ET Euroopa Liidu Teataja C 204/95

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Arvamus teemal „Sotsiaalpartnerite roll noorte olukorra parandamisel tööturul”

(2008/C 204/20)

19. septembril 2007 sai Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ELi tulevase eesistujariigi Sloveenia taotluse koostada arvamus teemal:

„Sotsiaalpartnerite roll noorte olukorra parandamisel tööturul”

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsiooni arvamus võeti vastu 21. veebruaril 2008. Raportöör oli Mário SOARES ja kaasraportöör oli Eve PÄÄRENDSON.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 443. istungjärgul 12.–13. märtsil 2008 (12. märtsi istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 119, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 2.

1. Komitee ettepanekute põhisisu

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel on hea meel, et Sloveenia on oma eesistumise ajal (2008. aasta I pool) otsustanud esmatähtsaks pidada noorte integreerimist töömaailma, mis on üks suurimaid väljakutseid, millega Euroopa Liit praegusel ajal silmitsi seisab.

1.2 Nimetatud prioriteet kajastab selgelt muudetud Lissaboni strateegia majanduskasvu ja tööhõive eesmärke, mis on tööhõivesuuniste ajakohastamisega jõudnud teise etappi. Täieliku tööhõive seadmisega strateegiliseks eesmärgiks tõi Lissaboni strateegia näite sellest, kuidas majanduslikku ja ettevõtete konkurentsivõimet on võimalik ühitada inimeste heaoluga, rahuloluga tööga ning kvaliteetsete töökohtade ja heade töötingimuste tagamisega. Seetõttu tuleks liikmesriikide riiklikes reformikavades pöörata süsteemsemat ja igakülgsemat tähelepanu noorte töötuse põhjustele, võttes arvesse Euroopa noortepakti.

1.3 Komitee nõustub komisjoni arvamusega, et majanduskasvu ja heaolu säilitamine Euroopas koos sotsiaalse ühtekuuluvuse ja säästva arengu edendamisega sõltub kõigist noortest inimestest, kes annavad projekti märkimisväärse panuse ning on sellesse täielikult kaasatud. Lisaks tuleb noortele tagada kodanikuaktiivsuse väljendamiseks sobivad tingimused. See on veelgi olulisem seetõttu, et noorte arv kogu elanikkonnaga võrreldes väheneb.

1.4 Noored on tänapäeval olukorras, mis on kriitiline mitmel tasandil, kuid kõige teravamalt mõjutab see nende integreerimist tööturule, kuna vastavalt Euroopa statistikale on 15–24 aastaste (1) noorte töötus 2,4 korda kõrgem kui 25–64 aastaste hulgas, kuigi 2007. aastal oli näha olukorra mõningat paranemist.

1.5 Komitee leiab, et töö ei ole ainult tootmistegur, mis on vajalik ühiskonna sotsiaalmajanduslikuks arenguks. Tänapäeval on töö ka üks inimväärikuse ja väärtuste allikatest ning pakub võimalusi sotsialiseerumiseks.

1.6 Tööhõive võti 21. sajandil on võime õppida ja kohaneda kogu tööelu jooksul. Komitee on määratlenud kaks peamist viisi noorte olukorra parandamiseks tööturul: pakkuda noortele rohkem ja paremat haridust ning tagada sujuvam üleminek koolist lahkumise ja tegelikku tööellu sisenemise vahel.

1.7 Komitee on täiesti teadlik ülesande raskusest ning soovitab seetõttu selle saavutamiseks kogu ühiskonna ühist jõupingutust. See on veelgi olulisem, kuna just kõige noorem põlvkond võib kannatada kõige teravamalt turu negatiivse arengutendentsi tagajärgede all.

1.8 15–24 aastaste noorte vanuserühma töötuse määr on enam kui kaks korda kõrgem kui täisealiste töötajate oma; ka kannatavad nad äärmiselt ebastabiilsete töökohtade tõttu, mis mõnes riigis mõjutab rohkem kui 60 % noortest ning millel on kaugeleulatuvad tagajärjed noorte iseseisvusele, pere alustamisele, laste saamise üle otsustamisele, sotsiaalkindlustusskeemide kasvule ja rahastamisele jne.

1.9 Kui sotsiaalpartnerite roll tööturu toimimisviise ja vajadusi tundvate peamiste osalejatena on olulise tähtsusega noorte töömaailma integreerimist innustavate lähenemisviiside arendamiseks, leiab komitee, et tasub veel kord rõhutada hariduse ja kutseõppe äärmiselt olulist rolli noorte oskuste ja pädevustega varustamisel edukaks toimetulekuks pidevalt muutuvas maailmas.

1.10 Selleks et sotsiaalpartnerid võtaksid meetmeid noorte tõhusamaks tööturule integreerimiseks, on vaja riikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste ning erinevate kodanikuühiskonna osalejate koostööd, keskendudes eelkõige noorteorganisatsioonide ning ülikoolide kui uurimis- ja teaduskeskuste rollile. Samuti vajavad nad perede ning noorte ulatuslike sotsiaalsete võrgustike aktiivset toetust.

