Uue elektroonikaromude direktiivi kohaldamisala läbivaatamine artikli 2 lõike 5 alusel tugines komisjoni tellitud uuringule „Review of the scope of Directive 2012/19/EU“ (Direktiivi 2012/19/EL kohaldamisala läbivaatamine). Uuringus käsitleti järgmist:

Kaaluti võimalust viia elektroonikaromude direktiivi kohaldamisala vastavusse ohtlike ainete kasutamise piiramise direktiivi kohaldamisalaga, tuues näitena sisepõlemismootoriga aiatöömasinad, kuid jõuti järeldusele, et selliste seadmete hõlmamine elektroonikaromude direktiivi kohaldamisalaga annaks vähe keskkonnakasu. Põhjuseks on see, et tegelikult võetakse juba praegu vähemalt 80 % selliseid seadmeid olelusringi lõpus ringlusse. Majanduslikust seisukohast tooks selliste seadmete hõlmamine kaasa lisakulud tootjatele (nt halduskulud tootjate registreerimiseks iga sellise liikmesriigi registris, kus nad elektri- ja elektroonikaseadmeid turule lasevad).

Nimetatud direktiivide vaheline peamine erinevus seisneb elektri- ja elektroonikaseadmete mõiste määratluses: a) seade, mis vajab elektrivoolu või elektromagnetvälja vähemalt ühe kavandatud funktsiooni täitmiseks (ohtlike ainete kasutamise piiramise direktiiv) või b) seade, mis vajab elektrivoolu või elektromagnetvälja esmase (põhi-)funktsiooni täitmiseks (elektroonikaromude direktiiv). See tähendab, et mõned seadmetüübid, mis praegu kuuluvad ohtlike ainete kasutamise piiramise direktiivi kohaldamisalasse, jäävad elektroonikaromude direktiivi kohaldamisalast välja (nt bensiinimootoriga muruniidukid või gaasipliidid, millel on üksnes elektrooniline süütesüsteem).

Uuringus tunnistati, et ükski klassifitseerimise kriteerium ei ole täiuslik ning jõuti järeldusele, et väliste mõõtmete 50 cm piir väikeste ja suurte seadmete eristamiseks on sobiv ning on kooskõlas kõnealuseid seadmeid kasutuselt kõrvaldavate ettevõtjate praktiliste piirangutega. Suuruse kriteerium tundub olevat ka peamine tegur elektri- ja elektroonikaseadmete kogumisel, jäätmekäitusel ja kasutuselt kõrvaldamisel. Jäätmekogumissüsteemide ja kasutuselt kõrvaldamise ning nendega seotud taristu puhul on seadme suurus isegi olulisem tegur kui seadme kaal.

Uuringus käsitleti ka seda, kas suurte ja väikeste seadmete (st seadmed, mille välised mõõtmed on kas alla või üle 50 cm) eristamine elektroonikaromude direktiivis on asjakohane.

Kokkuvõttes kinnitas uuring, et elektri- ja elektroonikaseadmete kategooriate muutmine ei toonud kaasa märkimisväärseid muudatusi uue elektroonikaromude direktiivi kohaldamisalas. Loodetakse, et üleminek kümnelt kategoorialt kuuele avatud kategooriale suurendab õiguskindlust ja aitab uut direktiivi ühtlasemalt rakendada.

Samuti järeldati uuringu põhjal, et uue direktiiviga kohaldamisalast uusi erandeid ei kehtestata. Selles kinnitatakse selgesõnaliselt enamikus liikmesriikides juba kohaldatavaid erandeid, mis tagavad direktiivi ühtlase rakendamise. Samuti on see kooskõlas komisjoni seisukohaga, et vana direktiivi kohaldamisalasse kuuluvaid seadmeid ei tohiks tulevikus kohaldamisalast välja jätta.

Uuringus analüüsiti kõigepealt, kas kõik seadmed, mida uus elektroonikaromude direktiiv praegu hõlmab, jäävad selle kohaldamisalasse. Jõuti järeldusele, et uus direktiiv hõlmab kõiki vana direktiivi kohaldamisalasse kuuluvaid seadmekategooriaid. Samuti jõuti järeldusele, et kohaldamisala avamisega peaks olema võimalik lahendada probleemid, mis tulenevad toodete erinevast klassifitseerimisest liikmesriikides. See peaks omakorda suurendama õiguskindlust ja aitama uut direktiivi ühtlasemalt rakendada.

