P9_TA(2022)0278

Euroopa hooldusvaldkonna ühismeetmed

Euroopa Parlamendi 5. juuli 2022. aasta resolutsioon Euroopa hooldusvaldkonna ühismeetmed (2021/2253(INI))

(2023/C 47/04)

Euroopa Parlament,

— võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikleid 2 ja 3,

— võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud eesmärke, eelkõige võitlust sotsiaalse tõrjutuse ja diskrimineerimise vastu, sotsiaalse õigluse edendamist, naiste ja meeste võrdõiguslikkust, põlvkondade solidaarsust ja lapse õiguste kaitset, samuti majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust,

— võttes arvesse soolõimealast artiklit 8, mis sätestab ELi eesmärgi kaotada ebavõrdsus ning edendada meeste ja naiste vahelist võrdsust, ning Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 9 sätestatud horisontaalset sotsiaalklauslit,

— võttes arvesse ELi toimimise lepingu artiklites 151 ja 153 sätestatud sotsiaalpoliitika eesmärke,

— võttes arvesse muudetud Euroopa sotsiaalhartat, eelkõige selle artiklit 15 puuetega inimeste õiguse kohta iseseisvusele, sotsiaalsele lõimimisele ja osalusele ning artiklit 23 eakate õiguse kohta sotsiaalkaitsele,

— võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat (edaspidi „harta“), eelkõige selle artiklit 25 eakate õiguse kohta iseseisvale elule ja väärikusele ning artiklit 26 puuetega inimeste lõimimise kohta, ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, nagu on viidatud ELi lepingu artiklis 6,

— võttes arvesse Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtteid, eelkõige 17. põhimõtet puuetega inimeste kaasamise kohta ja 18. põhimõtet, mis käsitleb õigust pikaajalisele hooldusele,

— võttes arvesse ÜRO tervena vananemise kümnendit 2021–2030 ja WHO riikide raamistikku pikaajalise hoolduse lõimitud järjepidevuse saavutamiseks (1),

— võttes arvesse Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava ja selle 2030. aasta peamisi eesmärke,

— võttes arvesse ÜRO kestliku arengu eesmärke, eelkõige eesmärki nr 3 „Hea tervis ja heaolu“, eesmärki nr 5 „Sooline võrdõiguslikkus“, eesmärki nr 8 „Inimväärne töö ja majanduskasv“ ning eesmärki nr 10 „Ebavõrdsuse vähendamine“,

— võttes arvesse ÜRO sõltumatu eksperdi 22. juuli 2020. aasta eakate inimõigustealase olukorda puudutavat temaatilist aruannet A/75/2020 koroonaviirushaigus-19 (COVID-19) mõju kohta eakate inimõigustealasele olukorrale (2) ja tema avaldust eakate autonoomia ja hoolduse kohta ÜRO Inimõiguste Nõukogu 30. istungjärgul (3),

— võttes arvesse Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) konventsioone ja soovitusi, eelkõige 1977. aasta hoolduspersonali konventsiooni nr 149 ja sellele lisatud soovitust nr 157, 2000. aasta emaduse kaitse konventsiooni nr 183 ja sellele lisatud soovitust nr 191, 2011. aasta koduabiliste konventsiooni nr 189 ja sellele lisatud soovitust nr 201, 2019. aasta konventsiooni vägivalla ja ahistamise kohta nr 190 ja sellele lisatud soovitust nr 206 ning sotsiaalkaitse miinimumtasemete soovitust nr 202,

— võttes arvesse ILO 19. detsembri 2019. aasta raportit „The Employment Generation Impact of Meeting SDG Targets in Early Childhood Care, Education, Health and Long-Term Care in 45 Countries“ (Säästva arengu eesmärkide täitmise mõju töökohtade loomisele väikelaste hoolduse, hariduse, tervise ja pikaajalise hoolduse valdkonnas 45 riigis),

— võttes arvesse ILO resolutsiooni globaalse üleskutse kohta COVID-19 kriisis inimkeskse lähenemise jaoks, mis oleks kaasav, kestlik ja vastupidav ning mis võeti vastu 2021. aasta juunis Rahvusvahelise Töökonverentsi 190. istungjärgul,

— võttes arvesse 7. märtsi 2022. aasta Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni raportit „Care at work: Investing in care leave and services for a more gender equal world of work“ (Hooldus tööl: panustamine hoolduspuhkusesse ja teenustesse sooliselt võrdõiguslikuma töökeskkonna jaoks),

— võttes arvesse ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni,

— võttes arvesse ÜRO konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta (CEDAW),

— võttes arvesse ÜRO lapse õiguste konventsiooni,

— võttes arvesse komisjoni presidendi Ursula von der Leyeni poliitilisi suuniseid,

— võttes arvesse komisjoni 2022. aasta tööprogrammi,

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrust (EL) 2021/1057, millega luuakse Euroopa Sotsiaalfond+ (ESF+) (4),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrust (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (5),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. detsembri 2020. aasta määrust (EL) 2020/2221, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013 seoses lisavahendite ja rakenduskorraga, et toetada COVID-19 pandeemiaga seotud kriisi ja selle sotsiaalsete tagajärgede kõrvaldamist ning ettevalmistuste tegemist majanduse taastamiseks rohelisel, digitaalsel ja vastupidaval viisil (REACT-EU) (6),

— võttes arvesse määrust (EL) 2021/522, millega kehtestatakse liidu tegevuskava tervisevaldkonnas (programm „EL tervise heaks“) aastateks 2021–2027 (7),

— võttes arvesse OECD ja Euroopa Komisjoni algatust „State of Health“ (tervishoiu olukorra kohta),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta direktiivi (EL) 2019/1158, milles käsitletakse lapsevanemate ja hooldajate töö- ja eraelu tasakaalu ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 2010/18/EL (8),

— võttes arvesse nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/43/EÜ, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust (9),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (10),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2022. aasta direktiivi (EL) 2022/431, millega muudetakse direktiivi 2004/37/EÜ töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest (11),

— võttes arvesse nõukogu 14. juuni 2021. aasta soovitust (EL) 2021/1004, millega luuakse Euroopa lastegarantii (12),

— võttes arvesse komisjoni 5. märtsi 2020. aasta teatist „Võrdõiguslik liit: soolise võrdõiguslikkuse strateegia 2020–2025“ (COM(2020)0152),

— võttes arvesse komisjoni 26. aprilli 2017. aasta teatist „Algatus lapsevanemate ja hooldajate töö- ja eraelu tasakaalustamiseks“ (COM(2017)0252),

— võttes arvesse komisjoni 9. detsembri 2021. aasta tegevuskava sotsiaalmajanduse edendamiseks ja töökohtade loomiseks,

— võttes arvesse komisjoni 27. jaanuari 2021. aasta rohelist raamatut elanikkonna vananemise kohta (COM(2021)0050),

— võttes arvesse komisjoni 2021. aasta teatist „ELi maapiirkondade arengu pikaajaline visioon“,

— võttes arvesse ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni vananemise teemalisel neljandal ministrite konverentsil Lissabonis 22. septembril 2017. aastal vastu võetud deklaratsiooni „A Sustainable Society for all Ages: Realizing the potential of living longer“ (Kõigi vanuserühmade jaoks kestlik ühiskond: pikema eluea potentsiaali realiseerimine),

— võttes arvesse komisjoni 4. märtsi 2021. aasta ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega tugevdatakse meeste ja naiste võrdse või võrdväärse töö eest võrdse tasu maksmise põhimõtte kohaldamist tasustamise läbipaistvuse ja õiguskaitsemehhanismide kaudu (COM(2021)0093),

— võttes arvesse Komisjoni 28. oktoobri 2020. aasta ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv piisava miinimumpalga kohta Euroopa Liidus (COM(2020)0682),

— võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 19. jaanuari 2022. aasta arvamust SOC/687-EESC-2021 „Uus eakate hooldamise mudel: COVID-19 pandeemia õppetunnid“,

— võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 21. septembri 2012. aasta arvamust SOC/535- EESC-2016 „Peredes elavate hooldustöötajate õigused“,

— võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee ja Euroopa Komisjoni (DG EMPL) koostatud 2021. aasta pikaajalise hoolduse aruannet „Trends, challenges and opportunities in an ageing society“ (Suundumused, probleemid ja võimalused vananevas ühiskonnas),

— võttes arvesse eksperdirühma 23. juuni 2021. aasta arvamust tõhusate tervishoidu investeerimise viiside kohta „Tervishoiutöötajate ja muude elutähtsate kutsealade töötajate vaimse tervise toetamine“,

— võttes arvesse EPSCO nõukogu 14. juuni 2021. aasta järeldusi COVID-19 sotsiaal-majandusliku mõju kohta soolisele võrdõiguslikkusele (ST 8884/21),

— võttes arvesse oma 15. novembri 2018. aasta resolutsiooni hooldusteenuste kohta ELis soolise võrdõiguslikkuse parandamiseks (13),

— võttes arvesse oma 21. jaanuari 2021. aasta resolutsiooni soolise perspektiivi kohta COVID-19 kriisi ajal ja selle järgsel perioodil (14),

— võttes arvesse oma 21. jaanuari 2021. aasta resolutsiooni ELi soolise võrdõiguslikkuse strateegia kohta (15),

— võttes arvesse oma 10. märtsi 2022. aasta resolutsiooni ELi soolise võrdõiguslikkuse kolmanda tegevuskava kohta (16),

— võttes arvesse oma 21. jaanuari 2021. aasta resolutsiooni kõigi juurdepääsu kohta korralikule ja taskukohasele eluasemele (17),

— võttes arvesse 22. mai 2019. aasta nõukogu soovitust kvaliteetsete alusharidus- ja lapsehoiusüsteemide kohta (18),

— võttes arvesse oma 11. märtsi 2021. aasta resolutsiooni laste õiguste kohta seoses ELi lapse õiguste strateegiaga (19),

— võttes arvesse 10. juuli 2020. aasta resolutsiooni ELi rahvatervise strateegia kohta pärast COVID-19 kriisi (20),

— võttes arvesse oma 16. veebruari 2022. aasta resolutsiooni vähktõvevastase võitluse tugevdamise kohta Euroopas – ulatusliku ja koordineeritud strateegia suunas (21),

— võttes arvesse oma 17. detsembri 2020. aasta resolutsiooni tugeva sotsiaalse Euroopa kohta õiglaste üleminekute jaoks (22),

— võttes arvesse 7. juuli 2021. aasta resolutsiooni vana maailmajao vananemise ning 2020. aasta järgse vananemispoliitikaga seotud võimaluste ja väljakutsete kohta (23),

— võttes arvesse komisjoni 3. märtsi 2021. aasta teatist „Võrdõiguslikkuse liit: puuetega inimeste õiguste strateegia aastateks 2021–2030“ (COM(2021)0101),

— võttes arvesse oma 18. juuni 2020. aasta resolutsiooni Euroopa 2020. aasta järgse puuetega inimeste strateegia kohta (24),

— võttes arvesse oma 29. novembri 2018. aasta resolutsiooni puuetega naiste olukorra kohta (25),

— võttes arvesse komisjoni 28. juuni 2021. aasta teatist „ELi töötervishoiu ja tööohutuse strateegiline raamistik aastateks 2021–2027. Tööohutus ja töötervishoid muutuvas töömaailmas“ (COM(2021)0323),

— võttes arvesse oma 10. märtsi 2022. aasta resolutsiooni uue 2020. aasta järgse ELi töötervishoiu ja tööohutuse strateegilise raamistiku kohta (sh töötajate parema kaitsmise kohta kahjulike ainetega kokkupuutumise, tööstressi ja korduvatest liigutustest põhjustatud vigastuste eest) (26),

— võttes arvesse ETUI/EPSU raportit tasustamise läbipaistvuse ja sooneutraalse tööhindamise ning kutsealade liigitamise kohta avalikus teenistuses,

— võttes arvesse nõukogu 8. novembri 2019. aasta soovitust, milles käsitletakse töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate juurdepääsu sotsiaalkaitsele (27),

— võttes arvesse Euroopa Tööjõuameti (ELA) tegevust ja eelkõige koostööd liikmesriikidega deklareerimata töö vastu võitlemisel,

— võttes arvesse Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituudi 2021. aasta soolise võrdõiguslikkuse indeksit ja selle temaatilist keskendumist tervisele,

— võttes arvesse kodukorra artiklit 54,

— võttes arvesse tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni ning naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni raportit (A9-0189/2022),

A. arvestades, et sotsiaalõigused on osa inimõigustest ja põhiseaduslikest õigustest ja et naiste õigused on põhiõigused, ning arvestades, et Euroopa Komisjoni Veneetsia komisjon, Euroopa Inimõiguste Kohus ja harta rõhutavad, et inimõigused on õigusriigi osa; arvestades, et Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskavas esitatakse konkreetsed algatused selliste põhimõtete rakendamiseks, mis on olulised tugevama sotsiaalse Euroopa ülesehitamiseks õiglaste üleminekute ja taastumise elluviimiseks, näiteks sooline võrdõiguslikkus, võrdsed võimalused, töö- ja eraelu tasakaalustamine, lapsehoid ja laste toetamine, puuetega inimeste kaasamine ja pikaajaline hooldus; arvestades, et hooldustöötajate väärtuse ja õiguste laiendamine ning tugevdamine on nende algatuste, sh konkreetselt 17. ja 18. põhimõttega seotud algatuste rakendamise eeltingimus; arvestades, et Euroopa poolaasta ja sotsiaalvaldkonna tulemustabeli abil tuleks edendada ausamat, võrdset, kestlikku ja vastupidavat ühiskonda; arvestades, et kõrgeima saavutatava tervisestandardi keskkonnas elamine on põhiõigus ning kvaliteetne tervisekaitse tuleb tagada ja rakendada kõigis liidu poliitikavaldkondades ja tegevustes; arvestades, et ligipääs kvaliteetsetele avalikele teenustele on elatustaseme otsustav tegur osana hooldusstrateegiast ja selle valdkonna investeeringute suurendamisest;

B. arvestades, et lapsed moodustavad 18,3 % ELi elanikkonnast (28); arvestades, et 2020. aastal oli 47,5 % ELi leibkondade seas vähemalt üks laps ning 14 % leibkondadest moodustasid lapsed ja üksikvanem (29), kellest enamik olid naised;