1.11 Arvestades Euroopa sotsiaalpartnerite koostatud ühisdokumenti „Pädevuste ja kvalifikatsiooni elukestva arendamise meetmete raamistik” (2) ning hiljutisi uuringuid tööturu suurimate väljakutsete kohta, mis aitavad tugevdada komisjoni jõupingutusi tööturgude kohanemisvõimelisemaks ja kaasavamaks muutmisel, on komitee määratlenud mitu konkreetset eesmärki ja meetmevaldkonda, kus neil peaks olema otsustavam roll.

1.12 Sotsiaalpartnerite poolt vastu võetud meetmed peaksid põhinema järgmistel põhimõtetel: — veenda liikmesriikide valitsusi viima läbi asjakohaseid reforme ja rakendama riiklikke poliitikameetmeid, mis aitavad parandada noorte olukorda tööturul; — kasutada kõiki olemasolevaid vahendeid, eelkõige Euroopa struktuurifondide toetavaid programme (3), et anda kõigile noortele võimalus jõuda eneseteostuse kaudu kindla ja kvaliteetse tööhõiveni, kasutades ära uusi ja edumeelseid töövorme ning tööaja haldamist koos tööhõivekindluse uute vormidega eesmärgiga tagada sujuvamad üleminekud, suurem liikuvus ning töö- ja eraelu parem tasakaal; — lühendada üleminekuperioodi koolist lahkumise ja tegelikku tööellu astumise vahel ning pakkuda noortele üleminekuperioodi jooksul esimene töövõimalus koos tulevikuväljavaatega töökoha kindlusele; — aidata noortel konstruktiivselt kasutada mitteaktiivseid perioode, mil nad on töötud või otsivad esimest töökohta; — aidata kaasa kõige haavatavamate noorte integreerumisele (sotsiaalsete probleemide või puuetega ja koolist varakult väljalangenud noored, noored sisserändajad jt); — tagada tööelu ühitamine isikliku ja perekonnaeluga; — saavutada sobiv tasakaal paindlikkuse ja turvalisuse vahel, eristades seejuures töötajaid, kes võivad valida paindlikkuse, sest neil on turvalisus, ning neid, kes on paindlikkuse ohvrid, kuna neil puudub turvalisus; — tagada ettevõtete, koolide ja ülikoolide parem koostöö; — pakkuda stiimuleid ettevõtluse, loomingulisuse ja uuendustegevuse edendamiseks ning aidata noortel mõista oma kohustust õpinguid jätkata. Selles kontekstis peavad riigiasutused võtma endale osa vastutusest haridussüsteemi ja tööturu vahelise tõhusa seose loomisel; — tõsta praktika kvaliteeti ning muuta see atraktiivsemaks; — edendada meetmeid pikaajalise töötuse vältimiseks noorte hulgas; — teavitada noori nende majanduslikest ja sotsiaalsetest õigustest ning järgida võrdõiguslikkuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid või tagada nende põhimõtete järgimine.

1.13 Meetmevaldkondi on palju ja erinevaid, kuid need saab jagada seitsmesse peamisesse rühma: — Haridus: töötamine riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, et teavitada koole ja õpetajaid sellest, kui oluline on luua tihedamaid sidemeid töömaailmaga, ettevõtete ja ametiühingute avamine koolidele, koolide algatuste edendamine nimetatud eesmärgi saavutamiseks ja neis osalemine ning partnerluste loomine koolidega, et anda noortele võimalus ettevõtetes kogemusi omandada. — Kutseõpe: osalemine kutseõppesüsteemide väljatöötamises ja korraldamises, isikliku arengu ja sotsiaalsete oskuste omandamise innustamine, ettevõtlust edendavate programmide arendamine, selliste koolitusmeetmete edendamine ja toetamine, mis aitaksid ennetada vajalike oskuste ja kvalifikatsioonidega seotud tööturu vajadusi, ning noorte teavitamine tehnilistest elukutsetest ja nende potentsiaalist tööturul. — Praktika: praktikavõimaluste pakkumine kooli õppekava osana, tegevusjuhendite koostamine töötingimuste ja tasustamise kohta, et vältida ettevõtetevahelist konkurentsi, ning praktikal olevate noorte juhendamise põhimõtete ning asjaomase hea tava määratlemine. — Kollektiivläbirääkimised: noorte kui täieõiguslike kodanike õiguste lisamine konsultatsioonidesse ja sotsiaaldialoogi, ning läbirääkimiste pidamine töötavade osas, mis võimaldavad neile turvalisi tulevikuväljavaateid üleminekuperioodi jooksul tööellu astumisel, lihtsustades noorte õpingute jätkamist või lõpetamist. — Osalemine ühendustes: koostöö noorteorganisatsioonidega, noorte ja tööelu vahelisi kontakte lihtsustavate võrgustike edendamine ja propageerimine, ühendustes osalemise toetamine noorte ettevõtjate ja nende esindusorganisatsioonide töötajate seas, mitteformaalse hariduse kaudu omandatud pädevuste ja oskuste tunnustamine. — Hea tava: hea tava levitamise edendamine, eelkõige platvormide loomine kogemuste ja hea tava levitamiseks ning teabe vahetamiseks ettevõtete, ülikoolide, tööandjate organisatsioonide ja ametiühingute elluviidud projektide kohta. — Liikuvus (nii Euroopa Liidus kui ka ettevõtetes): teiste keelte õppimise innustamine (4), pakkudes võimalust töökogemuste vahetamiseks, võttes aluseks töötajate õiguste tagamise. Sotsiaalpartnerid peavad pöörama erilist tähelepanu piiriülesele koostööle, kus noorte liikuvus on kõige märkimisväärsem.

