ET Euroopa Liidu Teataja C 57/60

Nõukogu põhjendused: nõukogu esimese lugemise seisukoht (EL) nr 2/2016 eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv Euroopa Liidu raudteesüsteemi koostalitluse kohta (uuesti sõnastatud)

(2016/C 057/03)

I. SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 31. jaanuaril 2013 nõukogule ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv Euroopa Liidu raudteesüsteemi koostalitluse kohta (uuesti sõnastatud).

Euroopa Parlament võttis oma esimese lugemise arvamuse vastu 26. veebruaril 2014.

Nõukogu jõudis 5. juunil 2014 direktiivi eelnõu suhtes poliitilisele kokkuleppele. Pärast õiguskeelelist viimistlemist võttis nõukogu 10. detsembril 2015 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 294 sätestatud seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu oma esimese lugemise seisukoha.

Pärast hääletamist Euroopa Parlamendis ja nõukogu poliitilise kokkuleppe vastuvõtmist toimusid Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel läbirääkimised, et jõuda ettepaneku suhtes kokkuleppele. Lõplik kompromiss saavutati 17. juunil 2015 ja seejärel kinnitas alaliste esindajate komitee selle 30. juunil 2015. Euroopa Parlamendi transpordi- ja turismikomisjon (TRAN) kinnitas nõusoleku 10. novembril 2015 ja saatis sellekohase kirja alaliste esindajate komitee eesistujale.

Töö käigus arvestas nõukogu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komitee arvamusega.

II. ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1. Üldist

Eelnimetatud ettepanek on osa neljandast raudteepaketist, mis koosneb kuuest seadusandlikust ettepanekust, mille eesmärk on kõrvaldada järelejäänud tõkked ühtse Euroopa raudteepiirkonna väljaarendamisel.

Selle seadusandliku algatuse eesmärk on luua koostalitluseeskirjade suhtes ühine lähenemisviis, et suurendada mastaabisäästu kogu liidus tegutsevate raudteeveo-ettevõtjate jaoks ning lihtsustada ja reformida veeremiüksuste turule laskmise lubade andmise haldusmenetlusi, kaotades seeläbi kogu liidus eeskirjade killustatuse.

Lisaks on eesmärgiks suurendada veeremiüksuste turule laskmise lubade väljaandmise protsessi tõhusust, soodustades koostalitlusvõime lubade tunnustamist kogu ELis ja parandades selliste riiklike õigusraamistike sidusust, mis on seotud raudtee siseturu koostalitlusvõime aspektidega.

Kuigi nõukogu nõustub komisjoniga ettepanekuga selle eesmärgi osas, sisaldab nõukogu lähenemisviis mitut algsesse ettepanekusse tehtud muudatust. Direktiivi peamiseid sätteid on oluliselt muudetud. Seega muudab nõukogu esimese lugemise seisukoht komisjoni algset ettepanekut, sõnastades selle ümber ja lisades teksti või jättes sealt välja mitu sätet. See tähendab, et nõukogu ei pea võimalikuks nõustuda ettepanekutega, mis Euroopa Parlamendi esimese lugemise arvamuses esitati kõnealuste sätete muutmiseks.

2. Peamised poliitilised küsimused

i) Veeremiüksuse turule laskmise luba (artikkel 21)

Erinevalt komisjoni ettepandud märkimisväärsest pädevuse üleandmisest riiklikelt asutustelt Euroopa Liidu Raudteeametile (edaspidi „amet”) näeb nõukogu ette veeremiüksuste turule laskmise lubade väljastamises duaalse süsteemi kehtestamise, sõltuvalt kavandatud kasutusalast. Selle lähenemisviisi kohaselt tegutseb amet ühtse kontaktpunktina selliste veeremiüksuste osas, mis on mõeldud piiriüleseks kasutamiseks; riiklikud ohutusasutused säilitavad siiski olulise rolli kõnealuste lubade väljastamiseks vajalike hindamiste tegemisel. Üksnes riigisiseses raudteeliikluses osalevate veeremiüksuste puhul on taotlejal võimalik esitada loa taotlus kas ametile või riiklikule ohutusasutusele. Mõlemal juhul jäävad menetlus ja otsuste tegemise kriteeriumid samaks.

Euroopa Parlament toetab üldiselt nõukogu lähenemisviisi. Nõukogu lähenemisviis hõlmab ka Euroopa Parlamendi tõstatatud mureküsimusi, kuna selles lisatakse „isoleeritud võrgustiku” mõiste sätetesse, mis käsitlevad koostöölepinguid (vt allpool punkt v).

