B. arvestades, et ülalnimetatud 5. juuli 2005. aasta otsuses nõuab Euroopa Parlament nimetatud
16. märtsi 2005. aasta otsuse tühistamist või kehtetuks tunnistamist ning selle igasuguse faktilise võiõigusliku toime peatamist;
C. arvestades, et Euroopa Parlamendi teatise peale, milles juhiti tähelepanu ülalnimetatud 5. juuli
2005. aasta otsusele, kinnitas Prantsuse Vabariigi justiitsminister, et kassatsioonikohtu otsus on jõustu-nud kohtulahend ning et pole ühtegi seaduslikku vahendit selle tühistamiseks või kehtetuks tunnista-miseks, nagu nimetatud resolutsioonis nõutakse.
D. arvestades, et Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokoll kuulub ühenduse esmase
õiguse hulka;
E. arvestades, et keeldudes rakendamast Prantsusmaa kriminaalmenetluse seadustiku artikli 100-7 esimest
lõiku Prantsuse kodakondsusega Euroopa Parlamendi liikme suhtes, rikuvad Prantsusmaa kohtuvõimudühenduse esmast õigust;
F. arvestades, et Euroopa Kohtu kohtupraktikast tuleneb, et liikmesriigi vastu võib algatada kohtuasja
riiklike kohtuvõimude otsuse asjus (
1);
G. arvestades, et asutamislepingute valvurina on komisjonil kohustus algatada nimetatud lepingu artik-
lis 226 sätestatud menetlus,
1. otsustab paluda komisjonil algatada EÜ asutamislepingu artiklis 226 sätestatud menetlus Prantsusmaa
Vabariigi vastu seoses ühenduse esmase õiguse rikkumisega;
2. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon viivitamata komisjonile ja Prantsusmaa
Vabariigi pädevatele asutustele.
(1) Kohtuasi C-224/01: Köbler (ELK 2005, lk I-10239).
P6_TA(2005)0427
Globaliseerumise sotsiaalne mõõde
Euroopa Parlamendi resolutsioon globaliseerumise sotsiaalse mõõtme kohta (2005/2061(INI))
Euroopa Parlament,
— võttes arvesse komisjoni teatist “Globaliseerumise sotsiaalne mõõde –ELi poliitika panus hüvede kõigile
kättesaadavaks tegemisel ”(KOM(2004)0383);
— võttes arvesse globaliseerumise sotsiaalse mõõtme maailmakomisjoni (WCSDG) 24. veebruaril 2004
avaldatud raportit “Õiglane globaliseerumine: kõigile võimaluste loomine ”;
— võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
— võttes arvesse tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni raportit ning väliskomisjoni ja arengukomisjoni arvamusi
(A6-0308/2005)
A. arvestades, et vaatamata globaliseerumise paljudele positiivsetele külgedele ja globaalse turumajanduse
tänu teaduslike teadmiste arengule üles näidatud suurele tootmisvõimsusele, tekitab globaliseerumis-protsess suurt majanduslikku ja sotsiaalset tasakaalustamatust nii riikides endis kui ka riikide vahel,mis on kogu maailmas ühiskonna suuri osi mõjutavat töötust ja vaesust arvestades väga tõsine sotsiaal-ne probleem;
B. arvestades, et globaliseerumine suurendab lõhet rikaste ja vaeste vahel, ning arvestades, et selle nega-
tiivsete mõjude neutraliseerimiseks on vaja teha suuri investeeringuid inimestesse kõigil ühiskonnatasanditel ja kõigis vanuserühmades;18.11.2006 ET C 280 E/65 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 15. november 2005
C. arvestades, et majandus muutub järjest globaalsemaks ja poliitilisemaks ning regulatiivinstitutsioonid
