ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Bulgaariakeelne tekst

Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … () декларира, че освен където е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход ().

Hispaaniakeelne tekst

El exportador de los productos incluidos en el presente documento [autorización aduanera no …(1)] declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial…(2).

Tšehhikeelne tekst

Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky preferenční původ v … (2).

Taanikeelne tekst

Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i … (2).

Saksakeelne tekst

Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anders angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.

Eestikeelne tekst

Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr … (1)) deklareerib, et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti.

Kreekakeelne tekst

Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο [άδεια τελωνείου υπ’ αριθ. … (1)] δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής … (2).

Ingliskeelne tekst

The exporter of the products covered by this document (customs authorisation No … (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (2) preferential origin.

Prantsuskeelne tekst

L’exportateur des produits couverts par le présent document [autorisation douanière no … (1)] déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine préférentielle … (2).

Horvaadikeelne tekst

Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. .(1)..) izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi proizvodi .... (2) preferencijalnog podrijetla.
VENE FÖDERATSIOONI JA EUROOPA LIIDU VAHELISE 25. MAI 2006. AASTA TAGASIVÕTULEPINGUGA MOODUSTATUD TAGASIVÕTMISE ÜHISKOMITEE SOOVITUS NR 2

küsitluse korraldamist eeldavate tagasivõtutaotluste kohta

kuupäev

KOMITEE,

viidates Vene Föderatsiooni ja Euroopa Liidu 25. mai 2006. aasta tagasivõtulepingule (edaspidi „leping”) ning eriti selle artikli 19 lõikele 1 ja tagasivõtu ühiskomitee 25. juuli 2007. aasta töökorra artikli 6 lõikele 3,

arvestades et küsitlus on lepinguga ette nähtud tagasivõtumenetluse üks elemente ja artikli 9 lõike 4 kohaselt tuleks see korraldada siis, kui taotluse esitaja ei saa lisada tagasivõtutaotlusele ühtegi lepingu 2. ja 3. lisas loetletud dokumenti,

arvestades et tagasivõtu ühiskomitee võttis 2. juunil 2009 vastu tagasivõtu ühiskomitee soovituse nr 1 küsitlust eeldavate tagasivõtutaotluste kohta (edaspidi „soovitus nr 1”),

arvestades et lepingu artikli 20 lõike 1 punkti f kohaselt võidakse erikorraldust tagasivõtutaotluste käsitlemise tähtaja kohta reguleerida kahepoolsete rakendusprotokollidega,

SOOVITAB JÄRGMIST:

1.Kui küsitluse korraldamise tähtaega ei ole määratud kindlaks Vene Föderatsiooni ja ELi liikmesriikide vaheliste rakendusprotokollidega kooskõlas soovituse nr 1 teise lõiguga, ei tohiks tähtaeg ületada 10 kalendripäeva alates kõnealuse soovituse esimeses lõigus osutatud tagasivõtutaotluse kättesaamisest.

2.Kui küsitlust ei korraldatud käesoleva soovituse esimeses lõigus osutatud tähtaja jooksul või kui isik küsitlusele ei ilmunud, võtavad taotluse esitanud ja taotluse saanud riik temaga ühendust ja korraldavad küsitluse viivitamata.

3.Kui taotluse esitanud riik teatab küsitluse korraldamiseks ettenähtud tähtaja jooksul taotluse saanud riigile isiku küsitlusele ilmumise edasilükkamisest, tuleks käesoleva soovituse esimeses lõigus osutatud või vastavas rakendusprotokollis ette nähtud tähtaega pikendada teates esitatud kuupäevani.

4.Küsitluse korraldamise tähtaeg ei tohiks käesoleva soovituse kolmandas lõigus nimetatud asjaolusid arvestades ületada 60 päeva alates tagasivõtutaotluse kättesaamisest, välja arvatud juhul, kui asja eriolud õigustavad küsitluse korraldamist pärast nimetatud tähtaja möödumist.