Seda arvesse võttes toetas nõukogu muudatusettepanekut 34, võttis osaliselt või põhimõtteliselt arvesse muudatusettepanekuid 35 ja 102 ning ei võtnud arvesse muudatusettepanekuid 94, 113 ja 140.

ii) Ameti vastutus veeremiüksuste turule laskmise lubade väljastamisel (põhjendus 8 ja artikli 21 lõige 6)

Nõukogu tekstiga täpsustatakse, et amet on täielikult vastutav tema poolt antavate lubade eest, sealhulgas seoses lepingulise ja lepinguvälise vastutusega.

iii) Kaebe- ja vahekohtumenetlus (artikli 21 lõiked 7 ja 11)

Kuigi komisjoni ettepanek ei sisaldanud ühtegi konkreetset sätet kaebemenetluste kohta, kajastab nõukogu tekst taotlejale antud võimalust pöörduda siseriikliku kohtu poole, kui ta ei nõustu riikliku ohutusasutuse võetud meetmega.

Samamoodi on nõukogu teksti lisatud kaebemenetlus, mida kohaldatakse riikliku ohutusasutuse ja ameti lahkarvamuste korral.

iv) Raudteeäärse kontrolli ja signaalimise kasutuselevõtmine (artiklid 18 ja 19)

Komisjon nägi oma algses ettepanekus ette, et ametile tehakse ülesandeks raudteeäärse kontrolli ja signaalimise, sealhulgas Euroopa signaalimise süsteemi ERTMS kasutuselevõtmise lubamine.

Nõukogu ei poolda komisjoni lähenemisviisi ning on seisukohal, et riiklikud ohutusasutused peaksid jätkuvalt andma loa ERTMSi kasutuselevõtmiseks. ERTMSi ELi tasandil ühtlustamise tugevdamiseks, mis saavutatakse suurema koostalitlusvõime kaudu kohe menetluse alguses, nähakse nõukogu tekstiga ette, et ametiga konsulteeritakse enne ERTMSi raudteeäärsete seadmetega seotud hangete väljakuulutamist. Sel eesmärgil on lisatud uus artikkel 19.

Euroopa Parlament on kooskõlas komisjoni lähenemisviisiga seisukohal, et ERTMSi süsteemide kasutuselevõtmise lubamine tuleks teha ülesandeks ametile. Seetõttu ei saanud nõukogu toetada muudatusettepanekuid 81, 82, 83 ja 86.

v) Ameti ja riiklike ohutusasutuste vahelised koostöölepingud (artikli 21 lõiked 14 ja 15)

Oma algses ettepanekus ei hõlmanud komisjon ameti ja ühe või mitme riikliku ohutusasutuse vaheliste koostöölepingute sõlmimist piiriüleseks kasutamiseks mõeldud veeremiüksustele lubade andmise kontekstis.

Nõukogu on seisukohal, et sellise sätte lisamine on väga oluline, et lihtsustada uue lubade andmise süsteemi praktilist rakendamist.

Lisaks näeb nõukogu ette, et veeremiüksustele lubade andmise eesmärgil ameti ja ühe või mitme riikliku ohutusasutuse vahel sõlmitavad koostöölepingud võivad sisaldada spetsiaalset koostöökorda, mida kohaldatakse võrgustike puhul, mis geograafilistel või ajaloolistel põhjustel nõuavad eriteadmisi ja/või mille rööpmelaius on identne kolmandatest riikidest naaberriikidega. Selle kompromissiga nähakse seega ette võimalus, et eriliste raudteevõrgustiku omadustega liikmesriigid teevad lubade andmise menetluse raames koostööd ameti egiidi all. Need koostöölepingud võivad samuti sisaldada sätteid, millega lihtsustatakse kolmes Balti riigis kasutusala laiendamist pärast seda, kui veeremiüksusele on ühes nimetatud riigis väljastatud luba.

Sellega seoses toetas nõukogu osaliselt muudatusettepanekut 118.

vi) Siseriiklike eeskirjade vastuvõtmine (artikkel 14)

Nõukogu seisukoha eesmärk on kehtestada paindlik ja töökindel menetlus, mida kohaldatakse olemasolevate ja uute siseriiklike koostalitlusvõime-eeskirjade suhtes. Selleks, et võtta arvesse Euroopa Parlamendi väljendatud mureküsimusi, selgitatakse nõukogu seisukohas menetlusi, mida kohaldatakse olemasolevatest ja uutest siseriiklikest eeskirjadest teavitamisel ning ameti poolt hindamise läbiviimisel (kuni kaheksa kuu jooksul). Nõukogu võetud lähenemisviisi eesmärk on hoida ära siseriiklike eeskirjade kinnitamine nende eelneva hindamiseta ameti poolt.

Seetõttu toetas nõukogu osaliselt või põhimõtteliselt muudatusettepanekuid 66, 72 ja 73, kuid ei saanud võtta arvesse muudatusettepanekuid 67–70.

vii) Veeremiregistrid (VII peatükk, eelkõige artikkel 47)

Selleks, et võtta arvesse Euroopa Parlamendi väljendatud mureküsimusi seoses „registritega”, käsitleb nõukogu tehtud peamine muudatus Euroopa raudteeveeremi registrit. Halduskoormuse ja tarbetute kulude vähendamiseks peaks komisjon vastu võtma Euroopa raudteeveeremi registri kirjelduse ning see register peaks üle võtma raudteeveeremi riiklikud registrid eesmärgiga luua ühine tööriist, võimaldades samas säilitada täiendavaid funktsioone, mis tulenevad liikmesriikide erivajadustest. Euroopa raudteeveeremi register alustab toimimist viie aasta möödumisel pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Nõukogu lisab samuti uued sätted, mille eesmärk on sätestada teave, mis peab sisalduma Euroopa raudteeveeremi registris ja siseriiklikes raudteeveeremite registrites.

