik ainult nende seire- ja aruandluskohustuste täitmise eest, mis on seotud selle aruandeperioodiga, mille jooksul toimus omandi üleminek. Kõnealuste kohustuste täitmise lihtsustamiseks peaks uus omanik saama viimase seirekava ning vajaduse korral nõuetele vastavuse tunnistuse koopia. Omandi üleminekuga peaks kaasnema ka seirekava muutmine, et uus laevaomanik saaks ise sobiva seiremeetodi valida.

(16) Muud kasvuhoonegaasid, kliimat mõjutavad ained ja õhusaasteained peaksid praeguses etapis ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemist välja jääma, et ei tekiks kohustust paigaldada ebapiisava usaldusväärsusega ja vähe turustatavaid mõõteseadmeid, mis võiks takistada ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi rakendamist kontrollisüsteem kujutab endast võimalust tagada laevandussektori reguleerimine sidusalt muude sektoritega . [ME 18]

(16a) MARPOLi konventsioonis on nähtud ette EEDI kohustuslik kohaldamine uute laevade suhtes ja SEEMP kasutamine kogu maailma laevastiku puhul. [ME 19]

(17) Laevaomanike ja operaatorite halduskoormuse vähendamiseks tuleks aruandlust ja aruannetes esitatud teabe avaldamist korraldada aastapõhiselt. Heitkoguste, kütusekulu ja tõhususega seotud teabe avaldamise piiramine aasta keskmiste ja koondnäitajatega peaks lahendama ka konfidentsiaalsusega seotud probleemid. Komisjonile esitatud andmed tuleks siduda statistikaga sellisel määral, et andmed oleksid kasutatavad Euroopa statistika arendamise, koostamise ja levitamise eesmärgil vastavalt komisjoni otsusele 2012/504/EL (5).

(18) Akrediteeritud tõendajate tehtav kontroll peaks tagama, et seirekavad ja heitearuanded vastavad tegelikkusele ning on kooskõlas käesolevas määruses esitatud nõuetega. Seetõttu on vaja kehtestada tõendajatele pädevusnõuded, mis võimaldavad neil käesoleva määruse alusel viia läbi tõendamistoiminguid. Kontrolli lihtsustava olulise elemendina peaksid tõendajad kontrollima andmete usaldusväärsust, võrreldes aruannetes esitatud andmeid laeva jälgimisandmetel ja omadustel põhinevate hinnanguliste andmetega. Selliseid hinnanguid võib koostada komisjon. Tõendajad peaksid olema sõltumatud ja pädevad füüsilised või juriidilised isikud, kelle on akrediteerinud riiklikud akrediteerimisasutused, mis on asutatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 765/2008 (6). [ME 20]

(19) Tõendaja väljastatud nõuetele vastavuse tunnistust tuleks hoida laeva pardal, et tõendada seire-, aruandlus- ja kontrollikohustuste täitmist. Tõendajad peaksid kõnealuste tunnistuste väljastamisest komisjonile teatama.

(20) Meresõiduohutusega seotud sarnaste ülesannete täitmisel saadud kogemustest lähtuvalt peaks Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EMSA) komisjoni teatavate ülesannete täitmisel toetama.

(21) Käesoleva määruse nõuete täitmata jätmine peaks kaasa tooma sanktsioonid. Seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemiga seotud kohustuste täitmine tuleks tagada olemasolevate vahenditega, mis on kehtestatud seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/21/EÜ (7) ning direktiiviga 2009/16/EÜ (8), ning samuti teabega nõuetele vastavuse tunnistuste väljastamise kohta. Komisjon peaks lisama laeva seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemile vastavust kinnitava tunnistuse direktiivi 2009/16/EÜ artikli 13 lõikes 1 osutatud tõendite ja dokumentide loendisse.

(22) Direktiiviga 2009/16/EÜ nähakse ette laevade kinnipidamine juhul, kui nende pardal puuduvad kohustuslikud tõendid. Kui laev ei ole seire- ja aruandluskohustusi täitnud rohkem kui ühe aruandeperioodi jooksul, on siiski asjakohane näha ette võimalus laev välja saata. Nimetatud võimalust tuleks kohaldada selliselt, et olukorda oleks võimalik mõistliku aja jooksul parandada.

(23) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 525/2013 (9) tuleks muuta, et kehtestada liikmesriikidele käesoleva määruse kohased nõuded meretranspordist pärit CO2-heite seire ja aruandluse kohta.

(24) ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem peaks olema ülemaailmse seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi rakendamisel eeskujuks. Ülemaailmne seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem oleks eelistatav, kuna see oleks suurema kohaldamisala tõttu tõhusam. Sellega seoses peaks komisjon jagama IMO ja muude asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega korrapäraselt asjakohast teavet käesoleva määruse rakendamise kohta ning IMO-le tuleks esitada asjakohaseid avaldusi. Kui ülemaailmse seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi vastuvõtmises jõutakse kokkuleppele, peaks komisjon ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi läbi vaatama eesmärgiga viia see ülemaailmse süsteemiga kooskõlla.

(25) Et kasutada ära parimaid tavasid ja teaduslikke tõendeid, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, mis on seotud laevade CO2-heite kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse teatud tehniliste aspektide läbivaatamisega või heitearuannete kontrolli ja tõendajate akrediteerimise eeskirjade täpsustamisega. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. [ME 21]

(26) Komisjonile tuleks anda rakendamisvolitused tagamaks, et heitkoguste ja kliimaga seotud muu olulise teabe komisjonile ja seotud liikmesriikidele sidusaks esitamiseks kasutatavate automaatsüsteemide ja elektrooniliste standardvormide kasutamise tingimused oleksid ühtsed. Osutatud vajalikke rakendamisvolitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 182/2011 (10). [ME 22]

(27) Kavandatud meetme eesmärki, nimelt laevade CO2-heite kasvuhoonegaaside heite seiret, aruandlust ja kontrolli kui esimest sammu nimetatud heite järkjärgulisel vähendamisel ja komisjoni valges raamatus „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava“ seatud eesmärkide saavutamisel , ei ole meretranspordi rahvusvahelise olemuse tõttu võimalik piisaval määral saavutada liikmesriikide iseseisva tegevusega ning seega on seda meetme ulatuse ja mõju tõttu parem teha ELi tasandil. EL võib võtta meetmeid Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. [ME 23]

(28) Seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi kehtestamise eeskirjad peaksid olema kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 95/46/EÜ (11) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001 (12).

(29) Käesolev määrus peaks jõustuma 1. juulil 2015. aastal, et jätta liikmesriikidele ja asjaomastele sidusrühmadele piisavalt aega määruse tõhusaks kohaldamiseks vajalike meetmete võtmiseks enne esimese aruandeperioodi algust 1. jaanuaril 2018. aastal,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesolevas määruses sätestatakse liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvatesse sadamatesse saabuvatelt, seal viibivatelt või sealt lahkuvatelt laevadelt pärit süsinikdioksiidi (CO2) kasvuhoonegaaside heitkoguste ja kliimaga seotud muu olulise teabe täpse seire, aruandluse ja kontrolli eeskirjad eesmärgiga edendada meretranspordist pärit CO2-heite kasvuhoonegaaside heite kulutõhusat vähendamist. [ME 24]

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse laevade suhtes, mille kogumahutavus on üle 5 000, seoses heitkogustega, mis tekivad nende reisidel viimasena külastatud sadamast liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse, liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvast sadamast järgmisena külastatavasse sadamasse ja nende viibimisel liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevates sadamates.

