Nõukogu rakendusotsusega tuleks ajutiselt peatada viisaeeskirja teatavate sätete kohaldamine Iraagi kodanike suhtes. Peatamist ei kohaldata siiski direktiivi 2004/38/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate (liikuvate) ELi kodanike pereliikmete ja selliste kolmandate riikide kodanike pereliikmete suhtes, kellel on ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt asjaomase kolmanda riigi vahelise lepingu alusel vaba liikumise õigus, mis on samaväärne liidu kodanike vastava õigusega.

Liidu ja Iraagi suhetes lähtutakse 2018. aastal jõustunud partnerlus- ja koostöölepingust. ELi Iraagi strateegias (2018) kinnitatakse veel kord ELi kindlat tahet arendada ELi ja Iraagi partnerlust ning toetada Iraagi ametiasutusi ülesehitustöös ja võitluses riigi ebastabiilsuse põhjuseks olevate poliitiliste, sotsiaalsete ja majanduslike probleemidega. EL on Iraagi jaoks oluline majandus- ja julgeolekupartner. Rändealane koostöö on laiaulatuslik ning keskendub eelkõige rände juhtimisele, sealhulgas piirihaldusele, rändele ja arengule, ebaseaduslikule rändele ja tagasisaatmisele. Neid teemasid arutatakse eespool nimetatud mitteametliku rändedialoogi käigus ja selle dialoogi raames toimus viimane kohtumine veebruaris 2021.

Nende meetmetega ei ole veel saavutatud konkreetseid olulisi tulemusi ega püsivat koostööd vastavalt artikli 25a lõikes 2 sätestatud näitajatele, sealhulgas ebaseaduslikult liikmesriikide territooriumil viibivate isikute õigeaegse tuvastamise, reisidokumentide väljastamise ja tagasisaatmisoperatsioonide korraldamise osas. Kaaludes sellega seoses komisjoni seni astutud samme, et parandada koostööd, ja võttes arvesse ELi üldisi suhteid Iraagiga, peetakse Iraagi koostööd ELiga tagasivõtmise küsimustes ebapiisavaks ja seetõttu on vaja võtta meetmeid.

Alates 2017. aastast toimub ELi ja Iraagi mitteametlik rändedialoog, mille raames EL ja liikmesriigid arutavad Iraagiga rändeküsimusi. Dialoogi raames on toimunud neli kohtumist, kus on tähtsate teemade hulgas alati olnud tagasisaatmine ja tagasivõtmine ning EL on pidevalt väljendanud muret Iraagi ebarahuldava koostöö pärast tagasivõtmise valdkonnas. Viimasel rändedialoogi raames toimunud kohtumisel (veebruaris 2021) kinnitas Iraak taas, et ei kavatse teha koostööd mittevabatahtliku tagasisaatmise valdkonnas.

Komisjon märkis eespool nimetatud aruandes, et liikmesriikides, kus tehakse üle kahe kolmandiku Iraagi kodanikele väljastatud tagasisaatmisotsustest, on tuvastamisprotsessi tulemused mitterahuldavad või need puuduvad ning harva jõutakse reisidokumentide väljaandmiseni. Iraagi ametiasutused teevad koostööd ainult vabatahtliku tagasipöördumise korral ja sunniviisilise tagasisaatmise puhul ainult väga erandlikel juhtudel (kui Iraagi kodanik on mõistetud süüdi kuriteos). Olenemata ELi ja Iraagi partnerlus- ja koostöölepingu sõlmimisest 2018. aasta augustis ei järgita sellest lepingust tulenevat kohustust võtta tagasi oma riigi kodanikud, kes viibivad ebaseaduslikult teise poole territooriumil. Neli liikmesriiki on sõlminud kahepoolse kokkuleppe, mida samuti järgitakse harva või järgitakse ainult vabatahtliku tagasipöördumise või kuriteos süüdimõistetud Iraagi kodaniku tagasisaatmise korral.

Eespool esitatud analüüsi põhjal ja võttes arvesse liidu üldisi suhteid asjaomase kolmanda riigiga võib komisjon järeldada, et asjaomane kolmas riik ei tee piisavalt koostööd ja seetõttu on vaja võtta meetmeid. Sellega seoses tuleks märkida, et oma riigi kodanike tagasivõtmine on rahvusvahelise õiguse kohane kohustus.

Liikmesriikide ja kolmandate riikide koostöö kolmandate riikide kodanike tagasivõtmisel on selle poliitika oluline osa. Selleks et tugevdada selliseid ulatuslikke partnerlusi ja tagada kolmandate riikide täielik koostöö peab EL mobiliseerima kõik olemasolevad vahendid, sealhulgas arengukoostöös, kaubanduses või viisapoliitikas.