1.14 Organiseeritud kodanikuühiskonda esindava Euroopa institutsioonina ning vastavalt oma tegutsemisvaldkonnale teeb komitee ettepaneku korraldada konverents, kus osaleksid ettevõtete, ametiühingute, koolide ja noori esindavate valitsusväliste organisatsioonide esindajad. Konverentsi eesmärk oleks lihtsustada heade tavade tutvustamist, et edendada noorte integreerimist tööturule.

2. Olukord praegu

2.1 Arvestades noorte praegust olukorda tööturul, tervitab komitee eesistujariigi Sloveenia taotlust koostada ettevalmistav arvamus teemal „Sotsiaalpartnerite roll noorte olukorra parandamisel tööturul”.

2.2 Noorte töötuse probleem ja noorte kaasamine ühiskonda üldisemalt on globaalse tähtsusega küsimused (5).

2.3 Tööstusühiskonna teine globaalne suundumus on elanikkonna vananemine, millel on kahjulikud tagajärjed stabiilsusele, konkurentsivõimele ja majanduskasvule. See sisaldab endas lisakulutusi tervise- ja pensionikindlustusskeemidele (6), samas kui skeemidesse makseid tegevate inimeste arv väheneb (7). Seetõttu tuleb rakendada meetmeid mitte ainult elanikkonna aktiivse vananemise edendamiseks, vaid eelkõige noorte tööturule sisenemise innustamiseks ning põlvkondade uuenemise toetamiseks, milles noored praegu ei osale kartuse tõttu töökoha kindluse puudumise pärast. See peaks olema Euroopa, riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi ühine jõupingutus, kuhu kaasatakse ka avalik sektor ja sotsiaalpartnerid, et asetada noorte küsimus majandus-, sotsiaal-, haridus- ja rahvastikupoliitika keskmesse.

2.4 Kuigi aastatel 2005–2007 loodi ELis 7 miljonit töökohta, ei ole Lissaboni juhtimistsükli jooksul siiski õnnestunud noorte töötust vähendada. Komisjoni andmete kohaselt ulatus 2006. aastal keskmine töötuse määr noorte hulgas (15–24aastased) 17,4 %-ni, ehk teisisõnu oli umbes 4,7 miljonit noort ebastabiilses ühiskondlik-ametialases olukorras. Mõnes liikmesriigis ületas noorte töötuse määr 25 % (8). Vastavalt EU Labour Market Review viimase kvartaliväljaande (2007. aasta sügis) andmetele langes noorte töötus 2007. aasta kolmandas kvartalis 15,2 %-ni, kuid ületab ikka veel kahekordselt üldise töötuse määra.

2.5 Lisaks ei leia eespool nimetatud 4,7 miljonit noort töötut tõenäoliselt tööd esimese kuue kuu jooksul pärast töötuks jäämist, mis näitab selgelt, et hoolimata Euroopa noortepakti vastuvõtmisest 2005. aastal ei ole Lissaboni strateegiaga õnnestunud veel tööturul olevate noorte olukorda parandada. Seetõttu on järjest olulisem Euroopa noortepakti parem kohapealne rakendamine.

2.6 Siiski ei ole noorte tööhõive ja töötuse suundumused kõikides liikmesriikides ühesugused (9). Noorte töötuse määra on edukalt vähendatud Hollandis, Iirimaal ja Taanis, kus noorte töötuse määr jääb alla 10 %, kui olukord on hoopis teine riikides, nagu Prantsusmaa, Itaalia, Hispaania, Kreeka, Belgia, Poola, Slovakkia ja isegi Roosi, kus noorte töötuse määr on jätkuvalt ligikaudu 20 % (10).

2.7 On väga tõenäoline, et noorte töötusest kujuneb pikaajaline töötus või tööturult eemalolek (keskmiselt iga kolmas pikaajaline töötu) (11), mis mõjutab eriti negatiivselt naisi, ning selline olukord süveneb inimeste vanuse suurenedes.

2.7.1 Ei ole üllatav, et noored, kes on koolist vara lahkunud (üks kuuest) või kellel ei ole keskharidust (üks neljast täiskasvanust vanuses 25–29 (12)), põrkuvad töö leidmisel suuremate probleemidega kui kõrgema kvalifikatsiooniga noored.

2.7.2 Kuid üllatav on see, et ka kõrge kvalifikatsiooni ja paremate oskustega noortel on raske tööd leida. Mõnes liikmesriigis on kõige kõrgema haridustasemega noorte töötuse määr kõrgem kui madala haridustasemega või keskharidusega noorte töötuse määr (13). Tõsiasi, et noorte haridustase on kõrgem kui eelmistel põlvkondadel, toob kaasa suuremad raskused tööturule sisenemisel. Siinkohal tasub märkida, et kuigi kõrgharidus on väärtuslik relv töötusega võitlemisel, ei paku see tänapäeval mingit tagatist.

