EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 19.10.2021 COM(2021) 644 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 2021. aasta teatis ELi laienemispoliitika kohta {SWD(2021) 288 final} - {SWD(2021) 289 final} - {SWD(2021) 290 final} - {SWD(2021) 291 final} - {SWD(2021) 292 final} - {SWD(2021) 293 final} - {SWD(2021) 294 final}



I. SISSEJUHATUS Käesolevas teatises antakse ülevaade arengutest viimase laienemispaketi järel, mis võeti vastu oktoobris 2020. Selles analüüsitakse Lääne-Balkani ja Türgi edusamme, ette tulnud katsumusi ja tegemist vajavaid reforme ning esitatakse järeldused ja soovitused eelseisvaks perioodiks. Selles võetakse arvesse konkreetseid asjaolusid, sealhulgas COVID-19 pandeemiat, mis on mõjutanud arengut ELis ja piirkonnas. 6. oktoobril 2021 toimunud ELi ja Lääne-Balkani tippkohtumine andis ELi Lääne-Balkani partneritele olulise signaali selle kohta, et nende tulevik on Euroopa Liidus. ELi kindel ja strateegiline pühendumus sellele piirkonnale kajastus mitmes olulises meetmes, mis tõid Lääne-Balkani kodanikele käegakatsutavat kasu, alates jätkuvast toetusest COVID-19 vastumeetmetele kuni majandus- ja investeerimiskava alusel võetud märkimisväärse rahastamiskohustuseni, mille eesmärk on toetada piirkonna pikaajalist arengut ja jätkusuutlikku taastumist. Juhid leppisid kokku koostöö tugevdamises mitmes valdkonnas, sealhulgas julgeoleku alal, ning võtsid kohustuse korraldada ELi ja Lääne-Balkani riikide tippkohtumisi regulaarsete üritustena. COVID-19 pandeemia tabas 2020. aasta teisel poolel ja 2021. aasta alguses Lääne-Balkanit rängalt. Pärast ELi algset üle 3,3 miljardi euro suurust paketti Lääne-Balkani inimeste ja ettevõtjate toetuseks lisati majandus- ja investeerimiskavaga veel 9 miljardit eurot, et toetada ühinemiseelse abi rahastamisvahendist (IPA) piirkonna sotsiaal-majanduslikku taastumist. Selle eesmärk oli tekitada 20 miljardi euro ulatuses lisainvesteeringuid. Kõik Lääne-Balkani partnerid on ühinenud COVAXi rahastuga, millele EL on Euroopa tiimi osana praeguseks eraldanud üle 3 miljardi euro. COVAX tagab osalevatele partneritele kokkulepitud hinnaga juurdepääsu ohututele ja tõhusatele COVID-19 vastastele vaktsiinidele. Peale COVAXile mõeldud väga korraliku toetuse eraldas Euroopa Liit 70 miljonit eurot toetustena Lääne-Balkanile peamiselt ELi ostetud vaktsiinide edasimüügiks. Esialgu toimetati neile 2021. aasta maist kuni augustini Austria abiga 650 000 doosi, millele järgnesid annetused Euroopa tiimi nimel mitmest liikmesriigist. Kokku on EL ja selle liikmesriigid Lääne-Balkanile üle andnud 2,9 miljonit vaktsiinidoosi. Vaktsiine ja meditsiinimaterjali aitas liikmesriikidest ja rescEU erakorralise meditsiini varudest tarnida ELi elanikkonnakaitse mehhanism. EL toetab ka edaspidi kõigi partnerite vaktsineerimiskavasid, et aidata saavutada 2021. aasta lõpuks ELi keskmisega sarnane vaktsineerituse määr. Võttes arvesse Lääne-Balkani Euroopa perspektiivi, on EL jätkuvalt käsitlenud piirkonda privilegeeritud partneritena, kaasates neid ELi mehhanismidesse ja vahenditesse, sealhulgas terviseohutuse komitee koosolekutesse, meditsiiniliste vastumeetmete ühishangetesse, liidu elanikkonnakaitse mehhanismi, solidaarsusfondi, repatrieerimisalasesse konsulaarabisse ning meditsiinivarustuse vabastamisesse ELi ajutistest ekspordipiirangutest. Lisaks saavad Lääne-Balkani partnerid kasutada vaktsiiniostude jaoks ette nähtud toetusi ka selleks, et katta kulusid, mis tulenevad ELi COVIDi digitõendite süsteemiga täieliku vastavuse saavutamiseks vajalikest tehnilistest nõuetest. Põhja-Makedoonia Vabariik saavutas sellise vastavuse augustis ja Albaania Vabariik septembri alguses. Osalemine ELi COVIDi digitõendite süsteemis hõlbustab reisimist Lääne-Balkani ja ELi vahel ning aitab piirkonnal leevendada pandeemia majanduslikke ja sotsiaalseid tagajärgi. Et teha koostööd ja näidata üles solidaarsust Türgiga COVID-19 pandeemia küsimustes, käivitati esimesed ELi rahastatud vastumeetmed kohe pärast pandeemia puhkemist. Seni on Euroopa Liit COVID-19 ennetamiseks ja raviks ning majanduslike ja sotsiaalsete tagajärgede leevendamiseks kaasanud ELi rahalisi vahendeid rohkem kui 105 miljoni euro ulatuses. Eelkõige võeti pagulasrahastu alusel kasutusele ligikaudu 64 miljonit eurot, et täita pagulaste COVID-19ga seotud vajadusi. Türgi oli üks esimesi riike, mis ühines ELi COVIDi digitõendite süsteemiga, ja see võimaldas ELil ja Türgil tõendeid vastastikku tunnustada. Augustis 2021 käivitas Türgi ELi elanikkonnakaitse mehhanismi ja palus õhusõidukeid, et aidata võidelda Egeuse mere ja Vahemere rannikualadel puhkenud tulekahjudega. Ülevaade peamistest arengusuundumustest Montenegro ja Serbia leppisid kokku, et kohaldavad 2020. aasta muudetud metoodikat, mis on sätestatud komisjoni teatises „Ühinemisprotsessi tõhustamine – Lääne-Balkani riikide usutavad väljavaated saada ELi liikmeks“ . See kokkulepe kinnitati esimestel nende riikidega peetud valitsustevahelistel poliitilistel konverentsidel 22. juunil 2021 ning see näitas ELi kindlat tahet nende ühinemisläbirääkimistega edasi jõuda. Esimene muudetud metoodika alusel toimunud valitsustevaheline konverents Montenegroga näitas kätte poliitilise suuna töö kiirendamiseks, et täita õigusriigialased vahekriteeriumid – see on järgmine verstapost, milleni tuleb jõuda, et ühinemisläbirääkimistel edasi liikuda. Esimesel läbivaadatud metoodika alusel peetud valitsustevahelisel konverentsil Serbiaga pandi paika tee teemavaldkondade avamise poole, tuginedes riigi eeldatavatele edusammudele, eelkõige õigusriigi reformidele. Kooskõlas läbivaadatud metoodikaga hindab komisjon käesolevas teatises esitatud järeldustes ja soovitustes Montenegro ja Serbiaga peetavate ühinemisläbirääkimiste üldist tasakaalu ning teeb kummagi riigi jaoks ettepanekuid edasise tegevuse kohta. Järgmised valitsustevahelised konverentsid peaksid toimuma pärast käesoleva iga-aastase aruannete paketi ja sellele järgnevate nõukogu järelduste avaldamist. Sõltuvalt nõukogus saavutatud kokkuleppest moodustavad need konverentsid foorumi, kus avada teemavaldkondi, pidada poliitilist dialoogi reformide üle, saada ülevaade ühinemisprotsessist tervikuna ja teha plaane eelolevaks aastaks, sealhulgas edasiste teemavaldkondade ja peatükkide avamise ja sulgemise ning võimalike parandusmeetmete võtmise kohta. Põhja-Makedoonia ja Albaaniaga peetavate läbirääkimiste raamistiku osas on otsustav see, et ELi liikmesriigid viiksid arutelud viivitamata lõpule ning et esimesed valitsustevahelised konverentsid Albaania ja Põhja-Makedooniaga korraldataks võimalikult kiiresti juba Sloveenia eesistumise ajal. Põhja-Makedoonia on ELi reformide elluviimisel hoidnud stabiilset ja kindlat tempot, eelkõige olulisemates valdkondades, nagu õigusriik, sealhulgas võitluses korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastu. Riik täidab jätkuvalt esimese valitsustevahelise konverentsi pidamiseks vajalikke eeltingimusi. Seni lahendamata kahepoolsed küsimused Bulgaaria ja Põhja-Makedoonia vahel tuleb lahendada esmatähtsa küsimusena. Albaania edusammud valimisreformi läbiviimisel ja jätkuvad head tulemused olulisemate õigusriigi reformide rakendamisel on komisjoni hinnangul andnud alust arvata, et riik on täitnud tingimused, mis on vajalikud ühinemisläbirääkimiste esimese valitsustevahelise konverentsi pidamiseks. Ühinemisläbirääkimiste ametliku alustamise viibimine avaldab negatiivset mõju ELi usutavusele. Komisjoni arvamuses Bosnia ja Hertsegoviina Euroopa Liidu liikmeks astumise avalduse kohta määrati kindlaks 14 põhiprioriteeti, mida Bosnia ja Hertsegoviina peab järgima, et komisjon saaks soovitada alustada ELiga ühinemise läbirääkimisi. Nõukogu kinnitas need 14 põhiprioriteeti detsembris 2019. Selleks, et komisjon saaks kaaluda Bosniale ja Hertsegoviinale kandidaatriigi staatuse andmist, peab viimane olema teinud teatava kriitilise hulga reforme, millega liikuda nende 14 põhiprioriteedi täitmise poole. EL on jätkuvalt toetanud Kosovoga * sõlmitud stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu rakendamist. Komisjoni ettepanek vabastada Kosovo kodanikud viisanõudest on nõukogus veel menetluses ja seda tuleks käsitleda kiireloomulise küsimusena. Komisjon jääb oma hinnangu juurde, et kõik nõukogu kehtestatud kriteeriumid viisanõude kaotamiseks Kosovo suhtes on täidetud. Lääne-Balkani majandus- ja investeerimiskava keskendub piirkonna ja ELi vahelise sotsiaal-majandusliku lõhe vähendamisele. See annab piirkonnale abi investeeringute ja poliitiliste algatuste kaudu sellistes valdkondades nagu transport, energeetika, digiüleminek, rohetegevuskava, erasektori toetamine, majandusintegratsioon, innovatsioon ja inimkapitali arendamine. Kavas tunnistatakse õigusriigi keskset rolli kestliku arengu nurgakivina ning rõhutatakse, et koos struktuursete majandusreformidega tuleks lisaks juhtalgatuste rakendamisele jätkata edenemist ka põhialuste valdkonnas. Kava rakendamiseks võtab EL aastatel 2021–2027 kasutusele kuni 9 miljardit eurot IPA III vahendeid, sealhulgas kuni 1 miljard eurot Lääne-Balkani tagatisrahastu loomiseks, mis peaks järgmise aastakümne jooksul kaasama investeeringutena kapitali ligikaudu 20 miljardi euro väärtuses. Kava eesmärkide saavutamiseks tuleb pöörata jätkuvalt tähelepanu heanaaberlikele suhetele ja piirkondlikule koostööle. Komisjon on jätkanud Lääne-Balkani strateegia ja mais 2018 Sofias peetud ELi – Lääne-Balkani tippkohtumisel vastu võetud prioriteetide kava rakendamist. Enamik kavandatud meetmetest on praegu töös või on lõpule viidud. Eelkõige on käimas projektid, mille eesmärk on mõõta Lääne-Balkani riikide kohtusüsteemide tulemuslikkust ning jälgida suurkorruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse juhtumite kohtuprotsesse. Peale selle on Lääne-Balkani riigid nüüd tihedalt seotud ELi ametite tööga justiits- ja siseküsimuste valdkonnas. Jätkub struktureeritud koostöö ELiga rände ja julgeoleku küsimustes, eelkõige terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse ning radikaliseerumise ja vägivaldse äärmusluse ennetamise valdkonnas. Õigusriigi reformide kohta piirkonna eri osades on siiski hulk asjakohaseid soovitusi, millega tuleb veel tegelda ja mida tuleb pidada esmatähtsaks. Piirkond on viinud lõpule kõik piirkondliku majanduspiirkonna tegevuskava meetmed ja Berliini protsessi Sofia tippkohtumisel novembris 2020 lepiti kokku ambitsioonikas jätkukavas luua piirkondlik ühisturg. See piirkondlik ühisturg – hea näide kaasavast piirkondlikust koostööst – aitab otsustavalt kaasa kogu piirkonna atraktiivsuse ja konkurentsivõime suurendamisele ning pandeemiajärgse taastumise kiirendamisele, eelkõige aga aitab meelitada ligi investoreid, kes otsivad võimalusi tarneallikaid mitmekesistada ja väärtusahelaid lühendada, ning aitab maksimeerida ühenduvustaristusse tehtavatest investeeringutest saadavat kasu. Seetõttu on oluline, et kõik asjaosalised täidaksid konstruktiivset rolli piirkondliku ühisturu ülesehitamisel ja oma ühiselt võetud kohustuste täitmisel piirkonna inimeste ja ettevõtete hüvanguks. Töö muutuv olemus, digi- ja rohepööre ning COVID-19 pandeemia avaldavad inimeste elule väga otsest mõju ja mõjutavad piirkonna sotsiaalset ja majanduslikku struktuuri. Et haarata kinni võimalustest ja minimeerida võimalikke negatiivseid tagajärgi, mis nende väljakutsetega kaasnevad, on määrav see, et Lääne-Balkani partnerid säilitaksid makromajandusliku ja eelarvelise stabiilsuse ning rakendaksid struktuurireforme, selleks et tegeleda oma majanduses tuvastatud nõrkade kohtadega ja aidata oma ühiskonnal muutuda vastupanuvõimelisemaks. Seetõttu ei ole majandusreformi programmides ja ELi liikmesriikidega ühiselt vastu võetud poliitikasuunistes sätestatud reformide elluviimine hädavajalik mitte ainult konkurentsivõime parandamiseks, töökohtade loomise soodustamiseks ja sotsiaalse kaasatuse hõlbustamiseks, vaid ka eelarve jätkusuutlikkuse tagamiseks ja ühinemisprotsessi majanduslike kriteeriumide täitmiseks ning ELi investeerimispaketi võimaliku mõju maksimeerimiseks.

