ET Euroopa Liidu Teataja C 141/7

EUROOPA KESKPANGA ARVAMUS,

7. märts 2012,

euroala majanduse juhtimise tugevdamise kohta

(CON/2012/18)

2012/C 141/03

Sissejuhatus ja õiguslik alus

Euroopa Keskpank sai 21. detsembril 2011 Euroopa Liidu Nõukogult taotluse avaldada arvamust seoses ettepanekuga Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, milles käsitletakse esialgsete eelarvekavade seire ja hindamise ning euroala liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamise üldsätteid (1) (edaspidi „ettepandud eelarvekavade seire määrus”), ning seoses ettepanekuga Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet liikmesriikide üle, kellel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel euroalas (2) (edaspidi „ettepandud järelevalve tugevdamise määrus”) (edaspidi koos „ettepandud määrused”).

EKP arvamuse andmise pädevus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõikel 4 ja artikli 282 lõikel 5, kuna ettepandud määrused puudutavad lepingu artikli 127 lõikes 1 ja artikli 282 lõikes 2 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi põhikirja artiklis 2 sätestatud Euroopa Keskpankade Süsteemi peamist ülesannet säilitada hindade stabiilsus. EKP nõukogu on käesoleva arvamuse vastu võtnud kooskõlas Euroopa Keskpanga kodukorra artikli 17.5 esimese lausega.

Üldised märkused

Nagu märgitakse arvamuses CON/2011/13 (3), on käesolev kriis väga selgelt näidanud, et majanduse juhtimise põhjalik reform on Euroopa Liidu, liikmesriikide ja eelkõige euroala tõsiseks ja ülekaalukaks huviks. 13. detsembril 2011 jõustunud kuue õigusakti paketiga (4) tugevdati stabiilsuse ja kasvu pakti ning loodi tugevam liidu raamistik majandus- ja eelarvepoliitika koordineerimiseks ja järelevalveks. Arvestades, et rahaliidu liikmeks olemisel on kaugeleulatuv mõju ja see nõuab palju suuremat koordineerimist ja järelevalvet, et tagada euroala kui terviku stabiilsus ja jätkusuutlikkus, kinnitati Euroopa Liidu tippkohtumisel 26. oktoobril 2011 tahet rakendada lisameetmeid.

Kooskõlas eelnimetatud õigusaktide vastuvõtmisel väljendatud EKP seisukohaga, milles kutsuti euroala üles tegema radikaalset hüpet, toetab EKP ettepandud määrusi ja soovitab mõningaid täiendusi eesmärgiga: a) tugevdada veelgi enam euroala liikmesriikide eelarvedistsipliini; ning b) tõhustada veelgi enam järelevalvet selliste euroala liikmesriikide üle, kelle finantsstabiilsust on tabanud või ohustamas tõsised raskused, olenemata sellest, kas nad saavad või võivad vajada finantsabi.

EKP hinnangul on ettepandud määrused kooskõlas 30. jaanuaril 2012. aastal Euroopa Ülemkogu kohtumisel kokku lepitud uue majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepinguga ja täiendavad seda lepingut.

Eelnimetatud radikaalse hüppe poole liikumise eelduseks on see, et liikmesriigid täidavad õigeaegselt ja rangelt oma kohustusi, mis tulenevad majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingust ning ettepandud määrustest pärast nende vastuvõtmist.

I. Ettepandud eelarvekavade seire määrus

Ettepandud määrus sisaldab sätteid, mis tugevdavad esialgsete eelarvekavade järelevalvet Euroopa Komisjoni poolt, ning selles nähakse ette tõhusam seiremenetlus, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamine. EKP toetab ettepandud määrust, mis pärast vastuvõtmist täiendab tugevdatud stabiilsuse ja kasvu pakti. Ettepandud määruse näol on tegemist järjekordse sammuga, mille eesmärgiks on tugevdada liidu majanduse juhtimist euroala liikmesriikide osas ning tagada majandus- ja rahaliidu kohane toimimine. Sealhulgas selles a) nõutakse, et euroala liikmesriigid kehtestavad eelarve tasakaalu käsitlevad arvulised eelarve-eeskirjad, millega siseriikliku eelarvemenetluse raames rakendatakse keskpika perioodi eelarve-eesmärke, ning loovad sõltumatu eelarvenõukogu, kes koostab sõltumatuid makromajanduslikke ja/või eelarveprognoose keskpika perioodi eelarvekavade ning eelarve seaduse eelnõude tarvis; b) tugevdatakse kõikide euroala liikmesriikide esialgsete eelarvekavade seiret ja hindamist, sealhulgas kehtestades eelarve ühise ajakava, nõudes täiendava teabe esitamist ning nähes komisjonile ette võimaluse võtta vastu arvamus esialgse eelarvekava kohta ning nõuda läbivaadatud kava, kui tuvastatakse stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud kohustuste eriti tõsine täitmata jätmine; c) aidatakse tagada ülemäärase puudujäägi õigeaegne kõrvaldamine tänu tugevdatud seirele liikmesriikide üle, kelle suhtes kohaldatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust ning kellele on adresseeritud komisjoni soovitused täiendavate meetmete võtmiseks, kui valitseb oht, et nõukogu soovitusi ei täideta; ning d) tagatakse valitsemissektori aruannete kõrge kvaliteet põhjaliku sõltumatu auditi abil, mis täiendab hiljuti kehtestatud riikide statistikaasutuste miinimumnõudeid ning võimalust kehtestada sanktsioone eelarvestatistika võltsimise korral.