Euroopa Parlament on seisukohal, et Euroopa raudteeveeremi register peaks alustama toimimist nelja aasta pärast.

Seetõttu toetas nõukogu põhimõtteliselt muudatusettepanekuid 123, 126, 128, 130 ja 131, kui need sõnastatakse ümber, kuid ei saanud võtta arvesse muudatusettepanekuid 98, 110, 120, 121, 122, 124, 125, 127 ja 129.

viii) Üleminekuperioodi ja ülevõtmisperioodi kestus (artiklid 54 ja 57)

Nõukogu näeb veeremiüksuste turule laskmise lubade osas ette pikema üleminekuperioodi, kui komisjon oli algselt kavandanud. Seda üleminekuperioodi peetakse vajalikuks, et tagada artiklis 21 sätestatud veeremiüksuse lubade andmise protsessi duaalse lähenemisviisi nõuetekohane toimimine. Nõukogu seisukoha kohaselt võivad liikmesriigid jätkata direktiivi 2008/57/EÜ kehtivate sätete kohaldamist kuni kolme aasta möödumiseni direktiivi jõustumiskuupäevast, samal ajal kui komisjoni ettepanekus oli selleks ette nähtud kaks aastat. Seda perioodi võidakse pikendada ühe aasta võrra. Sellisel juhul peavad liikmesriigid sellisest otsusest teavitama komisjoni ja ametit ning otsust ka põhjendama. Sama kord kehtib ka ERTMSi eelnevate lubade suhtes.

Ka ülevõtmisperioodi suhtes kohaldatakse samalaadset süsteemi kolm pluss üks aastat.

Seetõttu ei toetanud nõukogu muudatusettepanekuid 140, 141, 143 ja 144.

ix) Õigusakti struktuur (delegeeritud õigusaktid/rakendusaktid)

Komisjoni algses ettepanekus tehakse ettepanek kasutada delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks koostalitlusvõime tehniliste kirjelduste ja nende muudatuste sisu. Euroopa Parlament toetab komisjoni ning soovib lisaks laiendada delegeeritud õigusaktide kohaldamisala teistele valdkondadele, mille osas komisjon kavandas rakendusaktide kasutamist.

Koostalitlusvõime tehniliste kirjelduste osas pooldab nõukogu kombinatsiooni delegeeritud õigusaktidest ja rakendusaktidest (artikli 5 lõiked 1 ja 11). Komisjon võtab vastu delegeeritud õigusaktid, et määrata koostalitlusvõime tehniliste kirjelduste konkreetsed eesmärgid, misjärel võtab vastu rakendusaktid, et neid konkreetseid eesmärke rakendada.

Seetõttu toetas nõukogu osaliselt muudatusettepanekuid 80 ja 135, kuid mitte muudatusettepanekuid 13, 14, 56, 57, 79, 99 ja 142.

3. Muud Euroopa Parlamendi vastu võetud muudatusettepanekud

Muud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud, mida ei ole nõukogu esimese lugemise seisukohas üle võetud, käsitlevad eelkõige järgmist:

— käesoleva direktiivi võimalik kohaldamine linnade raudteesüsteemide suhtes (muudatusettepanekud 16 ja 17);

— tähtaegade kehtestamine koostalitlusvõime tehniliste kirjelduste rakendamiseks liikmesriikide poolt (muudatusettepanek 47);

— delegeeritud õigusaktide kasutamine, et kehtestada eeskirjad karistuste kohta, mida kasutatakse nende tähtaegade mittejärgimise korral, mis on kehtestatud õigusaktis, milles käsitletakse otsuste vastuvõtmist ameti poolt (muudatusettepanek 136).

III. KOKKUVÕTE

Nõukogu esimese lugemise seisukoht kajastab kompromissi, milleni jõuti nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelistel läbirääkimistel, mille läbiviimist toetas komisjon. Euroopa Parlamendi transpordi- ja turismikomisjoni (TRAN) esimees kinnitas seda kompromissi oma 24. novembri 2015. aasta kirjaga alaliste esindajate komitee eesistujale.

Kõnealuses kirjas osutab transpordi- ja turismikomisjoni esimees sellele, et ta soovitab oma parlamendikomisjoni liikmetel ning seejärel täiskogul kiita heaks nõukogu esimese lugemise seisukoht ilma muudatusettepanekuteta ning viia seadusandlik tavamenetlus lõpule Euroopa Parlamendi teise lugemise etapis vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 294.