Türgi on ELi kandidaatriik ja üks olulisemaid partnereid peamistes ühist huvi pakkuvates valdkondades, nagu ränne, terrorismivastane võitlus, majandus, kaubandus, energeetika ja transport. Aastal 2021 dialoog ja koostöö Türgiga tihenes. Kõrge esindaja ja komisjon esitasid 20. märtsil 2021 Euroopa Ülemkogule ühisteatise „ELi ja Türgi vaheliste poliitiliste, majandus- ja kaubandussuhete olukord“ . Selle põhjal on ELi juhid otsustanud, et Euroopa Liit on valmis töötama käsikäes Türgiga järk-järgult, proportsionaalselt ja tagasipöörataval viisil, et suurendada koostööd mitmes ühist huvi pakkuvas valdkonnas, tingimusel et säilitatakse praegune pingeleevendus, Türgi osaleb selles koostöös konstruktiivselt ja järgitakse Euroopa Ülemkogu hiljutistes järeldustes sätestatud tingimusi. Selles kontekstis on peetud kõrgetasemelisi dialooge kliima, rände ja julgeoleku teemal, millele peatselt järgneb tervishoiuteemaline dialoog. Euroopa Ülemkogu kordas, et EL on strateegiliselt huvitatud stabiilsest ja turvalisest keskkonnast Vahemere idaosas ning koostöö ja vastastikku kasulike suhete arendamisest Türgiga. Samal ajal kinnitasid ELi juhid taas oma kindlat tahet kaitsta ELi ja ELi liikmesriikide huve. Märtsis 2016 tehtud ELi-Türgi avaldus on olnud jätkuvalt tulemuslik ja on senini jäänud peamiseks rändealase koostöö raamistikuks. Türgi on jätkanud oma kiiduväärseid jõupingutusi maailma suurima pagulaskogukonna vastuvõtjana: seal asub ligikaudu neli miljonit pagulast Süüriast ja muudest riikidest. Siiski on avalduse rakendamisel tekkinud probleeme, kuna Türgi peatas 2020. aasta märtsis ühepoolselt ebaseaduslike rändajate ja tagasilükatud varjupaigataotlejate tagasisaatmise Kreeka saartelt ning tekkinud on alternatiivsed smugeldamisteed Küprosele ja Itaaliasse. Üldiselt on aga ebaseaduslike piiriületuste arv Türgi ja Kreeka vahel jäänud siiski märkimisväärselt väiksemaks kui enne ELi-Türgi avalduse vastuvõtmist. EL on endiselt jäänud kindlaks oma võetud kohustusele anda Türgis asuvatele pagulastele ja neid vastu võtvatele kogukondadele märkimisväärset rahalist toetust. Türgi pagulasrahastu on kaasanud 6 miljardit eurot. Selle täielik tegevuseelarve sai lepingutega kaetud 2020. aasta lõpuks ning 2021. aasta augustiks oli rohkem kui 100 projekti kaudu välja makstud üle 4,2 miljardi euro. Pagulasrahastu saavutuste hulgas on 1,8 miljoni pagulase abistamine nende põhivajaduste rahuldamisel, 700 000 pagulaslapse kooli aitamine, 363 kooli ehitamine ja enam kui 18 000 000 esmatasandi tervishoiukonsultatsiooni korraldamine. Juunis tegi komisjon ettepaneku eraldada lisaks 2020. aastal kättesaadavaks tehtud 0,5 miljardi euro suurusele humanitaarabi sildrahastusele veel 3 miljardi euro suurune pakett ajavahemikuks 2021–2023. Selle hulka kuulub rändehalduse ja piirikontrolli rahastamine, eelkõige Türgi idapiiril. COVID-19 ja sellele järgnenud majandusraskused on pagulaste olukorda piirkonnas raskendanud, nii et see jääb kriitiliseks või isegi halveneb. Rändevood piirkonna muudest osadest, sealhulgas Afganistanist, võivad tekitada lisavajadusi. Ometi ei ole Türgi Euroopa Liidust kaugenemise negatiivset trendi tagasi pööranud, vaid seal on toimunud tõsine tagasiminek demokraatia, õigusriigi, põhiõiguste ja kohtusüsteemi sõltumatuse valdkonnas. ELi juhid on rõhutanud, et erakondade, inimõiguste kaitsjate ja meedia sihikule võtmine kujutab endast suurt tagasilööki inimõigustele ning on vastuolus Türgi kohustusega austada demokraatiat, õigusriigi põhimõtet ja naiste õigusi. Sellistes küsimustes peetav dialoog jääb ELi-Türgi suhete lahutamatuks osaks. Nii EL kui ka Türgi saavad jätkuvalt osa tolliliidu hüvedest. Suurenenud on kahepoolse kaubanduse maht ja pisut on kasvanud ELi suhteline osakaal Türgi väliskaubanduses. Vaatamata komisjoni aktiivsematele jõupingutustele ei ole Türgi siiski tegelenud mitmete kaubandustõketega, mis pärsivad tolliliidu sujuvat toimimist. Türgi end üha jõulisemalt maksma panev välispoliitika on olnud jätkuvalt vastuolus ELi ühise välis- ja julgeolekupoliitika prioriteetidega ning ELi laiemate huvidega, eelkõige seetõttu, et Türgi on sekkunud enamikku oma lähipiirkonna konfliktidesse ja toetanud sealset sõjategevust. Juunis 2021 märkisid ELi juhid, et kooskõlas ELi ja Türgi ühise huviga piirkondliku rahu ja stabiilsuse vastu ootab Euroopa Ülemkogu, et Türgi ja kõik osalejad annaksid positiivse panuse piirkondlike kriiside lahendamisse. Dialoogi jätkamine heas usus ja hoidumine ühepoolsetest meetmetest, mis on vastuolus ELi huvidega ning rikuvad rahvusvahelist õigust ja ELi liikmesriikide suveräänseid õigusi, on absoluutselt vajalik eeldus Vahemere idaosas stabiilse ja turvalise keskkonna tagamiseks ning ELi ja Türgi vahel koostööl põhinevate ja vastastikku kasulike suhete arendamiseks. Kõik erimeelsused tuleb lahendada rahumeelse dialoogi abil ja vastavuses rahvusvahelise õigusega. EL on teravalt hukka mõistnud Türgi ühepoolsed sammud ning Türgi presidendi ja Küprose türgi kogukonna juhi 20. juuli 2021. aasta avaldused Küprosel asuva Varosha tarastatud linna laiema taasavamise kohta. EL on kutsunud üles kõiki alates oktoobrist 2020 Varosha küsimuses astutud samme viivitamata tagasi pöörama. ELi rahaline toetus aitab kandidaatriikidel ja potentsiaalsetel kandidaatriikidel võtta vastu ja rakendada vajalikke poliitilisi, institutsionaalseid, õigus-, haldus-, sotsiaal- ja majandusreforme, et järgida ELi väärtusi ning joonduda järk-järgult ELi reeglite, standardite, poliitika ja tavade järgi, pidades silmas ELi liikmesust, ning see aitab kaasa nende stabiilsusele, julgeolekule ja heaolule. Juunis 2021 jõudsid nõukogu ja Euroopa Parlament poliitilisele kokkuleppele komisjoni ettepaneku suhtes ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA III) määruse kohta. Määrus võeti vastu 15. septembril 2021. Õigusraamistiku valmimine võimaldab hakata rakendama Lääne-Balkani majandus- ja investeerimiskava, mis on otsustav vahend piirkonna taastumiseks. IPA III lähtub kindlast poliitilisest lähenemisviisist, mis hõlmab abi strateegilist ja dünaamilist suunamist ning keskendub liikmesuse põhinõuetele. Keskendudes ELi rahalise abi andmisel põhiprioriteetidele, annab IPA III reformidele veelgi suuremat toetust, mis soodustab kestlikku sotsiaal-majanduslikku arengut ning toob partnerid ELile lähemale. Nõukogu ja parlamendi vahel juunis saavutatud poliitilise kokkuleppe kohaselt tugevdatakse IPA IIIga demokraatia, inimõiguste ja õigusriigiga seotud tingimuslikkust. II. ÜHINEMISPROTSESSI PÕHIALUSED Põhjapanevatel reformidel õigusriigi, majanduse ning demokraatlike institutsioonide ja avaliku halduse toimimise valdkonnas on kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide ettevalmistamisel liikmesusnõuete täitmiseks endiselt määrav tähtsus. Laienemisprotsessis osalevate riikide suutlikkus ja poliitiline tahe keskenduda nendele reformidele ja nendega edasi liikuda on nende ELiga integreerumisel keskne. Seetõttu on hädavajalik, et nende edusammud oleksid kindlad, käegakatsutavad ja pöördumatud. Arvestades COVID-19 pandeemiat, on Lääne-Balkani valitsused ja Türgi rakendanud jätkuvalt piiranguid, mis on olnud mõeldud rahvatervise kaitseks. Lääne-Balkani parlamendid on jätkanud tööd, mõnel juhul vastavate piirangutega. Sageli on rahvatervisega põhjendades piiratud kogunemisvabadust, mõnel juhul ombudsmani soovituste vastaselt; samuti on piiratud teisi põhiõigusi. Mõnel juhul on pandeemia mõjutanud kohtumenetluste tõhusust ja läbipaistvust. COVID-19 pandeemia tingimustes võetavad erakorralised meetmed peavad olema proportsionaalsed, piirduma vajalikuga ja olema ajaliselt piiratud, et tagada õigusriigi põhimõtete ning demokraatia ja inimõiguste normide järgimine. Kohtusüsteem ja põhiõigused Tõhus kohtulik kaitse sõltumatute ja erapooletute kohtute poolt on üks õigusriigi nurgakive. Mitmel pool Lääne-Balkanil seisavad kohtuasutused jätkuvalt silmitsi paljude katsumustega. Kohtutele lubamatu surve avaldamise risk kahjustab üldist institutsioonilist tasakaalu ja võimude lahusust, mis lõppkokkuvõttes õõnestab seaduse ees võrdsuse põhimõtet. Edukate kohtureformide jaoks on otsustava tähtsusega kõrgeimate valitsustasandite ja kõigi asjaomaste sidusrühmade järjekindel otsustavus ja pühendumus. Otsustavad meetmed Lääne-Balkani partnerite kohtusüsteemide sõltumatuse, kvaliteedi ja tõhususe tugevdamiseks ning püsivad tulemused on ühinemisprotsessi edasise edenemise jaoks hädavajalikud. Albaania on jätkanud edusamme põhjaliku kohtureformi läbiviimisel, sealhulgas saavutanud käegakatsutavaid tulemusi kontrolliprotsessis. Konstitutsioonikohus on nüüd täielikult toimiv ja on alustanud oluliste kohtuasjade lahendamist. Põhja-Makedoonia on teinud mõningaid edusamme, näiteks oma kohtustrateegia rakendamisel. Serbia ja Kosovo edusammud kohtureformide edenemisel on olnud piiratud. Serbias on reformivalmidus taastunud ja paanis on tugevdada kohtusüsteemi sõltumatust, sealhulgas põhiseaduse muutmise teel; see protsess peaks kava kohaselt lõpule jõudma 2021. aasta lõpuks. Kosovos on kohtuasutuste üldine suutlikkus kohtuasju kiiresti ja tõhusalt menetleda endiselt nõrk. Montenegro ning Bosnia ja Hertsegoviina kohtureformid ei ole üldse edenenud. Montenegros on olulisemad kohtureformid seiskunud ja selleks, et kõrvaldada ummik, mis on tekkinud õigusriigi vahekriteeriumide täitmise poole liikumisel, on vaja kõigi valitsustasandite, parlamendi ja kohtusüsteemi otsustavat poliitilist tahet. Bosnia ja Hertsegoviina on maha jäänud ning kohtusüsteemi tugevdamisel ei ole tehtud mingeid edusamme; kuna sisulisi samme ei ole astutud, on ausa kohtupidamise võimalused jätkuvalt vähenenud. Türgis on viimastel aastatel täheldatud tõsine tagasiminek jätkunud. Kõige olulisema küsimusega – kohtusüsteemi sõltumatuse süsteemse puudumisega – ei ole Türgi tegelenud. Jätkunud on poliitiline surve kohtunikele ja prokuröridele, mis on veelgi õõnestanud kohtusüsteemi sõltumatust ja üldist kvaliteeti. Jätkuvalt on kohtusüsteemi tõhusust ja professionaalsust nõrgendanud kohtunike ja prokuröride ulatuslik ametist vabastamine. Türgi keeldumine kõigi Euroopa Inimõiguste Kohtu asjakohaste otsuste rakendamisest on veelgi suurendanud muret selle pärast, kas Türgi järgib rahvusvahelisi ja Euroopa norme. Türgi ametiasutused peavad tõsised puudujäägid kiirkorras kõrvaldama, eriti seoses õigusega õiglasele kohtumenetlusele ja süütuse presumptsiooni põhimõtte range järgimisega. Korruptsioon on nii Lääne-Balkanil kui ka Türgis endiselt laialt levinud. Lisaks on pandeemia mõningaid korruptsiooniga seotud nõrkusi veelgi süvendanud. Selleks et leevendada ohte, mis ähvardavad demokraatlikke struktuure ning õiguslikku ja majanduslikku kindlust, ning tagada stabiilne ja läbipaistev ettevõtluskeskkond, on vaja teha korruptsioonivastases võitluses tugevaid jõupingutusi ja saavutada otsustavaid tulemusi. Korruptsiooni tõkestamise ja korruptsioonivastase võitluse edukus on laienemisprotsessis osalevates riikides erinev: mõnel pool on tehtud jätkuvaid edusamme, teisal on edenemine selgelt aeglustunud. Endiselt on korruptsioonile eriti vastuvõtlikud riigihanked. Jõulisemate ja kaugemaleulatuvate meetmete abil tuleb riigihankeprotsessi kõikides osades tugevdada kontrollimehhanisme ning tuntavalt suurendada läbipaistvust ja vastutust. Enim riski all olevates sektorites puudub korruptsiooniriski ja korruptsioonivastaste meetmete süstemaatiline hindamine. Kõikjal on vaja tunduvalt rohkem jõupingutusi ja selget poliitilist tahet, et saavutada korruptsioonijuhtumite uurimisel ja nende eest vastutusele võtmisel usaldusväärseid ja kindlaid tulemusi, eelkõige suurkorruptsiooni puhul, ning tagada kuritegeliku vara nõuetekohane arestimine ja konfiskeerimine.

