(2)2018. aasta aruanne Rootsi kohta avaldati 7. märtsil 2018. Selles hinnati Rootsi edusamme nõukogu poolt 11. juulil 2017 vastu võetud riigipõhise soovituse täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 7. märtsil 2018. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Rootsis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustavad ülehinnatud eluasemehinnad koos kodumajapidamiste kasvava võlakoormusega ebakorrapärase korrektsiooni riski. Juba niigi suur kodumajapidamiste võlg on veelgi suurenemas. Eluasemehinnad on kasvanud kiiresti ja sisuliselt vahetpidamata ligikaudu 20 aasta jooksul. 2017. aasta viimases kvartalis oli majanduskasv negatiivne. Väärtuse määramise näitajad osutavad, et eluasemehinnad on võrreldes majanduse põhinäitajatega jätkuvalt väga kõrged. Kuigi pangad näivad adekvaatselt kapitaliseeritud, võib korrapäratu korrektsioon mõjutada ka finantssektorit, kuna pankade riskipositsioon kodumajapidamiste eluasemelaenude suhtes üha suureneb. Võttes arvesse finantssektori süsteemset vastastikust seotust, võib selle mõju kanduda üle naaberriikidesse. Viimastel aastatel on võetud meetmeid hüpoteeklaenude kasvu ohjeldamiseks ja elamuehituse laiendamiseks. Kuid seni võetud poliitikameetmed ei ole olnud piisavad, et piirata eluasemete liiga kõrget hinnataset. Samuti on poliitikalünki, eelkõige seoses eluaseme omamise maksusoodustustega ning eluasemete pakkumise ja üürituru toimimisega.

(3)Rootsi esitas 27. aprillil 2018 oma 2018. aasta riikliku reformikava ja 2018. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

(5)Rootsi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2018. aasta lähenemisprogrammis on valitsus ette näinud, et 2018. aastal saavutatakse eelarve ülejääk 1 % SKPst ja kogu programmiperioodi vältel järgitakse jätkuvalt keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst. 2018. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2018. aastal 37,3 %-le ja 2021. aastaks 29 %-le SKPst. Peamisteks jõududeks valitsemissektori võla suhte vähenemises SKPsse on majanduskasv ja riigi rahanduse usaldusväärsus. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2018. aastal ülejäägis 0,7 % SKPst ja 2019. aastal 1 % SKPst ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Tuginedes 2018. aasta lähenemisprogrammi hindamisele ja võttes arvesse komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi, on nõukogu arvamusel, et Rootsi täidab 2018. ja 2019. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

(6)Kodumajapidamiste võlakoormus on jätkanud kasvu juba niigi kõrgelt tasemelt. Kodumajapidamiste võlakoormus kasvas 2017. aastal 7 %, jõudes 86 %ni SKPst ja 184 %ni netotulust, mis on üks kõrgemaid tasemeid ELis. Pärast mõningast vähenemist 2016. aastal suurenes uute hüpoteeklaenude võtjatele keskmine võla suhe netotulusse 2017. aastal 411 %ni, mis on uus haripunkt. Kodumajapidamiste võla suurenemise põhjuseks on peamiselt hüpoteeklaenude võtmise suurenemine, mis on seotud kõrgete eluasemehindadega ja struktuuriliste moonutustega, mis soodustavad hüpoteeklaenudega rahastatavaid kinnisvarainvesteeringuid. Võlakoormus on ebaühtlane, kusjuures väiksema sissetulekuga ja nooremate leibkondade võlakoormus võrreldes nende sissetulekuga on teriti kõrge. Rootsi on viimastel aastatel rakendanud mitmed makrotasandi usaldatavusmeetmed. Võetud meetmed hõlmavad laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhte piiranguid, pankade riskikaalu alammäärade kohandamist ja ametliku hüpoteeklaenude amortiseerimise nõude kehtestamist 2016. aasta juunis. Uus tugevdatud amortiseerimisnõue hüpoteeklaenude puhul, mille puhul võla suhe sissetulekusse on kõrge, jõustus 2018. aasta märtsis. Samuti on Rootsi võtnud vastu õigusaktid makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse (Finansinspektionen) õiguslikke volituste suurendamiseks. Uued volitused jõustusid 2018. aasta veebruaris ja võimaldavad asutusel laiema hulga meetmete abil õigeaegselt reageerida kodumajapidamiste kasvava võlakoormusega seotud ohtudele. Seni võetud makrotasandi usaldatavusmeetmetel näib olevat piiratud mõju hüpoteeklaenude kasvule. Hüpoteeklaenude intressimaksete maksustatavast tulust mahaarvamise järkjärguline piiramine või korduvate omandimaksude suurendamine aitaks piirata kodumajapidamiste võla kasvu, kuid valitsuses ei ole selles valdkonnas meetmeid võtnud.

