1.Sissejuhatus

Kaubanduse kaitse (mida nimetatakse ka kaubanduse parandusmeetmeteks) tagatakse kolme kaubanduse kaitsevahendiga: dumpinguvastaste meetmete, tasakaalustusmeetmete ja kaitsemeetmetega. Kui dumpinguvastaste meetmete ja tasakaalustusmeetmete eesmärk on neutraliseerida omamaisele tööstusharule olulist kahju tekitavat või tekitada ähvardavat dumpinguhinnaga või subsideeritud impordist tulenevate ebaõiglaste kaubandustavade kahjulikku mõju, siis kaitsemeetmete eesmärk on ajutiselt kaitsta omamaiseid tööstusharusid sellise ettenägematu ja märkimisväärse impordikasvu kahjuliku mõju eest, mis tekitab või ähvardab tekitada neile olulist kahju. Samuti tuleb meelde tuletada, et kaitsemeetmeid kohaldatakse mis tahes päritolu impordi suhtes, seega on neil erga omnes mõju, samal ajal kui dumpinguvastased meetmed ja tasakaalustusmeetmed on suunatumad ning seega riigi- ja isegi äriühingupõhised.

Kaubanduse kaitsevahendite kohaldamine on reguleeritud Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) asjakohaste lepingute ja kohtupraktikaga. WTO mitmepoolse süsteemi nõuetekohaseks toimimiseks tuleb selliseid eeskirju hoolikalt järgida. Kaubanduse kaitsevahendite ebaõige rakendamine toob kaasa ebaseaduslikud ja põhjendamatud meetmed, millel on kahjulik mõju vabale ja õiglasele kaubandusele. See kehtib eriti kaitsemeetmete puhul, mis on kaubandust kõige enam piirav vahend, sest meetmeid kohaldatakse kõikide päritoluriikide suhtes olenemata sellest, kas nad individuaalselt oma eksporti suurendavad ja/või kahju põhjustavad. Seepärast on WTO kohtupraktikas sätestatud kõrgemad nõuded kaitsemeetmete kehtestamiseks.

Viimastel aastatel on paralleelselt ülemaailmsete majandus- ja finantskriisidega kasvanud kaubanduse kaitsemeetmete kasutamine Euroopa Liidu (edaspidi „EL“) ja individuaalsete liikmesriikide suhtes. Majanduskasvu aeglustumise ajal, mil sisetarbimine teatavates sektorites väheneb, otsivad tööstusharud tootmise/töökohtade säilitamiseks ja kulude kontrolli all hoidmiseks uusi väljundeid ning keskenduvad loomulikult eksporditurgudele. Seetõttu on väga tähtis, et neid ekspordivõimalusi ei takistaks põhjendamatud kaubanduse kaitsemeetmed, mis piiravad alusetult turulepääsu.

WTO liikmetel on õigus kaubanduse kaitsevahendeid kasutada. Oluline on aga kasutada kaubanduse kaitsemeetmeid nõuetekohaselt, et need ei tooks kaasa protektsionistlikke meetmeid. Ka EL ise on nende vahendite (eeskätt dumpinguvastaste meetmete ja tasakaalustusmeetmete) pidev kasutaja ning liidu süsteem põhineb tasakaalustatud ja mõõdukal lähenemisviisil, kusjuures ELi õigusaktides sätestatud nõuded ulatuvad WTO raames võetud kohustustest veelgi kaugemale. Näiteks tuleb kohaldada kohustuslikku avaliku huvi kriteeriumi ja väiksema tollimaksu reeglit, mille kohaselt meetmed kehtestatakse dumpingumarginaalist madalamal tasemel, kui need on piisavad asjaomasele tööstusharule tekitatud kahju kõrvaldamiseks. EL eeldab, et ka tema kaubanduspartnerid peavad ELi või üksikute liikmesriikide suhtes vahendeid kasutades rangelt kinni kokkulepitud ja kohustuslikest WTO nõuetest. Sellega seoses jätkab Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) oma jõupingutusi, et edendada parimate tavade kasutamist kaubanduse kaitsevahendite rakendamisel oma kaubanduspartnerite seas, ning kolmandate riikide kaubanduse kaitsevahenditega seotud meetmete üle tehakse jätkuvalt intensiivset ja suunatud järelevalvet.

