EUROOPA KOMISJON Brüssel,1.12.2017 COM(2017) 736 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Järelmeetmed üleskutsele avaldada arvamust ELi finantsteenuste õigusraamistiku kohta





Komisjoni aruanne, mis käsitleb järelmeetmeid üleskutsele avaldada arvamust

ELi finantsteenuste õigusraamistiku kohta 1. SISSEJUHATUS Euroopa Komisjon avaldas 30. septembril 2015 üleskutse avaldada arvamust ELi finantsteenuste õigusraamistiku kohta. Selle eesmärk oli kontrollida, kas enam kui 40 ELi õigusakti, mis on alates finantskriisist vastu võetud, toimivad kavandatud viisil. Üle 300 sidusrühma jagasid oma kogemusi ELi finantseeskirjade rakendamisel ning andsid hinnangu ELi normide individuaalse ja koosmõju kohta. Üleskutse avaldada arvamust, mis oli esimene selline rahvusvaheline ettevõtmine asjaomases sektoris pärast reageerimist finantskriisile, on näidanud komisjoni pühendumust parema õigusloome tegevuskavale, mille eesmärk on tagada, et kodanikud ja ettevõtted saavad ELi õigusaktidest tegelikult ja tõhusalt oodatavat kasu minimaalsete kuludega. Üleskutse avaldada arvamust tõendas, et finantsteenuste raamistik toimib liidus üldiselt hästi ja läbiviidud reformid olid vajalikud. Algatus on osutunud ka kasulikuks vahendiks toetuse tagamisel kindlale regulatiivsele lähenemisviisile, mille kaudu kaitstakse finantsstabiilsust ning toetatakse jätkusuutlikumat töökohtade loomist ja majanduskasvu edendamist. Komisjoni võetud kohustust jälgida uute normide rakendamist ja toimimist ning tema valmidust kaaluda asjakohaseid muudatusi, kui normid ei anna oodatud tulemusi, toetati laialdaselt, eriti Euroopa Parlamendis ja nõukogus. Üleskutse avaldada arvamust on edendanud demokraatlikku vastutust, aidates tagada, et need, keda normid mõjutavad, sealhulgas lõppkasutajad, usaldavad neid. 2016. aasta novembris võttis komisjon vastu arvamuse avaldamise üleskutse järelmeetmeid käsitleva teatise (edaspidi „teatis“) ja avaldas teatisele lisatud komisjoni talituste töödokumendi. Komisjon leidis, et kuigi finantsteenuste raamistik toimib ELis üldiselt hästi, on sihipärased järelmeetmed põhjendatud neljas valdkonnas: 1.majanduse rahastamisega seotud ebavajalike regulatiivsete piirangute vähendamine; 2.normide proportsionaalsemaks muutmine, kaitstes ühtlasi usaldatavusnõuete eesmärke; 3.põhjendamatu regulatiivse koormuse vähendamine; 4.õigusraamistiku muutmine ühtsemaks ja tulevikku vaatavamaks. Paljusid neid järelmeetmeid võeti arvesse järgmises tegevuses: ·üksikute õigusaktide läbivaatamine: näiteks lisaks arvamuse avaldamise üleskutsele saadud tagasiside arvessevõtmisele kapitalinõuete määruse ja 2013. aasta kapitalinõuete direktiivi ettepanekutes võeti ka järelmeetmeid arvesse muudatuste tegemisel Euroopa turu infrastruktuuri määruses ja Euroopa järelevalveasutuste läbivaatamisel; ·poolelioleva poliitikaalase tegevuse elluviimine (nt kapitaliturgude liidu edasiarendamine); ·teise tasandi tehniliste standardite ning tulevaste esimese tasandi määruste ja direktiivide kalibreerimine; ·ELi panus üleilmsetel foorumitel.

Arvamuse avaldamise üleskutse raames saadud teadmised on osutunud väärtuslikuks lisaks 2016. aasta novembri teatises esitatud järelmeetmetele ka laiemas perspektiivis. Hiljutised suundumused üleilmsel ja ELi tasandil on osaliselt aidanud kaasa prioriteetide muutumisele: näiteks pööratakse nüüd varasemast rohkem tähelepanu jätkusuutlikule rahastamisele ja uuenduslikule tehnoloogiale. Üleskutse avaldada arvamust on täitnud olulist osa, aidates kujundada ja täpsustada komisjoni reageeringut nendele muutustele. Samuti on see esile toonud kapitaliturgude liidu tegevuskava vahearuandes valdkondi, kus proportsionaalsem lähenemisviis reguleerimisele tugevdaks veelgi ELi kapitaliturge. Teatise vastuvõtmisest on möödunud aasta ja käesolevas eduaruandes esitatakse ajakohastatud teavet arvamuse avaldamise üleskutse järelmeetmete kohta. Seoses sellega tuleb rõhutada kaht peamist sõnumit: 1)komisjon on aktiivselt tegelenud arvamuse avaldamise üleskutse protsessis osalenud sidusrühmade tuvastatud probleemide lahendamisega ja jätkab seda, eesmärgiga tagada, et ELi õigusaktid täidavad jätkuvalt oma eesmärki; 2)komisjon teeb võimaluste piires automatiseerimise ja standardimise kaudu tööd selle nimel, et regulatiivne vastavusraamistik oleks digitaalajastule sobiv. See peaks kokkuvõttes vähendama ettevõtjate koormust ja parandama finantsjärelevalvet. Üldisemalt on arvamuse avaldamise üleskutse protsess aidanud asetada üksikud seadusandlikud ettepanekud laiemasse konteksti. Lisaks sellele tuleb arvesse võtta ka finantssektori ja majanduse arengut laiemalt, sealhulgas kiireid muutusi tehnoloogias, et tagada normide sobivus muutuvas olukorras. Üleskutse avaldada arvamust on osutunud üldiselt kestva mõjuga oluliseks algatuseks, mis peaks soodustama paremat õigusloomet Euroopa Liidus. Käesoleva aruande 2. jaos kirjeldatakse seni tehtud edusamme, võttes arvesse, et 12 kuu jooksul pärast arvamuse avaldamise üleskutse järelmeetmeid käsitleva teatise vastuvõtmist on lõpule viidud peaaegu pool meetmetest. 3. jaos käsitletakse üksikasjalikumalt komisjoni võetud kohustust teha üldise järelevalvealase aruandluse raamistiku terviklik hindamine. See oli üks peamisi probleeme, millele vastajad tähelepanu juhtisid, ja see on esimene kord, kui selle küsimusega igakülgselt tegeletakse. 4. jaos kinnitab komisjon oma jätkuvat pühendumust tõenduspõhisele poliitikakujundamisele.



