Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2022/C 341/06)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEADE STANDARDMUUDATUSE KOHTA, MILLEGA MUUDETAKSE KOONDDOKUMENTI

„Priorat/Priorato“

PDO-ES-A1560-AM03

Teate esitamise kuupäev: 10.6.2022

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Uute väiksemate geograafiliste üksuste loomine.

KIRJELDUS

Kasutusele võetakse uued väiksemad viljelusalade (paraje) ja viinamarjaistanduste (viña) geograafilised üksused.

Sellega muudetakse tootespetsifikaadi punkti 4.2, lisades punktid b ja c, ning see ei mõjuta koonddokumenti.

Tegemist on standardmuudatusega, kuna see ei vasta ühelegi komisjoni 17. oktoobri 2018. aasta delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 osutatud tüübile.

PÕHJENDUS

Lisaks tootespetsifikaadis tunnustatud praegustele väiksematele geograafilistele üksustele on kvalifitseeritud päritolunimetuse „Priorat“ (KPN) reguleeriv asutus teinud tööd selle nimel, et teha kindlaks kaitstud päritolunimetusega piirkonnas asuvate viljelusalade nimed, mis on loetletud katastrikannetes või ametlikult kaardistatud eesmärgiga säilitada kohalikku toponüümiat ja anda sellest ülevaade.

Sellega seoses on reguleeriv asutus koostanud ja heaks kiitnud praeguste ja ajalooliste katastri- ja kartograafiliste dokumentide põhjal loetelu kvalifitseeritud päritolunimetuse „Priorat“ (KPN) territoriaalsesse kohaldamisalasse kuuluvatest viljelusaladest, et tagada alade „täpne piiritlemine“ vastavalt määruse (EL) nr 33/2019 artiklile 55, kasutades graafilist tuvastamist ning igale viljelusalale vastavate katastriväljade ja -üksuste kohta tehtud märkeid.

Lisaks on täheldatud, et veelgi väiksemas ulatuses on teatavatele viinamarjaistandustele antud ka konkreetne ja omane nimetus, mis võimaldab neid tuvastada. Mis puudutab teatavate kohanimedega või traditsioonilise nimetusega viinamarjaistanduste tuvastamist, siis on see tingitud vajadusest see nimi esile tuua, kui reguleeriv asutus teeb kande veinitootjate registrisse, mis peab vastavalt Kataloonia autonoomse valitsuse 18. aprilli 2006. aasta kvalifitseeritud päritolunimetuse „Priorat“ määruse 188/2006 artikli 20 lõikele 2 sisaldama muu hulgas „viinamarjaistanduse nime, viinamarjaistanduse asukohta ja omavalitsusüksust, tootmispinda, Kataloonia veiniregistri andmed, katastriüksust ja maatükki, viinamarjasorti või -sorte ning nii palju andmeid, kui on nende liigitamiseks ja lokaliseerimiseks vaja“.

Ühe territooriumi (omavalitsuse osa) objekte tähistavatel nimetustel on nii tehniline kui ka kultuuriline funktsioon. Tehniline, sest nad identifitseerivad neid geograafiliselt, ja kultuuriline, sest nad edastavad teavet neile nime andnud isikute kultuuri, keele või tavade kohta. Selles mõttes on toponüümia kollektiivne pärand, mida tuleb kaitsta territooriumi keele- ja kultuuripärandi osana.

Toponüümia väärtust vaimse kultuuripärandi osana on tunnustatud ÜRO üheksandal geograafiliste nimetuste standardimise konverentsil (resolutsioon IX/4, New York, august 2007). Seda väärtust mainitakse ka Kataloonia autonoomse valitsuse 23. jaanuari 2001. aasta dekreedi nr 59/2001 preambulis, millega luuakse toponüümia komisjon ja muudetakse dekreeti 78/1991 toponüümia kasutamise kohta.