Viisaeeskirjas on sätestatud, et viisameetmeid kohaldatakse ajutiselt, kuid ei ole kohustust märkida rakendusotsuses nende meetmete kohaldamise konkreetset ajavahemikku. Artikli 25a lõike 6 kohaselt hindab komisjon siiski pidevalt edusamme tagasivõtmisalases koostöös vastavalt artikli 25a lõikes 2 sätestatud näitajatele, sealhulgas ebaseaduslikult liikmesriikide territooriumil viibivate isikute õigeaegse tuvastamise, reisidokumentide väljastamise ja tagasisaatmisoperatsioonide korraldamise osas. Komisjon annab aru, kas on võimalik olulisel määral ja püsivalt parandada asjaomase kolmanda riigiga tehtavat koostööd tagasivõtmise valdkonnas, ning võttes samuti arvesse liidu üldisi suhteid nimetatud kolmanda riigiga, võib ta esitada nõukogule ettepaneku rakendusotsus tühistada või seda muuta. Kui aga rakendusotsusekohased viisameetmed ei ole osutunud tõhusaks, tuleks kaaluda mehhanismi teise etapi käivitamist (ette nähtud artikli 25a lõike 5 punktis b).

Kavandatud meetmed, mille eesmärk on ergutada Iraaki parandama koostööd ebaseaduslike rändajate tagasivõtmisel, on taotletava eesmärgiga proportsionaalsed. Need meetmed ei piira viisataotleja võimalust viisat taotleda ja viisa saada, vaid need hõlmavad viisamenetluse teatavaid aspekte või mõjutavad viisatasu määra.

•Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

Ei kohaldata

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Ei kohaldata

2021/0234 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,

millega peatatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 810/2009 teatavate sätete kohaldamine Iraagi suhtes

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), eriti selle artikli 25a lõike 5 punkti a,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Partnerlus- ja koostööleping ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Iraagi Vabariigi vahel jõustus 1. augustil 2018 ning selles kinnitatakse veel kord tavast tulenevat mõlema poole kohustust võtta tagasi oma riigi kodanikud, kes viibivad ebaseaduslikult teise poole territooriumil (artikli 105 lõige 3). Iraak ei täida seda kohustust, nagu kinnitab tema sedastatud seisukoht, mille kohaselt ei kavatseta teha koostööd mittevabatahtliku tagasisaatmise valdkonnas. Liikmesriigid on ka tunnistajaks Iraagi halvale koostööle tagasisaatmisprotsessi kõigis etappides.

(2)Komisjon on korduvalt kutsunud Iraaki üles parandama koostööd ebaseaduslikult riigis viibivate kolmanda riigi kodanike tagasivõtmisel ja rakendama täielikult ELi ja Iraagi partnerlus- ja koostöölepingu sätteid oma riigi kodanike tagasivõtmise kohta, eelkõige on seda tehtud ELi ja Iraagi mitteametliku rändedialoogi (algatati 2017. aastal) raames ning suulises ja kirjalikus suhtluses Iraagi valitsuse esindajatega, konkreetselt väljendades kasvavat muret sellega seoses ja juhtides tähelepanu võimalikele tagajärgedele, kui tagasisaatmisalast koostööd ei parandata.

(3)Võttes arvesse komisjoni seni astutud samme, et parandada koostööd, ja liidu üldisi suhteid Iraagiga, peetakse Iraagi koostööd liiduga tagasivõtmise küsimustes ebapiisavaks ja seetõttu tuleks võtta meetmeid.

(4)Määruse (EÜ) nr 810/2009 teatavate sätete kohaldamine Iraagi kodanike suhtes tuleks seetõttu ajutiselt peatada. Seda peetakse kõige tõhusamaks meetmeks, mille eesmärk on ergutada Iraagi ametiasutusi võtma vajalikke meetmeid, et parandada koostööd tagasivõtmise küsimustes. Ajutist peatamist ei kohaldata Iraagi kodanike suhtes, kes taotlevad viisat ja kes on direktiivi 2004/38/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate liidu kodanike või selliste kolmandate riikide kodanike pereliikmed, kellel on ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt kolmanda riigi vahelise lepingu alusel vaba liikumise õigus, mis on samaväärne liidu kodanike vastava õigusega.

(5)Meetmed, mille kohaldamine ajutiselt peatatakse, on sätestatud viisaeeskirja artikli 25a lõike 5 punktis a: täiendavate dokumentide esitamise nõuetest loobumise võimaluse peatamine artikli 14 lõikes 6 osutatud viisataotlejate puhul, taotluse läbivaatamiseks artikli 23 lõikes 1 osutatud üldise 15-kalendripäevase ajavahemiku peatamine (mis seetõttu välistab ka selle ajavahemiku pikendamise kuni 45 päevani üksikjuhtudel), artikli 24 lõigete 2 ja 2c kohaste mitmekordsete viisade väljaandmise peatamine ning diplomaatilise passi või teenistuspassi kasutajate puhul artikli 16 lõike 5 punkti b kohase viisatasust loobumise võimaluse peatamine.

(6)Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et igal liidu kodanikul on õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil, kui aluslepingutega ja nende rakendamiseks võetud meetmetega kehtestatud piirangutest ja tingimustest ei tulene teisiti. Need piirangud ja tingimused on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/38/EÜ. Käesolev otsus ei mõjuta kõnealuse direktiivi kohaldamist, millega laiendatakse vaba liikumise õigust pereliikmetele nende kodakondsusest sõltumata, kui nad ühinevad liidu kodanikuga või on temaga kaasas. Käesolevat otsust ei kohaldata seega direktiivi 2004/38/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate liidu kodanike või selliste kolmandate riikide kodanike pereliikmete suhtes, kellel on ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt kolmanda riigi vahelise lepingu alusel vaba liikumise õigus, mis on samaväärne liidu kodanike vastava õigusega.