Hinnang põhineb alates 2013. aastast korraldatud uuringutel ja avaldatud aruannetel, näiteks Euroopa standardimissüsteemi sõltumatu läbivaatamise tulemused, mis avaldati 2015. aasta aprillis pärast valideerimist märtsis, määruse artikli 25 kohane komisjoni aruanne nõukogule ja Euroopa Parlamendile (mis võeti vastu 2015. aasta mais), artikli 24 kohane uuring eesmärgiga hinnata standardimistegevuse ja selle rahastamise asjakohasust aastaaruannete alusel ning aruanne 1. juulil 2015 peetud standardimisteemalise ümarlaua („Friends of Standardisation”) koosoleku kohta, kus ühtlasi valideeriti sõltumatu läbivaatamise tulemused. Arvesse on võetud ka komisjoni talituste praktilisi kogemusi määruse kohaldamisega.

Võttes arvesse, et määrus jõustus alles hiljuti ja et komisjoni alates 2013. aastast taotletud standardimistöö täistsükkel ei ole veel lõpule viidud, ei ole võimalik teha määruse täieulatuslikku järelhindamist. Käesolevas aruandes (ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendis) hinnatakse, kas Euroopa standardimissüsteem on võimeline saavutama eesmärgid, mille seadusandja nägi ette standardimissüsteemi reformimisel ja määruse vastuvõtmisel, ning esitatakse vajaduse korral soovitusi (vt käesoleva aruande 1. ja 2. lisa) selle kohta, kuidas parandada määruse rakendamist ja Euroopa standardimissüsteemi.

See hinnang on seotud komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga, pidades silmas standardimise olulisust ühtse turu ühtlustamise vahendina ning selle mõju ELi majanduse konkurentsivõimele. Iseäranis tähtis on käesolev hinnang õigusloome kvaliteedi seisukohalt – selles toetutakse uuringutele ja aruannetele, mis käsitlevad Euroopa standardimissüsteemi ja selle protsesse, täpsemalt konkreetsete sidusrühmade, näiteks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) suuremat kaasamist, ELi-poolse rahastamise parandamist ning Euroopa standardiorganisatsioonide ja riikide standardiorganisatsioonide halduskoormuse küsimusega tegelemist.

Euroopa tasandil tunnistati 2013. ja 2014. aastal kooskõlas määruse artikliga 16 liidu toetuse saamise tingimustele vastavaks neli sidusrühmade organisatsiooni (SBS Small Business Standards; väikeettevõtete suhtes kehtivad standardid), ANEC (The European Consumer Voice in Standardisation; ühendus, mis esindab ja kaitseb Euroopa tarbijate huvisid standardimis- ja sertifitseerimisprotsessis), ECOS (Euroopa kodanike keskkondlik standardiorganisatsioon) ja ETUC (Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon)) – need organisatsioonid on võtnud meetmeid, et suurendada oma rolli ja panust Euroopa standardimises. Nende tegevus on peamiselt suunatud ekspertide koolitamisele, Euroopa standardiorganisatsioonides osalemisele poliitika- ja tehnilisel tasandil ning suhtlusvahendite väljatöötamisele.

Edusamme on tehtud Euroopa standardiorganisatsioonide ja riikide standardiorganisatsioonide töö läbipaistvuse tagamisel tänu asutuste töökavade avaldamisele nende veebisaitidel. Euroopa standardiorganisatsioonid ja riikide standardiorganisatsioonid on teinud suuri investeeringuid IT-vahendite kasutamise toetamiseks. Standardiorganisatsioonide töökavade nõuetekohane läbipaistvus määruse artikli 4 lõike 1 tähenduses on oluline eeltingimus standardimistegevuse kaasavuse tagamisel. Siiski on võimalik veel parandada määruse artikli 4 lõigete 3 ja 4 rakendamist riikide standardiorganisatsioonide töökavade selguse ja kättesaadavuse seisukohalt.

Alljärgnevalt on lühidalt kokku võetud valdkonnad, kus on suurendatud tõhusust ning mille puhul on alust arvata, et tänu määruse vastuvõtmisele tehakse edusamme Euroopa standardimissüsteemi parandamisel.