Siiski on võimalik ettepandud määrust parandada, et muuta see jõulisemaks ja tõhusamaks. Seoses sellega on EKP-l mitu märkust.

1. Määruse täiendavaks tugevdamiseks peaks komisjon – et tagada stabiilsusprogrammide (5) järgimine algusest peale - nõudma euroala liikmesriikidelt mitte ainult esialgsete eelarvekavade esitamist (6), vaid samuti kaasajastatud keskpika perioodi eelarvekavasid. Need kavad peaksid hõlmama ka valitsemissektori võla arengut, kaudseid ja tingimuslikke valitsemissektori kohustusi ning muid andmeid, mis on vajalikud riigi rahanduse pikemaajalist jätkusuutlikkuse hindamiseks (7). See võimaldab komisjonil seirata ning hinnata järgmise aasta esialgseid eelarvekavasid, võttes arvesse uute meetmete keskpika perioodi mõju eelarvetele ning samuti riigispetsiifilisi ohte riigi rahanduse jätkusuutlikkusele.

2. EKP teeb ettepaneku, et komisjon peaks esitama arvamuse, kui esialgne eelarvekava tooks kaasa stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud eelarvepoliitiliste kohustuste täitmata jätmise ning asjaomase liikmesriigi stabiilsusprogrammis ette nähtust suurema struktuurse puudujäägi; kui valitsemissektori võla suhe on üle 60 % sisemajanduse kogutoodangust ning ei lange stabiilsuse ja kasvu paktis määratletud piisavas tempos; või kui komisjon tuvastab ohu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Komisjon peaks seejuures arvesse võtma kõiki nõukogu arvamusi stabiilsusprogrammi kohta. Samuti soovitab EKP sõnaselgelt sätestada (artikli 6 lõikes 1), et komisjon hindab algandmete kogumise protsessi kvaliteeti, mis võib viia näiteks arvamuse esitamiseni eelarvestatistika kvaliteedi kohta või makromajanduslike ja/või eelarveprognooside sõltumatuse puudumise kohta (8).

3. Stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud eelarvepoliitiliste kohustuste täitmata jätmise korral peaks komisjon oma arvamuses nõudma euroala liikmesriikidelt ümbervaadatud esialgset eelarvekava. Lisaks peaks komisjon nõudma liikmesriikidelt ümbervaadatud esialgset eelarvekava ka siis, kui esialgses eelarves ei järgita vastava liikmesriigi stabiilsusprogrammis ette nähtud puudujäägi ja/või võla arengut, võttes arvesse nõukogu arvamust stabiilsusprogrammi kohta, või kui komisjon tuvastab riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud ohu (st seda tuleks nõuda mitte ainult siis, kui stabiilsuse ja kasvu paktis ette nähtud järgmise aasta eelarvepoliitilised kohustused on „olulisel määral täitmata jäetud”, vaid kohe, kui mis tahes kohustused on täitmata või kui tuvastatakse muu oht riigi rahanduse jätkusuutlikkusele (9)).

4. Ettepandud määrus näeb ette, et komisjon nõuab läbivaadatud esialgset eelarvekava siis, kui stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud eelarvepoliitilised kohustused on „olulisel määral täitmata jäetud”. EKP teeb ettepaneku jätta selle fraasi sõnastuseks „täitmata jäetud”, et tagada esialgse eelarvekava õigeaegne läbivaatamine.

Stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeeriva osa tugevdamiseks peab EKP samuti vajalikuks reageerida vahetumalt korrigeerivate meetmete piisavusele – kui ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne korrigeerimine näib kaheldav – kasutades selleks tugevamat vastastikust survet eurorühmas, nõukogus ning lõpuks Euroopa Ülemkogus ning samuti võttes rohkem tarvitusele (reputatsiooniga seotud) sanktsioone (10).

II. Ettepandud järelevalve tugevdamise määrus

Selles ettepandud määruses nähakse ette järelevalvemehhanism, mida kohaldatakse euroala liikmesriikide suhtes, keda on tabanud või keda ohustavad finantsurgude pinged ja/või kes saavad finantsabi. EKP toetab ettepandud määrust, kuivõrd see loob selge aluse, teostamaks selliste liikmesriikide seiret, keda on tabanud finantsturgude pinged või kes saavad finantsabi. Samuti on positiivne EKP ja Euroopa järelevalveasutuste kaasamine. EKP-l on siiski mitu märkust.

1. EKP toetab seda, et isegi kui liikmesriik ei saa mingit finantstoetust, võib komisjon otsustada teostada tema üle tõhustatud järelevalvet, kui ta on suurtes finantsraskustes (oleks soovitav kasutada ettepandud määruses termineid läbivalt ühtselt, sest praegu viidatakse selles nii „tõsistele” (nt artiklis 1) kui ka „suurtele” raskustele (nt artiklis 2). Ettepandud määruse mõistmist hõlbustaks näidete toomine selle kohta, mida peetakse tõsisteks raskusteks, selle asemel, et esitada ammendav määratlus, mis ei ole mõistlik. Selline määratlus takistaks ettepandud määruse kohaldamist olukordades, mida põhjustavad tulevikus aset leidvad turuarengud, mida ei olnud määruse vastuvõtmise ajal võimalik ette näha (11).

2. Kuna tõhustatud järelevalve all olevate liikmesriikide raskuste allikad võivad tõenäoliselt hõlmata või põhjustada süsteemiriske, võib selles valdkonnas tegutsedes olla kasu Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu kaasamisest. Seetõttu tuleks kasuks asjakohastel juhtudel Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu teavitamine tõhustatud järelevalve tulemustest.

3. Teine ettepandud määruse keskne tunnusjoon on see, et nõukogu võib soovitada tõhustatud järelevalve all oleval liikmesriigil taotleda finantsabi ja koostada makromajanduslik kohandamisprogramm, kui leitakse, et tuleb võtta täiendavaid meetmeid ja et asjaomase liikmesriigi finantsseisundil on märkimisväärne negatiivne mõju kogu euroala finantsstabiilsusele (12). See on tähtis säte, sest see julgustab tugevalt liikmesriiki taotlema finantsabi ning vältima asjatut edasilükkamist, kui sellel võivad olla kahjulikud tagajärjed kogu euroala finantsstabiilsusele. Seda sätet oleks võimalik tugevdada, kohustades nõukogu („nõukogu soovitab”) esitama selliseid soovitusi.

4. Ennetava abi ja sellega kaasneva tõhustatud järelevalve ning finantsabi ja sellega kaasneva oluliselt tugevdatud seire osas on oluline rõhutada, et kohandamisnõuded peavad mõlema abi puhul olema ambitsioonikad. Liikmesriike tuleb julgustada mitte vältima ambitsioonikamat kohandamisprogrammi sel teel, et taotletakse otsese finantsabi asemel ennetavat abi.

5. On eriti positiivne, et ettepandud määrus kohustab liikmesriike konsulteerima nõukogu, komisjoni ja EKPga enne finantsabi saamiseks rahvusvaheliste laenuandjate poole pöördumist (13). EKP märgib, et finantsabi saada soovivate euroala liikmesriikide kohustused peaksid hõlmama enamat kui pelgalt teabe jagamist. Sellised liikmesriigid peaksid arutama olemasolevate liidu või euroala rahastamisvahendite ning rahvusvaheliste finantseerimisasutuste ja laenuandjate vahendite võimalusi. Ettepandud tugevdatud järelevalvemenetlust oleks võimalik mitmel moel veelgi tugevdada. Ettepandud määruses on arvestatud ennetava finantsabi erilise laadiga (14), kuivõrd liikmesriikide suhtes, kellele antakse sellist abi, ei kohaldata tõhustatud järelevalvet seni, kuni krediidiliini ei ole kasutatud, kui ennetava finantsabi saamiseks ei ole seatud tingimust, et liikmesriik peab võtma uusi poliitikameetmeid. Ent komisjon peaks teostama liidu ja rahvusvahelise finantsabi instrumentides sätestatud kõlblikkusekriteeriumide pidevat seiret ka selliste liikmesriikide puhul, kellele on antud ennetavalt juurdepääs finantsabile, isegi kui sellele abile ei ole seatud tingimust, et liikmesriik peab võtma uusi poliitikameetmeid. Kui liikmesriik peab vajalikuks taotleda ennetavat finantsabi, näib tugevdatud seire olevat igal juhul põhjendatud.

