ET Euroopa Liidu Teataja C 89/3

KOMISJONI TEATIS

Suunised Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 kohaldatavuse kohta tehnosiirde kokkulepete suhtes

2014/C 89/03

SISUKORD

1. SISSEJUHATUS

2. ÜLDPÕHIMÕTTED

2.1. ELi toimimise lepingu artikkel 101 ja intellektuaalomandiõigused

2.2. Üldine raamistik artikli 101 kohaldamiseks

2.3. Turu mõiste

2.4. Konkurentide ja mittekonkurentide erinevus

3. TTBERi KOHALDAMINE

3.1. TTBERi mõju

3.2. TTBERi kohaldamisala ja kestus

3.2.1. Tehnosiirde kokkulepete mõiste

3.2.2. Siirde mõiste

3.2.3. Kahe osapoole vahelised lepingud

3.2.4. Lepinguliste toodete tootmise lepingud

3.2.5. Kestus

3.2.6. Suhe muude grupierandi määrustega

3.2.6.1. Grupierandi määrused spetsialiseerumis- ning uurimis- ja arendustöökokkulepete kohta

3.2.6.2. Vertikaalsete kokkulepete grupierandi määrus

3.3. Turuosa künnised grupierandi kaitse kohaldamiseks

3.4. Raskekujulised konkurentsipiirangud vastavalt grupierandi määrusele

3.4.1. Üldpõhimõtted

3.4.2. Konkurentide vahelised lepingud

3.4.3. Mittekonkurentide vahelised lepingud

3.5. Välja jäetud piirangud

3.6. Grupierandi määruse tühistamine ja kohaldamata jätmine

3.6.1. Tühistamismenetlus

3.6.2. Grupierandi määruse kohaldamata jätmine

4. ARTIKLI 101 LÕIGETE 1 JA 3 KOHALDAMINE VÄLJASPOOL TTBERi KOHALDAMISALA

4.1. Analüüsi üldine raamistik

4.1.1. Olulised tegurid

4.1.2. Piiravate litsentsilepingute negatiivne mõju

4.1.3. Piiravate litsentsilepingute positiivsed mõjud ja selliste mõjude analüüsimise raamistik

4.2. Artikli 101 kohaldamine erinevat tüüpi litsentsimispiirangute suhtes

4.2.1. Litsentsitasuga seotud kohustused

4.2.2. Ainuõiguslik litsentsimine ja müügipiirangud

4.2.2.1. Ainuõiguslikud ja ainulitsentsid

4.2.2.2. Müügipiirangud

4.2.3. Tootmismahu piirangud

4.2.4. Kasutusalapiirangud

4.2.5. Oma tarbeks kasutamise piirangud

4.2.6. Seosmüük ja müük komplektidena

4.2.7. Konkurentsikeelud

4.3. Vahenduskokkulepped

4.4. Tehnoloogiapuulid

4.4.1. Tehnoloogiapuulide moodustamise ja toimimise hindamine

4.4.2. Puuli ja selle litsentsisaajate vaheliste lepingute üksikute piirangute hindamine

1. SISSEJUHATUS

1. Käesolevates suunistes sätestatakse põhimõtted tehnosiirde kokkulepete hindamiseks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 101 (1) (edaspidi „artikkel 101”). Tehnosiirde kokkulepped on seotud tehnoloogiaõiguste litsentsimisega, mille puhul litsentsiandja lubab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiaõigust kaupade või teenuste tootmiseks, nagu on määratletud komisjoni 21. märts 2014, määruse (EL) nr 316/2014 (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta tehnosiirde kokkulepete liikide suhtes (edaspidi „TTBER”)) (2) artikli 1 lõike 1 punktis c.

2. Käesolevate suuniste eesmärk on juhendada TTBERi kohaldamist ning Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 101 kohaldamist TTBERi kohaldamisalast väljajäävate tehnosiirde kokkulepete suhtes. TTBER ja suunised ei piira ELi toimimise lepingu artikli 102 võimalikku paralleelset kohaldamist tehnosiirde kokkulepete suhtes (3).

3. Suunistes sätestatud standardeid tuleb kohaldada vastavalt konkreetse juhtumi asjaoludele. Suuniseid ei tohi kohaldada mehaaniliselt. Iga juhtumit tuleb hinnata selle asjaolude kohaselt ning kohaldada käesolevaid suuniseid mõistusepäraselt ja paindlikult. Toodud näited on ainult illustreerivad ega ole ammendavad.

4. Käesolevad suunised ei piira artikli 101 ja TTBERi tõlgendamist Euroopa Kohtu ja Üldkohtu poolt.

2. ÜLDPÕHIMÕTTED

2.1. ELi toimimise lepingu artikkel 101 ja intellektuaalomandiõigused

5. Artikli 101 üldsiht on konkurentsi kaitsmine turul, et edendada tarbijate heaolu ja ressursside tõhusat jaotamist. Artikli 101 lõikes 1 keelatakse kõik sellised ettevõtjatevahelised kokkulepped, ettevõtjate ühenduste otsused ja kooskõlastatud tegevused (4), mis võivad mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust (5) ning mille eesmärgiks või tagajärjeks on takistada, piirata või kahjustada konkurentsi (6). Erandina sellest reeglist on artikli 101 lõikes 3 sätestatud, et sama artikli lõikes 1 sisalduv keeld võidakse kuulutada mittekohaldatavaks ettevõtjate vaheliste kokkulepete suhtes, mis aitavad parandada kaupade tootmist või turustamist või edendada tehnilist või majanduslikku progressi, võimaldades samal ajal tarbijail tekkivatest hüvedest osa saada, ja mis ei sea nende sihtide saavutamiseks ebavajalikke piiranguid ega võimalda kõnealustel ettevõtjatel kõrvaldada konkurentsi olulise osa asjaomaste toodete suhtes.

6. Intellektuaalomandi seadused annavad patentide, autoriõiguste, tööstusdisainilahenduste õiguste, kaubamärkide ja muude seadusega kaitstud õiguste omanikele ainuõigusi. Intellektuaalomandi omanikul on intellektuaalomandi seaduste kohaselt õigus takistada talle kuuluva intellektuaalomandi volitamata kasutamist ja sellest kasu saamist, näiteks litsentsides seda kolmandatele pooltele. Kui intellektuaalomandi õiguse omanik on toonud Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) turule intellektuaalomandi õigust (välja arvatud avaliku esitamise õigusi (7)) kätkeva toote või seda on tehtud tema nõusolekul, on intellektuaalomandi õigus ammendatud selles mõttes, et omanik ei saa seda enam kasutada toote müügi kontrollimiseks (õiguste liidu territooriumil ammendumise põhimõte) (8). Õiguste omanikul ei ole intellektuaalomandi seaduste kohaselt õigust takistada litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate kaupade müüki litsentsisaajate või ostjate poolt. Liidu territooriumil ammendumise põhimõte on kooskõlas intellektuaalomandi õiguste olemusliku ülesandega, milleks on anda omanikule õigus välistada kasu saamine tema intellektuaalomandi arvel ilma tema nõusolekuta.

7. Asjaolu, et intellektuaalomandi seadused annavad kasutamise ainuõiguse, ei tähenda, et intellektuaalomandi õigusaktid oleksid immuunsed konkurentsiõiguse alusel toimuvate sekkumiste suhtes. Artikkel 101 on eriti kohaldatav kokkulepete suhtes, millega omanik annab teisele ettevõtjale litsentsi oma intellektuaalomandi õiguste kasutamiseks. Samuti ei tähenda see intellektuaalomandi õiguste ja liidu konkurentsieeskirjade vahelist olemuslikku vastuolu (9). Mõlema õigusnormistiku põhieesmärk on sama – tarbijate heaolu ja ressursside tõhusa jaotamise edendamine. Innovatsioon kätkeb avatud ja konkurentsivõimelise turumajanduse olulist ja dünaamilist elementi. Intellektuaalomandi õigustega edendatakse dünaamilist konkurentsi, õhutades ettevõtjaid investeerima uute või uuendatud toodete ja protsesside arendamisse. Ka konkurents ise tekitab ettevõtjates vajaduse tegeleda innovatsiooniga. Seetõttu on innovatsiooni soodustamiseks ja selle konkurentsivõimelise kasutamise tagamiseks olulised nii intellektuaalomandi õigused kui ka konkurents.