2. JÄRELMEETMED: TEHTUD EDUSAMMUD Alates eelmisest aastast on komisjon võtnud juba arvukalt teatises kavandatud järelmeetmeid. Kõik koos võetuna toetavad need meetmed õigusraamistikku, mis: ·soodustab rohkem laenuandmist ja investeerimist; ·võtab arvesse väiksemate ja vähem riskantsete ettevõtete ainulaadseid omadusi; ·taotleb eesmärki hoida nõuete täitmisega kaasnev koormus vajalikul miinimumtasemel. Uutes seadusandlikes ettepanekutes ja olemasolevate õigusaktide muutmise ettepanekutes, aga ka normide rakendamisel on soovimatuid vastasmõjusid või tagajärgi võimalikult suures ulatuses arvesse võetud, taotledes samal ajal siiski usaldatavusnõuete eesmärke ja kindlustades finantssüsteemi üldise stabiilsuse. Mõned järelmeetmed on veel pooleli. Enamik neist on seotud õigusaktidega, mida ei ole veel täielikult rakendatud, samas kui mõned on konkreetselt seotud eelseisvate läbivaatamistega. Komisjon jätkab kättesaadavate tõendite uurimist teatavates küsimustes, et hinnata muudatuste vajalikkust. 2.1Majanduse rahastamisega seotud ebavajalike regulatiivsete piirangute vähendamine Kooskõlas oma töökohtade loomise, majanduskasvu ja investeeringute ergutamise prioriteediga pöörab komisjon erilist tähelepanu valdkondadele, kus ELi normid võivad takistada juurdepääsu rahastamisele, ja uurib, kas samu usaldatavusnõuete eesmärke on võimalik saavutada teisiti. Komisjon on keskendunud ka olukordadele, kus praegu kehtivad normid võivad investeeringuid ja majanduskasvu kahjustada. Mõned arvamuse avaldamise üleskutsele vastajad väljendasid kartusi seoses õigusraamistiku mõjuga pankade suutlikkusele rahastada majandust, sealhulgas VKEsid, pikaajaliste jätkusuutlike investeeringute stiimulitele, turu likviidsusele ja kliirimise kättesaadavusele. Vastuseks esitas komisjon mitu järelmeedet nendes valdkondades. Tagasisidet on arvesse võetud ka kapitaliturgude liidu tegevuskava vahearuandes. Selle tulemusena kavandati mitu meedet, et saavutada proportsionaalsem lähenemisviis reguleerimisele, vähendada vastuolusid piiriüleste investeeringute puhul ja arendada välja üleeuroopalise kapitalituru ökosüsteem. Komisjon on enamiku neist järelmeetmetest ellu viinud. ·Komisjon esitas 2016. aasta novembris oma üldise riskide vähendamise tegevuskava raames panganduspaketi. Prognooside järgi kuluks selle tulemusena 2007.–2008. aasta kriisiga võrreldava ulatusega finantskriisi korral pangandussüsteemi toetamiseks avaliku sektori vahendeid 32 % ehk 17 miljardit eurot vähem. Pakett sisaldab peamisi algatusi, mis aitavad säilitada pankade suutlikkust rahastada majandust, sealhulgas VKEsid ja taristut: okauplemisportfelli ja stabiilse netorahastamise kordaja põhjaliku läbivaatamise teostamiseks on tehtud kohandusi ja seatud sisse üleminekuperioodid. Selle eesmärk on vältida kapitali ebaproportsionaalset suurenemist ja tagada ELi finantsturgude toimimise järjepidevus; oselleks et kaitsta pankade suutlikkust pakkuda Euroopa turu infrastruktuuri määruse kohaseid kliirimisteenuseid, tegi komisjon ettepaneku kohandada finantsvõimenduse määra, et anda pankadele võimalus maandada asjaomaste tuletisinstrumendi tehingute võimalikku tulevast riskipositsiooni võrreldes alustamise tagatisega; oregulatiivse kapitali vähendamist VKEdele antavate laenude puhul (VKE toetuskoefitsient) laiendati, et pakkuda pankadele kapitalistiimuleid VKEdele laenude andmiseks; otaristuprojektide investeeringute edasiseks soodustamiseks vähendati pankade riskikapitali nõudeid seoses rahastamiskõlblikesse projektidesse tehtavate investeeringutega; oselleks et toetada krediidiasutuste juurdepääsu kolmandate riikide võlausaldajate rahastamisele, tegi komisjon ettepaneku kohanduse tegemiseks pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivis, et olla kindel, et nõuet ELi-väliste võlausaldajate kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise sätete lepinguliseks tunnustamiseks saab kohaldada pragmaatiliselt; okomisjon kavandas meetmed piiriülese panganduse integreerimise soodustamiseks, võimaldades pädeval asutusel loobuda omavahendite ja likviidsusnõuete kohaldamisest, kui ta teostab järelevalvet nii emaettevõtja kui ka tema tütarettevõtjate üle, kes on asutatud pangaliidu eri liikmesriikides. Finantsstabiilsuse tagamiseks on see võimalik ainult siis, kui emaettevõtja garanteerib loobutud nõude täissumma ja kui see garantii on tagatud vähemalt 50 % ulatuses. ·2017. aasta mais võttis komisjon Euroopa turu infrastruktuuri määruse kvaliteedi ja tulemuslikkuse hindamise raames vastu ettepaneku lihtsustada mõningaid tuletisinstrumente käsitlevaid ELi norme ja parandada nende proportsionaalsust. Kliirimisteenustele juurdepääsu parandamiseks on ettepanekus sätestatud nõue, et kliirimisteenuseid tuleb pakkuda õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel kaubandustingimustel. Ühtlasi vabastatakse kõige väiksemad finantssektori vastaspooled kliiringukohustusest ja kehtestatakse finantssektoriväliste vastaspoolte suhtes proportsionaalsem kliiringukohustus. Väiksemad finantssektori vastaspooled ja finantssektorivälised vastaspooled võivad hinnanguliselt püsi- või ühekordseid kulusid säästa 2,3–6,9 miljardi euro ulatuses ja tegevuskulusid 1,1–2,66 miljardi euro ulatuses. ·Komisjon võttis 2017. aasta juunis Solventsus II direktiivi alusel vastu delegeeritud õigusakti, et vähendada kapitalinõuete kalibreerimist kindlustusandjate investeeringute puhul ettevõtetesse või konsolideerimisgruppidesse, kus põhitulu saadakse taristuvara omamisest, rahastamisest, arendamisest või käitamisest (taristuettevõtted). See täiendab varasemat, 2015. aasta septembris vastu võetud muudatust, millega leevendati kvalifitseeruvate taristuprojektide nõudeid. Kõnealuse viimase kapitalinõuete kalibreerimise muudatuse tulemusena on kindlustusandjatel võimalik suurendada oma investeeringuid taristuettevõtetesse ligikaudu 30 %. ·Äriühingu võlakirja turgude likviidsuse tajutava vähenemisega seotud kartuste lahendamiseks loodi eksperdirühm, kes esitas komisjonile ELi äriühingu võlakirja turgude toimimise analüüsi ja soovitused, kuidas parandada nende tõhusust majanduse rahastamisel. Eksperdirühma aruanne avaldati 20. novembril 2017 ja selle soovituste eesmärk on i) hõlbustada ettevõtete emiteerimistegevust, ii) edendada mitmekesist ja kogemustega investorite baasi, iii) toetada turutegijate kaudu toimuva vahendamise traditsioonilist mudelit, iv) võtta arvesse kaubanduse elektrooniliste vormide ja kauplemisjärgse keskkonna tõhususe kasvavat tähtsust ning v) tagada teabe ja läbipaistvuse asjakohane tase. Nendele soovitustele tuginedes kavatsetakse 2018. aasta alguses korraldada avalik konsultatsioon, mille tulemusel võetakse hiljem aasta jooksul vastu teatis. ·Komisjon tegi 19. oktoobril 2017 avaldatud väärtpaberite kaudu finantseerimise tehinguid käsitleva aruande raames esialgse hindamise turgude toimimise kohta repolepingute valdkonnas. Hinnangus tunnistatakse viimase mõne aasta jooksul toimunud turudünaamika muutumist ning suurenenud nõudlusest tulenevat pinget kvaliteetsete tagatiste pakkumisel, eriti nõutava aruandluse esitamise tähtaegade paiku.