2.7.3 Paljusid noori mõjutab ebakõla nende kvalifikatsiooni ja töökoha vahel (liikmesriikides ei tööta omandatud erialal 29–47 % alla 35aastastest noortest). Mida madalam on omandatud haridustase, seda murettekitavamaks olukord muutub.

2.8 Selline olukord innustab ka paljusid noori lahkuma teistesse riikidesse, mis pakuvad paremaid töötingimusi, neli kuni viis korda suuremat töötasu, paremaid karjääri- ja suuremaid eneseteostusvõimalusi (14).

2.9 Paljude tööd leidnud noorte jaoks on olukord ebastabiilse töökoha tõttu äärmiselt ebakindel. 15–24aastastest noortest (15) on 41 %-l lühiajalised töölepingud ning mõnes riigis ületab see 60 % (16). Paljudel juhtudel on see lühiajalist tööd otsivate noorte teadlik valik, kuid end tahtmatult sellisest olukorrast leidvate noorte arv on kõrge (iga neljas) (17).

2.10 Noorte töötajate hulgas esineb ka kõige rohkem tööõnnetusi ja –vigastusi (18), mistõttu tuleks noore tööjõu olukorra kaalumisel võtta arvesse ka töötervishoiu ja tööohutuse nõudeid.

2.11 Kõige rohkem on töötuid noorte naiste seas (19), kes töötavad suurema tõenäosusega madala kvaliteediga, ebakindlatel ja madalapalgalistel töökohtadel, kuigi neil on üldiselt kõrgem kvalifikatsioon kui noortel meestel. Naisi — eelkõige sünnitamiseas naisi — diskrimineeritakse ka soo alusel. Euroopa Liidus teenivad noored naised (vanuses kuni 30 aastat) keskmiselt 6 % vähem kui mehed (20).

2.12 Liiga tihti kogevad noored ikka veel tõrjutust või vaesust madala sissetuleku tõttu (40 % noortest liigitatakse madalapalgaliste hulka) (21).

2.13 Paljud noored elavad tänapäeval olukorras, mis on samm tagasi sotsiaalse kaasamise ning eriti isikliku ja sotsiaalse sõltumatuse osas. Olukorra võib kokku võtta järgmiselt: — järjest suurenev majanduslik sõltuvus perekonnast ja/või riigist; — üha kauem elatakse vanemate juures või leitakse vahepealseid lahendusi (vanematekodu kasutatakse teisese elukohana, kuhu pöördutakse tagasi pärast omaette elamist või säilitatakse tihedad sidemed vanematega, kuigi elatakse nendest eraldi); — noored alustavad pere loomist üha hiljem (abiellumine või kooselu, otsus laste saamiseks jne); — ilmne pettumine ja võimetuse tundest põhjustatud stressitaseme tõus, mis kajastub enesetappude ja uimastite kasutamise suurenemises.

3. Töö kui isikliku ja ühiskondliku väärikuse tegur

3.1 Kuigi töö on üldiselt ühiskonna majandusliku arengu võtmetegur, sisaldab see ka inimõiguste ülddeklaratsioonist lähtuvaid aspekte. Seetõttu tuleks noorte õigust tööhõivele ja kindlusele töökoha suhtes käsitleda üldõigusena ning vahendina nende tuleviku kindlustamisel iseseisvate isikutena.

3.2 Seepärast tekib vajadus (taas)kinnitada töö keskset tähendust ühiskonnas, analüüsides selle mõningaid praegusi koostisosi, nagu: — inimväärne töö kui sissetulekuallikas praegu ja tulevikus ning kui põlvkondadevahelise solidaarsuse aspekt; — töö kui üldine õigus, inimväärikuse ja väärtuste väljendamise koht; — töö kui tootmistegur; — töö kui kodanikuaktiivsus ja ühiskondlikult kasulik tegevus; — töö kui sotsialiseerimise oluline tegur; — töö kui inimeste kvalifikatsiooni ja loomingulisuse väljendus; — töö kui juurdepääsutingimus tarbimisele ja eri elustiilidele; — töö kui inimtegevus, mida kohandatakse ja väärtustatakse ühiskonnas, milles tuleb üha rohkem tähelepanu pöörata keskkonnale ja ökoloogilistele väärtustele; — töö kui eneseleidmise ja -arendamise ning eneseteostuse koht.

3.3 Tänapäeval puutume kokku uute töövormidega, mis on tööjõumaailmas toimunud põhjapanevate muutuste tulemus ning milles ei arvestata tingimata olulisi sotsiaalseid aspekte ega pakuta vajalikke õiguslikke tagatisi.

3.4 Töökohtade ebakindlus noorte hulgas ning reguleerimata töökorraldus ja -aeg on tegurid, mis raskendavad töö-, era- ja pereelu tasakaalustamist. Eelnevat arvestades on eriti halvas olukorras noored naised, kes sageli peavad loobuma rahuldust pakkuvast karjäärist. Väikelastele mõeldud infrastruktuuride rajamisel tuleks küsida eelkõige noorte lapsevanemate arvamust.

3.5 Noored saavad anda olulise panuse ühtsema ja demokraatlikuma teadmistepõhise ühiskonna arendamisse. Samas on neil siiski vaja ka isiklikule, perekonna ja kollektiivsele turvalisusele rajatud pikemaajalisi perspektiive.