jäävad suuremalt jaolt riigi või regionaalsele tasandile, ning arvestades, et ükski olemasolevatest insti-tutsioonidest ei näe ette demokraatlikku seiret globaalsete turgude üle ega hüvita peamist ebavõrdsustriikide vahel;
1. tervitab komisjoni teatist, mis võimaldab käivitada esialgse arutelu WCSDG raporti teemal, töötamaks
välja asjakohane ELi poliitika, kuid samal ajal eeldab, et komisjon esitab konkreetsemad ettepanekud ELi sise-ja välispoliitika kohta antud valdkonnas;
2. nõustub WCSDG seisukohaga, et globaliseerumisprotsessi peaks iseloomustama tuntav sotsiaalne
mõõde, mis põhineb ülemaailmselt jagatud väärtustel, inimõiguste ja inimväärikuse austamisel, mis on õig-
lane, kõikehõlmav ja demokraatlikest põhimõtetest juhinduv, annab võimalusi ja käegakatsutavaid hüvesid
kõikidele riikidele ja inimestele ning on seotud aastatuhande arengueesmärkidega;
3. on veendunud, et EL võib oma sise- ja välispoliitika, sotsiaalse mudeli ja selle arendamise kaudu
rahvusvahelisel tasandil ning vastastikusel austusel, konstruktiivsel dialoogil ja meie ühise saatuse tunnista-misel põhineva globaalse koostöö kaudu anda sellesse protsessi märgatava panuse;
4. juhib tähelepanu sellele, et WCSDG raportis viidatakse globaliseerumise kasude ja koormiste ebavõrd-
sele jaotusele maailma riikide hulgas: jaotus on alates 1990. aastast paranenud ainult Aasias;
5. leiab, et globaliseerumine ei peaks tähendama ainult seda, et EL saab rohkem Euroopast väljapoole
müüa, vaid seda, et eelkõige kolmanda maailma riikidele tuleb anda võimalus müüa rohkem ELile, paranda-maks nende majanduskasvu, tööhõivet ning sotsiaalset kaasatuse taset; tunnistab, et ühist põllumajanduspo-liitikat on vaja reformida, kui tahetakse globaliseerumise seda aspekti esile tuua ning et kampaania “Jätkem
vaesus möödanikku ”kujuneks edukaks;
6. kutsub nõukogu ja komisjoni üles tagama, et ELi kaubandus-, põllumajandus- ja välispoliitika sobivad
kokku asutamislepingu artiklis 178 sätestatud arengupoliitikaga ja aastatuhande arengueesmärkidega;
7. leiab, et Euroopa Liit peaks võtma konkreetseid meetmeid vaesuse vastu võitlemiseks, muutes oma
poliitikat palju järjepidevamaks, eriti põllumajanduse ja kaubanduse alal koos võlgade kustutamise ja abiga;
8. rõhutab, et vaesus ja keskkonnakahjustused on omavahel tihedalt seotud: keskkonnaprobleemid, nagu
bioloogilise mitmekesisuse vähenemine või kliimamuutused, mõjutavad sageli ühiskonna kõige vaesemaidkihte ja suurendavad nende vaesust ning vaesus toob kaasa keskkonnakahjustuste suurenemise, kui puudubalternatiiv loodusvarade röövkasutusele; seepärast tuleb globaliseerumise sotsiaalset mõõdet käsitleda seoseskeskkonnamõõtmega;
9. väljendab rahulolu Lissaboni vahearuande üle ja rõhutab, et muudetud Lissaboni strateegia võib osu-
tuda kasulikuks vahendiks globaliseerumise mitmetele väljakutsetele vastamisel; väljendab veelkord toetust