Teised järelmeetmed on pooleli ja edenevad ettenähtud ajakava kohaselt. Mõned järelmeetmed puudutavad veel jõustumata õigusakte või tulevasi läbivaatamisi. ·Komisjon hindas turutegemisele kehtestatud erandit, mis on sätestatud lühikeseks müüki käsitlevas määruses, ja esitas sellega seoses 2017. aasta jaanuaris nõuandetaotluse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ESMA). ESMA nõuanne saadakse eeldatavasti 2017. aasta detsembris. ·Pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu kokkulepet lihtsa, läbipaistva ja standarditud väärtpaberistamise kohta valmistab komisjon ette Solventsus II rakendusmeetmete muudatust, mis tagab, et ka kindlustusandjad saavad täita oma osa pikaajaliste investoritena lihtsal, läbipaistval ja standarditud turul. ·Komisjon jätkab ka ettevalmistusi muudatuste tegemiseks delegeeritud määruses, millega täiendatakse Solventsus II 2018. aastal. Töös keskendutakse börsivälise kapitali ja võlakirjade suunatud pakkumise usaldatavusnõuete kohase käsitlemise läbivaatamisele, kui see on riskipõhise järelevalve seisukohalt mõistlikult põhjendatud. 2016. aasta juulis esitati nõuandetaotlus Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvele (EIOPA), kelle vastus saadakse eeldatavasti 2018. aasta veebruariks. ·Komisjon hakkab VKEde rahastamist, näiteks börsileviimise nõudeid, käsitleva laiaulatuslikuma töö raames tegema järelevalvet finantsinstrumentide turgude direktiivi (MiFID 2) investeeringute analüüsi kohaste normide rakendamise üle, kui need alates 2018. aasta jaanuarist kohaldatavaks muutuvad. Selle osana on kavandatud uuring, et hinnata mõju VKEde omakapitali analüüsile. ·Komisjon võttis seoses kapitaliturgude liidu vahehindamisega endale ülesande uurida 2018. aasta teises kvartalis, kas asjakohaste ELi õigusaktide (sh turukuritarvituse määruse ja MiFID 2) sihtotstarbelised muudatused annaksid tulemuseks proportsionaalsema, kuid samas usaldusväärse õiguskeskkonna, mis toetab tulevastel „VKEde kasvuturgudel“ VKEde noteerimist avalikel turgudel. ·Solventsus II direktiivi 2020. aasta läbivaatamine annab võimaluse hinnata pikaajaliste garantiide paketti, et uurida täpsemalt kindlustusandjate pikaajaliste investeeringute tegemise stiimuleid. EIOPA esimene selleteemaline aruanne avaldati 2016. aasta detsembris ja see aitas kaardistada pikaajalise garantii meetmete kasutamist kindlustusandjate poolt. EIOPA avaldab teise ettevalmistava aruande enne 2017. aasta lõppu. 2.2Normide proportsionaalsemaks muutmine, kaitstes ühtlasi usaldatavusnõuete eesmärke Norme tuleb ettevõtete suhtes kohaldada proportsionaalselt, võttes arvesse nende ärimudelit, suurust, süsteemset olulisust, keerukust ja piiriülest tegevust. Proportsionaalsemad normid aitavad edendada konkurentsivõimet ja suurendada finantssüsteemi vastupidavust, kaitstes selle mitmekesisust, ning tagavad usaldatavusnõuete eesmärgid, finantsstabiilsuse ja üldise vastupanuvõime. Arvamuse avaldamise üleskutsele vastajad tegid kindlaks mitu valdkonda, kus normide proportsionaalsust võiks suurendada. Komisjon on võtnud endale kohustuse tegeleda nende probleemidega, võttes mitmesuguseid järelmeetmeid panganduse, tuletisinstrumentide, kindlustuse, varahalduse ja krediidireitingute valdkonnas. Komisjon on selles valdkonnas ellu viinud mitu olulist järelmeedet. ·Eespool nimetatud panganduspakett, mille komisjon võttis vastu 2016. aasta novembris, sisaldas mitut meedet eesmärgiga suurendada panganduse reguleerimise proportsionaalsust muu hulgas alljärgneva abil: i) vähendades väikeste ja vähem keerukate krediidiasutuste aruandlus- ja avalikustamiskoormust, ii) vabastades väikesed ja vähem keerukad krediidiasutused ning väikest muutuvtasu saavad töötajad tasu edasilükkamist ja instrumentides väljamaksmist käsitlevate normide täitmisest ning iii) kõrvaldades liigse keerukuse kauplemisportfelli tururiski ja vastaspoole krediidiriski käsitlemisel. ·Konkreetsete lahenduste puudumisel seoses kartusega, et pensionifondidel võib esineda probleeme vajaliku rahalise tagatise saamisel, tegi komisjon 2017. aasta mais Euroopa turu infrastruktuuri määruse kvaliteedi ja tulemuslikkuse hindamise raames ettepaneku pikendada pensionifondide ajutist vabastamist kesksest kliirimisest veel kolme aasta võrra, võimalusega pikendada ettenägematute asjaolude korral erandit erakorraliselt veel kahe aasta võrra. Nüüd peavad erinevad osapooled, sealhulgas pensionifondid, kesksed vastaspooled ja kliirivad liikmed, kes osutavad kliirimisteenuseid, töötama välja sobivad lahendused, mis võimaldaksid pensionifondidel osaleda keskses kliirimises. ·Nagu kapitaliturgude liidu vahearuandes teatati, kavatseb komisjon peagi vastu võtta seadusandliku ettepaneku, millega kehtestatakse väiksematele investeerimisühingutele, kes ei ole süsteemselt olulised, uus ja proportsionaalsem usaldatavusnõuete täitmise kord. Sellega lahendatakse mure, et pankade jaoks välja töötatud kapitalinõuete määruse normide praegune kohaldamine ei ole piisavalt proportsionaalne mõnede investeerimisühingute põhjustatavate väiksemate riskide suhtes. Mitu muud järelmeedet on pooleli ja vajavad enne muudatuste tegemist täiendavat analüüsi. ·Nagu on kavandatud praeguses panganduspaketis, käivitab Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) IT-vahendi proportsionaalsuse edendamiseks panganduse reguleerimisel. IT-vahend aitab panku kohaldatavate õigusnormide, standardite ja vormide rakendamisel, võttes arvesse nende konkreetset suurust ja ärimudelit. ·Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi läbivaatamise raames hindab komisjon praegu direktiivi normide proportsionaalsust (nt seoses tasustamiskordade ühtlustamise ja aruandluskoormuse vähendamisega). Tellitud on direktiivi välisuuring (valmib 2018. aastal) ja selles käsitletakse ka proportsionaalsuse küsimust. Komisjon teavitab kaasseadusandjaid direktiivi läbivaatamise tulemustest 2018. aastal. ·Solventsus II delegeeritud määruse 2018. aasta läbivaatamise käigus uuritakse, kuidas lihtsustada standardvalemi teatavate moodulite meetodeid, eeldusi ja arvutusi ning töötada EIOPA tehniliste nõuannete põhjal välja raamistik alternatiivsete krediidikvaliteedi hinnangute kasutamiseks. EIOPA esimesed lihtsustamisettepanekud saadi 2017. aasta oktoobris, järgmised esitatakse 2018. aasta veebruaris. ·Komisjon analüüsib praegu, mil määral saab reitinguagentuuride määrust kohaldada väikeste reitinguagentuuride suhtes proportsionaalsemalt, et hoogustada konkurentsi selles sektoris. 