8. Litsentsilepingute artikli 101 kohasel hindamisel tuleb meeles pidada, et intellektuaalomandi õiguste loomisega kaasnevad sageli kaalukad investeeringud ning et see on sageli riskantne ettevõtmine. Et mitte vähendada dünaamilist konkurentsi ja selleks, et säilitada stiimul uuendusteks, ei tohi uuendajat väärtuslike intellektuaalomandi õiguste kasutamisel ülemäära piirata. Neil põhjustel peaks uuendajal olema vabadus saada edukate projektide eest investeerimisstiimuli säilitamiseks piisavat asjakohast tasu, arvestades sealjuures ka vajadust katta ebaõnnestunud projektide kahjumid. Tehnoloogia litsentsimine võib litsentsisaajalt samuti nõuda märkimisväärseid pöördumatuid investeeringuid (st lahkudes kõnealuselt konkreetselt tegevusalalt ei saa litsentsisaaja investeeringut kasutada muudeks tegevusteks ega müüa muudmoodi kui vaid märkimisväärse kahjumiga) litsentsitavasse tehnoloogiasse ja selle ärakasutamiseks vajalikesse tootmisvahenditesse. Artiklit 101 ei saa kohaldada, võtmata arvesse osapoolte selliseid eelnevaid investeeringuid ning nendega seotud riske. Osapoolte risk ning vajalikud pöördumatud investeeringud võivad seega viia artikli 101 lõike 1 raamest välja või muuta selle hoopis investeeringute tagasisaamiseks vajalikuks perioodiks artikli 101 lõike 3 tingimustele vastavaks.

9. Litsentsilepingute artikli 101 kohasel hindamisel on olemasolev analüütiline raamistik piisavalt paindlik, et võtta vajalikul määral arvesse tehnoloogiaõiguste litsentsimise dünaamilisi aspekte. Puudub eeldus, et intellektuaalomandi õigused ja litsentsilepingud kui niisugused põhjustaksid konkurentsiprobleeme. Enamik litsentsilepinguid ei piira konkurentsi, vaid tõhustavad seda. Litsentsimine iseenesest on konkurentsi soodustav, sest see aitab tehnoloogiat levitada ning edendab litsentsiandja ja litsentsisaaja(te) uuenduslikkust. Lisaks tuleks öelda, et konkurentsi võivad tõhustada isegi konkurentsi piiravad litsentsilepingud, millist asjaolu tuleb arvesse võtta vastavalt artikli 101 lõikele 3 ning kaaluda seda konkurentsile avaldatava negatiivse mõju suhtes (10). Seetõttu on suur enamik litsentsilepingutest artikliga 101 kooskõlas.

2.2. Üldine raamistik artikli 101 kohaldamiseks

10. Artikli 101 lõikes 1 on keelatud kokkulepped, mille eesmärk või tagajärg on konkurentsi piiramine. Artikli 101 lõige 1 kehtib nii kokkuleppe osapoolte vaheliste kui ka mõne osapoole ja kolmandate poolte vaheliste konkurentsipiirangute kohta.

11. Seda, kas litsentsileping piirab konkurentsi, tuleb hinnata tegelikus kontekstis, kus konkurents toimuks, kui ei oleks väidetavaid piiranguid sisaldavat kokkulepet (11). Hindamisel on vaja võtta arvesse kokkuleppe tõenäolist mõju tehnoloogiate vahelisele konkurentsile (st võistlusele võistlevaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel) ning tehnoloogiasisesele konkurentsile (st võistlusele sama tehnoloogiat kasutavate ettevõtjate vahel) (12). Artikli 101 lõikega 1 on keelatud nii tehnoloogiate vahelise kui ka tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine. Seetõttu on vajalik hinnata, mil määral kokkulepe mõjutab või mõjutaks konkurentsi kahte nimetatud aspekti turul.

12. Kaks järgnevat küsimust moodustavad selle hindamise jaoks vajaliku raamistiku. Esimene küsimus on seotud kokkuleppe mõjuga tehnoloogiate vahelisele konkurentsile ning teine selle mõjuga tehnoloogiasisesele konkurentsile. Et piirangud võivad mõjutada samaaegselt nii tehnoloogiate vahelist kui ka tehnoloogiasisest konkurentsi, võib piirangut vaja olla analüüsida punktides a ja b esitatud kahe küsimuse kontekstis, et otsustada, kas konkurentsi on artikli 101 lõike 1 tähenduses piiratud: a) Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks, kui kõnealust kokkulepet ei oleks? Kui piirab, siis võib leping kuuluda artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. Selle hindamise läbiviimiseks on vaja võtta arvesse konkurentsi osapoolte vahel ning kolmandate pooltega. Kui näiteks kaks erinevates liikmesriikides tegutsevat ettevõtjat litsentsivad vastastikku konkureerivad tehnoloogiad ja kohustuvad mitte müüma kaupu teineteise koduturgudel, on enne kokkulepet eksisteerinud (potentsiaalset) konkurentsi piiratud. Samuti kui litsentsiandja paneb litsentsisaajaile kohustusi mitte kasutada konkureerivaid tehnoloogiaid ning need kohustused tõrjuvad kolmandate poolte tehnoloogiad välja, on piiratud tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis oleks eksisteerinud lepingu puudumisel. b) Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks lepingulis(t)e piirangu(te) puudumisel? Kui piirab, siis võib leping kuuluda artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. Kui näiteks litsentsiandja piirab litsentsisaajate (kes ei olnud enne kokkulepet tegelikud ega potentsiaalsed konkurendid) omavahelist konkureerimist, on piiratud (potentsiaalset) konkurentsi, mis võinuks litsentsisaajate vahel piirangute puudumisel eksisteerida. Selliste piirangute hulka kuuluvad hinna vertikaalne fikseerimine või müügi piiramine litsentsisaajate hulgas territooriumide või klientide kaupa. Mõnel juhul võivad teatud piirangud jääda artikli 101 lõike 1 rakendusalast välja, kui piirang on objektiivsetel põhjustel vajalik antud tüüpi või antud olemusega kokkuleppe eksisteerimiseks. Sellise erandi artikli 101 lõike 1 kohaldamisest võib teha vaid osapoolte väliste objektiivsete tegurite, mitte aga subjektiivsete seisukohtade ja osapoolte omaduste alusel (13). Küsimus ei ole selles, kas osapooled oma konkreetses olukorras ei oleks nõustunud vähem piirava lepingu sõlmimisega, vaid kas samalaadses olukorras olevad ettevõtjad ei oleks sõlminud vähem piirava lepingu, arvestades lepingu olemust ja turutingimusi (14). Väited, et tarnija kasutaks piirangu puudumisel vertikaalset integratsiooni, ei ole piisavad. Otsused, kas kasutada vertikaalset integratsiooni või mitte, sõltuvad suurest hulgast keerukatest majanduslikest teguritest, millest paljud on asjaomase ettevõtja sisesed.

13. Käesolevate suuniste punktis (12) sätestatud analüütilise raamistiku kohaldamisel peab arvestama, et artikli 101 lõikes 1 tehakse vahet lepingutel, mille eesmärk on konkurentsi piiramine, ning lepingutel, mille puhul konkurentsi piiramine on tagajärg. Artikli 101 lõikega 1 on leping või lepinguline piirang keelatud vaid juhul, kui selle eesmärk või tagajärg on tehnoloogiate vahelise või tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine.

14. Konkurentsipiirangud eesmärgina on sellised piirangud, mis piiravad konkurentsi juba olemuslikult. Need on piirangud, millel võib liidu konkurentsieeskirjade eesmärke arvestades olla konkurentsile nii suur negatiivne mõju, et artikli 101 lõike 1 kohaldamiseks ei ole turumõjusid vaja tõendadagi (15). Pealegi, kui piirangud on eesmärgiks, ei ole artikli 101 lõike 3 tingimuste täitmine tõenäoline. Selle hindamine, kas konkurentsi piiramine on lepingu eesmärk, põhineb mitmel teguril. Nende tegurite hulka kuuluvad eelkõige lepingu sisu ja selle eesmärgid. Samuti võib olla vajalik arvestada konteksti, milles lepingut kohaldataks(e), ning turuosaliste tegelikku käitumist (16). Teisisõnu võib olla enne otsustamist, kas konkreetse piirangu eesmärgiks on konkurentsipiirang, vaja uurida lepingu aluseks olevaid asjaolusid ning tingimusi, milles lepingut kohaldatakse. Viis, kuidas kokkulepet tegelikkuses rakendatakse, võib paljastada eesmärgiks oleva piirangu, ehkki kokkuleppes sellised ilmsed tingimused puuduvad. Tõendid osapoolte subjektiivsetest kavatsustest konkurentsi piirata on oluline tegur, kuid mitte hädavajalik tingimus. Kokkuleppe eesmärgiks võib pidada konkurentsi piiramist isegi siis, kui selle ainus eesmärk ei ole konkurentsi piiramine, vaid sellel on ka teisi, õiguspäraseid eesmärke (17). Komisjon on litsentsilepingute suhtes seisukohal, et TTBERi artiklis 4 sätestatud raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirjas loetletud piirangud on just nimelt oma eesmärgilt piiravad (18).