Viinamarjakasvatuse valdkonnas ja eelkõige kaitstud päritolunimetusega „Priorat“ hõlmatud piirkonnas näitab seda selgelt asjaolu, et viinamarjaistandused on olnud sealsetele elanikele pikka aega majanduslikult ja kultuuriliselt tähtsad. Seega võimaldab teatavast viljeluskohast või teatavast viinamarjaistandusest pärit veini vabatahtlik märgistamine „väiksema geograafilise üksusena“ geograafiliselt täpselt kindlaks määrata koha, kust on saadud viinamarjad, millest konkreetne vein on valmistatud, ning teisest küljest aitab säilitada ja tutvustada kaitstud päritolunimetusega „Priorat“ hõlmatud eri kohtadele (omavalitsuspiirkondadele) antud nimesid.

Selle eesmärk on anda kaitstud päritolunimetusega veinide tootjatele võimalus täpselt geograafiliselt kindlaks teha koht, kust pärinevad viinamarjad, millest vein on valmistatud, andes tarbijatele parimat teavet ning aidates hoida elus ja laiemalt tutvustada kohanime, mille all nende territooriumil asuvaid viljeluskohti ja viinamarjaistandusi kohalike tavade järgi tuntakse.

2. Uued maksimaalsed saagikused

KIRJELDUS

Viinamarjatoodangu maksimaalset saagikust vähendatakse, kui see on ette nähtud veini jaoks, millel on üks erinevate tunnustavate geograafiliste üksustega seotud märgetest: „vila“ („asuala“), „paraje“ („viljeluskoht“), „viña clasificada“ („klassifitseeritud viinamarjaistandus“) ja „gran viña clasificada“ („klassifitseeritud suur viinamarjaistandus“).

Muudetud on tootespetsifikaadi punkti 8.3.B ja koonddokumendi punkti 5.2.

Tegemist on standardmuudatusega, kuna see ei vasta ühelegi komisjoni 17. oktoobri 2018. aasta delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 osutatud tüübile.

PÕHJENDUS

Eesmärk on rohkem väärtustada ja esile tuua viinamarjade päritolupiirkonda.

3. Väiksemate geograafiliste üksustega kaasas olevate uute märgistusandmete kasutamise tingimused.

KIRJELDUS

Muudetakse märke „vino de vila de“ kasutamise tingimusi ning reguleeritakse uute märgete „paraje“, „viña clasificada“ („klassifitseeritud viinamarjaistandus“) ja „gran viña clasificada“ („klassifitseeritud suur viinamarjaistandus“) kasutamise tingimusi, lisades kõigile vastava väiksema geograafilise üksuse nime.

Muudetud on tootespetsifikaadi punkti 8.3.B ja koonddokumendi punkti 9.

Tegemist on standardmuudatusega, kuna see ei vasta ühelegi komisjoni 17. oktoobri 2018. aasta delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 14 lõikes 1 osutatud tüübile.

PÕHJENDUS

Selle vabatahtliku nimetuse kasutamisega seoses tehakse ettepanek, et nende veinide tootmiseks, mille puhul soovitakse tarvitusele võtta väiksemad geograafilised üksused, peaks 100 % viinamarjadest pärinema sellest väiksemast märgitud geograafilisest üksusest, millega peaks piirnema ka viljelus- ja veinivalmistustavad, nii et väiksemate geograafiliste üksuste kasutamise korral oleks kvalifitseeritud päritolunimetusega „Priorat“ veinide tüüpilised omadused parimal viisil väljendunud ning need oleks valmistatud peamiselt küpsetest ja väikse saagikusega viinamarjadest ning kvalifitseeritud päritolunimetusega „Priorat“ veinide kõige omasematest viinamarjasortidest, milleks on „Garnacha negra“, „Garnacha peluda“ või „Garnacha blanca“ või „Cariñena“.

