ET Euroopa Liidu Teataja C 18/15

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) artikli 37 kohased teated

Liikmesriigi võimalus sätestada õigusakte, mis kohustavad omama või kaasas kandma pabereid või dokumente vastavalt artikli 21 punktile c

(2008/C 18/03)

BELGIA

Kõnealune kohustus on sätestatud 8. oktoobri 1981. aasta kuningliku seadluse (mis käsitleb mittekodanike juurdepääsu territooriumile ja elukohale ning nende elamaasumist ja deporteerimist) jaotises 38:

Kõik üle 15aastased mittekodanikud peavad alati kaasas kandma elamisluba või elamaasumise luba või muud elamisloaga samaväärset dokumenti ning esitama selle dokumendi nõudmise korral pädeva ametiasutuse mis tahes ametnikule.

BULGAARIA

Teatavate dokumentide omamise või nende kaasaskandmise kohustust reguleerib Bulgaaria isikutunnistuste seadus ning seadus ELi kodanike ja nende pereliikmete Bulgaaria Vabariiki sisenemise, seal elamise ja sealt lahkumise kohta:

1. Bulgaaria isikutunnistuste seadus

Artikkel 6: Kui seadusega nõuetekohaselt volitatud ametnik seda nõuab, esitab kodanik isikut tõendava dokumendi.

Artikli 29 lõige 1: Kõik Bulgaarias elavad Bulgaaria kodanikud taotlevad isikutunnistust 30 päeva jooksul pärast 14aastaseks saamist.

Artikli 55 lõige 1: Kõigile välisriikide kodanikele, kes on saanud 14 aastat vanaks ja kellele on antud õigus elada Bulgaaria Vabariigis kolm kuud või kauem, väljastatakse välisriigi kodanikule mõeldud Bulgaaria isikut tõendav dokument.

Artikli 57 lõige 1: Välisriigi kodanikule mõeldud Bulgaaria isikut tõendav dokument kehtib Bulgaaria Vabariigi territooriumil koos välisriigi kodaniku rahvusvahelise reisidokumendiga.

Artikli 57 lõige 2: Kodakondsuseta isikud ja välisriikide kodanikud, kes taotlevad varjupaika või kellele on vastavalt varjupaiga- ja pagulaste seadusele lubatud kaitset, võivad oma isikut tõendada ainult Bulgaaria isikut tõendava dokumendi abil.

Artikkel 58: Välisriigi kodanik, kes elab Bulgaaria Vabariigi territooriumil kolm kuud või vähem, välja arvatud ajutist pagulase tunnistust omav välisriigi kodanik, tõendab oma isikut rahvusvahelise reisidokumendi abil, millega ta riiki sisenes.

2. Seadus ELi kodanike ja nende pereliikmete Bulgaaria Vabariiki sisenemise, seal elamise ja sealt lahkumise kohta:

Artikli 4 lõige 1: Euroopa Liidu kodanikud sisenevad Bulgaaria Vabariigi territooriumile ja lahkuvad sealt oma isikutunnistuse või passiga.

TŠEHHI VABARIIK

Välismaalaste kohustus esitada reisidokument (isikutunnistus) politseiametniku nõudmisel on sätestatud seaduse nr 326/1999 Coll. (välismaalaste viibimise kohta Tšehhi Vabariigi territooriumil) paragrahvi 103 punktis d. Seaduse kohaselt on välismaalane kohustatud reisidokumendi esitama politseiametniku nõudmisel.

TAANI

Välismaalaste seaduse jaotise 39 punkti 1 kohaselt peab välismaalasel riiki sisenemisel, seal viibimisel ja sealt lahkumisel olema pass või reisidokument ning jaotise 39 punkti 3 alapunkti 1 kohaselt peab välismaalane riigis viibimise ajal esitama avaliku võimu kandjale nõudmise korral passi või reisidokumendi.

Jaotise 39 punkti 4 alapunkti 1 kohaselt on Põhjamaade kodanikud nendest kohustustest vabastatud ning sama jaotise punkti 2 alusel võib siseminister välismaalased passi või reisidokumendi kaasaskandmise kohustusest vabastada (vt välismaalaste korra jaotise 5 punkt 2). Välismaalaste korra jaotise 5 punkti 2 alusel vastu võetud sätted avaldatakse kord aastas Taani Ametlikus Teatajas (Statstidende).

SAKSAMAA

Elukohaseaduse (Aufenthaltsgesetz) paragrahvi 3 lõige 1, paragrahvi 13 lõike 1 teine lause, paragrahvid 48 ja 82

§ 3 Passikohustus

1) Välismaalane tohib Saksamaa Liitvabariiki siseneda või seal viibida ainult siis, kui ta omab tunnustatud ja kehtivat passi või muud samaväärset dokumenti, välja arvatud siis, kui ta on passikohustusest haldusmäärusega vabastatud.

2) Saksamaa Liitvabariigi Siseministeerium või tema määratud asutus võib põhjendatud üksikjuhtumite korral enne välismaalase sisenemist riiki teha passikohustusest erandeid nii piiri ületamise kui ka järgneva kuni kuuekuulise riigis viibimise korral.

§ 13 Piiri ületamine

1) Sisenemine Saksamaa Liitvabariigi territooriumile ja sealt lahkumine on lubatud ainult selleks ette nähtud piiripunktis selle ametlikul lahtiolekuajal, kui muudes haldusmäärustes või riikidevahelise kokkuleppega ei ole ette nähtud erandeid. Välismaalane on kohustatud paragrahvi 3 lõike 1 kohaselt nii riiki sisenemisel kui ka sealt lahkumisel omama tunnustatud ja kehtivat passi või muud samaväärset dokumenti ning alluma politseikontrollile piiril.

2) Selleks ette nähtud piiripunktis on välismaalane riiki sisenenud alles siis, kui ta on piiri ületanud ja piiripunkti läbinud. Kui ametiasutus, kelle ülesandeks on politseikontroll piiril, lubab välismaalasel enne tagasisaatmisotsuse tegemist (käesoleva seaduse paragrahv 15, varjupaigamenetluse seaduse (Asylverfahrensgesetz) paragrahvid 18 ja 18a) või kõnealuse otsuse ettevalmistamise, menetlemise või täitmise ajal piiripunkti ajutiselt läbida, ei ole tegemist riiki sisenemisega esimese lause tähenduses seni, kuni asjaomasel ametiasutusel on võimalik kontrollida välismaalase riigis viibimist. Muudel juhtudel on välismaalane riiki sisenenud siis, kui ta on piiri ületanud.

