EUROOPA KOMISJON Brüssel,8.9.2021 COM(2021) 750 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE EMPTY 2021. aasta aruanne tulevikusuundade strateegilise analüüsi kohta





































ELi tegutsemissuutlikkus ja -vabadus



I.SISSEJUHATUS Euroopa Liit on koostamas strateegiat, et muuta Euroopa 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks, kasutades ära digiajastu võimalused, ehitades üles inimeste hüvanguks toimiva majanduse, edendades euroopalikku eluviisi, kindlustades oma ainulaadset vastutustundlikku üleilmset juhtpositsiooni ning toetades, kaitstes ja tugevdades oma demokraatiat. Avatus, nagu ka reeglitel põhinev rahvusvaheline ja mitmepoolne koostöö, on strateegilised valikud. Nad edendavad jõukust, õiglust, stabiilsust, konkurentsivõimet ja dünaamikat ELis ja väljaspool ELi. Euroopa projekti ajaloost on näha, millist kasu toovad hästi korraldatud vastastikune sõltuvus ja avatud strateegiline autonoomia, mis tuginevad ühistele väärtustele, ühtekuuluvusele, tugevale mitmepoolsele juhtimisele ja reeglitepõhisele koostööle. Pandeemia on üksnes suurendanud vajadust teha üleilmsete katsumustega toimetulekuks rahvusvahelist koostööd. Selles 2021. aasta aruandes tulevikusuundade strateegilise analüüsi kohta vaadeldakse valdkonnaülesest vaatenurgast ELi tegutsemissuutlikkust ja -vabadust lähikümnenditel. Aruandes, mis põhineb ekspertide juhtimisel läbi viidud valdkonnaülesel tulevikusuundade analüüsil, tutvustatakse üleilmseid suundumusi, ebakindlust ja valikuid, mis kujundavad Euroopa tulevikku. Sellega luuakse alus võimalikele poliitikameetmetele. Aruanne tugineb 2020. aasta aruandele tulevikusuundade strateegilise analüüsi kohta, milles on võetud tähelepanu alla toimetulekuvõime kui ELi poliitika uus kandev element. II jaos määratakse kindlaks olulised üleilmsed struktuurilised suundumused aastani 2050, mis mõjutavad ELi tegutsemissuutlikkust ja -vabadust: kliimamuutused ja muud keskkonnaprobleemid, digitaalne hüperühendatus ja tehnoloogilised muutused, surve demokraatiale ja väärtustele ning muutused maailmakorras ja demograafias. III jaos tuuakse välja kümme valdkonda, kus EL saaks tugevdada oma avatud strateegilist autonoomiat ja üleilmset juhtpositsiooni. Aruandes rõhutatakse, et ELi tulevane tegutsemissuutlikkus ja -vabadus sõltuvad sellest, kas EL suudab praegu teha kindlaksmääratud poliitikavaldkondades julgeid valikuid, lähtudes oma väärtustest ja huvidest. II.PEAMISED ÜLEILMSED SUUNDUMUSED 1.Kliimamuutused ja muud keskkonnaprobleemid Kliimamuutused on juba mõjutanud enneolematul ja pöördumatul viisil kõiki maailma piirkondi. Praeguse arengu jätkudes ületab globaalne soojenemine kahel järgmisel kümnendil tõenäoliselt 1,5 ℃ ja jõuab 2050. aastaks 2 ℃-ni. Esimene aasta, mil üleilmse temperatuuri tõus saavutab selle taseme, võib saabuda juba järgmise viie aasta jooksul. Iga lisanduv 0,5 ℃ suurendab äärmuslike ilmastikunähtuste, põudade, metsa- ja maastikupõlengute ning üleujutuste intensiivsust ja sagedust, sealhulgas paikades, kus varem esines neid harva. Temperatuuri tõus tähendab ka suuremat jää sulamist ja merevee taseme tõusu. Neil muudatustel on märkimisväärsed tagajärjed keskkonnale, tervisele, toidu ja veega kindlustatusele, inimeste ohutusele ja majandusarengule. Hinnangute kohaselt on viimasel kümnendil asustatud ilmastikunähtuste tõttu igal aastal ümber keskmiselt 23 miljonit inimest ja rändesurve aina kasvab. 2050. aastaks võib vajada igal aastal humanitaarabi üle 200 miljoni inimese, osaliselt kliimaga seotud katastroofide tõttu . Surve vee ja toiduga kindlustatusele kasvab. Mõnes Euroopa osas on veestressi tase juba keskmine või kõrge (joonis 1) ja aja jooksul tõuseb see veelgi. Veenappus muutub eriti problemaatiliseks ELi lõunanaabruses, mis võib suurendada konflikte ja survet rändele. See probleem võib mõjutada ELi ka kaudselt, toiduga kindlustamatuse ja hüppelise hinnatõusu kaudu. 2050. aastaks võib enam kui 40 % ELi põllumajandusimpordist ohustada tõsiselt põud, sealhulgas konkurents vee ja viljaka maa pärast. Kokkuvõttes võib põua mõju ELi majandusele ulatuda 2100. aastaks enam kui 65 miljardi euroni aastas. Põllumajandustegevus ei liigu põhja poole, kuna keskmise temperatuuri tõusuga Põhja-Euroopas kaasneb Golfi hoovuse nõrgenemisest põhjustatud suuremate külmalainete oht. Keskkonnaprobleemid ei piirdu üksnes kliimamuutustega. Eriti suurt muret tekitavad elurikkuse vähenemine ja muutused lämmastikuringes. Kliimamuutuste kõrval avaldavad ELi looduslikele ökosüsteemidele kumulatiivset survet saaste, maakasutus, maavarade kaevandamine, invasiivsed võõrliigid ja tolmeldajate kadumine. Peale selle on inimeste tegevus, peamiselt põllumajandus, oluliselt muutnud lämmastikuringet. Selle muutuse ulatus on märksa suurem kui lämmastikuringe muutumine kasvuhoonegaaside heite tagajärjel. Muutus mõjutab magevett, rannikualasid ja inimeste tervist. Sellistel keskkonnaprobleemidel on majanduslikud tagajärjed, mis sageli jäävad tähelepanuta: aastatel 1997–2011 kaotati maailmas maakatte muutuste tõttu ökosüsteemi teenustelt hinnanguliselt 3,5–18,5 triljonit eurot aastas ja pinnase halvenemise tõttu hinnanguliselt 5,5–10,5 triljonit eurot aastas. Kliimamuutuste, elurikkuse kadumise, keskkonnaseisundi halvenemise ja rahvatervise vahel on oluline seos. Elurikkuse kadumine, surve loomade elupaikadele, antibiootikumide ülemäärane kasutamine, kõrge patogeensusega mikroobide bioloogiliste uuringutega seotud riskid, ebatervislikud eluviisid – need kõik suurendavad tulevaste pandeemiate ja haiguste tõenäosust. Tagajärjed mõjutavad inimeste, peamiste toidukultuuride ja loomade tervist. Katsumuste hulka kuuluvad nakkushaigused, suurenenud antimikroobikumiresistentsus, mittenakkuslikud haigused (vähk, diabeet ja rasvumine) ning vaimse tervise probleemid. Peale selle hakkab teatavaid haigusi (malaaria ja denguepalavik) esinema kliimamuutuste tõttu rohkem ka põhja pool. 2.Digitaalne hüperühendatus ja tehnoloogilised muutused Selleks et olla tehnoloogiliselt ja digitaalselt sõltumatu, peab EL toetama inimkesksete teadmiste ja inimkeskse tehnoloogia arendamist ja kasutuselevõttu. EL on teadmiste ja innovatsiooni valdkonnas tugev tegija: ELi arvele langeb peaaegu 20 % maailma teadus- ja arendustegevusest, väljaannetest ja patentimistegevusest. Paraku jääb EL ülemaailmsetest konkurentidest maha erainvesteeringute tegemisel teadusuuringutesse ja ka muude näitajatega. ELi tulemused ei ole nii head kui Ameerika Ühendriikidel, Austraalial, Jaapanil, Kanadal või Lõuna-Koreal. Alates 2014. aastast on paranenud ELi positsioon võrreldes Austraalia, Brasiilia, India, Kanada, Lõuna-Aafrika ja Venemaaga, kuid halvenenud võrreldes Ameerika Ühendriikide, Hiina, Jaapani ja Lõuna-Koreaga. Ehkki kujunemisjärgus tehnoloogiaga kaasneb ebakindlus, on selge, et murrangulise innovatsiooni tase võib olla ülioluline kaksikülemineku ning konkurentsivõime jaoks. EL on esirinnas kõrgtehnoloogilise tootmise ja kõrgtehnoloogiliste materjalide valdkonnas – ELi ettevõtted tagavad arvukaid kriitilise tähtsusega sisendeid ülemaailmsetesse tootmisahelatesse. ELil on juhtiv roll tulevase aruka ja kestliku liikuvuse ning vähese CO2 heitega tehnoloogia valdkonnas. ELi tehisintellekti, suurandmete ja robootika alane suutlikkus sarnaneb Jaapani omaga, kuid tal tuleb järele jõuda liidritele: Ameerika Ühendriikidele ja Hiinale. Peamise kvanttehnoloogia valdkonnas on praegu kõige ees Ameerika Ühendriigid, Jaapan ja Hiina. 