KOONDDOKUMENT

1. Nimetus(ed)

Priorat

Priorato

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

3. Liköörvein

16. Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein

4. Veini(de) kirjeldus

1. Vein – valged ja roosad veinid; konkreetse viinamarjaistanduse valged ja roosad veinid

LÜHIKIRJELDUS

Puhas, selge ja särav. Sobiva lõhnatugevuse ja -kvaliteediga.

Valge vein: rikkalik, puuviljane, lillede või piimale iseloomuliku lõhnaga. Tasakaalustatud, siidine ja värske.

Puitvaadis laagerdatud valge vein: puuvilja- ja/või vürtsiaroomiga. Maitsmisel tasakaalustatud ja hästi struktureeritud.

Roosa vein: puuvilja- ja/või lillearoomiga. Puuviljane maitse, hea püsivus ning sobiv algus ja areng maitses.

Kui lisaks on tegemist konkreetse viinamarjaistanduse veinidega: veinid peavad olema puhta ja selge veini välimusega; sobiva lõhnatugevusega ning hea maitsestruktuuriga.

* Lenduvate hapete sisaldus: alla aasta vanused veinid: 16,5 meq/l; rohkem kui ühe aasta vanused veinid: 18 meq/l.

* SO 2 maksimaalselt: 200 mg/l, kui suhkrusisaldus on < 5 g/l, ja 250 mg/l, kui suhkrusisaldus on 5 g/l või suurem.

* Täpsustamata piirnormide puhul järgitakse kehtivaid õigusakte.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

2. Vein – punased veinid ja konkreetse viinamarjaistanduse punased veinid.

LÜHIKIRJELDUS

Puhas, selge ja särav. Esmase puuviljalise ja/või lillede ja/või mineraalide lõhnaga. Tasakaalustatud algus ja areng maitses, struktuurne ja värske.

Puitvaadis laagerdatud vein: visuaalselt puhas ja selge vein. Esimese, teise ja kolmanda taseme lõhn on tasakaalus. Intensiivne ja meeldiv. Maitsmisel sobiva alguse ja tanniinide struktuuri arenguga.

Kui lisaks on tegemist konkreetse viinamarjaistanduse veinidega: veinid peavad olema puhta ja selge veini välimusega; sobiva lõhnatugevusega ning hea maitsestruktuuriga.

* Lenduvate hapete sisaldus: alla aasta vanused veinid: 16,5 meq/l; rohkem kui ühe aasta vanused veinid: 20 meq/l.

* Maksimaalne vääveldioksiidi sisaldus: 150 mg/l, kui suhkrusisaldus on < 5 g/l; 200 mg/l, kui suhkrusisaldus on 5 g/l või suurem.

* Täpsustamata piirnormide puhul järgitakse kehtivaid õigusakte.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

3. Liköörvein (Rancio vein, magus liköörvein, valge Mistela vein, punane Mistela vein, naturaalne magus vein)

LÜHIKIRJELDUS

Rancio vein: puhta ja selge välimusega, värvus on rubiinpunasest terrakota varjundiga pruunini. Kolmanda taseme lõhn, mis on iseloomulik laagerdumisele. Kergesti tuvastatav lenduvate hapete sisaldus, võib olla kuivatatud puuviljade lõhnaga. Happesus ja pehmus on tasakaalus.

Magus Rancio vein: välimuse ja lõhna poolest sama, nagu eespool märgitud. Maitses: tuntavalt siidjas ja märgatava magususega.

Magus liköörvein: nendel veinidel peab olema puhas ja selge välimus. Puuviljade ja/või lillede ja/või vürtside ja/või kuivatatud puuviljade lõhnaga. Maitsmisel siidjas ja tuntavalt magusa maitsega.

Valge Mistela vein: puhas ja selge, värvuselt õlgkollane, võib olla kuldsete varjunditega. Värskete viinamarjade lõhn, mis on lille-, puuvilja- ja/või vürtsinüanssidega. Siidjas, tasakaalustatud happesus ja märgatav magusus.

Punane Mistela vein: sama, mis eespool märgitud, kuid värvuselt punane, võib olla violetse varjundiga.

