(...PICT...)

SISUKORD

1. Sissejuhatus (...)2

1.1. Eesmärk ja õiguslik alus (...)2

1.2. Ulatus ja ajakava (...)2

1.3. Summad (...)3

2. Programmi haldamine (...)3

2.1. Rakenduskanalid (...)4

2.2. Menetlusraamistik ja programmi hindamine (...)4

3. Aruanded riikide kohta (...)5

3.1. Leedu – Ignalina tuumaelektrijaam (...)6

3.2. Slovakkia– Bohunice V1 tuumaelektrijaam (...)8

3.3. Bulgaaria – Kozloduy tuumaelektrijaam (...)9

4. Kokkuvõte (...)11

4.1. Tulemused (...)12

4.2. Väljavaated (...)12

1. Sissejuhatus

Käesolevas aruandes hinnatakse varasele sulgemisele kuuluvate Leedu, Slovakkia ja Bulgaaria tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimiseks antud Euroopa Liidu finantsabi rakendamise olukorda. Eeskätt hõlmab see ajavahemiku 2004–2009 dekomisjoneerimisprogrammide rakendamist, kuid selles käsitletakse ka eelneva perioodi finantsabi ning 2010. aastal tehtut, et ülevaade oleks järjepidev ja terviklik. Teatist täiendab komisjoni talituste töödokument SEC(2011) 914, milles on esitatud üksikasjalikum teave.

1.1. Eesmärk ja õiguslik alus

Tuumakäitise dekomisjoneerimiseks võib kuluda kuni 30 aastat. See hõlmab mitmesugust tegevust alates käitise sulgemisest ja lõhustuva materjali eemaldamisest kuni asjaomase ala looduskeskkonna taastamiseni. Tuumakäitiste dekomisjoneerimise ja jäätmekäitluse ohutuse tagamiseks on äärmiselt tähtis, et dekomisjoneerimise ajal oleksid kättesaadavad vajalikud rahalised vahendid.

Euroopa Liiduga (EL) ühinemise läbirääkimiste ajal käitasid kolm ELi kandidaatriiki – Leedu, Slovakkia ja Bulgaaria – Nõukogude Liidus projekteeritud tuumareaktoreid.

Kooskõlas 1992. aasta Müncheni G7 tippkohtumisel [1] vastu võetud G7 mitmepoolse tegevuskavaga otsustas rahvusvaheline üldsus, et kõnealuseid reaktoreid ei ole majanduslikult võimalik ajakohastada vastavaks lääneriikide standarditele ning reaktorid tuleb enne nende ettenähtud kasutusaja lõppu sulgeda. Selles soovituses kehtestati varase sulgemise kuupäevad, mida täpsustati kolme riigi ühinemislepingutes. Tunnistati, et tuumaelektrijaamade varane sulgemine ja nende järgnev dekomisjoneerimine toob nimetatud liikmesriikidele kaasa suure rahalise ja majandusliku koormuse ega anna käitajatele piisavalt aega koguda kõikide dekomisjoneerimise kulude katmiseks vajalikke vahendeid. Seepärast nähti nii üksikutes ühinemislepingutes [2], [3], [4] kui ka järgnevates nõukogu määrustes [5], [6], [7] ette finantsabi asjaomastele uutele liikmesriikidele.

ELi toetusprogramm on suunatud järgmistele tuumaelektrijaamadele:

Ignalina tuumaelektrijaama esimene ja teine reaktor Leedus,

Bohunice V1 tuumaelektrijaama esimene ja teine reaktor Slovakkias ning

Kozloduy tuumaelektrijaama esimene kuni neljas reaktor Bulgaarias.

1.2. Ulatus ja ajakava

ELi finantsabiga toetatakse liikmesriikide jõupingutusi nõukogude projektidele vastavate tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimisel ja sellega kaasnevate sotsiaalsete tagajärgedega tegelemisel ning energiasektoris võetavaid meetmeid elektritootmise võimsuse vähenemise leevendamiseks.

ELi abi on rakendatud kolmel konkreetsel perioodil. Ühinemiseelsel ajal (kuni aastani 2004) said Leedu ja Slovakkia toetust PHARE [8] programmi kaudu, samas kui aastatel 2004–2006 anti abi ühinemisakti protokollide alusel ning alates aastast 2007 on abi jätkumine ajavahemikul 2007–2013 tagatud Leedut ja Slovakkiat käsitlevate nõukogu määrustega.

