Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Arvamus teemal „Tööstuse muutused, territoriaalne areng ja äriühingute vastutus”

(2009/C 175/11)

17. jaanuaril 2008 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Tööstuse muutused, territoriaalne areng ja äriühingute vastutus”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööstuse muutuste nõuandekomisjon võttis arvamuse vastu 18. novembril 2008. Raportöör oli Antonello PEZZINI ja kaasraportöör Bernard GAY.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 449. istungjärgul 3.-4. detsembril 2008 (3. detsembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 168, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 3.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee leiab, et Lissaboni ja Göteborgi strateegiate kontekstis on oluline taaselustada kohalikke võrgustikke ehk teisisõnu avaliku ja erasektori ettevõtete, struktuuride ja infrastruktuuri orgaanilisi rühmi, kes kohaliku arengu heaks tehtavates ühisalgatustes kombineerivad heaolu ja konkurentsivõime kõrget taset sotsiaalse ja keskkonnaalase igakülgse vastutusega. See protsess määratlebki terve rea vastasmõjude tulemuse igas kohas.

1.2 Komitee toetab tugevalt ühenduse algatust arendada„sotsiaalselt vastutustundlikke piirkondi” (SVP), mida võib määratleda kui rohujuuretasandi demokraatia põhimõtte ühendamist kavaga panna ametiasutused ning kõik avaliku ja erasektori osalejad täit vastutust kandma, võttes seejuures eesmärgiks kohalike ressursside parima ärakasutamise ja konkurentsivõime suurendamise integreeritud strateegia.

1.3 Komitee nõuab, et sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatusega koos töötataks välja Euroopa tegevuskava, mille eesmärk on:

1.4 Ühenduse sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade (1) algatuse ja sellega seotud tegevuskava järelmeetmete osas väljendab komitee järgnevaid seisukohti:

1.5 Komitee toetab tugevalt sellise rohujuuretasandi demokraatia arendamist, mis suudab kaasata piirkonna poliitilises, majandus- ja sotsiaalelus osalejaid elukvaliteeti parandavate ning ELi piirkondade konkurentsivõimet ning jätkusuutlikku majandus- ja sotsiaalarengut ergutavate meetmete rakendamisesse.

1.6 Komitee leiab, et ühise ja uuendusliku osaluskultuuri arendamiseks on vaja teha suuremahulisi investeeringuid. Üleskutse demokraatlike väärtuste järgmisele peab tulema asjaomaselt kogukonnalt tervikuna ning suurelt hulgalt erinevate tegevusvaldkondade huve esindavatelt ettevõtjatelt ja asutustelt. Sellega seoses tuleks ettevõtteid vaadelda kui kogukonda, mis loob jõukust, pidades silmas parema ühiskonna arendamist antud piirkonnas.

1.7 Selles osas nõuab komitee, et esimesel võimalusel leiaksid järgimist need Euroopa Ülemkogu 13. ja 14. märtsi 2008 märkused, mis tehti (i) kohaliku ja piirkondliku tasandi võtmerolli kohta majanduskasvu ja töökohtade tagamisel ning (ii) selle kohta, kui tähtis on arendada kõikide poliitilises, majandus- ja sotsiaalelus osalejate võimet sekkuda kohaliku või piirkondliku tasandi juhtimisse.

1.8 Komitee on samuti kindlal seisukohal, et Euroopast peab saama sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade (2) tippkeskus, mis rajaneb keskkonnajuhtimis- ja keskkonnaauditeerimissüsteemide (EMAS) ning ettevõtete sotsiaalse vastutuse (ESV) edukal rakendamisel ning mis avardab vastava tegevusraamistiku piirkondlikku mõõdet. Eesmärk on tagada, et ühine vastutus oleks tegur, millega tööandjad pidevalt arvestavad, kusjuures neil peab olema võimalik saada kasu võrgustikest ja klastritest ning olla täielikult kaasatud piirkondliku strateegilise arendamise makroökonoomilisse protsessi.