C. arvestades, et suur osa nii ametlikest kui ka mitteametlikest, tasustatud kui ka tasustamata hooldajatest ja teenuseosutajatest on naised; arvestades, et hoolduskohustus leibkonnas kujundab naistele tööeas võimaliku tasustatud töö võimekuse, kestuse ja liigi ning seega mõjutab nende osalust ühiskondlikus, majanduslikus, kultuurilises ja poliitilises elus; arvestades, et naisi puudutavad stereotüübid, mille kohaselt nad on paremad hooldajad, ning arusaam, et tasustamata hooldus ja majapidamistööd on naiste töö, jõustavad arusaama meestest kui leivateenijatest ja naistest kui hooldajatest – arusaama, mis jätkuvalt kujundab ligipääsu sotsiaalõigustele ja mõjutab seega naiste majanduslikku iseseisvust ning soodustab hoolduse alahindamist ja majanduslikku märkamatust, eelkõige perehooldajate puhul, ning hooldustöötajate rolli alahindamist era- ja avaliku sektori asutustes;

D. arvestades, et 80 % kogu pikaajalisest hooldusest Euroopas osutavad mitteametlikud hooldajad (30), valdavalt naised, kellel puuduvad ausad töötingimused, kes on peamiselt tasustamata ja/või piisava sotsiaaltoetuseta, mistõttu hooldus on äärmiselt sooline probleem; arvestades, et mitteametliku hoolduse pakkumine on seotud õiguste, näiteks haiguspuhkuse ja põhipuhkuse ning ema-, isa- ja vanemapuhkuse puudumisega, tööhõive vähendamisega, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse määra suurenemisega, vaimse tervise halvenemisega ja sotsiaalse eraldatuse ning üksindustunde suurenemisega, mis kahjustavad nende füüsilist ja vaimset tervist, heaolu ja sotsiaalset kaasatust; arvestades, et naiste panus tasustamata hooldustöösse lisab globaalsesse majandusse aastas 11 triljonit (31) USA dollarit, mis moodustab globaalsest SKPst 9 % (32);

E. arvestades, et 15,4 % noortest, kes ei tööta, õpi ega osale koolitusel (NEET-noored), on sellises olukorras, kuna nad hooldavad lapsi või piiratud teovõimega täiskasvanuid või neil on muu perekondlik vastutus; arvestades, et 88 % NEET-noortest moodustavad naised (33);

F. arvestades, et tuleb teadvustada, et kõik inimesed vajavad eri ulatuses hooldust olenevalt muu hulgas vanusest, sotsiaal-majanduslikust seisundist, füüsilisest võimekusest ja isiklikust taustast lapsepõlvest vanaduseni; arvestades, et hooldust tuleb eristada puuetega või haigete inimeste toetamisest; arvestades, et nii tasustatud kui ka tasustamata hooldustöö ühiskondlikku ja majanduslikku väärtust ei väärtustata ega tunnustata ning see tuleb ümber hinnata ja viia majanduspoliitikate keskmesse; arvestades, et hoolduskohustusega inimeste sotsiaalset, soolise võrdõiguslikkuse alast ja majanduslikku mõju tuleb kiiresti hinnata, eelkõige demograafiliste muutuste kontekstis;

G. arvestades, et kõiki liikmesriike ja ELi seob ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon, sh selle artikkel 19 tõhusate ja asjakohaste meetmete rakendamise kohta tagamaks kõigi puuetega inimeste võrdsed õigused iseseisvaks eluks, kogukonnas osalemiseks ja kaasatuseks; arvestades, et võrdne ja tõhus juurdepääs taskukohastele kvaliteetsetele hooldus- ja tugiteenustele on puuetega inimeste iseseisva elu, ühiskonnaelus osalemise ja sotsiaalse kaasatuse oluline eeltingimus;

H. arvestades, et hooldus hõlmab kõiki teenuseid, mis toetavad hooldust vajavate isikute autonoomiat ja iseseisvust ning vähem kaitstudolukorras olevate inimeste ja rühmade füüsilisi, psühholoogilisi, emotsionaalseid, sotsiaalseid, isiklikke ja kodumajapidamisega seotud vajadusi; arvestades, et hooldust tuleb tunnustada kui õigust, mis tagab hooldust vajavate isikute õiguste võrdse kasutamise, väärikuse, autonoomia, kaasatuse ja heaolu; arvestades, et Euroopa Liit võib liikmesriikide tegevuse täienduseks ja toetamiseks täiustada hooldusteenuseid neile, keda hooldatakse, ja neile, kes hooldavad;

I. arvestades, et hooldustöö tähendab mitmesuguseid teenuseid, mida osutavad üksikisikud, pered, kogukonnad, tasustatud teenuseosutajad, avalikud organisatsioonid ja riigiasutused eri keskkondades alates institutsioonidest kuni kodumajapidamisteni;

J. arvestades, et komisjon määratleb isiklikke ja majapidamisteenuseid (PHS) „mitmesuguste tegevustena, mis soodustavad heaolu perede ja isikute kodudes, sh lapsehoid, puuetega inimeste pikaajaline hooldus, majapidamistööd, järeleaitamistunnid, remonttööd, aiandus, IKT tugi“; arvestades, et PHS hõlmab hooldust ja hooldusväliseid, otseseid ja kaudseid teenuseid; arvestades, et globaalsel tasandil on PHS üldiselt mõistetav majapidamistööde nime all; arvestades, et koduabiliste kaasamisel hooldustöötajate hulka tunnistatakse, et hooldamine ei hõlma ainult isiklikku hooldust, vaid ka suheteta kaudset hooldust, mis loob isikliku hoolduse osutamiseks vajalikud eeltingimused; arvestades, et isiklikes ja majapidamisteenustes on hooldus- ja muud tegevused suurel määral läbi põimunud, kuna suur osa töötajatest teeb mõlemat ja kuulub seega hooldajate hulka;

K. arvestades, et ligipääs kvaliteetsele hooldusele ja vanust arvestavatele keskkondadele on hädavajalikud tingimused pikemaks, tervislikumaks ja aktiivsemaks eluks; arvestades, et pikaajalist hooldust vajavate inimeste arv kasvab ELis prognooside kohaselt 2019. aasta 30,8 miljonilt 2050. aastaks 38,1 miljonini (34); arvestades, et mitmes liikmesriigis valitseb pikaajalise hoolduse sektoris juba tööjõupuudus, mis tõotab ainult suureneda, kui kasvab vajadus pikaajalise hoolduse järele, ning arvestades, et see eeldab investeeringuid tööjõudu ja selle inimväärsesse tööhõivesse ja -tingimustesse;

L. arvestades, et COVID-19 kriis tõi esile isiklike ja majapidamisteenuste töötajate olulise rolli meie ühiskonnas ning näitas kiireloomulist vajadust tagada nende töötajate täielik tunnustamine kõigis liikmesriikides, sh kollektiivläbirääkimiste õigused, sotsiaalkindlustus ja sotsiaalkaitse; arvestades, et nende töötajate nõuetekohase tunnustuse pideva puuduse tõttu mitmes liikmesriigis on paljud neist COVID-19 pandeemia ajal kaotanud töö ilma riiklikku palgahüvitist saamata ja töökoha säilitamise kavades osalemata; arvestades, et pandeemia tõi kaasa eluruumide kaotuse paljudele isiklike ja majapidamisteenuste valdkonna töötajatele ning muutis nad kaitsetuks vägivalla ja ahistamise suhtes töökohal;

M. arvestades, et vaatamata sellele, et elu jooksul võtab iga inimene vähemalt korra hooldaja ja hooldatava rolli, on olemas stigma ja stereotüübid vastastikuse sõltuvuse, füüsilise või vaimse puude, haiguse ja haprusega seonduvalt ning vajadus hoolduse ja toe järele, mis langeksid kokku muude diskrimineerimise alustega, eelkõige soo, seksuaalse sättumuse, vanuse, puuete, rahvuse, nahavärvi, etnilise või sotsiaalse päritolu, geneetiliste omaduste ja sotsiaal-majandusliku või sisserändaja või muu ebasoodsas olukorras inimese taustaga, mis süvendavad vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse riski;

N. arvestades, et ELi elanikkond vananeb: 19 % ELi kodanikest olid 2018. aastal 65-aastased või vanemad (35); arvestades, et ealine diskrimineerimine ja täitmata, märkamata ja tunnustamata hooldusvajadus on jätkuvalt Euroopas valitsevad hooldusprobleemid; arvestades, et vananemisega suureneb teiste abist sõltuvate või ravi ja pikaajalist hooldust vajavate inimeste arv;

O. arvestades, et reumaatilised ning luu- ja lihaskonna haigused on maailmas enim levinud, halvavad ja koormavad mittenakkavad haigused, mis mõjutavad rohkem kui 100 miljonit eurooplast ja hõlmavad Euroopas üle 50 % puuetega elatud aastatest; arvestades, et luu- ja lihaskonna haiguste leviku, halvavate tagajärgede ja kaasuvate haiguste suure määra tõttu on neid põdevatel inimestel Euroopas märkimisväärne vajadus pikaajalise formaalse ja mitteformaalse ravi järele;

P. arvestades, et paljudel hooldustöötajatel ja koduabilistel on rahvusvähemuslik taust või nad on rändajad (36), kes on eriti ebakindlas olukorras ning kogevad oma rassi või rahvuse, soo, sotsiaal-majandusliku seisundi ja kodakondsuse tõttu läbipõimunud diskrimineerimist ning teevad kohapealse majutusega hooldustööd sageli piiramatute töötundide vältel, mis rikub ametlikus ja mitteametlikus majanduses tööaja seadusi; arvestades, et need töötajad on peamiselt naised, kel puudub ametlik tööleping, nad on seega vähem kaitstud ärakasutamise vastu ja sageli puuduvad neil õigused eelkõige inimväärsele tööle ja sotsiaalkaitsele;

Q. arvestades, et kvaliteetsete, ligipääsetavate, kättesaadavate ja taskukohaste hooldusteenuste puudus valitseb kõigis liikmesriikides, sh maapiirkondades, mida mõjutab vananev rahvastik eriti; arvestades, et ametliku ja mitteametliku hoolduse seiret ning olemasolevate hooldusteenuste vormistust ja vahendeid takistavad andmete puudus, sh eristamata andmete puudus, kvaliteedinäitajate, näiteks osutatud teenuste hindamise ja seire Euroopa ajakasutusuuringu (ETUS) kasutamise puudus, rakendamise tegevuskavade puudus ja tervishoiuteenuse osutajate teadmiste puudus ajutiste invaliidsushaiguste kohta;

R. arvestades, et üks kõige põhilisemaid õigusi seoses hoolduse ja toega on õigus valida teenuse liik ja asukoht; arvestades, et õigust valida hoolduse liiki rikutakse sageli koduse hoolduse ja abi ebapiisava kättesaadavuse tõttu; arvestades, et abi saab liikmesriikides liiga harva piisavat toetust ja pole jätkuvalt liiga paljudele inimestele taskukohane; arvestades, et tervelt 75 % pikaajalist hooldust vajavatest eakatest väidavad, et satuksid allapoole vaesusriski piiri, kui nad oleksid sunnitud ostma koduseid hooldusteenuseid täies ulatuses turuhinnaga (37); arvestades, et enamikus majanduslikult kõige arenenumates riikides katavad sotsiaalkaitsesüsteemid mõõdukate vajadustega inimeste pikaajalisest hooldusest alla 40 % (38); arvestades, et liikmesriigid peavad tagama kvaliteetsete ja piisavalt rahastatud ning toimivate hooldusteenuste osutamise, sotsiaalkaitsesüsteemid ja neis sisalduva kvaliteetse pikaajalise hoolduse parema lõimimise, mis on hädavajalik sotsiaalse õigluse edendamisel ja soodustab soolist võrdõiguslikkust;

S. arvestades, et COVID-19 pandeemia on süvendanud ja esile toonud olemasolevad ebavõrdsused ning väljakutsed ja näidanud mitmesuguseid struktuurseid probleeme, mis Euroopa sotsiaalhoolekandesüsteemis peituvad, nagu puudulike ressurssidega hooldusrajatised ja tervishoiusüsteemid või investeeringute puudus, mis puudutab ametlikku hooldust ja majapidamisteenuseid, sh õigeaegset, taskukohast ja kvaliteetset ravi, ning pandeemia on rõhutanud olemasolevaid kriise hooldusvaldkonnas tulenevalt valdkonna oluliselt suurenenud töökoormusest, hooldustööjõu puudusest, alarahastatud ja ülekoormatud tervishoiusüsteemidest, liigsest toetumisest mitteametlikule tasustamata hooldusele või deklareerimata tööle; arvestades, et need tegurid suurendavad psühhosotsiaalseid riske, millega valdkonda jäänud hooldustöötajad, kes on põhiliselt naised, silmitsi seisavad; arvestades, et pandeemia väljakutsed tõid hooldust vajavatele isikutele kaasa üksinduse ja sotsiaalse eraldatuse ning suurenenud ahistamise, hooletuse, halvendas füüsilist ja vaimset tervist ning üldist heaolu kõigis põlvkondades üle kogu ELi, eelkõige siis, kui pandeemiaeelne panustamine hooldusse oli väiksem (39); arvestades, et neid pikaajalisi mõjusid inimeste tervisele ja heaolule ning sotsiaalseid ja majanduslikke tagajärgi pole veel täielikult analüüsitud ja kaasatud asjakohastesse poliitikavaldkondadesse;

T. arvestades, et mitteametlike hooldajate vajadusi Euroopas ei täideta ja COVID-19 pandeemia tõi päevavalgele mitteametlike hooldajate ja mitteametlikku hooldust saavate inimeste raskused ning näitas ebaproportsionaalset sõltuvust naistest ja tüdrukutest (40); arvestades, et isiklike ja majapidamisteenuste töötajate tunnustamise puudumine ja/või nende tööalase staatuse valesti liigitamine tähendas seda, et paljud, kes kaotasid COVID-19 pandeemia ajal töö, ei pääsenud enam ligi sotsiaalkaitse meetmetele;

U. arvestades, et COVID-19 pandeemia on süvendanud olemasolevat soolist ebavõrdsust, eriti mis puudutab tasustamata hooldustöö ning töö- ja eraelu tasakaalu puudumist, ning tõi kaasa topeltkoormuse paljudele naistele, kel olid pikemad tööpäevad ja kodus lisaks mitteametlik hooldus; arvestades, et enne COVID-19 pandeemiat (41) hooldas ELis lapsi, eakaid või puuetega inimesi 37,5 % naistest, võrreldes meestega, kelle osakaal oli 24,7 %; arvestades, et pandeemia lisas naistele keskmiselt umbes 13 tundi tasustamata tööd nädalas (42); arvestades, et kodus osalise tööajaga töötavatele või töötutele naistele avaldub suurem surve, kuna nad täidavad jätkuvalt pere hoolduskohustusi ja teevad majapidamistöid (43); arvestades, et COVID-19 pandeemia kõik mõjud pole veel täielikult teada ja selle sotsiaal-majanduslik mõju naistele jätkub;