Albaanias on kohtusüsteemi kontrollimine ning korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse eristruktuuri loomine korruptsioonivastases võitluses tulemusi andnud. Põhja-Makedoonia on tugevdanud oma strateegilist ja institutsioonilist raamistikku ning kindlustanud oma seniseid tulemusi mitme korruptsioonijuhtumi, sealhulgas suurkorruptsioonijuhtumite uurimise, nende eest süüdistuse esitamise ja nende kohtuliku lahendamisega. Kosovo, Montenegro ja Serbia edusammud on olnud piiratud. Kuigi Montenegro korruptsioonivastase võitluse amet on olnud proaktiivsem, peab riik suurendama jõupingutusi korruptsiooni ärahoidmisel ja mahasurumisel, aga ka varade arestimisel ja konfiskeerimisel. Kosovo on suurendanud oma eriprokuratuuri suutlikkust, kuid ikka veel on vaja pidevaid jõupingutusi proaktiivsete uurimiste, lõplike kohtuotsuste ja varade lõpliku konfiskeerimise küsimustes. Serbias on suurendatud korruptsioonitõrjeameti suutlikkust, kuid ei ole astutud konkreetseid samme uue korruptsioonivastase strateegia vastuvõtmiseks, mida toetaks usutav ja realistlik tegevuskava, ning enamik GRECO soovitusi on endiselt täitmata. Bosnia ja Hertsegoviina ei ole ulatusliku korruptsiooni ja poliitikasüsteemi kaaperdamise märkidega tegelemisel teinud mitte mingeid edusamme. Õiguslik ja institutsiooniline raamistik on endiselt ebapiisav ja liiga killustunud. Ka Türgis ei ole edusamme tehtud. Sealne korruptsioonivastane õigus- ja institutsiooniline raamistik on endiselt allpool rahvusvahelisi standardeid ja võimaldab avaldada korruptsioonijuhtumite uurimisele, süüdistuste esitamisele ja nende kohtulikule lahendamisele lubamatut poliitilist mõju. Parandada tuleb riigiasutuste vastutust ja läbipaistvust. Korruptsioonivastase strateegia puudumine näitab, et puudub tahe võidelda korruptsiooni vastu. Põhiõigused on Lääne-Balkanil suures osas seadustega ette nähtud, kuid endiselt on probleeme nende tegeliku rakendamise tagamisega. Põhiõiguste kaitse kohtutes on mitmes poliitikavaldkonnas endiselt ebapiisav. Üldiselt on enamikus selles piirkonnas selle valdkonna areng olnud piiratud või koguni seiskunud. Eelmistes riigiaruannetes tõstatatud mureküsimusi ja esitatud soovitusi on käsitletud vaid piiratud ulatuses. Türgis on inimõiguste olukord veelgi halvemaks muutunud ja see on jätkuvalt suur probleem. Sõnavabadus, meediavabadus ja pluralism on demokraatliku ühiskonna alustalad ja neid tuleb alal hoida. Lääne-Balkanil on ses suhtes edusammud olnud piiratud või puuduvad üldse. Kuigi meediamaastik võimaldab üldiselt sõnavabadust, tekitab jätkuvalt suurt muret ajakirjanike ähvardamine, hirmutamine ja nendevastane vägivald, aga ka ametiisikute halvustavad märkused. Kõik see võib meediavabaduse kasutamisest eemale pelutada ning selliste intsidentide uurimise ja nende eest vastutusele võtmise tempot tuleb kiirendada. Tuleb tagada meediaregulaatorite ja avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide sõltumatus, sealhulgas piisava rahastuse ja juhtkonnaliikmete tulemuspõhise ametisse nimetamise kaudu. Samuti tuleb rohkem toetada sõltumatute eneseregulatsiooniorganite tegelikku toimimist. Kõik piirkonna riigid peavad suurendama läbipaistvust meedia rahastamises ning avalike ja erahuvide seostes, mis mõjutavad meedia toimetuslikku suunitlust ja viivad enesetsensuurini. Tagasilangus Türgis on veelgi süvenenud: sõnavabaduse kasutamine ja opositsiooni võimalused end kuuldavaks teha on endiselt märkimisväärselt piiratud. Meedia hirmutamine on jätkunud ajakirjanike, inimõiguste kaitsjate, juristide, kirjanike, opositsioonipoliitikute, üliõpilaste ja sotsiaalmeedia kasutajate kriminaalmenetluste ning süüdimõistmise kaudu. Lääne-Balkani partnerid peavad näitama, et nad jätkavad jõupingutusi soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks ja tugevdamiseks ning soolise vägivallaga tegelemiseks. Selles osas on kasvanud mure Türgi suhtes, kus on esinenud vastureaktsioone naiste õiguste vastu, nagu näitab riigi väljaastumine Istanbuli konventsioonist. Diskrimineerimisvastased seadused ja poliitika on piirkonnas üldiselt olemas, kuid paljud diskrimineerimisjuhtumid, vihakuriteod ja vihakõne episoodid jäävad uurimata. Lesbide, geide, biseksuaalide, trans- ja intersooliste ning queer-inimeste (LGBTIQ) õiguste juriidiline kaitse on enamikus Lääne-Balkani partnerites paranenud, kuid seadusi tuleb järgida ka praktikas, sest diskrimineerimine ja vihakõne on endiselt sagedased. Türgis on LGBTIQ-inimeste põhiõiguste kaitse ning LGBTIQ-kogukonna vastu suunatud vihkamist õhutavad avaldused ja laimukampaaniad endiselt suurt muret tekitavad. Lapsi, eriti haavatavas olukorras lapsi, on mõjutanud koolide sulgemine ja muud COVID-19 kriisist tingitud piirangud. Tuleb teha pingutusi, et tugevdada laste õigusi ja ehitada üles vastupidavad lastekaitse- ja lastehoiusüsteemid. Tuleb täielikult välja arendada lapsesõbralikud kohtusüsteemid ja teha kättesaadavaks ning süsteemsemalt kasutatavaks kinnipidamise alternatiivid, nii et kinnipidamist kasutataks üksnes viimase abinõuna. Puuetega inimeste õigusi, sealhulgas nende üleminekut kogukonnapõhisele hooldusele ja iseseisvale elule, tuleb kooskõlas ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni nõuetega kaitsta ka tegelikult. Jätkuvalt tuleb tähelepanu pöörata ka vähemuste kaitsele ja nende osalemisele avalikus elus. Romad on jätkuvalt ebasoodsamas olukorras kui nende mitte-romadest naabrid ning COVID-19 kriis ja sellega seotud piiravad meetmed on haavatavaid romasid mõjutanud ebaproportsionaalselt tugevalt. Piirkonna valitsused peavad järgima kõiki rahvusvaheliste ja piirkondlike inimõiguste seire organite soovitusi, sealhulgas soovitusi vanglatingimuste ja väärkohtlemise ennetamise koha. Õigus, vabadus ja turvalisus Jätkuvalt on piirkonnas ohuks organiseeritud kuritegevus, mis mõjutab inimesi, ettevõtteid, riigiasutusi ja majandust tervikuna. Üleilmse haardega võimsatel kuritegelikel organisatsioonidel on kerge tegutseda piiriüleselt, sealhulgas ELis. Lääne-Balkanil tegutsevad kuritegelikud organisatsioonid on näidanud üles suurt osavust COVID-19 pandeemia arengu ärakasutamisel. Valitsuste vastumeetmete hulka on kuulunud tihedam politsei operatiivkoostöö ELiga, eelkõige EMPACTi platvormi kaudu, ja koostöö ELi ametitega sellistes valdkondades nagu uimastite (eelkõige kanepi ja sünteetiliste uimastite) salakaubavedu, rändajate üle piiri smugeldamine, inimkaubandus, organiseeritud varavastane kuritegevus, aktsiisikaupade (peamiselt sigarettide) salakaubavedu ja tulirelvad. Uues ELi organiseeritud kuritegevusvastase võitluse strateegias aastateks 2021–2025 on kinnitatud ELi kindlat tahet eelistähtsustada ka edaspidi suutlikkuse suurendamise projekte kolmandates riikides, sealhulgas laienemisprotsessis osalevates riikides. Selle eesmärk on toetada operatiivkoostööd ja aidata varustada partnerid töövahenditega, mis võimaldavad neil keerukaid kuritegelikke struktuure välja juurida. Kooskõlas ELi ebaseadusliku tulirelvakaubanduse vastase tegevuskavaga aastateks 2020–2025 on tehtud tublisid edusamme väike- ja kergrelvade ebaseadusliku valdamise, väärkasutamise ja salakaubaveo vastases võitluses. Jätkuvaid jõupingutusi tuleb teha selleks, et viia õigusaktid vastavusse ELi õigustiku ja rahvusvaheliste lepingutega, tugevdada piirijulgeolekut ja tulirelva-alast uurimissuutlikkust, suurendada kohtusüsteemide tulemuslikkust tulirelvadega seotud kuritegude alal, hõlbustada veelgi õiguskaitseasutuste operatiivkoostööd ja teabevahetust, vähendada tulirelvade ebaseaduslikku valdamist ning tulirelvade, laskemoona ja lõhkeainete leviku ja kõrvalesuunamise riski. Samuti on jätkunud investeerimine organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse struktuuridesse, mille tulemusena on sellele alale spetsialiseerunud kohtu- ja politseiasutused tugevnenud. Sellegipoolest näitavad senised organiseeritud kuritegevuse eest tehtud lõplikud süüdimõistvad kohtuotsused, et õiguskaitseasutuste ja kohtusüsteemi suutlikkus uurida tähtsaid organiseeritud kuritegevuse juhtumeid, nendes süüdistusi esitada ja kohut mõista ning seega heidutada võimalikke õigusrikkujaid on endiselt ebapiisav. Sama kehtib ka inimkaubandusvastases võitluses, mis ühtlasi tähendab vajadust ohvreid kaitsta ja toetada. Lääne-Balkanil ja Türgis peavad ametiasutused leidma mõjusa lahenduse, kuidas takistada organiseeritud kuritegevuse tungimist majandusse. Täiendavaid jõupingutusi on vaja teha ka selleks, et kiirendada kuritegelikul teel saadud vara jälitamist finantsuurimiste kaudu ning tagada kuritegelikul teel saadud tulu tulemuslikum konfiskeerimine ja tagasinõudmine. Lisaks peavad õiguskaitseasutused suurendama oma suutlikkust tulla toime uute esilekerkivate kuritegevusvormide, eelkõige küberkuritegevuse eri vormidega. Koostöö küberkuritegevuse alal on kasvamas. Positiivseid näiteid on selles piirkonnas täheldatud Albaanias, kus on tehtud suuri edusamme rahvusvahelise politseikoostöö valdkonnas, mille tulemusena on vahistatud mõned silmapaistvad isikud, aga ka uimastitootmise ja -kaubanduse vastases võitluses. Põhja-Makedoonia on võitluses organiseeritud kuritegevusega teinud mõningaid edusamme, sealhulgas operatiivtasandil. Ka Montenegrol on ette näidata mõningaid edusamme: parandatud on õiguskaitseasutuste juurdepääsu peamistele andmebaasidele ning olulisemates valdkondades on suurendatud uurijate ja ekspertide arvu. Peale selle on jätkuvalt tulemusi andnud hästi sisse töötatud rahvusvaheline politseikoostöö, mille käigus on konfiskeeritud enneolematul hulgal narkootikume. Kosovo, Serbia ja Türgi edusammud on organiseeritud kuritegevuse vastases võitluses siiski olnud üsna piiratud ning Bosnias ja Hertsegoviinas, kus Europoliga koostöö tegemise kontaktpunkt ei ole veel tööle hakanud, pole edusamme üldse. Koostöö Lääne-Balkaniga terrorismivastase võitluse ja radikaliseerumise ennetamise alal on endiselt määrava tähtsusega. Kuigi piirkonnas esineb endiselt äärmuslikke usulisi ja poliitilisi ideoloogiaid ning murekoht on internetipõhiste radikaliseerumisfoorumite esilekerkimine üldiselt, ei teatatud aruandeperioodil ühestki äärmuslikust või vägivaldsest juhtumist (terrorism, äärmuslus, radikaalsus) ning julgeolekuolukord piirkonnas jäi stabiilseks. Oktoobris 2020 toimunud ELi – Lääne-Balkani justiits- ja siseministrite foorumil korrati Lääne-Balkani terrorismivastase võitluse ühise tegevuskava kehtivust ning kinnitati veel kord kindlat tahet täita selle eesmärke ka pärast aastat 2020. Ühine tegevuskava ja vastav rakenduskord jäävad seetõttu raamistikuks, mille alusel tehakse ühiselt tööd vägivaldse äärmusluse ja terrorismini viiva radikaliseerumise ärahoidmise nimel, tuginedes viiele eesmärgile ja lähtudes tugevast piirkondlikust koostööst. Kuigi suures osas piirkonnast on rakendamine pandeemia tõttu aeglustunud, on saavutatud mõningast edu terrorismivastaste strateegiate väljatöötamisel, selleteemaliste õigusaktide vastuvõtmisel, vastava institutsioonilise suutlikkuse tugevdamisel ja radikaliseerumisvastaste meetmete kehtestamisel, kuid selleks, et tagada kokkulepitud eesmärkide ja meetmete täielik rakendamine, on vaja teha rohkem edusamme. Üldiselt on vaja rohkem pingutada, et ennetada kõiki radikaliseerumise vorme, sealhulgas usulist, rahvusnatsionalistlikku ja poliitilist laadi radikaliseerumist. Albaania võttis detsembris 2020 vastu uue riikliku valdkondadevahelise terrorismivastase võitluse strateegia ja tegevuskava ning täitis ühise tegevuskava raames võetud kohustused. Rahapesuvastase tegevuse alal on Albaania jätkanud oma õigusaktide vastavusse viimist ELi õigustikuga. Montenegro rakendab kodanikuühiskonna toel oma aastate 2020–2024 vägivaldse äärmusluse ennetamise ja tõkestamise strateegiat, pöörates erilist tähelepanu kinnipidamiskeskustele. Põhja-Makedoonia jätkab terrorismi ja vägivaldse ekstremismi vastase võitluse riikliku strateegia (2018–2022) rakendamist. Bosniale ja Hertsegoviinale ning Serbiale kuluks ära strateegilisem vaade terrorismivastasele võitlusele. Bosnia ja Hertsegoviina selle valdkonna strateegia on aegunud, seega tuleks vastu võtta ja rakendada ELi poliitikaga kokkusobiv jätkustrateegia aastateks 2021–2025, eelkõige vägivaldse äärmusluse ennetamise ja tõkestamise valdkonnas. Selleks on vaja tõhusamate terrorismivastaste struktuuride olemasolu. Bosnia ja Hertsegoviina vajab uut rahapesu ja terrorismi rahastamise vastast seadust, mis oleks kooskõlas ELi õigusnormidega (st neljanda rahapesuvastase direktiiviga). Serbias on olulisemad terrorismivastased õigusaktid alles koostamisel. Kosovo kavatseb vastu võtta uue terrorismi ja vägivaldse ekstremismi vastase võitluse ühisstrateegia. Kuigi siseminister jääb riiklikuks koordinaatoriks, on vaja uuesti luua büroo, mis teda toetaks ja aitaks tal etendada institutsioonidevahelises koordineerimises suuremat rolli. Mõned piirkonnas asuvad partnerid (Albaania, Kosovo ja Põhja-Makedoonia) repatrieerivad süstemaatiliselt terroristidest välisvõitlejaid ja nende pereliikmeid. Enamikus Lääne-Balkani riikides on endistest lahingupiirkondadest tagasipöörduvate terroristidest välisvõitlejate repatrieerimine ning suurem töö nende tulemuslikuks ja süsteemseks taasintegreerimiseks ja resotsialiseerimiseks üks mureküsimusi. Kosovo on terroristidest välisvõitlejate ja nende perede rehabiliteerimisel ja taasintegreerimisel teinud suuri edusamme, kuigi on väljendatud muret vägivaldsete ekstremistlike õigusrikkujate ennetähtaegse tingimisi vanglast vabastamise pärast. Kõikjal Lääne-Balkanil on taasintegreerimis- ja resotsialiseerimismeetmete seiret vaja veel täiustada, sealhulgas vanglates. Siia hulka kuulub eelkõige riikliku ja kohaliku tasandi institutsioonide koostöö. Märkimisväärseid edusamme on teinud teabevahetus Europoli turvalise teabevahetusvõrgu SIENA kaudu. Lääne-Balkani partnerid peaksid ka edaspidi edastama asjakohaste kanalite kaudu proaktiivselt teavet tagasitulevate terroristidest välisvõitlejate ja nende perede kohta. Montenegros toimib teabevahetus Europoli ja Eurojustiga terroristidest välisvõitlejate kohta hästi. Põhja-Makedoonia võttis juunis 2020 vastu tagasipöörduvate välisvõitlejate ja nende pereliikmete taasintegreerimise, resotsialiseerimise ja rehabiliteerimise riikliku kava.

