Aruandes on käsitletud alates 2011. aastast tehtud tööd ja kättesaadavat teavet ning selles tehakse järeldused kõrghariduse ja kutsealusõppe liikuvuse sihttaseme näitajate kohta (vastavalt punktid 2 ja 3). Lisaks on aruandes esitatud komisjoni ettepanek edasiseks tööks (punkt 4).

ELi sihttaseme puhul mõõdetakse õpingute ajal liikuvuses olnud ja ka õpingud edukalt läbinud koolilõpetanute arvu. Selles ei täpsustata otseselt geograafilist piirkonda, kuid 2011. aasta järeldustes rõhutatakse, et „õppimisega seotud liikuvust määratletakse füüsilise liikuvusena ning arvesse võetakse liikuvust kõikjal maailmas“. Kutsealusõppe alase liikuvuse sihtaseme näitaja mõõtmine on tegelikult piiratud järeldustes viidatud vahendiga (kindlaksmääratud laias vanuserühmas tehtud leibkonnauuring), kusjuures kõrghariduse sihttaseme näitajate allikat ei ole täpsustatud.

Sihttaseme puhul keskendutakse riigist väljuvale liikuvusele – teisisõnu sellele, kui suur osa inimestest läheb välismaale, et saada õppimiskogemust ja kvalifikatsiooni. ELis on see eesmärk seotud liidu aluspõhimõtetega, mis puudutavad inimeste ja töö vaba liikumist siseturul.

– 2020. aastaks peaks ELis keskmiselt vähemalt 20 %-l uutest kõrgkoolilõpetajatest olema kõrgharidusega seotud õppimis- või koolituskogemus (sh tööpraktika) välismaal, mille käigus on omandatud vähemalt 15 Euroopa ainepunktide ülekandmise süsteemi (ECTS) ainepunkti või mis on kestnud vähemalt kolm kuud.

Õpiliikuvuse sihttase koosneb kahest näitajast ja see on määratletud 2011. aasta järeldustes järgmiselt:

Komisjoni hiljutine teatis „Investeerimine Euroopa noortesse“ juhib tähelepanu sellele, et õpiliikuvus mõjutab positiivselt tööalast konkurentsivõimet ja kodanikuaktiivsust. Õppimine, ülikooliõpingud ja koolitus teises riigis annavad ainukordse kogemuse ning loovad uusi võimalusi. Tööandjad väärtustavad õpiliikuvuse käigus saadud oskuseid, nagu probleemide lahendamine, kohanemisvõime, sallivus ja enesekindlus, mis on tänapäeva ühiskonnas hädavajalikud.

Eurostati rakkerühm koostas 2011.–2012. aastal ettepaneku andmete kogumise metoodika ja viiside kohta, mis vastavad sihttaseme näitaja nõuetele. Enne nõukogu järeldustes kokkuleppe saavutamist ei olnud andmed õiges formaadis kättesaadavad. Rakkerühm tegi kindlaks, et tähtsaim küsimus oli see, kas on võimalik koguda sihttaseme määratlusele vastavaid andmeid.

Sihttaseme näitaja määratlemine ja edasine töö toimus tihedas koostöös Bologna protsessis osalejatega, nagu nõuti ka nõukogu järeldustes. Sellega seoses keskendutakse rohkem õpiliikuvust käsitlevate andmete parandamisele (ka vastavalt Euroopa kõrgharidusruumi / Bologna protsessi strateegiale „Liikuvus parema õppimise heaks“).

Õpiliikuvuse andmeid kogutakse UNESCO, OECD ja Eurostati (UOE) hariduse valdkonna andmekogumise kaudu, kasutades peamiselt haldusandmeid. Eurostat on koostanud koostöös liikmesriikide (rakkerühma abil), OECD, UNESCO, hariduse, noorte, spordi ja kultuuri peadirektoraadi ning teiste asjakohaste komisjoni asutustega õpiliikuvuse metoodika käsiraamatu ja andmekogumistabelid. ELi liikmesriikidelt kogutakse sihttaseme kohta andmeid 2013. aastal vastu võetud komisjoni määruse alusel, mida rakendatakse järk-järgult ajavahemikus 2015–2018.

2022. aastal on saadaval viie aasta andmed võrdlusperioodi 2016–2020 kohta, eeldusel et siht seatakse 2020. aastaks. 2019. aastal on vaja hinnata olukorda täpsemalt, mõeldes ka sellele, mis saab pärast 2020. aastat. 2019. aastal koosneb selleks vajalik tõendusbaas kahe aasta andmetest (2016 ja 2017).





2.2. Olemasolevad tõendid

Andmed kõrghariduse sihttaseme näitaja kohta hõlmavad kaht tüüpi liikuvust: ainepunktide omandamise ja kraadiõppega seotud liikuvust. Neid käsitletakse järgnevalt eraldi, sest metoodika ja andmete nõuded erinevad oluliselt.

– Ainepunktide omandamisega seotud liikuvus

Ainepunktide omandamisega seotud liikuvust määratletakse kui koduasutuse kõrgharidusprogrammis osalemise raames välismaal saadavat ajutist haridust ja/või õpingutega seotud praktikat, mille eesmärk on (tavaliselt) saada arvestuspunkte (st ainepunkte, mida võetakse koduasutuses arvesse). Ainepunktide omandamisega seotud liikuvuses osalenud lõpetajaid määratletakse kui asjaomase kõrgharidusprogrammi (määratlus ISCED alusel) lõpetajaid, kes on läbinud kõrghariduse ajutise õppeperioodi ja/või õppepraktika välismaal ja naasevad õpingute lõpetamiseks oma koduasutusse. Koduasutused esitavad ainepunktide omandamisega seotud liikuvust käsitlevad andmed riiklikele statistikaametitele (ja need edastatakse kokkulepitud vormis Eurostatile).