V. arvestades, et Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel moodustasid poole COVID-19 surmadest pikaajalise hoolduse rajatiste elanikud (44); arvestades, et üle 70 % COVID-19-ga võitlevatest eesliini sotsiaal- ja tervishoiutöötajatest olid naised, kellest paljud seisid silmitsi COVID-19 nakkuse toime ning pikaajaliste toimetega, olid isoleeritud ja kogesid enneolematul määral stressi, ärevust, depressiooni, sooritasid enesetappe ja kogesid isegi posttraumaatilist stressihäiret; arvestades, et 2021. aastal lahkus ELis ametist 30 % õdedest (45); arvestades, et COVID-19-st tulenev suur nakatuvus ja suremus pikaajalise hoolduse rajatistes, sh tulenevalt ligipääsu puudumisest kaitsevahenditele, testidele ja ravile, rõhutasid süsteemseid puudujääke, mis olid tingitud liiga aeglasest üleminekust hoolekandeasutustest perekondlikele ja kogukondlikele hooldusteenustele, personali puudust, mis oli tingitud raskustest töötajate ligitõmbamisel ja alalhoidmisel, halbu tööhõive- ja töötingimusi, karjäärijuhtimise võimaluste puudumist hooldusvaldkonna töötajatele, raskusi piiriüleste töökohtadega ning mitteametlike hooldajate sotsiaalkaitsega seotud toe ja juurdepääsu puudumist;

W. arvestades, et lisaks täitmata ravivajadustele on COVID-19 pandeemia avaldanud äärmiselt negatiivset mõju juurdepääsule haridusele, inimväärsele eluasemele ja teenustele, mis on hädavajalikud laste heaoluks ja arenguks, ning loonud hooldus- ja haridusalaste kohustuste lisakoormuse kõigile lapsevanematele, eelkõige naistele ja üksikvanematele (46); arvestades, et empiirilised tõendid kinnitavad, et naiste osutatavate hooldusteenuste vähendamine ja tasustamata hooldustöö vähenemine COVID-19 pandeemia ajal on taaskehtestanud ja süvendanud soolist ebavõrdsust;

X. arvestades, et kvaliteetse hoolduse pakkumine oleneb piisavalt laiaulatusliku, hästi koolitatud ja motiveeritud spetsialiseerunud tööjõu olemasolust, atraktiivsete ning inimväärsete töötingimuste loomisest sotsiaalse dialoogi ning kollektiivläbirääkimiste teel, piisavast ning õiglasest palgast ning integreeritud teenuste loomisest ja piisavast avalik sektori poolsest rahastamisest; arvestades, et hooldusvaldkonnas on valitsenud pikalt tööjõupuudus ja aastatel 2019–2020 lahkus hoolekandesektorist 421 000 töötajat (47); arvestades, et kvaliteetne hooldus on oskustöö, mis nõuab koolitust ja kogemust, ning nõudlus hooldajatest oskustööliste järele lähiaastatel ainult kasvab; arvestades, et valdkonna kutseliseks muutmisel põhinev tööhõive ja jätkuõpe töökohal võivad edendada hooldusteenuste osutamise kvaliteeti; arvestades, et pikaajalise hoolduse suundumuse ning tavade ja tehnoloogia arengu kontekstis kujuneb hooldajatele kvalifikatsioon, mida tuleb tunnustada; arvestades, et omandatud õiguste direktiivi (2001/23/EÜ) tuleb rakendada alati, kui töötajate lepingud antakse üle vastuvõtvale hooldusteenuse osutajale;

Y. arvestades, et Euroopa Liidus on vähemalt 3,1 miljonit isiklike ja majapidamisteenuste töötajat deklareerimata, neil puudub tunnustus ja töötajate põhiõigused, näiteks kollektiivläbirääkimised, sotsiaalkindlustus ja sotsiaalkaitse (48); arvestades, et deklareerimata töö toob kaasa töötajate vähesema kaitse, hõlbustab tööjõu ekspluateerimist ja ahistamist ning kujutab endast liikmesriikide jaoks saamata jäänud tulu; arvestades, et kolmandate riikide dokumenteerimata kodanike tingimused hooldusvaldkonnas on eriti problemaatilised, mis puudutab nende sotsiaalõigusi ja ligipääsu inimväärsetele töötingimustele;

Z. arvestades, et deklareerimata töö vastu võitlemise Euroopa platvorm on saanud Euroopa Tööjõuameti (ELA) alaliseks töörühmaks eesmärgiga suurendada liikmesriikide ametiasutuste koostööd deklareerimata töö vastu võitlemisel;

AA. arvestades, et uuringute kohaselt soovib üle 90 % eakatest elada vanemas eas oma kodus; siiski veedab ainult 20 % oma elu viimased aastad eramajutuses ja paljud neist elavad hoolekandeasutustes (49); arvestades, et puudu on isiku vajaduste ja eelistustega kohandatud hooldusteenustest; arvestades, et see eeldab (50), et hooldusstruktuurid muudetakse tsentraliseeritud institutsioonidest patsiendikeskseks, perekonna- ja kogukonnapõhiseks hoolduseks, et toetada paremini hooldust ja tuge vajavaid isikuid, tuua kaasa olulist majanduslikku ja sotsiaalset kasu ning suurendada hooldatavate heaolu; arvestades, et hoolekandeasutuste hooldus ei ole sageli kooskõlas standarditega, mis puudutavad neid teenuseid kasutavate isikute sõltumatust, ning seda seostatakse sageli elu lõpuga, mitte kohaga, kus elada väärikalt, õnnelikult ning osaleda edasi sotsiaal- ja kultuurielus; arvestades, et see muutus on olematu või liiga aeglane ning selleks puuduvad ressursid ja arvesse tuleb võtta mitmesuguseid kogukondade vajadusi ja nõrkusi, näiteks sissetuleku ja muu ebavõrdsusega seonduvalt; arvestades, et liikmesriigid peaksid sellesse suundumusse panustama;

AB. arvestades, et on oluline uurida edasi ahistamist kõigis hoolduskeskkondades, teavitada selleni viivate tegurite kohta, edendada teadlikkust, koolitust, tuvastamist ja ahistamisvastast võitlust kõigi hooldustöötajate hulgas ning luua avalikud platvormid sellisest praktikast teatamiseks;

AC. arvestades, et tööturg kipub olema sooliselt segregeeritud ja alahindab valdkondi, kus enamiku tööjõust moodustavad naised; arvestades, et 2020. aastal oli naiste tunnipalk ELis keskmiselt 13,0 % võrra madalam kui meestel (51);

AD. arvestades, et hooldus on sageli jätkuvalt alahinnatud, saab vähe tunnustust ning mitteametlike hooldajate rahaline hüvitis on sageli ebapiisav või puudub; arvestades, et alahindamine palga- ja töötingimuste kujul ning hooldus- ja majapidamistööde nähtavuse puudumine on tihedalt seotud valdavate soorollide ja -normidega, mille kohaselt naine on hooldaja ja mees leivateenija, ning „topeltdevalveerimise“ surnud ringiga, kus hooldustööd teevad selle väärtusetusest tingituna sageli ühiskonna kõige nõrgestatumad rühmad ning hooldustegevust omakorda alahinnatakse, kuna seda teevad kõige nõrgestatumad rühmad, ja kodust hooldust ning muid isiklikke ja majapidamishoolduse teenuseid osutatakse suletud uste taga;

AE. arvestades, et hooldusvaldkonna feminiseerimine soodustab soopõhist tööhõive-, palga- ja pensionilõhet tulenevalt naistöötajate osakaalust mitteametlikus ja ametlikus hoolduses ning võib kaasa tuua suurema vaesusriski ja väiksema maksutulu liikmesriikidele ning Euroopa jaoks aastas saamata jäänud tulu 370 miljardit eurot SKPst (52);

AF. arvestades, et naised ja rändajad, eelkõige ELi ja kolmandate riikide liikuvad töötajad, moodustavad suurema osa hooldustöötajatest, kusjuures naised moodustavad 76 % ELi 49 miljonist dokumenteeritud hooldustöötajast (53) ja üle 85 % tasustamata hooldusest kõigis liikmesriikides, kui võtta arvesse kaasatust nii päeva kui ka nädala lõikes (54);

AG. arvestades, et pikaajalises hoolduses töötab 6,3 miljonit töötajat, kes on valdavalt (81 %) naised, ja järjest enam on töötajaid vanuses 50+, osalise tööajaga, ebakindlas olukorras ja platvormitöötajaid ning võõrtöötajaid, mitteametlikke ja liikuvaid töötajaid, sh kohapeal majutatavad hooldajad (8 % hooldusvaldkonna töötajatest on võõramaalased); arvestades, et 2020. aastal moodustasid võõrtöötajad ja liikuvad töötajad 28 % isikliku hoolduse töötajatest (55); arvestades, et hoolduse puudujääke ELi teatud piirkondades süvendab hoolduse väljavool ja globaalsed hooldusahelad kui nähtus; arvestades, et seetõttu on võimatu käsitleda hooldust vaid riigipiiride sees; arvestades, et jätkuvalt on takistusi, mis tõkestavad hooldusteenuste tasuta osutamist ELis; arvestades, et need töötajad on meie ühiskonnas hädavajalikud nii rahvatervise seisukohast kui ka selleks, et kaasata sotsiaalselt hooldatavaid, kes on mõnikord isoleeritud;

AH. arvestades, et kõikides liikmesriikides on hooldus- ja majapidamistöö valdkondades töötasu allpool keskmist ja madalam kui tasu, mida töötajad saavad sama töö eest teistes valdkondades, eelkõige tervishoius (56); arvestades, et see tuleneb mitteametlikust tööst, väiksemast kollektiivläbirääkimistega hõlmatusest nendes valdkondades ja valdavalt naiste hõlmatud valdkondade, näiteks hoolduse alahindamisest; arvestades, et neil tulundus- ja mittetulundusvaldkondade töötajatel puudub sageli ligipääs töötajate esindusele ning kollektiivläbirääkimistele; arvestades, et erinevus keskmisest palgast on väikseim liikmesriikides, kus valdkonna teatud osades kehtivad kollektiivläbirääkimised (57); arvestades, et töötajate esindatus, sh ametiühingud ja kollektiivläbirääkimised kõigis hoolduskeskkondades ning standardite kehtestamine ja täitmine kogu hooldusvaldkonnas on töötajate õiguste ning huvide esindamisel ja kaitsel hädavajalikud;

AI. arvestades, et COVID-19 kriis on esile toonud mitu väljakutset seoses pikaajalise hoolduse töötajate töötingimustega; arvestades, et pikaajalise hoolduse töötajad olid isegi suuremas COVID-19-sse nakatumise ohus kui tervishoiutöötajad haiglates tulenevalt isikukaitsevahendite ning infektsiooniprotokollide ja muu ennetustegevuse jaoks vajaliku asjakohase koolituse puudusest;

AJ. arvestades, et kuigi see toob enamikule hooldajatest emotsionaalset rahulolu, mõjub hooldustöö sageli hooldajate füüsilisele ja vaimsele tervisele halvasti ning süvendab hooldustöö konflikti tasustatud tööga, mis on eriti märgatav naissoost hooldajate puhul (58); arvestades, et ametlike ja mitteametlike hooldajate vaimset tervist on COVID-19 pandeemia ebaproportsionaalselt mõjutanud; arvestades, et pandeemia ajal on vaimsed probleemid suurenenud ja omakorda hoolduskoormust kasvatanud; arvestades, et hooldustööd seostatakse sageli töötamisega vahetustes, lühikese etteteatamise ja pikkade töötundidega; arvestades, et terviseriskid ja tööaja halb kvaliteet on pikaajalise hoolduse valdkonna suhteliselt suure töölt puudumise määra peamised põhjused; arvestades, et 38 % hooldustöötajatest usuvad, et nende töö kahjuliku mõju tõttu ei suuda nad töötada 60-aastaseks saamiseni (59);

AK. arvestades, et Euroopas on 33 % pikaajalise hoolduse töötajatest silmitsi seisnud mingit tüüpi vaenuliku sotsiaalse käitumisega (sh verbaalse ahistamise, ähvarduste ja alandava käitumisega) ning ainult 22 % pikaajalise hoolduse töötajatest on oma töötingimustega väga rahul (60);

AL. arvestades, et ametlikel kohapeal majutatavatel hooldajatel on mitmesugused tööhõive vormid, näiteks hooldusettevõtete kaudu või ajutiste tööbüroode ja vahendajate kaudu;

AM. arvestades, et naised moodustavad enamiku hooldatavatest ja 44 miljonit inimest ELis osutavad mitteametlikku pikaajalist hooldust pereliikmetele, naabritele või sõpradele (61), kellest enamik on naised, ning 12 % naistest ja 7 % meestest, kes osutavad mitteametlikku pikaajalist hooldust, teevad seda rohkem kui 40 tundi nädalas (62); arvestades, et peaaegu 30 % üle 65-aastastest inimestest elavad kahe või enama mittenakkusliku haigusega; arvestades, et mittenakkuslikud haigused avaldavad arvestatavat ja kasvavat koormust patsientidele, hooldajatele, ühiskonnale ja tervishoiusüsteemidele;

AN. arvestades, et suur hulk hooldatavatest, kes vajavad mitteametlikku hooldust, on otseselt seotud nende vajadustele kohandatud kvaliteetsete professionaalsete teenuste kättesaamatuse, ligipääsematuse ja liigse kallidusega ning sellega, et paljude liikmesriikide vaikimisi valik peamise hoolduse osutamise allikana on tasustamata mitteametlik hooldus (63); arvestades, et mitteametliku hoolduse osutamine peaks olema valik ja mitte vajadus, mis tuleneb kättesaadava hooldusteenuse puudumisest;

AO. arvestades, et märkimisväärne osa ametlikest kohapeal majutatavatest hooldustöötajatest töötab nn hallis majandusalas, mis kahjustab koduhoolduse kvaliteeti; arvestades, et halli ala hooldajate täpseks loetlemiseks vajalikud andmed puuduvad;

AP. arvestades, et naised teevad ELis nädalas 13 tundi rohkem tasustamata hooldus- ja majapidamistöid kui mehed (64); arvestades, et ülalpeetavate pereliikmete ligipääs taskukohasele ja kvaliteetsele ametlikule pikaajalisele hooldusteenusele ning tasustamata hoolduse ja majapidamistööde ebavõrdne jaotus meeste ja naiste vahel on põhitegurid, mis määravad ära, kas naised sisenevad tööturule ja püsivad seal, ning panevad paika nende ametikoha kvaliteedi; arvestades, et ELis jääb tööturult eemale 7,7 miljonit naist nende mitteametlikest hoolduskohustustest tulenevalt, võrreldes vaid 450 000 mehega, ja 29 % osalise tööajaga naistest nimetab hoolduskohustusi osalise tööajaga töötamise peamiseks põhjuseks (65); arvestades, et 6 % meestest väidab, et peamine põhjus osalise tööajaga töötamiseks on hoolduskohustus, võrreldes 29 %-ga naistest, ja igapäevaselt osutab hooldust ELis vaid 64 % isadest (66);