6. EKP märgib, et ettepandud määruse kohaselt on liikmesriikide puhul, kes saavad ennetavat finantsabi ja finantseerimisasutuste rekapitaliseerimiseks antavaid laene, tingimusteta välistatud kohustused hinnata valitsemissektori võla jätkusuutlikkust ning koostada makromajanduslik kohandamisprogramm (15). EKP soovitab säilitada võimaluse hinnata valitsemissektori võla jätkusuutlikkust ka ennetavat programmi kasutavate liikmesriikide puhul. See on veelgi vajalikum, kui liikmesriik saab laenu finantseerimisasutuste rekapitaliseerimiseks, arvestades riigi rahanduse jätkusuutlikkuse ja finantssektori ebastabiilsuse tihedat seost ning laenu mõju asjaomase liikmesriigi üldisele võlatasemele. Erand makromajandusliku kohandamisprogrammi koostamise kohustusest ei tohiks välistada tehnilise abi andmist ning parlamentide kaasamist (16).

7. Negatiivsete mõjude levimise vältimine on finantspingetega euroala liikmesriikide tõhustatud järelevalve peamisi eesmärke ning seetõttu on tähtis anda ka nõukogule volitused algatada ja korraldada tõhustatud järelevalve protseduure, nõudes, et komisjon alustaks tõhustatud järelevalvet, nõuaks finantseerimisasutustelt olukorra kohta lisateavet, teostaks stressiteste või nõuaks täiendavaid toiminguid (17).

8. Ettepandud määruses nõutakse, et kohandamisprogrammi rakendav liikmesriik, kelle haldussuutlikkus ei ole piisav või kellel on kohandamisprogrammi rakendamisel märkimisväärseid probleeme, taotleks komisjonilt tehnilist abi (18). Sellise abi vajadus tuleneb ka makromajandusliku kohandamisprogrammiga kaasnevast raskest koormast asjaomasele liikmesriigile ning seetõttu oleks kasulik lisada teistele liidu institutsioonidele ja liikmesriikidele võimalus anda sellist abi ning panustada oma eriteadmisi.

9. Lisaks oleks kasulik määrata asjaomases liikmesriigis ametisse alaline kohapealne nõunik, kes nõustab selle liikmesriigi asutusi kohandamisprogrammi rakendamisel ning koordineerib tehnilise abiga seotud liidu institutsioonide ja liikmesriikide tegevust.

10. Kui liikmesriik saab ainult sellist finantsabi, mida annavad Euroopa finantsstabiilsusmehhanism, Euroopa Finantsstabiilsuse Fond ja Euroopa stabiilsusmehhanism, ning mitte kolmandate riikide ega finantseerimisasutuste finantsabi, siis EKP arusaama kohaselt kajastab makromajanduslik kohandamisprogramm de facto majanduspoliitilisi tingimusi, milles kõik osapooled on sellisele finantsabile juurdepääsu võimaldamise raames kokku leppinud. Õigusselguse huvides soovitab EKP seda arusaama ettepandud määruse artiklis 6 selgelt väljendada.

III. Suhe majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepinguga

Majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu vastuvõtmisest tulenevalt peab ettepandud eelarvekavade seire määrust muutma. EKP soovitab, et muu hulgas peaks see määrus võimalikult ulatuslikult käsitlema: a) sätteid arvuliste eelarve-eeskirjade kohta, mis hõlmavad muu hulgas kiire lähenemise ajakava keskpika perioodi eesmärkidele ning erandlikest asjaoludest põhjustatud ajutiste kõrvalekallete ulatust; b) automaatsete korrigeerimismehhanismide peamisi elemente; c) nõuet, et liikmesriigid, kelle suhtes on algatatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus, võtaksid vastu eelarve- ja majanduspartnerluse programmid; ja d) eelaruandlust valitsemissektori võlakirjade emissioonikavade kohta.