1.9 Eelkõige on komitee arvamusel, et mikro- ja väikeettevõtteid ning kogu sotsiaalmajandust oma kõikehõlmava ja olulise kogemustepagasiga peab aitama ning võimaldama neile ligipääsu eriteadmistele ning paremaid krediidi- ja mikrokrediiditingimusi, eesmärgiga arendada ärijuhtimise vorme, milles arvestatakse keskkonna, piirkonna ja selle elanikega.

1.10 Komitee on seisukohal, et ühenduse sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatus ja selle tegevuskava peaksid edendama kohalikku struktureeritud sotsiaaldialoogi ning soodustama mestimist kohalike asutuste vahel, eelkõige piiriüleselt. Tugevam partnerlus peaks tõstma erinevate tegevusnäitajatega ja tihti omavahel konkureerivate piirkondlike omavalitsuste üldist suutlikkust ja tulemuslikkust ning laiendama nende eriteadmisi.

1.11 Lõpetuseks rõhutab komitee mitmetasandiliste valitsemissüsteemide tähtsust, kuna need tagavad kooskõlastatuse kõrge taseme, nii et kohalikul tasandil ei lahutatakse seda, mida siseturg juba on ühendanud. Samal ajal tuleb vältida fragmenteerimist ja diskrimineerimist, mis nõrgestaks veelgi Euroopa majandust rahvusvahelistel turgudel.

2. Sissejuhatus

2.1 4. märtsil 2008 peetud ELi eesistujariigi territoriaalse dialoogi teemalisel konverentsil rõhutati ühtekuuluvuspoliitika prioriteedina kohalike ja piirkondlike kogukondade rolli muudetud Lissaboni eesmärkide saavutamisel.

2.2 Käesoleva arvamusega püüab komitee Lissaboni strateegia rakendamiseks ning sise- ja rahvusvahelistel turgudel konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise majanduse loomiseks määratleda suhet piirkondade ning poliitilises, majandus- ja sotsiaalelus osalejate vahel.

2.3 Lähtekoht on parandada oskust näha ette majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid muutusi, organiseerida sotsiaalselt vastutustundlikku piirkonda (SVP) (3) luua aitavaid isikuid ning määratleda ettevõtete, haldusorganite, sotsiaalpartnerite ja kõigi nende osalejate kohustused, kes aitavad muuta piirkonda konkurentsivõimelisemaks, keskendudes kõikehõlmavale ja ühtsele Euroopa sotsiaalmudelile (4).

Sõltuvalt oma ülesehitusest võib piirkondlik majandus olla rahvusvahelise konkurentsi ees suuremal või vähemal määral kaitsetu. Veelgi enam, sisemajanduse kogutoodangu (või lisandväärtuse) näitaja ei peegelda enam piirkonna majanduslikku õitsengut kahel põhjusel. Sellega seoses tervitab komitee komisjoni poolt hiljuti avaldatud dokumenti „Roheline raamat territoriaalse ühtekuuluvuse kohta. Territoriaalse mitmekesisuse muutmine Euroopa tugevaks küljeks”, (5) mille kohta koostatakse ka eraldi arvamus.

2.4.1 Esiteks, mitte kogu tööst ja kapitalist või turul tegutsevate tootjate tasutud maksudest saadavat tulu ei kasutata päritolupiirkonna kasuks, vaid osa ressursse „eksporditakse”.

2.4.2 Ning teiseks (mis on isegi olulisem), piirkonnad saavad rahalisi vahendeid ka muudest allikatest peale tootjate (avalike teenistujate palgad, pensionid, kapitalitulu, turistide tehtud kulutused, mujal töötavate inimeste teenitud tulu, muud sotsiaaltoetused peale pensionide jne).

Nende juhtimismeetmete ulatus, mida valitsusasutused ja ettevõtted saavad kasutada jätkusuutliku arengu projektide ja poliitika toetamiseks, laieneb ja muutub järjest üksikasjalikumaks. Eelkõige hõlmavad kõnealused juhtimismeetmed järgnevat:

2.5.1 Standardid

2.5.2 Struktuurid

2.5.3 Lepingud

2.6 Komitee leiab, et on oluline kõnealuste seadusandlike, normatiivsete ja vabatahtlike meetmete rakendamise konsolideerimist, täiendamist ja kooskõlastamist jätkuvalt parandada, et seeläbi koordineerida osaluse erinevaid eesmärke ja tasandeid ning saavutada tõhusad ja mõjusad tulemused, millesse on panustanud kõik.