AQ. arvestades, et naised kogevad ka rohkem karjäärikatkestusi, töötavad lühema tööajaga ja suurema tõenäosusega osalise tööajaga ning on ebakindlal või ajutisel tööl; arvestades, et valdkonna segregeeritus, tasustamata hoolduse ja majapidamistööde ebavõrdne jaotus kujutavad endast jätkuva tööhõive-, palga- ja pensionilõhe peamisi põhjuseid ning naiste suuremat vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse riski; arvestades, et sooline palgalõhe oli 2020. aastal keskmiselt 27 % (67); arvestades, et tasustamata hooldus- ja majapidamistööde võrdne jaotus, mis tähendab meeste võrdset kaasatust, omab selgelt positiivset mõju naiste tasustatud tööhõivele ja soolise palgalõhe vähendamisele; arvestades, et lapsehoiukohustus on tööstaatuse muutuse põhjus 60 %-le naistest, võrreldes 17 %-ga meestest, ja toob kaasa tööaja vähenemise 18 %-le töötavatest naistest ja vaid 3 %-le meestest (68); arvestades, et kvaliteetsete lapsehoiuteenuste kättesaadavus, juurdepääsetavus ja taskukohasus on üliolulised, et võimaldada hoolduskohustustega inimestel, eelkõige naistel, tööturul osaleda; arvestades, et rahvatervise probleemid, nagu migreen, on levinumad naiste hulgas (69) ja suur osa mõjutatud naistest on jätkuvalt lapsehoiu ja majapidamistööde eesliinil;

AR. arvestades, et neid lahknevusi kinnitab ülemaailmsel tasandil see, et naised pühendavad keskmiselt 3,2 korda rohkem (201 tööpäeva aastas) aega kui mehed (63 tööpäeva) tasustamata hooldustööle, ning see on kõige ilmselgem tüdrukute ja naiste hulgas, kes elavad keskmise sissetulekuga riikides, kel on väiksemad haridussaavutused, kes elavad maapiirkondades ja eelkooliealiste lastega (70);

AS. arvestades, et naised moodustavad elutähtsate kutsealade töötajate seas valdava osa (neljas 16-st muust töötajate kategooriast, mida peetakse elutähtsaks, moodustavad ELis naised üle 50 % tööjõust) (71), näiteks hooldustöötajate hulgas, kelle ülesandeid ei saa enamjaolt täita kaugtöö korras, ning valdkondades, mida on pandeemia kõige rohkem laastanud ja seega muutnud vähem kaitstuks suure nakkusohu, töökoormuse, häiritud töö- ja eraelu tasakaalu ning töökoha kaotuse suhtes; arvestades, et töö- ja elamistingimused on tasustatud tööl olevate väikelastega naiste jaoks eriti raskendatud (72);

AT. arvestades, et hooldus on jätkuvalt üks põhivaldkondi, kus taastoodetakse soolisi arhetüüpe, mida süvendab veelgi puudulik panustamine kvaliteetsetesse teenustesse ja sooline kallutatus muudes poliitikavaldkondades, mis mõjutavad ebaproportsionaalselt naiste enesemääramist sotsiaalses ja tööelus, näiteks maksusoodustuste süsteemis;

AU. arvestades, et sotsiaalmajandusettevõtetel võib olla märgatav potentsiaal ja panus hooldajate tööturule taaslõimimisse;

AV. arvestades, et mitmed ELi liikmesriigid ja piirkonnad ei ole veel saavutanud eesmärki pakkuda lapsehoiuteenust 90 %-le kolmeaastastest kuni kohustuslikus koolieas lastest ning 33 %-le kolmeaastastest ja noorematest lastest; arvestades, et piisava taristu puudumine, mis pakuks kõigile kvaliteetset ja kättesaadavat lapsehoidu, eelkõige väikelastega seotud teenuseid, mõjutab eriti ebasoodsas olukorras perekondade lapsi ning kajastub varaseimat lapsehooldust kõige enam vajavate puuetega laste, roma ja muude vähemuskogukondade laste, sisserändajate laste, vaesuses elavate laste jt ebasoodsas olukorras olevate rühmade laste haridushõives, mis on alla keskmise (73);

AW. arvestades, et 2020. aastal oli ELis vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus 24,2 % lastest ehk peaaegu 18 miljonit last; arvestades, et madala sissetulekuga perede lapsed, kodutud lapsed, puuetega lapsed, rändetaustaga lapsed, rahvusvähemuse taustaga lapsed, eelkõige roma lapsed, hoolekandealused lapsed, ebakindlas perekondlikus olukorras lapsed, üksikvanemaga pered, LGBTIQ+-pered ja pered, kus vanemad töötavad välismaal, seisavad silmitsi suurte raskustega, nagu äärmine eluasemepuudus või ülerahvastatus, tõkestatus fundamentaalsetele ja põhiteenustele juurdepääsul; arvestades, et tõenäosus, et puuetega lapsed paigutatakse hooldusasutustesse, on ELis võrreldes puueteta lastega ebaproportsionaalselt suur, ning puuetega laste puhul on hoopis vähem tõenäolisem, et neid lapsi püütaks viia hooldusasutusest üle kogukondlikule ja perekondlikule hooldusele (74); arvestades, et Euroopa lastegarantii on ELi instrument, mille eesmärk on vaesuse ning sotsiaalse tõrjutuse ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks tagada seda vajavatele lastele tasuta ja tõhus juurdepääs põhilistele hooldusteenustele, näiteks alusharidus ja lapsehoid, haridus- ja koolitegevus, tervishoid ning vähemalt üks tervislik eine koolipäeva jooksul, ja kõigile seda vajavatele lastele tõhus juurdepääs tervislikule toidule ja piisavale eluasemele (75); arvestades, et taskukohane kvaliteetne lapsehoid ja haridus on laste isikliku arengu ning heaolu seisukohast hädavajalikud; arvestades, et lapsehoiuteenustel ning meeste ja eriti naiste tööhõivel ja sissetulekul on ilmselge positiivne seos (76);

AX. arvestades, et juurdepääs kvaliteetsetele hooldusteenustele, eriti pikaajalisele hooldusele, oleneb üha enam üksikisiku ja perekonna sissetulekust, nende elukohast, teenuste kättesaadavusest ja kohaletoimetamisvõimest ning geograafilisest kättesaadavusest ja teenuseosutajate vabadest võimalustest; arvestades, et igast kolmest isikust kahel puudub hinnanguliselt juurdepääs hooldusteenustele, peamiselt nende kättesaadavuse ja liigse kalliduse tõttu (77); arvestades, et väikese sissetulekuga, madala haridustasemega ja rändajatest leibkondadel on suurimad raskused formaalsetele kodustele pikaajalisele hoolduse teenustele juurdepääsul; arvestades, et üle kogu ELi on üks kolmandik ja viies liikmesriigis isegi üle poole leibkondadest teatanud, et neil on vaja professionaalseid pikaajalise hoolduse teenuseid, kuid neil puudub neile juurdepääs rahalise olukorra tõttu (78); arvestades, et juurdepääs tervishoiule ja hooldusele peaks olema üldine ja tõhus, sõltumata majandustingimustest või asukohast või haldusolukorrast ja -seisundist; arvestades, et väikese sissetulekuga inimesed on lisaks suurema hooldusvajadusega rühm (79);

AY. arvestades, et digitehnoloogial on potentsiaal toetada nii ametlikke kui ka mitteametlikke hooldajaid ja vähendada neile langevat koormust, näiteks patsientide transportimisel nõustamisele, mida on võimalik läbi viia võrgus; arvestades, et 2021. aasta Eurocarersi uuringu kohaselt ei kasutanud 78 % mitteametlikest hooldajatest kunagi hooldusega seotud tehnoloogiat (80); arvestades, et digipööret ja asjade internetti tuleb hooldusvaldkonnas arvesse võtta, kuid see ei saa täielikult olla hooldusega seotud asendamatu inimsuhtluse aseaine; arvestades, et tuleks edendada uurimis- ja katseprojekte, et katsetada digiteenuste rakendatavust ja tõhusust; arvestades, et eakatele, sh hooldatavatele, on digiteenustele juurdepääs keerulisem; arvestades, et juurdepääsu digiteenustele, sh digitaalsele kirjaoskusele, tuleks mõista kui hooldatavate õigust; arvestades, et drastiline üleminek kaugtööle näitas vajadust paremini jõustada, läbi vaadata ja uuendada digikeskkonna töötingimustega ning tööelus tehisintellekti kasutusega seotud seadusi;

AZ. arvestades, et naised, kes seisavad silmitsi läbipõimunud diskrimineerimisega, kohtavad tervishoiu- ja hooldusteenustele juurdepääsul lisatakistusi ning erilist tähelepanu tuleb pöörata era- ja avalikele teenustele juurdepääsuga seotud alateadlikele eelarvamustele, mis tulenevad püsivatest stereotüüpidest ja teatud rühmade puudulikust esindatusest neis institutsioonides;

BA. arvestades, et erilist tähelepanu tuleb pöörata kõrges vanuses inimestele, vajaduse korral aidata neid, kes enam ise toime ei tule, ja mitte jätta neid eraldatuse seisundisse;

BB. arvestades, et ennetuse ja geriaatrilise rehabilitatsiooni olulisust tervislikuks ja väärikaks vananemiseks tuleb asjakohaselt arvesse võtta;

BC. arvestades, et on olemas vajadus õendushoolduse ümberkujundamiseks, pakkudes seal, kus võimalik, tasuta või taskukohast kodust õendustuge;

BD. arvestades, et suuremad investeeringud hoolekandesektorisse kooskõlas kestliku arengu eesmärkidega looksid maailmas aastaks 2035 peaaegu 300 miljonit lisatöökohta (81); sellest 96 miljonit otsest töökohta moodustaks lapsehoid, 136 miljonit otsest töökohta pikaajaline hooldus ja 67 miljonit kaudset töökohta hooldusvälised valdkonnad; arvestades, et taoline töökohtade loomine eeldaks ülemaailmsest SKP-st 3,2 % investeeringuid, võttes arvesse kogukulu, millest on maha arvatud maksutulu (82); arvestades, et Euroopa Komisjon prognoosib ELis 2030. aastaks 8 miljoni uue töökoha loomist hooldusvaldkonnas (83);

BE. arvestades, et demograafilised muutused ja sellega kaasnev rahvastiku vananemine suurendavad nõudlust hooldusteenuste järele; arvestades, et automatiseerimine ei asenda ega vähenda tõenäoliselt hooldustöid; arvestades, et see peaks motiveerima ELi ja liikmesriike investeerima hoolekandesektorisse kui paljutõotavasse töökohtade loomise valdkonda digipöörde raamistikus, et suurendada kvalifitseeritud töötajate arvu ja meelitada valdkonda rohkem inimesi;

BF. arvestades, et hooldus-, eriti sotsiaalhoolekandeteenuste kvaliteedistandardid puuduvad jätkuvalt või on ebapiisavad;

BG. arvestades, et hooldusvaldkond vajab olulisi investeeringuid, ressursse ja reforme; arvestades, et aastal 2018 oli hinnanguline aastane investeerimispuudujääk sotsiaaltaristusse Euroopas 100–150 miljardit eurot (84); arvestades, et 2021. aasta rahvastiku vananemise aruanne ennustab pikaajaliseks hoolduseks vajaminevate avalike kulutuste suurenemist aastaks 2070 kuni 2,9 % võrra SKPst, võrreldes 2016. aasta 1,7 %-ga, samas kui tervena vananemise stsenaarium võib neid kulusid oluliselt vähendada ja pikaajalise ravi vajaduse täielik kaetus suurendab seda märgatavalt;

BH. arvestades, et on hädavajalik mõista ametliku ja mitteametliku hoolduse vahelist seost; arvestades, et ametlik hooldus võib mitteametlikke hooldajaid toetada, näiteks võimaldades neil puhata ja koolitustel osaleda; arvestades, et mitteametlike hooldajate tunnustamise puudumine ja sellega seotud andmete puudumine nende kohta takistab seda seost;

BI. arvestades, et hooldusteenuste osutamine sõltub hästi rahastatud ja toimivatest avalikest teenustest ja sotsiaalkaitsesüsteemidest;

BJ. arvestades, et mitteametlike hooldajate elanikkonnarühm on märgatavalt mitmekesine; arvestades, et nende vajadused on erinevad olenevalt nende sotsiaal-majanduslikust taustast, nende tööturuosalusest, nende hooldatavate vajadustest ja ajast, mille nad ülalpeetavate eest hoolitsedes veedavad;

BK. arvestades, et neurodegeneratiivsed haigused, nagu Alzheimeri tõbi ja muud mälu halvavad haigused, jäävad enamikus Euroopa riikides sageli diagnoosimata; arvestades, et on selgeid viiteid sellele, et praegune 9 miljoni suurune dementsusega seotud kinnitatud juhtumite arv kahekordistub 2050. aastaks; arvestades, et naised põevad dementsust jätkuvalt ebaproportsionaalselt palju (85);

BL. arvestades, et 2021. aasta veebruaris avas Euroopa ombudsman omal algatusel päringu komisjoni rolli kohta deinstitutsionaliseerimise kohta ELis, keskendudes komisjoni kohustusele tagada, et liikmesriigid kasutaksid ELi rahalisi vahendeid nii, et see edendaks üleminekut hoolekandeasutustelt sõltumatule elule ja osalusele kogukonna elus;

BM. arvestades, et 2001. aasta ajutise kaitse direktiivi pakutud mehhanism on esimest korda aktiveeritud vastusena pagulaste, eelkõige Ukraina sõja eest põgenevate lastega naiste ja teiste ülalpeetavate massilisele sissevoolule, tagamaks ümberasustatud isikutele võrdväärse juurdepääsu tööturule ja eluasemele, arstiabile ning lastele juurdepääsu haridusele; arvestades, et nimetatud mehhanismi aktiveerimine toob kaasa märgatava otsese mõju hooldusvaldkonnale ja suurendab ELis kõikehõlmavaid ning personaliseeritud hooldusteenuseid vajavate isikute arvu ning nii ametlike kui ka mitteametlike hooldajate arvu;

BN. arvestades, et andmed hooldusteenuste kvaliteedi kohta põhinevad peaaegu eranditult ebastandardsetel kliendirahulolu uuringutel;