2025. aastaks on ELil esimene kvantkiirendusega arvuti ja kui saadakse sobivad investeeringud, võib EL jõuda 2030. aastaks kvantvõimekuse eesliinile. Paljutõotavad on ka mikroelektroonika, uued materjalid biolaguneva elektroonika jaoks, paindelektroonika ja trükitud elektroonika ning 2D-materjalil, nt grafeenil, põhinev tehnoloogia. Peale selle on mitmel uudsel tehnoloogial suur süsinikuheite vähendamise potentsiaal. Nende hulka kuuluvad saastevaba vesinik, vähese CO2 heitega kütused, süsiniku kogumine ja säilitamine/kasutamine, järgmise põlvkonna säästvad akud, bioressursipõhised tehnoloogiad ja materjalid, metaan, krakkimine, kõrgtemperatuuriline ülijuhtivus, täiustatud geotermilise ja ookeanienergia tehnoloogia, tuuleenergia tootmine suurtel kõrgustel ja kõrgtehnoloogilised termotuumasünteesi reaktorid. Süsinikuheite vähendamisel on suur potentsiaal ka erinevatel looduspõhistel lahendustel, nagu ulatuslik taasmetsastamine. Konkreetse tehnoloogia kõrval edendab üleminekut hüperühendatus. Selle tulemus on tööstusharude, toodete, tehnoloogiate ja teenuste suurem lähenemine. Ühendatud seadmete arv kogu maailmas võib kasvada 30,4 miljardilt 2020. aastal 200 miljardile 2030. aastal. Objektide, paikade ja inimeste suurem ühendatus toob kaasa uued tooted, teenused, ärimudelid, eluviisid ja töökorralduse. Samal ajal suurendab see küberrünnakute ja võrgukatkestuste ohtu nii digitaalses kui ka füüsilises maailmas, näiteks sellise olulise taristu puhul nagu torujuhtmesüsteemid ja haiglad. Samuti võib see suurendada ohtu intellektuaalomandile ning andmekao ja -varguse ohtu. Hüperühendatus on pandeemia käigus vaid suurenenud ja selle sotsiaalset mõju tuleb hoolikalt jälgida.

Uue tehnoloogia ja hüperühendatusega kaasnevad paraku ka probleemid. Automatiseerimise tulemusel kaovad teatavad töökohad. 2018. aastal leiti, et ligikaudu 14 % ELi täiskasvanud töötajatest seisab silmitsi väga suure automatiseerimise ohuga. Tulevikus võidakse automatiseerida maailmas 50 % praegustest töökohtadest, märkimisväärsete erinevustega riikide ja sektorite lõikes. Tekivad uued töökohad, kuid nende jaoks on vaja uusi oskusi. Kui need suundumused tähelepanuta jätta, võib tulemuseks olla peamiste sotsiaalsete õiguste kadumine ning suurem ebavõrdsus ja vastastikune sõltuvus riikides ja riikide vahel. Peale selle võib digiüleminek suurendada elektroonikaromude hulka ning energianõudlust või haruldaste loodusvarade kasutamise vajadust. 3.Surve demokraatlikele valitsemismudelitele ja väärtustele EL on maailma suurim demokraatlike riikide kogum, kuid kogu maailmas rakendatakse demokraatlikke valitsemistavasid üha vähem. 2020. aasta oli viieteistkümnes järjestikune aasta, mil poliitilised õigused ja kodanikuvabadused üleilmsel tasandil kahanesid, mida süvendas mitmes piirkonnas koroonaviiruse pandeemia. 34 % maailma elanikkonnast elab riikides, kus demokraatlikke valitsemistavasid rakendatakse aina harvemini, ja vaid 4 % elab riikides, mis muutuvad demokraatlikumaks. Geopoliitiline vastandumine, riikide polariseerumine ja riikidevahelised pinged kestavad lähikümnenditel tõenäoliselt edasi. Kui praegune demokraatlike valitsemistavade kadumine jätkub, mõjutab see nii olemasolevaid demokraatlikke riike kui ka tärkava demokraatiaga riike. Demokraatlike süsteemide pikaajalisus sõltub nende suutlikkusest kohaneda uue reaalsusega ning panna ka edaspidi vastu sisemistele ja välistele katsumustele. Ebastabiilsed piirkonnad ja konfliktipiirkonnad ELi läheduses ja mujal maailmas jäävad tõenäoliselt alles ja võivad isegi kasvada. Nii riiklikud kui ka mitteriiklikud osalejad tõhustavad tõenäoliselt oma hübriidvahendeid, sealhulgas murrangulise tehnoloogia kasutamist, desinformatsiooni ja väärinformatsiooni levitamist, teabetegevust ning nii sõjalist kui ka mittesõjalist mõju. Vabaduste ja demokraatlike reformide mahasurumine ning jätkuv ebastabiilsus ELi lähinaabruses ja ka kaugemal asuvates riikides ja piirkondades, näiteks Afganistanis ja Süürias, avaldab ka edaspidi mõju rändesurvele. Ulatuslik desinformatsioon, mida võimendavad uued vahendid ja veebiplatvormid, tekitab üha suuremaid raskusi demokraatlikele süsteemidele ja toob kaasa uut liiki infosõja. Riigid, kuritegelikud organisatsioonid, ettevõtted ja üksikisikud kasutavad neid lahendusi, et levitada desinformatsiooni kogu maailmas või saavutada konkurentsieelis. See võib ohustada meie demokraatiat, polariseerida arutelusid ning seada ohtu tervise, julgeoleku ja keskkonna. 4.Muutused maailmakorras ja demograafias Maailma rahvaarv jõuab 2030. aastaks 8,5 miljardi ja 2050. aastaks 9,7 miljardi inimeseni. Rahvastiku kasv saab olema ebaühtlane. Mitmes arenenud majandusega riigis see peatub. ELi rahvaarv väheneb eeldatavasti veidi enam kui 420 miljoni inimeseni, mis moodustab maailma rahvastikust 4,3 %. Aasias võivad kujuneda pöördepunktiks 2040. aastad, mille järel riikide elanikkonnad jäävad kõigepealt stabiilseks ja hakkavad seejärel sajandi keskpaiku kahanema, eriti kiiresti Ida-Aasias. Aafrika elanikkond suureneb aastatel 2017–2035 eelduste kohaselt 1,2 miljardilt 1,8 miljardi inimeseni, kusjuures pool elanikkonnast on alla 21-aastased. 2050. aastal on kõige suurema rahvaarvuga riigid India, Hiina, Nigeeria, Ameerika Ühendriigid ja Pakistan (joonis 2). Rahvastiku kasv mõjutab geopoliitilisi püüdlusi, kuid võib tekitada ka kestlikkuse või rändega seotud probleeme. 