2.7 Pidades silmas 2007. aasta Leipzigi hartat (9) ja ELi territoriaalset tegevuskava, mille kohta komitee on teinud oma märkused, (10) on rõhk järjest enam nihkunud territoriaalsele ühtekuuluvusele, selleks et

2.8 Territoriaalne tegevuskava on strateegiline raamistik, mis annab piirkondliku arengu poliitikale Lissaboni ja Göteborgi strateegiatele vastava suuna.

2.9 Arvamuses tööstuse muutuste territoriaalse juhtimise kohta (12) märkis komitee, et „piirkondlik või kohalik identiteet tähendab teatud ühiste väärtuste toetamist, tunnustamist ja nende suhtes tuntavat empaatiat ühise tulevikunägemuse raames”. Komitee nõudis samuti territoriaalselt terviklikku lähenemisviisi ja juhtimisstrateegiat sotsiaalselt vastutustundliku piirkonna (SVP) arendamiseks. Komitee leidis, et kõnealune strateegia peaks eelkõige hõlmama järgmisi aspekte:

Sünergia tagamiseks ja kattuvuste või vastuolude vältimiseks nõuavad kõnealused algatused kohalikelt, piirkondlikelt ja riigiasutustelt ning ELi asutustelt lisaks tihedale kooskõlastusele ka järgmist:

2.10.1 Selle protsessi käigus peaksid samuti paranema poliitilisi ja haldusotsuseid tegevate isikute oskused ja pädevus, et tagada püsivad tingimused, mis on vajalikud nende piirkondadesse pikaajaliste investeeringute ligimeelitamiseks ning mikro- ja väikeettevõtete loomiseks kestva arengu raames.

Komitee peab väga oluliseks protsessi, mis võib viia piirkonna määratlemiseni „sotsiaalselt vastutustundliku piirkonnana” (SVP) (15).

2.11.1 Piirkond saavutab sotsiaalselt vastutustundliku piirkonna staatuse, kui ta suudab osalusdemokraatia abil integreerida sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid küsimusi majandusalastesse otsustesse, mudelitesse ja põhimõtetesse, et edendada konkurentsivõimet, häid tavasid ja pidevat dialoogi sidusrühmade vahel, eesmärgiga soodustada uuendustegevust ja konkurentsi.

3. Rohujuure tasandi demokraatiaga konkurentsivõimelise ja jätkusuutliku arengu suunas

3.1 Komitee leiab, et elukvaliteedi ning ELi piirkondade konkurentsivõimelise ja jätkusuutliku sotsiaalmajandusliku arengu parandamiseks tuleb arendada rohujuure tasandi demokraatiat, mis suudab otsuste tegemisse kaasata piirkonna poliitilises, majandus- ja sotsiaalelus osalejaid. Erinevad avaliku ja erasektori osapooled peaksid tegema koostööd, et tegeleda vastavate piirkondade tugevate ja nõrkade külgede ning ettevõtete ja töökohtade arvu suurendamise väljavaadetega.

3.2 Rohujuure tasandi demokraatia kui Euroopa juhtimissüsteemi tugisamba vormid ja menetlused sõltuvad suurel määral riikide erinevatest taustsüsteemidest, kuid selle põhielemendid peaksid olema alljärgnevad:

3.3 Piirkondade arendamiseks on vaja rohujuure tasandi demokraatia täielikku rakendamist, kuid arengu haldamiseks ka struktureeritud juhtimist (21) kohalikul tasandil.

3.4 Hea juhtimine piirkondlikul tasandil peab seadma endale esimeseks eesmärgiks soodustada ja arendada kõiki ettevõtete omavahelisi ning ettevõtete ja kollektiivseid huve esindavate osalejate vahelisi koostöövorme ja partnerlusprotsesse nii, et nendest saaksid kasu mõlemad osapooled.