2.3Põhjendamatu regulatiivse koormuse vähendamine Regulatiivse koormuse hoidmine miinimumtasemel, mis on vajalik, et normid täidaksid oma eesmärke, on komisjoni parema õigusloome tegevuskava raames üks tema õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi peamisi eesmärke. Osa sidusrühmi leidis siiski, et mõned nõuded, näiteks aruandluse kohta, ei ole proportsionaalsed või tõhusad. Komisjon on võtnud järelevalvelise aruandluse valdkonnas mitmesuguseid meetmeid. See hõlmab valdkondlikele õigusaktidele suunatud meetmeid, aga ka kogu ELi järelevalvelise aruandluse raamistiku suhtes põhjaliku toimivuskontrolli alustamist. Käesoleva aruande 3. jaos käsitletakse üksikasjalikumalt komisjoni lähenemisviisi järelevalvelisele aruandlusele. Peale järelevalvelisele aruandlusele suunatud meetmete keskendub komisjon üldisemalt ka meetmetele avalikustamisnõuete, turule sisenemise tõkete ja turu integratsiooni ning nõuete täitmise kulude valdkonnas. Komisjon on viinud ellu mitu järelmeedet, mille tulemusena on vähenenud regulatiivne koormus mitmes olulises valdkonnas. ·Komisjon võttis kapitaliturgude liidu tegevuskava raames 2017. aasta märtsis vastu aruande kapitalivoogude siseriiklike tõkete kohta, milles tuvastati siseriiklikud sätted, mis tekitavad kapitali piiriülesele liikumisele põhjendamatut või ebaproportsionaalset koormust. Need hõlmasid järgmist: i) kinnipeetava maksu vähendamise diskrimineerivad ja koormavad menetlused, ii) investeerimisfondide piiriülese turustamise tõkked ja iii) elukohanõuded. 2017. aasta mais leppisid komisjon ja liikmesriigid kokku ühises tegevuskavas tuvastatud tõkete kõrvaldamiseks. Samuti moodustas komisjon kinnipeetava maksu projektirühma, kelle ülesanne on koostada tegevusjuhend, mis käsitleb tagasimaksete ja maksude vähendamise menetluste lihtsustamist ja standardimist. Kinnipeetavat maksu käsitlev tegevusjuhend avaldatakse 2017. aasta lõpuks. ·Paljud arvamuse avaldamise üleskutsele vastajad rõhutasid ka, et tarbetut regulatiivset koormust suurendasid lahknevad ja ebajärjekindlad järelevalvepõhimõtted. Nende probleemidega on tegeletud erinevate algatuste abil, mille eesmärk on saavutada järelevalve eri lähenemisviiside suurem ühtsus ELi tasandil. Need algatused vähendavad äritegevuse halduskoormust ühtsel turul, tugevdades samal ajal järelevalvet ja tagades võrdsed tingimused. Näiteks rõhutati hiljutises majandus- ja rahaliidu süvendamist käsitlevas aruteludokumendis ja kapitaliturgude liidu vahearuandes, et tõeliselt toimiva kapitaliturgude liidu jaoks on tähtsad tulemuslikum järelevalve ning lõpuks ühtse Euroopa kapitaliturgude järelevalveasutuse loomine. Komisjon esitas 2017. septembris muudatusettepanekud Euroopa järelevalveasutuste asutamismääruste kohta, et edendada kogu Euroopa Liidus ühtsemat järelevalveraamistikku. Sihtvaldkondades tegi komisjon ettepaneku tugevdada Euroopa järelevalveasutuste volitusi seoses järelevalvealase ühtsusega ja anda ESMA-le kui otsese järelevalve teostajale konkreetsed uued ülesanded, et toetada kapitaliturgude liidu toimimist. Teised selle valdkonna järelmeetmed on veel pooleli. Osa järelmeetmeid käsitles veel jõustumata õigusakte, samal ajal kui teised vajasid hoolikamat hindamist, et vältida kiirustades nõudeid muutes nõuete täitmise kulude tahtmatut suurendamist. ·Komisjon on viinud lõpule 11 direktiivi riiklike ülevõtmismeetmete kaardistamise ja teeb tuvastatud probleemide lahendamiseks liikmesriikidega koostööd. Need meetmed aitavad kõrvaldada mõningad erinevused ELi direktiivide ülevõtmisel liikmesriikide õigusaktidesse. Kümne muu direktiivi kaardistamine on alles pooleli ja peaks lõpule jõudma 2018. aastal. Samuti on kavandatud, et 2018. aastal hõlmab kaardistamine MiFID 2 ja selle teise tasandi rakendusdirektiivi. ·Komisjon hindab praegu läbipaistvusdirektiivi ja raamatupidamisdirektiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise meetmeid. Muu hulgas analüüsitakse väidet hääleõiguslikest olulistest osalustest teatamise suhtes kehtivate eri normide kohta. Komisjon käsitleb neid küsimusi ELi finantsaruandlust ja läbipaistvust reguleerivate õigusaktide laiema toimivuskontrolli raames, mis algab 2017. aasta lõpus. ·Pärast konsulteerimist fondide turustamise piiriüleste tõkete teemal koostab komisjon kapitaliturgude liidu vahehindamise raames 2018. aasta esimeseks kvartaliks ettepaneku. Algatuse eesmärk on parandada ühtse turu toimimist Euroopa investeerimisfondide jaoks, vähendades investeerimisfondide piiriülese turustamise regulatiivseid tõkkeid, säilitades samal ajal investorite kaitse kõrge taseme. Asjaomased valdkonnad hõlmavad turunduse nõudeid ja tavasid, haldusnõudeid, reguleerivate asutuste tasusid, teavitamisnõudeid ja turustamist veebis. ·Komisjon jälgib võrdlusaluste määruse tegevuse edasiandmist käsitlevate sätete kohaldamist ja mõju, kui määrust hakatakse 1. jaanuaril 2018 täies ulatuses kohaldama.