§ 48 Isikut tõendava dokumendiga seotud õiguslikud kohustused

1) Välismaalane on kohustatud esitama, üle andma või ajutiselt loovutama oma passi, muu samaväärse dokumendi või isikutunnistusega samaväärse dokumendi ja riigis viibimise õiguse andva dokumendi või tõendi riigist väljasaatmise edasilükkamise kohta seaduse täitmise tagamise eest vastutavale ametiasutusele tema nõudel, kui see on vajalik käesolevas seaduses sätestatud meetmete võtmiseks või tagamiseks.

2) Välismaalane, kes ei oma passi ega saa seda vastuvõetaval viisil omandada, täidab oma isiku tõendamise kohustuse, esitades tõendi riigis viibimise õiguse andva dokumendi või riigist väljasaatmise edasilükkamise kohta, kui kõnealusele tõendile on kantud isikuandmed ja see on varustatud isiku fotoga ning seda nimetatakse isikutunnistusega samaväärseks dokumendiks.

3) Kui välismaalasel ei ole kehtivat passi või muud samaväärset dokumenti, on ta kohustatud kaasa aitama isikut tõendava dokumendi omandamisele ning esitama, üle andma või loovutama käesoleva seaduse täitmise tagamise eest vastutavale ametiasutusele tema nõudmisel kõik dokumendid, mis on vajalikud kõnealuse kodaniku isiku ja kodakondsuse kindlakstegemiseks, ning kõik kõnealuse isiku valduses olevad dokumendid, mis võivad osutuda vajalikuks teise riiki tagasisaatmise võimaluse kindlakstegemiseks või kasutamiseks. Kui välismaalane ei täida esimeses lauses sätestatud kohustust ja on alust uskuda, et asjaomased dokumendid on isiku valduses, võib isiku ja temaga kaasas olevad asjad läbi otsida. Välismaalane on kohustatud seda lubama.

§ 82 Välismaalase osalus

1) Välismaalane on kohustatud viivitamata teavitama oma huvidest ja tema jaoks soodsatest asjaoludest, kui need ei ole ilmsed või juba teada, ja esitama nende kohta andmed, mida on võimalik kontrollida, ning viivitamata esitama nõutavad tõendid oma isikuandmete kohta, muud nõutavad tõendid ja load ning muud nõutavad dokumendid, mis ta saab esitada.

Migratsiooniamet võib välismaalasele määrata selleks sobiva tähtaja. Pärast tähtaja möödumist esitatud fakte ja tõendeid ei pea arvesse võtma.

2) Lõiget 1 kasutatakse vastulausemenetluse korral.

3) Välismaalast tuleb teavitada kohustustest, mis tal lõike 1 kohaselt on, ning tema peamistest õigustest ja kohustustest, mis tal käesoleva seaduse kohaselt on, eelkõige paragrahvide 44a, 48, 49 ja 81 kohastest kohustustest ning paragrahvi 11 lõike 1 kolmanda lause kohasest võimalusest esitada avaldus. Tähtaja määramise korral tuleb välismaalast teavitada sellest mittekinnipidamise tagajärgedest.

4) Kui on vaja ette valmistada ja rakendada käesolevas seaduses ja teistes seadustes sisalduvates välismaalasi käsitlevates sätetes ette nähtud meetmeid, võib anda korralduse, et välismaalane ilmuks isiklikult kohale pädevasse ametiasutusse ja selle riigi esindusse, mille kodanik ta väidetavalt on, ning läbiks arstliku kontrolli reisiks kõlblikkuse kindlakstegemiseks. Kui välismaalane ei täida mõnda esimeses lauses sätestatud korraldust, võib kasutada sunnivahendeid. Kohaldatakse politseiseaduse (Bundespolizeigesetz) paragrahvi 40 lõikeid 1 ja 2, paragrahvi 41 ja paragrahvi 42 lõike 1 esimest ja kolmandat lauset.

EESTI

Isikut tõendava dokumendi kohustus, kehtivus ja kontroll on sätestatud isikut tõendavate dokumentide seaduses (avaldatud Riigi Teatajas I 1999, 25, 365; 2006, 29, 221), paragrahvid 5–8 ja paragrahvid 17–181.

Isikut tõendava dokumendi kohustus riigipiiri ületamisel on sätestatud riigipiiri seaduses (avaldatud Riigi Teatajas I 1994, 54, 902; 2006, 26, 191), paragrahvid 111 ja 112.

Välismaalastega seotud teadaandmine ja kontrolli teostamine on sätestatud välismaalaste seaduses (avaldatud Riigi Teatajas I 1993, 44, 637; 2007, 9, 44), paragrahvid 15–151.

KREEKA

Kolmanda riigi kodanikust välismaalase kohustus omada või kaasas kanda isikutunnistust ja isikut tõendavat dokumenti on sätestatud välismaalaste riiki sisenemist ja Kreekas viibimist reguleeriva seaduse 3386/2005 artiklites 6 ja 8. Eelkõige sätestatakse artikli 6 lõigetes 1 ja 2, et Kreekasse siseneval kolmanda riigi kodanikul peab olema pass ja viisa, tingimusel et see on nõutav kehtivate rahvusvaheliste konventsioonide, ühenduse õiguse ja riiklike normidega. Samuti keelatakse seaduse 3386/2005 artikli 8 lõikega 2 kolmanda riigi kodaniku sisenemine Kreekasse, kui tal ei ole passi või muud reisidokumenti, mis tagab tema tagasipöördumise päritolu- või transiidiriiki, samuti tema reisi eesmärki kinnitavaid vajalikke dokumente.

HISPAANIA

Hispaania õigussüsteemis sätestatakse nii Hispaania kui ka välisriikide kodanike isikut tõendavate dokumentide omamise ja näitamise kohustus. Need kaks ettekirjutust on sätestatud järgmistes õigusaktides:

a) Hispaania kodanike suhtes:

23. detsembri 2005. aasta kuningliku seadluse 1553/2005 artiklis 2, millega reguleeritakse riiklike isikut tõendavate dokumentide ja nende elektroonilise allkirjaga tunnistuste väljastamist, sätestatakse järgmist:

1. 14aastane või vanem Hispaania kodanik on kohustatud omandama riikliku isikut tõendava dokumendi.

2. Kõik isikud, kes on kohustatud omandama riikliku isikut tõendava dokumendi, on samuti kohustatud seda näitama, kui seda nõuab ametiasutus või selle esindaja.