Riikide standardiorganisatsioonid annavad aru järgmise nelja sidusrühma esindajate (poliitika- ja tehnilisel tasandil) osalemise kohta: VKEd, tarbijad, sotsiaalsed ja ühiskondlikud sidusrühmad. Selliste riiklike standardiorganisatsioonide arv, kus VKEd, tarbijad ning sotsiaalsed ja ühiskondlikud sidusrühmad on esindatud, suurenes ajavahemikul 2013–2014 (eeskätt Euroopa Telekommunikatsioonistandardite Instituudis (ETSI)). Samal ajal kui VKEd tunduvad Euroopa standardiorganisatsioonides olevat esindatud enamasti nii poliitika- kui ka tehnilisel tasandil (nt 2014. aastal olid VKEd tehnilisel tasandil esindatud enam kui 80 % puhul CENi ja CENELECi tehnilistest üksustest ja ETSI töörühmadest), on muude sidusrühmade osalus tagasihoidlikum. See võib olla tingitud asjaolust, et tarbijad ning sotsiaalsed ja ühiskondlikud sidusrühmad on standardimisest vähem huvitatud, kuna nad ei ole standardite otsesed kasutajad.

- Õigeaegsus

Komisjoni taotlusel uute standardite väljatöötamiseks kuluv aeg vähenes keskmiselt viielt aastalt 2009. aastal kolmele aastale 2013. aastal; selline edasiminek ei ole määruse rakendamise tulemus, vaid on ajendatud tööstusharu vajadustest. Standardite väljatöötamiseks kuluvat aega püütakse veelgi lühendada komisjoni ja Euroopa standardiorganisatsioonide uute partnerluse raamlepingute ja tegevustoetuse lepingutega. Prognooside kohaselt kiirendavad võtmetähtsusega tulemuslikkuse põhinäitajaid hõlmavad partnerluse raamlepingud, liidu iga-aastase töökava kasutuselevõtmine ja määruse artikli 10 kohaste standardimistaotluste vastuvõtmise menetluse läbivaatamine komisjoni taotlustele järgnevat standardimistööd. Need meetmed võivad olukorda oluliselt parandada, tagades seejuures standardimistöö kvaliteedi ja kaasavuse. Üldisel tasandil meelitaksid Euroopa standardiorganisatsioonid tänu kõnealustele meetmetele veelgi rohkem ligi eeskätt kõrgtehnoloogilisi eriprojekte, mida iseloomustab üleilmne konkurents. Selle eesmärgi saavutamisele aitaks ühtlasi kaasa teadus- ja arendusvaldkonna suurem seotus standardimisega. Standardite väljatöötamist peaks kiirendama ka määruse rakendamine, pidades silmas, et tänu sellele kaasatakse sidusrühmad varasemas etapis, et standardimistaotlused põhinevad suuremal konsensusel ning et taotletud Euroopa standardi või standardimisdokumendi suhtes määratakse kindlaks üksikasjalikumad nõuded ja konkreetsed vastuvõtmistähtajad.

Määruse ja muude Euroopa standarditele toetuvate ELi õigusaktide koostoime kohta võib märkida, et valdkondlike õigusaktide läbivaatamisel võiks menetlusi veel lihtsustada ja seostada. Näiteks tarbijatele mõeldud toodete ohutust käsitleva määruse ettepaneku (8) üks eesmärke on lühendada kõnealustele menetlustele kuluvat aega, viies need vastavusse (standardimist käsitleva) määrusega ette nähtud menetlustega.

- Standardimistegevuse rahastamine liidu tasandil

Euroopa Liit rahastab Euroopa standardiorganisatsioonide ja III lisa tingimustele vastavate organisatsioonide tegevust igal aastal summas 20–25 miljonit eurot. Kooskõlas määrusega tuleb keskmiselt 35–40 % kolme mittetulundusliku Euroopa standardiorganisatsiooni kogutulust (…) ning 75–100 % III lisa tingimustele vastavate organisatsioonide kogutulust komisjonilt.

Rahvusvahelisel, Euroopa ja riikide tasandil tehtavas standardimistöös vabatahtlikult osalevad eksperdid teevad seda tavaliselt omal kulul. Euroopa standardiorganisatsioonide hinnangu kohaselt kulutavad tööstusharu eksperdid standardimistöös osalemiseks ja sellesse panustamiseks igal aastal kokku umbes miljard eurot (see hõlmab hinnangulist kogutööaega, sõidu- ja majutuskulusid jne). Kõnealused Euroopa standardiorganisatsioonid ja/või III lisa tingimustele vastavad organisatsioonid on liidu rahastamisega seoses tajunud teatavaid probleeme. Täpsemalt on nad tõstatanud mõned küsimused komisjonilt rahalise toetuse saamise kohta, mis on kokku võetud alljärgnevalt.

Komisjoni ja Euroopa standardiorganisatsioonide vaheliste tegevustoetuse lepingute allkirjastamise ajastus.