15. Kui leping ei ole eesmärgilt konkurentsi piirav, on vaja uurida, kas selle mõju on konkurentsi piirav. Arvesse tuleb võtta nii tegelikku kui ka võimalikku mõju (19). Teisisõnu peab lepingul olema tõenäoline konkurentsivastane mõju. Et litsentsilepingud oleksid mõjult konkurentsi piiravad, peavad need mõjutama tegelikku või potentsiaalset konkurentsi sellisel määral, et asjaomasel turul võib piisava tõenäosusega oodata negatiivset mõju hindadele, tootmismahule, innovatsioonile või kaupade ja teenuste mitmekesisusele või kvaliteedile. Tõenäoline negatiivne mõju konkurentsile peab olema arvestatav (20). Arvestatav konkurentsivastane mõju võib tekkida juhul, kui vähemalt ühel osapoolel on mingi turuvõim või ta omandab selle ning leping aitab kaasa selle turuvõimu loomisele, säilitamisele või tugevdamisele või võimaldab osapooltel seda turuvõimu oma huvides ära kasutada. Turuvõim on võime hoida olulise ajavahemiku jooksul hindu konkurentsivõimelisest tasemest kõrgemal või tootmist konkurentsivõimelisest tasemest madalamal kas toodete koguse, kvaliteedi ja tootevaliku või uuenduslikkuse tähenduses (21). Turuvõimu tase, mida on tavaliselt vaja artikli 101 lõikega 1 vastuolu tuvastamiseks, on madalam tasemest, mida on vaja turgu valitseva seisundi tuvastamiseks artikli 102 tähenduses (22).

16. Konkurentsi piirava mõju analüüsimiseks on tavaliselt vaja määratleda asjaomane turg ning jälgida ja hinnata eelkõige asjaomaste kaupade ja tehnoloogiate olemust, osapoolte turuseisundit, konkurentide turuseisundit, ostjate turuseisundit, võimalike konkurentide olemasolu ja turutõkete taset. Mõnedel juhtudel on aga võimalik tõestada konkurentsivastast mõju otseselt, analüüsides kokkuleppe osapoolte käitumist turul. Võib näiteks olla võimalik kindlaks teha, et leping on viinud hindade tõusuni.

17. Litsentsilepingutel on aga ka oluline potentsiaal konkurentsi tugevdada ja valdav enamik neid lepinguid tõesti soodustab konkurentsi. Litsentsilepingud võivad edendada innovatsiooni, võimaldades uuendajail teenida tulu, et katta vähemalt osa oma uurimis- ja arendustöö kuludest. Litsentsilepingud põhjustavad ka tehnoloogiate levikut, mis võib luua väärtust, vähendades litsentsisaaja tootmiskulusid või võimaldades tal toota uusi või täiustatud kaupu. Litsentsisaaja tõhususe kasv tuleneb tihtipeale litsentsiandja tehnoloogia ühendamisest litsentsisaaja varade ja tehnoloogiatega. Selline täiendavate varade ja tehnoloogiate integreerimine võib tekitada muidu võimatu kulude/väljundi suhte. Näiteks võib litsentsiandja täiustatud tehnoloogia kombinatsioon litsentsisaaja tõhusamate tootmis- või jaotusvahenditega vähendada tootmiskulusid või viia kõrgema kvaliteediga toodete tootmiseni. Litsentsimine võib teenida ka konkurentsi soodustavat eesmärki kõrvaldada takistused litsentsisaaja oma tehnoloogia arendamise ja kasutamise teelt. Eriti sektorites, kus kehtib palju patente, kasutatakse litsentsimist tihti selleks, et luua tööstusdisainilahenduste vabadus, sest litsentsimine kõrvaldab ohu, et litsentsiandja võiks esitada rikkumissüüdistusi. Kui litsentsiandja nõustub mitte kasutama oma intellektuaalomandi õigusi litsentsisaaja toodete müügi takistamiseks, kõrvaldab leping takistuse litsentsisaaja toodete müügilt ning soodustab seetõttu konkurentsi üldiselt.

18. Juhul kui litsentsileping kuulub artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse, peab selle konkurentsi soodustav mõju tasakaalustama selle piiravat mõju artikli 101 lõike 3 tähenduses. Kui on täidetud kõik neli artikli 101 lõike 3 tingimust, siis piirav litsentsileping kehtib ning see on rakendatav ilma, et selle suhtes tuleks teha eelotsus (23). Tõsised piirangud ei täida tõenäoliselt artikli 101 lõike 3 tingimusi. Sellised lepingud ei täida tavaliselt (vähemalt) ühte kahest artikli 101 lõike 3 tingimusest. Üldjuhul ei loo need ei objektiivseid majanduslikke eeliseid ega eeliseid tarbijatele. Lisaks ei täida sellist tüüpi lepingud enamasti kolmanda tingimuse kohast hädavajalikkuse nõuet. Kui osapooled näiteks lepivad kokku hindades, millega litsentsi kohaselt valmistatud tooteid tuleb müüa, on selle tulemuseks põhimõtteliselt väiksem toodang, ressursside ebaratsionaalne paigutamine ja kõrgemad tarbijahinnad. Hinnapiirang ei ole hädavajalik ka selleks, et saavutada võimalik tõhususvõit, mis tuleneb kahe tehnoloogia kättesaadavusest mõlemale konkurendile.

2.3. Turu mõiste

19. Komisjoni asjaomase turu määratlemise meetod on sätestatud tema teatises asjakohase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses (24). Käesolevates suunistes käsitletakse ainult neid turu määratlemise aspekte, mis on tehnoloogiaõiguste litsentsimise valdkonna jaoks eriti olulised.

20. Tehnoloogia on sisend, mis integreeritakse kas tootesse või tootmisprotsessi. Tehnoloogiaõiguste litsentsimine võib seetõttu mõjutada konkurentsi nii ülenevatel sisend- kui ka alanevatel väljundturgudel. Näiteks võib leping kahe osapoole vahel, kes müüvad konkureerivaid tooteid järgneval turul ning ka litsentsivad vastastikku eelneval turul nende toodete tootmisega seotud tehnoloogiaõigusi, piirata konkurentsi asjaomasel järgneval toote- ja teenuste turul. Vastastikku litsentsimine võib piirata konkurentsi ka eelneval tehnoloogiaturul ning võimalik, et muudelgi eelnevatel sisendturgudel. Litsentsilepingute konkurentsimõju hindamiseks võib seetõttu vaja olla määratleda nii asjaomane/asjaomased tooteturg/tooteturud kui ka tehnoloogiaturg/tehnoloogiaturud (25).

21. Asjaomane tooteturg hõlmab ka lepingulisi tooteid (mis hõlmavad litsentsitavat tehnoloogiat) ja tooteid, mida ostjad peavad vahetatavateks või asendatavateks lepinguliste toodetega, toodete omaduste, hindade ja sihtkasutuse tõttu. Lepingulised tooted võivad kuuluda lõpp- ja/või vahetoodete turgudele.

22. Asjaomased tehnoloogiaturud koosnevad litsentsitavatest tehnoloogiaõigustest ja nende asendajatest, st muudest tehnoloogiatest, mida litsentsisaaja peab litsentsitavate tehnoloogiaõigustega vahetatavaks või seda asendavaks tehnoloogiate omaduste, litsentsitasude ja sihtkasutuse tõttu. Litsentsiandja poolt turustatava tehnoloogia määratluse põhjal on vaja määratleda muud tehnoloogiad, millele litsentsisaajad saaksid ümber lülituda vastusena suhteliste hindade, st litsentsitasude aeglasele, kuid pidevale tõusule. Alternatiivina võib tooteturgu käsitleda litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi hõlmavana (vrd punktiga (25)).

23. TTBERi artiklis 3 kasutatud ja artikli 1 lõike 1 punktis m sõnastatud mõiste „asjaomane turg” viitab asjaomasele tooteturule ja asjaomasele tehnoloogiaturule nii nende toote- kui ka geograafilises ulatuses.

24. „Asjaomane geograafiline turg” on määratletud TTBERi artikli 1 lõike 1 punktis l ning hõlmab piirkonda, kus asjaomased ettevõtjad tegelevad toodete tarnimise ja tarbimisega või tehnoloogia litsentsimisega, kus konkurentsitingimused on piisavalt homogeensed ja mida on võimalik naaberpiirkondadest eristada, kuna konkurentsitingimused on neis oluliselt erinevad. Asjaomas(t)e tehnoloogiatur(g)u(de) geograafiline turg võib asjaomas(t)e tootetur(g)u(de) geograafilisest turust erineda.

25. Kui asjaomased turud on määratletud, saab määrata turuosad erinevatele konkurentsiallikatele turul ning kasutada neid turuosaliste suhtelise tugevuse näitajana. Tehnoloogiaturgude puhul on üheks turuosade arvutamise võimaluseks tugineda iga tehnoloogia osale litsentsitasudena laekunud kogutuludes, mis esindaks tehnoloogia osa turul, kus litsentsitakse konkureerivaid tehnoloogiaid. Kuid see meetod võib osutuda sageli vaid teoreetiliseks ja mitte eriti teostatavaks litsentsitasude kohta selge teabe puudumise jms tõttu. Teiseks lähenemisviisiks, mida on selgitatud TTBERi artikli 8 punktis d ja mida kasutatakse grupierandi kaitse arvutamiseks, oleks arvutada tehnoloogiaturu turuosad litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete turustusahelas madalamal asuvatel turgudel toimuva müügi alusel (vt täpsemalt alates punktist (86)). TTBERi kaitse väliste üksikjuhtumite puhul võib vaja olla kohaldada, kus võimalik, mõlemat kirjeldatud lähenemisviisi, et hinnata litsentsiandja turuvõimu täpsemalt ning et võtta arvesse teisi kasutatavaid asjaolusid, mis annavad hea pildi kasutatavate tehnoloogiate suhtelisest tugevusest (vt täiendavaid asjaolusid punktis (157) ja alates punktist (159)) (26).