2.4Õigusraamistiku muutmine ühtsemaks ja tulevikku vaatavamaks Üleskutses avaldada arvamust rõhutati ka vajadust i) tagada üldise õigusraamistiku ühtsus, ii) suurendada veelgi investorite ja tarbijate kaitset, iii) tegeleda finantssüsteemis allesjäänud riskidega ja iv) hoida õigusraamistikku tehnoloogia arengu tempos. Samuti kutsusid sidusrühmad komisjoni üles aitama sõnastada määratlusi, edendama parimaid tavasid, kehtestama pikaajalise jätkusuutliku investeerimise jaoks stiimuleid ja arendama turgu jätkusuutlikku rahandust silmas pidades. Komisjon on selles valdkonnas ellu viinud mitu järelmeedet. ·2016. aasta novembri panganduspaketi eesmärk on 9. rahvusvahelisest finantsaruandlusstandardist (IFRS 9) tuleneva usaldatavusnõuete kapitalimõju järkjärguline sisseviimine, et vältida äkilist mõju pankade laenutegevusele. 2017. aasta juunis võttis majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) vastu üldise lähenemisviisi, mis kiirendab nende üleminekumeetmete vastuvõtmist. ·Komisjon võttis 2016. aasta novembris vastu ettepaneku keskseid vastaspooli käsitleva taastamise ja kriisilahenduse raamistiku kohta. Kavandatud määrusega rakendatakse liidu õiguses finantsstabiilsuse nõukogu (FSB) ja makse- ja arveldussüsteemide komitee ning Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni poolt selles valdkonnas vastu võetud rahvusvahelised standardid. Selles võetakse arvesse kesksete vastaspoolte kasvavat tähtsust, mis tuleneb nõudest, et nad peavad kliirima standardseid börsiväliseid tuletisinstrumente. Kuigi ELis peavad kesksed vastaspooled järgima rangeid standardeid (Euroopa turu infrastruktuuri määruse kohaselt), siis arvestades nende keskset rolli majanduses ja riske, mida nad juhivad, kehtestatakse selle ettepanekuga vajalikud ühtlustatud ELi normid ja volitused olukordadeks, kus kesksed vastaspooled võivad seista silmitsi suurte raskuste või maksejõuetusega. ·Komisjon võttis 2017. aasta märtsis vastu tarbijatele suunatud finantsteenuste tegevuskava, milles on sätestatud sammud tarbijatele suunatud finantsteenuste ühtse turu tugevdamiseks. Selles dokumendis kavandatud 12 meedet: osuurendavad tarbijate usaldust ja laiendavad nende võimalusi, omuudavad piiriülesed maksed odavamaks, ovähendavad ettevõtjate jaoks õiguslikke ja regulatiivseid takistusi teenuste piiriülesel pakkumisel, okasutavad uuendusliku digitaalmaailma võimalusi tarbijate finantsteenuste ühtse turu tugevdamiseks. ·Komisjon avaldas 2017. aasta juulis hinnangu finantskonglomeraatide direktiivis sätestatud praeguse raamistiku asjakohasuse, mõjususe, tõhususe, sidususe ja lisaväärtuse kohta. Ta tõi peamiste järeldustena esile, et oluline on säilitada segategevusega finantsgruppide järelevalve raamistik ja finantskonglomeraatide direktiiv on üldiselt hästi toiminud. ·2016. aasta detsembris moodustas komisjon kõrgetasemelise eksperdirühma, et töötada välja jätkusuutliku rahanduse terviklik Euroopa strateegia. 2017. aasta juunis avaldas komisjon suunised muu kui finantsteabe avaldamise kohta. Need toetavad ettevõtete suuremat läbipaistvust seoses jätkusuutliku rahanduse edendamiseks võetud meetmetega. Lisaks sellele tegi komisjon 2017. aasta septembris Euroopa järelevalveasutuste läbivaatamise raames ettepaneku, et Euroopa järelevalveasutused võtaksid endale olulise rolli jätkusuutliku rahanduse edendamisel, tagades samal ajal finantsstabiilsuse. Euroopa järelevalveasutused peavad oma ülesannete täitmisel võtma arvesse eelkõige keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja äriühingu üldjuhtimisega seotud tegureid. Paljud muud järelmeetmed on alles pooleli. ·Komisjon algatas kapitaliturgude liidu tegevuskava raames uuringu, et hinnata viisi, kuidas investeerimistooteid ELis jaeinvestoritele turustatakse, sealhulgas: i) tingimusi, mille alusel tooteid eri liikmesriikides pakutakse; ii) juurdepääsu finantsnõustamisele; iii) veebis turustamise mõju; iv) finantstehnoloogias väljatöötatud uute turustamismudelite riske ja eeliseid. Uuringu lõplikud tulemused valmivad eeldatavasti 2018. aasta alguses. Kui see on asjakohane, kasutatakse järeldusi komisjoni võimalike poliitiliste otsuste tegemisel. ·ELi makrotasandi usaldatavusraamistik hõlmab i) juhtimist, ii) panganduse töövahendeid ja iii) pangandussektoriväliseid töövahendeid. I.Juhtimise vallas esitas komisjon 2017. aasta septembris ettepaneku muuta Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) käsitlevat määrust sihipäraselt juhtimise ja töövahendite osas. II.Panganduse töövahendite puhul on komisjoni läbivaatamine näidanud, et makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed on üldjoontes tõhusad, ja seetõttu ei tehta töövahendite uuendamise ettepanekut. Oma 2016. aasta novembri panganduspaketis tegi komisjon ettepaneku täpsustada, et järelevalvemenetluse (2. sammas) raames kehtestatud kapitalinõuded peaksid piirduma mikrotasandi usaldatavusnõuete eesmärkidega. III.Pangandusväliste töövahendite puhul on komisjoni eesmärk hinnata enne täiendavate algatuste vajaduse üle otsustamist olemasolevate vahendite ja valdkondlike õigusaktide sätete mõjusust. Ta toetab ESRNi, finantsstabiilsuse nõukogu ja Euroopa järelevalveasutuste jätkuvaid jõupingutusi andmelünkade jälgimisel ja kõrvaldamisel. ·Komisjon esitas 2016. aasta juulis, enne Solventsus II delegeeritud määruse 2018. aasta läbivaatamist, EIOPA-le nõuandetaotluse. Selle eesmärk on hinnata Solventsus II vastaspoole krediidiriski maandamise raamistikku ja selle võimalikku koosmõju Euroopa turu infrastruktuuri määrusega. Läbivaatamise käigus hinnatakse ka kõiki Solventsus II ja kapitalinõuete määruse vastuolusid piirkondlike valitsuste emiteeritud finantsinstrumentide käsitlemisel. ·Pärast finantstehnoloogia üle peetud avalikku konsultatsiooni, mis lõppes 2017. aasta juunis, hindab komisjon praegu, mida tuleb finantstehnoloogia vaatepunktist ELi tasandil teha, et aidata süvendada ja laiendada ELi kapitaliturge. Täpsemalt öeldes hindab komisjon, kas finantstehnoloogiaalaste tegevuste ja ettevõtete jaoks on vaja uut, proportsionaalsemat tegevuslubade andmise korda, ning samuti seda, kas finantstehnoloogiaalase piiriülese äritegevusega tegelevad ettevõtted peaksid saama kogu ELis kehtiva tegevusloa. ·Komisjon esitab jätkusuutliku rahanduse kõrgetasemelise eksperdirühma soovituste alusel 2018. aasta alguses edasipüüdliku jätkusuutliku rahanduse tegevuskava, mis sisaldab regulatiivseid meetmeid.



