SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Resolutsioon 5/14 võeti vastu pärast mitut ÜRO Keskkonnaassamblee poolt alates 2014. aastast vastu võetud resolutsiooni ning oluliseks verstapostiks kujunes keskkonnaassamblee 3. istungjärk, kus ÜRO liikmesriigid avaldasid toetust mitmele meetmele, mille eesmärk on lõpetada plastprügi ja mikroplasti merre heitmine, ning mereprügi ja mikroplasti probleemiga tegeleva ajutise tähtajata eksperdirühma loomisele, et see uuriks mereprügi ja mikroplasti vastu võitlemisel esinevaid takistusi. Ajutine eksperdirühm lõpetas oma töö 2020. aastal. Ta tegi kindlaks mitu võimalust, kuidas reageerida üleilmsele plastireostuse kriisile, sealhulgas plasti käsitleva üleilmse kokkuleppe sõlmimine, mida toetas enamik eksperdirühma liikmetest, kes esindavad peaaegu kõiki piirkondi. 2021. aasta oktoobris avaldati ÜRO aruanne „Reostusest lahenduseni: mereprügi ja plastireostuse üleilmne hinnang“, et anda ÜRO Keskkonnaassamblee uuesti kokkukutsutud 5. istungjärgu (UNEA 5.2) osalejatele teavet üleilmse mereprügi ja plastireostuse ulatuse ja aspektide kohta.

Pärast Euroopa Komisjoni poolt 2020. aastal korraldatud sarnase meelsusega kohtumist valmistasid Peruu ja Rwanda ette resolutsiooni eesmärgiga algatada keskkonnaassamblee 5. istungjärgul läbirääkimised plastireostust käsitleva uue rahvusvahelise kokkuleppe üle. Mitu rahvusvahelist üritust, sealhulgas 2021. aastal Saksamaa, Ecuadori, Vietnami ja Ghana korraldatud mereprügi- ja plastireostusteemaline ministrite konverents, aitasid resolutsioonile toetust koguda ja viisid lõpuks resolutsiooni lõpliku ühehäälse vastuvõtmiseni.

Käesoleva soovituse eesmärk on tagada valitsustevahelise läbirääkimiskomitee koosolekutel Euroopa Liidu (EL) järjepidev ja tõhus läbirääkimispositsioon, et pidada läbirääkimisi plastireostust käsitleva rahvusvahelise õiguslikult siduva vahendi üle ja et see vastu võtta.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Plasti käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe üle läbirääkimiste alustamine on Euroopa Liidu rohelise kokkuleppe ja ringmajanduse tegevuskava täitmise oluline saavutus ning seotud paljude ELi poliitikameetmete ja õigusaktidega, sealhulgas merekeskkonna ja rannikuala kaitse kohta (eelkõige merestrateegia raamdirektiiv). Plasti käsitlev rahvusvaheline kokkulepe, millega võideldakse plastireostuse vastu selle tekkekohas, selle asemel et kasutada kulukaid ja ebatõhusaid viimase etapi lahendusi, on seega olnud viimastel aastatel üks liidu peamistest keskkonnaalastest prioriteetidest maailmas.

Liit on hiljuti võtnud plasti teemal vastu mitu sihipärast ja edumeelset poliitikaalgatust ja õigusakti. 2018. aastal esitati ringmajanduse tegevuskava osaks olevas plastistrateegias keskkonna kaitsmise ning mereprügi, kasvuhoonegaaside heite ja imporditud fossiilkütustest sõltuvuse vähendamise kava. Konkreetsetes meetmetes on käsitletud näiteks teatavate plasttoodete mõju keskkonnale, ühekordselt kasutatavat plasti, plasti rolli ringmajanduses, ökodisaininõudeid ja märgistust, plasti ja pakendijäätmeid ning eelseisvates algatustes keskendutakse tahtlikult lisatud ja tahtmatult keskkonda lastud mikroplastile. Strateegias analüüsiti ka üleilmsete meetmete rakendamise potentsiaali ning tehti kindlaks vajadus (muu hulgas) rahvusvaheliste standardite väljatöötamise järele, et suurendada tööstussektori usaldust ringlussevõetava ja ringlussevõetud plasti kvaliteedi vastu. Jäätmesaadetistega seoses märgiti, kui tähtis on tagada, et välismaale ringlussevõtmiseks saadetud plasti käideldakse ja töödeldakse samasugustel tingimustel kui need, mis kehtivad ELis, ja seega toetada jäätmekäitlusmeetmeid Baseli konventsiooni alusel; samuti tehti strateegias ettepanek töötada välja ELi sertifitseerimissüsteem ringlussevõtukäitiste jaoks. Strateegias kutsuti üles tegema tööstuses üleilmseid jõupingutusi, et edendada ringlussevõetava ja ringlussevõetud plasti laialdast kasutamist.