BO. arvestades, et raskused piisava, inimväärse ja taskukohase eluaseme pakkumisel, eriti eakatele, vallalistele isikutele, puuetega inimestele, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus inimestele, väikelastega ja üksikvanemaga peredele, takistavad märgatavalt juurdepääsu kvaliteetsetele hooldusteenustele;

BP. arvestades, et OECD 11 riigis on pikaajalise hoolduse töötajate mediaanpalk ainult 9 eurot tunnis, samas kui haiglatöötajatel, kellest enamik on mehed, on see keskmiselt 14 eurot tunnis (86);

BQ. arvestades, et haiglatöötajatest rohkem kui poolte sõnul ei teeni nad piisavalt põhivajaduste, näiteks majutuse ja toidu eest maksmiseks, ning 31 %-l puudub piisav juurdepääs isikukaitsevahenditele (87);

BR. arvestades, et enamik hooldustöötajatest ei teeni piisavalt raha, et lubada endale ja oma perekonnale inimväärset elatustaset (88);

Euroopa, mis hoolib

1. märgib, et on hädavajalik tagada väärikus, sõltumatus, autonoomia, heaolu ja osalus ühiskondlikus elus kvaliteetse hoolduse kaudu kogu elukäigu jooksul alates alusharidusest ja lapsehoiust kuni eakate hooldusteenusteni ning toetada puuetega inimesi, arvestades, et inimesed on üksteisest sõltuvad ja igaüks võib mõnes elujärgus hooldust vajada;

2. rõhutab avaliku hooldusteenuse kättesaadavuse ja juurdepääsetavuse ning hoolduse kvaliteedi, kättesaadavuse, juurdepääsetavuse, taskukohasuse ja asjakohasuse olulisust ning seda, et kõigil hooldust vajavatel inimestel ja nende hooldajatel peaks olema õigus päriselt neile ja nende perekondadele sobivaid hooldusteenuseid ja nende vormi (pereteenused, kogukonnapõhine hooldus, personaliseeritud hooldus või muud vormid), osutamise paika ja nende intensiivsust valida, kusjuures erilist tähelepanu tuleb pöörata hoolduse osutamisele ja juurdepääsetavusele neile, kes elavad äärealadel (433), nagu maapiirkonnad või äärepoolseimad piirkonnad; on seisukohal, et kvaliteetsete avalike ja sotsiaalteenuste osutamisse investeerimine on hädavajalik, et takistada ebasoodsate olude ülekandumist ühelt põlvkonnalt teisele;

3. märgib, et hooldust ja selle erinevaid poliitikameetodeid tuleb arendada ja ümber kujundada isikute vajaduste kohaselt, tunnistab, et hoolduse korraldamise mudelid ja vormid on liikmesriikides mitmekesised, ja rõhutab iga inimese õigust valida oma isikliku olukorra jaoks parimad asjakohased kvaliteetsed hooldusteenused ning vajadust, et liikmesriigid ja EL seda õigust oma poliitika raames tagaksid; rõhutab, et Euroopa sotsiaalõiguste samba 18. põhimõtte kohaselt on igaühel õigus kvaliteetsetele ja taskukohastele pikaajalise hoolduse teenustele, eelkõige koduhooldusele ja kogukonnapõhistele teenustele.

4. märgib, et naised moodustavad enamiku (76 %) ametliku hooldusvaldkonna tööjõust ja teevad põhilise osa mitteametlikust hooldustööst ja moodustavad ka enamiku hooldatavatest, märgib, et hooldus on jätkuvalt alahinnatud, tunnustamata ega taga hooldajatele piisaval määral või sageli üldse mitte rahalist hüvitist ja et see palga, töötingimuste ja nähtavuse puudumisega seotud alahinnatus on tihedalt seotud valdkonna feminiseerimisega tulenevalt ametlikus ja mitteametlik hoolduses töötavate naiste suurest osakaalust; rõhutab, et seda soolist aspekti tuleb hooldusstrateegiate ja -poliitika kujundamisel arvesse võtta;

5. väljendab muret struktuursete piirangute ja majandusraskuste pärast, mis puudutab isikutele kättesaadavate hooldusteenuste liiki, ning tunnistab, et hoolduse lõimimine üle Euroopa on piiratud asjakohaste algatuste ja struktuuride puudumise tõttu;

6. rõhutab, kui oluline on integreeritud ja õiguspõhine lähenemisviis hoolduse valdkonnas võetavatele Euroopa ühismeetmetele, milles pööratakse võrdselt tähelepanu inimeste füüsilistele, vaimsetele, psühholoogilistele, sotsiaalsetele, isiklikele ja leibkondlikele vajadustele; rõhutab, et on oluline rajada teed sidusamale lähenemisele tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandesüsteemide vahel ning ametliku ja mitteametliku hoolduse vahel ning koostööle kohaliku, piirkondliku ja riikliku hoolduspoliitika vahel ELi liikmesriikides koos horisontaalse ja valdkonnapõhise lõimumisega;

7. rõhutab vajadust koostada ambitsioonikas ja kaasav Euroopa hooldusstrateegia, millega tagatakse võrdväärne juurdepääs hooldusele kõigi jaoks, pöörates erilist tähelepanu vähe kaitstud isikutele, ja soodustatakse sotsiaalset õiglust;

8. on arvamusel, et põhiline on ennetus; kutsub üles mittenakkuslike haiguste primaarse, sekundaarse ja tertsiaarse ennetuse ( 89 ) , sh piisaval määral asjakohase hariduse ja teabe kasutamise, seire, varajase avastamise, ennetuse ja piisava järelevalve lisamist tervikliku Euroopa hooldusstrateegia komponentide hulka; nõuab tungivalt, et komisjon kehtestaks kõikehõlmava ja tervikliku lähenemisviisi hooldusele;

9. kutsub komisjoni üles tugevdama ELi vastupanuvõimet ja suutlikkuse arendamist tervishoiukriisides; kutsub komisjoni üles uurimistegevuse ja innovatsiooni edendamiseks kehtestama prioriteetsed valdkonnad tulevaseks teadus- ja arendustegevuseks praeguste ja tulevaste haiguste alal ning hooldusvaldkonnaga seotud võimaluste edasiseks arendamiseks, sh erasektorile;

10. rõhutab, et võrdse leivateenija/hooldaja mudel, kus mehed ja naised osalevad sama palju tööturul tasustatud töös ja majapidamise ning hoolduskohustustega seotud tasustamata töös, peaks olema kogu ELi hooldusvaldkonna, tööturu ja sotsiaalteenuste alase tegevuse eesmärk; tuletab meelde soolõime rakendamise olulisust kõigis poliitikavaldkondades;

11. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles hooldusvaldkonda panustama, tugevdama ja tagama kestlikke, suuremaid ning piisavaid investeeringuid ja rahastust hooldust vajavate inimeste jaoks võrdväärse juurdepääsu tagamiseks taskukohastele ja asjakohase personaliga hooldus- ja majapidamisteenustele ning aktiivsele ja hooldajate jaoks rahuldavale tööelule, nii et palgast piisab inimväärseks eluks ja valdkonna karjäärivõimalusteks oskuste sertifitseerimise ja valideerimise kaudu;

12. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles parandama rahastuse kättesaadavust igat tüüpi hooldusteenuste jaoks ja kasutama kõige paremini ära Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde lapsehoidu ning eakate ja teiste hooldust vajavate inimeste hooldusse investeerimiseks ESF+, InvestEU jt rahastamisvahendite kaudu, mis sotsiaalseid investeeringuid soodustavad, ning taaste- ja vastupidavusrahastu, programmi „EL tervise heaks“ ja Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu, mis on ette nähtud avalikult tagatud hooldusesse investeerimiseks ja kõigi jaoks juurdepääsetavate ning taskukohaste teenuste võimaldamiseks; kutsub komisjoni üles tõstma latti ja looma sünergiat soolise võrdõiguslikkuse, vähe kaitstud rühmade liikmete kaasatuse ning digi- ja rohepöördesse investeerimise standardite alal, näiteks selleks et toetada hoolduse ja hooldusprojektide rohepööret ning käivitada keskkonnasäästliku hoolduse algatus, kuna hooldustaristul on märgatavalt negatiivne keskkonnamõju, mida tuleb juhtpõhimõtteid arvestades lahendada ja leevendada; kutsub komisjoni üles töötama selles vallas välja suunised ja tegevuskava liikmesriikide ühiste standardite kujundamiseks; kutsub Euroopa Investeerimispanka üles lisama aastaeelarvesse hooldusvaldkonna ja hoolekandesektori arendamise Euroopa soolise võrdõiguslikkuse ja naiste majandusliku võimestamise strateegia osana;

13. nõuab, et koostataks sihtotstarbeline investeerimispakett ELi hooldusvaldkonna ja hoolekandesektori edendamiseks ning et tagataks koostöö eri kavade ja algatuste vahel strateegia tõhusa rakendamise huvides; kutsub taas kord üles arendama rahaturufondis ja seotud kavades sootundliku eelarvestamise vahendeid, mis võimaldaksid tuvastada spetsiifilist rahastust soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks;

14. tuletab meelde ELi ja liikmesriikide kohustusi üle minna segregeeritud institutsioonipõhiselt hoolduselt üle kogukonna- ja perekonnapõhisele hooldusele ning edendada iseseisva elu ja toe eri mudeleid; kutsub liikmesriike üles saadaolevate Euroopa ja riiklike fondide abil selle ülemineku kiirendamiseks ning isikliku autonoomia ja iseseisva elu toetamiseks soodustama iseseisvust edendavaid meetodeid, näiteks kodude kohandamist või digituvastussüsteemide ja abitehnoloogia paigaldamist kodudesse täielikult kooskõlas puuetega inimeste õiguste konventsiooni sätete ja eesmärkidega; kutsub üles komisjoni rakendama tõhusaid meetmeid veendumaks, et ELi fonde kasutataks üleminekul institutsioonipõhiselt hoolduselt kogukonna- ja perekonnapõhisele hooldusele, tagades samas pereteenused täies mitmekesisuses;

15. rõhutab, et deklareerimata töö vähendamiseks ametlikus hoolduses on oluline pakkuda avaliku sektori rahastamist tegelikele hooldusteenuse osutajatele sotsiaalkindlustussüsteemides või maksukulutuste kaudu, mis muudavad seadusliku ja õiglase hooldusteenuse osutamise taskukohaseks;

16. kutsub liikmesriike üles tagama üldise tervisekindlustuse, suurendama investeeringuid tervishoidu ja seadma prioriteediks rahastuse kogukondlikku ja esmatasandi hooldusesse; kutsub liikmesriike üles eemaldama kiiresti olemasolevad takistused tervishoiu võimaldamisel kõigile, sh dokumentideta rändajatele, pöörates erilist tähelepanu naistele, kes seisavad silmitsi läbipõimunud diskrimineerimisega; kutsub üles tagama kõrgemat ning õiglast palka ning inimväärseid töötingimusi hooldustöötajatele, tervishoiuabilistele ja teistele tugitöötajatele;

17. rõhutab, et oluline osa hooldusmudelitest, -teenustest ja -rajatistest põhineb institutsionaalsel, aegunud mudelil, mis ei täida tänapäevaseid kvaliteedikriteeriume ega hooldatavate füüsilisi, sotsiaalseid ja psühholoogilisi vajadusi; rõhutab, et hooldust vajavad inimesed tuleks seada hoolduskavade keskmesse hoolduspoliitika ja -teenuste koostamise, rakendamise ja hindamise kõigis etappides hooldusteenuse osutamise innovatiivsete lahenduste, uute mudelite ja vahendite uurimise, hooldust vajavate inimeste isiklikke vajadusi arvestava sotsiaalse kaasatuse ja põlvkondadeülese mõistmise edendamise teel, mille eesmärk on üleminek institutsionaalselt hoolduselt perekonna- ja kogukonnapõhisele hooldusele ning sõltumatu elu ja toe eri mudelite edendamine;

18. on arvamusel, et isikupõhine ja individualiseeritud hooldus on vajalik hooldatavate ja nende hooldajate väärikuse tagamiseks ning nende täielikuks osalemiseks ja kaasatuseks kogukonnas; rõhutab, et see üleminek isikupõhisele lähenemisviisile eeldab hoolduse tihedamat lõimimist holistilisemate hooldussuundumuste kontekstis, et suurendada hooldatavate kasu ning samuti hoolduse kvaliteeti;

19. rõhutab, et vajadus kasutada täielikult ära digilahendusi hooldust vajavate inimeste toetamiseks, et nad saaksid elada iseseisvat ja autonoomset elu, vajadus austada enam nende enesemääramisõigust, et edendada nii hooldustöötajate kui ka hooldatavate autonoomiat personaliseeritud lähenemisviisi kaudu hoolduse kujundamisel ja selle eelarve koostamisel, sh struktureeritud tervishoiu- ja isikupõhine hooldus asjakohaste vahendite abil, tagades samas hooldust ja tuge vajavatele inimestele kvaliteetse inimsuhtluse;

20. on arvamusel, et hoolduse arendamisel tuleks arvesse võtta kõiki kasutajate kategooriaid ja nende erinevusi; nendib, et hooldusteenuste kavandajatel, planeerijatel ja osutajatel on vastutus olla teadlik nendest vajadustest, teenuse kasutajate võimestamisest ning kasutajapõhise lähenemisviisi olulisusest teenuste arendamisel ja sellest, et eakate ja puuetega inimeste hooldusteenused tuleb kavandada ja välja töötada kasutajate osalusel;

21. kutsub liikmesriike üles vahetama teavet ja häid tavasid eesmärgiga töötada välja ametliku ja mitteametliku hoolduse Euroopa kvaliteediraamistik, võttes aluseks õiguse iseseisvusele, autonoomiale ja heaolule, ning inspireerituna muu hulgas WHO raamistikust riikide toetuseks pikaajalise hoolduse integreeritud järjepidevuse saavutamisel kõigis hoolduskeskkondades, et soodustada sotsiaalset lähenemist, tagada võrdsed õigused kõigile kodanikele ja parandada elukvaliteeti;

22. nõuab, et komisjon toetaks liikmesriike nende andmekogumise taristu edendamisel kooskõlas selle kvaliteediraamistikuga;

23. kutsub lisaks üles vahetama häid tavasid, leidmaks parimaid viise konkreetsete hooldusvajadustega rühmade (näiteks üksikvanemad, raskete haigustega laste vanemad ja eakad) toetamiseks;

