SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

25. novembril 2004 andis nõukogu komisjonile loa pidada läbirääkimisi partnerlus- ja koostöölepingu (edaspidi „leping“) sõlmimiseks kuue ASEANI riigiga, sealhulgas Singapuriga. Läbirääkimisi alustati Singapuriga 2005. aasta oktoobris ja need lõpetati 2013. aasta mais. Pooled parafeerisid lepingu Singapuris 14. oktoobril 2013.

Läbirääkimiste käigus konsulteeriti Aasia ja Vaikse ookeani piirkonna töörühma (COASI) kui nõuandekomiteega. Euroopa Parlamenti hoiti läbirääkimistega pidevalt kursis.

Pärast lepingule allakirjutamist käsitleva nõukogu otsuse vastuvõtmist 16. juulil 2018 kirjutati lepingule alla 19. oktoobril 2018. aastal Brüsselis.

Käesolev ettepanek kujutab endast õiguslikku vahendit, millega leping sõlmitakse.

2.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

2.1.Lepingu eesmärk ja sisu

Leping Singapuriga on pärast Indoneesia, Filipiinide, Vietnami ja Malaisiaga sõlmitud lepinguid viies ASEANI riigiga sõlmitud leping. Sellega asendatakse praegune õigusraamistik, mis on kehtestatud Euroopa Majandusühenduse ja Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni liikmesriikide 1980. aastal sõlmitud koostöölepinguga.

Käesolev leping Singapuriga on oluline samm selle poole, et suurendada ELi poliitilist ja majanduslikku kohalolekut Kagu-Aasias. See loob aluse, et muuta ELi ja selle liikmesriikide ning Singapuri kahepoolsed suhted tulemuslikumaks, tugevdades poliitilist dialoogi ja tõhustades koostööd paljudes valdkondades.

Leping sisaldab ELi poliitilisi tüüpsätteid inimõiguste, Rahvusvahelise Kriminaalkohtu, massihävitusrelvade, väike- ja kergrelvade ning terrorismivastase võitluse kohta. Samuti hõlmab see koostööd sellistes valdkondades nagu kaubandus ja investeerimisküsimused, tööstuspoliitika, tervishoid, keskkond, kliimamuutused, energeetika, maksundus, haridus ja kultuur, töö, tööhõive ja sotsiaalküsimused, teadus ja tehnoloogia ning transport. Lepingus käsitletakse ka koostööd õiguse, vabaduse ja turvalisuse valdkonnas, muu hulgas õigusalast koostööd, rahapesu, terrorismi rahastamist, organiseeritud kuritegevust ja korruptsiooni.

Leping sisaldab kaaskirja, mis moodustab lepingu lahutamatu osa. Kaaskirjas kinnitatakse, et tuginedes objektiivsele teabele, ei ole pooled lepingu allakirjutamise ajal teadlikud ühestki teise poole siseriiklikust õigusaktist või selle kohaldamisest, mis võiks tuua kaasa lepingu täitmata jätmise mehhanismi rakendamise.

Lepingut täiendavad vabakaubandusleping ja investeeringute kaitse leping, mis on erilepingud, millega jõustatakse partnerlus- ja koostöölepingu kaubandus- ja investeerimissätted, ning üldiste kahepoolsete suhete ning partnerlus- ja koostöölepingu artikli 9 lõikes 2 sätestatud ühise institutsioonilise raamistiku lahutamatud osad.

Lepinguga on ette nähtud võimalus peatada lepingu või selle artikli 9 lõikes 2 ja artikli 43 lõikes 3 osutatud erikokkulepete kohaldamine, kui rikutakse lepingu olulisi osi, nimelt inimõiguste klauslit ja massihävitusrelvade leviku tõkestamise klauslit.

Lepinguga moodustatakse ühiskomitee, kelle ülesanne on tagada lepingu nõuetekohane toimimine ja rakendamine.

2.2.Materiaalõiguslik alus

Kohtupraktikas on sedastatud, et kui ELi meetme kontrollimise käigus selgub, et sellega taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üks neist on määratletav peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonnana, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab meetmel olema üksainus õiguslik alus, st peamisest või ülekaalukast eesmärgist või valdkonnast tulenev õiguslik alus. Erandkorras, kui on tuvastatud, et meetmega taotletakse korraga mitu lahutamatult seotud eesmärki või reguleeritakse mitut valdkonda, ilma et üks oleks teise suhtes teisejärguline, mistõttu on kohaldatavad aluslepingu erinevad sätted, peab niisugune meede põhinema vastavatel erinevatel õiguslikel alustel (vt selle kohta 10. jaanuari 2006. aasta kohtuotsus komisjon vs. parlament ja nõukogu, C178/03, EU:C:2006:4, punktid 42 ja 43; 11. juuni 2014. aasta kohtuotsus komisjon vs. nõukogu, C377/12, EU:C:2014:1903, punkt 34, ja 14. juuni 2016. aasta kohtuotsus parlament vs. nõukogu, C263/14, EU:C:2016:435, punkt 44).

Käesoleval juhul on ülekaalukaks eesmärgiks või valdkonnaks koostöö kolmanda riigiga. Kavandatava otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 212.

2.3.Menetlusõiguslik alus