2050. aastaks kaheneb tööealine elanikkond Euroopas umbes 16 % ja Hiinas 17 %, samal ajal kui Põhja-Ameerikas ja Indias see kasvab. ELi rahvastiku prognoositav mediaanvanus tõuseb 2020. aasta 43,9 aastalt 2050. aastaks 48,2 aastale. Paljudes ELi piirkondades prognoositakse sõltuvusmäära järsku tõusu. Kui see suundumus jätkub, võib ELis olla 2050. aastaks iga 100 töötaja kohta 135 sõltuvat mittetöötavat isikut. Lähikümnendeid iseloomustab võimu üha suurem ümberjaotamine maailmas ja geomajandusliku raskuskeskme liikumine ida poole. G7 riikide (Ameerika Ühendriigid, Itaalia, Jaapan, Kanada, Prantsusmaa, Saksamaa ja Ühendkuningriik) osakaal maailma SKPs on praegu ligikaudu 40 %, olles kahanenud 1975. aasta enam kui 60 %-lt. Seitsme tärkava turumajandusega riigi (Brasiilia, Hiina, India, Indoneesia, Mehhiko, Türgi ja Venemaa) majanduslik kaal moodustab umbes kaks kolmandikku G7 riikide omast. 2050. aastaks pöördub see suhe ümber. Hiinast saab enne selle kümnendi lõppu suurima majandusega riik ja võimalik, et India läheb EList mööda järgmise 20 aasta jooksul (joonis 3). Samal ajal ei tähenda SKP kasv tärkava turumajandusega ja areneva majandusega riikides tingimata kodanike paremat elukvaliteeti, sealhulgas riikides, kus SKP elaniku kohta on suur. Tärkava turumajandusega riikides jäävad peamisteks probleemideks ebavõrdsuse suurenemine ning madalamad keskkonna- ja tööstandardid. Ülemaailmne võimuvõitlus ja ebakindlus tõenäoliselt suurenevad. Ameerika Ühendriikide ja Hiina omavahelisest konkurentsist võib saada geopoliitilise maastiku kujundaja. Võimu ümberjaotamist hoogustab veelgi energiasüsteemi ümberkujundamine. Kõige enam mõjutab see neid fossiilkütuste eksportijaid, kes on pärit kõige ühekülgsema majandusega riikidest ja/või kelle institutsioonid on kõige nõrgemad. Teiselt poolt suureneb nende riikide mõju, kes on võimelised tootma ja eksportima suurtes kogustes taastuvenergiat. ELil on oodata jätkuvaid pingeid ja ebasoodsat konkurentsi (sh Hiinast ja Venemaalt), mis nõuavad jõulist poliitikat, et kaitsta stabiilsust ja heaolu, eelkõige oma naabruses. Uued pinged võivad tekkida seoses konkurentsiga vaidlusalustes piirkondades, nagu kosmos või Arktika. Üha enam võivad ohustada ELi julgeolekut organiseeritud kuritegevus, korruptsioon, äärmuslus, terrorism ja hübriidohud, sealhulgas rände ärakasutamine poliitilistel eesmärkidel. Joonis 3. Maailma SKP prognoositav jagunemine Tõenäoliselt saavad üha multipolaarsema maailmakorra tunnusjoonteks mitmemõõtmeline konkurents ja suur vastastikune sõltuvus. Ülemaailmset juhtimist ja taristut ohustab killustumine, mille põhjus on aina suurem võimuvõitlus mitmes valdkonnas. Ilmselt tekivad mitmekesisemad enesekindlad osalejad, kelle suutlikkus ja püüdlused on suuremad. Nende hulka kuuluvad mitteriiklikud ja riigisisesed osalejad, ent samuti rahvusvahelised liikumised. Ehkki ükski osaleja ei saa ülemvõimu kõigis piirkondades ja poliitikavaldkondades, jätkub strateegilise sõltuvuse ja suutlikkuse tekkimine ja arenemine. III.KATSUMUSTEGA RINDA PISTMINE JA VÕIMALUSTE ÄRAKASUTAMINE ELi ÜLEILMSE JUHTPOSITSIOONI KINDLUSTAMISEL 1.Kestlike ja vastupidavate tervise- ja toidusüsteemide tagamine ELi tervishoiusüsteemid on ühed kõige arenenumad maailmas, kuid vaja on suurendada nende kestlikkust ja vastupidavust. Muu hulgas tuleb investeerida uuenduslikesse hooldusmudelitesse (nt integreeritud hooldus, telemeditsiin), suurendada tervishoiutöötajate arvu, keskenduda ennetusmeetmetele ja tegeleda komorbiidsusega. Selleks et tagada tervemana vananemine, tuleb tervislikud eluviisid ja füüsiline aktsiivsus ühendada arukate pikaajalise hoolduse alternatiividega, nagu kaugmeditsiini lahendused ja kodused hooldusrobotid. Uus tehnoloogia, mis on kooskõlas sotsiaal- ja tervishoiupoliitikaga, võib aidata vähendada rahvastiku vananemisega kaasnevaid lisakulusid, võimaldades samal ajal eakatel ja puudega inimestel elada iseseisvamat elu. Veebipõhise suhtluse ja jälgimise ning patsientide asjakohase enesehooldusega on võimalik hoida ELis riiklikelt tervishoiukuludelt kokku aastas kuni 120 miljardit eurot. Tervishoiu ühtne Euroopa andmeruum võib toetada personaalmeditsiini kiiret arengut ja kasutuselevõttu, võimaldades teha andmepõhiseid otsuseid, millega suureneb tervishoiuteenuste tulemuslikkus ja kättesaadavus. Pandeemia alguses sai selgeks ELi strateegiline sõltuvus kolmandatest riikidest kriitilise tähtsusega kaupade, näiteks ravimite osas. 5200st imporditavast tootest 137 kategooriasse „tundlikud ökosüsteemid“ kuuluva toote puhul, millest 14 on seotud tervise ökosüsteemiga, sõltub EL suuresti impordist. Oluline osa geneerilistes ravimites kasutatavatest toimeainetest tuleb Indiast ja Hiinast, kust on pärit ka enamik ravimites kasutatavatest toor- ja vaheainetest. Mõlemad riigid tugevdavad oma keemiasektoris rakendatavaid keskkonna- ja ohutusmeetmeid ning Hiinal on käsil mõne tehase sulgemine. See võib mõjutada ravimite kättesaadavust ja hinnakujundust. Kuigi ELil on märkimisväärne suutlikkus toota uuenduslikke ravimeid, peab ta tagama eriti konsolideeritud tarneahelatega oluliste patentimata toodete varustuskindluse, kasutades alternatiivseid allikaid. Paraku on ravimite tarneahelad väga keerulised ja eeldavad kõrgeimat kvaliteeti. Seepärast on nad eriti haavatavad tarnehäirete suhtes. Rahvatervisekriisi või tarnehäirete korral ei ole võimalik leida kiiresti alternatiivseid teatavate põhikomponentide tootjaid. Samal ajal on teatavate toodete pidev kättesaadavus rahvatervise jaoks väga tähtis. Teatavate elutähtsate ravimite tootmise sisseseadmist või taastamist ning meditsiiniliste vastumeetmete võtmist ELis võib toetada tootmisprotsesside uuendamine eesmärgiga hüvitada tootmiskulud, mis võivad olla ELis kõrgemad, ning tugevdada keskkonnahoidliku ja digitaalse ravimitootmise juhtimist. Euroopa terviseliit suurendaks ELi võimet toime tulla uute tervisekriisidega. Pandeemia on näidanud vajadust vaadata täielikult läbi ELi struktuurid ja mehhanismid, mis on asjakohased piiriüleste terviseohtude ennetamisel ja nendele reageerimisel. Tugevam Euroopa terviseliit suurendaks ELi kollektiivset valmisolekut terviseohtudeks ja parandaks koordineerimist kriisi ajal. ELi tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutus aitab prognoosida piiriüleseid terviseohte ning toetab valmisolekut ja reageerimist, keskendudes ennetavatele ohuhinnangutele, prognoosidele, turuteabele ning tekkivatest patogeenidest ja kujunemisjärgus tehnoloogiast ülevaate saamisele. Need teadmised aitavad sel asutusel juhtida ka iga-aastase valmisolekuaruande koostamist. Üleilmsel tasandil on jätkuvalt tähtis tugevdada rahvusvahelist valmisolekut tulevasteks pandeemiateks ja nendele reageerimist, eelkõige reformides Maailma Tervishoiuorganisatsiooni (WHO) ja suurendades selle organisatsiooni suutlikkust tegeleda tervisealaste hädaolukordadega. Muu hulgas tuleb teha tööd pandeemiaid käsitleva rahvusvahelise lepingu nimel ja suurendada kohalikku tootmisvõimsust. Mitmepoolsus on ainus viis, kuidas vältida sarnaste kriiside kordumist tulevikus.