3.5 Demokraatlik juhtimine piirkondlikul tasandil on detsentraliseeritud kõiki osapooli kaasav otsustusprotsess, mis komitee arvates peaks põhinema läbipaistvuse ja vastutuse põhimõtetel ning osalusel rajaneval lähenemisviisil, hõlmates keskmise ja pikaajalise arengu ühise strateegilise nägemuse analüüsi, määratlemist, rakendamist ja juhtimist.

3.6 Komitee leiab, et mitmetasandilises partnerlussüsteemis on oluline alt-üles ja ülalt-alla protsesside optimaalne kombineerimine, kompromissi leidmine kahe protsessi vahel on edu pant.

3.7 Komitee leiab, et uuendusliku osaluskultuuri loomiseks on vaja teha suuremahulisi investeeringuid, kuna demokraatlike väärtuste järgmist peab nõudma asjaomane piirkondlik kogukond tervikuna, samuti märkimisväärne hulk erinevate tegevusvaldkondade huve esindavaid ettevõtjaid ja asutusi.

Komitee on kindlal seisukohal, et ELi piirkondade areng peab piirkondade konkreetse potentsiaali optimeerimiseks rajanema mõjusatel ja sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade mõistel põhinevatel jätkusuutliku arengu strateegiatel.

3.8.1 Komitee jääb oma hiljutises vastavasisulises arvamuses (22) tehtud märkuste juurde.

4. Ühenduse tasandi püüdlus arendada „sotsiaalselt vastutustundlikke piirkondi”

Komitee toetab tugevalt sellist ühenduse algatust arendada sotsiaalselt vastutustundlikke piirkondi (SVP), mis ühendab eesmärgid nagu rohujuure tasandi demokraatia, laialdane ja uuenduslik osaluskultuur kindlustamine, riiklikele ja ühenduse Lissaboni tegevuskava raamistikele vastav tulemuslik juhtimine piirkondlikul tasandil ning mitme osapoole ja sektori vaheline partnerlus, mis võib suurendada piirkonna ligitõmbavust ja konkurentsivõimet rahvusvahelisel turul, prognoosides tööstuse muutusi ja suurendades kohalikku sotsiaalset kapitali.

4.1.1 Sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatuse esmane eesmärk on tagada Euroopa, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil rakendatavate meetmete kooskõlastamine ja omavaheline vastavus.

4.2 Komitee usub, et sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatusega peaks kaasnema tõelise Euroopa tegevuskava väljatöötamine, mille eesmärk on:

4.3 Komitee arvab, et sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatus ja sellega kaasnev tegevuskava peavad kooskõlastama omavahel punktis 2.7 märgitud vabatahtlikud ja normatiivsed meetmed ja ühendama need sidusasse süsteemi, kus kõikide valdkondade (sealhulgas finants- ja kohaliku avaliku sektori) ettevõtete vastutus on kohaliku kasvustrateegia eesmärkide saavutamisel ja töökohtade loomisel riiklike ja ELi tasandi strateegiate raames olulise tähtsusega.

Komitee leiab, et ettevõtete sotsiaalne vastutus (26) peab moodustama avatud koostöö raamistiku vabatahtliku osa ning ettevõtete sotsiaalset vastutust tuleb edendada ja soodustada osalusvõimaluste pakkumise ning ühise nägemusega, eelkõige mikro- ja väikeettevõtete osas, sest need ettevõtted on kohaliku arengu alustala.

4.4.1 Sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatus peab põimima ühisesse identiteeti laialdased uuendustegevust propageeriva osaluskultuuri isiklikud ja eetilised väärtushinnangud. See ei tohi muutuda mitte üksnes tööandja identiteediks, vaid peab kuuluma kogu piirkonna avaliku ja erasektori ning piirkonnasiseste ja piirkondadevaheliste viitevõrgustike ja klastrite/piirkondade aktiivsele osale.

4.5 Piirkondlikel õpikogukondadel peab olema võimalus kasutada interaktiivseid ja koostoimivaid telemaatikastruktuure ja vastavat infrastruktuuri, alates e-valitsusest ja IDABC platvormist, (27) mis pakub avaliku sektori asutustele, ettevõtetele ja üksikisikutele üleeuroopalisi veebipõhiseid haldusteenuseid eesmärgiga parandada Euroopa riiklike haldusorganite tõhusust ja nendevahelist koostööd, samuti koostööd organiseeritud kodanikuühiskonnaga.