Naturaalne magus vein: puhta ja selge välimusega. Puuviljade ja/või lillede ja/või vürtside ja/või kuivatatud puuviljade lõhnaga. Võimalik kolmanda taseme lõhn. Maitsmisel siidjas ja tuntavalt magusa maitsega.

* Lenduvate hapete sisaldus: valged ja roosad veinid: kuni 18 meq/l; punased veinid: kuni 20 meq/l; Rancio veinid: kuni 40 mEq/l.

* Maksimaalne vääveldioksiidi sisaldus: 150 mg/l, kui suhkrusisaldus on < 5 g/l; 200 mg/l, kui see on suurem kui 5 g/l või sellega võrdne.

* Täpsustamata piirnormide puhul järgitakse kehtivaid õigusakte.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 15 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

4. ÜLEKÜPSENUD VIINAMARJADEST VALMISTATUD VEIN

LÜHIKIRJELDUS

Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein, mille naturaalset alkoholisisaldust ei ole kunstlikult suurendatud, vaid mis on saadud täielikult kääritamise teel. Naturaalne alkoholisisaldus on üle 15 mahuprotsendi ja minimaalne tegelik alkoholisisaldus on 13,5 mahuprotsenti.

Selle veinikategooria puhul on Vimblanc viinamarjade „Garnacha tinta“ virdest saadud vein, mida kääritatakse eelistatavalt tammevaatides, mille maksimaalne maht on 100 liitrit.

Puhta ja selge välimusega. Noored Vimblanci veinid peavad olema purpurse värvusega, mis võib olla erineva intensiivsusega, samas kui laagerdunud Vimblanci vein võib olla isegi rubiinpunase värvusega. Kuivatatud puuviljade lõhn. Võimalik kolmanda taseme lõhn. Maitsmisel siidjas ja tuntavalt magusa maitsega.

* Lenduvate hapete sisaldus: alla aasta vanuste veinide puhul maksimaalselt: 16,5 meq/l; enam kui aasta vanuste valgete ja roosade veinide puhul: 18 meq/l; enam kui aasta vanuste punaste veinide puhul maksimaalselt: 20 meq/l.

* Maksimaalne vääveldioksiidi sisaldus: valgete ja roosade veinide puhul 200 mg/l; punaste veinide puhul 150 mg/l.

* Täpsustamata piirnormide puhul järgitakse kehtivaid õigusakte.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

5.1. Veinivalmistuse eritavad

1. Viljelustavad

— Viinamarjakasvatuses tuleb järgida traditsioonilisi tavasid, mille eesmärk on saada parimate omadustega viinamarju. Kasvatamisel tuleb silmas pidada taimede füsioloogilist tasakaalu ja keskkonda ning kasutada põllumajandusteadmisi, mille eesmärk on kasvatada viinamarju veinivalmistuseks optimaalsetes tingimustes.

— Viinapuid tuleb kujundada traditsioonilisel goblet’-meetodil ja mis tahes muul meetodil, millega tagatakse veinide parim kvaliteet ning maitse- ja lõhnabukett.

— Minimaalne ja maksimaalne istutustihedus on vastavalt 9 000 ja 2 500 viinapuud hektari kohta. Uusistutuste puhul on alates 1. jaanuarist 2013 minimaalne ja maksimaalne istutustihedus vastavalt 9 000 ja 3 000 viinapuud hektari kohta.

— Niisutuseks tuleb enne luba taotleda ja niisutus on lubatud ainult siis, kui see on vajalik taime ellujäämiseks või viinamarjade kvaliteedi tagamiseks või selle parandamiseks.

— Viinamarjad tuleb eelistatavalt koristada käsitsi ja viinamarjade minimaalne võimalik alkoholisisaldus peab olema 12,5 mahuprotsenti kaitstud veinide tootmiseks kasutatavate punaste sortide puhul ja 12 mahuprotsenti valgete sortide puhul.