Lissaboni strateegiale, mis rõhutab majandusliku, sotsiaalse ja keskkonna mõõtme vastastikust sõltuvust;peab enamate ja paremate töökohtade loomist oluliseks eeltingimuseks, kui maailm tahab areneda sotsiaalseõigluse suunas; juhib tähelepanu sellele, et maailma teised osad võivad liikmesriikide hea tava teatud aspektekäsitleda mudelina; märgib, et see saab võimalikuks üksnes juhul, kui liikmesriikidel õnnestub läbi viiavajalikud struktuurireformid, edendades ja kohandades vastastikku majandusarengut, tööhõivet ja sotsiaal-poliitikat; rõhutab vajadust tõhusa juhtimise järele, et saavutada nimetatud reformide läbiviimine, ningnõuab tungivalt, et liikmesriigid ja nende valitsused võtaksid endale vastutuse muudetud Lissaboni strateegiaeduka elluviimise eest; rõhutab lisaks liikmesriikidevahelise koostöö tähtsust, et kiirendada investeerimistinimressurssidesse, teadusuuringutesse ja innovatsiooni; on seisukohal, et Lissaboni strateegia eesmärgid onmiinimumeesmärgid, mille täitmisele liikmesriigid peaksid pühenduma;C 280 E/66 ET 18.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 15. november 2005
10. tervitab komisjoni tõdemust, et konkurentsivõime säilitamiseks ELis on kõikide jaoks sotsiaalse
heaolu tagamiseks vaja suuri investeeringuid inimressurssidesse kõigis vanuserühmades; eeldab seetõttukonkreetseid meetmeid ja ettepanekuid selliste investeeringute tagamiseks ning kutsub ELi üles keskendumakvalifikatsiooni arendamise parandamisele kõikidel tasemetel, eriti lihttööliste hulgas, võimaldamaks töötaja-tel ära kasutada globaliseerumisel tekkivaid võimalusi ja toetamaks ettevõtteid, kes vastutavad oma töötajatetööalase koolitamise eest;
11. kutsub nõukogu ja komisjoni üles edendama järgmiste eesmärkidega sotsiaalpoliitika kava:
— kaasava ja ühtekuuluva ühiskonna arendamine, mis eeldab stabiilset tööhõivet toetavaid meetmeid ja
töötajate õiguste austamist;
— soolisel võrdõiguslikkusel põhineva ühiskonna edendamine ning kõigi diskrimineerimisvormide vastu
võitlemine;
— kõiki elanikkonna rühmi arvestav sotsiaalpoliitika;
— osalusdemokraatia erinevate sotsiaal- ja tööhõivepoliitika aspektide osana;
12. rõhutab, et tõhusaid tööturu korralduse eeskirju ja sotsiaalkindlustussüsteeme ei saa valitsused
üksinda saavutada, vaid et on vaja kaasata tööturu osalised, kellel on nii riigi kui Euroopa tasandil õigusotsuste tegemise protsessis osaleda; on seisukohal, et lisaks tuleb toetada tööandjate organisatsioonide ja
ametiühingute võimalusi ja suutlikkust astuda konstruktiivsesse sotsiaaldialoogi, kuna see on oluline restruk-
tureerimise võimalike negatiivsete sotsiaalsete tagajärgede leevendamiseks ja kõrvaldamiseks ning samutieeltingimuseks, kui EL soovib ette näha globaliseerumise negatiivseid tagajärgi ja positiivseid võimalusi;
13. rõhutab seda, kui tähtis on austada ja täita inimõiguste ülddeklaratsiooni (UDHR), rõhutab kõikide
inimõiguste, sealhulgas majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste õiguste, vastastikust sõltuvust ja jaga-
matust ning seda, kui olulised on ILO peamised tööhõivestandardid (ILO Core Labour Standards –CLS), mis
käsitlevad töökohal diskrimineerimise ja sunniviisilise või pealesunnitud töö likvideerimist, ühinemisvaba-dust, kollektiivläbirääkimiste õigust ja laste töö keelustamist; juhib tähelepanu sellele, et praegusel ajal eirakendata ülddeklaratsioonis ja ILO peamistes tööhõivestandardites sätestatud põhimõtteid piisavalt;
14. võtab teadmiseks WCSDG seisukoha peamiste tööhõivestandardite osas, mille kohaselt otsused ja