Türgit ähvardavad endiselt terrorirühmitused. Kuigi valitsusel on seaduslik õigus ja kohustus võidelda terrorismi vastu, tuleb selle õigusraamistik ja toimimisviis viia vastavusse Euroopa standardite ja ELi õigustikuga. Terrorismivastased meetmed peavad olema proportsionaalsed ja nende rakendamisel tuleb järgida õigusriigi põhimõtet, inimõigusi ja põhivabadusi. Türgi peaks lõpetama oma terrorismivastaste õigusaktide laia tõlgendamise ajakirjanike, kirjanike, juristide, poliitikute, akadeemiliste ringkondade esindajate, inimõiguste kaitsjate ja kriitiliste seisukohtade avaldajate kinnipidamiseks ja vahi all hoidmiseks. Türgi on eelistähtsustanud võitlust PKK vastu, mis on endiselt ELi terroriaktides osalevate isikute, rühmituste ja üksuste nimekirjas, ning Güleni liikumise purustamist. Türgil on hästi välja arendatud institutsiooniline suutlikkus, kuid tal esineb jätkuvalt suuri rahapesu ja terrorismi rahastamise riske. Kuigi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku tugevdamisel on tehtud edusamme, on rahapesuvastase töökonna (FATF) mõned soovitused veel täitmata. Riik peab välja töötama rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase tervikstrateegia ja -tegevuskava. Paranenud on Türgi varade külmutamise mehhanismi tulemuslikkus ja õigeaegsus ning riik on jätkanud võitlust omamaiste ja välismaiste terroristlike võitlejate rakukeste vastu. Õigusalane ja politseikoostöö ELi liikmesriikide ja ELi ametitega terrorismivastase võitluse alal on jäänud piiratuks, kuna puuduvad riiklikud isikuandmete kaitset käsitlevad õigusaktid, mis oleksid kooskõlas Euroopa standardite ja ELi õigustikuga, ning terroriaktide määratlus ja nende eest määratavad karistused on erinevad. Türgi peaks jätkama jõupingutusi, et hoida tulemuslikult ära vägivaldse äärmusluse ja terrorismini viivat radikaliseerumist ja võidelda selle vastu täies kooskõlas põhiõigustega. Hübriidohud, sealhulgas küberründed ning eelkõige desinformatsioon ja väärinfo, on laienemisprotsessis osalevates riikides jätkuvalt suur probleem. Eriti Lääne-Balkani piirkonnas on riiklikud ja valitsusvälised osalejad, sealhulgas väljastpoolt piirkonda, jätkanud desinformatsiooni, et seada kahtluse alla ELi usaldusväärsus, õõnestada üldsuse usaldust demokraatlike institutsioonide vastu ja süvendada polariseerumist. Desinformatsiooni- ja väärinfokampaaniad on olnud eriti intensiivsed COVID-19 pandeemia ajal, aga ka valimiste eel. Suurema osa piirkonnas rakendatavast desinformatsioonist on loonud ja ellu viinud riigisisesed tegutsejad riigisisestel eesmärkidel, kuigi aktiivsed on ka kolmandate riikide osalised. Vastavalt ELi poolt hübriidohtudega võitlemise ühisraamistiku , Lääne-Balkani strateegia ja Zagrebi deklaratsiooni alusel kehtestatud prioriteetidele on Euroopa välisteenistus ja komisjon süvendanud laienemispartneritega peetavat poliitilist dialoogi hübriidohtudega võitlemise teemal ning eelkõige küberkerksuse, elutähtsate infrastruktuuride kaitse, strateegilise kommunikatsiooni ja desinformatsiooniga võitlemise teemal. Strateegilises teabevahetuses on jätkuvalt keskendutud temaatilistele teavituskampaaniatele, milles tõstetakse esile kasu, mida ELi toetus toob kodanikele ja majandusele, ning avaliku diplomaatia meetmetele, mis on suunatud otse kodanikele, eelkõige noortele, et ergutada arutelu Euroopa ühise tuleviku üle. Samal ajal on EL jätkanud veebi ja sotsiaalmeediakanalite kaudu teabe edastamist ELi ja Lääne-Balkani suhetes toimunud poliitilise ja strateegilise arengu teemadel. Sõnavabaduse ja sõltumatu ajakirjanduse edendamine laienemispiirkonnas jääb prioriteediks, samas kui küberturvalisuse võimekuse suurendamine on Lääne-Balkani digitaalarengu tegevuskava otsustava tähtsusega osa ja ELi uue küberturvalisuse strateegia üks prioriteete. Üks Lääne-Balkani ja Türgi olulisemaid probleeme on endiselt ebaseaduslik ränne. Piki Vahemere idaosa ja Lääne-Balkani rändeteid on jätkunud koostöö. Endiselt on murekohaks rändajate üle piiri smugeldamine, saatjata alaealised, inimkaubandus ja riiklike varjupaigasüsteemide ebapiisav suutlikkus. Afganistani kriis võib kaasa tuua afgaani pagulaste arvu edasise kasvu ning nõuab jätkuvat tihedat koostööd ELi ja partnerriikide vahel. 2021. aastal on Lääne-Balkanilt ebaseaduslikult ELi saabuvate rändajate koguarv kasvamas, võrreldes 2020. aastaga – ainuüksi esimese seitsme kuu jooksul registreeriti ligikaudu 23 000 ebaseadusliku piiriületamise juhtumit, samas kui kogu 2020. aasta jooksul registreeriti ligikaudu 27 000 ebaseaduslikku saabumist. Intensiivse rände tõttu viibib piirkonnas, eelkõige Serbias ning Bosnias ja Hertsegoviinas, jätkuvalt palju pagulasi ja rändajaid. Praegu on piirkonnas ligikaudu 20 000 rändajat ja pagulast. Lisaks on hinnangute kohaselt tuhandeid, kes viibivad seal väljaspool vastuvõtukeskusi. Kuigi edusamme tehakse, on Lääne-Balkanil vaja teha rohkem jõupingutusi, selleks et luua varjupaiga, tagasisaatmise ja piirihalduse valdkonnas uusi või tugevamaid institutsioone, arvestades ka vajadust võtta üle keerukas ja nõudlik ELi õigustik. Ka peaksid Lääne-Balkani partnerid võtma kõigis rände aspektides isevastutuse. On vaja tugevdada varjupaigasüsteeme, tõhustada vabatahtlikku ja mittevabatahtlikku tagasisaatmist ning tagasivõtmisalast koostööd päritoluriikidega, samuti piirkondlikku ja rahvusvahelist koostööd võitluses organiseeritud kuritegelike rühmitustega, kes tegelevad rändajate üle piiri smugeldamise ja inimkaubandusega. Endiselt on võtmetähtsusega piirkondlik koostöö ja koordineerimine ELiga. Piirkonna viie riigiga on lõpule viidud läbirääkimised staatust käsitlevate kokkulepete üle, mis võimaldavad Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametil (Frontex) lähetada ELi välispiiriga piirnevatesse tsoonidesse täitevvolitustega Euroopa piiri- ja rannikuvalverühmi, et toetada riiklikke piirivalveasutusi, kuid Bosnia ja Hertsegoviina ning Põhja-Makedooniaga ei ole selliseid kokkuleppeid veel allkirjastatud. Kõigi staatust käsitlevate kokkulepete jõustumine ja tõhus rakendamine on piirihalduse ja piirikaitse tugevdamisel üks põhiprioriteete. Kokkulepped Albaania, Montenegro ja Serbiaga on juba jõustunud ja nende alusel on toimunud lähetusi. Türgi on jätkuvalt maailma suurima pagulaskogukonna vastuvõtjariik ning tema territooriumil viibib ligikaudu 4 miljonit pagulast Süüriast ja muudest riikidest. 2021. aasta esimese kaheksa kuu jooksul saabus Türgist ELi kokku 9703 inimest, samas kui 2020. aastal sama aja jooksul oli neid 12331. Ent kuigi rändesurve Türgi-Kreeka maismaa- ja merepiiril on samuti jäänud väikeseks, saabus samal ajavahemikul Türgist Itaaliasse 4739 inimest, samas kui 2020. aastal saabus neid 1111. Samal ajal oli Küprosele ebaseaduslikult saabunute koguarv 5553 (pärast eraldusjoone ületamist 4957), 2020. aastal aga oli neid 3800. Arvestades olukorda Afganistanis ja Türgi elanikkonna suhtumist rändajatesse, tugevdavad Türgi ametiasutused piiritaristut Türgi-Iraani piiril. Samuti suurendavad Türgi ametiasutused rändajate smugeldamise ennetamiseks ja tõkestamiseks mõeldud ressursse, kuid selleks, et võidelda smugeldamisvõrgustike vastu, on vaja tihedamat rahvusvahelist õiguskaitsealast koostööd kogu rändeteel päritoluriikidest Türki, Lääne-Balkanile ja ELi. Endiselt on üheks põhiprioriteediks jätkuv tihe koostöö piirihalduses ja rändajate üle piiri smugeldamise vastase võitluse alal. Demokraatlike institutsioonide toimimine Usutavate ja jätkusuutlike reformide tegemine demokraatia alal on laienemisprotsessis osalevate riikide jaoks jätkuvalt pakiline probleem. Sisuliste edusammude puudumine või isegi tagasilangus on endiselt tingitud peamiselt tõsise poliitilise tahte puudumisest. Endiselt takistab Lääne-Balkani partnerite demokraatlike süsteemide ja institutsioonide toimimist tugev poliitiline polariseerumine, valimiste ja parlamenditöö boikoteerimine opositsiooni poolt ning mõnel juhul ilmne usaldamatus kogu poliitilise spektri ulatuses, eelkõige parlamentides. Serbias on parlament ja poliitilised jõud jätkanud Euroopa Parlamendi juhtimisel erakondadevahelist dialoogi, et luua ELiga seotud reformide suhtes ulatuslik erakondadeülene konsensus, mis on vajalik selleks, et riik saaks ELiga ühinemise teel edasi liikuda. Septembri täiskogu istungil jõudsid Euroopa Parlamendi ja Serbia parlamendi kaasmoderaatorid kokkuleppele töödokumendi suhtes, mis sisaldab 16 meedet usalduse ja kindlustunde suurendamiseks valimisprotsessi vastu koos konkreetsete sammude ja ajakavaga. Mõnes riigis on täiskogu aruteludel kasutatud poliitiliste oponentide, ajakirjanike ja kodanikuühiskonna vastu vaenu õhutavaid väljendeid. Hoolimata COVID-19 piirangutest on parlamentide töö jätkunud. Õigusriiklusel põhinev demokraatlik ühiskond nõuab tingimatut võitlust korruptsiooni vastu ning kohtusüsteemi sõltumatuse ja tõhususe tagamist. Montenegros tõid parlamendivalimised kaasa valitseva koalitsiooni muutuse ja tekkis uus poliitiline maastik. Pinged täitevvõimu ja seadusandliku võimu vahel on reforme aeglustanud ning parlamendi enamus on kehtestanud uusi õigusakte, mis seavad varasemad saavutused kahtluse alla. Kosovos tõi opositsiooniliidu ülekaalukas võit parlamendivalimistel kaasa suure poliitilise muutuse ja tekkis valitsus, millel on parlamendis tugev enamus. 17. oktoobril 2021 toimusid Kosovos kohalikud valimised, kuhu lähetati ELi valimisvaatlusmissioon, kes annab valimiste järel neile hinnangu. Kuigi valimised piirkonnas on üldiselt olnud hästi korraldatud, sealhulgas Albaanias infotehnoloogia ulatuslikuma kasutamise kaudu, on ikka veel nõuetekohaselt rakendamata mitmed piirkonna varasemate valimisvaatlusmissioonide soovitused, mis käsitlevad valijate loendamist, valijate nimekirju, kampaaniate rahastamist, vaidluste lahendamist ja valimisrikkumiste eest määratavaid sanktsioone, ning veel tuleb tegelda struktuursete nõrkustega. Eelkõige tuleb kogu piirkonnas teha veel märkimisväärseid jõupingutusi, et suurendada erakondade ja valimiskampaaniate rahastamise läbipaistvust ja aruandekohustust ning tagada võrdne juurdepääs meediale. Bosnias ja Hertsegoviinas loodi mais 2021 asutustevaheline töörühm valimis- ja põhiseadusreformi arutamiseks. Poliitilised jõud ja institutsioonid peavad enne oktoobris 2022 toimuvaid järgmisi üldvalimisi pidama läbipaistvat ja kaasavat dialoogi, et tegelda pikaajaliste puudustega valimisprotsessis. Türgis on aruandeperioodil jätkunud demokraatia tagasilangus. Türgi peab viima oma põhiseadusliku raamistiku vastavusse Euroopa standarditega. Hoolimata eriolukorra lõppemisest juulis 2018 on teatavad õigusnormid, millega anti valitsusele erakorralised volitused ja säilitati mitmed eriolukorra piirangud, jäänud õigussüsteemi osaks ning see on mõjutanud demokraatiat ja põhiõigusi. Juulis 2021 kiitis Türgi parlament heaks seaduseelnõu, millega pikendatakse neid eriolukorra piiranguid veel üheks aastaks. Nende jaoks, keda eriolukorra dekreetseadused on negatiivselt mõjutanud, on õiguskaitse kättesaadavus jäänud endiselt piiratuks. Presidentaalne valitsemissüsteem ei taga kindlat ja tõhusat võimude lahusust ja seeläbi väheneb täidesaatva võimu demokraatlik vastutus. Riigi kaguosas sunniviisiliselt ametist vabastatud linnapead asendati jätkuvalt valitsuse määratud usaldusisikutega, mis on vastuolus Veneetsia komisjoni 2020. aasta juuni arvamuses väljendatud seisukohtaega. Asjaolu, et kohtusüsteem on opositsiooniparteid ja meedia sihikule võtnud, on tõsiselt ohustanud Türgi demokraatlike institutsioonide legitiimsust ja poliitilist pluralismi. Selle poolest on järjekordseks muret tekitavaks signaaliks konstitutsioonikohtu otsus nõustuda süüdistusaktiga, millega taheti laiali saata suuruselt teine opositsioonipartei. Jätkunud on avaliku halduse politiseerimine. Kodanikuühiskond on sattunud pideva surve alla ja nende vaba tegutsemisruum on muutunud üha ahtamaks. Avaliku halduse reform Haldusasutused kavandavad ja viivad ellu avalikku poliitikat, juhivad avaliku sektori investeeringuid ja osutavad olulisi avalikke teenuseid, mis suurendavad kõigi kodanike heaolu. Usalduse loomiseks peavad haldusasutused olema läbipaistvad, aruandekohustuslikud ja tõhusad. Kuigi viimasel aastal on tehtud mõningaid edusamme, on peamised puudused seotud politiseerituse eri vormidega. Poliitika planeerimine on mõnevõrra paranenud, kuid vaja on täiendavaid jõupingutusi, et tagada keskvalitsuse tugev kvaliteedikontroll, suurendada tõenduspõhise poliitikakujunduse suutlikkust ja tugevdada avalikus halduses tõenduspõhise poliitikakujunduse kultuuri. Suurendada tuleks poliitikaseire suutlikkust.