Vene Föderatsiooni nimel Euroopa Liidu nimel
SELETUSKIRI

Ettevõtluse arenduskeskus (edaspidi „EAK”) on AKV-ELi partnerluslepingu III lisaga loodud organ.

EAK õigusraamistik koosneb AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 8/2005 vastu võetud ettevõtluse arenduskeskuse põhikirjast ja töökorrast (edaspidi „EAK põhikiri”), AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 9/2005 vastu võetud ettevõtluse arenduskeskuse personalieeskirjadest ning AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 5/2004 vastu võetud ettevõtluse arenduskeskuse finantsmäärusest (edaspidi „EAK finantsmäärus”).

AKV-ELi ministrite nõukogu leppis oma 39. istungil, mis toimus 19. ja 20. juunil 2014 Nairobis, ühisdeklaratsioonis kokku jätkata tööd EAK tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks. Nimetatud ühisdeklaratsioonis delegeeris ministrite nõukogu AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused võtta vastu vajalikud otsused, et edendada EAK tegevuse lõpetamist.

Alates 2014. aasta juunist on astutud järkjärgulisi samme EAK likvideerimiseks. EAK sulgemisprotsessi edendamiseks on vaja teataval määral muuta EAK finantsmäärust.

EAK finantsmääruse võttis vastu AKV-ELi suursaadikute komitee, kes on EAK põhikirja kohaselt EAK järelevalveasutus. Seepärast taotles EAK haldusnõukogu oma 19. oktoobri 2015. aasta kirjas AKV-ELi suursaadikute komiteelt eelnevat heakskiitu erandite tegemiseks EAK põhikirjast. Need erandid hõlmavad:

i) võimalust korraldada kohustuslike iga-aastaste kohustuslike auditite asemel, mis on ette nähtud EAK finantsmääruse artikli 27 lõikega 5, EAK viimase nelja tegevusaasta (s.o 2013–2016) kohta üks mitmeaastane kohustuslik audit;

ii) võimalust sõlmida sel eesmärgil leping üheainsa audiitorfirmaga, hoolimata asjaolust, et EAK finantsmääruse artikli 27 lõikes 1 on sätestatud, et sama audiitorfirmat ei tohi kasutada rohkem kui kolm aastat järjest.

Et tagada EAK tegevuse sujuv lõpuleviimine, tehakse ettepanek, et AKV-ELi suursaadikute komitee volitaks EAK haldusnõukogu kohandama eespool nimetatud EAKd käsitlevaid õigusakte vastavalt EAK tegevuse nõuetekohase lõpetamise käigus tekkivatele konkreetsetele vajadustele.

2016/0013 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses erandite heakskiitmisega ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) finantsmäärusest

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 209 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingu (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping”) III lisa, eriti selle artikli 2 lõiget 6,

võttes arvesse AKV-ELi suursaadikute komitee 17. detsembri 2004. aasta otsust nr 5/2004, ettevõtluse arenduskeskuse finantsmääruse kohta (edaspidi „EAK finantsmäärus”),

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:
SELETUSKIRI

19. ja 20. juunil 2014 Nairobis toimunud AKV-ELi ministrite nõukogu 39. istungil vastu võetud ühisdeklaratsioonis lepiti kokku jätkata tööd ettevõtluse arenduskeskuse (edaspidi „EAK”) tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks. EAK on AKV-ELi partnerluslepingu III lisa kohaselt loodud ühine tehniline organ. Nimetatud ühisdeklaratsioonis delegeeris ministrite nõukogu AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused võtta vastu vajalikud otsused, „sealhulgas vajalike muudatuste tegemise kohta Cotonou lepingu III lisas”.

Alates 2014. aasta juunist on astutud järkjärgulisi samme EAK likvideerimiseks, kusjuures viimaseks eeltingimuseks EAK tegevuse nõuetekohasel lõpetamisel on AKV-ELi partnerluslepingu III lisa muudatuse vastuvõtmine.