2. Käesolevat määrust ei kohaldata sõjalaevade, mereväe abilaevade, kalapüügi- või -töötlemislaevade, lihtsa ehitusega puidust laevade, mehaanilise jõuajamita laevade ega valitsusasutuste laevade suhtes, mida kasutatakse mittekaubanduslikel eesmärkidel. [ME 26]

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „heide“ – CO2 eraldumine atmosfääri artiklis 2 osutatud laevadelt;

b) „külastatav sadam“ – sadam, kus laev peatub kauba lastimiseks või lossimiseks või reisijate pealevõtmiseks või maale laskmiseks, välja arvatud üksnes kütuse tankimise, varude täiendamise ja/või meeskonna vahetamise eesmärgil tehtavad peatused;

c) „ettevõtja“ – artiklis 2 osutatud laeva omanik või mis tahes muu isik, näiteks juht või laevapereta prahtija, kes on võtnud laevaomanikult üle vastutuse laeva käitamise eest;

d) „kogumahutavus“ – kogumahutavus, mis arvutatakse vastavalt 1969. aasta rahvusvahelise laevade mõõtmise konventsiooni 1. I lisas esitatud mahutavuse mõõtmise eeskirjadele;

e) „tõendaja“ – kontrolli teostav õigussubjekt, kelle riiklik akrediteerimisasutus on akrediteerinud vastavalt määrusele (EÜ) nr 765/2008 ning käesolevale määrusele , või laevade tekitatava heite modelleerimissüsteemi eest vastutav amet ; [ME 28]

f) „kontrollimine“ – tõendaja tegevus, millega ta hindab ettevõtja esitatud dokumentide vastavust käesolevast määrusest tulenevatele nõuetele;

g) „kliimaga seotud muu oluline teave“ – teave laevade kütusekulu, transporditöö ja energiatõhususega seotud teave, kütusekuluga seotud kasvuhoonegaaside heite , läbitud vahemaa, kai ääres seismisel elektrivõrku ühendamise võimaluste ja energiatõhususe kohta, mis võimaldab analüüsida heitkoguste suundumusi ja hinnata laevade tulemusnäitajaid näidata laevanduse tulemuslikkust ; [ME 29]

h) „heitekoefitsient“ – kasvuhoonegaasi keskmine heitemäär võrreldes lähtevoo tegevusandmetega, eeldades täielikku oksüdeerumist põlemisel ja täielikku muundumist kõigi teiste keemiliste reaktsioonide puhul;

i) „mõõtemääramatus“ – parameeter, mis on seoses sellise koguse määramistulemusega, mis iseloomustab teatud kogusele mõistlikult omistatavate väärtuste dispersiooni, kaasa arvatud nii süstemaatiliste kui ka juhuslike tegurite mõju, ja mida väljendatakse protsentides ning mis kajastab keskmise väärtuse ümbruses olevat usaldusvahemikku ja mis hõlmab 95 % saadud väärtustest, kusjuures võetakse arvesse asümmeetrilist väärtuste jaotust;

j) „konservatiivne“ – kindlaks määratud valik eeldusi, mille ülesanne on vältida aastaheite alahindamist või tonnkilomeetrite ülehindamist või läbitud vahemaa või veetud kaubakoguse ülehindamist; [ME 30]

k) „CO2 tonn“ – süsinikdioksiidi tonn; [ME 31]

l) „aruandeperiood“ – üks kalendriaasta, mille jooksul tuleb heitkoguseid jälgida ja koostada nende kohta aruanne;

la) „kai ääres seisev laev“ – laev, mis on kindlalt kinnitatud või ankrus liidu sadamas lasti pealevõtmiseks või mahalaadimiseks või reisijate majutamiseks, sh ajal, mil laeva ei lastita; [ME 32]

lb) „jääklass“ – laevale ametiasutuse või ametiasutuse tunnustatud organisatsiooni poolt antud tähis, mis näitab, et laev on projekteeritud navigeerimiseks merejää tingimustes. [ME 33]

II PEATÜKK

SEIRE JA ARUANDLUS

1. OSA

SEIRE JA ARUANDLUSE PÕHIMÕTTED JA MEETODID

Artikkel 4

Seire ja aruandluse ühispõhimõtted

1. Ettevõtjad peavad iga laeva puhul arvet kalendriaasta aruandeperioodi jooksul igas kõikides liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevas sadamas olevates sadamates ning kõikide liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevast sadamast alanud või seal lõppenud reisi reiside jooksul tarbitud kütuse koguse ja liigi kohta ning esitavad sellekohase aruande vastavalt lõigetele 2–6. [ME 34]

2. Seire ja aruandlus peavad olema täielikud ning hõlmama kõiki kütuste põletamise tagajärjel nii laeva merel kui ka kai ääres viibimise ajal tekkinud CO2 heitkoguseid. Ettevõtjad rakendavad sobivaid meetmeid, et vältida andmelünkade tekkimist aruandeperioodil. [ME 35]

3. Seire ja aruandlus peavad olema järjepidevad ja ajas võrreldavad. Ettevõtjad kasutavad samu seiremeetodeid ja andmekogumeid, mille muudatused ja mille suhtes tehtavad erandid tõendaja heaks kiidab.

4. Ettevõtjad koguvad, säilitavad, koostavad, analüüsivad ja dokumenteerivad seireandmeid, sealhulgas kasutatud eeldusi, võrdlusaluseid, heitekoefitsiente ja tegevusandmeid, läbipaistval viisil, mis võimaldab tõendajal heitkoguste leidmiseks kasutatud menetlust korrata.

5. Ettevõtjad tagavad, et heitkoguste määramisel ei esine süstemaatilist või teadlikku ebatäpsust. Ebatäpsuste põhjused tuleb kindlaks teha ja kõrvaldada.

6. Ettevõtjad tagavad mõistlikkuse piires seire- ja aruandekohustuse alla kuuluvate heiteandmete terviklikkuse.

6a. Ettevõtjad arvestavad seires ja aruandluses kooskõlas artikliga 13 koostatud kontrolliaruannetes sisalduvaid soovitusi. [ME 36]

Artikkel 5

Meretranspordi heitkoguste seire ja aruandluse meetodid

1. Artikli 4 lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel teevad ettevõtjad kõigi endale kuuluvate laevade puhul, mille kogumahutavus on üle 5 000, kindlaks heitkogused ja kliimaga seotud muud andmed vastavalt ühele I lisas esitatud meetodile.