2. Veinivalmistamise kohta kehtestatud piirang

— Viinamarjavirde valmistamisel tuleb järgida traditsioonilisi meetodeid, milles kasutatakse tehnoloogiat, mis optimeerib veini kvaliteeti. Virde või veini ekstraheerimiseks ja kestadest/pressimisjääkidest eraldamiseks tuleks rakendada piisavat rõhku, nii et selle lõplik saagikus ei oleks suurem kui 65 liitrit veini iga koristatud 100 kilogrammi kohta.

— Konkreetse viinamarjaistanduse veinina (vino de finca) valmistatud veine tuleb toota ja laagerdada tootmisüksuses eraldi ning nad peavad olema kogu aeg identifitseeritavad. Konkreetse viinamarjaistanduse veini (vino de finca) tootmiseks kasutatavate viinamarjade suurim lubatud saagikus on 15 % väiksem kui kaitstud päritolunimetuse kohta kindlaks määratud viinamarjade saagikus. Viinamarjade koristamise, vedamise ja käitlemise, pressimise, kääritamise kontrollimise ja veinivalmistamise protsessis ning veini laagerdamisel kasutatavad meetodid peaksid aitama toota parima kvaliteediga veine.

— Veinid, mille märgistusel on õigus kasutada viidet väiksemale geograafilisele üksusele, tuleb toota ja laagerdada tootmisüksuses eraldi ning need peavad olema kogu aeg identifitseeritavad.

5.2. Maksimaalne saagikus

1. Punased viinamarjasordid 6 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

2. 39 hektoliitrit hektari kohta

3. Valged viinamarjasordid 8 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

4. 52 hektoliitrit hektari kohta

5. Konkreetse viinamarjaistanduse veini tootmiseks kasutatavad punased sordid 5 100 kilogrammi viinamarju hektari kohta

6. 33,15 hektoliitrit hektari kohta

7. Konkreetse viinamarjaistanduse veini tootmiseks kasutatavad valged sordid 6 800 kilogrammi viinamarju hektari kohta

8. 44,2 hektoliitrit hektari kohta

9. Punased sordid, mis on pärit suure istutustihedusega maatükkidelt (5 000 – 9 000 viinapuud hektari kohta). Maksimaalsele saagikusele on lisatud 0,5 kilogrammi viinapuu kohta, mis ületab 5 000 viinapuud hektari kohta. 6 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

10. 39 hektoliitrit hektari kohta

11. Valged sordid, mis on pärit suure tihedusega maatükkidelt (5 000 – 9 000 viinapuud hektari kohta). Maksimaalsele saagikusele on lisatud 0,5 kilogrammi viinapuu kohta, mis ületab 5 000 viinapuud hektari kohta. 8 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

12. 52 hektoliitrit hektari kohta

13. Vila veini valmistamiseks ette nähtud punased sordid 5 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

14. 32,5 hektoliitrit hektari kohta

15. Vila veini valmistamiseks ettenähtud valged sordid 7 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

16. 45,5 hektoliitrit hektari kohta

17. Paraje ja klassifitseeritud viinamarjaistanduse veini valmistamiseks ette nähtud punased sordid 4 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

18. 26 hektoliitrit hektari kohta

19. Paraje ja klassifitseeritud viinamarjaistanduse veini valmistamiseks ette nähtud valged sordid 6 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

20. 39 hektoliitrit hektari kohta

21. Klassifitseeritud suure viinamarjaistanduse veini valmistamiseks ette nähtud punased sordid 3 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

22. 19,5 hektoliitrit hektari kohta

23. Klassifitseeritud suure viinamarjaistanduse veini valmistamiseks ette nähtud valged sordid 4 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