26. Mõned litsentsilepingud võivad mõjutada innovatsiooni valdkonna konkurentsi. Ometi piirdub komisjon sellise mõju analüüsimisel mõjuga, mida leping avaldab konkurentsile olemasolevatel toote- ja tehnoloogiaturgudel (27). Konkurentsi võivad neil turgudel mõjutada lepingud, mis pidurdavad selliste täiustatud või uute toodete kasutuselevõttu, mis aja jooksul asendaksid olemasolevad tooted. Sellistel juhtudel on innovatsioon potentsiaalse konkurentsi allikas, mida tuleb arvesse võtta, hinnates lepingu mõju toote- ja tehnoloogiaturgudele. Mõningail juhtudel võib aga olla kasulik ja vajalik analüüsida mõju innovatsiooni valdkonna konkurentsile eraldi. Eriti on see nii, kui leping mõjutab uute toodete loomise poole püüdlevat innovatsiooni ning kui on võimalik juba varases staadiumis tuvastada uurimis- ja arendustöökeskused (28). Sellistel juhtudel võib analüüsida, kas lepingu sõlmimise järel jääks alles piisav arv konkureerivaid uurimis- ja arendustöökeskuseid, et säilitada tõhus innovatsioonialane konkurents.

2.4. Konkurentide ja mittekonkurentide erinevus

27. Üldjuhul ohustavad konkurentsi rohkem konkurentide kui mittekonkurentide vahelised lepingud. Sellegipoolest on sama tehnoloogiat kasutavate ettevõtjate vaheline konkurents (litsentsisaajate vaheline tehnoloogiasisene konkurents) oluliseks täienduseks konkurentsile konkureerivaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel (tehnoloogiate vahelisele konkurentsile). Näiteks võib tehnoloogiasisene konkurents viia kõnealust tehnoloogiat sisaldavate toodete hindade alanemisele, mis võib peale otsese ja kohese kasu nende toodete tarbijatele kannustada ka konkurentsi konkureerivaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel. Litsentsimise kontekstis tuleb ka arvesse võtta, et litsentsisaajad müüvad oma tooteid. Nad ei müü edasi teise ettevõtja tarnitud tooteid. Seega võib toodete eristamise ja kvaliteedi põhise litsentsisaajate vahelise konkurentsi võimalus olla suurem kui toodete edasimüümiseks sõlmitud vertikaallepingute puhul.

28. Et teha kindlaks osapoolte vahelised konkurentsisuhted, on vaja vaadelda, kas osapooled oleksid lepingu puudumisel tegelikud või potentsiaalsed konkurendid. Kui osapooled ei oleks lepingu puudumisel tegelikud või potentsiaalsed konkurendid ühelgi asjaomasel turul, mida leping mõjutab, loetakse nad mittekonkurentideks.

29. Põhimõtteliselt ei loeta kokkuleppeosalisi konkurentideks juhul kui nad on ühe- või kahepoolses blokeeritud seisundis. Ühepoolne blokeeritud seisund on see, kui tehnoloogiaõigust ei saa kasutada teist kehtivat tehnoloogiaõigust rikkumata või kui üks osapool ei saa olla asjaomasel turul äriliselt jätkusuutlikul viisil aktiivne, rikkumata seejuures teise osapoole kehtivat tehnoloogiaõigust. Nii on olukord näiteks juhul, kui üks tehnoloogiaõigus hõlmab teise tehnoloogiaõiguse täiustust ning täiustust ei ole võimalik õiguspäraselt kasutada ilma esmase tehnoloogiaõiguse litsentsita. Kahepoolne blokeeritud seisund on see, kui kumbagi tehnoloogiaõigust ei saa kasutada teist kehtivat tehnoloogiaõigust rikkumata või kui kumbki osapool ei saa olla asjaomasel turul äriliselt jätkusuutlikul viisil aktiivne, rikkumata seejuures teise osapoole kehtivat tehnoloogiaõigust ning kui osalised peavad seega omandama teineteiselt litsentsi või nõuetest loobumist kinnitava dokumendi (29). Tegelikkuses saab aga olema juhtumeid, mil pole selge, kas konkreetne tehnoloogiaõigus on kehtiv ja kas seda on rikutud.

30. Osapooled on tooteturul tegelikud konkurendid, kui mõlemad tegutsevad samal asjaomasel tooteturul juba enne kokkulepet. Asjaolu, et osapooled juba tegutsevad samal asjaomasel tooteturul, olemata seejuures sõlminud litsentsilepingut, on kindel märk, et osapooled ei blokeeri üksteist. Sellisel juhul võib osapooli pidada tegelikeks konkurentideks, välja arvatud ja kuni blokeeritud seisundi tõendamiseni (eelkõige lõpliku kohtuotsusega).

31. litsentsisaajat võib lugeda potentsiaalseks konkurendiks tooteturul, kui ta lepingu puudumisel tõenäoliselt teeks vajalikke täiendavaid investeeringuid, et tulla asjaomasele turule vastuseks tootehindade aeglasele, kuid pidevale tõusule. Tõenäolist sisenemist tuleks hinnata realistlikult, st asjaomase juhtumi tehiolude põhjal. Turule sisenemine on tõenäolisem siis, kui litsentsisaajal on varasid, mida on võimalik hõlpsasti kasutada turule sisenemiseks, kandmata märkimisväärseid pöördumatuid kulusid, või kui tal on juba koostatud turule sisenemise kavad või ta on hakanud selleks tegema muid investeeringuid. Litsentsisaajal peab olema reaalne konkreetne võimalus asjaomasele turule siseneda ja seal kanda kinnitanud ettevõtjatega konkureerida (30). Nii ei saa litsentsisaajat lugeda võimalikuks konkurendiks, kui tema turule sisenemine ei vasta elujõulisele majandusstrateegiale (31).

32. Intellektuaalomandiõiguste spetsiifilises kontekstis on täiendavaks faktoriks selle hindamisel, kas osapooled on konkreetsel turul võimalikud konkurendid, võimalus, et nende intellektuaalomandiõigused on blokeeritud seisundis, st et litsentsisaaja ei saa asjaomasele turule siseneda teise osapoole intellektuaalomandiõigusi rikkumata.

33. Kui blokeeritud seisundi olemasolus puudub kindlus näiteks lõpliku kohtuotsuse näol, peavad osapooled potentsiaalse konkureerimise küsimuse lahendamisel tuginema kõigile sellal kättesaadavatele tõenditele, sealhulgas võimalusele, et intellektuaalomandiõigusi rikutakse ja küsimusele, kas on tõhusaid võimalusi kehtivatest intellektuaalomandiõigustest mööda hiilida. Isegi kui blokeeritud seisundit ei ole võimalik välistada, võivad juba tehtud mahukad investeeringud või ulatuslikud konkreetsele turule sisenemise plaanid toetada seisukohta, et osapooled on vähemalt potentsiaalsed konkurendid. Eriti veenvaid tõendeid blokeeritud seisundi olemasolu kohta võib nõuda juhul, kui blokeeritud seisundi olemasolu väitmine on kummagi osapoole huvides, sest nii kuulutataks nad mittekonkurentideks, näiteks juhul, kui väidetav blokeeritud seisund on seotud teineteist asendavate tehnoloogiatega (vt punkt (22)) või kui rahaline stiimul litsentsiandjalt litsentsisaajale on märkimisväärne.

34. Selleks et konkurentsisurve oleks reaalne, peaks turuletulek toimuma lühikese aja jooksul (32). Tavaliselt on kohane arvestada ühe kuni kahe aastaga. Siiski võib üksikjuhtumitel arvestada pikema ajavahemikuga. Selle ajavahemiku määramiseks võib mõõdupuuna kasutada ajavahemikku, mida on juba turul tegutseval ettevõtjal vaja oma tootmisvõimsuse korrigeerimiseks. Näiteks võidakse pooli pidada potentsiaalseteks konkurentideks tooteturul, kui litsentsisaaja toodab ühel geograafilisel turul oma tehnoloogia põhiselt, kuid teisel geograafilisel turul hakkab tootma litsentsitava konkureeriva tehnoloogia põhiselt. Sellistes olukordades on tõenäoline, et litsentsisaaja oleks suutnud tulla teisele geograafilisele turule ka oma tehnoloogiale toetudes, v.a juhul, kui sellist tulekut takistaksid objektiivsed tegurid, sealhulgas blokeerivate intellektuaalomandiõiguste olemasolu.