1a. Kui lepitakse kokku rahvusvahelistes meetmetes meretranspordist pärit kasvuhoonegaaside heite jälgimiseks, vaatab komisjon I lisas sätestatud meetodid läbi ning talle antakse volitused võtta vastu artikli 24 kohaseid delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad vajaduse korral kõnealuse lisa muutmist, et täpsustada asjaomaste põlemisprotsesside voolumõõturite kasutamist ja heitkoguste otsest mõõtmist. [ME 38]

2. OSA

SEIREKAVA

Artikkel 6

Seirekava sisu ja esitamine

1. Ettevõtjad esitavad 31. augustiks 2017 tõendajatele seirekava, milles on märgitud iga üle 5 000-se kogumahutavusega laeva heitkoguste ja kliimaga seotud muude andmete muu olulise teabe seireks ja aruandluseks valitud meetod. [ME 39 – järjepidevuse huvides kohandatud vastavalt rakendusala reguleerivale artikli 2 lõikele 1]

2. Erandina lõikest 1 esitab ettevõtja tõendajale seirekava selliste laevade kohta, mis kuuluvad käesoleva määruse reguleerimisalasse esimest korda alates 1. jaanuarist 2018. aastal, ilma liigse viivituseta ja mitte hiljem kui kaks kuud pärast seda, kui laev on külastanud esimest liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvat sadamat.

3. Lõikes 1 osutatud seirekava koosneb konkreetsel laeval kasutatavat seiremeetodit kajastavast täielikust ja läbipaistvast dokumentatsioonist ning sisaldab vähemalt järgmisi üksikasju:

a) laeva identifitseerimisandmed ja liik, sealhulgas laeva nimi, registreerimisnumber Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) juures, registreerimis- või kodusadam , laeva jääklass ning laevaomaniku nimi; [ME 40]

b) ettevõtja nimi ning kontaktisiku aadress, telefon, faksinumber ja e-posti aadress;

c) järgmiste laeva pardal olevate heiteallikate (näiteks peajõuseade, abijõuseade, katlad ja inertgaasi generaator ning kasutatud kütuseliigid) ja nendega seotud kütuseliikide kirjeldus: i) peajõuseade (peajõuseadmed) ii) abijõuseade (abijõuseadmed) iii) katel (katlad) iv) inertgaasi generaator (inertgaasi generaatorid) ; [ME 41]

d) seireaasta seireperioodi jooksul heiteallikate loendi uuendamiseks ning laeva heitkoguste seire ja aruandluse täielikkuse tagamiseks kasutatud menetluste, süsteemide ja vastutusalade kirjeldus; [ME 42]

e) reiside loendi täielikkuse jälgimiseks kasutatud menetluste kirjeldus;

f) laeva kütusekulu jälgimiseks kasutatud menetluste kirjeldus, sealhulgas: i) I lisas sätestatud meetodite hulgast valitud meetod iga heiteallika kütusekulu arvutamiseks, sealhulgas kasutatud mõõteseadmete kirjeldus (vajaduse korral); ii) pardale võetud ja paakides oleva kütuse koguse mõõtmiseks kasutatud menetlused, kasutatud mõõteriistade kirjeldus ning vajaduse korral meetodid mõõtmisega seotud teabe registreerimiseks, otsimiseks, edastamiseks ja säilitamiseks; iii) tiheduse määramiseks valitud meetod (vajaduse korral); iv) menetlus, millega tagatakse, et kütusemõõtmiste summaarne mõõtemääramatus on kooskõlas käesoleva määruse nõuetega, viidates võimaluse korral riikide seadustele, kliendilepingute sätetele või kütusetarnijate täpsusstandarditele;

g) iga kütuseliigi puhul kasutatav heitekoefitsient või alternatiivkütuste puhul kasutatavad heitekoefitsiendi määramise meetodid, sealhulgas proovivõtu- ja analüüsimeetodid, kasutatavad laborid (ja vajaduse korral nende kinnitatud akrediteering vastavalt standardile ISO 17025);

h) iga reisi tegevusandmete määramiseks kasutatavate menetluste kirjeldus, sealhulgas: i) reisi jooksul läbitud vahemaa määramiseks ja registreerimiseks kasutatud meetodid, vastutusalad ja andmeallikad; ii) veetud lasti või reisijate arvu määramiseks ja registreerimiseks kasutatud meetodid, vastutusalad, valemid ja andmeallikad; [ME 43] iii) lähte- ja sihtsadama vahel merel veedetud aja määramiseks ja registreerimiseks kasutatud meetodid, vastutusalad, valemid ja andmeallikad;

ha) jääoludes navigeerimise korral läbitud vahemaa ja aja määramiseks ja registreerimiseks kasutatud meetodid, vastutusalad, valemid ja andmeallikad; [ME 44]

i) andmelünkade täitmiseks kasutatavate asendusandmete määramise meetodi kirjeldus;

j) seirekava viimase muutmise kuupäev. [ME 45]

ja) läbivaatusdokument, milles jäädvustatakse kõik läbivaatuse üksikasjad. [ME 46]

4. Ettevõtjad kasutavad standardseid seirekavavorme. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 24 vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks lõikes 1 osutatud seirekavade vormide koostamise tehnilised eeskirjad. määratakse kindlaks rakendusaktidega. Komisjon võtab nimetatud rakendusaktid vastu käesoleva määruse artikli 25 lõikes 2 osutatud korra kohaselt Need vormid on võimalikult lihtsad ja ei põhjusta ebavajalikku bürokraatiat . [ME 47]

Artikkel 7

Seirekava muutmine

Ettevõtjad kontrollivad regulaarselt, kas laeva seirekava vastab laeva liigi ja talitluse eripäradele ning kas seiremeetodit on võimalik täiustada.

Ettevõtja muudab seirekava kõigil järgmistel punktides a–e sätestatud juhtudel . Seirekava muudetakse vaid nimetatud juhtude tagajärjel tekkinud konkreetsete muutuste korral : [ME 48]

a) laevaomaniku vahetumine või nõuetele vastavuse tunnistuse omaniku või lipu vahetumine ; [ME 49]

b) seirekavaga veel hõlmamata uute heiteallikate või uut liiki kütuste kasutamise tõttu tekkivad uued heitkogused;

c) andmete kättesaadavuse muutumine uut tüüpi mõõteseadmete, proovivõtu- või analüüsimeetodite tõttu või muudel põhjustel, mis toob kaasa suurema täpsuse heitkoguste määramisel;

d) varem kasutatud seiremeetodiga saadud andmed osutuvad valeks;

e) seirekava ei vasta käesoleva määruse nõuetele ning tõendaja nõuab ettevõtjalt kava muutmist.

Ettevõtjad teatavad tõendajatele liigse viivituseta kõigist seirekava muutmise ettepanekutest.

Tõendaja hindab kõiki seirekava olulisi muudatusi.

3. OSA

HEITKOGUSTE JA MUU OLULISE TEABE SEIRE

Artikkel 8

Tegevuse seire aruandeperioodil

1. Alates 1. jaanuarist 2018 mõõdavad ettevõtjad vastavalt artikli 13 lõikele 1 heakskiidetud seirekava alusel iga laeva heitkoguseid üksikreiside ja aasta lõikes, kasutades I lisa B osas sätestatud meetodite hulgast valitud sobivat meetodit ning arvutades heitkogused vastavalt I lisa A osale.