Bulgaaria sai ühinemiseelsel ajal (kuni aastani 2007) abi PHARE programmi kaudu. Seejärel aastatel 2007–2009 anti talle ühinemislepingu protokolli alusel täiendavat toetust toonase edasilükatud dekomisjoneerimise strateegia põhjal. 2009. aastal esitati ametlik taotlus finantsabi andmise pikendamiseks, et viia ellu läbivaadatud ja kohese dekomisjoneerimise strateegia ning 2010. aastal võeti vastu uus nõukogu määrus, millega on tagatud abi jätkumine kuni 2013. aastani.

1.3. Summad

Abi andmisega tunnistatakse varase sulgemise kohustusest tulenevat erakordset koormust uutele liikmesriikidele. Abi eesmärk ei ole katta kõiki dekomisjoneerimise kulusid ega hüvitada kõiki majanduslikke tagajärgi, vaid pigem väljendatakse sellega ELi solidaarsust nimetatud liikmesriikidega. Üksikutele liikmesriikidele eraldatud summad kajastavad poliitiliste läbirääkimiste tulemusi ning neis on arvesse võetud mitmesuguseid sotsiaalseid ja majanduslikke tahke ning demonteeritavate tuumareaktorite eri liike ja arvu.

Ülevaatlik tabel liikmesriikidele aastatel 1999–2013 antava finantsabi kohta (miljonites eurodes) vastavalt põhiõigusaktides sätestatule*:

*Tegelikes iga-aastastes kohustustes on arvesse võetud inflatsiooni.

2009. aasta lõpuks olid kolmele riigile tegelikult eraldatud summad järgmised: 875,5 miljonit eurot Leedule, 363,7 miljonit eurot Slovakkiale ja 567,8 miljonit eurot Bulgaariale.

2. Programmi haldamine

Energeetika peadirektoraat (endine energeetika ja transpordi peadirektoraat) on rakendanud ELi finantsabi programmi Leedus ja Slovakkias alates 2004. aastast ja Bulgaarias alates 2007. aastast.

2.1. Rakenduskanalid

Leedu ja Slovakkia puhul võimaldab õiguslik alus rakendada ELi abi kahe kanali kaudu: esiteks Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) kaudu, sissemaksetena rahvusvahelistesse dekomisjoneerimise toetusfondidesse, ja teiseks läbi riikliku kanali, otsetoetusena riikliku asutuse kaudu kooskõlas nõukogu määrusega 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust [9].

Bulgaaria puhul on õigusliku alusega ette nähtud ELi abi rakendamine üksnes EBRD kaudu, sest puudub sobiv riiklik rakendusstruktuur.

Rahvusvahelised dekomisjoneerimise toetusfondid

Rahvusvahelised dekomisjoneerimise toetusfondid loodi 2000. aastal ja neid haldab EBRD. Tegemist on oma laadilt mitme rahastajaga fondidega, mille suurim ja alates 2004. aastast ainuke rahastaja on Euroopa Komisjon.

Iga liikmesriigi jaoks kolmest on loodud sihtotstarbeline fond: Leedu jaoks rahvusvaheline Ignalina tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise toetusfond (Ignalina International Decommissioning Support Fund, IIDSF), Slovakkia jaoks rahvusvaheline Bohunice tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise toetusfond (Bohunice International Decommissioning Support Fund, BIDSF) ja Bulgaaria jaoks rahvusvaheline Kozloduy tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise toetusfond (Kozloduy International Decommissioning Support Fund, KIDSF).

Riiklik asutus

Ainult Leedu on otsustanud rakendada meetmeid riikliku asutuse kaudu kooskõlas finantsmääruse artikli 53 punktiga a ja artikli 54 lõike 2 punktiga c.

Aastatel 2004–2006 anti Leedule otsetoetust programmilise rahastamisvahendi mehhanismi kaudu laiendatud detsentraliseeritud rakendussüsteemi alusel.

Alates 2007. aastast rakendab Leedu kõnealust riigile antavat otsetoetust projektijuhtimise keskasutuse kaudu, mis on määratud [10] riiklikuks asutuseks nn kaudse tsentraliseeritud haldamise raamistikus.

2.2. Menetlusraamistik ja programmi hindamine

Kuni 2006. aasta lõpuni oli üksikute liikmesriikide osalemine abivajaduste määratlemises ja ELi abi kasutamises ning selle juhtimises piiratud. Leedu puhul oli lisaks sellele piiratud ka kooskõlastamine kahe rakendamiskanali, EBRD ja projektijuhtimise keskasutuse vahel.

Kõnealuste puuduste heastamiseks kehtestati 2007. aastal läbivaadatud menetlusraamistik.