21. veebruari 1992. aasta alusseaduse 1/1992 (kodanike julgeoleku kaitse kohta) artiklis 9 sätestatakse kõigi Hispaania kodanike õigus riikliku isikut tõendava dokumendi väljastamisele alates neljateistkümnendast eluaastast ning kohustus see dokument omandada.

Sama alusseaduse artiklis 20 antakse julgeolekujõudude esindajatele ja julgeolekuasutustele õigus nõuda kuritegevuse vältimiseks ja uurimiseks inimestelt tänaval isiku tõendamist. Vastupanu või keeldumise puhul kohaldatakse kriminaalkoodeksi ja kriminaalmenetluse koodeksi sätteid.

b) Välisriikide kodanike suhtes:

20. novembri 2003. aasta alusseaduse 14/2003 (millega muudetakse välisriikide kodanike õigusi ja vabadusi Hispaanias ning nende sotsiaalset integratsiooni käsitlevat 11. jaanuari 2000. aasta alusseadust 4/2000, muudetud 22. detsembri 2000. aasta alusseadusega 8/2000) artikli 4 lõikes 1 sätestatakse Hispaania territooriumil viibiva välisriigi kodaniku kohustus omada dokumenti, mis tõendab tema isikut ja õiguslikku seisundit Hispaanias.

Hispaania territooriumil viibival välisriigi kodanikul on õigus ja kohustus omada päritoluriigi või selle riigi, kust ta saabus, pädeva asutuse väljastatud dokumenti ning dokumenti, mis kinnitab tema seisundit Hispaanias.

30. detsembri 2004. aasta kuningliku seadluse 2393/2004 (millega võetakse vastu ja rakendatakse 11. jaanuari 2000. aasta välisriikide kodanike õigusi ja vabadusi Hispaanias ja nende sotsiaalset integratsiooni käsitleva alusseaduse 4/2000 rakendamismäärused) artikli 100 lõige 2 kõlab järgmiselt:

„Välisriigi kodanik on kohustatud näitama dokumenti, mis tõendab tema isikut ja õiguslikku seisundit Hispaanias, kui ametiasutus või selle esindaja seda nõuab.”

21. veebruari 1992. aasta alusseaduse 1/1992 artiklis 11 sedastatakse, et Hispaania territooriumil viibiv välisriigi kodanik on kohustatud omama dokumenti, mis tõendab tema isikut ja õiguslikku seisundit Hispaanias.

PRANTSUSMAA

Prantsuse õiguses sätestatakse see kohustus välismaalaste riiki sisenemise ja seal viibimise ning varjupaigaõiguse koodeksi (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile, CESEDA) artiklis L.611-1, milles sedastatakse, et välja arvatud isikukontrolli puhul või pärast seda, peab välisriigi kodanik esitama kohtupolitsei ametniku, esindaja ja esindaja asetäitja nõudmise korral ning järelevalve all isikutunnistuse või dokumendi, mille alusel tal on õigus Prantsusmaa territooriumil reisida või peatuda.

ITAALIA

Riigi õigusaktides sätestatakse 18. juuni 1931. aasta seaduse nr 773 Testo Unico Leggi di Pubblica Sicurezza (TULIPS) artiklis 3 isikut tõendava dokumendi omamise võimalus. Eespool mainitud artiklis sedastatakse, et: siseministri kehtestatud näidise alusel väljastab linnapea isikutunnistuse üle 15aastasele isikule, kes elab taotluse esitamise ajal selles omavalitsusüksuses.

Mis puutub isikutunnistuse kaasaskandmise kohustusse, siis eespool mainitud TULPSi artiklis 4 sätestatakse, et oma jurisdiktsiooni piires võib politseiasutus anda korralduse, et ohtlik isik või kahtlusalune varustaks end isikutunnistusega ja esitaks selle iga kord, kui politseiametnik seda nõuab.

Kõnealuste artiklitega tutvumine lubab teha järelduse, et eespool mainitud dokumendi kaasaskandmise kohustus on kehtestatud ainult ohtlikule isikule või kahtlusalusele; ülejäänutel (ohututel isikutel ja isikutel, kes ei ole kahtlusalused) on ainult kriminaalkoodeksi artikliga 651 ette nähtud kohustus anda ametnikule teavet oma isiku, seisundi või isikuomaduste kohta, kui ametnik seda nõuab.

Seaduslikult riigis viibival välismaalasel on õigus sellele, et ta registreeritakse tema elukohaks oleva omavalitsusüksuse registriametis, samuti on tal õigus omada isikutunnistust, mis aga ei kehti riigist lahkumise puhul.

KÜPROS

EÜ määruses nr 562/2006 (kontroll riigi territooriumil) sätestatakse, et piirikontrolli tühistamine sisepiiridel ei mõjuta liikmesriigi võimalust sätestada seadusega paberite ja dokumentide omamise või kaasaskandmise kohustust.

Küprose Vabariigis sisaldub selline säte riiklikes õigusaktides. 2006. aasta elanike registreerimise seaduse kohaselt (L.13(I)/2006) võib iga ametikohustusi täitev politseiametnik, registriameti töötaja või muu isik, keda migratsiooni- ja kodanikeregistri ameti direktor on kirjalikult volitanud, nõuda igalt isikult isikutunnistuse esitamist. Kui nimetatud isik tunnistust ettenähtud aja jooksul ei esita, on ta süüdi väärteos ning teda karistatakse kõige rohkem üheaastase vanglakaristuse või kõige rohkem tuhandenaelase trahviga või nii vangistuse kui ka trahviga. Samuti võib vastavalt politseiseaduse (L.73(I)/2004) jaotisele 28 iga politseiametnik peatada, kinni pidada ja läbi otsida iga isiku, i) keda ta näeb sooritamas mis tahes tegu või toimingut; ii) keda ta kahtlustab mis tahes teo või toimingu sooritamises või millegi omamises või iii) keda ta näeb omamas midagi, mille jaoks on mis tahes kehtiva õigusakti kohaselt vajalik luba, ning võib nõuda, et isik esitaks sellise loa.

LÄTI

Läti Vabariigi ministrite kabineti 4. novembri 2002. aasta määruses nr 499 „Läti Vabariigi piiriala eeskirjad ja piiriala režiim” on kindlaks määratud, et kõigil isikutel alates 15. eluaastast peab Läti Vabariigi maismaapiiri lähedal piirialal (mis ei ole laiem kui kaks kilomeetrit riigipiirist) viibides olema kaasas isikut tõendav dokument. Muudel juhtudel ei nõuta Läti Vabariigi õigusaktides, et isikud kannaksid isikut tõendavat dokumenti pidevalt kaasas.