24. 26 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Bellmunt del Priorat, Gratallops, El Lloar, La Morera de Montsant ning selle alla kuuluv Escaladei, Poboleda, Porrera, Torroja del Priorat, La Vilella Alta, La Vilella Baixa, Falseti omavalitsusüksuse põhjaosa, mis hõlmab täielikult tsoone nr 1, 4, 5, 6, 7, 21 ja 25; tsooni nr 2 maatükke nr 38, 39, 40, 71, 92, maatüki 93 lääneosa (1,69 ha), 96, 97, 98, 99, 100, 101, maatüki 102 põhjaosa (0,16 ha), 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 126, 128, 129, 130, 146, 147, 149 ja 150; tsooni nr 3 maatükke nr 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, maatüki 47 põhjaosa (17 ha), maatüki 50 põhjaosa (2,6 ha), maatüki 52 põhjaosa (3 ha), maatüki 53 põhjaosa (14 ha), 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60; tsooni nr 19 maatükke nr 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, maatüki 28 põhjaosa (1,36 ha), maatüki 29 põhjaosa (3,85 ha), 63, 69, 72, 73, 74 ja 75; tsooni nr 20 maatükke 18, 19, 20, 21, maatüki 27 põhjaosa (1,36 ha), maatüki 28 põhjaosa (2,04 ha), 31, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, maatüki 65 põhjaosa (0,85 ha), 67, 69, 70, 71, 75, 76, 77 ja 78; tsooni nr 22 maatükke nr 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39 ja 40 ning tsooni nr 24 maatükke 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 36, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47 ja 48 ning Molari omavalitsuse idaosa, mis hõlmab tsoone nr 5, 6 ja 7 tervikuna ning maatüki nr 8 idaosa (0,45 ha), ning tsooni nr 4 maatükke nr 9, 10, 11, 12, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 37, 39, 40, 44, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 60, 62, 63, 65 ja 68; tsooni nr 8 maatükke nr 29, 30, 31, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166, 167, 169, 170, 171, 172, 173, 174, 176, 194, 197, 198, 201, 203, 204, 205, 206, 207, 208, 209, 211 ja 212; tsooni nr 9 maatükke nr 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 33, 34, 38, 39, 40, 44 ja 45 ning tsooni nr 10 maatükke 8, 13, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65 ja 72.

7. Veiniviinamarjasordid

GARNACHA TINTA

MAZUELA – CARIÑENA

MAZUELA – SAMSÓ

8. Seos(t)e kirjeldus

Kogu territoorium on mägine ning mullastik koosneb paleosoikumi aegkonna, peamiselt devoni ja karboni ajastu kiltkivist. See on vanim Katalooniast leitud kiltkivipinnas, mis on seotud viinamarjakasvatusega. See väikse orgaanilise aine sisaldusega õhukese kihina paiknev muld tekib peamiselt kiltkivi – tuntud nimetusega llicorell või llicorella – lagunemisel, mille kihtide vahele tungivad viinapuude juured, mis otsivad vett ja toitaineid. See annab veinidele iseloomulikud mineraalidest tulenevad nüansid.

Kliima: suhteline eraldatus mere mõjust ja ühtlasi Sierra de Montsanti mäeaheliku pakutav kaitse külmade tuulte eest põhjas annavad sellele piirkonnale aasta keskmise temperatuuri 14–12 kraadi (Sierra de Montsanti mäeaheliku jalamil asuva piirkonna kõige madalamas osas) hoolimata päeva- ja öötemperatuuri märkimisväärsest kõikumisest. Eelkõige suvel võib minimaalne temperatuur öösiti olla vaid 12 kraadi, kuid keskpäeval võib temperatuur tõusta kuni 40 kraadini, kusjuures kivise mullakihi pealispinna temperatuur võib olla isegi kõrgem. Temperatuuri kõikumine soodustab järkjärgulist valmimist ja viinamarjade fenooliühendite soodsat arengut.