(7)Rootsi majandus kasvas 2017. aastal jõudsalt (ligikaudu 2,4 %), mida toetas tugev sisenõudlus. Investeeringud (eelkõige eluasemeinvesteeringud) kasvasid esimeses kolmes kvartalis 6 % (aastapõhiselt), andes majanduskasvu eriti suure panuse. Hoolimata uusehitiste arvu järsust kasvust viimastel aastatel, ei suuda pakkumine jätkuvalt rahuldada nõudlust, eriti suurlinnade ümbruses olevate taskukohase hinnaga eluasemete puhul. Kättesaadavate ja taskukohaste eluasemete puudus võib piirata ka liikuvust tööturul ja sisserändajate edukat tööturule integreerimist, suurendades põlvkondadevahelist ebavõrdsust.

(8)Pärast eluasemehindade kiiret kasvu kahel viimasel kümnendil, hinnad eluasemeturul 2017. aasta sügisel järk-järgult langesid, kuid on endiselt kõrgemad, kui võiks eeldada majanduse põhinäitajate põhjal. Seda on põhjustanud muu hulgas koduomandit ja hüpoteekvõlga soodustavad maksusoodustused ja soodsad laenutingimused koos hüpoteeklaenude suhteliselt madala amortisatsioonimääraga. Lisaks on eluasemete nappus seotud eluasemeturu struktuurse ebatõhususega, sealhulgas piiratud konkurentsiga ehitussektoris välismaiste ja väikeste äriühingute turule sisenemise tõkete tõttu ning suurte arendajate kontrolliga maaressursside üle. Samuti on tõkkeid olemasoleva eluasemefondi tõhusal kasutamisel. Üüriturul on turuhinnast madalamad üürid toonud kaasa ummikseisu, kus ühed on turul ja teised sinna ei pääse. Omakoduturul vähendavad kõrged kapitali kasvutulu maksud koduomanike liikuvust. Rootsi ametiasutused jätkavad 22-punktilise tegevuskava järkjärgulist rakendamist, et suurendada eluasemeehitust ja parandada eluasemeturu tõhusust. Siiski ei ole võetud mingeid märkimisväärseid poliitikameetmeid, et muuta üürihindade kehtestamine paindlikumaks või vaadata läbi kapitali kasvutulu maksu ülesehitus.

(9)Arenenud majandus vajab kõrge kvalifikatsiooniga töötajaid ja sellistes sektorites nagu ehitus, haridus, tervishoid, teadus, inseneriteadus ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogiad on suurenemas vastava tööjõu puudus. Sellega seoses on endiselt probleeme, näiteks rändetaustaga isikute (eriti naised) integreerimisel tööturule. Väljaspool ELi sündinud naiste tööhõive määr on tunduvalt väiksem kui kogu elanikkonna vastav näitaja. Erinevatest sotsiaalmajanduslikest ühiskonnarühmadest pärit õpilaste õpitulemuste vahe süveneb. Äsjasaabunud sisserändajate laste integreerimist koolisüsteemi tuleb tähelepanelikult jälgida, nagu ka õpetajate kasvava nappuse suundumust.

(10)Komisjon on Euroopa poolaasta (2018) raames Rootsi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2018. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018. aasta lähenemisprogrammi ja 2018. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Rootsile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Rootsi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

(11)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2018. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel, et Rootsi täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

(12)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovituses 1,

SOOVITAB Rootsil võtta 2018. ja 2019. aastal järgmisi meetmeid.

1.Vähendada kodumajapidamiste kõrge võlakoormusega seotud riske, vähendades järk-järgult hüpoteeklaenude intressimaksete maksustavast tulust mahaarvamist või suurendades korduvaid omandimakse. Stimuleerida eluasemeehitust piirkondades, kus eluasemete nappus on kõige suurem, eelkõige kõrvaldades struktuursed tõkked ehitussektoris, ja parandada eluasemeturu tõhusust, sealhulgas muutes üürihindade kehtestamine paindlikumaks ja vaadates läbi kapitali kasvutulu maksu ülesehituse.

Brüssel,