2007.–2013. aasta finantsperspektiivi alusel finantsabi rakendamise mehhanism on sätestatud komisjoni otsuses menetluskorra kohta [11]. Euroopa Komisjon moodustas kooskõlas õigusliku alusega juhtimiskomitee: tuumakäitiste dekomisjoneerimise abiprogrammi komitee, kelle ülesanne on abistada komisjoni ELi abi rakendamisel. Alates 2007. aastast on menetlusraamistikku järk-järgult tõhustatud ja 2010. aastal võttis komisjon vastu läbivaadatud otsuse menetluskorra kohta.

Kolme programmi jaoks rahaliste vahendite eraldamiseks võtab Euroopa Komisjon vastu iga-aastased rahastamist käsitlevad otsused. Nimetatud rahastamisotsustele on lisatud vastavalt kolm asjaomase liikmesriigi koostatud iga-aastast konsolideeritud programmdokumenti. Kõnealuses dokumendis on määratletud ELi abi kasutamise eesmärgid. EBRDle ja projektijuhtimise keskasutusele eraldab Euroopa Komisjon vahendeid taotluse korral ja projekti rakendamisel saavutatud tõendatud edasiliikumise põhjal.

Meetmete ja finantsabi rakendamist jälgib iga riigi ja rakenduskanali kohta moodustatud järelevalvekomitee. Kuigi projekte võib rahastada 100 % ulatuses, on olulisemate projektide puhul kehtestatud teatavad konkreetsed kaasrahastamise piirmäärad (nt kombineeritud tsükliga gaasiturbiinide projekti Leedus rahastab rahvusvaheline Ignalina tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise toetusfond kuni 70 % ja 165 miljoni euro suuruse piirmäära ulatuses; kõik lisakulud kannab seega Leedu).

Kõnealuse abiprogrammi suhtes on teostatud korrapärast auditit ja hindamisi, mis on üldiselt olnud positiivsed ning tunnustanud saavutatud edu. Menetlusraamistiku uuesti määratlemisel 2007. ja seejärel 2010. aastal on parandusmeetmeid arvesse võetud.

3. Aruanded riikide kohta

Tuumajaamade dekomisjoneerimist võib käsitleda kahe etapina. Kõigepealt toimub dekomisjoneerimiseelne etapp, mille käigus tehakse ettevalmistusi, ning sellele järgneb dekomisjoneerimise ja demonteerimise etapp.

Esimese etapi jooksul koostatakse dekomisjoneerimist käsitlevad dokumendid, kus on esitatud finants- ja tehniline teave dekomisjoneerimise mõistlike alternatiivlahenduste kohta. Dokumentides hinnatakse, kas edaspidine dekomisjoneerimine on tehniliselt teostatav ning kooskõlas Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu ning tuumaohutust ja tervist ning füüsilist ja keskkonna kaitset käsitlevate riiklike õigusaktide sätetega.

Asjaomaste tuumaelektrijaamade varane sulgemine mõjus kolme liikmesriigi elektrienergia varustuskindlusele kahtlemata kahjulikult. Selle probleemi lahendamiseks nähti iga ühinemisaktiga ette meetmed energiasektorile avalduva mõju leevendamiseks kooskõlas ELi energiapoliitikaga.

Selle probleemi lahendamiseks teostatud projektide ulatuse ja laadi kindlaksmääramisel võeti arvesse riiklikku poliitikat, olemasolevate käitiste seisundit ja energiasektori vajadusi.

Liikmesriigid teevad oma üldiste vajaduste ja strateegia põhjal ettepanekuid selle kohta, kuidas jaotada kasutatavad vahendid kolme abikõlbliku valdkonna – dekomisjoneerimine, energiasektor ja sotsiaalsed tagajärjed – vahel.

Abi eesmärk ei ole katta kõiki dekomisjoneerimise kulusid ega hüvitada kõiki majanduslikke tagajärgi. Sel põhjusel võimaldab õiguslik alus vahendite kasutamisel teatavat paindlikkust.

Dekomisjoneerimise alla ei kuulu kasutatud kütuse ajutise säilitamise rajatiste ja riiklike jäätmehoidlate ehitamine ega mõned radioaktiivsete jäätmete käitlemise projektid. Teatavatel põhjendatud juhtudel on aga selliseid projekte toetatud, kui vastasel korral oleks dekomisjoneerimise ja demonteerimise protsess tõsiselt ohtu sattunud.

Sellistel juhtudel võib abi käsitada liikmesriikidele ettemaksuna antava toetusena, mida tuleks ELi abi võimaliku pikendamise arutamisel arvesse võtta.