1a. Seire võib peatada perioodideks, mil laev on kaasatud hädaolukordadesse, sealhulgas päästeoperatsioonidesse. [ME 50]

Artikkel 9

Seire üksikreiside lõikes

Ettevõtjad koguvad artikli 13 lõike 1 kohaselt heaks kiidetud seirekava alusel iga laeva ning liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevas sadamas lõppeva või sealt algava iga reisi kohta vastavalt I lisa A osale ja II lisale järgmisi andmeid:

a) lähtesadam ja sihtsadam koos väljumise ja saabumise kuupäeva ja kellaajaga;

b) iga liiki kütuse tarbitud kogus ja heitekoefitsient summaarselt ning eraldi heite kontrollipiirkondades ja väljaspool neid kasutatud kütuse kohta; [ME 51]

c) CO2 heitkogus;

d) läbitud vahemaa;

e) merel viibitud aeg;

f) veetud last; [ME 53]

fa) energiatõhusus, nagu on kindlaks määratud II lisas; [ME 54]

g) transporditöö maht. [ME 55]

ga) niisuguste perioodide alguse ja lõpu kuupäev ja kellaaeg, mil seire oli peatatud hädaolukordadest, näiteks päästeoperatsioonidest tulenevalt, koos nende kirjeldusega; [ME 56]

Süvamere laevanduse korral, mis hõlmab mitut liidu sadamat, tuleks Euroopat hõlmavaid reisi suundi lugeda üheks reisiks. [ME 57]

Erandina esimesest lõigust on üksikreiside lõikes teostatava heitkoguste seire kohustusest vabastatud laevad, mis tegutsevad eranditult käesoleva määruse reguleerimisalas ja teostavad päevas mitmeid reise. [ME 58]

Artikkel 10

Seire aasta lõikes

Ettevõtja kogub artikli 13 lõike 1 kohaselt heaks kiidetud seirekava alusel iga laeva ning iga kalendriaasta kohta vastavalt I lisa A osale ja II lisale järgmisi näitajaid:

a) iga liiki kütuse tarbitud kogus ja heitekoefitsient summaarselt ning eraldi heite kontrollipiirkondades ja väljaspool neid kasutatud kütuse kohta;

b) summaarne CO2 heitkogus;

c) liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvate sadamate vahel toimunud kõigi reiside summaarne CO2 heitkogus;

d) liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvatest sadamatest alanud kõigi reiside summaarne CO2 heitkogus;

e) liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates sadamates lõppenud kõigi reiside summaarne CO2 heitkogus;

f) liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvates sadamates kai ääres viibimisel tekkinud CO2 heitkogus;

g) läbitud vahemaa kokku;

h) merel ja kai ääres viibitud aeg kokku;

i) transporditöö maht kokku;

j) keskmine energiatõhusus. [ME 59]

4. OSA

ARUANDLUS

Artikkel 11

Heitearuande sisu

1. Alates 2019. aastast esitavad ettevõtjad iga aasta 30. aprilliks komisjonile ja asjaomase lipuriigi ametiasutustele aruande kõigi nende vastutusel olevate laevade kogu aruandeperioodi heitkoguste ja kliimaga seotud muu teabe kohta. Tõendaja peab olema aruannet kontrollinud ja selle rahuldavaks tunnistanud vastavalt artiklis 14 osutatud nõuetele.

2. Laeva omaniku vahetumise korral peab uus ettevõtja tagama, et kõik tema vastutusel olevad laevad vastavad käesoleva määruse nõuetele kogu selle aruandeperioodi vältel, mille ajal vastutus asjaomase laeva eest temale üle läheb.

3. Ettevõtjad esitavad lõikes 1 osutatud heitearuandes järgmise teabe:

a) laeva ja ettevõtja identifitseerimisandmed, sealhulgas: i) laeva nimi; ii) IMO registreerimisnumber; iii) registreerimis- või kodusadam; iiia) laeva jääklass; [ME 60] iv) laeva sertifitseeritud tehniline tõhusus ( , mida väljendatakse energiatõhususe indeks indeksiga (EEDI) või , laeva tüübist oleneva vajaduse korral näitaja hinnanguline väärtus (EIV) vastavalt IMO resolutsioonile MEPC.215 (63)); [ME 61] v) laevaomaniku nimi; vi) laevaomaniku aadress ja peamine tegevuskoht; vii) ettevõtja nimi (kui ei ole laevaomanik); viii) ettevõtja aadress (kui ei ole laevaomanik) ja peamine tegevuskoht; ix) kontaktisiku aadress, telefon, faksinumber ja e-posti aadress; [ME 62]

b) teave kasutatud seiremeetodi ja sellega seotud mõõtemääramatuse kohta;

c) artikli 10 kohaselt kogutud aastased seirenäitajad;

ca) üksikasjalik teave perioodide kohta, mil seire oli peatatud hädaolukordadest ja päästeoperatsioonidest tulenevalt. [ME 63]

Artikkel 12

Heitearuande vorm

1. Artiklis 11 osutatud heitearuanne esitatakse automaatsüsteemide ja täielike andmevahetusvormingute, sealhulgas elektrooniliste vormide abil.

2. Andmevahetusvormingute, sealhulgas lõikes 1 osutatud elektrooniliste vormide koostamise tehnilised eeskirjad määratakse kindlaks rakendusaktidega. Komisjon võtab nimetatud rakendusaktid vastu käesoleva määruse artikli 25 lõikes 2 osutatud korra kohaselt.

III PEATÜKK

KONTROLL JA AKREDITEERIMINE

Artikkel 13

Kontrollitegevuse ulatus ja kontrolliaruanne

1. Tõendaja hindab artiklis 6 osutatud seirekava vastavust artiklites 6 ja 7 sätestatud nõuetele. Kui tõendaja hinnang sisaldab soovitusi, mida tuleb seirekavas arvesse võtta, vaatab asjaomane ettevõtja seirekava enne aruandeperioodi algust läbi.

2. Tõendaja hindab heitearuande vastavust artiklites 8–11 ning I ja II lisas sätestatud nõuetele.

3. Eelkõige tagab tõendaja, et heitearuandes esitatud heitkogused ja kliimaga seotud muu oluline teave on kindlaks määratud vastavalt artiklitele 8, 9 ja 10 ning artiklis 6 osutatud seirekavale. Samuti tagab tõendaja, et aruannetes avaldatud heitkogused ja kliimaga seotud muu oluline teave on kooskõlas I ja II lisa kohaselt muude allikate põhjal arvutatud andmetega. [ME 64]

4. Kui tõendaja järeldab hinnangus oma parimate teadmiste kohaselt, et heitearuanne ei sisalda olulist väärkajastamist ega vigu, väljastab tõendaja kontrolliaruande. Kontrolliaruandes kirjeldatakse kõiki tõendaja tehtud tööga seotud üksikasju.

5. Kui hinnangus järeldatakse, et heitearuanne sisaldab olulist väärkajastamist, vigu, vasturääkivusi või see ei vasta artiklite 11 ja 14 ning I lisa nõuetele, teatab tõendaja sellest aegsasti ettevõtjale ning palub tal esitada läbivaadatud aruande. Ettevõtja kõrvaldab kõik talle teatavaks tehtud mittevastavused ja vasturääkivused, et võimaldada kontrolli lõpetamist õigel ajal. Tõendaja märgib oma kontrolliaruandes, kas ettevõtja on kontrolli käigus mittevastavused kõrvaldanud.