Komitee on kindlal seisukohal, et Euroopast peab saama sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade tippkeskus, mis rajaneb keskkonnajuhtimis- ja keskkonnaauditeerimissüsteemide (EMAS) ning ettevõtete sotsiaalse vastutuse edukal rakendamisel ning mis annab vastavale tegevusraamistikule piirkondlikule mõõtme.

4.6.1 Tõhususe tagamiseks ei tohiks piirkonna strateegilise arendamise käigus tegeleda poliitiliste küsimustega (nagu näiteks kohalike omavalitsuste valimistega), vaid tuleks suhelda piirkonna kõigi, nii võimul olevate kui ka opositsiooniliste poliitiliste jõududega ning luua valijate ja/või valitud esindajate kestva ühise vastutuse baas.

Mikro- ja väikeettevõtetel peab olema võimalus saada kasu eriteadmistest, mida pakutakse lihtsas keeles ja lihtsal viisil, samuti paremast ligipääsust krediidile ja mikrokrediidile, sest see soodustab keskkonnateadlikku ning vastava piirkonna ja selle sotsiaalse kapitaliga arvestavat ärijuhtimist.

4.7.1 Veelgi enam, sotsiaalmajanduslikel ettevõtetel on oma roll sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade arengus, kuna nad innustavad sotsiaalset ühtekuuluvust ja jätkusuutlikkust, jaotavad kasumi oma liikmete vahel ja rakendavad osalusdemokraatlikke juhtimismeetodeid.

4.8 Kohalikud koolid, ülikoolid ja teadusasutused peaksid olema ühendatud Euroopa piirkondlikeks ja piirkondadevahelisteks pädevusvõrgustikeks, nagu on sätestatud teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi võimekuse programmis ning hariduse ja koolituse programmis aastani 2010. See tagab kohalikele asutustele andeka ja väljaõppinud inimressursi, millest väikestes ettevõtetes on sageli puudus, kuid mis on vajalik piirkondliku arengustrateegia edukaks elluviimiseks.

4.9 Komitee on seisukohal, et ühenduse sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatus peaks edendama kohalikku struktureeritud sotsiaaldialoogi ning soodustama mestimist kohalike asutuste vahel, et aidata kaasa tugevamate suutlikkust tõstvate partnerluste loomisele erineva tulemuslikkusega piirkondlike omavalitsuste vahel. SVP 21 harta koostamine peaks suurendama ka sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade kokkukuuluvust ja tõhusust.

4.10 Lõpetuseks nõuab komitee, et ühenduse sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade algatusega kaasneksid hindamised, võrdlusuuringud ja kontrollid, et loodaks andmebaas, mis sisaldaks piirkonna sissetulekuid ühe elaniku kohta ning et iga kahe aasta tagant koostataks aruanne, mis esitatakse Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komiteele.

5. Riiklike ametiasutuste panus

5.1 Liikmesriigid peaksid rakendama sätteid ühetaoliselt, et säilitada ELi siseturu ühtsus, samuti peaksid liikmesriigid kasutama toetusmehhanisme ja tõkkeid. Muu hulgas peaks riiklikud ametiasutused tegema järgmist:

5.2 Piirkondlikud ja kohalikud ametiasutused peaksid tegema järgmist:

5.3 Piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused peaks esmatähtsa toiminguna vahetama kogemusi parimate tavade ja piirkondadevaheliste võrgustike osas ning tegema ühtse nägemuse määratlemiseks vajaliku tulevikuanalüüsi.

6. Ettevõtete panus: ettevõtted peaksid tegutsema vastutustundlikult oma piirkonna suhtes

6.1 Komitee leiab, et bürokraatiat ja protseduure juurde tekitamata tuleb ettevõtetel aidata taaselustada kohalikke võrgustikke, mille liikumapanevaks jõuks ja lahutamatuks osaks nad on, sealhulgas:

7. Saavutused kõnealuses vallas: edulood

7.1 Sotsiaalselt vastutustundlike piirkondade arendamiseks ELis ning ELi territoriaalse poliitika suuremal ja positiivsemal määral nähtavaks muutmiseks on tehtud Euroopas erinevaid algatusi ning alustatud erinevate poliitiliste programmide elluviimist: Näiteid nende algatuste kohta võib leida CCMI veebilehelt (http://www.eesc.europa.eu/sections/ccmi/index_fr.asp), kus leidub ka teavet Lille'is 25. septembril 2008 käesoleva arvamuse ettevalmistamise raames toimunud arutelu kohta (vt käesoleva arvamuse pealkirja alt).