3.1. Leedu – Ignalina tuumaelektrijaam

3.1.1. Sulgemiskohustus ja rahastamise käik

Enne ühinemist käitas Leedu kahte RBMK 1500 tüüpi reaktorit. Hetkel kuuluvad need reaktorid riigi omanduses olevale äriühingule INPP, kes on 2009. aastast alates Leedu energeetikaministeeriumi haldusalas. Praegu vastutab INPP kahe reaktori ohutu hooldamise ja dekomisjoneerimise eest.

Esimene reaktor suleti lõplikult 31. detsembril 2004 ning teine reaktor 31. detsembril 2009.

Leedule aastatel 1999–2013 antava ELi abi kogusummaks on kavandatud 1 367 miljonit eurot [12].

3.1.2. Dekomisjoneerimine ja jäätmed

ELi abi eesmärkidena määrati kindlaks INPP kahe reaktori ohutu hooldamine, dekomisjoneerimise ettevalmistamine (sealhulgas strateegiadokumentide koostamine) ning jäätmekäitlus- ja ladustamiskäitiste ehitamine. 2009. aastal suurendas uus valitsus märkimisväärselt oma osalust dekomisjoneerimisprotsessis.

Valik ELi rahastatud olulisemaid projekte:

Dekomisjoneerimine (ja sellele eelnev tegevus)

Esimese ja teise reaktori ohutu hooldamine;

tuumavaldkonda reguleeriva asutuse toetamine;

dekomisjoneerimise andmebaasi ja kavandamisvahendi ettevalmistamine;

konkreetse ehitise üksikasjalikud dekomisjoneerimise kavad;

konsulteerimisalane toetus INPPle;

radioloogiline iseloomustamine;

lähiümbruse saastest vabastamine.

Jäätmekäitlus

Ajutine kasutatud kütuse ladustamise rajatis (B1);

tahkete jäätmete käitlemis- ja ladustamiskäitis (B234);

saasteainete eraldumise mõõtmise käitis.

3.1.3. Energiavaldkond

Ignalina programmiga toetati Leedu riiklikus energiastrateegias kindlaksmääratud olulisi energiasektori projekte:

Leedu soojuselektrijaama keskkonnakaitsealane ajakohastamine;

kombineeritud tsükliga gaasiturbiini, kompenseeriva šuntreaktori ja üksnes soojust tootva katlamaja ehitamine;

Visaginase gaasiküttel katelde asendamine ja kaugküttesüsteemide ajakohastamine;

kortermajade ja avalike hoonete energiatõhususe parandamine;

Poola ja Leedu elektrivõrkude vahelise ühenduse teostatavusuuringu toetamine.

3.1.4. Tulemused

Rahvusvahelisele Ignalina tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise toetusfondile (723,10 miljonit eurot) ja projektijuhtimise asutusele (231,60 miljonit eurot) kättesaadavaks tehtud kogusummast (954,70 miljonit eurot) eraldati kindlaksmääratud projektidele 881,60 miljonit eurot. ELi väljamaksed moodustasid 763,30 miljonit eurot (592,60 miljonit eurot IIDSFile ja 170,70 miljonit eurot projektijuhtimise keskasutusele) [13].

Programm edenes keerulises poliitilises olukorras. Kuni 2009. aastani võitles Leedu jõuliselt selle eest, et lükata teise reaktori sulgemine edasi 2012. aastani. Huvi puudumine reaktori sulgemise vastu pidurdas dekomisjoneerimise käiku. Nendest probleemidest hoolimata suleti mõlemad reaktorid lõpuks ühinemislepingus ettenähtud ajaks. Praegu toimub nende ohutu hooldamine ning käimas on dekomisjoneerimise etapp. Hetkeseisuga on kütus esimese reaktori südamikust täielikult eemaldatud. Sulgemisele ei järgnenud häireid elektrienergiaga varustamises ega elektrikatkestusi. Arvestades probleemset tausta, võib dekomisjoneerimisel saavutatud tulemusi pidada rahuldavaks.

Ümberkujunemine elektritootjast dekomisjoneerimist korraldavaks organisatsiooniks nõudis INPPlt suuri muudatusi organisatsioonilises korralduses ja inimressurssides. Sellist muutust, sealhulgas ka mõtteviisi muutust, ei ole võimalik saavutada üleöö ning see nõuab märkimisväärseid pingutusi.