poliitilised tavad ei ole sageli praktikas rakendatavad; kutsub nõukogu, komisjoni ja liikmesriike üles tegemakõike, mis on nende võimuses, et edendada peamisi tööhõivestandardeid nii oma sise- kui ka välispoliitikas,ning tagama, et ükski nende poliitikavaldkondade aspekt ei takistaks standardite täitmist; märgib ELi võima-lusi peamiste tööhõivestandardite edendamiseks kahepoolsete ja regionaalsete kokkulepete, arengu- ja välis-koostöö, arengumaade turulepääsu võimaldava kaubanduspoliitika kaudu ning sotsiaalarengu eesmärgigaeraalgatuste toetamise ja globaaltasandil hea juhtimise edendamise kaudu;
15. nõuab, et erinevates ELi välisprogrammides omistataks suuremat tähtsust sotsiaalsetele õigustele ja
sotsiaaldialoogile, inimõigustele ja õiguse ülimuslikkusele ning lapse õiguste kaitsele, eelkõige õiguselesaada haridust, mis võimaldaksid prioriteediks seada demokratiseerimise ja õigusriigi loomise arengumaades;ilma selleta ei ole säästev areng võimalik;
16. nõuab, et komisjon tagaks kahepoolsete kokkulepete kaudu vähemalt CLSi austamise, et tagada inim-
likud töötingimused ning vältida naiste ja laste ärakasutamist asjaomastes riikides;
17. tervitab komisjoni ettepanekut, mille kohaselt võiksid kahepoolsed suhted hõlmata positiivsete stiimu-
lite rakendamist toodetele, mis vastavad teatud sotsiaalsetele standarditele; tervitab komisjoni ettepanekutluua uusi ühismehhanisme (joint bilateral observatories) globaliseerumise sotsiaalse mõõtme kavandamiseksja jälgimiseks kahepoolsete kokkulepete sõlmimisel; on samuti veendunud, et EL peaks kasutama oma kahe-poolseid suhteid, toetamaks globaliseerumise sotsiaalse mõõtme maailmakomisjoni soovitusi, et piiritaguseidja EList väljapoole viidud töökohti ei võtaks üle odavat tööjõudu palkavad ettevõtted kolmandas maailmas,vaid et selle asemel loodaks kvaliteetseid töökohti, mis aitavad parandada töötajate ja nende perekondadeelukvaliteeti neis riikides;18.11.2006 ET C 280 E/67 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 15. november 2005
18. kutsub komisjoni üles sellega seoses läbi vaatama kõiki olemasolevaid kahepoolseid kokkuleppeid,
eelkõige majanduspartnerluse kokkuleppeid ja kalanduspartnerluse kokkuleppeid, tagamaks, et need onigati kooskõlas aastatuhande arengueesmärkide ja säästva arengu põhimõttega;
19. tervitab komisjoni ettepanekut, mille kohaselt püüavad komisjon, nõukogu ja liikmesriigid saavutada
ILOle WTOs vaatleja staatust eesmärgiga parandada institutsioonidevahelise dialoogi kvaliteeti; märgib, etparlament kutsus juba 4. juuli 2002. aasta resolutsioonis tööhõive, sotsiaalse olukorra ja globaliseerumisekohta (
1) institutsioone ja liikmesriike üles püüdlema vaatlejastaatuse saavutamise poole, ning kutsub neid
nüüd üles nimetatud vallas edu saavutama; lisaks sellele kutsub komisjoni, nõukogu ja liikmesriike ülestöötama selle nimel, et muuta ILO standardid WTO liikmetele siduvaks;
20. on veendunud, et rahuldava töö saamine vastavalt ILO rahuldava töö tagamise tegevuskavale tuleb
seada prioriteediks riiklikul, ELi ja globaalsel tasandil; rõhutab, et korralike töökohtade, sealhulgas töötajateõiguste, sotsiaalse kaitse ning meeste ja naiste võrdõiguslikkuse tagamine on hädavajalik selleks, et vaesusevastu tõhusalt võidelda; märgib siiski, et see eesmärk ei kajastu ELi välispoliitikas ega ka ELi rahvusvaheliseskaubandus-, finants- ja rahapoliitikas;