(1) Vt punkti 1.2.

(2) Vt punkti 1.2.

(3) Vt punkti 1.2.

(4) Euroopa sotsiaalmudel peab pakkuma ettekujutuse demokraatlikust, keskkonnasõbralikust, konkurentsivõimelisest, solidaarsest ja sotsiaalselt kaasavast heaolupiirkonnast kõigile Euroopa kodanikele. (Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Sotsiaalne ühtekuuluvus: Euroopa sotsiaalmudeli konkretiseerimine”, ELT C 309; 16.12.2006, lk 119).

(5) KOM(2008) 616 lõplik.

(6) Nimekiri nendest liikmesriikidest, kes on viinud oma õigusaktid vastavusse ETKR-i loomiseks vajalike nõuetega, on toodud ära Regioonide Komitee veebilehel (alajaotise „Tegevused ja üritused” all).

(7) Määratlemaks ja loomaks sotsiaalpartnerite toel uusi tööhõivevõimalusi.

(8) Vt ELT L 145, 4.6.2008, 23. aprilli 2008. a määrus (EÜ) nr 450/2008.

(9) Vt 25. mai 2007 a Euroopa säästvate linnade Leipzigi harta.

(10) Vt arvamus teemal „Territoriaalne tegevuskava”, ELT C 168, 20.7.2007, lk 16–21.

(11) Vt arvamus teemal „Tööstuse muutuste territoriaalne juhtimine: sotsiaalpartnerite roll ning konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi panus”, ELT C 318, 23.12.2006, lk 12–19.

(12) Vt eelmine allmärkus.

(13) Vt arvamust teemal „Ümberkorraldused ja tööhõive – ümberkorralduste ennetamine ja nendega kaasaminek tööhõive arengut silmas pidades: Euroopa Liidu roll”, KOM(2005) 120 lõplik, ELT C 65, 17.3.2006, lk 58–62.

(14) Vt arvamus teemal „Linnakeskkonda käsitlev temaatiline strateegia”, KOM(2005) 718 lõplik – SEK(2006) 16, ELT C 318, 23.12.2006, lk 86–92.

(15) Vt nõukogu uuendatud strateegiat (9. juuni 2006.a. dokument 10117/06, punktid 29 ja 30).

(16) Nt piirkondlikud sotsiaaldialoogi komisjonid Poolas.

(17) SWOT = tugevuste, nõrkuste, võimaluste ja riskide analüüs.

(18) „Tulevikuanalüüs on süstemaatiline, osaluspõhine, tuleviku kohta teavet koguv keskmise pikkusega või pikaajaline nägemuse loomise protsess.”

(19) EMAS = keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteem.

(20) Vt arvamust teemal „Euroopa tööstuspiirkonnad ja uued teadmiste võrgustikud”, ELT C 255, 14.10.2005, lk 1–13.

(21) Vt OECD Territorial Outlook– 2001. a väljaanne.

(22) Vt EMSK 7.4.2005. aasta arvamus „Euroopa tööstuspiirkonnad ja uued teadmiste võrgustikud”ELT C 255, 14.10.2005.

(23) Euroopa territoriaalse koostöö rühmitused – koostöövahend ühenduse tasandil, mis võimaldab koostöörühmitustel ellu viia ühenduse poolt kaasrahastatavaid territoriaalseid koostööprojekte või rakendada territoriaalse koostöö meetmeid, mida on algatanud liikmesriigid – määrus (EÜ) nr 1082/2006 (ELT L 210, 31.7.2006).