Täna toetab Leedu uus valitsus (kes asus ametisse pärast 2008. aasta valimisi) igati sellist vajalikku muutuste juhtimise protsessi, mida Euroopa Komisjon tungivalt soovitas, ning nii Leedu kui ka INPP on dekomisjoneerimise protsessi täielikult omaks võtnud.

Kahe infrastruktuuriinvesteeringute projekti, nimelt kasutatud kütuse ladustamise ja haldamise projekti B1 ning jäätmekäitluse ja jäätmete ladustamise projekti B234 puhul on nii kavandamisel kui ka kuluhinnangutes ette tulnud tõsiseid viivitusi ja vahendite liigset kulutamist. Praegu on mõlemad projektid jõudnud ehitusetappi.

Ligikaudu 30 % ELi abist on eraldatud energiasektori projektidele.

Kuigi mõne dekomisjoneerimisega seotud projekti puhul on ilmnenud viivitusi ja tekkinud lisakulusid, ei ole need viivitused dekomisjoneerimisega seotud olulisi valikuid seni otseselt mõjutanud. Projekti „puhver” on aga ära kasutatud ning suuremate viivituste ja kulude täiendava suurenemise vältimiseks tuleb teha märkimisväärseid jõupingutusi.

3.2. Slovakkia– Bohunice V1 tuumaelektrijaam

3.2.1. Sulgemiskohustus ja rahastamise käik

V1 tuumajaam koosneb kahest VVER 440/230 tüüpi reaktorist. Tuumajaama sulgemisjärgse järelevalve ja dekomisjoneerimise eest vastutab (majandusministeeriumi kaudu) riigile kuuluv äriühing „Jadrová a vyraďovacia spoločnosť a.s.” (JAVYS).

Esimene reaktor suleti lõplikult 31. detsembril 2006 ning teine reaktor 31. detsembril 2008.

Slovakkiale aastatel 1999–2013 antava ELi abi kogusummaks on kavandatud 613 miljonit eurot [14].

3.2.2. Dekomisjoneerimine ja jäätmed

Tehtud on ettevalmistused dekomisjoneerimiseks ja koostatud dekomisjoneerimise strateegiadokumendid.

Valik ELi rahastatud olulisemaid projekte:

Dekomisjoneerimine (ja sellele eelnev tegevus)

V1 tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise 1. etapi kava ja dokumentide ettevalmistamine;

abikatlamaja ning kütte ja auru jaotussüsteemi rekonstrueerimine;

ümbritseva ala kaitsesüsteemi rekonstrueerimine ja JAVYSi energiavarustuse kava muutmine V1 tuumaelektrijaama lõplikule sulgemisele järgnevaks ajaks;

dekomisjoneerimisprogrammi rakendamine, kasutades Bohunice V1 tuumaelektrijaama olemasolevat personali;

konsulteerimisalane toetus JAVYSile.

Jäätmekäitlus

Radioaktiivsete jäätmete ajutise ladustamise rajatise väljaarendamine Bohunices;

kasutatud kütuse ladustamise konteinerite hange;

vanade jäätmete – setete ja sorbentide – käitlemine.

3.2.3. Energiavaldkond

Bohunice programmiga on toetatud meetmeid, millega leevendatakse teatavat kahjulikku mõju Slovakkia energiasektorile kooskõlas „Slovaki Vabariigi energiajulgeoleku strateegiaga aastaks 2030”.

Valik ELi rahastatud olulisemaid projekte:

Križovany 400 kV alajaama rekonstrueerimine;

ülekandesektori kohandamine V1 tuumaelektrijaama lõpliku sulgemise arvessevõtmiseks;

avalike hoonete energiatõhususe ja säästva energia rahastamisvahend.

EBRD andmetel suudeti energiavaldkonna meetmetega kompenseerida ligi 20 MWe V1 tuumajaama sulgemise tulemusel kaotatud elektritootmise võimsusest.

3.2.4. Tulemused

Rahvusvahelisele Bohunice tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise toetusfondile kättesaadavate vahendite kogusummast (385,807 miljonit eurot) eraldati kindlaksmääratud projektidele 364,07 miljonit eurot. ELi väljamaksed BIDSFile moodustasid 157,80 miljonit eurot.

Alates programmi käivitamisest on selle rakendamist keerukamaks muutnud ja mõne projekti puhul viivitusi tekitanud mitu küsimust, näiteks JAVYSi ümberkorraldamine, osalevate poolte vahelised suhtlemisraskused ja 2009. aasta alguse gaasikriis.

Hoolimata nendest probleemidest suleti mõlemad reaktorid õigeaegselt ning neid on ohutult hooldatud. Praegu on käimas dekomisjoneerimisetapp. Sulgemisele ei järgnenud häireid elektrienergiaga varustamises ega elektrikatkestusi. Seega võib üldisi tulemusi pidada rahuldavaks.