21. märgib, et 1999. aastal Seattle'is toimunud WTO ministrite konverentsi läbirääkimisvolituste kohaselt
pidi EL korraldama ministrite tasandil konverentsi kaubanduse, tööhõive ja tööhõivestandardite teemal; mär-gib, et seejärel võttis Euroopa Liit endale kohustuse korraldada see konverents hiljemalt 2001. aastal; kutsubnüüd komisjoni üles kõrvaldama see tegematajätmine hiljemalt 2006. aasta juuniks; konverentsini jäänud ajajooksul tuleks alustada dialoogi eelkõige WTO arenevate liikmesriikidega, et käsitleda kaubanduse, tööhõiveja minimaalsete tööhõivestandardite vahelist suhet;
22. usub, et ülemaailmse osalejana peaks EL olema tegevuskava “Korralike töökohtade ja korraliku pen-
sioni tagamine kõigile ”peamine edendaja; rõhutab, et tuleks heaks kiita töötajate õiguste ja sotsiaalse kaitse
teatud miinimumstandardid ning tunnustada neid kui sotsiaalmajanduslikku alust, mis tooks kaasa pika-ajalise heaolu igale maailma riigile, ning et töökohad, tööhõive ja “korralik töö ”peaksid ideaalis saama
võimalikult kiiresti kinnitatava üheksanda aastatuhande arengueesmärgi keskseks osaks;
23. nõustub WCSDGga, et aastatuhande arengueesmärgid on esimeseks sammuks globaalsele majandu-
sele sotsiaalmajandusliku aluse loomisel, nõustub komisjoniga, et ELi poliitika ühtsust tuleb antud valdkon-nas tugevdada; loodab, et komisjon esitab konkreetsed ettepanekud selle saavutamiseks; rõhutab, et ELisotsiaalse acquis' vähendamisest ei ole globaalse konkurentsi säilitamiseks kasu, ning et selle asemel tuleksELis kõrgema tulutaseme säilitamiseks parandada tootlikkust ja haridust;
24. juhib tähelepanu asjaolule, et piirkondlikul tasemel on hea täiustada sotsiaalseid mudeleid ja vastata
globaliseerumise väljakutsetele; juhib tähelepanu sellele, et liikmesriikide vaheline solidaarsus ning Euroopanaabruspoliitika raames paranenud suhted ELi ja naaberriikide vahel võiksid olla eeskujuks teiste maailmaja-gude riikidele; usub, et ELi partnerlus peaks sisaldama sotsiaalsammast, mis hõlmab muuhulgas tööhõives-tandardeid;
25. eeldab, et komisjon kasutab ELi vahendeid negatiivsete tulemuste heastamiseks ning uute väljavaadete
avamiseks tundlikumatele piirkondadele ja tööstussektoritele ning nõrgematele töötajarühmadele; ootab, etkomisjon võtab sobivaid meetmeid nende ettevõtete peatamiseks, kes paigutavad töötajaid ümber vaid struk-tuuri- või muude vahendite saamiseks, ning nõuab süstemaatilise ülevaatuse teostamist selliste vahenditejaotamise pikaajaliste eesmärkide täitmise üle;
26. rõhutab, et praegune majandusmudel on väga tihedalt seotud naftavarudega ning et sellisel sõltuvusel
võib olla negatiivseid mõjusid mitte ainult hindade kujunemisele seoses energiavarude puudusega, vaid,veelgi enam, see võib põhjustada ka äärmiselt tõsise sotsiaalse mõjuga konflikte ja ebastabiilsust lõunapool-kera tootvates riikides;
27. rõhutab ausa kaubanduse tähtsust vaesuse kõrvaldamisel maapiirkondades ja innustab komisjoni
andma konkreetset järelkaja lubadustele anda ausat kaubandust järgivatele tootjatele ja nende toodete edasi-müüjatele ELi riikides rohkem tehnilist ja eelarvetoetust;