Käesoleva komisjoni ettepaneku eesmärk on teha vajalikud muudatused AKV-ELi partnerluslepingu III lisas ning luua õigusraamistik EAK olemasoluks üksnes selle likvideerimise otstarbel ja näha ette sätted seoses:

i) EAK juriidilise isiku staatusega;

ii) üksuse tegevuse järkjärgulise lõpetamise kestuse kindlaksmääramisega;

iii) rahastamiskorraga;

iv) EAK juhtimisstruktuuri muutmisega üksnes EAK likvideerimise otstarbel.

Samal ajal on komisjon otsustanud võtta tagasi oma ettepaneku võtta vastu nõukogu otsus „seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega” (COM (2014) 364 final), mis oli läbirääkimiste aluseks AKV-ELi ministrite nõukogu 39. istungi ettevalmistamisel. Selles soovitas komisjon lihtsalt jätta III lisast välja kõik viited EAK-le. Komisjoni nimetatud ettepanek, mis võeti vastu 10. juunil 2014, on kaotanud oma asjakohasuse ja see tuleb läbi vaadata eesmärgiga näha ette uus õigusraamistik EAK olemasoluks üksnes selle likvideerimise otstarbel. Komisjoni ettepanek COM(2014)364 võetakse paralleelselt tagasi, järgides nõutavat menetlust.

Komisjon teeb Euroopa Liidu Nõukogule ettepaneku võtta vastu lisatud otsus.

2016/0012 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 209 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingut (edaspidi „AKV-EÜ partnerlusleping”),

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:
2. Käesoleva lepingu sätted on lõike 1 sätetest olenemata ülimuslikud selliste tollikoostöö ja kahepoolse vastastikuse haldusabi lepingute suhtes, mis on sõlmitud või sõlmitakse mõne liidu liikmesriigi ja Uus-Meremaa vahel, kui nende kahepoolsete lepingute sätted ei ole kooskõlas käesoleva lepingu sätetega.

2. Käesoleva lepingu kohane abi ei piira kummagi lepinguosalise õigusi ega kohustusi seoses rahvusvaheliste lepingute või kummagi lepinguosalise õigusnormide alusel kriminaalasjades antava vastastikuse abiga. Samuti ei hõlma see teavet, mis on saadud kohtuvõimude taotlusel rakendatud volituste abil.

a) kas ühe lepinguosalise territooriumilt eksporditud kaubad on teise territooriumile imporditud nõuetekohaselt, nimetades vajaduse korral kaupade suhtes kohaldatud tolliprotseduuri; ning

b) kas ühe lepinguosalise territooriumile imporditud kaubad on teise lepinguosalise territooriumilt eksporditud nõuetekohaselt, nimetades vajaduse korral kaupade suhtes kohaldatud tolliprotseduuri.

3. Taotluse esitanud asutuse palvel võtab taotluse saanud asutus tema suhtes kehtivate õigusnormide raames vajalikke meetmeid, et tagada erijärelevalve:

a) isikute üle, kelle puhul on alust arvata, et nad on või on olnud seotud tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvate toimingutega;

b) paikade üle, kuhu on ladustatud või kogutud või võidakse ladustada või koguda kaupu viisil, mis annab alust arvata, et nimetatud kaubad on ette nähtud kasutamiseks tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks;

c) kaupade üle, mida transporditakse või võidakse transportida viisil, mis annab alust arvata, et need on ette nähtud kasutamiseks tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks; ning

d) transpordivahendite üle, mida kasutatakse või võidakse kasutada viisil, mis annab alust arvata, et need on ette nähtud kasutamiseks tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks.