Mõnes projektis esinenud viivitused võisid kahjulikult mõjutada dekomisjoneerimise litsentsi väljaandmist (see on kavandatud 2011. aasta keskpaigaks). Euroopa Komisjon jälgib ka edaspidi hoolikalt liikumist selle olulise vahe-eesmärgi suunas.

Dekomisjoneerimise ja jäätmete ning energia valdkondadele eraldatud vahendite jaotus 31. detsembri 2009. aasta seisuga on vastuvõetav, kusjuures kuni 2013. aastani eelistatakse dekomisjoneerimise ja jäätmetega seotud projekte.

3.3. Bulgaaria – Kozloduy tuumaelektrijaam

3.3.1. Sulgemiskohustus ja rahastamise käik

Kozloduy tuumaelektrijaama esimene kuni neljas reaktor on VVER 440/230 tüüpi. Elektrijaama esimese ja teise reaktori omanik ning nende dekomisjoneerimise eest vastutav organisatsioon on radioaktiivsete jäätmetega tegelev radioaktiivsete jäätmete riigiettevõte (SERAW), sest mõlemast reaktorist on kütus täielikult eemaldatud. Kolmanda ja neljanda reaktori omanik ning nende dekomisjoneerimise eest vastutav organisatsioon on riigi omanduses olev äriühing Natsionalna Elektricheska Kompania EAD.

Esimene ja teine reaktor suleti 31. detsembril 2002 ning kolmas ja neljas reaktor 31. detsembril 2006.

Bulgaariale aastatel 1999–2013 antava ELi abi kogusummaks on kavandatud 867,78 miljonit eurot [15].

3.3.2. Dekomisjoneerimine ja jäätmed

Tehtud on ettevalmistused dekomisjoneerimiseks ja koostatud dekomisjoneerimise strateegiadokumendid. Esimesest ja teisest reaktorist on kütus täielikult eemaldatud. Kolmanda ja neljanda reaktori südamikest on kütus eemaldatud, teatav hulk kütust on aga veel nende reaktorite kütusebasseinides.

2008. aastal eraldati esimene ja teine reaktor kolmandast ja neljandast reaktorist ning esimesed anti üle SERAWile. Selle eesmärk oli kiirendada esimese ja teise reaktori dekomisjoneerimist.

Valik ELi rahastatud olulisemaid projekte:

Dekomisjoneerimine (ja sellele eelnev tegevus)

Dekomisjoneerimise ajakohastatud strateegia;

toetus dekomisjoneerimise rakendamisele, kasutades Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori olemasolevaid töötajaid;

ohutusega mitte seotud süsteemide ja rajatiste demonteerimise alustamine;

soojusjaama ehitamine.

Jäätmekäitlus

Riikliku jäätmehoidla kavandamine;

väga madala radioaktiivsusega jäätmete hoidla kavandamine;

ladustamiskoht radioaktiivselt lagunevatele jäätmetele ja tavajäätmetele;

kohapealsete jäätmekäitluse käitiste arendamine;

kasutatud kütuse kuivladustamise rajatise, sealhulgas VVER 440 reaktorites kasutatud kütuseelementide ladustamise konteinerite ehitamine.

3.3.3. Energiavaldkond

Kozloduy programmiga on toetatud meetmeid, millega leevendatakse tagajärgi energiasektorile kooskõlas Bulgaaria energiastrateegiaga.

Järgnevalt on esitatud valik ELi rahastatud olulisemaid projekte:

Sofia kaugküttevõrgu renoveerimise rakendamine ja juhtimine;

energiatõhususe ja taastuvenergia raamkrediidiliin;

MARITSA EAST-2 – kipsi veetustamissüsteemi paigaldamine ja jahutussüsteemi pumbajaama renoveerimine;

riigi elektrijaotussüsteemi moderniseerimine ja laiendamine;

kõrgsurvegaasijuhtmete ja gaasi reguleerimisjaamade ehitamine.

EBRD andmetel suudeti energiavaldkonna meetmetega kompenseerida ligi 500 MWe esimese kuni neljanda reaktori sulgemise tulemusel kaotatud elektritootmise võimsusest.

3.3.4. Tulemused

Rahvusvahelisele Kozloduy tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise toetusfondile kättesaadavate vahendite kogusummast (606,744 miljonit eurot) eraldati kindlaksmääratud projektidele 540,875 miljonit eurot. ELi väljamaksed KIDSFile moodustasid 363,149 miljonit eurot.

