[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 9.4.2010

KOM(2010)134 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

teenuste direktiiviga (2006/123/EÜ) ettenähtud vastastikuse abi rakendamise eest vastutavate ametnike väljaõppe ja vahetuse kohta

SEK(2010)395

KOMISJONI ARUANNE

teenuste direktiiviga (2006/123/EÜ) ettenähtud vastastikuse abi rakendamise eest vastutavate ametnike väljaõppe ja vahetuse kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

1. Sissejuhatus

Üks teenuste direktiivi[1] tähtis ja uuenduslik osa käsitleb halduskoostööd. Kõigi liikmesriikide[2] riigi, piirkondliku ja kohaliku tasandi pädevad asutused peavad üksteist otse ja piiriüleselt aitama, et vältida mitmekordseid kontrolle ning tagada teenuseosutajate tõhus järelevalve (artiklid 28–36).

Selle ülesande täitmisel toetab pädevaid asutusi siseturu infosüsteem (IMI). IMI on IT-põhine teabevõrgustik, mille on välja arendanud komisjon tihedas koostöös liikmesriikidega. See võimaldab asutustel teha kindlaks oma koostööpartnerid teistes riikides ja vahetada nendega teavet nende oma keeles, kasutades eelnevalt tõlgitud küsimusi ja vastuseid. Probleemide tekkimisel võivad sekkuda IMI koordinaatorid. Praegu on IMI-t kasutatud seoses kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiiviga[3] ja teenuste direktiiviga.

Teenuste direktiivi artikli 34 lõikes 2 kutsutakse liikmesriike üles hõlbustama komisjoni abiga halduskoostöö eest vastutavate ametnike väljaõpet ja vahetust.

Artikli 34 lõikes 3 palutakse komisjonil „hinnata mitmeaastase programmi koostamise vajadust, et korraldada vastavat ametnike vahetust ja väljaõpet” .

Käesolevas aruandes võetakse kokku selle hindamise tulemused, mis tehti mitmest eri allikast saadud andmete põhjal, sh kõigi IMI kasutajate ja koordinaatorite hulgas tehtud uurimus, samuti IMI koolitajate tagasiside[4].

2. Vajaduste hindamine

IMI kasutajatelt, koordinaatoritelt ja koolitajatelt saadud tagasiside lubab teha kaheksa põhilist järeldust:

1. IMI on kasutajasõbralik, kui väljaõpe on endiselt vajalik;

2. teenuste direktiivi õiguslikke ja praktilisi tagajärgi käsitlev väljaõpe on tehnilisest seisukohast palju keerukam kui IMI kasutamist käsitlev väljaõpe;

3. üldist keele- ja arvutiõpet pakutakse töökohal toimuva väljaõppe osana ja see ei ole halduskoostöö seisukohalt oluline;

4. kasutajatele meeldib väljaõpe kohapeal;

5. õigete oskustega koolitajate olemasolu valmistab suuremat muret kui koolituskulud;

6. komisjoni koostatud abimaterjalid on väga hinnatud, kuid neid ei teata veel piisavalt;

7. põhiline vastutus väljaõppe eest lasub praegu liikmesriikidel, kuid ka komisjon peaks oma osa andma;

8. ametnike vahetamine võiks olla väga kasulik.

3. Võetavate meetmete eesmärgid

Kõigi vajaduste hindamise põhjal rakendada tulevate meetmete üldine eesmärk on tagada, et IMI kasutajatel oleks vajalikud teadmised ja oskused IMI tõhusaks kasutamiseks. Seepärast peaks väljaõpe kogu ELis toimuma kasutajalähedaselt ja võimalikult järjekindlalt. Väljaõppes on oluline osa IMI koordinaatoritel, keda selles tegevuses tuleks toetada. On liiga vara määratleda treeningu sisulisi eesmärke, kuna vajadused võivad tõenäoliselt aja jooksul muutuda[5].

Abimaterjale tuleks paremini tutvustada ja rohkem kasutada. Eriti kehtib see iseõppimismaterjali kohta.

Kuna IMI kasutajad leiavad, et kogemuste vahetamiseks oleks tähtis kohtuda teiste riikide ametnikega, peaks veel üks eesmärk olema ametnike vahetamise edendamine ja toetamine.