LEEDU

Leedu õigusaktide kohaselt ei ole Leedu ega ELi kodanikel kohustust isiklikke ega muid dokumente endaga kaasas kanda.

Riigipiiri ja selle kaitse seaduse artikli 17 lõike 5 kohaselt peavad kõik kodanikud piiritsoonis kaasas kandma isikut tõendavat dokumenti.

Kõik üle 16aastased Leedu kodanikud peavad omandama ja neil peab olema riiklik isikutunnistus või pass. Vastavalt välismaalaste õigusliku seisundi seadusele peab igal ELi kodanikul olema isikut tõendav dokument ning kõik kolmanda riigi kodanikud on kohustatud omama ja kaasas kandma isikut tõendavat dokumenti.

LUKSEMBURG

Välisriigi kodanikud peavad alati elamisluba kaasas kandma.

UNGARI

2001. aasta seaduse XXXIX (välismaalaste riiki sisenemise ja seal viibimise kohta) artikli 61 lõikes 3 on sätestatud, et kõik välismaalased peavad ametiasutuse nõudmise korral esitama oma reisidokumendi, elamisloa või välismaalase isiku tuvastamiseks nõuetekohase dokumendi.

MALTA

On asjakohane märkida, et immigratsiooniseadusega (peatükk 217) nähakse praegu ette nõue esitada riiki sisenemise kohas pass või muu asjaomane dokument. Kuid ei ole õigusnorme, millega kehtestataks, et sellist dokumenti tuleb kogu aeg kaasas kanda.

Tegelikult võivad aga riigi ametiasutused nõuda, et kolmanda riigi kodanik esitaks asjaomase dokumendi. Seepärast eeldatakse, et ta kannab Maltal viibides sellist dokumenti alati kaasas.

MADALMAAD

Madalamaade tuvastamiskohustuse seaduse (Wet op de identificatieplicht) kohaselt on kõik 14aastased ja vanemad isikud kohustatud esimese nõudmise korral uurimiseks esitama isikut tõendava dokumendi (tuvastamiskohustus). Sama kehtib ka välisriigi kodanike kohta.

Välismaalaste seadluse (Vreemdelingenbesluit ehk Vb) artiklis 4.21 nähakse ette dokumendid, mida inimesed võivad kasutada enda isiku tõendamiseks Madalmaades vastavalt välismaalaste seaduse jaotisele 50.1. Selles artiklis eristatakse järgmised rühmad:

— välisriikide kodanikud, kes elavad Madalmaades seaduslikult ning kellel on tähtajaline või tähtajatu elamisluba;

— välisriikide kodanikud, kes elavad Madalmaades seaduslikult ühenduse kodanikena;

— isikud, kes on esitanud taotluse varjupaigataotleja tähtajalise elamisloa saamiseks;

— muud kui eespool määratletud välisriikide kodanikud.

Konkreetsemalt hõlmab see järgmisi kategooriaid:

a. riigis seaduslikult ajutise või alalise elamisloa alusel (välismaalaste seaduse jaotis 8, a–d) elavad välisriigi kodanikud said isikut tõendava dokumendi eraldi elamisdokumendina vastavalt välismaalasi käsitleva määruse lisadele 7a–7d;

b. ELi/EMP ja Šveitsi kodanike puhul, kes elavad riigis seaduslikult vastavalt välismaalaste seaduse jaotisele 8.e, kehtiv kodaniku pass või kehtiv isikutunnistus. Välisriigi kodanike puhul, kes elavad riigis seaduslikult vastavalt välismaalaste seaduse jaotises 8.e määratletule ELi/EMP või Šveitsi kodaniku perekonnaliikmetena, kuid kellel on teine kodakondsus: — kehtiv kodaniku pass koos nõutava sissesõiduviisaga, kui riiki sisenemisest on möödunud alla kolme kuu; — kehtiv kodaniku pass koos sisenemistempliga, kui viisa ei ole riiki sisenemiseks nõutav ja kui riiki sisenemisest on möödunud alla kolme kuu; — kehtiv kodaniku pass koos pädeva asutuse väljastatud kinnitusega, et isik taotleb elamisluba, kui kinnituse väljastamisest on möödunud alla kuue kuu; — välismaalasi käsitleva määruse lisale 7e vastav elamisluba;

c. välisriigi kodanikele, kes on esitanud taotluse varjupaigataotleja tähtajalise elamisloa saamiseks, väljastatakse isikut tõendav dokument vastavalt välismaalasi käsitleva määruse lisale 7f vastuvõtukeskuses;

d. välisriigi kodanikud, kes elavad riigis välismaalaste seaduse jaotise 8j tähenduses seaduslikult, sest nende lahkumisega on seotud välismaalaste seaduse jaotises 64 määratletud takistused, ning isikud, kes elavad riigis seaduslikult lahkumise moratooriumi tulemusena, saavad isikut tõendava dokumendina elamisloa vastavalt välismaalasi käsitleva määruse lisale 7f2 (W2 dokument), kui neil ei ole juba kehtivat piiriületusdokumenti;

e. inimkaubanduse (oletatavatele) ohvritele, kes elavad riigis vastavalt Vw jaotises 8.k määratletule seaduslikult, antakse elamisluba vastavalt välismaalasi käsitleva määruse lisale 7f2 (W2 dokument), kui neil ei ole juba kehtivat piiriületusdokumenti;

f. saatjata alaealistele välisriigi kodanikele, kes ootavad otsust elamisloa kehtivuse pikendamise taotluse kohta või varem nende piirangute kohaselt väljastatud elamisloa muutmist, antakse elamisluba vastavalt välismaalasi käsitleva määruse lisale 7f2 (W2 dokument), kui neil ei ole juba kehtivat piiriületusdokumenti;

g. muud välisriigi kodanikud.

Muude välisriigi kodanike puhul on asjakohaseks isikut tõendavaks dokumendiks kehtiv, Vb kohaselt Madalmaadesse pääsemiseks nõutav piirületusdokument või muul juhul kehtiv, kehtivat viisat sisaldav piiriületusdokument. Madalmaadesse pääsemiseks nõutavad piiriületusdokumendid on kindlaks määratud Vb artiklis 2.3. Seda sätet ei kohaldata mitte ainult välisriigi kodanike suhtes, kellel lubatakse vabalt valitaval perioodil riigis elada, vaid ka välisriigi kodanike suhtes, kes viibivad riigis ebaseaduslikult. W2 dokumendi võib väljastada ainult väga erandlikel juhtudel, pidades silmas eelkõige asjaolu, et asjaomane pool on juba vabastatud passi omamise kohustusest.