3. KESKENDUMINE ARUANDLUSELE 3.1 Kontekst ja probleemi kirjeldus Järelevalvelise aruandluse nõuded tagavad pädevatele asutustele teabe turuosaliste ja nende tegevuse kohta. Andmetele juurdepääs on oluline, et teha finantsasutuste järelevalvet, jälgida süsteemset riski ning tagada turgude nõuetekohane toimimine, investorite kaitse ja aus konkurents. Finantskriis tõi esile puudujäägid mõningates järelevalvelise aruandluse nõuetes, mis ei pruugi tagada piisava või kasuliku teabe esitamist. Selle tulemusena pidid seadusandjad välja töötama arvukalt uusi ja üksikasjalikumaid järelevalvelise aruandluse nõudeid. Täiendavad aruandlusnõuded on mõned algsed puudused küll kõrvaldanud, kuid nende koostoime on endiselt ebaselge ning nende täitmine suurendab ettevõtete kulusid ja aruandluskoormust. Arvamuse avaldamise üleskutsele vastajad tundsid muret erinevates ELi õigusaktides sätestatud aruandlusnõuetest tuleneva nõuete täitmise koormuse pärast. 1.Leiti, et järelevalvelise aruandluse nõudeid on liiga palju ja need on liiga keerukad. Keerukus tuleneb suuresti dubleerimistest ja kattuvustest eri aruandlusraamistikes, aga ka ebapiisavast standardimisest ja selguse puudumisest selle kohta, millest tuleb aru anda (nt ühtlustatud finantsteabe määratluste puudumine, viidete puudumine kehtivatele rahvusvahelistele standarditele). 2.Suured muudatused järelevalvelist aruandlust käsitlevates ELi õigusaktides põhjustavad sageli suuri ühekordseid kulusid, eriti kui tuleb kohandada IT-süsteeme või sisemenetlusi. Seetõttu rõhutasid sidusrühmad, et järelevalvelise aruandluse nõudeid tuleks muuta harvemini ja selliste muudatuste rakendamiseks tuleks anda piisavalt aega. 3.Eriti häirivaks ja kulukaks peeti ajutisi nõudeid, näiteks järelevalveasutuste nõudmisi, mis ületavad tavapäraseid aruandlusnõudeid. Järelevalveasutuste arvates saaks järelevalvelise aruandluse kvaliteeti veelgi parandada, et teha ettevõtete või sektorite riskiprofiili kohta teadlikumaid ja õigeaegsemaid otsuseid. Osaliselt on see tingitud kehtivate järelevalvelise aruandluse raamistike vahelistest erinevustest. Üheks teguriks on ka esitatud andmete kehv kvaliteet. See omakorda tuleneb peamiselt raskustest andmete koondamisel, mille põhjuseks on ebapiisav standardimine. Arvamuse avaldamise üleskutse tulemusena on komisjon jõudnud järeldusele, et järelevalvelise aruandluse probleemide lahendamiseks on vaja kahetasandilist lähenemisviisi. Esiteks tuleks viivitamata võtta sihipäraseid meetmeid, et tegeleda võimalikult suures ulatuses kõige probleemsemate valdkondadega. Teiseks on vaja järelevalvelise aruandluse kulude ja tulude käsitlemiseks terviklikumat pikaajalist lähenemisviisi. Nagu allpool kirjeldatakse, on komisjon võtnud ja võtab jätkuvalt meetmeid mõlemal tasandil.

3.2 Alates 2016. aasta novembrist võetud meetmed Alates teatise vastuvõtmisest 2016. aasta novembris on komisjon algatanud mitu sihipärast järelmeedet, et viivitamata reageerida eespool esile toodud probleemidele. Need meetmed on suunatud järelevalvelise aruandluse raamistiku kõige ilmsematele puudujääkidele, mida on võimalik vähendada, tekitamata ettevõtetele suuri haldus- või nõuete täitmise kulusid. ·2017. aasta mais pakuti Euroopa turu infrastruktuuri määruse kvaliteedi ja tulemuslikkuse hindamise ettepanekus välja vähendada mittefinantsettevõtete aruandluskoormust, vabastades nad grupisiseste tehingute puhul aruandluskohustusest ja nõudes mittefinantsettevõtetega tehtud tehingute korral kas keskselt vastaspoolelt või finantssektori vastaspoolelt aruannet mõlema vastaspoole nimel. ·Komisjon tegi panganduspaketi raames ettepaneku vähendada väikeste ja vähem keeruliste pankade aruandluse sagedust. ·Komisjon uurib aruandluskohustusi 2017. aasta juulis alanud alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi läbivaatamise käigus. Komisjon teeb vajaduse korral tihedat koostööd ESMA ja riiklike järelevalveasutustega. Peale selle analüüsib välistöövõtja, kelle ülesanne on koostada aruanne alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi toimimise kohta, eraldi aruandlusnõuete tõhusust ja tulemuslikkust. ·Komisjoni taotlusel on EBA lõpule viimas konsultatsiooni mitme konkreetse ettepaneku üle vähendada veelgi pangandussektori aruandluskoormust. See hõlmaks järelevalvelise, statistilise ja makrotasandi usaldatavuse aruandluse nõuete kooskõlastamist ja eri õigusaktides kasutatud määratluste ühtlustamist. ·Komisjon saab peagi ESMA-lt tehnilist nõu lühikeseks müügi ühtse aruandlusplatvormi kasutuselevõtu teostatavuse kohta. Ühtne aruandlusplatvorm võib aidata tõhustada reguleerivatele asutustele esitatavat teavet, vähendades lühikestest netopositsioonidest aruandmise koormust. ·Läbi on vaadatud mitu aruandlust käsitlevat tehnilist standardit (nt Euroopa turu infrastruktuuri määrusega seotud standardid), et teha selgeks, millest ja kuidas tuleks aru anda. Sellega püüti tagada erinevate