Montenegros on aruandeperioodil koostatud strateegiliste dokumentide üldine kvaliteet paranenud. Põhja-Makedoonia on võtnud vastu uue valdkondlike strateegiate ettevalmistamise, seire ja aruandluse metoodika, millega tahetakse tugevdada poliitika planeerimist. Albaanias on tehtud mõningaid edusamme regulatiivse mõju hindamise rakendamisel, avalike konsultatsioonide juhtimiskorralduse parandamisel ja integreeritud planeerimise IT-süsteemide loomisel. Üldiselt valmistatakse piirkonnas valdkonnapoliitikat, õigusakte ja avaliku sektori investeeringuid endiselt sageli ette ilma nende mõju hindamata. Haldusasutuste vastutus on jätkuvalt üks peamisi prioriteete. Ametiasutusi ei looda ega korraldata alati tõhusalt. Montenegros on riigi haldusaparaadi hiljutised ümberkorraldused toonud kaasa olulisi personalimuudatusi, sealhulgas kõrgematel tasanditel, see aga on seadnud ohtu Montenegro võime hoida paljudes sektorites tööl ELiga ühinemise protsessi alal kogenud töötajaid. Albaanias on viimastel aastatel loodud allasutusi ilma strateegilise planeerimiseta. Kosovos on esinenud viivitusi hiljuti vastu võetud õigusraamistiku kohaldamisel, mis oli mõeldud selleks, et parandada haldusaparaadi korraldust ja vastutust. Põhja-Makedoonias ei ole seni vastu võetud uut riigikorralduse seadust, mis ühtlustaks institutsioonilise raamistiku, kõrvaldaks kattuvad pädevused ja suurendaks haldusaparaadi tõhusust. Türgil puudub terviklik avaliku halduse reformikava ja juhtiv institutsioon, kes protsessi eest vastutaks. Inimressursid ja avaliku teenistuse juhtimine, sealhulgas juhtkonna vastutus ja avaliku teenistuse professionaalsuse suurendamine, tuleb enamikus riikides endiselt alles tagada, andes kõrgema astme juhtidele ja järelevalveorganitele suuremad volitused ning delegeerides neile otsuste tegemise. Õigusraamistikku tuleb sisse viia läbipaistvad ja tulemuspõhised värbamise, kõrgemale või madalamale ametikohale viimise ja vallandamise menetlused ning neid tuleb avalikus teenistuses nii kesksel kui ka kohalikul tasandil järjepidevalt rakendada. Riigihalduse struktuur peaks tagama toimivad vastutusliinid. Albaania on astunud olulised sammud suurema läbipaistvuse tagamiseks, digiteerides täielikult riigiteenistujate töölevõtmise protsessi. Serbias ei ole tehtud mingeid edusamme kõrgema juhtkonna liikmete kohusetäitjate liiga suure arvu vähendamisel. Bosnias ja Hertsegoviinas pärsivad erinevad töötingimused, mis tulenevad erinevatest avaliku teenistuse õigusaktidest, ning lahknevused eri valitsustasandite tavades jätkuvalt riigiteenistujate liikuvust ja võrdsete standarditega haldusruumi loomist. Enamik riike on teinud jõupingutusi, et parandada ettevõtetele ja üldsusele pakutavaid teenuseid. Vastuseks COVID-19 pandeemiale on Serbia, Albaania, Montenegro ja Põhja-Makedoonia käivitanud e-valitsuse algatused ja teenused. Türgis on haldusaparaadi vastutus ja personalijuhtimine endiselt üks murekohti. Halduse politiseerumine on jätkunud ja endiselt puudub poliitiline reformitahe. Riigi normide ELi normidega vastavusse viimisel ja edaspidi ka ELi normide kohaldamisel tuleb arvesse võtta piirkondlike ja kohalike ametivõimude rolli. Seepärast tuleb tagada sobiv tasakaal keskvalitsuse, piirkondliku valitsuse ja kohaliku omavalitsuse vajaduste vahel. Türgis tekitavad endiselt sügavat muret ametivõimude otsused ja suunatud sammud selliste omavalitsuste vastu, kus valitud linnapead kuuluvad opositsioonierakondadesse. Tuleb tugevdada ELi õigustiku elluviimisega tegelevate asutuste haldussuutlikkust ja kutsestandardeid ning kaitsta reguleerivate asutuste sõltumatust. Endiselt on probleemiks riigihangete ja riigi rahanduse juhtimise süsteemide toimimine. COVID-19ga seotud meetmete puhul on läbipaistvus ja vastutus olnud üldiselt väga piiratud. Kosovo, Montenegro ja Serbia on oma hankesüsteemide digiteerimisel edasi jõudnud. Samal ajal on muutunud murekohaks ELi riigihankestandarditest kõrvalehoidmine Serbias: 54 % kõigi 2020. aasta riigihankelepingute kumulatiivsest väärtusest jäi riigihangete seaduse kohaldamisalast välja. Montenegro lennujaamakontsessioonile ei ole veel korraldatud hanget, mis vastaks ELi õiglaste ja läbipaistvate riigihangete standarditele. Põhja-Makedoonia ja Serbia on mõnevõrra tugevdanud oma riigihankesüsteemide suutlikkust, ent Albaanias, Bosnias ja Hertsegoviinas ning Kosovos tuleb suutlikkuse arendamine seada tähtsamale kohale. Albaania ja Montenegro on parandanud oma riigihankeseadusi ning Albaania on vastu võtnud oma esimese riigihankestrateegia. Suurema osa jooksul aruandeperioodist on Bosnia ja Hertsegoviina kohelnud riigihankelepingute sõlmimisel omamaiseid pakkujaid soodsamalt, rikkudes stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingut. Türgis on selles valdkonnas ELi õigustikuga vastavusse viimisel suuri puudujääke, kuna riigihankenormide ulatust vähendavad oluliselt mitmesugused erandid, aga ka diskrimineerivad siseriiklikud hinnaeelised ja tasaarvestustavad. Elektroonilist hankesüsteemi kasutatakse Türgis nüüd neli korda rohkem. Hädavajalik on riigis valitsemistava reform, et suurendada juhtkonna vastutust, edendada usaldusväärset finantsjuhtimist ja tõhustada riiklike vahendite välisauditit. Avaliku sektori sisekontrolli ja juhtkonna vastutuse valdkonnas on edenemine olnud COVID-19 ajal aeglane, kuid Albaania ja Serbia on teinud tuntavaid edusamme strateegilise raamistiku kindlaksmääramisel ja reformide elluviimise metoodika väljatöötamisel. Albaania on teinud jõupingutusi, et rakendada 2020. aastal rohkem riigikontrolli soovitusi, eelkõige selleks, et tegelda nõrkustega, mis on piiranud välisauditite mõju, seadusandliku kontrolli piiratusega ja üldsuse ebapiisava kaasamisega. Montenegro on tugevalt parandanud oma auditisoovituste järelmeetmeid ning saavutanud avatuma ja läbipaistvama teabevahetuse parlamendi ja üldsusega. Albaania on astunud otsustavaid samme avaliku sektori sisefinantskontrolli tugevdamiseks ja kehtestanud meetmed finantskohustuste delegeerimiseks ning siseauditite jälgimiseks ja nende järelduste rakendamiseks. Kuigi avaliku sektori investeeringute haldamise süsteemide ja suutlikkuse tugevdamine on seatud kõigi laienemisprotsessis osalevate riikide prioriteediks, eriti Lääne-Balkani majandus- ja investeerimiskava kontekstis, on eelmisel aastal tehtud vähe edusamme. Ent kuna Montenegros toimub avaliku sektori investeeringute haldamise hindamine 2021. aastal, on kõigis Lääne-Balkani riikides nüüd olemas tõenduspõhised soovitused selle kohta, kuidas muuta avaliku sektori investeeringud tulemuslikumaks. Kõik kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid peavad tugevdama oma suutlikkust teha kvaliteetset statistikat vastavalt Euroopa statistika tegevusjuhise põhimõtetele, mis põhinevad ametialasel sõltumatusel, erapooletusel, usaldusväärsusel, läbipaistvusel ja konfidentsiaalsusel. Samuti on äärmiselt tähtis suurendada Eurostatile esitatavate andmete hulka. Lääne-Balkanil ja Türgis on statistikaametite peatähelepanu suunatud rahva ja eluruumide loendustele ning nende loenduste läbiviimiseks tuleks eraldada piisavalt vahendeid. Üks konkreetne valdkond, kus kõigil tuleb teha edusamme, on ESA 2010 ehk Euroopa arvepidamise süsteem (makromajanduslik statistika). Majandus COVID-19 pandeemia avaldas Lääne-Balkani ja Türgi majanduskasvule 2020. aastal tugevat negatiivset mõju. Lääne-Balkani majandustegevus kahanes 3,4 %. Türgis esines 2020. aastal mõningane kasv (SKP reaalkasv 1,8 %). Lääne-Balkani eri osades oli majanduslanguse sügavus 2020. aastal väga erinev, ulatudes suhteliselt väikesest 1 % SKP langusest Serbias kuni SKP väga järsu 15,2 % languseni Montenegros; nende äärmuste vahele jäi majanduslangus Bosnias ja Hertsegoviinas (4,6 %), Albaanias (3,8 %), Põhja-Makedoonias (4,5 %) ja Kosovos (4,1 %). Majanduse valdkondlikul struktuuril, eelkõige turismi osakaalul, oli oluline roll selles, kui rasked olid pandeemia tagajärjed majandusele, ning see selgitab eelkõige väga järsku langust Montenegros. Langust leevendasid tugevad põllumajandushooajad, eelkõige Serbias ja Albaanias. Majandustulemusi mõjutas ka kriisile reageerimiseks tehtud poliitiliste vastusammude erinevus, mis oli osaliselt tingitud sellest, kui palju oli riigis poliitilist mänguruumi. Türgis kaasnes majanduskasvuga jätkuv kõrge inflatsioon, kasvav maksebilansi puudujääk ja vääringu jätkuv odavnemine, mis olid suures osas seotud suurenenud riskitajuga, mis tulenes sagedasest keskpanga juhataja vahetumisest. Enamikus riikides prognoositakse 2021. aastal majanduskasvu taastumist ja seejärel pandeemiaeelsete kasvumäärade taastumist või ületamist. Pärast kriisist tingitud suurt eelarvepuudujääki ning valitsemissektori võla ja SKP suhte olulist suurenemist 2020. aastal on Lääne-Balkani partneritel 2021. või 2022. aastal kavas alustada järkjärgulist eelarve konsolideerimist. Selleks et keskpikas perspektiivis soodustada majanduse jätkusuutlikku taastumist, tuleb aga veelgi kiirendada struktuurireformide rakendamist. See on hädavajalik selleks, et täita kaks ELi liikmesuse majanduslikku kriteeriumi: tagada toimiv turumajandus ning näidata üles suutlikkust tulla toime ELi-sisese konkurentsisurve ja siinsete turujõududega. Kui majandusreformiprogrammide meetmete rakendamise keskmine punktisumma oli 2020. aastal kõigest 2,7 (5 palli skaalas), siis ühiselt kokku lepitud soovituste rakendamise tase, mis oli 2019. aastal vastu võetud poliitiliste suuniste puhul 35,5 %, tõusis 2020. aastal 50,8 %-ni. See paranemine on peamiselt seotud asjaoluga, et paljud soovitatud COVID-19 kriisi leevendusmeetmed on oma loomult lühiajalised. Lääne-Balkani ja Türgi tööturgu iseloomustab jätkuvalt see, et üldine aktiivsus ja tööhõive on madal, mitteametliku sektori ja töötuse osakaal aga kõrge. Tööjõus osalemise määr vähenes 2020. aastal kõigis riikides, sest inimesed kaldusid COVID-19 kriisi ajal tööturult lahkuma. Naiste ja noorte vähene tööturule integreeritus on endiselt tõsine probleem. Juulis 2021 kiideti Lääne-Balkanil heaks noorte kestliku tööturule lõimimise deklaratsioon ja astuti konkreetseid samme, et järk-järgult kehtestada noortegarantii kavad ning neid rakendada ja tugevdada. Reformid ja investeeringud haridussüsteemidesse ning oskuste täiendamisse ja ümberõppesse on tööturu probleemide lahendamisel otsustava tähtsusega. Tööstussektori digitaliseerimine ja kõigi ühiskonnarühmade digioskuste arendamine on tööalase konkurentsivõime suurendamisel ja digitaalmajanduse edendamisel määravad. Septembris 2020 vastu võetud 2021.–2027. aasta digiõppe tegevuskava eesmärk on aidata haridus- ja koolitussüsteemidel lahendada COVID-19 kriisiga seotud probleeme ja toetada pikemaajalist digiüleminekut. Samuti on muutunud meediamaastik, mistõttu on vaja meetmeid, mis toetaksid regulatiivset sõltumatust ja kaitseksid digitaalmeedias alaealisi. III. VÕIME TÄITA LIIKMESUSEGA SEOTUD KOHUSTUSI