Ehkki ELi toidusüsteemid seisavad silmitsi üha suuremate probleemidega, saaks uue tehnoloogia abil suurendada nende kestlikkust ja vastupidavust. Pandeemia ajal olid üliolulised ELi tegevus, millega hõlbustati toidu liikumist ühtsel turul, ja üleilmse kaubanduse avatud hoidmine. Paraku võivad kliimamuutused ja looduse seisundi halvenemine moonutada tarneid, nõudlust ja kaubandust peamistes toidutootmispiirkondades, sealhulgas ELis, põhjustades hinnaerinevusi ja järsku hinnatõusu, millel võib olla tõsine sotsiaal-majanduslik mõju. Oma mõju on ka muudatustel nõudluses ja toitumises. Näiteks edusammud nutrigenoomika valdkonnas (mis seob inimese genoomi toitumise ja tervisega) toovad kaasa rohkem personaliseeritud toitumise ja uued tervisevajadused. Kestlikke toidusüsteeme käsitleva õigusraamistiku vastuvõtmine kiirendab ja hõlbustab üleminekut ning suurendab toidu jätkusuutlikkust. Murranguline innovatsioon, nagu putuka- ja vetikapõhine toit, rakupõllumajandus või siseruumides harrastatav põllumajandus, võivad kahandada toidutootmise ökoloogilist jalajälge. Biotehnoloogia, sealhulgas uus geenitehnoloogia, võib olulisel määral aidata välja töötada uuenduslikke ja kestlikke viise saagi kaitsmiseks kahjurite, haiguste ja kliimamuutuste mõju eest. Väga oluline on sidus ja kestlik lähenemine kogu toidusüsteemile alates toidu tootmisest kuni toidujäätmete vähendamiseni. 2.Vähese CO2 heitega ja taskukohase energia tagamine Liikumisel keskkonnahoidlikuma ja digitaalsema Euroopa poole on väga tähtis tagada piisav varustamine vähese CO2 heitega ja taskukohase energiaga. ELi keskkonnasäästlikkuse eesmärkide elluviimine tähendab seda, et 2050. aastaks põhineb üle 80 % sisemaisest energia kogutarbimisest vähese CO2 heitega allikatel, peamiselt taastuvatel energiaallikatel, ning fossiilkütuste kasutamine energia tootmiseks kahaneb alla 10 %. Selleks et vähendada ELi sõltuvust fossiilkütustest, on vaja suurendada taastuvenergia kasutamist ja muuta kiiresti mitmekesisemaks ELi energiavarustus. Samuti tuleb arendada ELis ja koos peamiste kolmandatest riikidest partneritega energiataristut, arukaid võrke ning uut keskkonnahoidlikku vähese CO2 heitega tehnoloogiat ja lahendusi. Lisaks tuleb ära hoida kasvuhoonegaaside heite ülekandumine. Vältimaks võimalikku tagasipõrkeefekti, on oluline suurem energiatõhusus, kuna taastuvenergia muutub odavamaks ja inimesed hakkavad seda rohkem tarbima. Pariisi kokkuleppe ja Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkide saavutamiseks peab energiakasutus ELis 2050. aastaks järsult vähenema, praeguse tasemega võrreldes umbes poole võrra. Kliimaneutraalsuse eesmärgi saavutamine 2050. aastaks võib aidata ELil vähendada oma energiasõltuvust praeguselt ligikaudu 60 %-lt 15%-le. Seda peaks toetama märkimisväärne areng ringmajanduse valdkonnas. Sügavam energialiit aitaks vähendada süsinikuheidet, parandada energiatõhusust, tugevdada energia siseturgu ja suurendada varustuskindlust. Üleminekujuhised ning jõuline kava kestlikusse ja vähese CO2 heitega taristusse investeerimiseks ELis ja mujal annaksid ELi ettevõtjatele investeerimisvõimalusi. Samuti aitaksid need tagada avaliku sektori toetuse sidususe ning pideva teadustegevuse ja innovatsiooni uute puhta energia tehnoloogiate ja allikate valdkonnas, kui erasektor jääb turutõrgete tõttu hätta. Oluline on arendada kujunemisjärgus tehnoloogiat ning muuta see taskukohaseks ja kättesaadavaks areneva majandusega riikidele, et tagada selle tehnoloogia ulatuslik kasutuselevõtt. Samal ajal vähendab ringluspõhisem majandus ja välismõjude realistlik arvesse võtmine energiatarbimist ELis. Energiasüsteemide CO2 heite vähendamisel on pikaajaline mõju geopoliitilisele dünaamikale: tekib strateegiline sõltuvus uutes valdkondades ja hääbub sõltuvus senistes. See mõjutab nii naftat ja gaasi tootvaid riike kui ka liidreid taastuvenergia valdkonnas. Tuleb teha jõupingutusi, et hõlbustada seda üleminekut ja leevendada tulu vähenemist haavatavates tootjariikides. Märkimisväärsed edusammud tootmisega kaasneva heite (nt fossiilkütustest eralduva metaani) vähendamisel annavad põhjust eeldada nõuetekohast üleminekut. Selles kontekstis on väga oluline uus tehnoloogia. Selle kättesaadavaks ja taskukohaseks muutmine toob kasu ELile ning võib aidata tärkava turumajandusega riikidel võtta fossiilkütustel põhineva taristu asemel kiiresti kasutusele vähem süsihappegaasi tekitavad alternatiivid. Selline koostöö pakub ELile ka majanduslikke ja ühendatusega seotud võimalusi. Peale selle suurendab tulevaste energiavõrkude detsentraliseeritus koos suure küberkaitsealase suutlikkusega ELi toimetulekuvõimet, kuna energia tootmine on hajutatud laiemalt kui praegustes haavatavamates energiasüsteemides. 3.Suutlikkuse suurendamine andmehalduse, tehisintellekti ja tipptehnoloogia valdkonnas ELi digitaalne suveräänsus sõltub suutlikkusest säilitada, võtta välja ja töödelda andmeid, järgides usalduse, turvalisuse ja põhiõiguste austamise nõuet. Digimajandus, eelkõige andmetöötlus, kõrgjõudlusega pilvandmetöötlus ja servtöötlus, võivad avaldada head mõju ELi majandusele ja konkurentsivõimele. ELi ettevõtjad ja haldusasutused hakkavad rakendama üha rohkem kasutajate ja üksuste andmete analüüsi, asjade internetti ja tehisintellekti. Sellist tehnoloogiat saab kasutada ulatuslikult ja mitmeti. EL on kehtestanud märkimisväärsed investeerimiseesmärgid ja rahastamisvahendid, et edendada järgmise põlvkonna ning murrangulise pilvandmetöötluse ja servtöötluse tehnoloogia arendamist ja kasutuselevõttu. Olukorras, kus andmeid kasutatakse tööstuslikes ja ärirakendustes aina enam, on strateegiline lähenemine tööstusliku asjade interneti süsteemide, 5G/6G ning suurandmete haldamise ja kiire analüüsimise võimega servtöötluse arendamisele ja kasutuselevõtule ülioluline, et saavutada kaksikülemineku eesmärgid. Suurandmed ja kõrgetasemeline analüüs arenevad kiiresti, kusjuures juhtpositsioon on Ameerika Ühendriikide ja Hiina käes. Need võimaldavad tuvastada reaalajas varajasi märke võimalikest kriisidest, avastada varakult haigusi ja kaugtuvastada sõjalist tegevust. Sellise