Avatud kohaldamisala kohaldatakse alates 15. augustist 2018. Elektri- ja elektroonikaseadmed jaotatakse kuude uute kategooriasse, mis on sätestatud uue direktiivi III ja IV lisas . See jaotus hõlmab kaht avatud kategooriat – suured ja väikesed seadmed –, mida varem ei olnud.

Uue direktiivi kohaselt on selle kohaldamisala üleminekuperioodil 13. augustist 2012 kuni 14. augustini 2018 peaaegu identne direktiivi 2002/96/EÜ kohaldamisalaga (edaspidi „vana elektroonikaromude direktiiv). Ainus muudatus on päikesepaneelide lisamine 4. kategooriasse. Kuna kõnealust lisamist juba hinnati enne vana direktiivi uuestisõnastamist tehtud mõjuhinnangut, siis seda käesolevas hindamises enam ei käsitletud.

Võttes arvesse uuringu tulemusi uue elektroonikaromude direktiivi kohaldamisala võimaliku läbivaatamise kohta, jõuti järeldusele, et täiendavad muudatused direktiivi kohaldamisalas ei ole põhjendatud. Üleminekuperioodil, mil liikmesriigid kohanduvad uue elektroonikaromude direktiivi mõistete ja kohaldamisalaga, võivad muudatused ka probleeme tekitada.

2.Uue elektroonikaromude direktiivi artikli 7 lõikes 1 osutatud kogumise sihtmäärade saavutamise tähtaegade läbivaatamine ning individuaalsete kogumise sihtmäärade kehtestamise võimalikkus uue elektroonikaromude direktiivi III lisas sätestatud ühe või mitme kategooria puhul

2.1.Sissejuhatus

Selleks et koostada käesolevat aruannet, mis on nõutud uue elektroonikaromude direktiivi artikli 7 lõike 6 alusel, tellis komisjon sõltumatutelt konsultantidelt statistiliste andmete, dokumentide ja tehnilise teabe läbivaatamise. Komisjon pidas kõigi peamiste sidusrühmadega (liikmesriigid, tööstusliidud, laiendatud tootjavastutuse süsteemid, vabaühendused ja sõltumatud eksperdid) konsultatsioone ning korraldas ühe õpikoja. Tehti järgmist:

a.kirjeldati liikmesriikide ees seisvaid võimalikke raskusi uue elektroonikaromude direktiivi artikli 7 1õikes 1 sätestatud kogumise sihtmäärade saavutamisel;

b.analüüsiti artikli 7 1õikes 1 sätestatud kogumise sihtmäärade saavutamise tähtaegade võimalike muudatuste tõenäolist mõju;

c.artikli 7 lõike 7 kohaselt analüüsiti tekkinud elektroonikaromude kogusel põhineva kogumise sihtmäära läbivaatamise tõenäolist mõju;

d.analüüsiti, kas oleks võimalik kehtestada individuaalsed kogumise sihtmäärad uue elektroonikaromude direktiivi III lisas sätestatud elektri- ja elektroonikaseadmete ühe või mitme kategooria puhul, ning kui leiti, et see oleks asjakohane, siis analüüsiti sellekohase ettepaneku esitamise võimalusi.

Järgnevalt on ära toodud hindamise peamised tulemused.

2.2.Kogumise sihtmäärade saavutamise tähtaegade läbivaatamine

Peamiste sidusrühmadega peetud konsultatsioonist ja liikmesriikide viimaste aastate kogumismäärade kohta esitatud andmete hindamisest selgus, et mõnel liikmesriigil võib olla raskusi saavutada 2019. aastaks ettenähtud kogumise sihtmäär. See võib juhtuda siis, kui jätkatakse praeguse kogumistempo ja -tavadega. Selleks et teha kindlaks liikmesriigid, kelle puhul on risk, et nad ei saavuta elektroonikaromude kogumise sihtmäära, võeti arvesse seda, kui palju on veel eesmärgist puudu ning edenemise tempot.

Liikmesriikide ja peamiste sidusrühmade sõnul on probleemiks sellise kogumise suur määr, mida elektroonikaromude kogumise statistikas arvesse ei võeta. Eelkõige on see seotud sellega, kui kogumine toimub väljaspool laiendatud tootjavastutuse süsteeme või kui elektroonikaromude kogumine ei toimu selleks luba omavate ringlussevõtjate kaudu. Liikmesriikide vähene täitmis- ja järelevalvevõime halvendavad olukorda veelgi. Tehti kindlaks, et kogumise sihtmäärade saavutamist takistavad lisaks asjaolud, et elektroonikaromude haldamisega tegelev isikute rühm on suur ja mitmekesine, üldsuse teadlikkus on väike ning kogumistaristu on ebapiisav.