5a. Kui tõendaja on tuvastanud ettevõtja heitkoguste seires ja aruandluses valdkondi, mida on vaja parandada, sealhulgas seoses seire ja aruandluse täpsuse ja tõhususega, lisab ta tõendamisaruandesse parandussoovitused. [ME 65]

Artikkel 14

Tõendajate üldised kohustused ja tööpõhimõtted

1. Tõendaja on asjaomase laeva omanikust või operaatorist sõltumatu ning teeb käesoleva määruse kohaselt nõutavaid toiminguid avalikes huvides. Seetõttu ei tohi tõendaja ega sama õigussubjekti ükski muu allüksus olla ettevõtja ega laevaoperaator, laevandusettevõtte omanik ega nende omandis ning tõendajal ei tohi olla ettevõtjaga suhteid, mis võivad mõjutada tema sõltumatust ja erapooletust.

2. Artiklis 11 osutatud heitearuande ning ettevõtja kasutatud seiremeetodite kontrollimisel hindab tõendaja seiresüsteemide ja esitatud andmete ning heitkogustega seotud teabe kindlust, usaldusväärsust ja täpsust, pöörates eelkõige tähelepanu järgmisele:

a) kütusekulu omistamine käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvatele reisidele;

b) esitatud andmed kütusekulu kohta ning nendega seotud mõõtmised ja arvutused;

c) heitekoefitsientide valik ja kasutamine;

d) summaarse heitkoguse määramiseks kasutatud arvutused;

e) energiatõhususe määramiseks kasutatud arvutused.

3. Tõendaja võtab artikli 11 kohaselt esitatud aruanded kontrollimisele üksnes juhul, kui usaldusväärsete andmete ja teabe põhjal on võimalik heitkogused suure kindlusega kindlaks määrata ning täidetud on järgmised nõuded:

a) esitatud andmed on kooskõlas laeva jälgimisandmetel ja omadustel (näiteks paigaldatud jõuseadme võimsus) põhinevate hinnanguliste andmetega;

b) esitatud andmed ei sisalda vasturääkivusi, eriti kui aastas igale laevale ostetud kütuse kogust võrreldakse käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvatel reisidel kulunud summaarse kütusekogusega;

c) andmed on kogutud vastavalt kohaldatavatele eeskirjadele;

d) asjaomased laevadokumendid on täielikud ja järjepidevad.

Artikkel 15

Kontrollimenetlused

1. Tõendaja teeb kindlaks seire ja aruandlusega seotud võimalikud riskid, võrreldes aruandes esitatud heitkoguseid laeva jälgimisandmetel ja omadustel, näiteks paigaldatud jõuseadme võimsusel põhinevate hinnanguliste andmetega. Oluliste kõrvalekallete leidmise korral teeb tõendaja täiendavaid analüüse. [ME 66]

2. Tõendaja teeb kindlaks arvutusetappidega seotud võimalikud riskid, vaadates läbi kõik kasutatud andmeallikad ja meetodid.

3. Tõendaja võtab kasutatud seiremeetodite täpsust silmas pidades arvesse kõiki tõhusaid riskikontrollimeetodeid, mida ettevõtja on rakendanud mõõtemääramatuse vähendamiseks.

4. Ettevõtja annab tõendajale lisateavet, mis võimaldab viimasel kontrolli teostada. Tõendaja võib kontrolli käigus teha kohapealseid kontrollkäike, et teha kindlaks esitatud andmete ja teabe usaldusväärsus.

5. Komisjonile antakse volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 24, et täpsustada käesolevas määruses osutatud kontrollitegevuse eeskirju ning tõendajate akrediteerimise meetodeid. Nimetatud delegeeritud õigusaktid põhinevad artiklis 14 sätestatud kontrollipõhimõtetel ning asjaomastel rahvusvaheliselt heaks kiidetud standarditel.

Artikkel 16

Tõendajate akrediteerimine

1. Seirekavasid ja heitearuandeid hindavale ning artiklites 13 ja 17 osutatud kontrolli- ja nõuetele vastavuse dokumente väljastavale tõendajale annab käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluva tegevuse jaoks akrediteeringu riiklik akrediteerimisasutus vastavalt määrusele (EÜ) nr 765/2008.

2. Kui käesolevas määruses ei ole esitatud erisätteid tõendajate akrediteerimise kohta, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 765/2008 asjaomaseid sätteid.

3. Komisjonile antakse volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 24, et täpsustada tõendajate akrediteerimise meetodeid.

IV PEATÜKK

NÕUETELE VASTAVUS JA TEABE AVALDAMINE

Artikkel 17

Nõuetele vastavuse tunnistuse väljastamine

1. Kui artiklis 11 osutatud heitearuanne vastab kontrolliaruande põhjal artiklite 11–15 ning I ja II lisa nõuetele, väljastab tõendaja asjaomase laeva kohta nõuetele vastavuse tunnistuse.

2. Lõikes 1 osutatud nõuetele vastavuse tunnistus sisaldab järgmisi andmeid:

a) laeva identifitseerimisandmed (nimi, IMO registreerimisnumber ja registreerimis- või kodusadam);

b) laevaomaniku nimi ja aadress ning peamine tegevuskoht;

c) tõendaja identifitseerimisandmed;

d) tunnistuse väljastamise kuupäev (käsitletud aruandeperiood ja tunnistuse kehtivusaeg).

3. Nõuetele vastavuse tunnistusi loetakse kehtivaks 18 kuu jooksul alates aruandeperioodi lõpust.

4. Tõendaja teatab komisjonile ja lipuriigi ametiasutusele viivitamatult nõuetele vastavuse tunnistuse väljastamisest, edastab automaatsete süsteemide abil lõikes 2 osutatud andmed ning täidab andmevahetusvormingud, kaasa arvatud elektroonilised vormid, mille komisjon on kehtestanud vastavalt käesolevas määruses sätestatud korrale.

5. Andmevahetusvormingu, sealhulgas lõikes 4 osutatud elektrooniliste vormide koostamise tehnilised eeskirjad määratakse kindlaks rakendusaktidega. Komisjon võtab nimetatud rakendusaktid vastu käesoleva määruse artikli 25 lõikes 2 osutatud korra kohaselt.

Artikkel 18

Kohustus hoida pardal kehtivat nõuetele vastavuse tunnistust

Alates 30. juunist 2019. aastal peab liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse saabuvate, seal viibivate või sealt lahkuvate laevade pardal olema artikli 17 kohaselt väljastatud kehtiv tunnistus, mis tõendab aruandlus- ja seirekohustuste täitmist asjaomase laeva puhul.

Artikkel 19

Seire- ja aruandluskohustuste täitmine ja kontrollkäigud

1. Iga liikmesriik tagab artikli 21 lõike 1 kohaselt avaldatud teabe põhjal, et tema lipu all sõitvad laevad täidavad artiklites 8–12 sätestatud seire- ja aruandlusnõudeid.

2. Iga liikmesriik tagab, et tema jurisdiktsiooni alla kuuluvas sadamas viibivale laevale tehtaval kontrollkäigul kontrollitakse ka seda, kas laeva pardal on artiklis 18 osutatud nõuetele vastavuse tunnistus.

3. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 2 kohaldamist ning lähtudes artikli 21 kohaselt avaldatud andmetest, kontrollib liikmesriik artiklis 18 osutatud nõuetele vastavuse tunnistuse olemasolu liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse sisenenud kõigi selliste laevade pardal, mis ei täida artikli 21 lõike 2 punktide j ja k nõudeid.

3a. Direktiivi 2009/16/EÜ rakendamise kontrollimise ja sellega seotud külastuste käigus kontrollib EMSA ka lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamist liikmesriigi pädevate asutuste poolt ning esitab komisjonile selle kohta aruande. [ME 67]

Artikkel 20

Karistused, teabevahetus ja väljasaatmiskorraldus

1. Liikmesriigid kehtestavad artiklites 8–12 sätestatud seire- ja aruandlusnõuete täitmata jätmise korral kohaldatava karistuste süsteemi ning tagavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste karistuste kohaldamine. Kehtestatud karistused ei tohi olla vähem ranged kui kasvuhoonegaaside heidet käsitlevates siseriiklikes õigusaktides ette nähtud karistused käitajate aruandluskohustuste täitmata jätmise eest ning peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid edastavad kõnealused sätted komisjonile 1. juuliks 2017 ning teavitavad komisjoni viivitamatult nende edasisest muutmisest. [ME 68]

2. Liikmesriigid korraldavad seire- ja aruandluskohustuste täitmise tagamise või vajaduse korral karistuste määramise eest vastutavate riiklike ametiasutuste vahel tõhusa teabevahetuse ja koostöö. Liikmesriigi algatatud karistusmenetlusest teatatakse komisjonile, EMSAle, teistele liikmesriikidele ja asjaomasele lipuriigile.

3. Kui laev ei ole täitnud seire- ja aruandlusnõudeid rohkem kui ühe aruandeperioodi jooksul, võib riiklik sadamavaldaja väljastada väljasaatmiskorralduse, millest teatatakse komisjonile, EMSA-le, teistele liikmesriikidele ja asjaomasele lipuriigile. Kõnealuse väljasaatmiskorralduse väljastamise järel ei luba ükski liikmesriik asjaomast laeva oma ühtegi sadamasse enne, kui ettevõtja on täitnud oma seire- ja aruandluskohustused vastavalt artiklitele 8–12 ning esitab selle kinnituseks väljasaatmiskorralduse väljastanud riiklikule sadamavaldajale kehtiva nõuetele vastavuse tunnistuse.

Artikkel 21

Teabe avaldamine

1. Komisjon avaldab iga aasta 30. juuniks artikli 11 kohaselt aruannetes esitatud teabe heitkoguste kohta ning teabe selle kohta, kas ettevõtja on täitnud , austades äriteabe konfidentsiaalsust eesmärgiga kaitsta seaduslikke majandushuvisid Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/4/EÜ (13) artiklite 11 ja 17 kohaseid seire- ja aruandlusnõudeid 3 ja 4 kohaselt . [ME 69]

2. Lõike 1 kohaselt avaldatav teave hõlmab järgmisi andmeid:

a) laeva identifitseerimisandmed (nimi, IMO registreerimisnumber ja, registreerimis- või kodusadam ja laeva jääklass ); [ME 70]

b) laevaomaniku identifitseerimisandmed (omaniku nimi ja aadress ning peamine tegevuskoht);

c) laeva tehnilise tõhususe indeks (EEDI või vajaduse korral EIV) , kui seda laeva tüübi suhtes kohaldatakse ; [ME 71]

d) aastane CO2 heitkogus;

e) käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate reiside jooksul tekkinud summaarne aastane kütusekulu;

f) käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate reiside jooksul tekkinud keskmine aastane kütusekulu ja kasvuhoonegaaside heide läbitud vahemaa kohta;

g) käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate reiside jooksul tekkinud keskmine aastane kütusekulu ja kasvuhoonegaaside heide läbitud vahemaa ja veetud lasti kohta; [ME 73]

h) käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate reiside raames aasta jooksul merel veedetud summaarne aeg; [ME 74]

i) kasutatud seiremeetod;

j) nõuetele vastavuse tunnistuse väljastamise ja aegumise kuupäev;

k) heitearuande heaks kiitnud tõendaja identifitseerimisandmed.

3. Komisjon avaldab iga-aastase aruande meretranspordist pärit heite ja kliimaga seotud muu olulise teabe kohta. [ME 75]

4. EMSA abistab komisjoni käesoleva määruse artiklite 11, 12, 17 ja 21 nõuete täitmiseks tehtavas töös vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1406/2002 (14).

V PEATÜKK

RAHVUSVAHELINE KOOSTÖÖ

Artikkel 22

Rahvusvaheline koostöö

1. Komisjon teavitab Rahvusvahelist Mereorganisatsiooni ja muid asjaomased rahvusvahelisi organisatsioone korrapäraselt käesoleva määruse rakendamisest, et hõlbustada meretranspordist pärit kasvuhoonegaaside heite seire, aruandluse ja kontrolli rahvusvaheliste eeskirjade väljatöötamist Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis.

2. Komisjon vahetab kolmandate riikidega käesoleva määruse rakendamist käsitlevat tehnilist teavet, eriti seiremeetodite arendamise, aruandluse korraldamise ja heitearuannete kontrollimisega seotud teavet.

3. Kui lepitakse kokku rahvusvahelistes meetmetes meretranspordist pärit kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks, vaatab komisjon käesoleva määruse läbi ning võib vajaduse korral teha ettepanekuid käesoleva määruse muutmiseks tagab selle kooskõla asjaomaste rahvusvaheliste IMO kehtestatud eeskirjadega . [ME 76]

VI PEATÜKK

DELEGEERITUD VOLITUSED JA RAKENDAMISVOLITUSED NING LÕPPSÄTTED

Artikkel 23

Õiguste delegeerimine

Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse ja muudetakse I ja II lisa sätteid, et võtta arvesse uusimat teaduslikku tõendusmaterjali ning laevade pardal olevaid asjaomaseid andmeid, samuti asjakohaseid rahvusvahelisi eeskirju ja rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid, kooskõlastada lisasid IMOs kokku lepitud asjaomaste rahvusvaheliste eeskirjadega eesmärgiga tagada ühtsus rahvusvaheliste eeskirjadega ja püüda teha kindlaks kõige täpsemad ja tõhusamad heiteseire meetodid ning suurendada heite seire ja aruandlusega seoses nõutava teabe täpsust; . See õigus antakse artiklis 24 sätestatud tingimustel ja ainult ulatuses, mis ei mõjuta käesoleva määruse olemuslikke osi. [ME 77]

Artikkel 24

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Artikli 5 lõikes 1a ja artikli 6 lõikes 4 ning artiklites 15, 16 ja 23 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 1. juulist 2015 … (*1). Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase perioodi lõppu. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist . [ME 78]

2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis artikli 5 lõikes 1a ja artikli 6 lõikes 4 ning artiklites 15, 16 ja 23 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. [ME 79]

3. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti on vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

4. Artikli 5 lõike 1a- ja artikli 23 6 lõike 4 ning artiklite 15, 16 ja 23 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra. [ME 80]

Artikkel 25

Rakendusaktid

1. Komisjoni abistab nõukogu otsuse 93/389/EMÜ (15) artikli 8 alusel loodud komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