analüüsi kasutamine otsuste tegemisel tõenäoliselt suureneb. ELi vaatenurgast on tähtis, et kõnealuse tehnoloogia arendamisel austatakse põhiõigusi ja ELi väärtusi, eriti kui tehnoloogia arendamiseks ja kasutuselevõtuks on vaja suurtes kogustes andmeid, sealhulgas isikuandmeid. Elutähtsa tehnoloogia arendamiseks ja kasutuselevõtuks on tarvis tohutut hulka andmeid. ELis kogutud andmete talletamiseks ja töötlemiseks kasutatakse praegu enamasti pilveteenuseid, mida osutavad kolmandate riikide teenuseosutajad, mistõttu kuuluvad need kolmanda riigi jurisdiktsiooni. See põhjustab strateegilist sõltuvust ning küberturvalisuse, andmekaitse, andmetele juurdepääsu ja andmete turvalisusega seotud riske. Samuti tähendab see seda, et kolmandate riikide teenuseosutajad saavad nende andmete töötlemisest ärilist kasu. EL peaks suurendama suutlikkust talletada andmeid, samuti tagama juurdepääsu avatud, turvalistele ja läbipaistvatele andmetele ning suure andmeedastuskiirusega ühenduse kättesaadavuse. Ühtlasi peaks EL kindlustama oma juhtrolli usaldusväärse tehisintellekti arendamisel ja kasutuselevõtul. EL peaks propageerima standardeid ja väärtusi usaldusväärsete partnerite seas kogu maailmas. Olukorras, kus nõudlus pooljuhtide järele on plahvatuslikult kasvanud, peab EL kindlustama oma positsiooni järgmise põlvkonna tehnoloogia arendamisel ja tootmisel. Juurdepääsu pooljuhtidele võib pärssida piiratud tootmisvõimsus, nende nappus võib aga avaldada suurt mõju talitluspidevusele eri tööstusharudes. ELil on märkimisväärseid tugevaid külgi ja ta on oluline tarnija, kes varustab tootmisseadmetega kõiki juhtivaid tootjaid. Paraku on EL maha jäänud järgmise põlvkonna protsessorite ja kõrgtehnoloogiliste pooljuhtide tootmises. Taiwan, Hiina, Lõuna-Korea ja Ameerika Ühendriigid teevad suuri investeeringuid, et edendada oma riigis pooljuhtide tootmist. Lisaks on kiipide tootjad Taiwanis, Lõuna-Koreas, Jaapanis ja Ameerika Ühendriikides teatanud tootmissuutlikkuse suurendamiseks tehtud arvukatest erasektori investeeringutest. Et sammu pidada, peab EL investeerima järgmise põlvkonna protsessorite ja pooljuhtide kiipide tootmise alase suutlikkuse suurendamisse. Selleks on vaja jälgida tähelepanelikumalt ELi tootmisvõimsuse ülekandumist kolmandatesse riikidesse, investeerida teadus- ja arendustegevusse ning luua kogu väärtusahelas soodsad tingimused. 4.Kriitilise tähtsusega toorainete tarnete kindlustamine ja mitmekesistamine Kriitilise tähtsusega toorained on olulised ELi kaksikülemineku jaoks. Keskkonnahoidliku tehnoloogia, näiteks tuule- ja päikeseenergia tootmiseks või kodumajapidamistes energia salvestamiseks kasutatava tehnoloogia laialdasem kasutuselevõtt ning akude tootmine elektrisõidukite jaoks suurendab kahel järgmisel kümnendil nõudlust selliste toorainete järele nagu koobalt, liitium, grafiit, mangaan ja nikkel. Paraku on raskusi oodata mujalgi kui keskkonnahoidliku tehnoloogia valdkonnas. Näiteks väikeste droonide sektor, mille toorainest enam kui kolmandiku tarnib Hiina, kasvab 2030. aastaks eeldatavasti hüppeliselt (pakkudes häid võimalusi tsiviilvaldkonna ja kaubanduslikele allsektoritele), millega suureneb järsult nõudlus muu hulgas galliumi, indiumi, skandiumi ja titaani järele. Kaitsetööstus sõltub suurel määral kriitilise tähtsusega toorainetest, näiteks on peaaegu pool lennukite tootmisel kasutatavatest materjalidest pärit kolmandatest riikidest. Koos kriitilise tähtsusega toorainete nõudluse kasvuga suureneb eeldatavasti peamiste tarnijate (joonis 4) valmisolek kehtestada ekspordipiiranguid. Joonis 4. Peamised kriitilise tähtsusega toorainete Euroopa Liitu tarnijad Tööstus-, teadus- ja kaubanduspoliitika arukas ühendamine rahvusvahelise partnerlusega võib tagada kestlikud ja mitmekesised tarned. EL seisab silmitsi probleemidega, mis on seotud juurdepääsu, piiratud mitmekesisuse ja tarnehäirete ning ebapiisava töötlemis-, ringlussevõtu-, rafineerimis- ja eraldamissuutlikkusega. EL peab valmistuma tulevaseks kriitilise tähtsusega toorainete varustuskindluse vähenemiseks, mis on tingitud olulistest geopoliitilist keskkonda kujundavatest teguritest: riikide ebakindlus, majanduslikud sunnivahendid ja kliimamuutused. Enamikul juhtudel on tööstusel endal parimad võimalused vähendada strateegilist sõltuvust, mitmekesistades tarneid, kasutades rohkem teisest tooret ja asendades tooraineid. Paraku on tarnete mitmekesistamise väljavaated paljude kriitilise tähtsusega toorainete puhul võrdlemisi piiratud, mille põhjuseks on geograafiliselt piiratud allikad või de facto monopolid või oligopolid. Selleks et tööstus saaks astuda samme eesmärgiga kindlustada juurdepääs kriitilise tähtsusega toorainetele ja vähendada nõudlust nende järele (suurendades tõhusust, pikendades toodete kasutusiga ja edendades ringmajandust), on vaja selget pikaajalist strateegiat. Peale selle tuleb uurida kooskõlas rahvusvahelisel tasandil kokku lepitud põhimõtete ja kohustustega uudseid hankeviise, nagu meremaardlate kaevandamine ja kosmoses toimuv kaevandamine. 5.Teerajaja positsiooni kindlustamine maailmas standardite kehtestamisel EL võitleb standardite kehtestamise valdkonnas esimesena tegutseja eelise nimel. See on eriti oluline kujunemisjärgus tehnoloogiate (ning seonduvate toodete ja teenuste) puhul, nagu tehisintellekt, plokiahelatehnoloogia, kvanttehnoloogia, küberturvalisus, tundlikud ja eriotstarbelised andmed (nt tervise ja kosmose valdkonnas), digiraha ja kemikaalid. Esmatähtsad valdkonnad on ka keskkonnahoidlik tehnoloogia, nagu vesinik, energia salvestamine, meretuuleenergia ja säästev transport. Meie kaubanduspartnerid astuvad standardite kehtestamisel enesekindlamaid samme, näiteks Hiina teeb tööd tegevuskavaga „Hiina standardid 2035“, et määrata kindlaks võimalikud järgmise põlvkonna tehnoloogiaga seotud standardid 140 riigi jaoks, kes osalevad algatuses „Üks vöönd, üks tee“. Paraku ei ole Hiina riigikapitalism alati kooskõlas ülemaailmse avatud reguleerimise, inimkesksete standardite ja kestlike väärtustega. Selle katsumusega rinda pistmisel on tugevaks aluseks ELi kogemused liidusiseste eeskirjade