24. rõhutab, et hooldusvajaduste kasv eeldab ühist ELi lähenemisviisi, ja nõuab, et koostataks konkreetne Euroopa ennetava tervishoiu strateegia osana lahendusest tervishoiusüsteemile avalduvale üha kasvavale survele; märgib, et hooldusteenused tuleb välja töötada nii, et need edendaksid hoolduse järjepidevust, ennetavat tervishoidu, rehabilitatsiooni ja iseseisvat elu, ning rõhutab elukestva terviseedenduse ja -hariduse, haiguste ennetuse ja sagedase läbivaatuse kavasid koos tõhusamate tervishoiukavadega terve vananemise protsessi stimuleerimiseks; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles aktiivselt osalema WHO tervena vananemise kümnendis, koostades ELis tervena vananemise kavad, mis hõlmavad juurdepääsu tervishoiu- ja hooldusteenustele, samuti tervise edendamise ja ennetustöö kavasid;

25. kutsub komisjoni üles võtma juhtroll hooldusvaldkonnas ja seadma ELi tasandil ambitsioonikaid eesmärke hooldusteenuste rahastamises, neile juurdepääsus, kvaliteedis, tõhususes ja kestlikkuses, pidades nõu liikmesriikide ning asjakohaste sidusrühmadega, sh tööturu osapooltega, ja töötama välja ühtlustatud määratlusi ja näitajaid nende eesmärkide hindamiseks laste, eakate ja puuetega inimeste seisukohast;

26. rõhutab vajadust tulemustabeli järele, et seirata kvaliteetse hoolduse saamise õiguse rakendamist avalikus, era-, ametlikus ja mitteametlikus kontekstis;

27. tuletab meelde, et EL peaks kasutama ILO raamistikku 5R inimväärse hooldustöö (tasustamata hooldustöö tunnustamise, vähendamise ja ümberjaotamise ning tasustatud hooldustöö hüvitamise) kohta, tagades hooldustöötajate esindatuse, sotsiaalse dialoogi ja kollektiivläbirääkimised;

28. tuletab meelde, et püüelda tuleks hoolekandesektori poole, mille lähenemisviis hooldusele on lõimitud, terviklik, sootundlik ja elukestev; rõhutab, et see peaks hõlmama õiguslikke meetmeid ja investeerimist ELi tasandil, et edendada ka inimväärseid töötingimusi ja töö atraktiivsust hooldusvaldkonnas;

29. rõhutab, et on oluline tähtsustada vajadust Euroopa hooldusalase lähenemisviisi järele Euroopa tuleviku konverentsi järeldustes, kuna hooldus on Euroopa tuleviku seisukohast esmatähtis valdkond;

30. kutsub komisjoni üles esitama kaugeleulatuva, stabiilse ja tulevikukindla Euroopa hooldusstrateegia, mis põhineb kõigi õigusel saada taskukohast, kättesaadavat ja kvaliteetset hooldust, samuti muudel Euroopa sotsiaalõiguste sambas ja ELi strateegiadokumentides sätestatud põhimõtetel, nii hooldatavate kui ka hooldajate individuaalsetel õigustel ja vajadustel ning mis hõlmab kogu elukäiku, võtab eesmärgiks inimeste vajadused kogu nende elu olulistel perioodidel ja reageerib neile, paneb paika hooldusteenuse järjepidevuse aluse kogu eluks ja edendab põlvkondadevahelist solidaarsust;

31. rõhutab, et see strateegia peaks põhinema usaldusväärsetel, laiapõhjalistel ja võrreldavatel andmetel, mis on avalikult ligipääsetavad, käivad nii hooldajate kui ka hooldavate olukorra ja kategooriate kohta, mis pole eristatud soo, vanuse, kodakondsuse, rahvusliku päritolu ( 90 ) , puuete, sotsiaal-majandusliku seisundi, kättesaadavuse ja taskukohasuse, osutatud või saadud hoolduse liigi ning eri hoolduskeskkondade (era- või avalik, institutsionaalne, perekonna- või kogukonnapõhine) järgi ja hõlmavad konkreetseid ning tulevikkuvaatavaid eesmärke koos ajakavaga ja näitajaid edu hindamiseks ning ebavõrdsusega võitlemiseks, võttes arvesse Euroopa ühiskonna hooldusalaseid vajadusi; kordab üleskutset komisjonile ja liikmesriikidele uuendada statistilist raamistikku usaldusväärsete, võrreldavate ja eristamata andmete kogumiseks, tagades samas privaatsuse ja põhiõiguste standardite täieliku austamise; kutsub komisjoni üles arendama keskselt hallatavaid üksikasjalikke ajakasutusuuringuid, mis on eespool nimetatud näitajate järgi eristamata, et hinnata tasustamata töö väärtust kõigis liikmesriikides;

32. rõhutab vajadust konsulteerida kõigi asjakohaste sidusrühmadega ELi, riiklikul ja kohalikul tasandil, sh mitteametlike hooldajate esindajate ja patsiendiorganisatsioonidega, valmistades ette Euroopa hooldusstrateegia, et võtta arvesse nende olukordade ja vajaduste mitmekesisust, ning rõhutab, et see strateegia peaks identifitseerima sihtrühmi;

33. kutsub komisjoni üles lisama Euroopa hooldusstrateegiasse laiapõhjalised meetmed vägivalla ja ahistamise vastu, eelkõige võitlemaks igasuguse eakate ja hooldajate ahistamise vastu, et võidelda murettekitavate nähtuste, nagu abistamata jätmise, hooletuse ja füüsiliste või keemiliste piirangute ebakohase kasutuse vastu, eriti pikaajalise hoolduse ja toe valdkonnas; kutsub liikmesriike üles töötama välja mitteametlike ja ametlike hooldajate koolitusi hooldusega seotud vägivalla ja ahistamise ennetamiseks, keelamiseks ning sellega võitlemiseks ja sõltumatute ning tõhusate mehhanismide loomiseks, et vägivallast teatada ja see heastada;

34. kutsub liikmesriike üles tagama, et sihtotstarbelised investeeringud hoolekandesektorisse on osa (muudetud) taaste- ja vastupidavuskavadest, ühtekuuluvusfondidest ja kõigist teistest asjakohastest ELi rahastamisvahenditest;

35. rõhutab, et tärkav hõbedane majandus võib kujuneda üheks peamiseks majanduse tõukejõuks, eriti maapiirkondades, ning pakkuda võimalusi tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse sektoritele, et tagada kvaliteetne hooldus tõhusamal moel;

36. kutsub komisjoni üles kehtestama ELi võrdväärse hoolduse päeva iga liigaasta 29. veebruaril, et suurendada teadlikkust hoolduse ja hooldajate alahindamise ning nähtamatuse kohta meie ühiskonnas;

37. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles vahetutele hooldusvajadustele vastamise kõrval kehtestama poliitika ja meetmed, et võidelda nende vajaduste põhjustega, nagu vaesus, sotsiaalne tõrjutus ja muud struktuursed tõkked, mis takistavad universaalset ja võrdset juurdepääsu kvaliteetsele hooldusele, ning eelkõige tööhõive, hariduse ja koolitusega ning inimväärse ja taskukohase eluasemega seotud probleemid;

Kvaliteetne hooldus igale lapsele

38. väljendab heameelt komisjoni kavatsuste üle vaadata läbi Euroopa hooldusstrateegia paketi osana Barcelona eesmärgid; nõuab ülespoole suunatud lähenemise julgustamist ja rohkem investeeringuid kvaliteetsesse avalikku hoolekandesse iga ELi lapse jaoks, muu hulgas tuleks läbi vaadata eesmärgid ja oluliselt tõsta ambitsioonitaset seoses kvaliteetse lapsehoiu kättesaadavusega kõigile lastele, sh alla 3-aastastele lastele ja vaesuses, sotsiaalses tõrjutuses ning omavahel põimuvaid diskrimineerimise vorme kogevatele lastele, ning seada konkreetsed täpsustatud näitajad alla 1-aastaste laste hoolduse jaoks; kutsub komisjoni üles lisama eesmärkide hulka uue sihi – pakkuda lapsehoidu koolitundide järel; kutsub üles liikmesriike, kes ei täida veel 2002. aasta Barcelona eesmärke, rakendama kõik vajalikud meetmed, et saavutada võimalikult kiiresti eesmärk pakkuda lapsehoidu vähemalt 90 %-le lastest alates 3-aastastest kuni kohustusliku koolieani ja vähemalt 33 %-le alla 3-aastastest lastest;

39. tuletab meelde, et ELi fonde (Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid ja eelkõige Euroopa Sotsiaalfond + ning taaste- ja vastupidavusrahastu) tuleks kasutada selleks, et täiendada liikmesriikide investeeringuid lapsehoidu; kutsub komisjoni üles edendama investeeringuid lapsehoiuteenustesse liikmesriikides kasutatavate ELi rahastamisvahendite abil; rõhutab, et avaliku sektori investeeringud ning töötajate kvaliteetne tööhõive ja -tingimused hoolekandesektoris on hädavajalikud kvaliteetse lapsehoiuteenuse pakkumiseks;

40. kutsub liikmesriike üles kujundama lapsehoidu, laste haridust, sh koolijärgseid tegevusi, ja muid poliitikavaldkondi ning meetmeid, et need toetaksid kõiki lapsi ja nende perekondi kaasaval ning lõimival moel, lähtudes lapsekesksest lähenemisest ja pöörates erilist tähelepanu vähe kaitstud lastele, näiteks vaesuses või vaesuse ohus ja sotsiaalses tõrjutuses elavatele lastele, ning puuetega lastele, sisserändajate lastele ja vähemuste lastele, ning lähtudes lähenemisest, mis tähtsustab Euroopa lastegarantii kiiret ja tõhusat rakendamist, sh kohustust tagada tõhus ja tasuta kvaliteetne alusharidus ja lapsehoid seda vajavatele lastele ( 91 ) ; kutsub liikmesriike üles välja töötama abiteenused puuetega lastele ning tagama inimväärsed ja kvaliteetsed töötingimused töötajatele, kes töötavad puuetega lastega;

41. rõhutab, et COVID-19 kriis ja pagulaste saabumine pärast Ukrainas alanud sõda võivad veelgi halvendada vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate laste olukorda või nende laste olukorda, kes vajavad juurdepääsu kvaliteetsele hooldusele; kutsub liikmesriike ja komisjoni seega uuesti üles ( 92 ) suurendama lastegarantii rahastamist vähemalt 20 miljardi euro suuruse sihtotstarbelise eelarvega, et võidelda lapsi ja nende perekondi mõjutava vaesuse vastu ning aidata saavutada eesmärki vähendada 2030. aastaks vaesust vähemalt 15 miljoni võrra, mis hõlmab vähemalt 5 miljonit last kõigis liikmesriikides;

42. tuletab meelde, et sotsiaalkaitse ja tugi üksikisikutele ning peredele erilise rõhuasetusega vähe kaitstud olukorras olevatele rühmadele, nagu suurpered, üksikvanemaga pered või puuetega lastega pered, on hädavajalik, ja kutsub riigi pädevaid asutusi üles tagama universaalsed, asjakohased ja ligipääsetavad sotsiaalkaitsesüsteemid kõigile ning integreeritud lastekaitsesüsteemid, et kedagi ei jäetaks kõrvale, sh tõhus ennetus, varajane sekkumine ja pere toetamine, et tagada vanemateta või vanemliku hoole kaotuse ohus olevate laste ohutus ja turvalisus, ning meetmed toetamaks üleminekut institutsionaalselt hoolduselt kvaliteetsele perekonna- ja kogukonnapõhisele hooldusele; kutsub liikmesriike üles suurendama investeeringuid lastekaitsesüsteemidesse ja sotsiaalhoolekandeteenustesse, kuna see on lastegarantii rakendamise oluline osa;

43. kutsub liikmesriike üles andma pidevat holistilist ja integreeritud tuge lapsevanematele, sh ema-, isa- ja vanemahüvitisi, mis kajastuksid ka pensioniskeemides, madala läve sotsiaalteenustes, näiteks päevahoolduses, nõustamises, psühholoogilise toe vahendamises, mis soodustavad meeste olulisemat rolli ja tagavad seega nende võrdväärse osaluse tasustamata hoolduses ning majapidamiskohustustes, sh väikelaste ja puuetega laste hoolduses; rõhutab asjakohaste, ligipääsetavate ja taskukohaste hooldusstruktuuride ja -teenuste olulisust eelkõige üksikvanemate jaoks, kellest suur osa on naised, ja madala ning ebastabiilse sissetulekuga perekondade jaoks, kes on vaesuse ohus ja sotsiaalse tõrjutuse tingimustes; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles koguma standarditud võrdsusandmeid, mis kogutakse eristamata alustel, mida kaitsevad direktiivid 2000/43/EÜ, 2000/78/EÜ, 2006/54/EÜ, põhinevad vabatahtlikul osalusel, konfidentsiaalsusel, enesetuvastusel ja teadval nõusolekul ning järgivad ELi andmekaitse põhimõtteid ja standardeid ning ELi põhiõigusi;

44. rõhutab, et on oluline tagada ligipääsetav, kättesaadav, taskukohane ja kaasav kvaliteetne lapsehoid õiguste- ja lapsekeskse lähenemise teel, mis täidab nõudlust vanemate tööajal ning koolivaheaegadel ja annab vanematele võrdsed võimalused tööle naasmiseks, viib tasakaalu töö- ja eraelu, kuna see on üks põhitegureid naiste täielikuks tööturul osalemiseks; rõhutab, et samal ajal peaks see vastama laste ja nende vanemate konkreetsetele vajadustele, mis on seotud nt puuete, haiguse ja tööga kindlas valdkonnas; tuletab meelde, et sooline ebavõrdsus hoolduses ja tööhõives toob kaasa eluaegsed negatiivsed tagajärjed paljude naiste osalemisele tööturul ja karjääri arengule ning sellest on tingitud oluline sooline pensionilõhe ja suured erinevused eakate vaesuse määras;

Võrdne juurdepääs kvaliteetsetele hooldusteenustele

45. kutsub liikmesriike üles tunnustama õigust hooldusele ning reformima ja integreerima oma sotsiaalteenuste ja sotsiaalkaitse süsteeme, et tagada tõhus, laiapõhjaline, võrdne ja õigeaegne juurdepääs hooldusteenustele ja ravile kogu elu vältel, kaasates oma sotsiaalkaitsesüsteeme ja tagades personaliseeritud lähenemisviisi ning suurema autonoomia kasutajatele teenuste ja tööhõivemudelite valimisel, mis sobiksid nii hooldatavate kui ka hooldajate vajadustega ning kaitseksid nende õigusi kõige paremini, sh isiklikud majapidamisteenused, abilised jm tööhõivemudelid koduhoolduse jaoks, et edendada hoolduse järjepidevust, ennetavat ravi, rehabilitatsiooni, kutsehaiguste paremat ennetust, diagnoosi ja ravi, autonoomiat, iseseisvat elu ja kaasatust kogukonda; juhib tähelepanu vajadusele luua juurdepääs hooldusele olenemata sobivusest muudeks sotsiaalsiireteks ja kõrvaldada struktuursed tõkked, mis viivad hoolduse ja teiste tugiteenuste kasutamata jätmiseni või edasilükkamiseni; osutab lisaks kõigi hooldajate, eelkõige mitmesuguse staatusega võõrtöötajate vajadustele, kusjuures need töötajad võivad seista silmitsi hoolduse hankimisel erisuguste tõkete, läbipõimunud diskrimineerimise, kõrvalejäetuse ja palgavaesusega;