(1) ELT C 271 E, 12.11.2003, lk 598.C 280 E/68 ET 18.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 15. november 2005
28. rõhutab, et arengumaad ja vähimarenenud maad vajavad jätkuvat asümmeetrilist kohtlemist WTOs,
et arvestada nende suhteliselt nõrga positsiooniga rahvusvahelises kaubandussüsteemis;
29. rõhutab, et globaliseerumise sotsiaalne mõõde räägib WTO re žiimi reformi kasuks; rõhutab lisaks, et
WTO lepinguid tuleb hinnata nende majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnamõju seisukohast ning et vajalik-kuse testid tehniliste kaubandustõkete ja muudes lepingutes tuleb asendada jätkusuutlikkuse testidega;
30. rõhutab, et WTO üle tuleb sisse seada sisuline demokraatlik kontroll, mis tähendab tõelist seadusand-
likku kontrolli valitud esindajate või parlamentide poolt;
31. rõhutab poliitika ühtsuse tähtsust ning nõustub komisjoniga, et EL peaks järjekindlamalt üles astuma
Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis, ILOs, Bretton Woodsis ja teistes rahvusvahelistes organisatsioonides;samuti kutsub komisjoni üles tegema jõupingutusi tagamaks, et teised ILO liikmesriigid saavutaksid vajalikupoliitilise ühtsuse teistes rahvusvahelistes organisatsioonides, eelkõige WTOs; on seisukohal, et nende orga-nisatsioonide prioriteediks tuleks seada üldtunnustatud minimaalsed tööhõivestandardid; on veendunud, etELi tõhusust sotsiaalse mõõtmega, eelkõige peamiste tööhõivestandarditega täielikult integreeruva arengumu-deli edendamisel on võimalik suurendada ühtse osalemisega mitmepoolse juhtimisega institutsioonides;
32. rõhutab, et kolmanda maailma sotsiaalse arengu toetamiseks on tugevdatud ÜRO asendamatu; jul-
gustab seetõttu liikmesriike toetama käimasolevat tööd ÜRO reformimiseks; rõhutab, et poliitikavaldkondadeühtsuse tagamiseks, mis on vajalik aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks ja üldisemalt selleks, etglobaliseerumine aitaks kaasa sotsiaalsele arengule, on vaja uut ja tugevdatud ÜRO majandus- ja sotsiaal-nõukogu (ECOSOC), ideaalis muudetud inimarengu nõukoguks, millel oleks volitus koordineerida IMFi,Maailmapanga, WTO ja ILO, samuti ÜRO arenguprogrammi (UNDP) ja ÜRO keskkonnaprogrammi (UNEP)tööd;
33. nõustub WCSDGga, et parlamendi järelevalvet mitmepoolse süsteemi üle tuleks jätkuvalt laiendada,
tervitab vastavale parlamendifraktsioonile tehtud ettepanekut taotleda ühtsust globaalse majandus-, sotsiaal-ja keskkonnapoliitika vahel eesmärgiga välja töötada integreeritud järelevalve peamiste rahvusvaheliste orga-
nisatsioonide üle, peab Euroopa Parlamendi osalemist parlamendifraktsiooni töös võimaluseks anda oma
panus selleks, et kõik sotsiaalsed rühmad saaksid globaliseerumisest maksimaalset kasu;
34. nõustub komisjoniga, et erasektor ja eraalgatused ning ühishuvirühmade ja globaalsete meetmete
loomine ja mobiliseerimine erinevate sotsiaalasutuste (nt valitsusväliste organisatsioonide) poolt võivadanda olulise panuse hea sotsiaalse juhtimise edendamisse; tunneb heameelt, et komisjon toetab rahvus-vahelistele ettevõtetele mõeldud OECD suuniseid, milles määratletakse vastutustundliku ärikäitumise põhi-mõtted; toetab komisjoni ettepanekut laiendada suuniste rakendamise ulatust, sidudes need kahepoolsetekokkulepetega; nõustub komisjoniga, et suuniste rakendamine peab olema täpne ja järjepidev; kutsub komis-joni üles jätkama teadlikkuse tõstmist hea tava, olemasolevate vahendite ja dokumentide, näiteks OECDsuuniste osas;