ja de facto rahvusvaheliste standardite kehtestamisel. Nn Brüsseli efekt, mille puhul hargmaised ettevõtjad järgivad ELi tasandi eeskirju, on tingitud sellest rangest reguleerimisest ja ühtse turu suurusest. Tähtsat rolli ELi võimes reguleerida ja kehtestada standardeid mängib ka ELi kauplemispositsioon, sealhulgas tulevastel olulistel turgudel ja peamiste tulevaste tehnoloogiate puhul. EL on suurim osaleja maailmakaubanduses ning 74 riigi kõige olulisem kaubanduspartner (Hiina on seda 66 riigi ja Ameerika Ühendriigid 31 riigi jaoks). EL on Aasia, Aafrika, Ameerika Ühendriikide, Lääne-Balkani ja ELi naaberriikide peamine kaubanduspartner. ELi standardite aktsepteerimine rahvusvahelisel tasandil on väga oluline, et kindlustada ELi mõju maailmakorrale ning juhtpositsioon kliimamuutuste ja kestlikkuse ning tarbijate, isikuandmete ja töötajate õiguste kaitsmise valdkonnas. Seepärast jätkab EL aktiivset regulatiivset koostööd, mis tagab talle juhtiva rolli rahvusvahelistes norme kehtestavates organisatsioonides, nagu Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon. 6.Vastupidava ja tulevikukindla majandus- ja finantssüsteemi ülesehitamine ELi pikaajaliste katsumustega toimetulekuks on väga tähtis vastupidav ja stabiilne majandus. EL peaks suurendama veelgi oma majanduse vastupanuvõimet ja kasvupotentsiaali, kaotades allesjäänud nõrgad kohad, et hõlbustada käimasolevat üleminekut ja pidada vastu tulevastele vapustustele. Kindlad majanduse alustalad, tootlikkus, investeeringud ja reformid koos avaliku ja erasektori soodsate rahastamistingimustega määravad kindlaks ELi tulevased majandustulemused. Euroopa sotsiaalne turumajandus, kus kaitstakse inimesi sotsiaalsete riskide ja nende tagajärgede eest, on oluline ka Euroopa demokraatliku mudeli jaoks. Ühtne turg on tugev alus ELi tööstuse taastumise ja vastupanuvõime tagamiseks ning rohe- ja digiülemineku hõlbustamiseks. Et üleminekuga lepitaks, peab see toimuma õiglaselt ning sellega peab kaasnema suurem majanduslik ja sotsiaalne lähenemine. COVID-19 kriis on näidanud, kui tähtis on avatud, konkurentsipõhine ja täielikult toimiv ühtne turg, et ettevõtjad saaksid kasvada nii palju, kui on vaja üleilmses konkurentsis püsimiseks.

ELi finantssüsteemi ootavad kliimamuutuste, tehnoloogiliste muutuste ja Brexiti tõttu ees põhjalikud muudatused. Seepärast on oluline jätkuv poliitiline tahe kõrvaldada allesjäänud takistused turu integreerimisel ning rakendada täiel määral kapitaliturgude liitu ja pangandusliitu, et muuta ELi ettevõtjate rahastamisallikad mitmekesisemaks ja sügavamaks, parandada ELi kodanike säästuvõimalusi, suurendada ELi suutlikkust toime tulla vapustustega ja toetada tugevamaid kohalikke finantsturge. Selle raames võidakse käsitleda ka liikmesriikidevahelist ning liikmesriikide ja naabruses asuvate kolmandate riikide vahelist õiguslikku arbitraaži. Ühendkuningriigi kui olulise finantskeskuse lahkumine EList suurendab vajadust süvendada veelgi liidu kapitaliturge. ELi turud on näidanud üles suurt kohanemis- ja vastupanuvõimet. Sellegipoolest püsivad keskpika perioodi probleemid, mis on seotud finantssektori stabiilsuse ja vastupidavusega. Mis kõige olulisem, ELi turuosalised sõltuvad ikka veel liigselt väljaspool ELi asuvast olulisest finantstaristust, mis suurendab finantsstabiilsusega seotud riske. Peale selle tuleb struktureerida asjakohaselt järelevalvesuutlikkus ELis, võttes arvesse väärtusahelate jätkuvat ümberkujundamist ja ettevõtete ümberpaigutamist ELi pärast Brexitit. ELi finantssüsteemil on tähtis roll ka kliimaneutraalsele majandusele ülemineku ja keskkonnaseisundi halvenemisele vastupanu rahastamisel. EL vajab oma 2030. aasta kliima- ja keskkonnaeesmärkideni jõudmiseks aastas 470 miljardit eurot lisainvesteeringuid, milleks on vaja kaasata hulgaliselt erakapitali. Institutsionaalsed ja jaeinvestorid näitavad üles üha suuremat huvi kestliku investeerimise vastu, millest annab tunnistust keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimisalaseid strateegiaid rakendavate aktsiafondide ligi meelitatud netokapitalivoogude viiekordistumine kümne kuu jooksul pärast strateegia kasutuselevõttu võrreldes sellele eelneva kümne kuuga. Nõuetekohase ülemineku rahastamiseks ja rohepesu ärahoidmiseks on tähtsad finantstoodete ja -reitingute ökoloogilise jalajälje suurem läbipaistvus ning juurdepääs kestlikkuse seiskohast olulistele usaldusväärsetele andmetele. Kliimamuutused ja keskkonnaseisundi halvenemine võivad mõjutada sagedasemate ja rängemate äärmuslike ilmastikunähtuste tõttu finantsstabiilsust ka otse. Praegu on kindlustatud vaid 30 % kogu majanduslikust kahjust. Üha suurema tõenäosusega loobutakse investeerimisest mittekestlikusse tegevusse ja varasse ning finantsstabiilsust võib kahjustada korratu ja äkiline reageerimine üleminekule. ELi finantssüsteemis tuleb finantsotsuste tegemisel süstemaatiliselt arvesse võtta kestlikkusega seotud riske ja mõju ning rakendada pikaajalisi riskijuhtimise ja katastroofiriski rahastamise strateegiaid. Digiajastu mõjutab seoses krüptovara rolli suuremise ja digiraha arendamisega ka maksevahendeid ja kapitaliturge. Digirahandus võib anda kodanikele ja ettevõtjatele uusi võimalusi, kuid tuleb tagada tarbijakaitse. Vaja on tugevat, konkurentsipõhist, nõuetekohaselt reguleeritud ja asjakohase järelevalve all tegutsevat ELi digirahanduse sektorit. Hiina digitaalse renminbi kasutuselevõtt edeneb kiiresti ja digiraha väljatöötamisega tegelevad ka teised riigid. Keskpanga digiraha mõjutab ka praegust keskpankade mudelit, rahanduspoliitika elluviimist ja tarbijakaitsesüsteeme. Euroopa Keskpank töötab koos Euroopa Komisjoniga aktiivselt digieuro ideega, mis võib tuua ELi kodanikele ja ettevõtjatele suurt kasu. Digieuro eeliste ärakasutamiseks on oluline käsitleda võimalikke probleeme ELi poliitika jaoks, näiteks neid, mis on seotud finantsvahenduse ja -stabiilsusega. Euro laiem kasutamine rahvusvahelises kaubanduses ja rahvusvaheliste teenuste puhul, sealhulgas energiaturgudel, ning ELi-ülesed välkmakselahendused suurendaksid ELi strateegilist mõjuvõimu. See tugevdaks ELi toimetulekuvõimet, sealhulgas võimet tulla toime kolmandate riikide sanktsioonide ekstraterritoriaalse kohaldamisega. See laseks ELil saada veelgi rohkem kasu rahvusvahelistest finantsturgudest, võimaldades samaaegselt juhtida väliseid riske ja vältida strateegilist sõltuvust. Samal ajal võivad tekitada riske nõrgad kohad kolmandate riikide teenuseosutajate usaldusväärsuses, turgudel ja taristutes. EL peab püsima maailmas esirinnas võitluses rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu ning tagama asjakohased kaitsemeetmed, et vältida rahaliste vahendite kasutamist neil ebaseaduslikel eesmärkidel. 