Nõukogu 11. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta (edaspidi „määrus“) artiklis 12 on sätestatud, et Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatakse aruanne fondi eelmise aasta tegevuse kohta. Käesolevas aruandes kirjeldatakse Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „solidaarsusfond“) tegevust 2016. aastal. Aruandes esitatakse kokkuvõtlik teave 2016. aastal saadud taotluste ja lõpetatud sekkumisjuhtumite kohta. Komisjonile 2016. aastal esitatud taotlusi hinnati läbivaadatud kriteeriumide alusel, mis sätestati määruse muutmisega 2014. aastal .

2016. aasta 8. ja 13. augusti vahel oli Madeiral õhutemperatuur kõrge, puhus väga tugev tuul ja sademetehulk oli äärmiselt väike, mistõttu tekkisid suured metsa- või maastikupõlengud, millel oli ränk mõju eelkõige pealinnale Funchalile ja Calheta omavalitsusüksusele. Need mõjutasid ka tugevalt inimeste igapäevast elu ja vara ning kolm inimest sai surma. Põles 6 000 ha, millest 560 ha kuuluvad Natura 2000 võrgustiku kaitsealade hulka. Ajaloolised hooned ja sajad elamud said kahjustada või hävisid sootuks. Lisaks mõjutas katastroof põhitaristut, ettevõtteid ja põllumajandussektorit.

Küpros taotles solidaarsusfondist toetust 5. septembril 2016. Küprose hinnangul oli põua ja metsatulekahjude tõttu tekkinud otsene kogukahju 180,803 miljonit eurot. See summa ületas suure looduskatastroofi puhul eraldatavate solidaarsusfondi vahendite künnise 101,412 miljonit eurot, mida kohaldati Küprose suhtes 2016. aastal (s.o 0,6 % kogurahvatulust 2014. aasta andmete alusel).

Ajavahemikul alates oktoobrist 2015 kuni juunini 2016 kannatas Küpros väga väikese sademetehulga ja korduvate kuumalainete all. Sellest tulenev põud hävitas saagi, põhjustas metsa ja taimestiku põlemist ning veepuudust. Veenappusel oli ränk mõju põllumajandusele, kodumajapidamistele ja keskkonnale. Nicosia, Larnaca ja Famagusta ringkondade suurtel aladel kandsid vihmast sõltuvad põllukultuurid (oder, nisu jm niisutuseta söödakultuurid) 100 % kahju. Oluliselt kahanes vee sissevool reservuaaridesse, eriti Kourise jõe paisjärve, mis on peamine veepuhastusjaamade veega varustaja ja niisutusallikas. Juuni keskpaigas tekitas kuumalaine Küprosel kaks suurt metsatulekahju. Esimene tulekahju Argakal põletas Pafose riigimetsas maha 763 ha. Teine tulekahju Soleas põletas maha 1 897 ha metsa, millest enamik kuulub Adelfoi riigimetsa alla.

Itaaliat tabas 24. augustil 2016 Richteri skaala järgi 6-magnituudiline maavärin. See haaras laialdasi alasid Kesk-Itaalias Apenniinide mäeahelikus Abruzzo, Lazio, Marche ja Umbria maakonnas. Sellele järgnes mitu järeltõuget. 2016. aasta oktoobri lõpus tabasid sama piirkonda kaks järgmist ränka maavärinat. Esimene toimus 26. oktoobril ja oli Richteri skaala järgi magnituudiga 5,9, teine toimus 30. oktoobril 2016 ja oli magnituudiga 6,5. Need halvendasid olukorda veelgi ja põhjustasid haaratud piirkondades laialdasi lisakahjustusi. 18. jaanuaril 2017 tabasid järgmised maavärinad ala lõunaosa, kus varem juba kahjustatud taristu ja eluhooned raske lume ja uute tõugete tõttu kokku varisesid. Rängad ja ulatuslikud kahjustused haarasid eraomanduses ja avaliku sektori hooneid, taristut, ettevõtteid, põllumajandust ja olulist kultuuripärandit ning osutusid kaugelt kõige rängemaks looduskatastroofiks, millega solidaarsusfond üldse on kokku puutunud.

(3)Horvaatia, üleujutus 2012. Solidaarsusfondi rahaline toetus oli 286 587 eurot. Rakendamisaruanne ja õigustatuse avaldus esitati 2015. aasta juunis. Komisjoni palvel esitas Horvaatia lisateavet ja seejärel lõpetati sekkumisjuhtum 2016. aasta juulis.

(4)Austria, üleujutus 2013. Solidaarsusfondi rahaline toetus oli 21,662 miljonit eurot. 2015. aasta augustis esitas Austria rakendamisaruande ja õigustatuse avalduse. Leiti, et aruanne oli täielik ja vastas määruse nõuetele, nii et komisjon sai sekkumisjuhtumi 2016. aasta augustis lõpetada.