Artikkel 9

Abistamine omal algatusel

Lepinguosalised abistavad teineteist omal algatusel ning kooskõlas oma õigusnormidega, kui nad peavad seda vajalikuks tollialaste õigusaktide õige kohaldamise huvides, esitades eelkõige kogutud teavet:

a) toimingute kohta, millega rikutakse või arvatavasti rikutakse tollialaste õigusaktide sätteid ja mis võivad teisele lepinguosalisele huvi pakkuda;

b) tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvate toimingute teostamise uute viiside või meetodite kohta;

c) kaupade kohta, mis on teadaolevalt tollialaste õigusaktide sätete rikkumise objektid;

d) isikute kohta, kelle puhul on alust arvata, et nad on seotud või on olnud seotud tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvate toimingutega; ning

e) transpordivahendite kohta, mille puhul on alust arvata, et neid on kasutatud, kasutatakse või võidakse kasutada tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks.

Artikkel 10

Teabe edastamine
2. Käesoleva lepingu sätted on lõike 1 sätetest olenemata ülimuslikud selliste tollikoostöö ja kahepoolse vastastikuse haldusabi lepingute suhtes, mis on sõlmitud või sõlmitakse mõne liidu liikmesriigi ja Uus-Meremaa vahel, kui nende kahepoolsete lepingute sätted ei ole kooskõlas käesoleva lepingu sätetega.

2. Käesoleva lepingu kohane abi ei piira kummagi lepinguosalise õigusi ega kohustusi seoses rahvusvaheliste lepingute või kummagi lepinguosalise õigusnormide alusel kriminaalasjades antava vastastikuse abiga. Samuti ei hõlma see teavet, mis on saadud kohtuvõimude taotlusel rakendatud volituste abil.

a) kas ühe lepinguosalise territooriumilt eksporditud kaubad on teise territooriumile imporditud nõuetekohaselt, nimetades vajaduse korral kaupade suhtes kohaldatud tolliprotseduuri; ning

b) kas ühe lepinguosalise territooriumile imporditud kaubad on teise lepinguosalise territooriumilt eksporditud nõuetekohaselt, nimetades vajaduse korral kaupade suhtes kohaldatud tolliprotseduuri.

3. Taotluse esitanud asutuse taotluse korral võtab taotluse saanud asutus tema suhtes kehtivate õigusnormide raames vajalikke meetmeid, et tagada erijärelevalve:

a) isikute üle, kelle puhul on alust arvata, et nad on seotud või on olnud seotud tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvate toimingutega;

b) paikade üle, kuhu on ladustatud või kogutud või võidakse ladustada või koguda kaupu viisil, mis annab alust arvata, et nimetatud kaubad on ette nähtud kasutamiseks tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks;

c) kaupade üle, mida transporditakse või võidakse transportida viisil, mis annab alust arvata, et need on ette nähtud kasutamiseks tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks; ning

d) transpordivahendite üle, mida kasutatakse või võidakse kasutada viisil, mis annab alust arvata, et need on ette nähtud kasutamiseks tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks.

Artikkel 9

Abistamine omal algatusel

Lepinguosalised abistavad teineteist omal algatusel ning kooskõlas oma õigusnormidega, kui nad peavad seda vajalikuks tollialaste õigusaktide õige kohaldamise huvides, esitades eelkõige kogutud teavet:

a) toimingute kohta, millega rikutakse või arvatavasti rikutakse tollialaste õigusaktide sätteid ja mis võivad teisele lepinguosalisele huvi pakkuda;

b) tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvate toimingute teostamise uute viiside või meetodite kohta;

c) kaupade kohta, mis on teadaolevalt tollialaste õigusaktide sätete rikkumise objektid;

d) isikute kohta, kelle puhul on alust arvata, et nad on seotud või on olnud seotud tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvate toimingutega; ning

e) transpordivahendite kohta, mille puhul on alust arvata, et neid on kasutatud, kasutatakse või võidakse kasutada tollialaste õigusaktide sätteid rikkuvateks toiminguteks.

Artikkel 10

Teabe edastamine
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikus konventsioonis (edaspidi „konventsioon”) on kehtestatud sätted nende kaupade päritolu kohta, millega kaubeldakse konventsiooniosaliste vahel sõlmitud asjaomaste lepingute alusel. EL kirjutas konventsioonile alla 15. juunil 2011. Moldova Vabariik esitas 17. juulil 2013 taotluse saada konventsiooniosaliseks ja konventsiooni ühiskomitee 21. mai 2014. aasta otsusega nr 2 kutsuti Moldova Vabariiki ühinema Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooniga.