4. Haridus ja koolitus: tööturule integreerimise ning eduka ühiskondliku kaasamise ja osalemise vajalikud tegurid

4.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee taaskinnitas oma arvamuses „Esmatähtsate kategooriate tööhõive” (22) hariduse ja koolituse olulisust, viidates eelkõige järgmistele vajadustele: — „kvaliteetsete oskuste tagamine alates esialgsest haridusest kuni erialase koolituse ja täiendusõppeni, et noored leiaksid võimalikult sujuvalt oma koha tööturul ning jääksid sinna, kusjuures vastutus selle eest lasub lisaks riigisektorile ka majandusel; — praktika- ja töökohti otsivate noorte varane aktiivne toetamine (vajadusel juba 4 kuu möödudes), rakendades spetsiaalprogramme ning tagades individuaalse toetuse ja nõustamise probleemsete rühmade (pikaajalised noored töötud, enneaegselt koolist või kutseõppelt väljalangenud) integreerimiseks muu hulgas mittetulunduslike tööhõiveprojektide ja koolituste edendamise abil; — ulatuslike, kergesti juurdepääsetavate kutsevaliku- ja teabevõimaluste väljaarendamine noorte naiste ja meeste jaoks kõigil haridustasanditel; kutseoskuste vastav parandamine ja nõuetekohaste inimressursside tagamine tööturuasutustes; — tööturul pakutavate ja nõutavate oskuste vaheliste erinevuste kõrvaldamine; algharidussüsteemide tõhususe suurendamine (muu hulgas enneaegselt koolist väljalangenute arvu vähendamine (23), võitlus kirjaoskamatuse vastu) ning esialgsest väljaõppest täiendusõppesse siirdumise lihtsustamine; soolise eraldamise kõrvaldamine kutsevalikul.”

4.2 Kuigi koolide peamiseks ülesandeks peaks jääma vabade, kriitiliselt mõtlevate, iseseisvate isiksuste kujundamine, peaksid nad otsima uusi tegutsemisviise, eelkõige mis puudutab nende sidemeid töö- ja majanduseluga, mis ei ole eriti tihedad. Kõnealused sidemed on tänapäeval peaaegu hädavajalikud selleks, et tagada sujuvam üleminek koolist tööle.

4.3 Lisaks tähendab muutustega toimetuleku oskuste omamine seda, et ettevõtlikkus ja algatusvõime peaksid moodustama lahutamatu osa kooli ülesandest kasvatada kohusetunnet (ka isiklikul tasandil), õpetades noori leidma lahendusi probleemidele, millega nad pärast koolist lahkumist vältimatult silmitsi seisavad. Loomulikult on selle eesmärgi saavutamisel oma roll ka mitteformaalsel haridusel.

4.4 Järjest suurem tähtsus on noorte jaoks ka elukestval õppel, sest see võib anda neile vajalikud vahendid uute olukordadega kohanemiseks ning uute oskuste ja kvalifikatsiooni omandamiseks.

4.5 Kutseõppesüsteemide mudeleid tuleks samuti ajakohastada ning mõnel riigil on olemas kogemused noorte tööturule integreerimisel praktika kaudu ettevõtetes. Ka selles valdkonnas on oluline luua mudelid, mis oleksid noorte jaoks atraktiivsed ning mida noored ja nende perekonnad peaksid väärtuslikuks (24).

4.6 Noorte pikaajalise töötuse vähendamisele suunatud individuaalse tööalase väljaõppega seoses tasub viidata Austria projektile, mis on aidanud vähendada noorte pikaajalise töötuse määra 43,5 % võrra ühes konkreetses sihtrühmas (25). Projektis osalenud 2000 noorest leidis töökoha 820 ning 293 noorele pakuti ettevõttepraktikat, mis tähendab, et projekti edukuse määr oli 60 % (26).

4.7 Lisaks tuleks kooskõlastada Euroopa uurimistegevuse poliitikameetmete ja programmide raames riiklikul ja Euroopa tasandil hariduse valdkonnas tehtavat tööd, seda nii põhihariduse kui ka kutse- ja eriõppe osas.

5. Sotsiaalpartnerite roll

5.1 On tarvis üldist lähenemisviisi erinevatele noorsoopoliitikameetmetele. Sellega seoses on Euroopa Komisjon koostanud teatise „Noorte hariduses, tööhõives ja ühiskonnas osalemise edendamine” (27), mida komitee toetab. Sarnaselt on komisjon korranud vajadust ära kasutada Euroopa struktuurifonde, mille määruses sätestatakse selgelt noorte tööturule integreerimise meetmete rahastamine (28).

5.2 Eesmärki parandada noorte integreerimist tööturule tuleks vaadelda kollektiivse vastutusena, mis peab kaasama kogu ühiskonda, sealhulgas sotsiaalpartnereid ja teisi osalejaid, nagu riigiasutused, liikmesriikide valitsused, piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused, perekonnad ja noorteorganisatsioonid.