35. Pooled on tegelikud konkurendid tehnoloogiaturul, kui nad mõlemad kas annavad juba välja litsentse asendatavatele tehnoloogiaõigustele või kui litsentsisaaja annab juba välja litsentse oma tehnoloogiaõigustele ning litsentsiandja siseneb turule, andes litsentsisaajale litsentsi konkureerivate tehnoloogiaõiguste kasutamiseks.

36. Pooli peetakse potentsiaalseteks konkurentideks tehnoloogiaturul, kui nad omavad asendatavaid tehnoloogiaid ja litsentsisaaja ei anna konkreetsel juhul välja litsentse oma tehnoloogia kasutamiseks, kuid tõenäoliselt hakkaks seda tegema tehnoloogia hindade aeglase, kuid pideva tõusu korral. Tehnoloogiaturgude puhul on osapoolte võimaliku konkureerimise hindamine üldjuhul raskem. Sel põhjusel ei võeta TTBERi rakendamisel arvesse võimalikku konkurentsi tehnoloogiaturul (vt punkt (83)) ja osapooli käsitletakse mittekonkurentidena.

37. Mõnel juhul võib olla võimalik järeldada, et kuigi litsentsiandja ja litsentsisaaja toodavad konkureerivaid tooteid, ei ole nad asjaomasel toote- ja tehnoloogiaturul konkurendid, sest litsentsitav tehnoloogia kujutab endast nii põhjalikku uuendust, mis muudab litsentsisaaja tehnoloogia iganenuks või konkurentsivõimetuks. Sellistel juhtudel loob litsentsiandja tehnoloogia kas uue turu või jätab litsentsisaaja tehnoloogia olemasolevalt turult välja. Kuid sageli ei ole võimalik lepingu sõlmimise ajal sellist järeldust teha. Tavaliselt ilmneb vana tehnoloogia iganemine või konkurentsivõime kaotamine alles juhul, kui uus tehnoloogia või seda sisaldavad tooted on juba mõnda aega tarbijatele kättesaadavad olnud. Näiteks, kui arendati CD-tehnoloogiat ning turule ilmusid mängijad ja plaadid, ei olnud ilmne, et see uus tehnoloogia vahetaks välja vinüülplaaditehnoloogia. See sai selgeks alles mitu aastat hiljem. Osapooli loetakse seetõttu konkurentideks, kui lepingu sõlmimise ajal ei ole ilmne, et litsentsisaaja tehnoloogia on iganenud või konkurentsivõimetu. Kuid arvestades, et nii artikli 101 lõiget 1 kui ka artikli 101 lõiget 3 tuleb kohaldada konkreetsete asjaolude kohaselt, millel leping põhineb, mõjutab asjaolude oluline muutumine hinnangut. Osapooled liigitatakse seega ümber mittekonkurentideks juhul, kui litsentsisaaja tehnoloogia muutub hiljem turul iganenuks või konkurentsivõimetuks.

38. Mõnel juhul võivad pooled konkurentideks muutuda pärast lepingu sõlmimist, sest litsentsisaaja arendab välja või omandab konkureeriva tehnoloogia ning hakkab seda kasutama. Sellistel juhtudel tuleb arvesse võtta asjaolu, et osapooled ei olnud lepingu sõlmimise hetkel konkurendid ning leping sõlmiti sellel eeldusel. Komisjon keskendub seetõttu peamiselt sellele, kuidas mõjutab leping litsentsisaaja suutlikkust kasutada oma (konkureerivat) tehnoloogiat. Täpsemalt ei kohaldata selliste lepingute suhtes konkurentide vaheliste lepingute suhtes kehtivat raskekujuliste piirangute nimekirja, juhul kui lepingut pärast osapoolte konkurentideks saamist olulises osas ei täiendata (vt TTBERi artikli 4 lõige 3).

39. Lepingupooltest ettevõtjad võivad saada konkurentideks ka pärast lepingu sõlmimist, juhul kui litsentsisaaja oli asjaomasel turul, kus lepingulist toodet müüakse, tegev juba enne litsentsi saamist ja kui litsentsiandja tuleb lepingu sõlmimise järel asjaomasele turule kas litsentsitava tehnoloogiaõiguse või uue tehnoloogia alusel. Samuti kehtib edasi mittekonkurentide vaheliste lepingute suhtes kohaldatav raskekujuliste piirangute nimekiri, juhul kui lepingut pärast olulises osas ei täiendata (vt TTBERi artikli 4 lõige 3). Oluline muudatus hõlmab osapoolte vahel uue tehnosiirde kokkuleppe sõlmimist konkureerivate tehnoloogiaõiguste kohta, mida on võimalik kasutada lepinguliste toodetega konkureerivate toodete tootmiseks.

3. TTBERI KOHALDAMINE

3.1. TTBERi mõju

40. TTBERis sätestatud tingimusi täitvate tehnosiirde kokkulepete liikide suhtes ei kohaldata artikli 101 lõikes 1 sätestatud keeldu. Grupierandi alla kuuluvad lepingud on õiguslikult kehtivad ja täitmisele pööratavad. Selliseid kokkuleppeid saab keelata ainult tulevikus, kui komisjon või liikmesriikide konkurentsiasutused grupierandi tühistavad. Riiklikel kohtutel ei ole õigust grupierandi alla kuuluvaid lepinguid eraõigusliku kohtumenetluse raames artikli 101 alusel keelata.

41. Tehnosiirde kokkulepete kategooriate grupierand põhineb eeldusel, et sellised lepingud – niivõrd kui nad kuuluvad artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse – täidavad neli artikli 101 lõike 3 tingimust. Seega eeldatakse, et lepingud põhjustavad majandusliku tõhususe kasvu, et lepinguis sisalduvad piirangud on selle tõhususe kasvu saavutamiseks vältimatud, et mõjutatud turgude tarbijad saavad õiglase osa tõhususe kasvust ning et lepingud ei anna asjaomastele ettevõtjatele võimalust kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete olulise osa suhtes. TTBERis sätestatud turuosa künniste (artikkel 3), raskekujuliste piirangute nimekirja (artikkel 4) ja välja jäetud piirangute (artikkel 5) eesmärk on tagada, et grupierandi alla kuuluksid ainult need piiravad lepingud, mille puhul võib põhjendatult eeldada, et need täidavad artikli 101 lõike 3 neli tingimust.

42. Nagu kirjeldatud käesolevate suuniste jaotises 4, jäävad paljud litsentsilepingud artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja kas seepärast, et need ei piira konkurentsi üldse, või ei ole nende konkurentsi piirav mõju arvestatav (33). Niivõrd kui need lepingud kuuluvad igal juhul TTBERi kohaldamisalasse, puudub vajadus määrata, kas need kuuluvad artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse (34).

43. Väljaspool grupierandi kohaldamisala on asjakohane uurida, kas leping kuulub konkreetsel juhul artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse ning kas artikli 101 lõike 3 tingimused on täidetud. Ei saa eeldada, et grupierandi kohaldamisalast välja jäävad tehnosiirde kokkulepped kuuluksid artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse või ei täidaks artikli 101 lõike 3 tingimusi. Eriti ei ole pelgalt fakt, et osapoolte turuosad ületavad TTBERi artiklis 3 sätestatud turuosa künniseid, piisav alus väita, et leping kuulub artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. Iga kokkuleppe tõenäolist mõju tuleb eraldi hinnata. Ainult juhul, kui lepingud sisaldavad raskekujulisi konkurentsipiiranguid, võib tavaliselt eeldada, et need on artikliga 101 keelatud.

3.2. TTBERi kohaldamisala ja kestus

3.2.1. Tehnosiirde kokkulepete mõiste

44. TTBER ja käesolevad suunised käsitlevad tehnosiirde kokkuleppeid. TTBERi artikli 1 lõike 1 punkti b kohaselt hõlmavad „tehnoloogiaõigused” järgmist: oskusteave ning patendid, kasulikud mudelid, õigused disainilahendustele, pooljuhttoodete topoloogiad, ravimite täiendava kaitse tunnistused ja muude toodete täiendava kaitse tunnistused, sordiaretajate tunnistused ning tarkvara autoriõigused või nende kombinatsioon ja nende õiguste taotlused või nende õiguste registreerimise taotlused. Litsentsitavad tehnoloogiaõigused peavad võimaldama litsentsisaajal toota lepingulisi tooteid koos täiendava sisendiga või ilma selleta. TTBERi kohaldatakse vaid liikmesriikides, kus litsentsiandjal on asjaomased tehnoloogiaõigused. Muidu puuduvad TTBERi tähenduses siirdatavad tehnoloogiaõigused.