46. märgib, et juurdepääs hooldusele põhineb kombineeritud teguritel, nagu erineva ulatuse, hinna ja paindlikkusega isiku vajadustele kohandatud teenuste kättesaadavus, kuid ka asjakohane hoolduspersonal, inimväärsed töötingimused, ooteaeg, geograafiline kaugus lähima hooldusrajatiseni, asjakohane avalik taristu ja ühistransport; on arvamusel, et sellega seonduvalt peaksid olema hooldusteenuse osutamise eri vormid kättesaadavad, edendatud, väärtustatud ja tunnustatud, eelkõige tuleks elavdada perekonna- ja kogukonnapõhiseid hoolduskeskkondi ning anda prioriteet üleminekule institutsionaalselt hoolduselt perekonna- ja kogukonnapõhisele hooldusele; osutab, et suurenenud hooldusvajaduse oluline tegur on demograafilised muutused, mis eeldavad ELilt ja liikmesriikidelt märkimisväärseid investeeringuid ning hooldatavate ja nende perekondade jaoks õigeaegset ja tõhusat juurdepääsu takistavate haldustõkete tuvastamist ja kõrvaldamist, et pakkuda asjakohaseid hooldus- ja tugilahendusi;

47. rõhutab head mõju, mida avaldab roheline keskkond, igapäevane juurdepääs looduse eri vormidele ja õuekeskkonnale hooldust vajavate inimeste elamistingimuste kvaliteedile; märgib, et uuringute kohaselt on loodusele juurdepääsul olulised eelised kõigi, eelkõige hooldust vajavate inimeste nii füüsilisele kui ka vaimsele tervisele, ning rõhutab vajadust võimaldada juurdepääsu loodusele ja õuekeskkonnale hooldatavate inimeste jaoks ning toetada hooldusvaldkonnas looduspõhiseid lahendusi;

48. märgib, et digitehnoloogia kätkeb endas paljutõotavat arengut hooldusteenuste osutamise toetamiseks, kuid ainult siis, kui seda arendatakse kasutajapõhiselt ning see on modulaarne ( 93 ) ja kohandatud; rõhutab sellega seoses vajadust, et komisjon ja liikmesriigid tegeleksid ametlike ja mitteametlike hooldajate ning hooldatavate digioskuste puudujäägiga ning looksid konkreetseid kavu nende rühmade sihipäraseks koolitamiseks; rõhutab, et seda tuleks täiendada internetiühenduse parandamisega ja eeskätt kasutajasõbralike, kohandatavate digilahendustega, mis on ligipääsetavad kõigile hooldatavatele ja hooldajatele, et toetada digitaalsete tervishoiu- ja sidusate hooldusteenuste arendust ning edendada tehnoloogia arengu potentsiaali ebavõrdsuse vähendamise teel tervishoiu- ja hooldusteenustele juurdepääsul ning tõkete vähendamise kaudu nende teenuste piiriüleseks osutamiseks; kutsub liikmesriike üles kasutama programmide „EL tervise heaks“ ja „Digitaalne Euroopa“ rahastust, et toetada ja suurendada nii hooldatavate kui ka hooldajate digitaalset kirjaoskust;

49. rõhutab vajadust tagada, et hooldus ei muutu tarbeteenuseks;

50. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles töötama välja vahendid, mis on vajalikud hooldusteenuste ja ravi kättesaadavuse, juurdepääsetavuse ning taskukohasuse korrapäraseks hindamiseks; rõhutab, et juurdepääsetavuse põhimõte kehtib võrdsel määral ja seda tuleks tugevalt jõustada kõigis hooldus- ja tugiteenustes, et tagada väärikus ja autonoomia nii füüsilises kui ka digikeskkonnas; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles andma prioriteet hooldusele juurdepääsu tulemuspõhistele näitajatele, nagu täitmata hooldusvajadused;

51. rõhutab, kui oluline on õigel ajal investeerida hooldusrajatistesse, tuvastada oskuste nappus, hinnata tulevase personali ning koolitusvajadust üksikute elukutsete, valdkondade ja piirkondade tasandil, pöörates erilist tähelepanu rahvastiku tihedusele ja hooldusvajadustele kui võimalusele tagada asjakohane ja kestlik personalitase ning võidelda ebavõrdsuse vastu teenustele ja hooldusele juurdepääsul; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles kehtestama laiapõhjalised kvaliteedistandardid ja näitajad nii ametlike kui ka mitteametlike hooldusteenuste, koduste, era- ja avalike keskkondade jaoks, sh hooldajate pädevus- ja koolitusnõuded ning samuti vahendid nende rakendamise tõhusaks seireks;

52. rõhutab, et piiriülesed hooldusteenused, sh kohapealse majutusega hooldustöö, mida teevad nii ELi-sisesed liikuvad töötajad kui ka kolmandate riikide võõrtöötajad, on sageli kasvavate hooldusvajaduste täitmiseks hädavajalikud; tuletab meelde, et enamik võõrtöötajaid on naised, keda mõjutavad ülemaailmsed hooldustöö ahelad; rõhutab, et isikute ja töötajate vaba liikumine on üks ELi peamisi tugisambaid, kuid piiriülese hoolduse valdkonnas esineb endiselt probleeme; nõuab, et kõigi hooldustöötajate ja hooldatavate sotsiaalkindlustusõigusi kaitstaks osana isikute vaba liikumise õigusest selles valdkonnas ja et tagataks nii inimväärsed töötingimused kui ka deklareerimata töö kaotamine; julgustab liikmesriike töötama välja piiriülesed koolitused, eelkõige piirialadel, et soodustada piiriülest hooldust ja jagada hooldusvaldkonna häid tavasid, muu hulgas selleks, et võidelda hoolduse väljavooluga ja kvaliteetsele hooldusele puuduliku juurdepääsuga piirkondades või riikides, kust hooldajad tulevad;

53. kordab oma nõudmist puuete ühise määratluse ja puudestaatuse vastastikuse tunnustamise järele liikmesriikides kooskõlas ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni järeldustega Euroopa Liidu algse aruande kohta, mis võeti vastu 2015. aastal eesmärgiga kõrvaldada ELi-sisese puuetega inimeste liikuvuse põhiline takistus ja edendada nende juurdepääsu tervishoiu-, hooldus- ja teistele teenustele, mis soodustavad iseseisvat elu ja võrdväärseid haridus- ja tööhõivevõimalusi; nõuab, et ELi puuetega isiku kaarti rakendataks ja selle kasutust laiendataks kõigisse liikmesriikidesse, et luua alus puuete määratlusele Euroopas ja võimaldada puuetega inimestel saada osa vaba liikumise õigusest tõketeta Euroopas;

54. nõuab, et vaimsele tervisele antaks prioriteet ja see lõimitaks ELi ja liikmesriikide tasandi rahvatervise ja hoolduse poliitikasse; kutsub komisjoni üles kehtestama Euroopa vaimse tervise strateegia eesmärgiga tagada hea vaimne tervis kõigile, tuvastada vaimse tervisega seotud probleemid kõigis põlvkondades ja asjakohastes keskkondades ning võidelda stereotüüpide ja nendega seotud vaimse tervise stigmadega; rõhutab, et seda tuleb teha sootundlikult, pöörates erilist tähelepanu vähe kaitstud isikutele olijatele ja kõige enam puudust kannatavatele rühmadele; rõhutab kvaliteetse vaimse tervise ja hoolduse olulisust kogu elukäigu vältel, mis hõlmab lapseiga, haridust, tööelu ning ennetuse, tuvastuse ja kiire juurdepääsu strateegiaid, et võimaldada tegelikult kättesaadavat, tasku- ja asjakohast kvaliteetset ravi, mis edendab kõigi, sh pikaajalist hooldust vajavate täiskasvanute elatustaset;

55. rõhutab emotsionaalse, psühholoogilise, sotsiaalse ning vaimse hoolduse ja toe olulisust ning vaimse tervise teenuste olulisust (välja arvatud ravimid), et parandada palliatiivse hoolduse saajate elukvaliteeti; kutsub seega komisjoni ja liikmesriike üles edendama juurdepääsu integreeritud palliatiivsetele hooldusteenustele valu ja ebamugavuse leevendamiseks ning väärikuse ja elukvaliteedi säilitamiseks surmaga lõppeva haigusega inimeste jaoks, kui aktiivse ravi kõiki vahendeid on hoolikalt arvesse võetud ja need on osutunud ebatõhusaks, ning nende hooldajate asjakohase toetamise tagamiseks;

56. nõuab, et õdedele antaks hõlpsam ligipääs vaimset ja füüsilist tervist toetavatele teenustele;

57. kutsub liikmesriike üles tagama ajutise kaitse all olevate isikute jaoks otsese ja täieliku juurdepääsu kvaliteetsetele hooldusteenustele ilma diskrimineerimiseta mis tahes alusel ning pöörates erilist tähelepanu nende füüsilistele ja psühholoogilistele vajadustele, mis on tingitud sõjast ja nende isikute ümberasustamisest, ning tagama samas ajutise kaitse all olevate isikute jaoks, kes otsivad tööd hooldusvaldkonnas, võrd- ja inimväärsed töö- ja tööhõivetingimused ning õiglase palga; rõhutab, et selleks on hädavajalik hooldusvaldkonna lisavõimaluste loomine ja investeerimine;

Kvaliteetne pikaajaline hooldus pika ja kvaliteetse elu tagamiseks

58. kutsub komisjoni üles kehtestama kõikehõlmav, kaugeleulatuv ja õiguspõhine sihtmärkide ja vastavate näitajate kogum pikaajalise hoolduse jaoks, aruandlusmehhanism ja vahendid eristamata andmete jaoks, mis käsitlevad ja jälgivad hooldusravi ning hooldusteenuste juurdepääsetavust, kättesaadavust, taskukohasust ja kvaliteeti ning personali taset, mis kehtib igat liiki rajatiste ja teenuseosutajate kohta sarnaselt Barcelona lapsehoiualaste eesmärkidega; rõhutab vajadust sihtmärkide ja näitajate järele, mis puudutab inimväärseid töötingimusi ja naiste jätkuvat osalust tööturul, mis juhiks investeeringuid, rahastust ja koolitust, et tagada parem juurdepääs kvaliteetsetele teenustele neid vajavate isikute jaoks ja naiste jätkuv osalus tööturul, mida lihtsustab hoolduskohustuste võrdne jagamine;

59. on veendunud, et komisjon peaks seadma põhisihtmärgiks võrdväärse ja universaalse juurdepääsu kvaliteetsetele pikaajalise hoolduse teenustele tulenevalt hooldust ja tuge saavate inimeste isiklikest vajadustest, pöörates erilist tähelepanu ebavõrdsuse kaotamisele ja vähe kaitstud isikutele, nagu eakad, puuetega inimesed ja naised, kes teevad mitteametlikku ja deklareerimata hooldustööd; märgib, et pikaajalise hoolduse vajadused ei piirdu eakatega, vaid need laienevad hooldust vajavatele eri rühmadele kogu elukäigu ulatuses, näiteks inimestele, kes põevad haruldasi haigusi, millest enamik kujuneb lapsepõlves; rõhutab, et võrdväärne, tõhus ja õigeaegne juurdepääs hooldusteenustele ja toele on kõige paremini saavutatav hooldatavate kaasamisel ja pikaajalise hoolduse integreerimisel riiklikesse sotsiaalkaitsesüsteemidesse, nagu soovitab sotsiaalkaitsekomitee, ja mis põhineb õigluse ja tõhususe kaalutlustel, mis võimaldavad kõige paremini teenuseid osutada ( 94 )

60. rõhutab vajadust kõigi sotsiaal- ja tervishoiuteenuste kvaliteedinäitajate järele, mis põhinevad hooldust vajavate isikute õigustel, nende iseseisvuse ja autonoomia säilitamisel ning edendamisel ja sotsiaalsel kaasatusel, ning keskenduvad pikaajalise hoolduse püüdlusele, nagu pikaajalist hooldust ja tugiteenuseid vajavate inimeste heaolu ja elukvaliteedi parandamine, tervena veedetud eluea pikendamine jt näitajad, mis asetavad kogu hoolduse saamise tähelepanu keskmesse; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tunnustama integreeritud hooldusmeetodite eeliseid füüsilise ja kognitiivse languse ennetamisel ning hooldatavate iseseisva elu pikendamisel; rõhutab, et vanem iga, puue, raske haigus või mis tahes muu olukord, millest on tingitud pikaajaline hooldus, ei takista isikute aktiivset osalust ühiskonnas ja kogukonna elus; tuletab meelde, et hooldust vajavate isikute sotsiaalne tõrjutus on eelkõige levinud negatiivsete arusaamade, sotsiaalselt konstrueeritud minapiltide ja püsiva struktuurse diskrimineerimise tulemus;

61. kutsub komisjoni üles korraldama hooldusalase tippkohtumise, et tippkohtumise järel tegeleks kõrgetasemeline töörühm sotsiaalkaitse tulevikuga ja ELi heaoluühiskonnaga, korraldades põhjaliku ja kaasava arutelu kõigi asjakohaste sidusrühmadega (näiteks sotsiaalpartnerite, huvirühmade, patsiendiorganisatsioonide, karjääriorganisatsioonide, hooldatavate ja nende esindajate, ametiasutuste, tsiviilühiskonna, mittetulundusühingute, teenuseosutajate jt ekspertidega kogukonnapõhise hoolduse vallas), mis on asjakohane, pidades silmas aastaks 2030 pikaajalise platvormi loomist, et välja töötada innovatiivseid hoolduslahendusi, tagada tulevikukindlaid hooldussüsteeme, vähendada institutsionaalset hooldust ja asendada see kogukonna- või perekonnapõhise hooldusega ja/või kasutada personaliseeritud eelarvet ja personaliseeritud hoolduse kujundamist; kutsub komisjoni üles suunama avaliku sektori investeeringuid pikaajalise hoolduse teenustesse, kasutades ELi rahastamisvahendeid, ja esitama raamdirektiivi pikaajalise, ametliku ja mitteametliku hoolduse kohta, millega kehtestataks aluspõhimõtted ja esitataks tõenduspõhised kriteeriumid juurdepääsetavate ja integreeritud pikaajaliste hooldus- ning tugiteenuste kohta kogu ELis;