5.3 Sellises spetsiifilises valdkonnas nagu noorte integreerimine tööturule on sotsiaalpartneritel otsustav tähtsus, sest nemad teavad, kuidas tööturg toimib ja mida selleks on tarvis. Sotsiaalpartnerid tunnevad probleeme, mis tulenevad praeguse tööjõuga seonduvatest vajadustest, nad on teadlikud probleemidest, mida põhjustavad arengud tööturul ja uued töötavad, ning neil on vastavad kogemused.

5.4 Sotsiaalpartnerid peaksid tegema rohkem pingutusi noorte tööhõive suurendamiseks, s.t tugevdama ja arendama koostööd noorte esindusorganisatsioonide ja haridusasutustega, keskenduma antud hetkel tööturul vajalikule kvalifikatsioonile ning määrama kindlaks konkreetsetel töökohtadel vajalikud oskused, ühendades jõud noortele töökohtade loomiseks, julgedes usaldada nende võimeid ilma eelnevat kogemust nõudmata jne.

5.5 Sotsiaalpartnerite kaasamisel peaksid olema spetsiifilised eesmärgid, eelkõige järgmised: — veenda liikmesriikide valitsusi viima läbi asjakohaseid reforme ja rakendama riiklikke poliitikameetmeid, mis aitavad parandada noorte olukorda tööturul; — anda kõigile noortele võimalus jõuda eneseteostuse kaudu kindla ja kvaliteetse tööhõiveni; — lühendada üleminekuperioodi koolist lahkumise ja tegelikku tööellu astumise vahel; — pakkuda kõnealusel üleminekuperioodil kindlust tuleviku suhtes; — aidata noortel konstruktiivselt kasutada mitteaktiivseid perioode, mil nad on töötud või otsivad esimest töökohta; — lihtsustada kõige haavatavamate noorte — eelkõige koolist varakult väljalangenud noorte –integreerumist; — tagada tööelu ühitamine isikliku ja perekonnaeluga; — saavutada sobiv tasakaal paindlikkuse ja kindluse vahel; ning need peaksid hõlmama järgmisi valdkondi.

5.5.1 Haridus

— Haridusasutuste, koolide ja õpetajate teavitamine vajadusest tihedamate sidemete järele töömaailmaga;

— koolide või ettevõtete ja ametiühingute korraldatud kohaliku tasandi algatuste toetamine, mis võimaldaksid noortel tutvuda töömaailma reaalsusega;

— partnerluste loomine koolidega, et võimaldada noortel ettevõtetes kogemusi omandada;

— stiimulite pakkumine loomingulisuse ja ettevõtliku meelelaadi edendamiseks koostöös kõigi asjaomaste osapooltega (sh ettevõtted ja ametiühingud) (29);

— kõrgkoolide teavitamine kohalikest tööhõivenõuetest ning vastavatest koolitus- ja kvalifikatsioonivajadustest;

— kõigi tasandite asjaomaste noorteorganisatsioonide kaasamine noorte tööturule integreerimise üle peetavasse dialoogi.

5.5.2 Kutseõpe

— Aktiivne osalemine kutseõppekavade kujundamises ja korraldamises, et aidata täita nõudmisi uute oskuste ja teadmiste järele ning ennetades sel moel elukestva õppe nõudeid;

— kutseõpet puudutavate üldiste, piirkondlike ja/või kohalike kokkulepete kaalumine seoses kollektiivläbirääkimistega. Seetõttu on siinkohal vaja tagada, et liikmesriikide maksusüsteemid toetaksid investeerimist inimkapitali;

— noorte teavitamine tehnilistest elukutsetest ja nende potentsiaalist tööturul;

— Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku (30) rakendamisele ja hindamisele kaasaaitamine, et lihtsustada noorte kvalifikatsiooni tunnustamist ja liikumist Euroopas.

5.5.3 Praktika

— Praktikavõimaluste pakkumine koolide õppekava osana, viies noored sel viisil varakult kokku ettevõtete ja töötajatega;

— töökvaliteeti, töötingimusi ja praktikantide tasustamist käsitlevate tegevusjuhendite koostamine ning kollektiivlepingute sõlmimine;

— praktikandi järelevalve eest vastutava nn juhendava kolleegi nimetamine, et aidata kaasa hariva praktika õnnestumisele, ning juhendamise häid tavasid käsitlevate juhiste koostamine iga valdkonna jaoks.

5.5.4 Kollektiivläbirääkimised ja noorte õigused

— Konkreetsete meetmete loomise vajaduse arvestamine Euroopa, riiklikul, piirkondlikul, kohalikul või ettevõtte tasandil toimuvatel kollektiivläbirääkimistel, et toetada noorte integreerumist tööturule ning teavitada noori nende õigustest;

— töötavasid käsitlevates aruteludes ning küsimustes, mis on tarvis läbi rääkida ja lepingutesse lisada, erilise tähelepanu pööramine noortele töötajatele, tagamaks, et paindlikkuse puhul juhindutakse kokkulepitud reeglitest, mis tagavad noortele vajaliku kindluse. Kollektiivläbirääkimistel võib ja tuleks käsitleda turvalisuse väljavaateid noorte üleminekul tööellu;

— kollektiivläbirääkimiste osana läbirääkimistele kaasaaitamine õpilastele kehtivate töötingimuste osas, et need hõlmaksid paindlikku tööaega, mõistlikku tasu (eelkõige praktika ajal) ja tööst vaba aega koolituseks;

— töö- ja eraelu ühitamise võimaldamine kõnealuses valdkonnas, eriti mis puudutab töötingimusi ja tööaega.