Selleks et leevendada liikmesriikide probleeme kogumise 2019. aasta sihtmäära saavutamisel, kaaluti kahte võimalust:

I.lükata edasi 2019. aastaks sätestatud tähtaega, et anda liikmesriikidele rohkem aega kogumise sihtmäära saavutamiseks, ilma et see piiraks kehtivaid erandeid;

II.vähendada tekitatud elektroonikaromude 85 %-list kogumise sihtmäära ilma tähtaega muutmata.

Tähtaja pikendamine annaks liikmesriikidele rohkem aega, et luua elektroonikaromude kogumiseks ja töötlemiseks vajalik taristu. Liikmesriigid saaksid suurendada kogumiskohtade arvu, optimeerida logistikat kogumis- ja töötlemiskohtade vahel, arendada välja väärismetallide töötlemise suutlikkuse ja maksimeerida sellest tulenevat kasu ning suurendada järelevalvet kogutava üle. Vana elektroonikaromude direktiivi läbivaatamiseks 2008. aastal tehtud mõjuhinnang näitas, et 2016. aastaks on võimalik saavutada turulelastud elektri- ja elektroonikaseadmete 65 %-line kogumise sihtmäär. Seega ei oleks asjakohane pikendada kehtivat tähtaega.

Pidades silmas tekkinud elektroonikaromude 85 % kogumise sihtmäära võimalikku läbivaatamist, võeti arvesse liikmesriikide teatatud kogumismäärasid mõne viimase aasta kohta ning nende sihtmäärade suunas liikumise tempot. Jõuti järeldusele, et liikmesriikidel tuleb käsile võtta probleemne mitteametlik elektroonikaromude kogumine, mille kohta ei esitata andmeid, kuna see on oluline tegur eesmärgi saavutamisel. Seega ei oleks asjakohane kaaluda kogumise sihtmäärade läbivaatamist, kui puuduvad täpsed andmed elektroonikaromude teatamata koguste kohta. Tähtaja edasilükkamine või kogumise sihtmäära alandamine seaks ohtu uue elektroonikaromude direktiivi eesmärkide saavutamise ja tooks kaasa väärtuslike materjalide ringlussevõtust saadavate ressursside ja tulude olulise vähenemise. Samas vähendaks kogumise sihtmäära alandamine elektroonikaromude töötlemiskulusid. Seda põhjusel, et siis oleks vähem elektroonikaromusid, mida töödelda, ning nende hulgas võib olla jäätmeid, mida on lihtsam töödelda ja ringlusse võtta. Siiski ei muutuks töötlemise kogukulud oluliselt, kuna pidevalt on vaja teha investeeringuid, et tehnika arenguga kaasas käia, ning mastaabisääst kompenseeriks need kulud.

Seega jõuti analüüsis järeldusele, et kogumise sihtmäärade alandamine või tähtaja pikendamine põhjustaks majandus- ja keskkonnakasu olulise vähenemise. Kuigi kogumise 2019. aasta sihtmäära saavutamine on ambitsioonikas, on see teostatav, kui liikmesriigid teevad rohkem jõupingutusi kindlakstehtud probleemide lahendamiseks, milleks on eelkõige igal viisil kogutud elektroonikaromude teatamata kogused ning tõhusa täitmise tagamise ja järelevalve võime puudumine. Mõne liikmesriigi saavutatud suur kogumismäär annab tunnistust selle võimalikkusest. Sihtmäära saavutamiseks on olulisel kohal riiklikud meetmed, millega kehtestatakse meetmed seoses elektroonikaromude käitlemisega kogu protsessi vältel, näiteks nagu elektroonikaromude direktiivi artiklis 16 nõutud kohustuslik aruandlus ning riigiasutuste tehtav korrapärane kontroll.

Komisjonil on kavas toetada ja juhendada liikmesriike, et lahendada sihtmäärade saavutamisel tekkivaid probleeme. Seda tehakse osana sihtalgatusest, mille eesmärk on motiveerida liikmesriike elektroonikaromude direktiivi nõudeid täitma. Komisjon käivitas kõnealuse sihtalgatuse samaaegselt käesoleva aruandega ning selles keskendutakse uue direktiivi peamistele nõuetele.