45. Oskusteave on määratletud TTBERi artikli 1 lõike 1 punktis i kui praktilise teabe kogum, mis tuleneb tarnija kogemustest ja katsetustest ning mis on salajane, oluline ja määratletud. a) „Salajane” tähendab, et oskusteave ei ole üldteada ega hõlpsasti juurdepääsetav. b) „Oluline” tähendab, et oskusteave hõlmab teavet, mis on oluline ja kasulik litsentsilepinguga kaetud toodete tootmiseks või litsentsilepinguga kaetud protsessi rakendamiseks. Teisisõnu peab teave oluliselt kaasa aitama lepinguliste toodete tootmisele või seda võimaldama. Juhul kui litsentsitav oskusteave on seotud toote ja mitte protsessiga, tähendab see tingimus, et oskusteave on kasulik lepingulise toote tootmiseks. See tingimus ei ole täidetud, kui lepingulist toodet saab toota vabalt kättesaadava tehnoloogia alusel. Siiski ei nõua see tingimus, et lepinguline toode oleks kõrgema väärtusega kui vabalt kättesaadava tehnoloogia alusel toodetavad tooted. Protsessitehnoloogiate puhul tähendab see tingimus, et oskusteave on kasulik selles mõttes, et sellelt võib lepingu sõlmimise kuupäeval põhjendatult oodata litsentsisaaja konkurentsipositsiooni parandamist, näiteks tema tootmiskulude vähendamise teel. c) „Määratletud” tähendab, et on võimalik kontrollida, kas litsentsitav oskusteave vastab salajasuse ja olulisuse kriteeriumidele. See tingimus on täidetud, kui litsentsitavat oskusteavet on kirjeldatud käsiraamatuis või muul kirjalikul kujul. Kuid mõnikord ei ole see mõistlikkuse piires võimalik. Litsentsitav oskusteave võib koosneda litsentsiandja töötajate praktilistest teadmistest. Näiteks võib litsentsiandja töötajail olla salajasi ja olulisi teadmisi teatava tootmisprotsessi kohta, mis antakse litsentsisaajale edasi viimase töötajate väljaõpetamise teel. Sellistel juhtudel piisab, kui kirjeldada lepingus oskusteabe üldist olemust ning esitada nimekiri töötajatest, kes hakkavad seda litsentsisaajale edastama või on seda teinud.

46. Litsentsisaaja poolt toodete ostmisega seonduvad tehnosiirde kokkulepete sätted on TTBERiga hõlmatud vaid juhul ja sel määral, mil kõnealused sätted on otseselt seotud lepinguliste toodete tootmise või müügiga. Nii ei kohaldata TTBERi tehnosiirde kokkulepete nende osade suhtes, mis seonduvad sisendi ja/või seadmetega, mida kasutatakse muul eesmärgil kui lepinguliste toodete tootmine. Näiteks kui piima müüakse koos juustutoomistehnoloogia litsentsiga, on TTBERiga hõlmatud vaid litsentsitud tehnoloogiaga juustu tootmiseks kasutatav piim.

47. Muu intellektuaalomandi, näiteks kaubamärkide ja autoriõiguse, välja arvatud tarkvara autoriõiguse (selle kohta vaata punktid (44) ja (62)), litsentsimisega seonduvad tehnosiirde kokkulepete sätted on TTBERiga hõlmatud vaid juhul ja sel määral, mil need on otseselt seotud lepinguliste toodete tootmise või müügiga. See tingimus tagab, et muud liiki intellektuaalomandi õigusi käsitlevad sätted kuuluvad grupierandi alla niivõrd, kuivõrd need muud intellektuaalomandi õigused aitavad litsentsisaajal litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi paremini kasutada. Näiteks kui litsentsiandja lubab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavatel toodetel oma kaubamärki, võib kõnealune kaubamärgi litsents võimaldada litsentsisaajal litsentsitavat tehnoloogiat paremini kasutada, kui tarbijatel tekib otsene seos toote ja omaduste vahel, mille litsentsitavad tehnoloogiaõigused sellele annavad. Litsentsisaaja kohustus kasutada litsentsiandja kaubamärki võib aidata kaasa tehnoloogia levikule, võimaldades litsentsiandjal näidata end aluseks oleva tehnoloogia allikana. TTBER hõlmab tehnosiirde kokkuleppeid antud juhul isegi siis, kui osapoolte põhiliseks huviks on eelkõige kaubamärgi, mitte tehnoloogia kasutamine (35).

48. TTBERis ei käsitleta muude autoriõiguste litsentsimist peale tarkvara omade (välja arvatud punktis (47) kirjeldatud olukorras). Komisjon kohaldab lepinguliste toodete tootmiseks autoriõiguste litsentsimise artikli 101 kohasel hindamisel üldjuhul siiski TTBERis ja käesolevates suunistes sätestatud põhimõtteid.

49. Teisest küljest arvatakse, et eelkõige filmide ja muusika autoriõigustega kaitstud rentimisõiguste ja avaliku esitamise õiguste litsentsimine tekitab erilisi probleeme ning sellise litsentsimise hindamine käesolevates suunistes väljatöötatud põhimõtete alusel ei pruugi olla õigustatud. Artikli 101 kohaldamisel tuleb arvesse võtta teose ja selle kasutamise spetsiifikat (36). Komisjon ei kohalda seetõttu TTBERi ja käesolevaid suuniseid analoogia põhjal nimetatud õiguste litsentsimise suhtes.

50. Komisjon ei laienda TTBERis ja käesolevates suunistes väljaarendatud põhimõtteid ka kaubamärkide litsentsimisele (välja arvatud punktis (47) kirjeldatud olukorras). Kaubamärkide litsentsimine toimub sageli kaupade ja teenuste turustamise ja edasimüügi kontekstis ning sarnaneb üldjuhul rohkem turustuslepingute kui tehnoloogia litsentsimisega. Kui kaubamärkide litsentsimine on otseses seoses kaupade ja teenuste kasutamise, müügi või edasimüügiga ega ole lepingu peamiseks sisuks, kuulub litsentsimisleping komisjoni määruse (EL) nr 330/2010 (37) kohaldamisalasse.

3.2.2. Siirde mõiste

51. Mõiste „siire” tähendab, et tehnoloogia peab liikuma ühelt ettevõtjalt teisele. Sellised siirded toimuvad tavaliselt litsentsimisena, mille puhul litsentsiandja annab litsentsitasu eest litsentsisaajale õiguse kasutada oma tehnoloogiaõigusi.

52. Vastavalt TTBERi artikli 1 lõike 1 punktile c loetakse tehnosiirde kokkuleppeks ka õiguste loovutamine, mille puhul osa tehnoloogiaõiguste kasutamisega seonduvast riskist jääb õiguste loovutaja kanda. Nii on see eelkõige juhul, kui õiguste uue omaniku poolt nende loovutajale makstav summa sõltub uue omaniku käibest seoses loovutatud tehnoloogia alusel toodetud toodetega, selliselt toodetud toodete kogusest või loovutatud tehnoloogiat kasutades teostatud toimingute arvust.

53. Tehnoloogiaõiguste siirdena võib käsitleda ka kokkulepet, mille raames litsentsiandja kohustub mitte kasutama oma tehnoloogiaõigusi litsentsisaaja vastu. Puhta patendilitsentsi sisuks ongi õigus tegutseda patendi ainuõiguse raames. Sellest tuleneb, et TTBERi kohaldamisalasse kuuluvad ka nn nõudmiste esitamisest loobumise ja vahenduskokkulepped, mille kohaselt litsentsiandja lubab litsentsisaajal patendi raames toota (38).

3.2.3. Kahe osapoole vahelised lepingud

54. Nagu on sätestatud TTBERi artikli 1 lõike 1 punktis c, käsitletakse määruses vaid kahe ettevõtja vahelisi kokkuleppeid. Rohkem kui kahe ettevõtja vahelisi tehnosiirde kokkuleppeid TTBERis ei käsitleta (39). Otsustav tegur kahe ettevõtja vahelise ja mitmepoolse lepingu vahel vahe tegemiseks on see, kas kõnealune leping on sõlmitud rohkem kui kahe ettevõtja vahel.

55. Kahe ettevõtja vahel sõlmitud leping kuulub TTBERi kohaldamisalasse isegi juhul, kui lepingus on sätestatud tingimused rohkem kui ühele kaubanduse tasandile. Näiteks kehtib TTBER litsentsilepingu suhtes, mis on seotud mitte ainult tootmis-, vaid ka jaotamisetapiga ja milles on kindlaks määratud kohustused, mida litsentsisaaja litsentsi alusel toodetud toodete edasimüüjatele peab panema või võib panna (40).

56. Tehnoloogiapuulide loomise ja neist litsentsimise kokkulepped on üldiselt mitmepoolsed kokkulepped, mistõttu neid TTBERis ei käsitleta (41). Tehnoloogiapuuli mõiste hõlmab lepinguid, millega kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku oma tehnoloogiate ühendamises ja litsentsivad neid paketina. Tehnoloogiapuuli mõiste hõlmab ka lepinguid, millega kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku litsentsi andmises kolmandale osapoolele ning volitavad teda tehnoloogiate paketti litsentsima.

57. Rohkem kui kahe ettevõtja vahel sõlmitud litsentsilepingud tekitavad sageli samu probleeme kui samalaadsed kahe ettevõtja vahel sõlmitud lepingud. Hinnates konkreetseid rohkem kui kahe ettevõtja vahel sõlmitud litsentsilepinguid, mis on oma olemuselt sarnased grupierandi alla kuuluvatega, kohaldab komisjon analoogia järgi TTBERis sätestatud põhimõtteid. Tehnoloogiapuule ja neist litsentsimist käsitletakse aga täpsemalt jaotises 4.4.