Liidu toetuste haldus. Euroopa standardiorganisatsioonid ja III lisa tingimustele vastavad organisatsioonid on seisukohal, et rahalise toetuse saamise taotluste menetlemiseks ja hindamiseks on vaja teatavat lisatööd. See kehtib ka tehnilise ja finantsaruandluse suhtes, eeskätt tegevustoetuste korral.

Artikli 24 kohase uuringu raames tehtud hinnangute kohaselt nõuab tegevustoetuste taotlemine (nt aastakava koostamine) ja toetuste kasutamise kohta aruannete esitamine Euroopa standardiorganisatsioonidelt ja III lisa tingimustele vastavatelt organisatsioonidelt teatavat lisatööd. Tegevustoetustega seotud halduskulud moodustavad hinnangute põhjal aga mõistliku osa Euroopa Komisjonilt saadud kogusummast (Euroopa standardiorganisatsioonide korral umbes 1 % ning III lisa tingimustele vastava nelja organisatsiooni korral 2–5 % tegevustoetustena eraldatud summast).

Üldised aruandlusnõuded, teavitamiskohustused ja halduskulud vastavalt määrusele. Liidu toetusega seotud kohustuste ja aruandlusnõuete täitmine põhjustab Euroopa standardiorganisatsioonidele ja III lisa tingimustele vastavatele organisatsioonidele arvatavasti teataval määral halduskoormust.

Aruannete esitamine määruse rakendamise kohta Euroopa standardiorganisatsioonide tasandil ja III lisa tingimustele vastavate organisatsioonide tegevuse kohta (artikli 24 kohased aruanded) nõuab kõnealustelt asutustelt mõningast lisatööd.

Rahalise toetuse prognoositavus ja järjepidevus. Partnerluse raamlepingud kujutavad olulist edasiminekut rahalise toetuse järjepidevuse tagamisel. Euroopa standardiorganisatsioonid ja III lisa tingimustele vastavad organisatsioonid peavad aga probleemiks teadmatust selle suhtes, kui palju rahalisi vahendeid asjaomaste meetmete jaoks igal aastal eraldatakse. See võib takistada aasta töökava rakendamiseks nõutava tegevuse asjakohast kavandamist või konkreetset standardimistööd.

Kokkuvõttes tunnevad Euroopa standardiorganisatsioonid ja/või III lisa tingimustele vastavad organisatsioonid, et määrus on halduskoormust suurendanud. Ehkki kõnealuse koormuse hindamine näitas, et see moodustab mõistliku osa Euroopa Komisjoni eraldatud summast, tasub teha jõupingutusi selle nimel, et vähendada kahtlusi sedalaadi ebatõhususe suhtes.

Olukorda peaksid parandama Euroopa standardimisalane vademeekum liidu õiguse ja poliitika toetuseks ja komisjoni hiljutine otsus kasutada kooskõlas standardimist käsitleva määruse artikli 17 lõikega 4 ühekordseid väljamakseid, soodustades juurdepääsu liidupoolsele rahastamisele ning suurendades selle prognoositavust. Tegemist on esimese sammuga tulemuspõhise lähenemisviisi rakendamise suunas, mida on kavas sobival ajal hinnata.

- IKT tehnilised spetsifikatsioonid. IKT valdkonnas töötatakse mitmepoolse platvormi tasandil välja pidevalt ajakohastatavat IKT kava, mis toob koostöövahendina kokku Euroopa Komisjoni ja IKT standardimise sidusrühmad nii ELi kui ka üleilmsel tasandil, võimaldades teha rohkem koostööd ja kooskõlastada oma tegevust. Ühtlasi suurendab see IKT standardimisprotsessi läbipaistvust, kuna sellega kehtestatakse asjaomased meetmete loetelud ja koondatakse kokku iga käsitletava teemaga tegelevate eri sidusrühmade arvamused ja seisukohad. Vastu on võetud juba mitu riigihangete IKT tehnilist spetsifikatsiooni.

Kokkuvõttes on määrus suurendanud standardite ja Euroopa standardimise panust siseturu paremasse toimimisse, soodustanud majanduskasvu ja innovatsiooni ning aidanud kaasa ELi ettevõtete, eriti VKEde konkurentsivõimele. Võetud on meetmeid, et parandada ELi õigusaktide ja poliitika tarbeks komisjoni standardimistaotluste väljatöötamise läbipaistvust ning suurendada VKEde ja alaesindatud sidusrühmade osalust. Peale selle hõlbustab määrus innovatiivsete IKT tehnoloogiate potentsiaali ärakasutamist ning toetab ühtse turu elluviimist.