Vb artiklis 2.4 sätestatud erieeskiri kehtib riigist läbi sõitvate reisijate suhtes. Välisriigi kodanike suhtes, kellel on teise Schengeni liikmesriigi elamisluba, ollakse seisukohal, et nad võivad liikuda Schengeni territooriumil ilma viisata maksimaalselt kolm kuud. Sellisel juhul peab neil olema kehtiv reisidokument.

Välismaalaste seaduse jaotis 50

1. Piirikontrolli eest vastutavatel ametnikel ja välisriigi kodanike üle järelevalvet pidavatel ametnikel on õigus inimesi nende isiku, kodakondsuse ja elamisõiguse tuvastamiseks kinni pidada kas faktide või asjaolude alusel, mis objektiivselt vaadeldes annavad põhjust kahtlustada ebaseaduslikku elamist riigis, või selleks, et võidelda piiriületamisele järgneva ebaseadusliku elamise vastu riigis. Iga isiku suhtes, kes väidab, et ta on Madalmaade kodanik, kuid ei suuda seda tõendada, võidakse rakendada sunnimeetmeid vastavalt lõigetele 2 ja 5. Dokumendid, mis peavad välisriigi kodanikul olema oma isiku, kodakondsuse ja elamisõigusega seotud seisundi tõendamiseks, määratakse kindlaks riiginõukogu korraldusega.

2. Kui kinnipeetud inimese isikut ei ole võimalik kohe tuvastada, võidakse ta viia kindlaksmääratud küsitlemiskohta. Teda hoitakse seal maksimaalselt kuus tundi, tingimusel et see ei hõlma kesköö ja hommikul kella 9 vahele jäävat aega.

3. Kui kinnipeetu isik on võimalik kohe tuvastada ja kui selgub, et isikul ei ole õigust riigis seaduslikult elada, või kui ei ole kohe selge, et tal on seaduslik elamisluba, võidakse ta viia küsitlemiskohta. Teda hoitakse seal maksimaalselt kuus tundi, tingimusel et see ei hõlma kesköö ja hommikul kella 9 vahele jäävat aega.

4. Kui on siiski põhjust kahtlustada, et kinnipeetul ei ole õigust riigis seaduslikult elada, võib kuningliku Marechaussee ülem või selle politseiasutuse ülem, kelle jurisdiktsioonis isik asub, lõigetes 2 ja 3 osutatud ajapiirangut uurimise huvides maksimaalselt 48 tunni võrra pikendada.

5. Lõikes 1 osutatud isikul on õigus kinnipeetu riietus ja isik, samuti tema isiklikud esemed läbi otsida.

6. Täpsemad reeglid seoses käesoleva jaotise eelmiste lõigete kohaldamisega esitatakse riiginõukogu korralduses.

2000. aasta välismaalaste määruse artikkel 4.21

1. Nimetatud õigusakti punkti 50.1 viimases lauses kindlaks määratud dokumendid on:

a) välisriigi kodanike puhul, kes viibivad riigis seaduslikult, nagu on kindlaks määratud nimetatud õigusakti punktides 8.a–8.d: pädevate asutuste väljastatud tõendav dokument, mille näidis määratakse kindlaks ministri määrusega;

b) välisriigi kodanike puhul, kes viibivad riigis seaduslikult, nagu on kindlaks määratud nimetatud õigusakti punktis 8.e: kehtiv kodaniku pass või kehtiv isikutunnistus, kui nad on riigi kodanikud vastavalt punkti 8.7.1 määratlusele või kui neil puudub nimetatud kodakondsus: 1. kehtiv kodaniku pass koos nõutava sissesõiduviisaga, kui riiki sisenemisest on möödunud alla kolme kuu; 2. kehtiv kodaniku pass koos sisenemistempliga, kui viisa ei ole riiki sisenemiseks nõutav ja kui riiki sisenemisest on möödunud alla kolme kuu; 3. kehtiv kodaniku pass koos pädevate asutuste poolt vastavalt punkti 8.13 alapunktile 4 väljastatud teatisega, kui teatise väljastamisest on möödunud alla kuue kuu; 4. pädeva asutuse väljastatud elamisluba, nagu on kindlaks määratud punkti 8.13 alapunktis 5 või punkti 8.20 alapunktis 1;

c) välisriigi kodanike puhul, kes on esitanud taotluse varjupaigataotleja ajutise elamisloa saamiseks, nagu on kindlaks määratud nimetatud õigusakti jaotises 28: pädevate asutuste väljastatud tõendav dokument, mille näidis määratakse kindlaks ministri määrusega;

d) välisriigi kodanike puhul, v.a punktis c määratletud välisriigi kodanikud, kes elavad riigis seaduslikult nimetatud õigusakti punkti 8 alapunkti f, g, h, j või k kohaselt ja kellel puudub nimetatud õigusakti tähenduses kehtiv piiriületusdokument: pädeva asutuse väljastatud dokument, mille näidis määratakse kindlaks ministri määrusega; dokument väljastatakse koos punkti 4.29 alapunktis 3 määratletud lisalehega, millele on märgitud isiku seisund vastavalt riigis elamise õigusele;

e) teiste välisriigi kodanike puhul nimetatud õigusakti tähenduses Madalmaadesse sisenemiseks vajalik kehtiv piiriületusdokument või piiriületusdokument, milles on registreeritud nõutav viisa või millesse on kantud märge isiku seisundi kohta vastavalt riigis elamise õigusele.

2. Alla 12aastastele lastele ei väljastata muid dokumente peale punkti 1 alapunktides a ja b määratletute, välja arvatud juhul, kui ministri arvates on neil sellise dokumendi saamise vastu põhjendatud huvi.

3. Punkti 1 alapunktides a–d määratletud dokumendis on märge, mis näitab, kas välisriigi kodanikul on lubatud töötada, ning seda, kas välismaalaste tööseaduse (Wet arbeid vreemdelingen) tähenduses on sellise töö jaoks nõutav tööluba.