4. Olemasolevate poliitikavalikute võrdlus

Komisjon võiks säilitada kehtiva olukorra ja jätkata abi andmist liikmesriikidele samamoodi nagu praegu. Selle tegevusega ollakse väga rahul. Siiski ei lahenda see kõiki probleeme (nt inimressursside nappus, vähene kogemus koolituste korraldamisel, juhtkonna vähene toetus), millega väljaõppe ja teadlikkuse tõstmise eest vastutavad inimesed kokku puutuvad

Komisjon võiks kohandada ja laiendada oma praegust lähenemisviisi vastavalt liikmesriikide tekkivatele vajadustele. Näiteks võiks komisjon aidata organiseerida mitme liikmesriigi osalusel toimuvaid konverentse. Ta võiks luua kontakte ametnike vahetamisest huvitatud liikmesriikide vahel ja neile nõu anda. Samuti võiks komisjon pöörata suuremat tähelepanu mõnede koordinaatorite väljendatud soovidele, mis käsitlevad nt lisamaterjali tõlkimist ja süsteemi arendamise eelistusi.

Komisjon võiks otsida lisaressursse ja luua mitmeaastase programmi , mis võimaldaks väljaõppe ja teadlikkuse tõstmise alast tegevust oluliselt laiendada. Välisspetsialistide korraldatav süstemaatiline väljaõpe kõigis liikmesriikides, professionaalne abi piiriüleste konverentside organiseerimisel ja ametnike vahetamise tsentraliseeritud süsteem on näited meetmetest, mida programm võiks hõlmata. Rahaliste ja inimressurssidega seotud mõju sõltuks selliste meetmete arvust ja rakendamisalast. Praegusel etapil ei ole siiski selge, kas sellise mitmeaastase programmi tulud kaaluvad üles selle üsna suured kulud, sest liikmesriikide keskmisi ja pikemaaegseid vajadusi ei ole veel kindlaks määratud.

Teine lähenemisviis võimaldaks paindlikkust seoses esilekerkivate vajadustega ja seda saaks kohaldada viivitamata. See ei pruugi kasvatada IMI kasutajaskonda sama tõhusalt ja järjekindlalt kui mitmeaastane programm ega lahendada kõiki koordinaatorite muresid. Samas tagaks see paindliku toetuse, kuna see ei välistaks hiljem rohkem ressursse nõudvat lahendust.

5. Kokkuvõte

Vajaduste hindamise üldistest tulemustest nähtub, et praegu ei ole piisavat põhjendust ametnike väljaõppe ja vahetuse mitmeaastase programmi vastuvõtmiseks. Selline programm oleks ennatlik ajal, mil teenuste direktiiviga ettenähtud koostööd on alles alustatud. Komisjonil ja IMI koordinaatoritel on vaja saada rohkem kogemusi, et olla võimelised kindlaks määrama väljaõppe ja võib-olla ka ametnike vahetusega seotud keskmised ja pikemaaegsed vajadused.

Vahepeal jätkab komisjon oma praeguseid halduskoostöö alase teadlikkuse tõstmise ja IMI kasutajate väljaõppega seotud jõupingutusi liikmesriikide toetamisel, mis on seni osutunud väga edukateks. Ta teeb siiski ettepaneku neid jõupingutusi paindlikult kohandada ja laiendada, kui ta liikmesriikidelt vastavasisulised taotlused saab. Liikmesriikidelt ja eriti IMI koordinaatoritelt nõuab see, et nad suhtuksid tõsiselt oma olulisse osasse teadlikkuse tõstmisel ja ametnike väljaõpetamisel, kasutades komisjoni toetust ning eraldades nende ülesannetega toimetulemiseks piisavalt rahalisi ja inimressursse.

Komisjon jätkab liikmesriikide arengutendentside hoolikat jälgimist ja hindab mitmeaastase programmi vastuvõtmise vajaduse ümber kogemuste põhjal, mis saadakse teenustesektori IMI-mooduli kohustusliku kasutamise esimese aasta jooksul. Komisjon annab olukorra kohta aru 2010. aasta IMI aastaaruandes, mis kavatsetakse avaldada 2011. aasta veebruaris. Samuti edastab komisjon korrapäraselt liikmesriikidele vajaliku statistilise teabe, et neil oleks võimalik anda omapoolne panus aastaaruandesse[6].

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/123/EÜ, 12. detsember 2006, teenuste kohta siseturul (ELT L 376, 27.12.2006, lk 36).

[2] Käesolevas dokumendis tähendab termin „liikmesriigid” 27 ELi liikmesriiki ja kolme EFTA riiki, kes osalevad Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP), st Norrat, Islandit ja Liechtensteini.

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/36/EÜ, 7. september 2005, kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta (ELT L 255, 30.9.2005, lk 22).

[4] Üksikasjaliku kirjelduse hindamise ja selle tulemuste kohta võib leida käesolevale aruandele lisatud talituste töödokumendist.

[5] Uurimused tehti ajal, mil paljudes liikmesriikides ei olnud veel vastu võetud riiklikke õigusakte teenuste direktiivi rakendamiseks ja/või õigusalast koolitust ei olnud veel toimunud.

[6] Üksikasjad jälgimise ja hindamise korra kohta võib leida käesolevale aruandele lisatud talituste töödokumendist