EL ja Moldova Vabariik andsid konventsiooni heakskiitmiskirjad konventsiooni hoiulevõtjale üle vastavalt 26. märtsil 2012 ja 31. juulil 2015. Konventsiooni artikli 10 lõike 3 kohaselt jõustus seega konventsioon ELi ja Moldova Vabariigi suhtes vastavalt 1. mail 2012 ja 1. septembril 2015.

Konventsiooni artiklis 6 on sätestatud, et kõik konventsiooniosalised võtavad vajalikke meetmeid, et tagada konventsiooni tulemuslik kohaldamine. Selleks tuleks ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu alusel moodustatud tolli allkomitees võtta vastu otsus selle kohta, et II protokoll, milles käsitletakse mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise, asendatakse uue protokolliga, milles päritolureeglite puhul viidatakse konventsioonile. Seisukoha, mille EL võtab tolli allkomitees, peaks kindlaks määrama nõukogu.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Nõukogu otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

•Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)

Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas.

•Vahendi valik

Kavandatav vahend: nõukogu otsus.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Sidusrühmadega konsulteerimine

ELi liikmesriike teavitati nõukogu otsuse eelnõust 30. septembril 2015 tolliseadustiku komitee päritolusektsiooni kohtumisel.

•Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.

•Mõju hindamine
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

Euroopa Liidu toimimise lepingus on sätestatud, et liikmesriigid käsitlevad oma majanduspoliitikat ja edendavad tööhõivet ühise huvi küsimustena ning kooskõlastavad neid nõukogus. Lepingu kahes erinevas artiklis nähakse ette, et nõukogu peab vastu võtma majanduspoliitika üldsuunised (artikkel 121) ja tööhõivesuunised (artikkel 148), täpsustades, et viimased neist peavad olema esimestega kooskõlas. Nimetatud õiguslikku alust silmas pidades on tööhõive- ja majanduspoliitika suunised esitatud kahe eraldiseisva, ent oma põhiolemuselt üksteisega tihedalt seotud õigusaktina:

–nõukogu soovitus liikmesriikide ja Euroopa Liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta − Euroopa 2020. aasta strateegia koondsuuniste I osa;

–nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta − Euroopa 2020. aasta strateegia koondsuuniste II osa.

Kõnealused suunised, mis rakendatakse ellu eespool nimetatud õigusaktidega, moodustavad ühiselt Euroopa 2020. aasta strateegia rakendamise koondsuunised. Tööhõivesuunised võeti vastu 5. oktoobril 2015 ning vastavalt suuniste vastuvõtmise otsusele peaksid need tagama keskendumise poliitikameetmete rakendamisele.

Tööhõivepoliitika suunistes seatud üldeesmärgid ja -prioriteedid jäävad kehtima. Kooskõlas artikli 148 lõikega 2 peab tööhõivesuuniste kehtivust 2016. aastal oma otsusega kinnitama nõukogu pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee ning tööhõivekomiteega.

2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJUHINNANGU TULEMUSED

Ei kohaldata.

3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

ELT L 268, 15.10.2015, lk 28.

2016/0043 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 148 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Koos Horvaatia Vabariigi ühinemisega laienes ka Euroopa Liidu tolliliit. Sellest tulenevalt oli Euroopa Liit Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) eeskirjade (GATT 1994 artikli XXIV lõige 6) alusel kohustatud alustama läbirääkimisi WTO liikmetega, kellel on läbirääkimisõigus Horvaatia loendite suhtes, et leppida kokku kompenseeriva kohanduse suuruses. Selline kohandamine on vajalik juhul, kui ELi-välise tollitariifirežiimi vastuvõtmise tulemusena ületavad tariifid taseme, millega liituv riik on ennast WTOs sidunud.