35. on seisukohal, et väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid ei tohi eemaldada aktiivsest osalemisest
globaliseerunud majanduses ning vastavalt sellele nõuab tungivalt, et komisjon looks ergutusmehhanismidselliste ettevõtete koostöövõrkude loomiseks; kutsub lisaks sellele kohandama Euroopa äriühingu ja koope-ratiivide põhikirju nii, et seda tüüpi ettevõtted saaksid täielikult osaleda globaliseerunud majanduses;
36. märgib, et WCSDG soovitab ILO-l kokku kutsuda mitmepoolne huvirühmade foorum ettevõtte sot-
siaalse vastutuse teemal; märgib, et WCSDG tunnistab, et ettevõtte sotsiaalse vastutuse tegeliku mõju osas ontunda skeptitsismi; soovitab komisjonil läbi viia uusi teadlikkuse tõstmise kampaaniaid eesmärgiga suuren-dada ettevõtte sotsiaalse vastutuse majanduslikku kasu;18.11.2006 ET C 280 E/69 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 15. november 2005
37. on seisukohal, et hargmaiste ettevõtete sotsiaalsed ja keskkonnaalased kohustused tuleb selgelt määrat-
leda ning ELi tegevust selles valdkonnas tuleb tõhustada; usub, et ettevõtete sotsiaalset vastutustunnet käsit-leva mitmepoolse foorumi töö konkreetsete järelmeetmete tähtaeg on ammu möödas, ning kutsub komis-joni üles avaldama sellekohast teatist;
38. toetab komisjoni jõupingutusi tõsta rahvusvaheliste ettevõtete hulgas teadlikkust nende sotsiaalsest
vastutusest, millel on olnud veel piiratud tulemus;
39. kutsub komisjoni üles esitama ettepanekut sotsiaalse märgistamise kohta, mis põhineks sellistel kri-
teeriumidel nagu inim- ja ametiühinguõiguste austamine, töökeskkond, töötajate koolitamine ja arendamine,võrdne kohtlemine ning sotsiaalsete ja eetiliste aspektide kaalutlemine ümbritseva kogukonna kodanike jatöötajate puhul;
40. märgib, et riigid kujundavad migratsioonipoliitikat üha enam kodumaise tööturu vajadustest lähtu-
valt; nõuab, et migratsioonipoliitika peab põhinema rahvusvahelisel konventsioonil kõigi võõrtööliste janende pereliikmete õiguste kaitse kohta;
41. rõhutab vajadust töötada välja migratsioonipoliitika, mis põhineb sellel konventsioonil ning mis
võtaks ühelt poolt arvesse tööturu vajadusi ja teiselt poolt kaitseks piisavalt võõrtööliste ja nende perekon-
dade õigusi;
42. märgib, et migratsioon on globaliseerumisdebatis oluline, kuid ka tundlik teema, millele leitakse
lahendus alles siis, kui liikmesriigid on kokku leppinud ühises tunnustamis- ja integratsioonikorras;
43. rõhutab vajadust tagada inimeste parem teavitamine globaliseerumise eelistest ja väljakutsetest ning
rõhutab haridusasutuste ja meedia tähtsust selles valdkonnas;
44. nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon annaksid vajalikud vahendid ja investeeringud eespool mai-
nitud protsesside edendamiseks;
45. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmes-,
läbirääkija- ja kandidaatriikide valitsustele ja parlamentidele.C 280 E/70 ET 18.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 15. november 2005