7.ELi kõrgelennulistele eesmärkidele vastavate oskuste ja annete arendamine ja säilitamine Demograafiliste suundumuste edukaks arvesse võtmiseks ning praeguse oskuste nappuse kaotamiseks kaksikülemineku raames on vaja konkreetseid meetmeid. Kuna vajalik on suurem tööjõus osalemine, tuleb kohandada tööturgu ja sotsiaalpoliitikat, et vältida sotsiaal-majandusliku ebavõrdsuse suurenemist ning tagada õiglased töötingimused, korralik sissetulek ja juurdepääs sotsiaalkindlustusele. Sellele uuele reaalsusele reageerimiseks on väga oluline tihe koostöö sotsiaalpartneritega. Tegeliku pensioniea tõstmine ühe aasta võrra – tagades head töötingimused ja lõimides need aktiivsena vananemise poliitikasse – võib tuua tööturule juurde neli miljonit inimest. Tööhõive määra tõstaks ka naiste suurem osalemine tööjõus, milleks tuleb võtta sihipäraseid meetmeid, millega tagatakse sooline võrdõiguslikkus ning töö- ja eraelu tasakaal. Seda eelkõige liikmesriikides, kus naiste osalemise määr jääb allapoole ELi keskmist. Suurem tööjõus osalemine tooks majanduslikku ja sotsiaalset kasu kogu ELis, näiteks väheneks sõltuvate mittetöötavate isikute ja töötavate isikute suhe. Peale selle aitaks uus lähenemine töökorraldusele leevendada elanikkonna vananemise varjukülgi. ELi tööturu arengule aitaks suuresti kaasa hästi hallatud seaduslik ränne, millega rahuldatakse oskuste vajadust ja vähendatakse oskuste nappust, koos tõhusa integratsioonipoliitikaga. Noored väärivad paremat juurdepääsu kvaliteetsetele töökohtadele. Tuleb jätkata noorte tööhõive toetamist sihipäraste toetuskavade kaudu. Uus põlvkond on üha enam valmis digiüleminekuks, kuigi ülesanne lahendada digioskuste nappuse probleem ning meelitada rohkem noori naisi õppima loodusteaduste, tehnoloogia, inseneeria, kunsti ja matemaatika (STEAM) valdkondi jääb. Tööturule sisenevate noorte jaoks on olulised ka hõlpsam üleminek hariduse omandamiselt tööellu, erioskusi mittenõudvad kvaliteetsed töökohad ja noorte kaasamine poliitikadialoogi. Kaksiküleminekuga tekkivate töövõimaluste ärakasutamiseks on vaja poliitikameetmeid, mis toetavad üleminekut uut liiki töökohtadele. Muu hulgas tuleb toetada piirkondi ja töötajaid sektorites, kus toimub üleminek, ning tagada traditsiooniliste ja uute sektorite ettevõtjatele toetuste, stiimulite ja raamtingimuste õige tasakaal. Samuti tuleb kohandada haridus- ja koolitussüsteeme, kuna nõuded oskustele ja hariduse tasemele suurenevad rohe- ja digimajanduses kiiresti, kiiremini kui majanduses üldiselt . ELi tulevane tööjõud on tõenäoliselt paremini haritud ning suudab paremini kohaneda töö ja täiendatud intellekti muutuva laadiga. Prognooside kohaselt on 2050. aastaks 54 %-l kõigist tööturul osalejatest keskhariduse järgne haridus. Eduka tööturule integreerumise ja sotsiaalse integreerumise tagamiseks on asendamatud pädevus loodusteaduste, tehnoloogia, inseneeria, kunsti või matemaatika valdkonnas, digioskused ja digikirjaoskus koos roheülemineku saavutamiseks vajaliku sektoripõhise oskusteabega (nt taastuvenergia, ringmajanduse, uue keskkonnahoidliku tehnoloogia või looduspõhiste lahenduste valdkonnas). Et tagada juurdepääs tulevikuoskustele, peavad ELi haridus- ja koolitussüsteemid jääma maailmas eesrindlikuks. Samuti peaks EL andma oma talentidele (ülikoolides, teadusasutustes ja ettevõtetes) rohkem stiimuleid jääda Euroopasse ning leevendama ajude äravoolu ühest liikmesriigist või piirkonnast teise. 8.Julgeoleku ja kaitsevõime suurendamine ning kosmosele juurdepääsu parandamine Vaja on meetmeid, et vähendada konfliktiohtu ning sisemist stabiilsust ja elutähtsat taristut ähvardavaid ohte, mis on suurenenud. EL peab mängima ka tulevikus olulist rolli ennetavas diplomaatias ja ennetava toetamise valdkonnas, kohandades ja ajakohastades oma vahendeid, et tagada oma tegevuse tulemuslikkus. Usalduse ja koordineerimise suurendamine liikmesriikides ning võime prognoosida paremini riske, õppides samal ajal kogemustest, võib suurendada ELi mõju ning anda ELile suutlikkuse tegutseda ühiselt kaitse- ja julgeolekuküsimustes. EL peaks jätkama liikmesriikide toetamist, et töötada välja asjakohased vahendid, sealhulgas parandada vastupidavust ja reageerimist hübriidohtudele, järgides igati ELi õigus- ja eetikaraamistikku. Äärmuslike ilmastikunähtuste, tulevaste pandeemiate ning muude looduslike või inimtegevusest tingitud katastroofide suurenenud tõenäosus kinnitab, et EL peab reageerima jõulisemalt ja tegema tõhusamat koostööd tsiviilkaitse valdkonnas, sealhulgas selleks, et parandada üleujutuste, metsa- või maastikupõlengute ja nakkushaiguste ennetamist, nendeks valmisolekut ja neile reageerimist . Oma kaitsevõime ja -operatsioonide edendamiseks peaks EL võtma kindlalt nõuks ühendada jõud ning suurendada hiljuti loodud koostöövahendite ja -algatuste sidusust. EL peab tagama oma suutlikkuse kaitsta keerulises rahvusvahelises keskkonnas, mida iseloomustab suur võimuvõitlus ja võidujooks juhtpositsiooni nimel tehnoloogia valdkonnas, oma olulisi julgeolekuhuve, tehes seda vajaduse korral iseseisvalt. EL tegi hiljuti kaitsealaseid edusamme, käivitades mitu olulist algatust. Allesjäänud nõrgad kohad on suhteliselt madal kulutuste tase, nõudluse ja pakkumise killustatus ning lüngad teadustegevuses, innovatsioonis ja tootmises . Rahvusvahelisel tasandil peab EL suurendama oma valmisolekut konfliktsema maailma kujunemiseks, edendades samal ajal reeglitel põhinevat rahvusvahelist korda ja tehes tihedat koostööd NATOga. Kohaliku kaitsevõime