15. juulil 2013 andis nõukogu komisjonile loa alustada läbirääkimisi GATT 1994 artikli XXIV lõike 6 alusel. Komisjon pidas läbirääkimisi läbirääkimisõigust omavate WTO liikmetega erikontsessioonide tühistamise üle seoses Horvaatia Vabariigi loendi tühistamisega selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.

Uruguay Idavabariigiga peetud läbirääkimiste tulemusena koostati kirjavahetuse vormis lepingu projekt (edaspidi „leping”), mis parafeeriti 18. detsembril 2015 Nairobis. Käesolevas ettepanekus palutakse nõukogul võtta vastu otsus Uruguay Idavabariigiga kirjavahetuse vormis lepingu sõlmimise kohta. Samal ajal esitatakse eraldi ettepanek lepingu allkirjastamiseks.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

Ettepanek on kooskõlas ELi tavaga ELi varasemate laienemiste puhul.

•Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega

Ettepanek põhineb ELi taval, mis on kooskõlas ELi välistegevuse ja põllumajanduspoliitikaga.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktiga a rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks.

•Subsidiaarsus (jagatud pädevuse korral)

Ettepanek tehakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punkti e kohaselt liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

•Proportsionaalsus

Horvaatia kontsessioonide tühistamine avaldab mõju Uruguay Idavabariigile. Sellega seotud kompenseerivad kohandused ei lähe kaugemale Uruguay õigustest. Ettepanek on kooskõlas proportsionaalse kohtlemise põhimõttega.

•Vahendi valik

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktiga a ettenähtud nõukogu otsus, millega antakse luba sõlmida leping.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käesoleva ettepaneku eesmärk on võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 218 lõike 5 kohaselt vastu nõukogu otsus Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) kliimamuutuste raamkonventsioonil põhineva Pariisi kokkuleppe Euroopa Liidu nimel allakirjutamise kohta.

Konventsiooniosaliste 21. konverentsil (tuntud kui COP 21), mis toimus 30. novembrist 2015 kuni 12. detsembrini 2015 Pariisis, sõlmiti kokkulepe kasvuhoonegaaside heite üleilmse vähendamise kohta. Kokkulepe jõustub 30. päeval pärast kuupäeva, millal vähemalt 55 konventsiooniosalist, kelle kasvuhoonegaaside heide kokku moodustab hinnanguliselt vähemalt 55 % kasvuhoonegaaside koguheitest, on andnud hoiule oma ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, heakskiitmis- või ühinemiskirja.

Kokkulepe on ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osalistele allakirjutamiseks avatud 22. aprillist 2016 kuni 21. aprillini 2017. Ka Euroopa Liit ja selle liikmesriigid on ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osalised. Kõrgetasemeline allakirjutamise tseremoonia toimub 22. aprillil 2016 New Yorgis.

Pariisi kokkulepe on globaalne verstapost üleilmse ühistegevuse tõhustamiseks ja kiirendab kogu maailmas üleminekut vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelisele ühiskonnale. Kokkulepe läheb kaugemale kui 1997. aasta Kyoto protokoll, mis oli kuni Pariisi kliimakokkuleppeni ainus õiguslikult siduv leping kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks, sisaldades kohustusi kuni 2020. aasta lõpuni. Pariisi kokkuleppes on püstitatud pikaajaline kvalitatiivne heite vähendamise eesmärk, mis on kooskõlas eesmärgiga hoida üleilmne temperatuuri tõus alla 2 C ning jätkata jõupingutusi temperatuuri tõusu hoidmiseks alla 1,5 °C. Selle eesmärgi saavutamiseks peavad kokkuleppe osalised kehtestama heite vähendamise sihttasemed või neid ajakohastama. Alates 2023. aastast teevad osalised iga 5 aasta tagant üleilmse ülevaate, mis põhineb uusimatel teadusandmetel ja kokkuleppe rakendamise kogemusel. Selles hinnatakse edusamme, võttes arvesse heite vähenemist, kohanemist ja toetusmeetmeid.