5.5.5 Osalemine ühendustes

— Olulise rolli etendamine vabatahtliku tegevuse toetamisel noorte hulgas, toetades noorte ettevõtjate ühenduste loomist või integreerides töötajaid vastavat valdkonda hõlmavatesse organisatsioonidesse;

— noorte ja eri sotsiaalpartnerite vahelist teabevahetust lihtsustavate võrgustike edendamine (31);

— koostöö tegemine noorteorganisatsioonidega, et mõista noorte kartusi ja püüdlusi ning et kaasata nad lahenduste leidmisse, eriti mis puudutab tööturgu;

— noorteorganisatsioonides mitteformaalse hariduse kaudu omandatud pädevuste ja oskuste tunnustamine kvalifikatsiooni osana tööturule sisenemisel.

5.5.6 Head tavad

— Teabe vahetamine heade tavade kohta (32), luues riikliku ja Euroopa tasandi platvormid ettevõtete, ülikoolide, koolide, kohalike ja piirkondlike omavalitsuste, ettevõtete ühenduste ja liitude projektide kohta.

5.5.7 Liikuvus

— Liikuvuse toetamine nii Euroopa Liidus kui Euroopa eri riikides asuvates ettevõtetes, jagada noortele teavet nende Euroopa-sisese liikuvusega seotud õiguste kohta ning sellega seoses teiste keelte õppimise innustamine ja võimaluste pakkumine ametialaste kogemuste vahetamiseks, võttes aluseks töötajate õiguste tagamise tähtsuse (33).

Brüssel, 12. märts 2008 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Dimitris DIMITRIADIS

(1) Tuleb märkida, et mõnes liikmesriigis on noorte tööleasumise vanuse alampiir kõrgem kui 15 eluaastat.

(2) Vt http://www.etuc.org/IMG/pdf/Fram_of_actions_LLL_evaluation_report_FINAL_2006.pdf (tekst kättesaadav vaid inglise keeles). Vt ka Euroopa dialoog kõnealuses valdkonnas: http://ec.europa.eu/employment_social/dsw/dspMain.do?lang=en.

Vt: http://ec.europa.eu/employment_social/social_dialogue/docs/lf_070227_donnelly.pps;

(3) http://ec.europa.eu/employment_social/esf/fields/education_en.htm. Laiaulatuslik teabedokument on peagi kättesaadav aadressil: http://ec.europa.eu/employment_social/esf/fields/partnership_en.htm.

Sellega seoses vt EMSK 26. oktoobri 2006. aasta arvamus teemal „Komisjoni teatis nõukogule, parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Uus mitmekeelsuse raamstrateegia”, raportöör An Le Nouail Marlière (ELT C 324, 30.12.2006);

(http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:324:0068:0073:ET:PDF).

(4) Kui võrrelda Euroopat teiste tööstusriikidega, nagu USA, Kanada või Jaapan, oli 15–24 aastaste noorte tööhõive määr 2006. aastal Euroopas 35,9 %, kuid USAs 54,2 %, Kanadas 58,7 % ja Jaapanis 41,4 %.

Sotsiaalkindlustusskeemide rahastamine esitab märkimisväärse väljakutse 25 aasta pärast, kui ELi tööturult lahkub 20 miljonit inimest.

(5) 2004. aastal oli Euroopas tööealiste inimeste ja pensionäride suhe üks neljale, kuid see väheneb peagi poole võrra. Alates 2015. aastast hakkab töötava elanikkonna vähenemine takistama ELi majanduskasvu potentsiaali, viies praeguse kasvumäära 2,6 % (euroalas) ja 2,9 % (27-liikmelises ELis) 2040. aastaks vaid 1,25 %-ni. Selle mõju on veelgi teravam uutes liikmesriikides.

(6) Eurostati Euroopa tööjõu uuring „Employment in Europe 2007”, Euroopa Komisjon.

(7) Komitee on teadlik, et noorte töötuse määr üksi ei anna täielikku pilti noorte olukorrast tööturul. Igasuguses analüüsis tuleks arvestada ka noorte töötuse osakaalu ning konkreetse riigi noorte töötuse määra võrdlust üldise töötuse määraga. Punktis 2.6 esitatud arvud on vaid illustreerivad, probleemi täielikumaks aruteluks vt nt aruanne „Employment In Europe 2007”.

(8) Economic Outlook, sügis 2007, BUSINESSEUROPE, lk 14.

(9) Eurostati Euroopa tööjõu uuring „Employment in Europe 2007”, Euroopa Komisjon.

(10) Vt „Noorte hariduses, tööhõives ja ühiskonnas osalemise edendamine” (KOM(2007) 498 lõplik).

(11) Teatisega „Noorte hariduses, tööhõives ja ühiskonnas osalemise edendamine” kaasnev töödokument (SEC(2007) 1093).

(12) Märkimist väärib, et ligikaudu 400 000 teaduse ja tehnoloogia valdkonnas hariduse omandanud eurooplast elab Ameerika Ühendriikides ning et peaaegu 10 % 1,45 miljonist doktorikraadi omavast USA elanikust on lõpetanud ülikooli Euroopa Liidus.