arendamine suurendab ELi suutlikkust seda korda edendada, tugevdades samal ajal ELi liikmesriikide rolli NATOs. On tähtis, et EL toetab autonoomset, usaldusväärset ja kulutõhusat juurdepääsu kosmosele. Kosmosetehnoloogia koos tehisintellektiga on strateegiline vahend, mille abil võidelda ohtude vastu ja ennetada tulevasi riske, näiteks hübriidohte, sealhulgas küberspionaaži. See tehnoloogia on oluline ELi side, Maa seire, tootmise ja julgeoleku tuleviku vaatenurgast ning mängib tähtsat rolli kaksiküleminekus. See aitab jälgida kliimamuutusi, transporti, julgeolekut ja kaitset ning on ülioluline elutähtsa taristu ja tehnoloogia toimimiseks. Peale selle on uus tehnoloogia, näiteks satelliiditõrje relvad, üha enam toeks ELi rivaalidele kosmose relvaks muutmisel. Kosmosesektori panus ELi majandusse on 46–54 miljardit eurot ning on oodata, et maailmas kasvab selle sektori panus 2040. aastaks triljoni euroni. EL on praegu mõnes valdkonnas (nt satelliiditeenused) maailmas juhtpositsioonil, samal ajal kui teistes valdkondades (nt kanderaketid ja kosmosemissioonid) tegutsevad valdavalt Ameerika Ühendriigid, Hiina ja Venemaa ning üha enam erasektori osalejad. Teistel kosmoseriikidel on väga tugev siseturg, mis võtmekliendina tagab märkimisväärse hulga lähetusi (sh kaitse ja riikliku julgeoleku huvides). Kui selline turg puudub, on ELi kosmoseettevõtjad maailmaturul ebasoodsas konkurentsiolukorras ning sõltuvad märksa rohkem kommertsturust kui konkurendid Hiinast, Venemaalt, Ameerika Ühendriikidest või Jaapanist. EL peaks tunnistama oma kosmosetaristu strateegiliseks taristuks ning maksimeerima kasu, mida toob uus tehnoloogia, nagu kõrgtehnoloogilised kanderaketid, nanosatelliidid, robootika, suured konstellatsioonid, orbiidil toimuvad operatsioonid või kvanttehnoloogial põhinevad rakendused (nt turvalise side jaoks või turvalise ühendatuse tagamiseks tehtava Maa seire tarvis). Samuti peaks EL valmistama end ette uueks kosmosetegevuseks ning edendama orbiidil osutatavaid teenuseid või kosmoseandmete keskuseid, tuginedes oma oskusteabele valdkondades, kus tal on konkurentsivõimeline tööstusvõimekus, nagu telekommunikatsioon ja Maa seire. 9.Koostöö rahvusvaheliste partneritega, et edendada kõigi jaoks rahu, julgeolekut ja heaolu Mitmepoolsus peab muutuma, et täita jätkuvalt oma eesmärki. COVID-19 pandeemia ja kliimakriis on suurepärased näited vajadusest leida mitmepoolsed lahendused ja teha koordineeritud üleilmset koostööd kriisiks valmisoleku ja kriisile reageerimise valdkonnas. Et tulla toime ees seisvate katsumustega, on mõlemal juhul oluline toetada kõige vähem arenenud või kõige ebakindlamas olukorras olevaid partnerriike, jätmata kedagi kõrvale. Ainus tee edasi on tõeliselt kaasav võrgustikupõhine mitmepoolsus. Just seepärast püüdleb EL pühendunult reeglitel põhineva maailmakorra poole, mille keskmes on ÜRO. Nende jõupingutuste raames säilitatakse see, mis toimib hästi, reformitakse seda, mida on vaja muuta, ning laiendatakse tõhusat ülemaailmset juhtimist uutesse valdkondadesse. EL peaks algatama arutelud ülemaailmse juhtimise vajaliku reformimise teemal ja neid arutelusid hõlbustama. Ta peaks toetama ÜRO pooleliolevat reformimist selgete eeskirjade ja väärtuste põhjal. Samuti on hädavajalik taastada Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) kõigi funktsioonide vajaliku ajakohastamise raames kiiresti vaidluste lahendamise süsteemi täielik toimivus, kandmaks hoolt selle eest, et süsteem tuleb toime ülemaailmses kaubanduses esinevate probleemidega. Rahvusvaheliste finantsasutuste, näiteks Maailmapanga, Rahvusvahelise Valuutafondi ja uue arengupanga juhtimine peaks paremini kajastama tekkivaid piirkondlikke ja üleilmseid probleeme. Maailmamajanduse juhtimise raames tuleks tegeleda raha-, eelarve- ja makromajandusliku poliitika soovimatu ülekanduva mõjuga tekkivatele turgudele. Oluline on tegutseda enesekindlamalt võitluses kolmandate riikide kehtestatud sunnimeetmete või ekstraterritoriaalsete sanktsioonide vastu. Avatud kaubandus- ja investeerimispoliitika on üks ELi peamisi tugevusi, kuid EL peab seisma vastu majanduslikule survele ja tegutsema, kui vaidluste lahendamine WTO raames või kahepoolsete lepingute alusel on takistatud. Tugevamad kaubanduse kaitsevahendid peavad kaitsma ELi ettevõtjaid ebaausate kaubandustavade eest ning hoidma ära ELi strateegiliste prioriteetide õõnestamise. Julgeoleku ja avaliku korraga seotud riskid, mis võivad tekkida seoses konkreetse ettevõtte, taristu või tehnoloogia omandamisega või selle üle kontrolli saamisega, nõuavad täielikult väljaarendatud taustauuringumehhanismi välismaiste otseinvesteeringute jaoks ja meetmeid, et tegeleda välismaiste subsiidiumide võimaliku moonutava mõjuga. ELi ekspordikrediit võib tagada võrdsed võimalused kolmandate riikide turgudel, kus välisriikide konkurendid saavad üha enam oma valitsustelt rahalist toetust. Lisaks peab EL tugevdama ja arendama strateegilisi ja teemapõhiseid koalitsioone ja partnerlusi konkreetsete riikide ja piirkondadega. Taaselustatud Atlandi-ülene liit, Lääne-Balkani integreerimine, tihedam koostöö Türgi ja naaberriikidega, strateegiline partnerlus Aafrikaga, ühendatus India ja Vaikse ookeani piirkonnas ning stabiilsus Kesk-Aasias on kõik geopoliitilised prioriteedid. Hiina on ühtaegu koostööpartner teatavate jagatud eesmärkide saavutamisel, läbirääkimispartner, majanduslik konkurent ja süsteemne rivaal. Hiina üha suureneva mõjuvõimuga kogu maailmas, sealhulgas Euroopas, peab kaasnema suurema vastutuse võtmine reeglitel põhineva rahvusvahelise korra säilitamise eest ning suurem vastastikkus, diskrimineerimiskeeld ja riigi süsteemi avatus. Venemaa puhu peab EL säilitama põhimõttekindluse oma huvide kaitsmisel ja väärtuste edendamisel, tuginedes viiele kokkulepitud põhimõttele. EL peab nõudma Venemaa juhtkonnalt konstruktiivsemat suhtumist, samuti ELi ja selle liikmesriike ning kolmandaid riike kahjustava tegevuse lõpetamist. See on hädavajalik, et muuta praegust väheviljakat ja potentsiaalselt ohtlikku kurssi selles olulises suhtes. Jätkuvalt on tähtsad ka koostöö G7 ja G20ga.