62. kutsub liikmesriike üles kehtestama hooldusteenuste osutajate riiklikud vastastikku tunnustatud registrid, et seirata minimaalset vastavust standarditele ja hooldusteenuste osutamise õigusnõuetele; märgib ära mõnede liikmesriikide sertifitseerimissüsteemid või -mehhanismid, mis tunnustavad pikaajaliste hooldajate kvalifikatsiooni ja pädevust hooldamise konkreetsetes valdkondades; toonitab ametlike ja mitteametlike hooldajate ning rangemat kvaliteedikontrolli ja rikkumisest teatamise süsteemi võtmerolli tulundus- ja mittetulundusühingute hooldusahelates kvaliteetse pikaajalise hoolduse osutamiseks;

63. osutab sellele, et pikaajalise hoolduse vajaduste täitmata jätmise risk on eriti suur vanematel naistel, kes moodustavad suurema osa pikaajalist ravi vajavast rahvastikust; rõhutab, et naised kogevad ka suurimaid raskusi pikaajalise hoolduse kulude katmisel püsiva soolise palga- ja pensionilõhe, naiste vaesuse, tööturu horisontaalse ja vertikaalse segregeerituse, rohkemate karjääripauside ja -katkestuste tõttu tulenevalt püsivatest traditsioonilistest soorollidest, mille kohaselt naised võtavad enda kanda enamiku hoolduskohustustest, tööturu struktuuride ja stereotüüpide ning naiste liigse esindatuse tõttu ebakindlas või osalise tööajaga töös; on mures, kuna eelkõige algse hooldusteenuse osutaja valik hooldatavate ja nende lähedaste poolt tehakse stressi, majandusraskuste ja teenuste piiratud kättesaadavuse kontekstis ( 95 )

Mitteametlik hooldus

64. märgib, et kogu ELis osutab mitteametlikku hooldust regulaarselt 40–50 miljonit inimest ja 44 miljonit pikaajalises hoolduses vähemalt kord nädalas ( 96 ) , enamik neist on naised, sh puuetega naised, kes moodustavad umbes 60 % mitteametlikest hooldajatest ja osutavad mitteametlikku hooldust rohkem kui mehed ( 97 ) ; märgib, et see pidurdab soolist võrdõiguslikkust ja võib piirata töövõimalusi eriti noorematel hooldajatel;

65. märgib, et mitteametlik hooldus on sageli muu hulgas professionaalsete teenuste kättesaadavuse ja juurdepääsetavuse puudumise tagajärg, kipub jätkuma kaua ning võib kahjustada mitteametliku hooldaja poliitilisi, kodaniku-, majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi õigusi, sh vähendada karjäärivõimalusi või tuua kaasa soostumust tööga, mis on allapoole oskuste taset, ning pärssida või välistada ametlikku osalemist tööturul; on eriti mures hoolduskohustuste negatiivse mõju pärast naiste majanduslikule iseseisvusele ja vaesuse, sotsiaalse tõrjutuse, vaimse ning füüsilise tervise probleemide suurenenud riski pärast;

66. märgib, et mitteametliku hoolduse osutamine võib vähendada sissetulekut, süvendada soolist diskrimineerimist, näiteks soolist palga- ja pensionilõhet, eakate vaesust ja vaesuse feminiseerumist; rõhutab, et need kahjulikud mõjud on tihedalt seotud osutatava hoolduse intensiivsusega, ning rõhutab vajadust paremini jaotada tasustamata majapidamis- ja hooldustöid, mida teevad peamiselt naised, ning elavdada võitlust sooliste stereotüüpide vastu ja kehtestada toimivad töökorraldused, mis arvestavad töö- ja eraelu tasakaalu;

67. märgib, et ELis saab 65-aastaste ja vanemate isikute seast, keda on üle 7 miljoni inimese, mitteametlikku hooldust 8 % ning 75-aastastest ja vanematest isikutest saab mitteametlikku hooldust 11 % ( 98 ) ; märgib, et enamik hooldust vajavatest eakatest on naised;

68. märgib, et selleks et inimesi saaks jätkuvalt oma kodus hooldada, tuleb liikuvat hooldust ja tuge laiendada ning edasi arendada, et vähendada perekondlike hooldajate, eelkõige naiste hooldusülesandeid, mitte ainult teadlikkust tõstva tegevuse, vaid ka piisava toe, sh rahalise hüvituse kaudu, nii et hooldavad sugulased saavad jätkata oma tööhõivet, et liigutaks hoolduse ja tasustatud töö kooskõlastamise suunas; rõhutab mitteametlike hooldajate võtmerolli ja vajadust, et hooldustöötajad kaasaksid ja toetaksid mitteametlikke hooldajaid tihedalt, ning rõhutab, et mitteametlikud hooldajad peavad enda õigust silmas pidades laskma oma vajadusi hinnata ja nendega tegeleda, ilma et see oleks tingimus teenuse või toe osutamisel hooldatavale;

69. märgib, et vähemalt 8 % kõigist lastest Euroopas osalevad mitteametliku pikaajalise hoolduse osutamises, mis mõjutab negatiivselt nende vaimset ja füüsilist tervist, hariduse omandamist, sotsiaalset kaasatust ja tulevast osalust tööturul ( 99 )

70. rõhutab vajadust töötada välja ühine Euroopa miinimummääratlus mitteametliku hoolduse kohta, vajadust liikmesriikide kohustuste ja nõukogu soovituste järele mitteametliku hoolduse kohta, sh riiklikud soovitused; rõhutab, et see määratlus peaks toonitama, et mitteametliku hoolduse osutamine peab olema valik ja mitte sündima hooldusteenuste vajadusest ja saadaolevate hooldusteenuste puudusest ning hõlmama austust hooldatavate enesemääramisõiguse vastu, mis puudutab nendepoolset hoolduse vormi valikut;

71. kutsub komisjoni üles koostama mitteametlikele hooldajatele ühised Euroopa suunised ja staatus ning tugi, kuna mitteametlikku hooldust ei tunnustata ega teadvustata praegu piisavalt kogu selle mitmekesisuses; kutsub liikmesriike üles edendama aktiivset tööjõu- ja -hõivepoliitikat, mille eesmärk on toetada mitteametlike hooldajate taaslõimumist ja arengut tööturul ning tunnustada mitteametlikes keskkondades omandatud oskusi;

72. kutsub komisjoni üles esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa hooldajate programm ja selle osana Euroopa mitteametlike hooldajate programm, mis hõlmab ELi tasandi tegevuspaketti seoses mitteametliku hooldusega, ning valdkondades, kus pädevus lasub riigi tasandil, kutsub üles liikmesriike seda Euroopa strateegiat toetama ambitsioonika ja koordineeritud tegevuse ning riiklike kavade abil, et tuvastada, ära tunda ja teadvustada eri mitteametliku hoolduse liike, mida Euroopas osutatakse, ning tuvastada eri hooldajate rühmade, sh noorte hooldajate ja liikuvate hooldajate mitmesuguseid vajadusi deklareeritud tööhõive soodustamiseks ning kindlustuse ja sotsiaalkaitse kaetuse tagamiseks, olenemata nende erinevast asukohast ja haldusseisundist ning -staatusest;

73. kutsub liikmesriike üles arvesse võtma mitteametliku hoolduse vormistamist ja eri rahalise toetuse võimalusi olenevalt liikmesriikide mitmesugustest vajadustest ja reaalsest olukorrast, seades eesmärgiks heade õigusstandardite, rahalise toetuse ja sotsiaalkaitse tagamise hooldajatele;

74. tuletab meelde, et eespool nimetatu on saavutatav näiteks hooldus- või pensionikrediidi abil, millega kaitstakse neid, kes katkestavad tööhõive pereliikme või muu hooldust vajava isiku hooldamiseks, ning selle töö väärtustamise teel, mida hooldajad pakuvad ühiskonnale tervikuna muude tugiteenuste kaudu (nt nõustamine vastastikuse mõttevahetuse teel), selge puhkeaja sätestamise kaudu hooldajatele, tervisliku töö- ja eraelu tasakaalu, puhkuse, asendusteenuste abil haiguste korral, samuti päevahoolduse, tööle ennistamise teenuste, hooldajate ning hooldatavate psühholoogiliste ja rehabilitatsiooniteenuste abil ning haridusele, koolitusele ja elukestvale õppele juurdepääsu kaudu, ning rõhutab mitteülekantava vanemapuhkuse olulisust; kutsub selles suhtes liikmesriike üles arvesse võtma ja arutama häid tavasid selle kohta, kuidas kajastada hoolduskohustustele kulunud perioode pensioniskeemides ja kuidas kiiresti ning täielikult üle võtta 20. juuni 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/1158 lapsevanemate ning hooldajate töö- ja eraelu tasakaalu kohta, mis kehtestab hooldajatele puhkuse ja võimaluse taotleda paindlikku tööaja korraldust, minimaalse arvu hooldaja puhkusepäevi, et pakkuda isiklikku hooldust või tuge sugulasele või isikule, kes elab töötajaga samas leibkonnas;

75. kutsub liikmesriike üles uurima, kuidas vormistada kõige paremini mitteametlikku hooldust ja seega tulude kogumist selles valdkonnas ( 100 ) , sh maksusoodustussüsteemid ja teenusevautšerite kasutus;

76. rõhutab, et see mitteametliku hoolduse tegevuspakett peab hõlmama nii seadusandlikud kui ka mitteseadusandlikud ettepanekud ja ametlikud investeeringud mitteametlike hooldajate õiguste ja kohustuste tunnustamiseks nende rolli osana, austades samal ajal hooldatavate enesemääramisõigust ja seades teatud kriteeriumid hooldajate juurdepääsuks sotsiaal- jm lisatugiteenustele (sh puhkus ja haiguspuhkus); toonitab uuesti hooldusega seotud vaimse ja füüsilise tervise stressi ning rõhutab hooldajate juurdepääsu tagamist teabele ja nõustamist hoolduse vallas ja hoolduse ning eraelu tasakaalu kohta; rõhutab, et tegevuspaketis tuleb lisaks paika panna liikmesriikide aruandluskohustused, luua ühtsed kontaktpunktid, kus mitteametlikud hooldajad saavad vajalikku tuge kõigis liikmesriikides ning edendavad koostegutsemist tervishoiu- ja sotsiaalkindlustussüsteemide vahel, et kasutada ära olemasolevaid andmeid ja vähendada mitteametlikele hooldajatele osaks langevat halduskoormust;

77. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles toetama tsiviilühiskonna organisatsioone ja sotsiaalpartnereid, et tagada mitteametlike hooldajate esindatus, et võtta arvesse nende panust mitteametliku hooldusega seotud poliitika kujundamisel, rakendamisel ja hindamisel, sh Euroopa hooldusstrateegia kavandamisel;

78. rõhutab liigse mitteametlikust hooldusest sõltuvuse olulisust hooldajate oskuste vormistamise ja tunnustamise kaudu sertifitseerimisprotsessi teel ning edendades koolitusi ja oskuste valideerimisskeeme, mis võimaldab täiustamist, oskuste vastastikust tunnustamist ja sihtmärgipärase täiend- ja ümberõppetegevuse rakendamist; rõhutab, et need jõupingutused peaksid ära kasutama muu hulgas Euroopa oskuste tegevuskava, oskuste pakti, ESF+, noorte tööhõive algatust, õiglase ülemineku fondi ja programmi „EL tervise heaks“; kutsub liikmesriike üles hõlbustama töötajate tööturule naasmist pärast pikemat karjäärikatkestust või sugulaste hooldamist;

79. kutsub komisjoni üles tunnistama probleeme, mis piiravad juurdepääsu asjakohasele hooldusele inimestele, kes põevad konkreetseid haigusi, nagu reumaatilised ning luu- ja lihaskonna haigused, mis eeldavad intensiivsemat hooldust; rõhutab, et luu- ja lihaskonna haigustega isikutel on asjakohasele hooldusele juurdepääsul suurim takistus reumatoloogide ja reumatoloogilise meditsiinikoolituse puudus liikmesriikides; kutsub seega liikmesriike üles tegema reumatoloogiast meditsiiniõppekava standardosa ja suurendama praktiseerivate reumatoloogide arvu;

Inimväärsed töötingimused kõigile hooldussektori töötajatele

80. nõuab tungivalt, et liikmesriigid seaksid oma hoolduspoliitika keskmesse piisava töötajate arvu ja investeeringud hooldustöötajatesse; kutsub liikmesriike üles suurendama hooldusega seotud töökohtade atraktiivsust sotsiaalse tunnustuse, inimväärsete töötingimuste ja õiglase hüvituse, sh asjakohase tööaja tagamise teel, mille tulemusena on võimalik võidelda olemasoleva tööjõupuuduse vastu ja vähendada vajadust lühikese etteteatamisega töö vastu, tööjõu kiiret ja tõsist väljavoolu, eelkõige piirkondades ning liikmesriikides, mis seisavad silmitsi märkimisväärsete väljakutsetega, mis tulenevad hoolduse väljavoolust, ja suurendada hooldussüsteemide vastupidavust tulevikuks, luues valdkonda töökohti juurde;

81. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles toetama taoliste kvaliteetsete töökohtade loomist valdkonnas, kusjuures töökohtadel on muu hulgas selged, kestlikud ja atraktiivsed karjäärivõimalused koolitusteks ning oskuste arendamiseks, mis võimaldavad pidevat kutsealast ja isiklikku arengut; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tegema konkreetseid algatusi ja võtma ergutusmeetmeid, mis muudavad töö hooldusvaldkonnas meeldivamaks ka noortele ja soodustavad hooldusega seotud ametites sooliselt tasakaalustatud jaotust;

82. märgib lisaväljakutseid, mis seonduvad hooldusvaldkonna suurenenud platvormitöö määraga; rõhutab, et Euroopa platvormitöö direktiiv ja riiklikud õigusaktid, mis reguleerivad platvormimajandust, peaksid nõuetekohaselt arvesse võtma hooldustöö konkreetset olemust, mis tagab teenuste kvaliteedi ja töötajate jaoks inimväärsete töötingimuste miinimumstandardid;

83. tunnistab, et hooldusteenust osutatakse sageli deklareerimata või ebapiisavalt deklareerituna ekspluatatsioonitingimustes, mis mõjutavad töötajate ja nende perede ning hooldatavate õigusi ja heaolu; on samuti mures kohapealse majutusega hooldajate (kes on peamiselt naised, sh sisserändajatest naised) töötingimuste pärast, kellest paljud seisavad silmitsi ebaselgete hüvitustingimustega, sotsiaalse eraldatuse riskiga