2016. aastal sai komisjon kolm rakendamisaruannet ja õigustatuse avaldust: Rumeenialt seoses 2012. aasta põua ja tulekahjudega, Saksamaalt seoses 2013. aasta üleujutusega ning Tšehhi Vabariigilt seoses 2013. aasta üleujutusega. Nende sekkumisjuhtumite lõpetamist veel menetletakse.

5.Järeldused

Komisjonile 2016. aastal esitatud uute solidaarsusfondi taotluste hulk oli piiratud ning kaks taotlust käsitlesid looduskatastroofe, mis olid toimunud juba 2015. aasta novembris ja detsembris (Lefkada maavärin ja Ühendkuningriigi üleujutused). See näib veel kord kinnitavat, et piirkondlike looduskatastroofide tingimuste läbivaatamine ja selgitamine määruse 2014. aasta muudatusega annab loodetud tulemusi, eelkõige kuna enam ei esitata selgesti tingimustele mittevastavaid taotlusi.

Kuid augustis ja oktoobris tabasid Itaaliat jälle laastavad maavärinad, mis koos 2017. aasta jaanuaris toimunud järgmiste ränkade maavärinatega osutusid kaugelt kõige suuremaks looduskatastroofiks, millega solidaarsusfondil on tulnud kokku puutuda alates asutamisest 2002. aastal. Selle tekitatud kahjustused läksid maksma 22 miljardit eurot, mis ületas peaaegu kaks korda suuruselt järgmise juhtumi, s.o 2012. aastal toimunud Emilia Romagna maavärina kahju. Nende sündmuste puhul leiab kinnitust juba varem täheldatud seaduspära: kuigi solidaarsusfondile esitatud taotlustega seoses on looduskatastroofidest kõige suurem osakaal üleujutustel (ligi kaks kolmandikku kõikidest juhtumitest), tekitavad kõige harvem esinevad maavärinad palju suuremaid ja kulukamaid kahjustusi, rääkimata kahjudest inimestele, kes saavad surma või vigastada või peavad oma kodust pikaks ajaks ära minema.

Väike taotluste hulk 2016. aastal ja asjaolu, et Itaalia maavärinaga seotud taotlus sai valmis alles 2017. aastal, oli eelarve seisukohalt õnnelik kokkusattumus. 2016. aastal kasutusele võetud vahendid maksti 2015. aasta kasutamata eelarveeraldisest, mis olid edasi kantud 2016. aastasse. Seetõttu jäi kogu 2016. aasta eraldis puutumata ja kanti edasi 2017. aastasse ning selle sai 2017. aastal kasutusele võtta, et maksta Itaaliale kõigi aegades suurim solidaarsusfondi toetus üldse. Selline asjade käik tõendab, et ühel aastal kulutamata summade järgmisse aastasse edasi kandmise võimalus aitab väga palju kaasa sellele, et hoida solidaarsusfond eelarveliselt toimivana, kuigi aastate 2014–2020 mitmeaastase finantsraamistikuga vähendati iga-aastast eraldist 1 miljardilt eurolt jooksvates hindades 500 miljonile eurole 2011. aasta hindades. Oluline on säilitada selline paindlikkus pärast 2020. aastat. Teisalt näitavad 2016. aasta sündmused ka seda, et solidaarsusfondi rahaline baas on pigem väike ja fond võib kergesti raskustesse sattuda, kui suhteliselt lühikese aja jooksul toimub mitu ränka looduskatastroofi, eriti kui eelmisest aastast ei olnud võimalik mingit suuremat summat edasi kanda. Sel juhul oleks raske säilitada kindlaksmääratud toetusmäärasid, mis õõnestaks võrdse kohtlemise põhimõtet.

Määruse 2014. aastal toimunud läbivaatamisega sätestatud ettemakse tegemise võimalus osutus väga kasulikuks. Kuna kõik taotlusi esitanud riigid ei soovinud ettemakset, suutis komisjon teha taotletud ettemakse peaaegu kõikidel juhtudel (ühe erandiga) ühe kuu jooksul pärast seda, kui taotluse täielik toimik oli esitatud. Paistab, et tasub kaaluda, kas praeguse ettemaksemäära (10 % eeldatavast solidaarsusfondi rahalisest toetusest, kõige rohkem 30 miljonit eurot) suurendamine võiks pakkuda elluviidavat lahendust sellele, et parandada solidaarsusfondi reageerimisvõimet, kuna fondi vahendite täielikuks kasutuselevõtuks eelarvemenetluse kaudu kulub iga juhtumi korral mitu kuud.