Kui selliseid muudatusi ettepandud määrusele ei lisata, soovitab EKP tungivalt esitada edasised seadusandlikud ettepanekud. EKP märgib, et komisjoni kavatsus esitada seadusandlikud ettepanekud eelnimetatud küsimustes c ja d, koos ettepanekutega liikmesriikide oluliste majanduspoliitika reformikavade koordineerimise kohta, märgiti ära majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu kaheksandas põhjenduses. EKP toetab tugevalt seda lähenemist.

Seoses uute keskpika perioodi eesmärkide kasutusele võtmisega, mida mainitakse majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu üheksandas põhjenduses, märgib EKP, et kui neid eesmärke ei lisata ettepandud määrusesse, siis peaks komisjon nende kehtestamiseks esitama seadusandliku ettepaneku. EKP toetaks sellist ettepanekut.

Seoses automaatse korrigeerimismehhanismiga, mille peamiste elementide nimetamist ettepandud määruses EKP soovitab, sätestab komisjon lisaks kõik muud selle vajalikud elemendid kooskõlas majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktiga e ning artikli 3 lõikega 2.

Kui majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu mõju liidu õigusraamistikule ning nõukogule antavad lisaülesanded põhjustavad ettepandud määrustes täiendavaid muudatusi või esitatakse uusi seadusandlikke algatusi, tuleks kohastel juhtudel kasutada vastupidise kvalifitseeritud häälteenamuse korda. Ettepandud järelevalve tugevdamise määruse artikli 6 lõikes 5 ette nähtud otsus programmis sisalduvate poliitikanõuete mittetäitmise kohta on selge juhtum, mille puhul on soovitatav vastupidise kvalifitseeritud häälteenamuse korra kasutamine.

Kui majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu sätted ei ole piisavalt üksikasjalikud, näiteks sätted valitsemissektori võlakirjade emissioonikavade parema koordineerimine kohta, arvestades ka äsjaseid euroala valitsemissektori võlakriisi kogemusi, tuleb ettepandud määrustes kindlasti ette nähta konkreetsemad sätted. Nende sätete puhul tuleks tugineda juba käivitatud riiklike võlahaldusasutuste poolsele koordineerimisele majandus- ja finantskomitee ELi riigivõlakirjaturgude alamkomitee raames, ning need sätted peaksid kindlasti minema kaugemale praegusest ad hoc koordineerimisest ja teabevahetusest.

Lõpuks, mis puudutab majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingus ning ettepandud eelarvekavade seire määruses ette nähtud tähtaegu, tagab majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu kiire ratifitseerimine ning sellekohane muudatus põhiseadustes või nendega võrdväärsetes õigusaktides selle, et ettepandud määruses sätestatud eelarveeskirjade täitmise tähtaega, näiteks kuus kuud selle jõustumisest, on võimalik tegelikkuses saavutada (19).

Muudatusettepanekud

Teksti redaktsiooni ettepanekud, kui EKP on soovitanud komisjoni ettepanekuid muuta, on esitatud lisas koos selgitustega.

Frankfurt Maini ääres, 7. märts 2012 EKP president Mario DRAGHI

(1) KOM(2011) 821 lõplik.

(2) KOM(2011) 819 lõplik.

(3) Euroopa Keskpanga arvamus, 16. veebruar 2011, Euroopa Liidu majanduse juhtimise reformi kohta (CON/2011/13).

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1173/2011 eelarvejärelevalve tõhusa rakendamise kohta euroalal (ELT L 306, 23.11.2011, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1174/2011 euroalal esineva ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse korrigeerimiseks võetavate täitemeetmete kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 8); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1175/2011, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 12); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25); nõukogu 8. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1177/2011, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 33); ning nõukogu 8. novembri 2011. aasta direktiiv 2011/85/EL liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 41).

(5) Vt artikkel 2, milles viidatakse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusele (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1).

(6) Vt artikli 5 lõige 1.

(7) Vt artikli 5 lõige 3 ning käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 3.

(8) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 5.

(9) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 4.

(10) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatused 6 ja 9.

(11) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 4.

(12) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 8.

(13) Vt artikkel 4.

(14) Vt artikli 2 lõige 3.

(15) Vt ettepandud määruse artikkel 13.

(16) Vt ettepandud määruse artikli 6 lõiked 6–8 ning käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 11.

(17) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 7.

(18) Vt artikli 6 lõige 6.

(19) Vt ettepandud määruse artikli 12 lõige 3.