3.2.4. Lepinguliste toodete tootmise lepingud

58. TTBERi artikli 1 lõike 1 punktist c tuleneb, et litsentsilepingud peavad määruse kohaldamisalasse kuulumiseks olema sõlmitud „lepinguliste”, st litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi sisaldavate või neid kasutades toodetud toodete tootmiseks. Litsents peab lubama litsentsisaajal ja/või tema alltöövõtja(te)l kasutada litsentsitavat tehnoloogiat kaupade või teenuste tootmise eesmärgil (vt ka TTBERi preambuli põhjendus 7).

59. Kui kokkuleppe eesmärgiks ei ole lepinguliste toodete tootmine, vaid näiteks ainult konkureeriva tehnoloogia väljatöötamise takistamine, ei kuulu litsentsileping TTBERi kohaldamisalasse ning kokkuleppe hindamiseks ei pruugi sobida ka käesolevad suunised. Üldisemalt: kui osapooled hoiduvad litsentsitud tehnoloogiaõiguste kasutamisest, ei suurenda see tõepoolest tõhusust kuidagi ning grupierandil kaob mõte. Kuid kasutamine ei pea toimuma varade ühendamise kaudu. Kasutamine leiab aset ka juhul, kui litsents annab saajale tööstusdisainivabaduse, mis võimaldab tal kasutada oma tehnoloogiat ilma ohuta, et litsentsiandja võiks esitada rikkumissüüdistusi. Konkurentide vahelise litsentsimise puhul võib asjaolu, et osapooled litsentsitavat tehnoloogiat ei kasuta, olla märgiks, et leping on varjatud kartellikokkulepe. Seepärast uurib komisjon kasutamisest hoidumise juhtumeid väga hoolikalt.

60. TTBERi kohaldatakse litsentsilepingute suhtes, mille eesmärk on toota lepingulisi tooteid litsentsisaaja ja/või tema alltöövõtja(te) poolt. Seetõttu ei kohaldata TTBERi tehnosiirdelepingute (nende osade) suhtes, millega lubatakse edasilitsentsimist. Siiski kohaldab komisjon TTBERis ja käesolevates suunistes sätestatud põhimõtteid analoogia järgi ka litsentsiandja ja litsentsisaaja vaheliste „ülemlitsentsilepingute” (st lepingute, millega litsentsiandja lubab litsentsisaajal tehnoloogiat edasi litsentsida) suhtes. Litsentsisaaja ja alamlitsentsisaajate vahelised lepingud lepinguliste toodete tootmiseks kuuluvad TTBERi kohaldamisalasse.

61. Mõiste „lepingulised tooted” hõlmab litsentsitavate tehnoloogiaõigustega toodetavaid kaupu ja teenuseid. See kehtib nii juhul, kui litsentsitavat tehnoloogiat kasutatakse tootmisprotsessis, kui ka juhul, kui see tehnoloogia sisaldub tootes. Käesolevates suunistes hõlmab termin „litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavad tooted” mõlemat olukorda. TTBER kehtib kõikide juhtude puhul, mil tehnoloogiaõigusi litsentsitakse kaupade ja teenuste tootmiseks. TTBERi ja käesolevate suuniste raamistik põhineb litsentsitavate tehnoloogiaõiguste ja lepingulise toote vahelise otsesideme olemasolu eeldusel. Sellise sideme puudumise korral, st kui lepingu eesmärk ei ole võimaldada lepingulise toote tootmist, ei pruugi TTBERi ja käesolevate suuniste analüütiline raamistik kasutatav olla.

62. Autoriõiguste litsentsimist kaitstud teose reprodutseerimiseks ja turustamiseks, st koopiate tootmiseks nende edasimüügi eesmärgil, ei loeta „tootmiseks” TTBERi tähenduses, nii ei ole see hõlmatud TTBERi ega käesolevate suunistega. Selline reprodutseerimine levitamiseks on analoogia põhjal hõlmatud hoopis nõukogu määrusega (EL) nr 330/2010 (42) ja suunistega vertikaalsete piirangute kohta (43). Reprodutseerimisega levitamiseks on tegu siis, kui litsents antakse tarkvara reprodutseerimiseks andmekandjal, hoolimata tehnilistest vahenditest, millega tarkvara levitatakse. TTBER ja käesolevad suunised ei hõlma näiteks tarkvara autoriõiguse litsentsimist, mille raames antakse litsentsisaajale tarkvara originaal tarkvara reprodutseerimiseks ja selle edasimüümiseks lõppkasutajatele. Samuti ei hõlma need ei tarkvara autoriõiguse litsentsimist ega tarkvara levitamist nii, et lõppkasutaja loetakse pakendi avamisega nõustunuks sellega kaasas olevate tingimustega ega tarkvara autoriõiguse litsentsimist ega tarkvara levitamist allalaadimisega võrgus.

63. Kui litsentsisaaja lisab litsentsitud tarkvara lepingulisele tootele, ei ole tegu üksnes reprodutseerimise, vaid ka produtseerimisega. Näiteks TTBER ja käesolevad suunised hõlmavad tarkvara autoriõiguse litsentsimist juhul, kui litsentsisaajal on õigus tarkvara reprodutseerida, lisades selle seadmesse, millega tarkvara suhtleb.

64. TTBER hõlmab alltöövõttu, mille puhul litsentsiandja litsentsib tehnoloogiaõigused litsentsisaajale, kes kohustub tootma teatavaid tooteid selle alusel ainult litsentsiandjale. Alltöövõtt võib sisaldada seadmete tarnimist litsentsiandja poolt lepingu sisuks olevate kaupade ja teenuste tootmiseks. Et viimati nimetatud alltöövõtu tüüp kuuluks tehnosiirde lepingu osana TTBERi kohaldamisalasse, peavad tarnitavad seadmed olema otseselt seotud lepinguliste toodete tootmisega. Alltöövõttu käsitletakse ka komisjoni teatises alltöövõtulepingute kohta (44). Vastavalt kõnealusele teatisele, mis kehtib ka praegu, jäävad alltöövõtulepingud, milles alltöövõtja kohustub tootma teatud tooteid ainult peatöövõtjale, väljapoole artikli 101 lõike 1 kohaldamisala. Ka alltöövõtulepingud, milles peatöövõtja määrab alltöövõtu väärtusahelas kindlaks lepingulise vahetoote alltöövõtjate vahelise siirdehinna, ei kuulu tavaliselt artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse, tingimusel, et lepingulisi tooteid toodetakse üksnes peatöövõtjale. Kuid muud alltöövõtjale pandud piirangud, nagu keeld tegelda oma uurimis- ja arendustegevusega, võivad jäära artikli 101 kohaldamisalasse (45).

65. TTBER kehtib ka lepingute kohta, mille puhul litsentsisaaja peab enne kommertskasutuseks valmis toote või protsessi saamist tegelema arendustööga, seda tingimusel, et lepinguline toode on määratletud. Lepingu sisuks on määratletud lepingulise toote, st litsentsitud tehnoloogiaõigustega toodetavate toodete tootmine, isegi kui selleks on vaja sellist täiendavat tööd ja investeeringuid.

66. TTBERis ega käesolevates suunistes ei käsitleta lepinguid, millega tehnoloogiaõigusi litsentsitakse selleks, et võimaldada litsentsisaajal tegelda täiendava uurimis- ja arendustööga mitmesugustes valdkondades, sealhulgas sellisest uurimis- ja arendustööst sündiva toote edasiarendamisega (46). Näiteks ei käsitleta ei TTBERis ega suunistes täiendava uurimistegevuse käigus kasutatava tehnoloogilise uurimise vahendi litsentsimist. Neis ei käsitleta ka uurimis- ja arendustöö alast alltöövõttu, mille puhul litsentsisaaja kohustub tegelema uurimis- ja arendustööga litsentsitava tehnoloogia valdkonnas ning tagastama litsentsiandjale täiustatud tehnoloogiapaketi (47). Selliste lepingute põhisisu on uurimis- ja arendusteenuste osutamine, mille eesmärk on tehnoloogia täiustamine, mitte aga litsentsitava tehnoloogia alusel kaupade ja teenuste tootmine.

3.2.5. Kestus

67. Grupierand kehtib niikaua, kuni litsentsitava omandi õigused ei ole kehtivust kaotanud, aegunud või kehtetuks kuulutatud, sõltuvalt TTBERi kestusest, mis kaotab kehtivuse 30. aprillil 2026. Oskusteabe puhul kehtib grupierand niikaua, kuni litsentsitav oskusteave püsib salajasena, välja arvatud juhul, kui oskusteave saab üldteatavaks litsentsisaaja tegevuse tagajärjel. Sel juhul kehtib grupierand lepingu kestuse lõpuni (vt TTBERi artikkel 2).