Lõpetanute ainepunktide omandamisega seotud liikuvust käsitlevaid andmeid pole Eurostat veel avaldanud. Liikmesriigid hakkavad edastama Eurostatile 2016. aasta võrdlusperioodi (õppeaasta 2015–2016) kohta andmeid 2017. aastal ja need avaldatakse 2018. aasta esimeses pooles. Selleks ajaks on ainepunktide omandamisega seotud liikuvust käsitlevad andmed peaaegu täielikud, sest aluseks võetakse andmed, mis on saadud riikidest, kuhu tudengid naasevad pärast ainepunktide omandamisega seotud liikuvuse programmis osalemist (st ELi 28 liikmesriiki), ja andmete esitamine Eurostatile on kohustuslik vastavalt 2013. aasta septembris vastu võetud määrusele.

Seni on ELi tasandil parimad andmed ainepunktide omandamisega seotud liikuvuse kohta programmi Erasmus+ andmed. Ent need ei hõlma liikuvust, mis toimub väljaspool programmi, ja praegu on kättesaadavad ainult sisseastumise andmed, mida ei saa kasutada sihttaseme näitaja asjakohase osa asemel, sest vaja on lõpetajate andmeid.

– Kraadiõppega seotud liikuvus

Kraadiõppega seotud liikuvust määratletakse kui riigipiiri füüsilist ületamist, et osaleda sihtriigis kõrghariduse kraadiõppeprogrammis. Kraadiõppega seotud liikuvuse programmi lõpetajad on lõpetajad, kelle päritoluriik erineb riigist, kus nad omandavad kõrghariduse.

Kraadiõppega seotud liikuvuse programmi lõpetajaid käsitlevaid andmeid kogutakse sihtriigi tasandil. Seetõttu arvutatakse EList väljaspool kraadiõppega seotud liikuvuse programmi lõpetajate koguarvu lõpetaja päritoluriigi järgi, arvestades kõigi ELis ja väljaspool asuvate sihtriikide esitatud andmeid. See tähendab, et riigist väljuva liikuvuse puhul sõltub näitajate usaldusväärsus teiste riikide esitatud andmete kvaliteedist ja täpsusest ning sellest, kui palju on sihtriike, mille kohta on andmed kättesaadavad.

Uue UOE andmekogumise esimesed tulemused kraadiõppega seotud liikuvuse kohta tehti kättesaadavaks 2015. aasta sügisel. Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse hariduse ja elukestva õppe uurimiskeskus (CRELL) analüüsis kõrgharidust omandavate Euroopa tudengite (ISCED astmed 5–8) riigist väljuva liikuvusega seotud esimesi hinnangulisi andmeid ja avaldas need, tehes seda ka kõigi ISCED astmete kohta eraldi.

Olemasolevate andmete põhjal on ELi sihttase 2013. aasta võrdlusperioodil (2012/2013. õppeaasta) 2,9 %. See on oluliselt väiksem kui eesmärk (20 %), aga selle põhjuseks on asjaolu, et praegu on kättesaadav ainult osa andmetest. Nagu eespool mainitud, pole andmed ainepunktide omandamisega seotud liikuvuse kohta veel kättesaadavad. Andmed kraadiõppega seotud liikuvuse kohta on kättesaadavad ainult mõne sihtriigi puhul, sest osale ELi liikmesriikidele tehti andmete esitamise kohta erand ja paljude EList väljaspool asuvate riikide andmed on puudulikud. Seega on tõenäoline, et tegelik sihttase on oluliselt kõrgem.

Kui rääkida eri liikmesriikidest, siis andmete kohaselt ületavad Küpros ja Luksemburg sihttaset olulisel määral (vastavalt 63 % ja 68 %). Enamik nende riikide tudengitest õpib kas naaberriikide või Ühendkuningriigi ja Šveitsi (mõlemad meelitavad traditsiooniliselt ligi palju õpiliikuvuses osalevaid tudengeid) haridusasutuses ning lõpetab selle. Tuleks märkida, et hoolimata puudulikest andmetest omandab välismaal kõrghariduse suur osa Bulgaaria, Saksamaa, Eesti, Iirimaa, Kreeka, Läti, Leedu, Malta, Slovakkia ja Soome tudengitest (5–13 %). Paljudel juhtudel läks suur osa tudengitest naaberriikidesse, arvestades ajaloolisi ja sageli ka keelelisi seoseid. Andmed näitavad lisaks seda, et kõrghariduse omandajate seas on üldjuhul suurem õpiliikuvus, kusjuures suurim osakaal on doktorantide seas.

Esimesed andmed kraadiõppega seotud liikuvuse kohta näitavad, et liikmesriigid üldiselt järgivad komisjoni määrust nõuetekohaselt. Mõnele riigile kehtib erand andmete hilisema esitamise kohta (Kreekale ja Prantsusmaale andmete põhiosa ning Hispaaniale ja Poolale spetsiaalsete osade puhul).