aruandlusraamistike suurem kooskõla (nt Euroopa turu infrastruktuuri määruse kooskõla finantsinstrumentide turgude direktiivi ja finantsinstrumentide turgude määrusega). Vajaduse korral lisati viited rahvusvahelistele standarditele. ·Arvamuse avaldamise üleskutsele vastajad märkisid, et liikmesriigid on mitmel juhul kehtestanud lisaks ELi õigusaktides nõutule täiendavad järelevalvelise aruandluse nõuded (nn ülereguleerimine). Pärast komisjoni kapitalivoogude riiklikke tõkkeid käsitleva aruande vastuvõtmist 2017. aasta märtsis (vt ka punkt 2.3) kutsus kapitali vaba liikumise tõkkeid käsitlev eksperdirühm, milles osalevad kõik liikmesriigid, üles jätkama tööd tuvastatud tõkete kõrvaldamiseks, sealhulgas topeltaruandluse vältimiseks. 3.3 Komisjoni terviklik lähenemisviis järelevalvelisele aruandlusele Kuigi eespool kirjeldatud lühiajalised järelmeetmed võivad suurendada järelevalvelise aruandluse tõhusust, on need suunatud üksikutele õigusaktidele ega pruugi käsitleda järelevalvelise aruandluse eri raamistike koostoimet. Arvestades arvukate seoste olemasolu eri õigusaktides sätestatud aruandlusnõuete vahel, on vaja terviklikumat lähenemisviisi järelevalvelisele aruandlusele. Nagu on märgitud punktis 3.1, on sidusrühmad rõhutanud, et üksikute aruandlusnõuete sagedast muutmist tuleks vältida,, sest IT-süsteemide muutmisega seonduvad suured ühekordsed kulud. Seetõttu kavatseb komisjon ELi järelevalvelise aruandluse raamistikke käsitleda terviklikumalt. Üldise visiooni kohaselt tuleks tagada, et ELi õigusaktides sätestatud järelevalvelise aruandluse nõuded annavad järelevalveasutustele ja reguleerivatele asutustele kvaliteetset ja õigeaegset teavet, mis aitab neil kaitsta finantssüsteemi stabiilsust, hoides samal ajal halduskoormuse ja nõuete täitmise kulud vajalikul miinimumtasemel. Selle visiooni kohaselt on projektil kaks peamist eesmärki: 1.teha kindlaks konkreetsed valdkonnad, kus meetmeid on vaja, st ELi õigusaktid, kus järelevalvelise aruandluse nõuded paistavad kattuvat või üksteist dubleerivat ja kus ei ole piisavalt selge, mille kohta tuleb aru anda, või kus esineb ebapiisavat standardimist ja lünki või vastuolusid; 2.töötada välja konkreetsed meetmed, mis aitaksid vähendada ettevõtete nõuete täitmisega seotud kulusid, parandades samal ajal järelevalveasutustele esitatava teabe kvaliteeti. See tähendab järelevalvelise aruandluse nõuete ühtlustamist ja lihtsustamist, kuid ka täiesti uut ja uuenduslikku lähenemisviisi järelevalvelisele aruandlusele. Üks selle olulisi elemente on põhimõte, et aru antakse üks kord. Idee seisneb selles, et üksused esitaksid oma teavet vaid üks kord ja seejärel on kõigil asjaomastel ametiasutustel võimalik nendele andmetele vajaduse korral juurde pääseda. Selle lähenemisviisi kaks peamist suunda on i) järelevalvelise aruandluse nõuete toimivuskontroll ja ii) finantsandmete standardimise projekt. Neid viiakse ellu samal ajal, et nad saaksid teineteist vastastikku tugevdada. 3.3.11. suund – toimivuskontroll 2017. aasta suvel algatatud toimivuskontroll annab kõrgetasemelise tervikliku hinnangu järelevalvelise aruandluse raamistike tulemuslikkuse, tõhususe, sidususe, asjakohasuse ja ELi lisaväärtuse kohta, pöörates erilist tähelepanu konkreetsetele toodetele või aruandluse valdkondadele (nt tuletisinstrumendid). See hõlmab põhjalikku ülevaadet järelevalvelise aruandlusega seotud kulude ja koormuse peamistest allikatest. Toimivuskontroll tuvastab võimalikud valdkonnad, kus järelevalvelise aruandluse kohustustest tulenevaid nõuete täitmise kulusid ja koormust võiks vähendada (nt neid ühtlustades või lihtsustades), kahjustamata nende kohustuste finantsstabiilsuse, turu usaldusväärsuse ja tarbijakaitsega seotud eesmärke. See töö peaks lõpule jõudma 2018. aasta lõpus ja seejärel avaldatakse tulemused komisjoni talituste töödokumendis. Olulise osana toimivuskontrollist algatab komisjon täna avaliku konsultatsiooni, et koguda tõendeid järelevalvelise aruandluse nõuete täitmise kulude ning nende nõuete järjepidevuse ja tõhususe kohta. Konsultatsioon tugineb arvamuse avaldamise üleskutse ja muude sihipärasemate analüüside raames saadud tulemustele. Selle eesmärk on koguda täpsemat teavet muu hulgas kõigi investeeringute kohta, mida tuleb teha aruandlusnõuete täitmiseks, ning topeltaruandluse ja üleliigsete või mittevajalike andmete esitamise näiteid. Samuti küsitakse teavet selle kohta, kuidas võiks uudsete tõhusamate IKT-vahendite kasutamine koos andmestandarditega aidata vähendada nõuete täitmisega seotud kulusid ning kas sellise tehnoloogia ja standardite rakendamisel ja kasutamisel on takistusi. Konsultatsioon kestab kolm kuud. Tulemusi tutvustatakse ja arutatakse teemakohasel seminaril, mis peaks toimuma 26. märtsil 2018. See töö hõlmab ka väliseksperdi uuringut, mille raames hinnatakse põhjalikumalt järelevalvelise aruandluse nõuete täitmisega seotud kulusid finantssektoris.