Artikkel 26

Määruse (EL) nr 525/2013 muutmine

Määrust (EL) nr 525/2013 muudetakse järgmiselt:

1. Artiklisse 1 lisatakse järgmine punkt: „h) merelaevadelt pärit kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandlus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr …/… (*2) artiklitele 9 ja 10. (*2) ELT L .... ().“"

2. Lisatakse artikkel: „Artikkel 21a Meretranspordist pärit heite aruandlus 1. „Liikmesriigid teatavad komisjonile iga aasta (aasta X) 15. jaanuariks aastal X–2 meretranspordist tekkinud CO2 heitkoguse vastavalt määruse (EL) nr …/… (*3) artiklitele 9 ja 10. 2. Komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte [käesoleva määruse artikli 25] alusel, et täpsustada meretranspordist pärit CO2-heite seire- ja aruandlusnõudeid vastavalt määruse (EL) nr …/… (*4) artiklitele 9 ja 10, võttes vajaduse korral arvesse ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli osaliste asjaomaseid otsuseid või nendest tulenevaid või neid asendavaid kokkuleppeid või Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis vastu võetud otsuseid. 3. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega sätestatakse vastavalt määruse (EL) nr …/… (*5) artiklitele 9 ja 10 liikmesriikide esitatavate CO2 heitkoguste andmete struktuur, vorm ja esitamise kord. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu vastavalt [artikli 26 lõikes 2] osutatud kontrollimenetlusele. 3a. Komisjon hindab artikli 7 kohaselt ja/või määruses (EL) nr …/… (*6) sätestatu kohaselt liikmesriikide esitatud heiteandmete põhjal iga kahe aasta tagant meretranspordi sektori üldmõju ülemaailmsele kliimale, sealhulgas muud mõju, mis ei ole seotud CO2-heitega, ning täiustab seda hinnangut, viidates teaduse arengule ja mereliikluse andmetele. “[ME 82] (*3) Käesoleva määruse number." (*4) Käesoleva määruse number." (*5) Käesoleva määruse number." (*6) Käesoleva määruse number."

3. Artikli 25 lõigetesse 2, 3 ja 5 lisatakse järgmine viide: „21a“.

Artikkel 27

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub 1. juulil 2015.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. …, Euroopa Parlamendi nimel president Nõukogu nimel eesistuja

(1) ELT C 67, 6.3.2014, lk 170.

(2) ELT C , , lk .

(3) Euroopa Parlamendi 16. aprilli 2014. aasta seisukoht.

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsus nr 406/2009/EÜ, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020 (ELT L 140, 5.6.2009, lk 136) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/29/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi (ELT L 140, 5.6.2009, lk 63).

(5) Komisjoni 17. septembri 2012. aasta otsus 2012/504/EL Eurostati kohta (ELT L 251, 18.9.2012, lk 49).

(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 765/2008, millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 339/93 (ELT L 218, 13.8.2008, lk 30).

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/21/EÜ lipuriigi nõuete täitmise kohta (ELT L 131, 28.5.2009, lk 132).

(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.5.2009, lk 57).

(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 525/2013 kasvuhoonegaaside heite seire- ja aruandlusmehhanismi ning kliimamuutusi käsitleva muu olulise siseriikliku ja liidu teabe esitamise kohta ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 280/2004/EÜ (ELT L 165, 18.6.2013, lk 13).

(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31).

(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1).

(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/313/EMÜ (ELT L 41, 14.2.2003, lk 26).

(14) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1406/2002, millega luuakse Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EÜT L 208, 5.8.2002, lk 1).

(*1) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

(15) Nõukogu 24. juuni 1993. aasta otsus 93/389/EMÜ ühenduse süsinikdioksiidi ja teiste kasvuhoonegaaside heitmete järelevalvesüsteemi kohta (EÜT L 167, 9.7.1993, lk 31).

(+) Käesoleva määruse number ja ELT avaldamisviide.