Ringmajanduse tegevuskava raames teeb komisjon lisaks ettepaneku kehtestada kohustuslikud nõuded ringlussevõetud materjali sisalduse ja jäätmete vähendamise meetmete kohta selliste oluliste toodete puhul nagu pakendid, ehitusmaterjalid ja sõidukid.

Eespool nimetatud merestrateegia raamdirektiivi alusel leppisid EL ja selle liikmesriigid 2020. aasta septembris kokku, et 100 meetri rannajoone kohta ei tohiks olla rohkem kui 20 prügieset, seades sellega ELi kestliku arengu eesmärgi 14.1 (2025. aastaks ära hoida ja märkimisväärselt vähendada merereostust (...), sealhulgas mereprügi (...)) täitmisel juhtpositsioonile. ELi merestrateegia raamdirektiivi rakendamise aluseks olevad tugimeetmed, mida viiakse ellu tihedas koostöös piirkondlike merekonventsioonide osalistega, on näidanud, et seire, andmete kogumise ja käitlemise ühtlustamine erinevates keskkonnamaatriksites on äärmiselt oluline selleks, et seada jõupingutused tähtsuse järjekorda ja kontrollida plastprügi vastu võitlemiseks võetud meetmete tulemuslikkust. Mereprügi tehniline töörühm tegeleb merestrateegia raamdirektiivi ühise rakendusstrateegia alusel ning tihedas koostöös piirkondlike merekonventsioonide osalistega tehnilise ühtlustamisega ja teeb koostööd Euroopa merevaatlus- ja andmevõrguga, kes on mereprügi andmete jaoks töötanud välja andmeplatvormi.

Uues rahvusvahelises kokkuleppes käsitletakse plastireostust, sealhulgas merekeskkonnas. Reostus ja selle allikate kõrvaldamine on samuti üks peamisi Euroopa rohelise kokkuleppe prioriteete ning viimati on seda käsitletud komisjoni õhu, vee ja pinnase nullsaaste strateegias ning kestlikkust toetavas kemikaalistrateegias. Hiljuti vastu võetud nullsaaste tegevuskavas seati 2030. aastaks vähendamiseesmärgid (st vähendada meres plastprügi 50 % ja mikroplasti sattumist keskkonda 30 %), millega muudeti mereprügi ja selle mõju käsitlevad ELi poliitikameetmed veelgi tulemuslikumaks. Plastireostusega võitlemine üleilmsel tasandil on seega suurel määral kooskõlas mitme olemasoleva liidu poliitikameetme ja õigusaktiga, mis on seotud keskkonna kaitsmisega reostuse eest ning milles käsitletakse näiteks jäätmeid, jäätmesaadetisi, kemikaale, suplusvee kvaliteeti ja muud (nt asulareovee puhastamist käsitlev direktiiv ja veepoliitika raamdirektiiv).

EL panustab oluliselt rahvusvahelistesse algatustesse, mis on otseselt seotud plastireostuse vähendamisega, näiteks riikidevahelisi jäätmesaadetisi käsitleva Baseli konventsiooni (mida hiljuti muudeti, et tõhustada kontrolli plastijäätmete üle) ning Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) plastprügi- ja mikroplastivastase tegevuskava rakendamisse. Lisaks osaleb EL aktiivselt kõigis Euroopa merepiirkondade plastireostusevastastes meetmetes (tehniline ja rahaline toetus Vahemere, Musta mere, Läänemere ja Kirde-Atlandi piirkondlikele tegevuskavadele) ning koostöös oma G7 ja G20 partneritega. EL oli ka plastireostust ja kestlikku plastikaubandust käsitleva WTO algatuse kaastoetaja.

Plast ja plastireostus ei ole mitte ainult keskkonnapoliitika küsimus. Allolevas jaos loetletakse mitmesugused liidu pädevusse kuuluvad valdkonnad, mille puhul see on asjakohane.