(13) Tuleb märkida, et mõnes liikmesriigis on noorte tööleasumise vanuse alampiir kõrgem kui 15 eluaastat.

(14) Eurostati Euroopa tööjõu uuring.

(15) Vt eelmine allmärkus.

(16) Vt EMSK arvamuse eelnõu töötervishoiu ja tööohutuse kohta, SOC/258 (raportöör: Įgnes Cser).

(17) Naiste tööhõive määr on meeste tööhõive määrast15 % madalam.

(18) Vt EMSK koostatav arvamus teemal „Meeste ja naiste palgaerinevused” (SOC/284).

(19) Teatisega „Noorte hariduses, tööhõives ja ühiskonnas osalemise edendamine” kaasnev töödokument (SEC(2007) 1093).

(20) EMSK 12. juuli 2007. aasta arvamus „Esmatähtsate kategooriate tööhõive (Lissaboni strateegia)”, raportöör: Wolfgang Greif (ELT C 256, 27.10.2007);

(21) (http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2007:256:0093:0101:ET:PDF).

(22) Euroopas langeb koolist välja ligi 16 % noortest, mis on märkimisväärselt kõrgem kui 10 % 2000. aastal. Protsent on liikmesriigiti erinev. See on eriti kõrge Vahemere piirkonna riikides ning madalam Skandinaavia riikides ja mõnes Kesk- ja Ida-Euroopa riigis.

Vt Prantsusmaa projektide näited teadus- ja tehnikavaldkonna reklaamimiseks noorte hulgas (http://halde-prod.gaya.fr/repertoire-bonnes-pratiques-initiatives-86/consulter-90/bonne-pratique-91/scientifiques-techniques-9109.html), projekt „Passport to employment” (juurdepääs tööhõivele) (http://halde-prod.gaya.fr/repertoire-bonnes-pratiques-initiatives-86/consulter-90/initiatives-92/autres-95/emploi-pour-9154.html?var_recherche=d %E9favoris %E9s), Dijoni majandusõpingute kolledži projekt „Teaching through action” [õpetamine tegevuse kaudu] (haridusasutuste vastutus praktikantide eest) (www.halde.fr/repertoire-bonnes-pratiques-initiatives-86/consulter-90/bonne-pratique-91/action-ecole-9207.html), tööhõivefoorumid ettevõtete ja ebasoodsate tingimustega piirkondadest pärit noorte lõpetajate vaheliste sidemete parandamiseks (http://halde-prod.gaya.fr/repertoire-bonnes-pratiques-initiatives-86/consulter-90/initiatives-92/autres-95/emploi-pour-9192.html), Austria töövahendusprojektid pikaajaliselt töötutele noortele (http://portal.wko.at/wk/format_detail.wk?AngID=1&StID=314163&DstID=0 või http://portal.wko.at/wk/sn_detail.wk?AngID=1&DocID=729805&StID=345901).

(23) Vt: http://portal.wko.at/wk/format_detail.wk?AngID=1&StID=314163&DstID=0.

(24) Vt: http://portal.wko.at/wk/sn_detail.wk?AngID=1&DocID=729805&StID=345901.

(25) EMSK 17. jaanuari 2008. aasta arvamus teemal „Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Noorte hariduses, tööhõives ja ühiskonnas osalemise edendamine””, raportöör: Pavel Trantina.

(26) Vt allmärkus 3.

(27) Sellega seoses vt EMSK 25. oktoobri 2007. aasta arvamus teemal „Ettevõtlik meelelaad ja Lissaboni tegevuskava” (omaalgatuslik arvamus). Raportöör: Madi Sharma ja kaasraportöör: Jan Olsson (ELT C 44, 16.2.2008, lk 84-90).

(28) (http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2008:044:0084:0090:ET:PDF).

(29) Vt „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta elukestva õppe valdkonnas” (KOM(2006) 479 lõplik).

(30) Näiteks Euroopa noorte ettevõtjate ühendus (European Confederation of Junior Enterprises; http://www.jadenet.org/) ja EUROCADRESi algatus STARPRO (Euroopa Kutselise- ja Juhtivpersonali Nõukogu — Council of European Professional and Managerial Staff) üliõpilastele ja noortele lõpetanutele

(31) (http://www.eurocadres.org/en/p_ms_in_europe/students_and_young_graduates).

(32) Üks hea tava näide on Businesseurope'i ja tema partnerite koostöös käivitatud nn labor ettevõtliku meelelaadi innustamiseks ja ettevõtlusalase hariduse edendamiseks. Lisaks kõnealuse valdkonna Euroopa heade tavade näidetele pakub labor ka abi majanduskasvu ja töökohtade loomise strateegias, Euroopa Komisjoni teatises „Ettevõtliku meelelaadi edendamine hariduse ja õppimise kaudu” ning komisjoni Oslo soovitustes seatud eesmärkide saavutamisel.

(33) Sotsiaalpartnerid on alati väljendanud oma toetust Erasmuse ja Erasmus Munduse programmide põhimõtetele ning Euroopa Komisjoni algatusele „Erasmus noortele ettevõtjatele”.