I LISA Kasvuhoonegaaside heite ja kliimaga seotud muu teabe seire- ja aruandlusmeetodid A. KÜTUSEKULU ARVUTAMINE (artikkel 9) Ettevõtjad kasutavad kütusekulu arvutamiseks järgmist valemit: kütusekulu × heitekoefitsient Kütusekulu sisaldab peajõuseadmes, abijõuseadmes, kateldes ja inertgaasi generaatorites kasutatud kütuse kogust. Sadamates kai ääres viibimisel tekkinud kütusekulu arvutatakse eraldi. Põhimõtteliselt kasutatakse kütuste heitekoefitsientide standardväärtusi, välja arvatud juhul, kui ettevõtja otsustab kasutada kütusemahuti saatelehtedele märgitud kütuse kvaliteedi andmeid, millega tõendatakse vastavust väävli heitkoguste suhtes kohaldatavatele nõuetele. Standardsete heitekoefitsientide alus on valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) uusimad väärtused. Need on esitatud komisjoni määruse (EL) nr 601/2012 (1) VI lisas. Biokütuste ja alternatiivsete mittefossiilsete kütuste suhtes kohaldatakse neile sobivaid heitekoefitsiente. B. HEITKOGUSTE KINDLAKSMÄÄRAMISE MEETODID Ettevõtja määrab seirekavas kindlaks, millist seiremeetodit kasutatakse iga tema vastutusel oleva laevatüübi puhul kütusekulu arvutamiseks, ning tagab pärast valiku tegemist asjaomase meetodi järjepideva kohaldamise. Seiremeetodi valimisel tuleb leida sobiv tasakaal suuremast täpsusest tuleneva kasu ja lisakulude vahel. Kasutada tuleb iga reisi tegelikku kütusekulu, mis arvutatakse ühe järgmise meetodi abil: a) kütusemahuti saatelehed ja kütusepaakide regulaarne inventuur; b) punkri kütusepaagi seire pardal; c) asjaomaste põlemisprotsesside voolumõõturid; d) heitkoguste otsene mõõtmine; da) mudeli koostamine laeva liikumist käsitleva teabe (automaatse identifitseerimissüsteemi alusel) ja laeva konkreetsete andmete põhjal. [ME 83] Tõendaja poolt heaks kiidetud eespool nimetatud meetodite mis tahes kombinatsiooni võib kasutada juhul, kui sellega suurendatakse mõõtmise üldist täpsust. [ME 84] 1. Meetod A: kütusemahuti saatelehed ja kütusepaakide regulaarne inventuur See meetod põhineb kütusemahuti saatelehele märgitud kütuse kogusel ja liigil ning seda täiendavad paaginäitude põhjal tehtavad kütusepaakide regulaarsed inventuurid. Perioodi jooksul kulunud kütuse arvutamiseks liidetakse perioodi alguses paakides olnud kütuse kogusele perioodi jooksul tangitud kütus ning lahutatakse perioodi lõpus paakides olev kütusekogus ja vahepeal välja pumbatud kütus. Üks periood hõlmab kahe sadamakülastuse vahelist aega või sadamas viibimise aega. Perioodi jooksul kasutatud kütuse kohta tuleb märkida kütuse liik ja väävlisisaldus. Kõnealust meetodit ei ole lubatud kasutada juhul, Kui laeva pardal ei ole kütusemahuti saatelehti, ning eriti juhul, kui laeva lasti kasutatakse ka kütusena, näiteks veeldatud maagaasi aurustamise korral , kasutatakse vaid kütusepaakide inventuuri ja punkri kütusepaakide näitude meetodit . [ME 85] Kütusemahuti saatelehtede koostamise õigus on antud vastavalt rahvusvahelise laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsiooni (MARPOL) VI lisale, asjaomaseid dokumente säilitatakse pardal kolme aasta jooksul alates punkrikütuse tarnimisest ning need peavad olema nõudmisel kohe esitatavad. Kütusepaakide regulaarne inventuur viiakse läbi paaginäitude põhjal. Selleks kasutatakse iga kütusepaagi kohta peetavaid tabeleid, kuhu märgitakse näidu võtmise ajal paagis oleva kütuse kogus. Artiklis 6 osutatus seirekavas tuleb täpsustada ka kütusemahuti saatelehtedega seotud mõõtemääramatus. Kütusepaagi näitude võtmiseks kasutatakse sobivaid meetodeid, näiteks automaatsüsteeme, peilimist ja loodmõõdulinte. Artiklis 6 osutatud seirekavas tuleb esitada paagi peilimiseks kasutatav meetod ja sellega seotud mõõtemääramatus. Kui laeva pardal ei ole kütusemahuti saatelehti, eriti juhul, kui laeva lasti kasutatakse ka kütusena, näiteks veeldatud maagaasi aurustamise korral, kasutatakse üksnes kütusepaakide inventuuri ja punkri kütusepaagi näitusid. [ME 86] Kui pardale võetud kütuse koguse või paakidesse jäänud kütuse koguse määramiseks kasutatakse liitrites väljendatud mahuühikuid, peab ettevõtja teisendama need massiühikuteks, kasutades tegeliku tiheduse väärtusi. Ettevõtja peab tegeliku tiheduse kindlaksmääramiseks kasutama ühte järgmistest võimalustest: a) pardal olevad mõõtmissüsteemid; b) pardale võtmise ajal kütusetarnija mõõdetud ning kütusearvele või saatelehele märgitud tihedus. Tegelik tihedus väljendatakse kilogrammides liitri kohta ning määratakse kindlaks vastava mõõtmise puhul kasutatava temperatuuri juures. Tegeliku tiheduse väärtuste puudumise korral kasutatakse tõendaja heakskiidul vastava kütuseliigi standardset tihedustegurit. 2. Meetod B: punkri kütusepaagi seire pardal See meetod põhineb kõigi pardal olevate kütusepaakide näitudel. Paaginäite tuleb võtta kõigil laeva merel viibimise päevadel ning iga kord pärast kütuse sisse või välja pumpamist. Kahe paaginäidu kumulatiivne vahe näitab perioodi jooksul kulunud kütuse kogust. Üks periood on kahe sadamakülastuse vaheline aeg või sadamas viibimise aeg. Perioodi jooksul kasutatud kütuse kohta tuleb märkida kütuse liik ja väävlisisaldus. Kütusepaagi näitude võtmiseks kasutatakse sobivaid meetodeid, näiteks automaatsüsteeme, peilimist ja loodmõõdulinte. Artiklis 6 osutatud seirekavas tuleb esitada paagi peilimiseks kasutatav meetod ja sellega seotud mõõtemääramatus. Kui pardale võetud või paakidesse jäänud kütuse koguse määramiseks kasutatakse liitrites väljendatud mahuühikuid, peab ettevõtja teisendama need massiühikuteks, kasutades tegeliku tiheduse väärtusi. Ettevõtja peab tegeliku tiheduse kindlaksmääramiseks kasutama ühte järgmistest võimalustest: a) pardal olevad mõõtmissüsteemid; b) pardale võtmise ajal kütusetarnija mõõdetud ning kütusearvele või saatelehele märgitud tihedus; ba) võimaluse korral akrediteeritud kütusekatselaboris läbiviidud katseanalüüsi käigus mõõdetud tihedus. [ME 87] Tegelik tihedus väljendatakse kilogrammides liitri kohta ning määratakse kindlaks vastava mõõtmise puhul kasutatava temperatuuri juures. Tegeliku tiheduse väärtuste puudumise korral kasutatakse tõendaja heakskiidul vastava kütuseliigi standardset tihedustegurit. 3. Meetod C: asjaomaste põlemisprotsesside voolumõõturid See meetod põhineb pardal kütusevoolu mõõtmisel. Kõigi asjaomaste heiteallikatega seotud voolumõõturite andmed liidetakse, et leida kindla perioodi kogukütusekulu. Üks periood on kahe sadamakülastuse vaheline aeg või sadamas viibimise aeg. Perioodi jooksul kasutatud kütuse kohta tuleb märkida kütuse liik ja väävlisisaldus. Artiklis 6 osutatud seirekavas tuleb esitada mõõturite kalibreerimismeetodid ja nendega seotud mõõtemääramatus. Kui kulutatud kütuse koguse määramiseks kasutatakse liitrites väljendatud mahuühikuid, peab ettevõtja teisendama need massiühikuteks, kasutades tegeliku tiheduse väärtusi. Ettevõtja peab tegeliku tiheduse kindlaksmääramiseks kasutama ühte järgmistest võimalustest: a) pardal olevad mõõtmissüsteemid; b) pardale võtmise ajal kütusetarnija mõõdetud ning kütusearvele või saatelehele märgitud tihedus. Tegelik tihedus väljendatakse kilogrammides liitri kohta ning määratakse kindlaks vastava mõõtmise puhul kasutatava temperatuuri juures. Tegeliku tiheduse väärtuste puudumise korral kasutatakse tõendaja heakskiidul vastava kütuseliigi standardset tihedustegurit. 4. Meetod D: heitkoguste otsene mõõtmine Heitkoguste otsest mõõtmist võib kasutada käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate reiside ning liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvates sadamates viibimise ajal tekkivate heitkoguste puhul. CO2 heitkogus peab hõlmama peajõuseadmest, abijõuseadmest, kateldest ja inertgaasi generaatoritest eraldunud süsinikdioksiidi. Kui laeva aruandluses kasutatakse seda meetodit, tuleb kütusekulu arvutamiseks kasutada mõõdetud CO2 heitkogust ning vastava kütuse heitekoefitsienti. Selle meetodi korral määratakse kindlaks CO2 vooluhulk heitgaasikorstnates, korrutades heitgaasi CO2 kontsentratsiooni heitgaasi vooluhulgaga. Artiklis 6 osutatud seirekavas tuleb esitada mõõteseadmete kalibreerimismeetodid ja nendega seotud mõõtemääramatus. 4a. Meetod Da: mudeli koostamine laeva liikumist käsitleva teabe (automaatse identifitseerimissüsteemi alusel) ja laeva konkreetsete andmete põhjal. Mudeli koostamise süsteemi eest vastutav asutus sõlmib asjaomase laeva suhtes laevaomanikuga kirjaliku lepingu. Seireperioodi lõpus võrreldakse arvutatud CO2-heitkoguseid laeva naftaraamatu ja kütusemahuti saatelehtedega, et leida ja parandada erinevused. [ME 90] (1) Komisjoni 21. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 601/2012 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohase kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse kohta (ELT L 181, 12.7.2012, lk 30).