Vähene aastane sademete hulk (400–500 liitrit ruutmeetri kohta) ja loodetuuled, mis põhjustavad pinnaniiskuse kiiret aurustumist, ning maa geoloogiline koostis ja mulla eriline struktuur soodustavad viljade aeglast ja täielikku küpsemist viinapuudel, võimaldades vilju koristada selleks parimal ajal. Samas pidurdavad sellised kõvad mullad ja kuiv kliima üldjuhul viinapuude kasvu, mis omakorda teeb taime haigustele vähevastuvõtlikuks, tagades nõnda viinamarjade hea kvaliteedi.

Need looduslikud ja viinamarjaistandustele omased tegurid on veini „Priorat“ maitse, täidluse ja struktuuri jaoks väga olulised.

Nende tegurite tõttu on esimese saagikoristuse (valged, roosad ja punased) veinid selged ja säravad, erilise puuviljalõhna ja tuntavate mineraalainetest tulenevate nüanssidega, värske happesuse ning ühtlase järelmaitsega.

Teatavate veini „Priorat“ viinamarjade suur suhkrusisaldus annab liköörveinile iseloomulikud omadused. Nimetatud viinamarjadele iseloomulik suur suhkrusisaldus on ajalooliselt soodustanud suure alkoholisisalduse ja/või jääkmagususega toodete küllust. Viinamarjasortide, nagu „Garnacha“, järkjärguline valmimine võimaldab toota suure alkoholisisaldusega veine, mis säilitavad sordi komplekssuse ja värskuse.

Rancio veinid, mis saadakse tänu tammevaatides või klaasanumates toimuvale oksüdeerimisprotsessile jääksuhkruteta ja suure mineraalainete sisaldusega, omandavad kolmanda taseme lõhnad, sealhulgas kuivatatud puuviljade aroomi, ning iseloomuliku rubiinpunase ja terrakotavarjunditega pruuni värvuse.

Magusaid liköörveine valmistatakse suure suhkrusisaldusega viinamarjadest. Pärast seda, kui need veinid on saavutanud 8mahuprotsendilise naturaalse alkoholisisalduse, lisatakse neile veinialkoholi, kuni saavutatakse 15mahuprotsendiline alkoholisisaldus. Nendele veinidele on iseloomulik puhas välimus, kuivatatud puuviljade aroom, hea maitsestruktuur ja tuntav magusus.

Mistela veine valmistatakse veinivirdest, millele lisatakse looduslike suhkrute käärimise vältimiseks seitsme päeva jooksul transfeerprotsessi abil veinialkoholi, kuni saavutatakse 15mahuprotsendiline alkoholisisaldus. Nendele veinidele on iseloomulik lilleline värske puuviljalõhn, millel on tuntav vürtside nüanss.

Naturaalsed magusad veinid on toodetud suure suhkrusisaldusega virdest, mida on osaliselt kääritatud nii, et naturaalne alkoholisisaldus on vähemalt 7 mahuprotsenti, ja millele lisatakse veinialkoholi, et alkoholisisaldus oleks vähemalt 15 mahuprotsenti. Veini iseloomustab puuviljaline, vürtsikas lõhn, milles on kuivatatud puuviljade nüansse.

Viinapuude kasvatamine selle piirkonna mäenõlvadel ja järskudel kallakutel on raske, kulukas ning vähese saagikusega. Kuid just need tingimused võimaldavad toota kvaliteetseid, kontsentreeritud veine, millel on suur alkoholisisaldus, mis annab neile ainuomase peene ja õrna lõhna. Üleküpsenud viinamarjadest toodetud vein on valmistatud kuivatatud viinamarjadest või pikaks ajaks taime külge jäetud küpsetest viinamarjadest, et niiskus aurustuks ja tekiks naturaalse suhkru suur kontsentratsioon. Need veinid saadakse tänu suurele suhkrusisaldusele ja nende naturaalne alkoholisisaldus on vähemalt 15 mahuprotsenti, mida ei ole kunstlikult suurendatud. Neid iseloomustab kuivatatud puuviljade kolmanda taseme aroom ja maitsmisel hea struktuur.