Dekomisjoneerimise programm on edenenud äärmiselt ebasoodsas poliitilises kontekstis. 2006. aastal üritati sulgemist edasi lükata ning pärast 2006. aastat püüti juba suletud reaktoreid uuesti avada. Hoolimata sellistest probleemidest võib programmi üldisi tulemusi pidada rahuldavaks, kuna kõik reaktorid on ühinemislepingute kohaselt suletud.

Esimesest ja teisest reaktorist on kütus täielikult eemaldatud, valmimas on kasutatud kütuse kuivladustamise rajatis ja alanud on esimesed demonteerimistööd. Käimas on jäätmekäitlus- ja ladustamiskäitiste rajamine. Reaktorite sulgemisele ei järgnenud elektrikatkestusi. Bulgaaria praeguse valitsuse pühendumus koos esimese ja teise reaktori eraldamisega kolmandast ja neljandast reaktorist toetab ja mõjutab positiivselt dekomisjoneerimise programmi õigeaegset kulgemist.

ELi abiga kaasnenud ühe suure eelisena on dekomisjoneerimise strateegias asendunud demonteerimise edasilükkamist pooldav lähenemine kohese ja pideva demonteerimise toetamisega. See vähendab dekomisjoneerimiseks kokku kuluvat aega ja võimaldab olemasolevaid töötajaid parimal võimalikul viisil demonteerimistööde tegemisel kasutada. Sellel on soodne mõju dekomisjoneerimise üldkuludele.

Märkimisväärne osa rahalistest vahenditest on eraldatud energiaprojektidele, et tulla toime varasema sulgemise tagajärgedega.

4. Kokkuvõte

Kõik määratud tuumareaktorid Leedus, Slovakkias ja Bulgaarias on vastavalt nende riikide ühinemislepingutele ohutult suletud. Praegu on käimas dekomisjoneerimisega seotud tööd. Selline olukord on saavutatud ELi abiprogrammi eduka rakendamise otsese tulemusena.

ELi abi on antud pidevalt alates ühinemiseelsest perioodist ja asjaomaste tuumaelektrijaamade sulgemisest. Selle aja jooksul on ELi abiprogrammides nii poliitilisel kui ka tehnilisel tasandil ette tulnud mitmesuguseid probleeme. Liikmesriigid tegid suuri jõupingutusi, et pidada oma poliitiliste kohustuste üle uusi läbirääkimisi, ent tänu ELi solidaarsuse väljendamisele ning asjakohase finantsabi andmisele pidasid kõik riigid kinni ühinemislepingus võetud kohustusest sulgeda oma reaktorid.

Iga riigi suhtes kehtivad erinevad piirtingimused, mis mõjutavad tehnoloogiat, strateegiat ja projektide valiku põhjendusi. Seepärast on igale liikmesriigile antud ELi abi tõhususe otsese võrdluse esitamine keeruline. Enne projektide algatamist igas tuumaelektrijaamas hinnati vajadusi ja võimekust. Projektide kindlaksmääramisele ja rakendamisele aitas kaasa ka riikliku strateegia ja dekomisjoneerimise kavade korrapärane ümberhindamine.

4.1. Tulemused

Igas riigis esinenud probleemide ulatus sõltus kasutusest kõrvaldatavate reaktorite tüübist, dekomisjoneerimise ja jäätmekäitlusega seotud probleemide lahendamiseks vajaliku olemasoleva infrastruktuuri seisundist, võimalustest asendada kaotatud elektritootmise võimsus, regulatiivsest ja poliitilisest olukorrast ning dekomisjoneerimise strateegia valikust.

Hoolimata esialgsetest raskustest suleti reaktorid õigeaegselt ning enamikust neist on eemaldatud kütus, mis on esimene oluline samm tuumaelektrijaamade pöördumatu sulgemise ja dekomisjoneerimise suunas.

Igas liikmesriigis ületavad projektide jaoks olemasolevad summad väljamakseid. Rahalised vahendid on tehtud iga-aastaselt kättesaadavaks alates 1999. aastast, mil liikmesriigid ei saanud neid veel täies ulatuses kasutada. Selle tulemusel on vahendeid teataval määral kogunenud. Hiljem on nende vahendite kasutamine muutunud tõhusamaks ja mõjusamaks ning järgmise kahe aasta jooksul kasutatakse need täielikult ära.

Viimastel aastatel ja kuni aruandlusperioodi lõpuni on kolm programmi jõudsalt edenenud: enamik dekomisjoneerimise ja energiasektoriga seotud projekte on kindlaks määratud või ette valmistatud ning suurt osa neist juba rakendatakse.