Komisjon moodustas 2017. aasta oktoobris sidusrühmade ümarlaua töörühma, mille töös osalevad ELi järelevalve- ja reguleerivate asutuste aruandlusvaldkonna asjaomased isikud. Töörühma liikmed toetavad komisjoni järelevalvelise aruandluse nõuete täitmisega seotud kulude hindamisel. See töö täiendab avalikku konsultatsiooni ja uuringut ning rõhutab kooskõlastatud lähenemisviisi tähtsust. 3.3.22. suund – finantsandmete standardimine Finantsandmete standardimise projekt käivitati 2016. aastal. Seda rahastatakse Euroopa haldusasutuste, ettevõtete ja kodanike jaoks loodud koostalitlusvõime alaste lahenduste ja ühiste raamistike programmist (ISA2 programm). Projekti tulemusi kasutatakse otseselt toimivuskontrolli tegemisel, sest selle eesmärk on: (1)kaardistada kõik olemasolevad järelevalvelise aruandluse nõuded kuni andmeelemendi tasandini, eesmärgiga kindlaks teha lüngad, kattuvused, liiasused ja vastuolud; (2)uurida viise, kuidas saaks ühtlustatud andmemääratlusi (nn ühine finantsandmete keel) kasutada järelevalvelise aruandluse optimeerimiseks, kahjustamata asjaomaste õigusaktide eesmärke. Täpsemalt öeldes tuvastatakse finantsandmete standardimise projekti käigus konkreetsed valdkonnad, kus võiks olla kasu täiendavast standardimisest, ja tehakse konkreetsed ettepanekud aruandlusnõuete ühtlustamiseks ja lihtsustamiseks. Pikaajaline eesmärk on saavutada olukord, kus kõik aruandvad üksused esitavad oma andmeid ainult üks kord ja kõigile asjaomastele ametiasutustele on tagatud juurdepääs nendele andmetele (põhimõte, et aru antakse ainult üks kord). Aruandlusraamistike kattuvuste ja vastuolude üksikasjalik analüüs andmeelemendi tasandil valmib 2018. aasta lõpuks. Selle põhjal töötatakse välja edasised meetmed, et nende puudustega tegeleda järjekindlalt ja pikaajalises perspektiivis. Finantsandmete standardimise projekti esialgsed tulemused on juba näidanud, et suurema standardimise üks eeltingimusi on ühtlustatud andmemääratluste (st ühise finantsandmete keele) kasutuselevõtt. See paistab olevat vajalik ka IKT laialdasemaks kasutamiseks järelevalvelises aruandluses. Samuti on selle töö eesmärk saavutada finantsaruandluse paralleelsete arengusuundade kooskõla, eelkõige XBRL-põhise Euroopa ühtse elektroonilise vormi kasutuselevõtt vastavalt läbipaistvusdirektiivile. Finantsandmete standardimise projektile aitavad kaasa sidusrühmade ümarlaud ja tihe koostöö toimivuskontrolli raames. 3.4Tulevikuväljavaated: tehnoloogia järelevalvelise aruandluse teenistuses Komisjon esitab toimivuskontrolli tulemuste ja finantsandmete standardimise projekti peamiste järelduste aruande 2019. aasta suveks ning töötab välja mõningad ideed võimalike viiside kohta, kuidas kõrvaldada tuvastatud kattuvusi ja vastuolusid ning optimeerida järelevalvelise aruandluse nõudeid. See hõlmab meetodeid suurema standardimise saavutamiseks ja selle potentsiaali kasutamiseks, mida automatiseerimine ja uuenduslik IKT-tehnoloogia võivad pakkuda aruandlusprotsessi edasisel ühtlustamisel ja lihtsustamisel. Standardimine on esimene ja vältimatu etapp järelevalvelise aruandluse nõuete ühtlustamisel ja lõpuks aruandluses n-ö ühise keele loomisel. Automatiseerimine läheb veel sammu võrra kaugemale: pärast standardse aruandluskorra väljatöötamist on võimalik algatustega, mis edendavad uuendusliku tehnoloogia kaudu automatiseerimist, vähendada vajadust inimsekkumise järele nii aruandluses kui ka andmeanalüüsis. See lihtsustab ja kiirendab oluliselt aruandlust ja andmetöötlust ning vähendab selle tulemusena oluliselt nii järelevalvelise aruandluse koormust kui ka kulusid. Standardimisprotsessi käigus on finantsandmete standardimise projekti raames juba käivitatud mitu algatust: ·komisjon võiks haarata ühise finantsandmete keele kasutuselevõtu tagamisel juhtrolli. Ühine keel lahendaks ebaselgete määratluste küsimuse, mis näib olevat aruandluskoormuse üks peamisi põhjuseid; ·komisjon uurib ka Euroopa võrdlusandmete hoidla loomise eeliseid finantsandmete tunnuste ja finantssektoris kasutatavate võrdlusandmete mudelite ühtlustamise edendamise ja kiirendamise seisukohast. See lihtsustaks ettevõtete jaoks andmete esitamist erinevatele järelevalveasutustele ning aitaks järelevalveasutustel esitatud andmeid kiiremini ja tõhusamalt koondada ja analüüsida. Automatiseerimisprotsessi raames uurib komisjon selliste algatuste eeliseid, mis võimaldaksid ettevõtetel täita aruandlusnõudeid ilma inimsekkumiseta või minimaalse inimsekkumisega ning vähendada seega veelgi nõuete täitmise kulusid. See hõlmab ka uuenduslikku IKT-tehnoloogiat, mis täidab selles järgmises etapis võtmerolli, näiteks ajakohastades ja vajaduse korral ühtlustades andmeedastustaristut, et tagada sujuvad andmevood. See võib muu hulgas kaasa tuua finantsturgudel sõlmitud tehingute automaatse aruandluse, mis vähendaks veelgi nõuete täitmise kulusid. Järelevalveasutustel võimaldaks selline automatiseerimine jälgida tulemuslikumalt finantssüsteemis esinevaid riske. Kokkuvõttes loob see järelevalvelise aruandluse nõuete ulatuslik ja põhjalik hindamine väga kindla aluse, mille põhjal komisjon saab edaspidi võtta kooskõlastatud meetmeid, mis võivad aidata aruandlust oluliselt muuta ning parandada märgatavalt andmete kvaliteeti ja kättesaadavust.



4. JÄRELDUSED Üleskutse avaldada arvamust on näidanud, et komisjon on pühendunud paremale õigusloomele kui oma peamisele töömeetodile. See on kinnitanud, et kui poliitikat kujundatakse ja kohandatakse faktilistele tõenditele tuginedes, kehtivate õigusaktidega võimalikku koostoimet arvestades ja sidusrühmi kaasates, on võimalik reguleerimist parandada ja tõhustada. See omakorda soodustab töökohtade loomist, majanduskasvu ja investeeringuid, tagades samal ajal finantsstabiilsuse ning kaitstes nii tarbijaid kui ka investoreid. Nüüd, aasta pärast teatise vastuvõtmist, on komisjon täitnud paljud oma kohustused ja pühendub jätkuvalt ülejäänud meetmetele, millele lisanduvad täiendavad meetmed, mille järele on viimase aasta jooksul vajadus tekkinud. Selles töös järgitakse jätkuvalt rangelt ja täies ulatuses parema õigusloome põhimõtteid, sealhulgas seoses ELi finantsalaste õigusaktide võimaliku keskkonnaalase ja sotsiaalse mõjuga, võttes arvesse käimasolevat tööd jätkusuutlikkuse kaalutluste täielikumaks integreerimiseks ELi finantssüsteemi. Seadusandlike ettepanekute väljatöötamisel kohustub komisjon süstemaatiliselt analüüsima ja hindama eri valikuvõimalusi ning nende võimalikku mõju, et vähendada nõuete täitmise kulusid ja tagada proportsionaalsus. Peale selle jätkab komisjon mitmesuguste konsultatsioonimehhanismide kaudu koostööd üldsusega ja teiste asjaomaste sidusrühmadega, andes neile võimaluse esitada täiendavaid usaldusväärseid tõendeid ja anda oma panus poliitikakujundamisse.