Muudetud metoodika kohaselt on läbirääkimispeatükid korraldatud teemavaldkondadena, et tekitada rohkem dünaamilisust ja soodustada vastastikust rikastamist. See uus lähenemisviis kajastub ka järgmises ELi õigustikuga vastavusse viimise ülevaates. Siseturu teemavaldkond hõlmab järgmisi teemasid: kaupade vaba liikumine (1. peatükk), töötajate vaba liikumine (2. peatükk), asutamisõigus ja teenuste osutamise vabadus (3. peatükk), kapitali vaba liikumine (4. peatükk), äriühinguõigus (6. peatükk), intellektuaalomandiõigus (7. peatükk), konkurentsipoliitika (8. peatükk), finantsteenused (9. peatükk) ning tarbija- ja tervisekaitse (28. peatükk). Õigusaktide vastavusse viimine nendes valdkondades on vajalik, selleks et stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingute hüvedest täielikult osa saada ja veelgi suurendada kaubandusintegratsiooni ELiga, kes on piirkonna juhtiv ja teisi kaugelt edestav kaubanduspartner. Samuti muudab see ELi investeeringud atraktiivsemaks ning soodustab tarneahela koostoimet, töökohtade loomist ja juurdepääsu kapitalile. Lääne-Balkanil on paljudes siseturu valdkondades üldjoontes juba olemas mõõdukas valmidus. Kaupade vaba liikumise valdkonnas on Kosovo teinud mõningaid edusamme, samas kui teiste Lääne-Balkani partnerite edusammud on olnud piiratud. Montenegro ja Serbia on teinud mõningaid edusamme teenuste vaba liikumise valdkonnas, samal ajal kui kapitali vaba liikumise valdkonnas on mõningaid edusamme teinud Albaania, Kosovo, Montenegro ja Põhja-Makedoonia ning konkurentsipoliitika valdkonnas Bosnia ja Hertsegoviina, Kosovo ja Montenegro. Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Kosovo ja Montenegro on teinud edusamme ka finantsteenuste valdkonnas. Piirkondlik koostöö ja kaasavad piirkondlikud koostööraamistikud, nagu ELi Aadria ja Joonia mere piirkonna strateegia (EUSAIR) või ELi Doonau piirkonna strateegia (EUSDR), on jätkuvalt lihtsustanud ettevalmistusi tulevaseks osalemiseks ELi siseturul. Lääne-Balkani piirkondlik ühisturg, mis põhineb ELi reeglitel ja standarditel, on hüppelauaks, mis võimaldab piirkonnal enne ühinemist tihedamalt ELi ühtse turuga lõimuda. Sofia tippkohtumisel, mis toimus 10. novembril 2020, võtsid kuue Lääne-Balkani riigi juhid vastu piirkondliku ühisturu tegevuskava ja deklaratsiooni Lääne-Balkani rohetegevuskava kohta. Türgi on teinud mõningaid edusamme kapitali vaba liikumise, finantsteenuste ja konkurentsipoliitika valdkonnas, kus riigiabi osas esineb siiski veel suuri probleeme. Riik on hästi edasi liikunud äriühinguõiguse valdkonnas ning tal on heal tasemel valmidus kaupade vaba liikumise, finantsteenuste, tarbija- ja tervisekaitse ning intellektuaalomandiõiguse valdkonnas. Teenuste vaba liikumise ja töötajate vaba liikumise valdkonnas, kus edusamme ei ole tehtud, on tema valmidus alles algusjärgus. Konkurentsivõime ja kaasava majanduskasvu teemavaldkond hõlmab järgmisi teemasid: infoühiskond ja meedia (10. peatükk), maksustamine (16. peatükk), majandus- ja rahapoliitika (17. peatükk), sotsiaalpoliitika ja tööhõive (19. peatükk), tööstuspoliitika (20. peatükk), teadus ja uurimistegevus (25. peatükk), haridus ja kultuur (26. peatükk), ning toll (29. peatükk). Reformid nendes valdkondades on Lääne-Balkani majandusreformiprogrammide jaoks äärmiselt olulised ning neid toetatakse majandus- ja investeerimiskava kaudu, sest need aitavad suurendada piirkonna konkurentsivõimet ja atraktiivsust ettevõtjate jaoks ning vähendada lõhet võrreldes ELi majandusega. Enamikul Lääne-Balkani partneritel on selle teemavaldkonnaga seotud teemades olemas mõõdukas valmidus. Bosnia ja Hertsegoviina on aga mitme valdkonnaga alles algusjärgus. Maksustamise valdkonnas on Serbia teinud suuri edusamme, Bosnia ja Hertsegoviina ei ole edusamme teinud ning kõik teised partnerid on teinud mõningaid edusamme. Tolliliidu valdkonnas on Põhja-Makedoonia teinud suuri edusamme ning Serbia ja Albaania on teinud piiratud edusamme, Kosovo ja Montenegro edusammud on aga olnud mõõdukad. Hariduse ja kultuuri vallas on Montenegro, Serbia ja Albaania teinud mõningaid edusamme. Teaduse ja uurimistegevuse valdkonnas on Albaania teinud suuri edusamme ning Bosnia ja Hertsegoviina, Montenegro ja Serbia on teinud mõningaid edusamme. Mõningaid edusamme on teinud infoühiskonna ja meedia valdkonnas Albaania ja Kosovo, majandus- ja rahapoliitika valdkonnas Põhja-Makedoonia ning sotsiaalpoliitika ja tööhõive valdkonnas Albaania ja Põhja-Makedoonia. Ettevõtlus- ja tööstuspoliitika valdkonnas on mõningaid edusamme teinud kõik Lääne-Balkani partnerid peale Bosnia ja Hertsegoviina. Komisjon leiab, et tänu oma edusammudele selles teemavaldkonnas vastab Serbia kõikidele selle teemavaldkonna avamiskriteeriumidele, eelkõige importalkoholi diskrimineeriva maksustamise kõrvaldamise tulemusena. Üldiselt peab piirkond läbi viima sotsiaal-majanduslikud reformid, et tegeleda struktuursete nõrkuste, madala konkurentsivõime, suure tööpuuduse ja COVID-19 pandeemia mõjuga. Edusammud käibemaksu, aktsiiside ja otsese maksustamise valdkonna ELi õigusnormidega vastavusse viimisel aitaksid ergutada piirkonnasisest ja rahvusvahelist kaubandust. Samuti peab piirkond märkimisväärselt tugevdama oma teadus- ja innovatsioonikeskkonda, et võimaldada majandusel arenguga sammu pidada, sealhulgas digitaal- ja rohetehnoloogia alal. Hariduse ja kultuuri valdkonnas on piirkonna eesrindlased Montenegro ja Serbia, samas kui Bosnia ja Hertsegoviina ning Kosovo peavad hakkama teistele järele jõudma. Türgi on piiratud ulatuses jätkanud ELi õigustikuga vastavusse viimist, kuid infoühiskonna ja meedia, majandus- ja rahapoliitika, sotsiaalpoliitika ja tööhõive ning tööstuspoliitika valdkonnas on toimunud tagasiminek. Mõningaid edusamme on Türgi teinud teaduse ja uurimistegevuse ning hariduse ja kultuuri valdkonnas, kuid riik peab jätkama tööd hariduse kaasavamaks muutmisel, eelkõige tüdrukute jaoks. Türgi on oma valmidusega teaduse ja uurimistegevuse valdkonnas kaugele jõudnud. Türgi kaubandusintegratsioon ELiga on tugev ja Türgis püsib hea valmidus tolliliiduks, kuid edusammud, sealhulgas selle rakendamisel, on olnud piiratud. Türgi kõrvalekaldumine ELi-Türgi tolliliidust tulenevatest kohustustest on jätkunud, mis on põhjustanud suurel hulgal kaubandustõkkeid. Rohetegevuskava ja kestlik ühendatus on jätkusuutliku ja tulevikukindla taastumise ning piirkonnasiseselt ja ELiga majandusliku lõimumise alus, millest saavad kasu nii ettevõtjad kui ka laiem avalikkus. See teemavaldkond hõlmab järgmisi teemasid: transpordipoliitika (14. peatükk), energeetika (15. peatükk), üleeuroopalised võrgud (21. peatükk) ning keskkond ja kliimamuutused (27. peatükk). Albaanial, Põhja-Makedoonial ja Serbial on energeetika valdkonnas olemas mõõdukas valmidus, Montenegrol on aga suur valmidus. Üleeuroopaliste võrkude valdkonnas on Albaanial, Bosnial ja Hertsegoviinal ning Kosovol olemas mõningane valmidus, Serbial mõõdukas valmidus ning Põhja-Makedoonial hea valmidus. Keskkonna ja kliimamuutuste valdkonnas on Albaanial, Põhja-Makedoonial, Montenegrol ja Serbial olemas mõningane valmidus. Transpordipoliitika valdkonnas on Albaanial ning Bosnial ja Hertsegoviinal ette näidata mõningaid edusamme, samas kui Kosovo, Põhja-Makedoonia ja Serbia edusammud on olnud piiratud ning Montenegros ei ole tehtud üldse mingeid edusamme. Komisjon leiab, et tänu oma edusammudele selles teemavaldkonnas vastab Serbia kõikidele selle teemavaldkonna avamiskriteeriumidele, eelkõige gaasisektori jaoks eraldamistegevuskava vastuvõtmise tulemusena. Energeetika valdkonnas on Serbia teinud suuri edusamme, Põhja-Makedoonia, Kosovo ja Albaania on teinud mõningaid edusamme ning Montenegro edusammud on olnud piiratud. Üleeuroopaliste võrkude valdkonnas on Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina ning Serbia teinud mõningaid edusamme, kuid Kosovol, Põhja-Makedoonial ja Montenegrol on ette näidata ainult piiratud edusammud. Keskkonna ja kliimamuutuste valdkonnas on Lääne-Balkani kõikides osades tehtud ainult piiratud edusamme. Seetõttu on kogu piirkonnas vaja võtta kiireloomulisi meetmeid, et kiirendada õigusaktide vastavusse viimist ELi õigustikuga ning tugevdada rakendamist, õiguskaitset ja investeeringuid. Sektoris tuleb märkimisväärselt suurendada haldussuutlikkust ja rakendada tuleb struktuurireforme. Aastal 2020 täitis komisjon oma lubaduse toetada piirkonnas ühendatust 1 miljardi euroga. Lääne-Balkani investeerimisraamistiku ühendatuse portfelli kuulub nüüd 45 projekti koguväärtusega 1 miljardit eurot, mis annab koos finantsvõimendusega rohkem kui 3,8 miljardit eurot investeeringuid. See on toonud kaasa ohutumad ja lühemad reisid ning lühema ooteaja piiridel, suuremad kaubavahetuse mahud ning turvalisema, usaldusväärsema, mitmekesisema ja keskkonnahoidlikuma energiavarustuse, mis on võimaldanud vältida ligikaudu 300 000 tonni CO2 heidet. Käivitatud on esimesed projektid, mis aitavad rakendada majandus- ja investeerimiskava investeeringute juhtalgatusi. Nende investeeringutega on kaasnenud transpordiühenduse ja energiaühenduse raames tehtav regulatiivne töö. Digivaldkonnas jõustus 1. juulil 2021 Lääne-Balkani piirkondlik rändlusleping. Ühendatuse tegevuskava sai uue näo, kui võeti vastu Lääne-Balkani riikide rohetegevuskava, mille tähelepanu keskmes on kestlike transpordi- ja energialahenduste arendamine piirkonnas. Lääne-Balkani rohetegevuskava on kooskõlas viie laiema valdkonnaga, mis kuuluvad roheleppe alla: i) süsinikuheite vähendamine, ii) õhu, vee ja pinnase saastest puhastamine, iii) ringmajandus, iv) põllumajandus ja toidutootmine ning v) elurikkuse kaitse. Majanduskasv ja uued ärivõimalused seotakse kestlikumate tarbimis- ja tootmistavadega, sealhulgas ringmajanduse, ressursitõhususe ja jäätmete parema korduskasutuse edendamisega kõigis majandussektorites, sealhulgas linna- ja maapiirkondade planeerimisel, nii et edu eeltingimuseks saab ökosüsteemi jätkusuutlikkus. Türgil on oma transpordi- ja energiapoliitikas olemas mõõdukas valmidus. Ta peab jätkama tööd gaasituru liberaliseerimiseks ning arendama koostööd tuumaohutuse ja -julgeoleku valdkonnas. Ta on teinud mõningaid edusamme energia- ja transpordivõrkude alal, ehitades Halkali-Kapikule raudteeliini, mis ühendab Bulgaaria piiri Istanbuliga, kuid selle ehitus on veel pooleli. Türgil on mõningane valmidus keskkonna ja kliimamuutuste valdkonnas ning tal on ees kriitilisi keskkonna- ja kliimaprobleeme nii kliimamuutuste leevendamise kui ka nendega kohanemise alal. Türgi on ratifitseerinud Pariisi kliimakokkuleppe (ratifitseerimiskiri tuleb veel ÜRO-le esitada). Samuti on Türgi väljendanud valmisolekut teha ELiga koostööd Euroopa roheleppe eesmärkide alal. Need on teretulnud arengud. Siiski on kliimameetmete peavoolustamine teistesse poliitikavaldkondadesse endiselt piiratud. Ressursside, põllumajanduse ja ühtekuuluvuse valdkonnas on valmistumine seiskunud. See teemavaldkond hõlmab järgmisi teemasid: põllumajandus ja maaelu areng (11. peatükk), toiduohutus, veterinaar- ja fütosanitaarpoliitika (12. peatükk), kalandus (13. peatükk), regionaalpoliitika ja struktuurivahendite koordineerimine (22. peatükk) ning finants- ja eelarvesätted (33. peatükk). Põhja-Makedoonia, Montenegro ja Serbia on selle teemavaldkonna enamikus peatükkides saavutanud mõõduka valmiduse. Albaanial ja Kosovol on suuremalt jaolt olemas mõningane valmidus, Bosnia ja Hertsegoviina aga on enamiku peatükkidega alles algusjärgus. Põllumajanduse ja maaelu arengu valdkonnas on Albaania, Montenegro ja Põhja-Makedoonia teinud mõningaid edusamme, Bosnia ja Hertsegoviina ei ole teinud mingeid edusamme. Toiduohutuse, veterinaar- ja fütosanitaarpoliitika valdkonnas on Põhja-Makedoonia ja Montenegro teinud suuri edusamme, Albaania on teinud mõningaid edusamme, Bosnia ja Hertsegoviina, Kosovo ja Serbia edusammud on olnud piiratud. Kalanduses on ainult Albaania teinud suuri edusamme. Montenegro on teinud mõningaid edusamme. Regionaalpoliitika ja struktuurivahendite koordineerimise valdkonnas ei ole Bosnia ja Hertsegoviina teinud mingeid edusamme, teiste Lääne-Balkani riikide edusammud on olnud piiratud. Türgi põllumajandustoetuste poliitika on ELi ühise põllumajanduspoliitika põhimõtetest eemaldunud. Riik on teinud suuri edusamme kalanduse valdkonnas, mõningaid edusamme regionaalpoliitikas ja struktuurivahendite koordineerimisel ning piiratud edusamme toiduohutuse, veterinaar- ja fütosanitaarpoliitika valdkonnas, kus murekohaks on pestitsiidijääkide tase ELi eksporditavates toiduainetes.