Kõikides riikides suunati enamik rahalisi vahendeid dekomisjoneerimise ja radioaktiivsete jäätmete käitlemisega seotud projektidesse. Leedu ja Bulgaaria kasutasid märkimisväärse osa vahendeid kasutatud kütuse ladustamiseks ja jäätmekäitluseks. Praegu ehitatakse dekomisjoneerimiseks ning radioaktiivsete jäätmete ja kasutatud tuumkütuse käitlemiseks ja ladustamiseks vajalikke rajatisi, koostatud on litsentse käsitlevad dokumendid ja alanud on esimesed ettevalmistavad demonteerimistööd.

Energiasektor on saanud kasu selliste projektide korral, mis olid kooskõlas ELi ja riigi energiapoliitikaga. Juba varasest etapist on ELi abi suunatud energiasektorisse, et tulla toime elektri tootmisvõimsuse vähenemisega. Selline lähenemisviis osutus eriti kasulikuks Bulgaaria puhul, kuna see leevendas hiljutiste energia- ja finantskriiside mõju. Kuigi mõne dekomisjoneerimisprojektiga esines viivitusi, tegeldakse aktiivselt nende lahendamisega, et mõju dekomisjoneerimisega seotud olulistele valikutele oleks minimaalne.

Jätkuvalt kohandatakse riikide õigusraamistikku ja juhtimisstruktuure, et võtta arvesse elektrit tootvate äriühingute muutumist dekomisjoneerimist korraldavateks organisatsioonideks.

4.2. Väljavaated

Kindlaksmääratud strateegia kohaselt jätkuvad dekomisjoneerimise ja energia valdkondade meetmed kuni finantsperspektiivi lõpuni. Kui rahalised vahendid on piiratud, eelistatakse dekomisjoneerimisprojekte energiaga seotud projektidele.

Dekomisjoneerimise valdkonnas keskendutakse ELi abi kasutamisel vajaliku infrastruktuuri väljaarendamisele, radioaktiivsete jäätmete käitlemisele, dekomisjoneerimiseks vajalike litsentside väljaandmisele ja demonteerimisele. Demonteerimisega tegelemiseks luuakse ja tõhustatakse uusi dekomisjoneerimisega seotud korraldus- ja juhtimisstruktuure ning samal ajal jätkavad elektrijaamade töötajad demonteerimistöid.

Energiasektori projektid on jõudsalt edenenud. Selle valdkonna tegevus leitakse praegu olevat piisav. Kuigi lõplik rahastamiskohustus võetakse 2013. aastal, kestavad nendest kohustustest rahastatavad tööd kauem.

ELi abi eesmärk on alati olnud ja on ka edaspidi liikmesriike abistada, mitte rahastada täies ulatuses dekomisjoneerimist ega täielikult hüvitada sulgemise tagajärgi. ELi antud abi täiendavad piisavad riiklikud vahendid.

[1] Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia, Jaapan, Ühendkuningriik, Ameerika Ühendriigid, Kanada ja Euroopa Komisjon.

[2] ELT L 236, 23.9.2003, lk 33 ja lk 944.

[3] ELT L 236, 23.9.2003, lk 33 ja lk 954.

[4] ELT L 157, 21.6.2005, lk 11 ja lk 38.

[5] ELT L 411, 30.12.2006, lk 10.

[6] ELT L 131, 23.5.2007, lk 1.

[7] ELT L 189, 22.7.2010, lk 9.

[8] Kesk- ja Ida-Euroopa riikide abiprogramm.

[9] EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.

[10] Euroopa Komisjoni 4. juuni 2007. aasta kiri Leedule: Riikliku asutuse määramine Ignalina programmiga tegelemiseks.

[11] Komisjoni otsus Bohunice ja Ignalina programmide alusel ajavahemikul 2007–2013 ning Kozloduy programmi alusel ajavahemikul 2007–2009 võetavate meetmete ja finantsabi kavandamise ja järelevalvega seotud menetluste kohta, K(2007) 5538.

[12] Tegelikud kulukohustused kuni 2009. aasta lõpuni + 2010.–2013. aasta prognoos.

[13] Väljamaksed – peatükid 3.3.1 ja 3.3.2.

[14] Tegelikud kulukohustused kuni 2009. aasta lõpuni + 2010.–2013. aasta prognoos.

[15] Tegelikud kulukohustused kuni 2009. aasta lõpuni + 2010.–2013. aasta prognoos.

--------------------------------------------------