(24) Euroregioonid: struktuurid piiriüleseks koostööks Euroopa Liidu ja/või naaberriikide piirkondade vahel, et edendada ühiseid piiriüleseid huve ja teha koostööd piiriäärsete kogukondade ühiseks hüvanguks.

(25) Vt EMSK arvamus teemal „Euroopa tööstuspiirkonnad ja uued teadmiste võrgustikud”, ELT C 255, 14.10.2005.

(26) Vt arvamusi teemal „Majanduskasvu ja tööhõivepartnerluse rakendamine, muutes Euroopa ettevõtete sotsiaalse vastutuse eeskujuks” (KOM(2006) 136 lõplik), ELT C 325, 30.12.2006, lk 53–60, ja teemal „Roheline raamat: Euroopa raamistiku edendamine ettevõtete sotsiaalse vastutuse alal” (KOM(2001) 366 lõplik), EÜT C 125, 27.5.2002, lk 44–55.

(27) IDABC = üleeuroopaliste e-valitsuse teenuste koostalitlusvõimeline osutamine riiklikele haldusasutustele, ettevõtetele ja kodanikele, vt arvamus CESE 1610/2003.

(28) Arvamus teemal „Maksuõiguses territoriaalsuse põhimõtte rakendamise mõju tööstuse muutustele”, ELT C 120, 16.5.2008, lk 51–57.

(29) Direktiiv 85/337/EMÜ, mida on muudetud nõukogu 3.3.1997 direktiiviga 97/11/EÜ ja 26.5.2003 direktiiviga 2003/35/EÜ.

(30) Keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivi (2001/42/EÜ) eesmärk on tagada, et teatud planeeringute ja programmide koostamisel ning enne nende kehtestamist tehtaks kindlaks planeeringute ja programmide keskkonnamõjud ning hinnataks neid, eelkõige nende territoriaalset ulatust arvestades.

APPENDIX I

to the opinion on „Industrial change, territorial development and responsibility of companies”

(CCMI/055)

Report on the hearing held in Lille on 25 September 2008, at the headquarters of the Nord-Pas de Calais Regional Council

Under the French presidency of the European Union, the European Economic and Social Committee's Consultative Commission on Industrial Change (CCMI) and the Nord-Pas de Calais (NPdC) Regional Council organised a hearing on Industrial change, territorial development and responsibility of companies (subject of the opinion for which this is the appendix), which took place in the regional council's hemicycle. The hearing was attended by over 90 key guests from 12 European countries and high-level local and regional bodies, both public and private, together with representatives from three of the European Commission's directorates-general.

With the participation of the regional council president, Daniel Percheron, the CCMI president, Joost van Iersel, the study group president, Martin Siecker, the rapporteur, Antonello Pezzini, and the co-rapporteur, Bernard Gay, promoter of this important initiative, a wide-ranging and animated debate was held on regional and local development, governance, the revitalisation of production, the need for shared views of future trends, sectoral and inter-sectoral prospects for the growth of competitive employment, and mechanisms for active democracy through the development of a participatory culture in an area successfully combining an adequate level of wellbeing with the duties which are an integral part of social responsibility.

In our globalised economy, territorial development and industrial change are closely connected and interdependent. The opinion aims to take a territorial approach to assessing the prospects for socio-economic change, focusing primarily on the development strategies designed by local and regional bodies and on the centres of competence set up by private and public stakeholders. The analysis thus focuses on the regions' capacity to cope with and adapt to irreversible changes through collective responsibility-sharing systems, taking into account the concept of corporate societal responsibility.

NPdC is considered a region with a rich fund of experience in these fields and the CCMI therefore asked it to cooperate in organising a hearing in Lille. The two organisations pooled their resources with a view to taking stock of the experiences of regional development stakeholders and noting their proposals for harmonious regional development.

Listening to the problems, solutions and experiences outlined by the most qualified representatives of the „real world” in the NPdC region (businessmen, presidents of business clubs and hubs of competitiveness, trade unions and representatives of the social economy, universities, the professions and public administration at various levels) and the wide-ranging exchange of ideas which ensued led to the identification of innovative strategies and key priorities which, alongside the generous hospitality of the NPdC regional council and the friendly relations established during the hearing, forged strong contacts with a profound impact on the CCMI's work.