Välissuhete teemavaldkond hõlmab välissuhteid (30. peatükk) ning välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitikat (31. peatükk). Välissuhete alal on kas suur valmidus või mõõdukas valmidus olemas kõikidel Lääne-Balkani partneritel peale Bosnia ja Hertsegoviina, kellel on mõningane valmidus. Välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitika valdkonnas on suur valmidus olemas Albaanial ja Montenegrol, mõõdukas valmidus Põhja-Makedoonial ja Serbial ning mõningane valmidus Bosnial ja Hertsegoviinal. Kõik Lääne-Balkani riigid on teinud välissuhete valdkonnas mõningaid edusamme, välja arvatud Bosnia ja Hertsegoviina, kelle edusammud on olnud piiratud. Välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitika valdkonnas on Albaania teinud suuri edusamme, Montenegro, Põhja-Makedoonia ja Serbia on teinud mõningaid edusamme, Bosnia ja Hertsegoviina ei ole edusamme teinud. Lääne-Balkani partnerid on jätkanud ELiga tihedat koostööd ühise välis- ja julgeolekupoliitika / ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜVJP/ÜJKP) küsimustes, eelkõige oma olulise panusega ELi ÜJKP missioonidesse ja operatsioonidesse. Joondumine ELi ÜVJP järgi (kõrge esindaja deklaratsioonid ELi nimel ja nõukogu otsused piiravate meetmete kohta) on ELi integratsiooniprotsessi oluline aspekt, mis toonitab riikide strateegilist suunda. Albaania ja Montenegro on vankumatult hoidnud ühtlast 100 % vastavust, mis on märk nende pühendumisest ja strateegilisest suunitlusest. Põhja-Makedoonia vastavusmäär, mis 2020. aastal oli 94 %, on 2021. aasta augusti seisuga tõusnud 96 %-ni. Serbia vastavusmäär on 2020. aasta 56 %-lt kasvanud 2021. aasta augusti seisuga 61 %-le, mis on esimene samm püüus pöörata ümber negatiivne trend, mis on seni valitsenud läbirääkimisraamistikus sisalduva järkjärgulise vastavusse viimise nõude osas. Murettekitav on märgatav tagasiminek Bosnia ja Hertsegoviina vastavusmääras: 2020. aasta 70 %-lt 2021. aasta augustiks 43 %-le. Selle suundumuse ümberpööramine annaks märku Bosnia ja Hertsegoviina kindlast tahtest liikuda Euroopa poole. Türgil on välissuhete valdkonnas olemas mõõdukas valmidus ning välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitika valdkonnas mõningane valmidus. Välissuhete valdkonnas on Türgi teinud vähe edusamme. 2021. aasta augusti seisuga on Türgil ÜVJP alal endiselt väga madal vastavusmäär – 14 % (2020. aastal 11 % ja 2019. aastal 21 %). Türgi end üha jõulisemalt maksma panev välispoliitika on olnud jätkuvalt vastuolus ELi ÜVJP prioriteetidega, mis on tingitud eelkõige Türgi vastuolulisest Liibüa-suunalisest tegevusest, tema keeldumisest teha koostööd operatsiooniga IRINI ning toetusest sõjategevusele Kaukaasias, Süürias ja Iraagis. Kuigi sel aastal on Türgi näidanud üles valmisolekut astuda välis- ja julgeolekupoliitilistes ning piirkondlikes küsimustes ELiga dialoogi, peaks ta siiski astuma otsustavaid samme, et oluliselt parandada vastavust ELi deklaratsioonidele ja nõukogu otsustele. IV. PIIRKONDLIK KOOSTÖÖ JA HEANAABERLIKUD SUHTED Heanaaberlikud suhted ja piirkondlik koostöö on Lääne-Balkanil stabiliseerimis- ja assotsieerimis- ning laienemisprotsessi olulised koostisosad. Need aitavad kaasa stabiilsusele, leppimisele ning õhkkonnale, mis soodustab seni lahendamata kahepoolsete probleemide ja minevikupärandi käsitlemist. Osana piirkonna majandusliku integratsiooni püüetest allkirjastati aprillis 2019 Lääne-Balkani piirkondlik rändlusleping, mille tulemusena hakkasid rändlustasud alates juulist 2019 vähenema ja seejärel kaotati need sootuks, kui 1. juulil 2021 võeti kasutusele kava „Rändle nagu kodus“. See on kaalukas samm piirkondlikus koostöös ja on toonud kodanikele nähtavat kasu. Algamas on töö, et uurida võimalusi, kuidas vähendada rändlustasusid Lääne-Balkani partnerite ja ELi vahel ning töötada selle protsessi jaoks välja tegevuskava, nagu on ette nähtud Lääne-Balkani digitaalarengu tegevuskavas. Piirkondliku koostöönõukogu ja Kesk-Euroopa vabakaubanduslepingu raames ning komisjoni abiga on tehtud olulist tehnilist tööd, et piirkondliku ühisturu algatuse osana võimaldada piirkonnas inimeste, kutsetöötajate ja elektrooniliste teenuste vaba liikumist, hõlbustada kaubandust ja lihtsustada tolliprotseduure. Ent lahkarvamuste tõttu, mis ei ole seotud nende meetmete sisuga, ei ole neid meetmeid vastu võetud. Piirkond peab nüüd ilmutama poliitilist selgroogu, et see töö saaks lõpule viidud ning kodanike ja ettevõtete hüvanguks võetaks kõigi Lääne-Balkani partnerite vahel vastu õiguslikult siduvad kokkulepped või otsused. See nõuab ühist keskendumist piirkondliku ühisturu loomisele, tuginedes ELi reeglitele ja normidele ning vältides ühepoolseid samme, mis selle töö ohtu seavad. Hoolimata COVID-19 piirangutest on piirkondlik noorte koostööamet jätkuvalt täitnud tähtsat rolli piirkondliku koostöö ja heanaaberlike suhete edasiarendamisel, pakkudes Lääne-Balkani noortele koostöö- ja vahetusvõimalusi. Noored on jätkanud koostööd mitmete muude piirkondlike algatuste kaudu internetis ja isiklikult, sealhulgas piirkondliku noortelabori kaudu. Brdos toimunud ELi – Lääne-Balkani tippkohtumine näitas, kui tähtsaks EL seda piirkonda peab, ning seal kinnitati veel kord piirkonna Euroopa perspektiivi. Juhid väljendasid heameelt edusammude üle, mida on tehtud olulisemates algatustes, eelkõige rändluse, rohetegevuskava, ELi ja piirkonna vahelistel piiridel olevate roheliste transpordikoridoride, innovatsiooni tegevuskava ja IPA III õigusraamistiku vastuvõtmise alal. Need ELi poliitilisi prioriteete kajastavad algatused koos majandus- ja investeerimiskavaga viivad piirkonna kiiremale ja jätkusuutlikumale pandeemiajärgsele taastumisele ning tagavad tihedama lõimumise Euroopa Liiduga. Komisjon on teatanud oma kavatsusest teha IPA 2021 raames ettepanek 600 miljoni euro suuruse investeerimispaketi kohta, selleks et rakendada majandus- ja investeerimiskava. Selle paketi suhtes kohaldataks IPA III programmitöö raamistiku kohaseid menetlusi ja rakenduseeskirju. Koos juulis välja kuulutatud 500 miljoni euro suuruse ettepanekuga annaks see 2021. aasta lõpuks majandus- ja investeerimiskava rakendamiseks kokku 1,1 miljardit eurot. EL ja Lääne-Balkani partnerid on leppinud kokku oma koostöö tugevdamises mitmes valdkonnas, sealhulgas olulisemates julgeolekuküsimustes. Serbia ja Kosovo suhete ulatuslik normaliseerimine ELi vahendatud dialoogi kaudu on nende Euroopa tuleviku seisukohtalt ja kogu piirkonna stabiilsuse jaoks jätkuvalt kesksel kohal. Pärast Kosovos 2021. aasta algul toimunud valimisi jätkus protsess kahe kõrgetasemelise kohtumisega 2021. aasta juunis ja juulis, kuid Belgradi ja Priština suhted on endiselt pingelised. Mõlemad pooled peavad tegutsema konstruktiivselt eesmärgiga sõlmida õiguslikult siduv laiaulatuslik normaliseerimiskokkulepe, milles käsitletakse kõiki nendevahelisi lahendamata küsimusi. Pärast pingeid Kosovo põhjaosas jõuti ELi vahendatud dialoogi raames 30. septembril 2021 kokkuleppele pingeleevenduses ja ajutises meetmes numbrimärkidega seotud küsimuste lahendamiseks. Samuti leppisid pooled kokku ELi juhitava töörühma loomises, et leida 6 kuu jooksul püsiv lahendus, mis põhineks ELi normidel ja tavadel. EL ootab, et pooled osaleksid selles protsessis konstruktiivselt, selleks et tagada kodanike vaba liikumine. Kõik pooled peavad jätkama kehtivate lepingute, sealhulgas Põhja-Makedoonia ja Kreeka vahelise Prespa lepingu ning Põhja-Makedoonia ja Bulgaaria vahel sõlmitud sõpruse, heanaaberlike suhete ja koostöö lepingu heauskset rakendamist. Montenegro ja Serbia kahepoolseid suhteid on iseloomustanud pinged, natsionalistliku retoorika sagenemine ja valimiste ajal esinevad väited välismõjude kohta, kuid mõnes valdkonnas, näiteks tervishoiusektoris, on koostöö intensiivistunud. Endiselt on ülimalt oluline saada üle minevikupärandist ja lahendada 1990. aastate konfliktidest tulenevad vaidlused. ELis ei ole kohta genotsiidi eitamisele, sõjakurjategijate ülistamisele ega vaenu õhutavale retoorikale mitte kummaltki poolelt. Piiratud edusamme on tehtud oluliste seni lahendamata kahepoolsete küsimuste alal, sealhulgas piiriküsimustes ja sõjakuritegude ohvritele õigluse tagamisel, seni teadmata kadunud isikute tuvastamisel ja mineviku hirmutegudest piirkondlikul tasandil täpse loetelu koostamisel. Kõikide Lääne-Balkani partnerite täieulatuslikku ja kaasavat osalust piirkondliku koostöö algatustes ja üritustes, sealhulgas ELi rahastatavates programmides ei tohiks mitte kuidagi takistada. Territoriaalne koostöö on võimaldanud Lääne-Balkani riikidel teha paljudes küsimustes koostööd oma naabritest liikmesriikidega. See ei ole mitte üksnes soodustanud majanduskasvu, töökohtade loomist ja keskkonnakaitset, vaid sellel on olnud oluline roll ka mitmetasandilise piirkondliku koostöö tihendamisel, mitmesuguste kahepoolsete küsimuste lahendamisel ja stabiilsuse saavutamisel. Täpsemalt moodustab piiriülene koostöö selles piirkonnas olulise osa lepitusprotsessist. 1990. aastate konfliktide tõttu (endises Jugoslaavias) on heanaaberlike suhete tugevdamine, sealhulgas piirialadel, endiselt piirkonna ja sealsete majandussubjektide majanduskasvu ja heaolu eeltingimus. Piiriülese koostöö programmid keskenduvad varasemate konfliktide pärandist ülesaamisele ja lepitusele, luues otsekontakte kõigi tasandite üksuste ja haldusasutuste vahel mõlemal pool piiri. Türgi jätkuva ja uue lubamatu tegevuse tõttu süsivesinike uurimiseks Küprose ja Kreeka merealadel suurenesid 2020. aasta teisel poolel pinged Vahemere idaosas ja Egeuse merel. EL on korduvalt kutsunud Türgit tungivalt üles hoiduma igasugustest ähvardustest, pingete tekitamisest või tegevusest, mis kahjustab heanaaberlikke suhteid ja vaidluste rahumeelset lahendamist. Oma 2020. aasta detsembri järeldustes mõistis Euroopa Ülemkogu teravalt hukka Türgi ühepoolse tegevuse, provokatsioonid ja eskaleerunud retoorika ELi, ELi liikmesriikide ja Euroopa juhtide suunal. Samuti rõhutas ta seal, et ELi-Türgi suhete positiivne plaan on endiselt päevakorral, tingimusel et Türgi näitab üles valmisolekut edendada liidu ja selle liikmesriikidega siirast partnerlust ning lahendada erimeelsused dialoogi teel kooskõlas rahvusvahelise õigusega. 2021. aasta alguses pinged Vahemere idaosas vähenesid. Türgi lõpetas Küprose merevööndis ebaseaduslikud puurimistoimingud. Sellest hoolimata teatati 2021. aasta oktoobri alguses uutest vahejuhtumitest seoses Küprose ja Türgi uurimistegevusega. Kreeka ja Türgi vahel võeti taas ette pinnasondeerimiskõnelused ning toimusid kõrgetasemelised kontaktid. Euroopa Ülemkogu kinnitas 2021. aasta märtsis taas, et EL on jätkuvalt kindlalt valmis kaitsma enda ja oma liikmesriikide huve ning säilitama piirkondlikku stabiilsust. Vastuseks Türgi ebaseaduslikule puurimistegevusele Vahemere idaosas pikendas EL senist piiravate meetmete raamistikku, mis võeti vastu novembris 2019 .

ELi liikmesriikide suveräänsete õiguste hulka kuulub muu hulgas õigus sõlmida kahepoolseid lepinguid ning uurida ja kasutada loodusvarasid vastavalt ELi õigustikule ja rahvusvahelisele õigusele, sealhulgas ÜRO mereõiguse konventsioonile. Kõigi naabruses asuvate rannikuriikide suveräänsust ja suveräänseid õigusi merevöönditele, sealhulgas nende saartele kuuluvaid õigusi, tuleb austada ning majandusvööndite ja mandrilava piiritlemist tuleks käsitleda kooskõlas rahvusvahelise õigusega heauskse dialoogi kaudu ja heanaaberlike suhete poole püüeldes. Dialoogi jätkamine heas usus ja hoidumine ühepoolsetest meetmetest, mis on vastuolus ELi huvidega ning rikuvad rahvusvahelist õigust ja ELi liikmesriikide suveräänseid õigusi, on absoluutselt vajalik eeldus, selleks et tagada Vahemere idaosas stabiilne ja turvaline keskkond ning arendada ELi ja Türgi vahel koostööl põhinevaid ja vastastikku kasulikke suhteid. Kõik erimeelsused tuleb lahendada rahumeelse dialoogi abil ja vastavuses rahvusvahelise õigusega. Ülimalt oluline on seejuures Türgi jätkuv pühendumus ja tema konkreetne panus ÜRO raamistikus toimuvatesse läbirääkimistesse õiglase, tervikliku ja toimiva lahenduse leidmiseks Küprose küsimuses kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu asjakohaste resolutsioonidega. Aprillis 2021 toimus mitteametlik 5+1 kohtumine Küprose teemal. On tähtis, et Türgi kinnitaks veel kord oma kindlat tahet osaleda konstruktiivselt ÜRO juhitavatel Küprose küsimuse lahendamise kõnelustel kooskõlas asjakohaste ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega, sealhulgas nende välisaspektidega. Türgi ei tohiks võtta mingeid ühepoolseid meetmeid, mis võiksid tekitada saarel pingeid ja takistada kõneluste taasalustamist. Varosha asjus peab Türgi viivitamata tühistama 20. juulil 2021 väljakuulutatud ühepoolsed meetmed ja kõik meetmed, mis on Varosha suhtes võetud alates oktoobrist 2020 ja mis on vastuolus asjakohaste ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega. Türgi peab kiiremas korras täitma oma kohustuse rakendada täielikult ELi-Türgi assotsieerimislepingu lisaprotokoll ning teha edusamme suhete normaliseerimisel Küprose Vabariigiga. Heanaaberlikud suhted ja leppimine on lahutamatult seotud õigusriigi, majanduse juhtimise ja piirkondliku koostööga. IPA III konkreetne eesmärk selles valdkonnas on edendada ühiskonna ühtekuuluvust ja vastupanuvõimet, tegeledes mineviku konfliktide pärandiga ja seades kõigi konfliktiohvrite jaoks jalule õigluse. Ka heanaaberlike suhete parandamine suurendab kodanike kindlustunnet ja aitab kõrvaldada takistusi poliitilise, majandusliku ja sotsiaalse suhtluse ja koostöö teel. Selles valguses eelistähtsustab IPA III meetmeid, mis aitavad suurendada kindlustunnet ja ühiskondlikku ühtekuuluvust ning tugevdada naabrisuhteid, eelkõige 1) võidelda raskete rahvusvaheliste kuritegude karistamatuse vastu, sealhulgas tugeva piirkondliku koostöö ja mõjusa siseriikliku vastutusele võtmise kaudu; 2) edendada ohvrite õigusi; 3) edendada tihedamat poliitilist ja strateegilist dialoogi poliitilisel ja tehnilisel tasandil ning vahendustegevust allesjäänud probleemide lahendamiseks; edendada haridust ja noorsooküsimusi, sealhulgas kultuuridevahelist dialoogi kui sotsiaalse ühtekuuluvuse ja rahumeelsete suhete vahendajaid ning jätkusuutliku sotsiaal-majandusliku arengu edasiviijaid; 4) arendada kohalikke ja inimestevahelisi kontakte eri valdkondades, sealhulgas majandus- ja keskkonnakoostöös, hea valitsemistava ja õigusküsimuste, meedia, sotsiaalse kaasatuse, inimõiguste, eelkõige soolise võrdõiguslikkuse, lapse õiguste, noorte osaluse, sotsiaalsete õiguste ja vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste alal.