4. Kui välisriigi kodaniku Madalmaades elamise suhtes kehtivad punkti 3.4 alapunktis 4 kindlaks määratud piirangud, tehakse dokumenti märkus, milles sedastatakse, et riigi rahalistele vahenditele tuginemine võib mõjutada riigis elamise õigust (beroep op de publieke middelen kan gevolgen hebben voor verblijfsrecht)

AUSTRIA

Austria kodanike passisüsteemi käsitleva föderaalseaduse (1992. aasta passiseaduse) paragrahv 2, Austria Föderaalõiguse Teataja (BGBl.) 1992/839 BGBl. I 2006/44 redaktsioonis

Riiki sisenemine ja sealt lahkumine

1) Kui valitsustevahelistes lepingutes või rahvusvahelistes tavades ei ole kindlaks määratud teisiti, on Austria kodanikel (kodanikud) vabariigi territooriumile sisenemiseks ja sealt lahkumiseks vaja kehtivat reisidokumenti (pass või asenduspass). Olenemata tema vastutusest paragrahvi 24 (1) alusel, ei tohi keelata riiki sisenemast kodanikku, kellel ei ole kehtivat reisidokumenti, kuid kes suudab tõendada oma kodakondsust ja isikut.

2) Kui föderaalvalitsusel on õigus sõlmida Austria föderaalpõhiseaduse (B-VG) artikli 66 lõikele 2 vastavaid valitsustevahelisi lepinguid, on tal välismaale reisimise hõlbustamiseks õigus sõlmida rahvusvahelisi lepinguid, mis annavad kodanikele õiguse reisida teistesse riikidesse ning siseneda vabariigi territooriumile muude kui punktis 1 osutatud dokumentide alusel. Tingimusel et need lihtsustavad reisimist Austria Vabariigi naaberriikide piirialadel, võivad sedalaadi lepingud sisaldada täpsustusi, et kõnealune lihtsustamine kehtib ainult kodanike puhul, kelle elukoht või eluase asub vabariigi piirialadel.

Lepingud PassG paragrahvi 2 (2) tähenduses:

— Austria Vabariigi ja Jugoslaavia Sotsialistliku Liitvabariigi vaheline leping kohaliku piiriliikluse kohta (nüüd Sloveenia Vabariik), Austria Föderaalõiguse Teataja nr 379/1968 Austria Föderaalõiguse Teataja nr 143/1996 redaktsioonis – vt artiklid 3, 4 ja 7 (praegu läbivaatamisel);

— Austria Vabariigi ja Šveitsi Konföderatsiooni leping, millega reguleeritakse reisijate piirületust kohalikus piiriliikluses, Austria Föderaalõiguse Teataja nr 164/1974 – vt artiklid 2–4 ja 7–9.

Austria föderaalseaduse (välismaalaste politseikontrolli kasutamise, välismaalastele dokumentide väljastamise ja riiki sisenemise dokumentide väljastamise kohta (2005. aasta välismaalaste politseikontrolli seadus – FPG) paragrahv 15, Austria Föderaalõiguse Teataja I nr 100/2005

Vabariigi territooriumile seadusliku sisenemise tingimus

1) Kui föderaalõiguses või rahvusvahelistes lepingutes ei sätestata teisiti või kui rahvusvahelistest tavadest ei tulene teisiti, vajavad välismaalased vabariigi territooriumile seaduslikuks sisenemiseks kehtivat reisidokumenti (passikohustus).

Muud reisidokumendid FPG paragrahvi 15 lõike 1 tähenduses:

— välismaalase pass (FPG paragrahvid 88–93);

— tavapärane reisidokument (FPG paragrahv 94);

— fotoga isikutunnistus privileegide ja immuniteetide omanikule (FPG paragrahv 95);

— Euroopa Liidu liikmesriigi kodaniku tagasipöördumistunnistus (FPG paragrahv 96);

— kolmanda riigi kodaniku kodumaale naasmise reisidokument (FPG paragrahv 97).

2005. aasta välismaalaste politseikontrolli seaduse (FPG) paragrahv 16, Austria Föderaalõiguse Teataja I nr 100/2005

Passikohustuse üldtingimused

1) Kui see on avalikes huvides, eelkõige passi ja välismaalaste politseikontrolli ja välispoliitika seisukohast nõutav, on siseministril välisministriga konsulteerides lubatud välja anda määrus, milles määratakse kindlaks teatavad muude kui asutamislepingu osalisriikide väljastatud reisidokumentide vormid kui passikohustusele mittevastavad.

2) Ühises reisidokumendis registreeritud välismaalane võib riiki siseneda ja sealt lahkuda ainult koos selle reisidokumendi omanikuga, milles ta on registreeritud. Seda ei kohaldata välismaale deporteerimise või transportimise meetmete puhul vastavalt 5.–10. peatükile.

3) Välismaalased, kellele on väljastatud rühmapass, täidavad passikohustust, kuid neil lubatakse riiki siseneda või sealt lahkuda ainult üheskoos. Iga rühma liige vajab ametiasutuse väljastatud isikut tõendavat dokumenti. Seda ei kohaldata välismaale deporteerimise või transportimise meetmete puhul vastavalt 5.–10. peatükile.

2005. aasta välismaalaste politseikontrolli seaduse (FPG) paragrahv 17, Austria Föderaalõiguse Teataja I nr 100/2005

Passikohustuse piirang

1) Kui föderaalvalitsusel on õigus sõlmida Austria föderaalpõhiseaduse (B-VG) artikli 66 lõikele 2 vastavaid valitsustevahelisi lepinguid, on tal õigus vastastikkuse alusel kokku leppida, et passikohustusega välismaalasel on õigus riiki siseneda, vabariigi territooriumil ajutiselt elada ja riigist lahkuda muu reisidokumendi alusel kui paragrahvi 15 lõikes 1 ja paragrahvi 16 lõikes 3 osutatud dokumendid. Sellised välismaalased täidavad passikohustust.

2) Lõikele 1 vastavates lepingutes, mille eesmärk on lihtsustada reisimist Austria Vabariigi piirialadele, võidakse kindlaks määrata, et sedalaadi reisidokumendi alusel riiki sisenenud välismaalasel lubatakse jääda Austria Vabariigi piirialadele. Sellistel juhtudel võidakse rahvusvahelises lepingus samuti kindlaks määrata, et riiki sisenemiseks, riigis ajutiselt viibimiseks ja riigist lahkumiseks mõeldud dokumendi peab allkirjastama ka Austria valitsusasutus.

3) Kui see on avalikes huvides, on siseministril välisministriga konsulteerides lubatud välja anda määrus, milles määratakse kindlaks, et teatavatel passikohustusega välismaalastel on lubatud siseneda Austria Vabariigi territooriumile, seal ajutiselt elada ja riigist lahkuda muude dokumentide alusel. Sellised välismaalased täidavad passikohustust.