Eespool kirjeldatud põhjustel sekkub komisjon vastavalt vajadusele, et lahendada süsteemseid probleeme seoses sellega, kuidas kolmandad riigid kasutavad kaubanduse kaitset ning et tagada vastavus WTO nõuetele. Komisjon esitab kirjalikke märkusi ja osaleb ühtlasi regulaarselt avalikel aruteludel, kus menetletakse kolmandate riikide kaubanduse kaitsevahendeid, eriti kui leitakse, et ELi eksportijate õigusi ja huve on põhjendamatult riivatud. Komisjon osaleb ka oma kahepoolsete lepingutega loodud asjakohastes institutsioonilistes organites.

Peale selle pakub komisjon kolmandate riikide uurimisasutuste ametnikele põhjalikku kaubanduse kaitsevahendite alast koolitust, et levitada oma kõrgeid nõudeid kaubanduse kaitsevahenditega seotud uurimistel ja parandada sel viisil kolmandate riikide tehtavate uurimiste kvaliteeti. Selliseid koolitusi korraldatakse harilikult kord aastas nädalase seminari vormis ning kuni 25 osalejale mitmesugustest kolmandatest riikidest. 2015. aastal korraldatud koolitusel osalesid ametnikud Indiast, Jaapanist, Jordaaniast, Tuneesiast ja Vietnamist. Komisjon suhtles 2015. aastal ka teiste kaubanduse kaitsevahendeid regulaarselt kasutavate kolmandate riikidega, et viia lisaks juba väljakujunenud dialoogidele sisse kaubanduse kaitsevahendite kasutamist käsitleva parima tava vahetamine.

Käesolevas aruandes kirjeldatakse kolmandate riikide võetavate kaubanduse kaitsemeetmete üldisi suundumusi, mis mõjuvad või võivad mõjuda kahjulikult ELi ekspordile (kolmandate riikide dumpinguvastaste meetmete või tasakaalustusmeetmete sihtmärgiks võib olla kas EL tervikuna või üksikud liikmesriigid). Ühtlasi antakse aruandes ülevaade sellest, mida konkreetselt tähendab kolmanda riigi järelevalve; lisas on esitatud üksikasjalikud analüüsid riikide kaupa ja täpsed arvandmed.

2.Üldised suundumused

2.1.Kehtivad meetmed 2015. aasta lõpu seisuga

2015. aastal kehtis 151 ELi eksporti mõjutavat kaubanduse kaitsemeedet, mis tähendab seda, et võrreldes 2014. aastal kehtinud 140 meetmega on nende arv suurenenud. Nagu alljärgnevalt jooniselt näha, on kehtivate meetmete arv alates 2010. aastast selgelt suurenenud, ning kaubanduse kaitsevahenditega seotud tegevus on jätkuvalt suhteliselt oluline.

2015. aastal kehtivate meetmete koguarv

Allikas: WTO ja ELi statistika

India ja Hiina on jätkuvalt need riigid, kus ELi ekspordi suhtes kehtib suurim arv meetmeid – nendes riikides kehtib praegu 19 meedet (India puhul vastavalt neli kaitsemeedet ja 15 dumpinguvastast meedet ning Hiina puhul 17 dumpinguvastast meedet ja kaks tasakaalustusmeedet). Kui India puhul on meetmete arv võrreldes 2014. aastaga seitsme võrra vähenenud, siis Hiina puhul on see püsinud suhteliselt stabiilne – 2014. aastast alates on lisandunud üks meede. Järgnevad Ameerika Ühendriigid 18 kehtiva meetmega, millest enamiku moodustavad dumpinguvastased meetmed, kusjuures ELi ekspordi suhtes on kehtestatud kaks uut kaubanduse kaitsevahendeid käsitlevat meedet (üks tasakaalustusmeede ja üks dumpinguvastane meede). Brasiilia puhul kehtib 16 (dumpinguvastast) meedet, mis tähendab seda, et eelmise aastaga võrreldes on lisandunud märkimisväärne arv meetmeid (7). Türgi kehtestatud meetmete arv püsib suhteliselt stabiilne (12). Sel aastal ületab aga Türgi kehtestatud dumpinguvastaste meetmete arv (7) üle pika aja kaitsemeetmete arvu (5).

Kehtivad meetmed 2015. aasta lõpu seisuga riikide kaupa

Allikas: WTO ja ELi statistika