V. JÄRELDUSED JA SOOVITUSED Lähtudes eeltoodud analüüsist ja lisas riikide kohta esitatud kokkuvõtlikest hinnangutest, esitab komisjon järgmised järeldused ja soovitused. I. 1.Usutav laienemispoliitika kujutab endast geostrateegilist investeeringut kogu Euroopa rahusse, stabiilsusesse, julgeolekusse ja majanduskasvu. Iga järgmise laienemisega on EL suutnud laiendada oma hüvesid rohkematele kodanikele. Selle saavutamise võti on tagada, et selle protsessi aluseks oleksid ka edaspidi ranged, kuid õiglased tingimused ja saavutustel põhineva hindamise põhimõte. Need tingimused peavad olema objektiivsed, täpsed, üksikasjalikud, ranged ja kontrollitavad. See aitab asjaomastel riikidel täita kõik liikmeks saamise nõuded, mis on üks ELi tähtsamatest poliitilistest prioriteetidest. 2.Aastal 2020 läbi vaadatud laienemismetoodika eesmärk on ühinemisprotsessi veelgi tugevdada, muutes selle prognoositavamaks, usutavamaks, dünaamilisemaks ja allutades selle tugevamale poliitilisele juhtimisele. Ühinemisprotsess tugineb Euroopa Liidu ja Lääne-Balkani vastastikusele usaldusele ja selgetele kohustustele. 3.Asjaolu, et Albaania ja Põhja-Makedooniaga on ühinemisläbirääkimiste ametlik alustamine viibinud, avaldab negatiivset mõju ELi usutavusele. Seni lahendamata kahepoolsed küsimused Bulgaaria ja Põhja-Makedoonia vahel tuleb lahendada esmatähtsa küsimusena. On oluline, et ELi liikmesriigid viiksid läbirääkimisraamistike üle peetavad arutelud viivitamata lõpule ning et esimesed valitsustevahelised konverentsid Albaania ja Põhja-Makedooniaga peetaks võimalikult kiiresti ja juba enne käesoleva aasta lõppu. Juunis 2021 peetud valitsustevahelistel konverentsidel Montenegro ja Serbiaga kiideti heaks muudetud metoodika kasutamine nende kahe riigi puhul. 4.6. oktoobril 2021 vastu võetud Brdo deklaratsioon andis ELi Lääne-Balkani partneritele olulise signaali selle kohta, et nende tulevik on Euroopa Liidus. EL kinnitas veel kord oma vankumatut toetust Lääne-Balkani Euroopa Liiduga ühinemise väljavaatele ning tervitas Lääne-Balkani partnerite pühendumust Euroopa Liiduga ühinemise väljavaatele kui vastastikusele strateegilisele huvile ja poolte ühisele strateegilisele valikule. EL tervitas Lääne-Balkani partnerite taaskinnitatud pühendumust demokraatia, põhiväärtuste ja õigusriigi ülimuslikkusele. 5.Kokkulepe korraldada korrapäraseid ELi – Lääne-Balkani tippkohtumisi on oluline selleks, et anda poliitilisele dialoogile kõige kõrgemal tasandil kindel vorm ning siduda piirkond sedamööda, kuidas see ligineb ELile, tihedamini ELi poliitikaga. Brdo tippkohtumisel kokku lepitud algatused peegeldavad ELi poliitilisi prioriteete ning pakuvad piirkonna kodanikele uusi võimalusi ja hüvesid. Tippkohtumisel käivitati Lääne-Balkani innovatsiooni-, teadus-, haridus-, kultuuri-, noorsoo- ja sporditegevuskava („Lääne-Balkani innovatsioonikava“), millega edendatakse teaduse tipptaset, reformitakse piirkonna haridussüsteeme, luuakse noortele uusi võimalusi ja aidatakse vältida ajude äravoolu. Tippkohtumisel väljendati heameelt tegevuskava üle, mis loob tingimused ja püstitab selged eesmärgid rändlustasude vähendamiseks ELi ja Lääne-Balkani vahel. Lisaks väljendati tippkohtumisel heameelt rohetegevuskava üksikasjaliku meetmeplaani kokkuleppimise üle ning juhid leppisid kokku koostöö tugevdamises mitmes valdkonnas, sealhulgas julgeoleku alal. 6.Türgi on endiselt Euroopa Liidu oluline partner peamistes ühist huvi pakkuvates valdkondades, nagu ränne, terrorismivastane võitlus, majandus, kaubandus, energeetika ja transport. Selles kontekstis peetigi kõrgetasemelisi dialooge kliima ja rände teemal ning peatselt järgneb sellele tervishoiuteemaline dialoog. Juunis 2019 kordas nõukogu, et Türgi kaugeneb jätkuvalt Euroopa Liidust ja et Türgi ühinemisläbirääkimised on sisuliselt seiskunud ning kaaluda ei saa ühegi uue peatüki avamist ega sulgemist. Selle hinnangu aluseks olnud asjaolud püsivad senini. Sellele vaatamata tihenes aastal 2021 dialoog ja koostöö Türgiga. 7.COVID-19 pandeemia avaldas kogu aruandeperioodil Lääne-Balkanile ja Türgile jätkuvalt ränka mõju. Laienemisprotsessis osalevate riikide ametiasutused on jätkanud meetmete võtmist, et piirata pandeemia levikut ja selle mõju tervishoiule ning leevendada sotsiaal-majanduslikke tagajärgi. Kõik meetmed, millega tahetakse nakatumist piirata, peavad olema proportsionaalsed, ajaliselt piiratud ja järgima põhivabadusi, sealhulgas sõnavabadust. Pandeemia majanduslik mõju on jätkuvalt olnud tohutu ja selle tulemusena on eelarvepoliitiline manööverdusruum valitsuste sekkumiseks olnud üldkokkuvõttes piiratud. 8.EL on küll ka ise olnud sellest kriisist valusalt puudutatud, kuid on siiski võtnud kasutusele üle 3,3 miljardi euro suuruse paketi, mis sisaldab viivitamatut abi tervishoiuprobleemide lahendamiseks ja märkimisväärset rahastust piirkonna majanduse taastamiseks. Ühtlasi kohtleb EL Lääne-Balkanit privilegeeritud partneritena, võimaldades neile jätkuvalt juurdepääsu paljudele algatustele ja rahastamisvahenditele, mis on tavaliselt reserveeritud ELi liikmesriikidele, toimetades neile märkimisväärses koguses vaktsiine, mida liikmesriigid selleks edasi müüvad või annetavad (2021. a augusti lõpu seisuga kokku peaaegu 2,9 miljonit doosi), ja võimaldades neil tagada oma COVIDi tõendite ühilduvus ELi COVIDi digitõendiga (Albaania, Põhja-Makedoonia ja Türgi tegid seda esimesena). ELi toetus ulatub palju kaugemale ja on palju laiaulatuslikum kui mis tahes muu partneri poolt piirkonnale antav toetus. Samuti on EL Lääne-Balkani suurim investor, doonor ja kaubanduspartner – veel üks selge märk selle kohta, et piirkond on strateegiliselt seotud ELiga. 9.ELi Lääne-Balkani majandus- ja investeerimiskava annab piirkonnale tugeva stiimuli toetuste ja tagatistena kogusummas 9 miljardit eurot, mis peaksid kaasa tooma finantsvõimenduse investeeringutena kuni 20 miljardi euro ulatuses. Sellest peaaegu 30 miljardi euro suurusest kavast, mis moodustab ligikaudu kolmandiku piirkonna SKPst, rahastatakse kestlikku taristut (transport, energia, digitaalia), mis ühendab piirkonda nii sisemiselt kui ka ELiga, rohe- ja digipööret ning erasektori pandeemiajärgset taastumist. See aitab oluliselt vähendada sotsiaal-majanduslikku lõhet Lääne-Balkani ja ELi vahel. Peamist rahastusallikat – aastate 2021–2027 ühinemiseelse abi rahastamisvahendit (IPA III) – käsitleva määruse õigusraamistiku vastuvõtmise järel on otsustavaks saanud küpsete ja kestlike projektide ettevalmistamise kiirendamine. 10.IPA III õigusraamistiku vastuvõtmisega on kehtestatud tugev poliitikapõhine lähenemisviis, mille kohaselt abi suunatakse strateegiliselt ja dünaamiliselt ning rahastamisvahendi keskmesse on toodud liikmesuse põhinõuded, eelkõige õigusriigi põhimõte ja hea valitsemistava. 11.Majandus- ja investeerimiskavas kutsutakse Lääne-Balkani partnereid üles majandust omavahel paremini lõimima ja jätkama õigusreforme, et päästa valla turu lõimimisest tulenev kasvupotentsiaal. Novembris 2020 Sofia tippkohtumisel leppisid Lääne-Balkani juhid kokku, et luuakse piirkondlik ühisturg, mis põhineb ELi reeglitel ja normidel, lähtub oma ülesehituses neljast vabadusest (kaupade, teenuste, kapitali ja inimeste vaba liikumine) ning hõlmab digi-, investeerimis-, innovatsiooni- ja tööstuspoliitika aspekte. EL toetab täielikult selle kaasava algatuse rakendamist, sest see on piirkonna ning majandus- ja investeerimiskava kõigi võimaluste täielikuks ärakasutamiseks jätkuvalt otsustava tähtsusega.

12.Alates piirkondliku ühisturu vastuvõtmisest on kuus Lääne-Balkani partnerit teinud selle raamistuses suuri edusamme läbirääkimistega mitme piirkondliku kokkuleppe üle, millega tahetakse hõlbustada piirkonnas inimeste, kutsetöötajate ja teenuste liikumist. Vaatamata nendele tehnilistele edusammudele ei ole neid lepinguid olnud võimalik vastu võtta poliitiliste lahkarvamuste tõttu, mis ei ole seotud lepingute sisuga. Need takistused tuleb ületada esmatähtsa küsimusena. Ühepoolsete meetmete asemel on Lääne-Balkani jaoks poliitilises ja majanduslikus plaanis endiselt vaja pigem kaasavat piirkondlikku koostööd. 13.Piirkondlik ühisturg on hüppelaud, mis võimaldab piirkonnal juba enne ühinemist tihedamalt lõimuda ELi ühtse turuga ja tagada samas võrdsed tingimused. See on piirkonna jaoks määrava tähtsusega selleks, et nad saaksid võimendada oma privilegeeritud suhteid ELiga ning jõupingutusi ELi reeglite ja normide järgi joondumiseks. Euroopa Komisjon aitab ka edaspidi piirkonnal vähendada piiriüleste maksete kulusid, et hõlbustada tööstus- ja tarbekaupade liikumist ning e-kaubandust ELi ja Lääne-Balkani vahel. 14.Selline piirkondlik koostöö on otsustav ka heanaaberlike suhete tugevdamise kontekstis. Endiselt on ülimalt oluline saada üle minevikupärandist ja lahendada 1990. aastate konfliktidest tulenevad vaidlused. ELis ei ole kohta genotsiidi eitamisele, sõjakurjategijate ülistamisele ega vaenu õhutavale retoorikale mitte kummaltki poolelt. 15.ELi vahendatud dialoog Serbia ja Kosovo vaheliste suhete normaliseerimise üle on nende Euroopa tuleviku seisukohtalt ja kogu piirkonna stabiilsuse jaoks jätkuvalt kesksel kohal. Mõlemad pooled peavad tegutsema konstruktiivselt eesmärgiga sõlmida õiguslikult siduv laiaulatuslik normaliseerimiskokkulepe. Vältida tuleks ühepoolseid ja kooskõlastamata meetmeid, mis ohustavad stabiilsust. II. 16.Montenegros on ametiasutuste avalikku poliitilist pühendumust riigi strateegilisele ELi-suunale ja riigi pühendumust ühinemisprotsessile korrapäraselt ja järjekindlalt nimetatud riigi üheks olulisemaks prioriteediks ning üldiselt on see kajastunud vastavates poliitilistes otsustes. See on muu hulgas tähendanud jätkuvat 100 % vastavust ELi välis- ja julgeolekupoliitikale. Komisjoni hinnang on, et vastavalt läbirääkimisraamistikule on praegu tagatud üldine tasakaal ühelt poolt õigusriigi peatükkide alal tehtud edusammude ja teiselt poolt ühinemisläbirääkimiste kõikide peatükkide lõikes toimunud edasiliikumise vahel. Selleks et ühinemisläbirääkimistega üldiselt edasi minna – ja veel enne, kui liigutakse teiste peatükkide ajutise sulgemise juurde – on endiselt prioriteediks 23. ja 24. peatükis sätestatud õigusriigi vahekriteeriumide täitmine. Et jõuda selle teetähiseni, peab Montenegro tegema veelgi intensiivsemaid pingutusi, et lahendada seni lahendamata küsimused, sealhulgas sellistes kriitilistes valdkondades nagu sõna- ja meediavabadus ning võitlus korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastu, ilma et ta kohtureformi varasemaid saavutusi tagasi pööraks. Selleks peavad ametiasutused praktikas üles näitama oma pühendumust Montenegro ELi reformikavale. 17.Serbia valitsus on jätkuvalt deklareerinud, et tema strateegiline eesmärk on ELi liikmesus. Valitsus käsitles 2021. aasta esimesel poolel ELiga seotud reforme prioriteedina ja täitis mitmed olulised seni täitmata kohustused, eelkõige maksustamise ja energeetika valdkonnas. Serbia on jätkuvalt oluline partner ELi ÜJKP missioonides ja operatsioonides ning on parandanud oma vastavust ELi välispoliitikale, jõudes 2021. aasta augustis 61 %-ni, kuhu on jõutud 2020. aasta 56 % tasemelt; siiski oodatakse neilt veel jõupingutusi. Kosovoga suhete normaliseerimisel on Serbia astunud dialoogiprotsessi. Serbia peab jätkuvalt osalema selles konstruktiivselt ja andma oma panuse, et Kosovoga saavutataks ulatuslik õiguslikult siduv normaliseerimiskokkulepe. Selline kokkulepe tuleb kiiresti sõlmida ja see on väga oluline, et Serbia ja Kosovo saaksid Euroopa teel edasi liikuda. Ka peaks Serbia kõigist varasematest dialoogi käigus sõlmitud kokkulepetest kinni pidama ja neid rakendama. Komisjoni hinnang on, et vastavalt läbirääkimisraamistikule on praegu tagatud üldine tasakaal ühelt poolt õigusriigi peatükkide alal tehtud edusammude ja Kosovoga suhete normaliseerimise ning teiselt poolt ühinemisläbirääkimiste kõikide peatükkide lõikes toimunud edasiliikumise vahel. Serbia peab jätkama, kiirendama ja süvendama reforme kohtusüsteemi sõltumatuse, korruptsioonivastase võitluse, meediavabaduse, sõjakuritegude riigisisese käsitlemise ja organiseeritu