4) EMP kodanikud ja Šveitsi kodanikud võivad samuti täita passikohustuse isikutunnistusega ning võivad riiki siseneda, vabariigi territooriumil elada ja riigist lahkuda sedalaadi reisidokumendi alusel.

Lepingud FPG paragrahvi 17 lõike 1 tähenduses:

Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni liikmete vaheline leping nende relvajõudude staatuse kohta (NATO jõudude staatuse leping), Austria Föderaalõiguse Teataja III nr 96/1999 koos Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni liikmesriikide ja teiste rahupartnerluses osalenud riikide lepinguga nende relvajõudude staatuse kohta (NATO rahupartnerluse leping), Austria Föderaalõiguse Teataja III nr 135/1998 Austria Föderaalõiguse Teatajas III nr 178/1998 avaldatud redaktsioonis – vt NATO relvajõudude staatuse lepingu artikli III lõige 1

Lepingud FPG paragrahvi 17 lõike 2 tähenduses: (vt lepingud Austria passiseaduse (PassG) paragrahvi 2 lõike 2 tähenduses)

2005. aasta välismaalaste politseikontrolli seaduse (FPG) paragrahv 18, Austria Föderaalõiguse Teataja I nr 100/2005

Erandid passikohustusest

1) Passikohustus ei kehti välismaalase suhtes

1. juhul kui väljastatakse vastuvõtuteatis (paragrahv 19);

2. juhul kui talle antakse riigis ajutiselt elamise õigus vastavalt Austria seadusele, mis reguleerib elama asumise ja ajutise elukoha õigust juhtudel, kui välismaalasel ei ole reisidokumenti, või

3. transpordi puhul (paragrahv 48).

2) Välismaalasel, kellel on varjupaigaõigus või kellel on õigus saada Austrias täiendavat kaitset ja kellel ei ole kehtivat reisidokumenti, kuid kes suudab oma isikut prima facie tõendada, ei tohi keelata riiki siseneda olenemata tema kohustustest vastavalt paragrahvidele 120 ja 121.

FPG paragrahv 19 – vastuvõtuteatis

1) Vastuvõtuteatis koostatakse teise riigi pädeva asutuse taotlusel välismaalasele, kes tuuakse mainitud riigi territooriumilt sunniviisiliselt Austria Vabariigi territooriumile ning kelle Austria Vabariik peab vastavalt rahvusvahelisele lepingule (lõige 4), Euroopa Ühenduse konventsioonile või rahvusvahelisele tavale vastu võtma.

2) Vastuvõtuteatis peab olema sellisena selgelt määratletud; selles tuleb ära näidata välismaalase isik ja kodakondsus.

3) Kui rahvusvahelises lepingus või Euroopa Ühenduse konventsioonis ei sätestata vastupidist, tuleb vastuvõtuteatise kehtivusperioodiks määrata välismaalase tagasisaatmiseks vajalik ajavahemik; riiki sisenemiseks tuleb määratleda piiriületuspunkt või lepinguosalise riigi teatav asukoht.

4) Kui föderaalvalitsusel on õigus sõlmida Austria föderaalpõhiseaduse (B-VG) artikli 66 lõikele 2 vastavaid valitsustevahelisi lepinguid, on tal vastastikkuse alusel õigus kokku leppida, et teise riigi territooriumile ebaseaduslikult sisenenud välismaalastel või välismaalastel, kes ei täida enam sellesse riiki sisenemise või seal ajutiselt elamise tingimusi, on lubatud Austria Vabariiki tagasi pöörduda (uuesti vastuvõtmise konventsioon).

2005. aasta välismaalaste politseikontrolli seaduse (FPG) paragrahv 23, Austria Föderaalõiguse Teataja I nr 100/2005

Arstitõend

1) Rahvatervise ohustamise vältimiseks võib Austria tervishoiu- ja naisküsimuste minister välja anda määruse, milles määratakse kindlaks riigid, kus on märkimisväärselt suurenenud oht nakatuda

1. haigusesse, millest tuleb teatada ja mis nakkab kergesti tavaliste sotsiaalsete kontaktide kaudu (raske haigus) Austria 1950. aasta epideemiaseaduse (Epidimiegesetz) tähenduses, Austria Föderaalõiguse Teataja nr 186/1950;

2. mis tahes muusse raskesse nakkushaigusesse, millest ei ole vaja teatada või aru anda, või

3. tuberkuloosi, millest tuleb teatada, Austria tuberkuloosiseaduse paragrahvi 3 punkti a tähenduses Austria Föderaalõiguse Teataja nr 127/1968,

ning mille tagajärjel võib suur hulk inimesi sattuda püsivasse ja tõsisesse ohtu.

2) Välismaalastel, kes on määruses vastavalt lõikele 1 määratletud riigis elanud ajutiselt kuue vahetult enne Austria Vabariigi territooriumile sisenemisele eelnenud kuu jooksul, on õigus saada viisa tingimusel, et nad esitavad arstitõendi, mis kinnitab, et neil ei ole määruse lõikes 1 nimetatud haigust.

3) Määruses tuleb määratleda haigus, mis vastab lõike 1 tingimustele, ning arstitõendi sisu ja kehtivusaeg.

POOLA

Poola ei ole isikut tõendava dokumendi omamise või kaasaskandmisega seoses konkreetseid õigusakte vastu võtnud.

PORTUGAL

21. veebruari 1995. aasta seaduse nr 5/95 (seadus, millega kehtestatakse isikut tõendavate dokumentide kaasaskandmise kohustus) artikli 2 lõige 1, milles sätestatakse, et üle 16aastased kodanikud peavad avalikus kohas, üldsusele juurdepääsetavas kohas ja politsei järelevalve all olevas kohas kandma alati kaasas isikut tõendavaid dokumente.

Sama seaduse artikli 2 lõige 2, milles sätestatakse, et lõike 1 tähenduses loetakse isikut tõendavateks dokumentideks järgmised dokumendid:

a) Portugali kodanike puhul isikutunnistus või pass;

b) Euroopa Ühenduse liikmesriikide kodanike puhul elamisluba, isikutunnistus või pass;

c) ELi mittekuuluvate riikide kodanike puhul elamisluba, välismaalase isikutunnistus või pass.