9. Olulised lisatingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

riigisisesed õigusaktid

Lisatingimuse liik:

villimine määratletud geograafilises piirkonnas

Tingimuse kirjeldus:

Põhjused:

— Parem jälgitavus: veinide liikumise piiramine aitab tagada, et neid on võimalik identifitseerida.

— Kvaliteedi vähenemise ohu vältimine: piirkonna villimisrajatised on kohandatud toote kvaliteedile ja kogusele. Veoaja lühendamise abil välditakse: kuumuse- ja valgusekahjustusi ning viivitusi.

— Koht, kus villimine toimub, täidab tavaliselt päritolu kindlakstegemise eesmärki. Kui villimine toimuks nii piirkonnas kui ka sellest väljaspool, võib see vähendada tarbijate usaldust, kuna nad usuvad, et kvalifitseeritud päritolunimetusega hõlmatud veini tootmise kõik etapid toimuvad kaitse valdajate järelevalve all.

Piirkonnast väljaspool toimuvat villimist ei saa võrrelda villimisega, mis toimub piirkonnas, kuid muus käitises kui see, kus vein on valmistatud, sest:

— pakendamata veini vedamiseks piirkonnas tuleb taotleda luba;

— villimine võib toimuda ainult heakskiidetud veinitööstustes, mis vastavad teatavatele tehnilistele nõuetele;

— need veinitööstused võivad vastu võtta ainult kaitstud päritolunimetusega hõlmatud viinamarju, virdeid või veine ning toota ja villida kaitstud päritolunimetusega hõlmatud veine;

— kuna määratletud piirkond on väike, saab veoaja hoida minimaalsena;

— toode on kogu aeg oma mikrokliimas, mistõttu ei mõjuta seda muutused seoses temperatuuri ja kõrgusega merepinnast, mis võivad põhjustada nende enneaegset laagerdumist.

Õigusraamistik:

riigisisesed õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

Kõikidel pakenditüüpidel peab olema ühekordselt kasutatav garantiipitser või nummerdatud märgis, mis paigaldatakse veinitööstuses kohapeal.

Pudelitesse villitud veini märgisel peab olema traditsiooniline nimetus „Denominación de Origen Calificada Priorat“ (kvalifitseeritud päritolunimetus „Priorat“), mis on märgitud sama nähtavalt ja samal väljal nagu kohustuslikud andmed. Nimetus „Priorat“ tuleb märkida 4 mm kirjas ja väljend „Denominación de Origen“ (päritolunimetus) poole väiksemalt.

Lisaks peab märgisel olema esitatud villija või saatja omavalitsuse nimi või sihtnumber. Omavalitsust tähistavate märkide kõrgus võib olla kuni 3 mm, välja arvatud juhul, kui tähis vastab väiksemale geograafilisele üksusele ja sisaldab selle nime, mida võib kasutada.

Märgisel peab olema tähis „vino de finca“ koos päritolunimetusega, mille juurde see kuulub.

Märgistusel ei ole lubatud kasutada nimetusi „vino de vila de ...“, „paraje“, „viña clasificada ...“ ja „gran viña clasificada ...“, millele järgneb vastava väiksema geograafilise üksuse nimi nende toodete puhul, mis ei vasta kõnealuse tähise kasutamise nõuetele, milleks on:

— 100 % viinamarjadest on pärit sellest väiksemast geograafilisest üksusest;

— selliste viinamarjade saagikus hektari kohta ei ületa kindlaid piirnorme;

— viinapuude vanus ei ületa teatavaid piirnorme;

— tootmisel on vähemalt 60 % (suure klassifitseeritud viinamarjaistanduse veinide puhul 90 %) ulatuses kasutatud sorte „Mazuela“, „Garnacha tinta“, „Garnacha blanca“ või „Garnacha peluda“.

Link tootespetsifikaadile

http://incavi.gencat.cat/.content/005-normativa/plecs-condicions-do-catalanes/Arxius-plecs/PC-Priorat-DOQ-nov-21-control-de-canvis.pdf

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.