SLOVEENIA

Välismaalased peavad oma isikut tõendama välisriigi reisidokumendi, isikutunnistuse või muu nõuetekohase, nimetatud välismaalase riigis ette nähtud, välismaalase isikut tõendava dokumendi alusel, välismaalase reisidokumendi, välismaalase isikutunnistuse, piiriülese isikutunnistuse või muu riigi ametiasutuse väljastatud fotoga avaliku dokumendi alusel, mille põhjal on võimalik kindlaks teha välismaalase isik. Politseiametniku taotlusel peab välismaalane oma isikut tõendama eespool nimetatud dokumendi alusel ning samuti esitama loa, mis näitab, et ta on sisenenud Sloveenia Vabariiki või elab seal seaduslikult (Ztuj-1-UPB3 artikkel 75, Ur. l. RS (Sloveenia Ametlik Teataja) nr 107/2006).

Kui välismaalane ei esita politseiametniku nõudmise korral dokumenti, mis tõendab, et tal on seaduslik õigus riiki siseneda ja seal viibida, või ei esita politseiametniku nõudmise korral oma isikut tõendavat dokumenti, määratakse talle rahatrahv 20 000 tolarit (83,46 eurot) (Ztuj artikli 97 lõiked 3 ja 4).

SLOVAKKIA

Piirikontrolli tühistamisel sisepiiridel võivad liikmesriigid vastavalt Schengeni piirieeskirjade artikli 21 punktidele c ja d näha seadusega ette kohustuse omada või kanda kaasas dokumente või kehtestada kolmandate riikide kodanikele kohustuse teatada oma viibimisest mis tahes liikmesriigi territooriumil vastavalt Schengeni konventsiooni artiklile 22. Piirikontrolli tühistamise järel säilitatakse tõenäoliselt kolmandate riikide kodanike kohustus (analoogselt Slovakkia kodanike kohustusega) omada kehtivat reisidokumenti (sealhulgas vajaduse korral viisat, isikutunnistust või elamisluba) Slovaki Vabariigi territooriumil viibimise ajal. Samuti säilitatakse välismaalaste registreerimise kohustus seaduse nr 48/2002 Coll. jaotise 49 punkti 2 tähenduses.

SOOME

Välismaalaste seaduse (301/2004) paragrahv 13 – Pass

Soome sisenedes ja seal viibides on välismaalasel oma kodumaa või elukohariigi ametiasutuse väljastatud kehtiv pass, mis esitatakse nõudmise korral piirikontrolliasutusele või politseile.

Riiklikes õigusaktides ei ole isikutunnistuse ja dokumentide kaasaskandmise kohustust sätestatud.

ROOTSI

Artikli 21 punktiga c seotud riiklikud sätted on esitatud välismaalaste seaduse 9. peatüki paragrahvis 9, täpsemalt:

Paragrahv 9.

Rootsis elav välismaalane on kohustatud politseiametniku nõudmisel esitama passi või muu dokumendi, mis näitab tema õigust Rootsis elada. Samuti on välismaalane kohustatud migratsiooniameti või politseiasutuste kutsel ilmuma ametisse või politseiasutusse ning andma oma Rootsis viibimise kohta teavet. Kui välismaalane seda ei tee, võivad politseiasutused kohaldada sundtoomist. Kui välismaalase isiklikku olukorda silmas pidades või muul põhjusel võib eeldada, et välismaalane ei vasta kutsele, võidakse sundtoomist kohaldada ilma eelneva kutseta.

Rannavalve on kohustatud tegema politseiga kontrollitoimingutes koostööd peamiselt mereliikluse ja sellega seotud kontrolli näol. Rannavalve kontrollitoimingute puhul tuleb rannavalveametnikule näidata passi või muud dokumenti.

Esimese ja teise lõigu alusel võib kontrolli läbi viia vaid siis, kui on piisav põhjus eeldada, et välismaalasel ei ole õigust Rootsis elada või kontrollimiseks on muud erilised põhjused.

RUMEENIA

Välismaalaste seaduse nr 194/2002 artiklis 104 sätestatakse, et:

1) Elamisluba tõendab välismaalase isikut ja tema õigust Rumeenias viibida, samuti õiguse kestust ja selle talle andmise eesmärki.

2) Elamisloa omanikul on kohustus seda alaliselt kaasas kanda, mitte anda seda teistele edasi ning esitada see pädevatele asutustele iga kord, kui seda nõutakse.

ISLAND

Riiklike õigusaktide kohaselt ei ole Islandi kodanikel seadusega määratud kohustust isikutunnistust või dokumente kaasas kanda. Kuid politseiseaduse artikli 15 lõike 5 kohaselt võib politsei nõuda, et isik (kas Islandi või välismaa kodanik) teataks oma nime, isikukoodi ja aadressi ning esitaks selle tõenduseks isikutunnistuse.

Välismaalaste seaduse nr 96/2002 artikli 5 lõike 1 kohaselt on Islandile saabuval välismaalasel pass või muu reisidokumendina tunnustatav isikutunnistus, kui justiitsministri väljastatud eeskirjades ei nähta ette teistsugust korda. Vastavalt sama seaduse artiklile 53 näitab iga välismaalane politsei nõudmisel isikut tõendavat dokumenti ja annab vajaduse korral teavet oma isiku ja Islandil viibimise seaduslikkuse kindlakstegemiseks.

Justiitsminister võib otsustada, et välismaalased – välja arvatud Taani, Soome, Norra ja Rootsi kodanikud – kannavad Islandil viibides alati kaasas passi või muud isikut tõendavat dokumenti. Minister võib välismaalased sellest kohustusest vabastada.

Nagu eespool on mainitud, on Islandi ametiasutustel piisavalt võimalusi kehtestada välismaalastele kohustus omada või kaasas kanda isikutunnistust ja dokumente nii Islandile saabudes kui ka välismaalaste riigis viibimise ajal. Piirikontrolli tühistamine sisepiiridel ei mõjuta eespool osutatud sätete kohaldamist.

NORRA

Seda küsimust käsitleb immigratsiooniseaduse (24. juuni 1988. aasta seadus nr 64 välisriigi kodanike Norra Kuningriiki sisenemise ja kuningriigis viibimise kohta) jaotise 44 esimene lõik. Nimetatud sättes on kehtestatud:

Kui politsei nõuab, peab iga välisriigi kodanik näitama isikutunnistust ja vajaduse korral andma teavet välisriigi kodaniku isiku ja tema kuningriigis viibimise seaduslikkuse kindlakstegemiseks.

Seega kehtib nimetatud sätte kohaselt välisriigi kodanike kohustus omada ja kaasas kanda isikut tõendavat dokumenti. Kuningriigi enda kodanikel samaväärset kohustust ei ole.