68. Grupierand kehtib iga lepinguga hõlmatud litsentsitava tehnoloogiaõiguse suhtes ning lakkab kehtimast päeval, mil tehnoloogiaõigus TTBERi tähenduses lõpeb, kehtetuks tunnistatakse või üldkättesaadavaks muutub.

3.2.6. Suhe muude grupierandi määrustega

69. TTBERis on käsitletud kahe ettevõtja vahelisi lepinguid, mis on seotud tehnoloogiaõiguste litsentsimisega lepinguliste toodete tootmise eesmärgil. Tehnoloogiaõigused võivad olla aga ka muud liiki lepingute osaks. Lisaks müüakse litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid hiljem turul. Seetõttu on vajalik käsitleda seost TTBERi ja komisjoni määruse (EL) nr 1218/2010 (48) (spetsialiseerumiskokkulepete kohta), komisjoni määruse (EL) nr 1217/2010 (teadus- ja arenduskokkulepete kohta) (49) ning komisjoni määruse (EL) nr 330/2010 (50) (vertikaalsete kokkulepete kohta) vahel.

3.2.6.1. Grupierandi määrused spetsialiseerumis- ning uurimis- ja arendustöökokkulepete kohta

70. TTBERi ei kohaldata spetsialiseerumiskokkulepete litsentsimise suhtes, mida käsitletakse määruses (EL) nr 1218/2010 ega teadus- ja arenduskokkulepete litsentsimise suhtes, mida käsitletakse määruses (EL) nr 1217/2010 (vt TTBERi põhjendus 7 ja artikkel 9).

71. Spetsialiseerumiskokkuleppeid käsitleva määruse (EL) nr 1218/2010 artikli 1 lõike 1 punkti d kohaselt käsitleb see määrus eelkõige ühise tootmise lepinguid, millega kaks või rohkem osapoolt lepivad kokku teatavate toodete ühises tootmises. Määrus laieneb intellektuaalomandi õiguste määramise või kasutamise kohta käivatele sätetele, tingimusel et need ei ole lepingu peamiseks sisuks, kuid on sellega otseselt seotud ning vajalikud selle rakendamiseks.

72. Kui ettevõtjad asutavad ühise tootmisettevõtte ning annavad sellele litsentsi sellise tehnoloogia kasutamiseks, mida kasutatakse ühisettevõttes toodetavate toodete tootmisel, ei kuulu selline litsentsimine TTBERi, vaid spetsialiseerumiskokkuleppeid käsitleva määruse (EL) nr 1218/2010 kohaldamisalasse. Sellest tulenevalt loetakse litsentsimine ühise tootmisettevõtte kontekstis tavaliselt määruse (EL) nr 1218/2010 kohaldamisalasse kuuluvaks. Kui ühisettevõte aga hakkab tegelema tehnoloogia litsentsimisega kolmandatele osapooltele, ei seostu see ühisettevõtte tootmistegevusega ega kuulu seepärast määruse kohaldamisalasse. Sellised litsentsilepingud, mis ühendavad osapoolte tehnoloogiad, kujutavad endast tehnoloogiapuule, mida käsitletakse käesolevate suuniste jaotises 4.4.

73. Uurimis- ja arenduskokkuleppeid käsitlev määrus (EL) nr 1217/2010 hõlmab lepinguid, millega kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku ühises uurimis- ja arendustegevuses ning selle tulemuste ühises kasutamises. Nimetatud määruse artikli 1 lõike 1 punkti m kohaselt toimub uurimis- ja arendustegevus ning selle tulemuste kasutamine ühiselt juhul, kui seda tööd viib läbi ühine meeskond, organisatsioon või ettevõte või kolmas osapool lepingu osapoolte ühiselt antud ülesandel või see on jagatud osapoolte vahel ülesannete liikide järgi, nagu uurimistegevus, arendustegevus, tootmine ja turustamine, sealhulgas litsentsimine. Kõnealuses määruses käsitletakse ka tasustatavaid teadus- ja arendustegevuse kokkuleppeid, mille raames kaks või enam ettevõtjat lepivad kokku, et teadus- ja arendustegevusega tegeleb üks osapool ja seda rahastab teine osapool, tegevuse tulemuste ühise kasutamisega või ilma selleta (vt määruse (EL) nr 1217/2010 artikli 1 lõike 1 punkti a alapunkt vi).

74. Sellest järeldub, et teadus- ja arenduskokkuleppeid käsitlev määrus (EL) nr 1217/2010 hõlmab litsentsimist osapoolte vahel ning osapooltelt ühisettevõttele teadus- ja arenduskokkuleppe raames. Sellist litsentsimist käsitletakse vaid määruses (EL) nr 1217/2010, mitte TTBERis. Selliste lepingute raames saavad osapooled määrata kindlaks ka uurimis- ja arendustegevuse tulemuste kolmandatele osapooltele litsentsimise tingimused. Kuid et litsentsi saanud kolmandad osapooled ei osale uurimis- ja arendustegevuse lepingus, ei kuulu kolmandate osapooltega sõlmitud üksikud litsentsilepingud määruse (EL) nr 1217/2010 kohaldamisalasse. Kõnealune litsentsileping on TTBERi grupierandiga hõlmatud juhul, kui selle tingimused on täidetud.

3.2.6.2. Vertikaalsete kokkulepete grupierandi määrus

75. Vertikaalseid kokkuleppeid käsitlev komisjoni määrus (EL) nr 330/2010 hõlmab kahe või enama tootmis- või turustusahela eri tasanditel tegutseva ettevõtja vahelisi lepinguid, mis käsitlevad tingimusi, mille alusel osapooled võivad teatud kaupu või teenuseid osta, müüa või edasi müüa. Seega hõlmab see tarne- ja turustuslepinguid (51).

76. Arvestades, et TTBERis on käsitletud vaid kahe osapoole vahelisi lepinguid ja et litsentsisaaja, müües litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid, on määruse (EL) nr 330/2010 tähenduses tarnija, on kõnealused kaks grupierandi määrust tihedas seoses. Litsentsiandja ja litsentsisaaja vaheline leping kuulub TTBERi kohaldamisalasse, samal ajal kui litsentsisaaja ja lepinguliste toodete ostjate vahelised lepingud kuuluvad määruse (EL) nr 330/2010 kohaldamisalasse ning vertikaalsete piirangute kohta antud suuniste kohaldamisalasse (52).

77. TTBER võimaldab erandit ka litsentsiandja ja litsentsisaaja vahelistele lepingutele, mis panevad litsentsisaajale kohustusi selle kohta, kuidas ta peab litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid müüma. Eelkõige võidakse litsentsisaajat kohustada looma teatavat liiki turustussüsteemi, näiteks ainuturustust või valikulist turustust. Et selliste kohustuste rakendamiseks sõlmitavad turustuslepingud käiks grupierandi alla, peavad need vastama määruse (EL) nr 330/2010 nõuetele. Näiteks võib litsentsiandja kohustada litsentsisaajat looma erieeskirjade alusel ainuturustusel põhineva süsteemi. Kuid määruse (EL) nr 330/2010 artikli 4 lõikest b tuleneb, et turustajatel peab üldiselt olema vabadus müüa passiivselt litsentsisaaja muude ainuturustajate territooriumidele.

78. Lisaks peavad turustajad olema vertikaalseid kokkuleppeid käsitleva määruse (EL) nr 330/2010 kohaselt põhimõtteliselt vabad müüma nii aktiivselt kui passiivselt territooriumidele, mis on kaetud muude tarnijate, st muude litsentsitavate tehnoloogiaõiguste alusel oma tooteid tootvate litsentsisaajate turustussüsteemidega. Seda seepärast, et määruse (EL) nr 330/2010 tähenduses on iga litsentsisaaja eraldi tarnija. Siiski võivad kõnealuses määruses sisalduva tarnija turustussüsteemi aktiivse müügi piirangu grupierandi aluseks olevad põhjused kehtida ka juhul, kui erinevad litsentsisaajad müüvad litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid litsentsiandjale kuuluva ühise tootemargi all. Kui litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid müüakse ühise tootemargi identiteedi all, võivad litsentsisaajate turustussüsteemide vaheliste piirangute kohaldamiseks olla samad tulemuslikkusega seotud põhjused kui üheainsa vertikaalse turustussüsteemi siseste piirangute puhul. Kui määruse (EL) nr 330/2010 tingimused on täidetud, siis tõenäoliselt ei nõua komisjon selliste piirangute kõrvaldamist. Et ühise tootemargi identiteet saaks eksisteerida, tuleb tooteid müüa ja turustada ühise tootemargi all, mis domineerib kvaliteedi- ja muu vajaliku teabe edastamisel tarbijale. Ei piisa, kui toode kannab lisaks litsentsisaajate tootemargile litsentsiandja tootemarki, mis määratleb seda litsentsitava tehnoloogia allikana.

3.3. Turuosa künnised grupierandi kaitse kohaldamiseks

79. TTBERi artikli 3 kohaselt sõltub konkurentsi piiravate lepingute grupierand turuosa ehk TTBERi grupierandi kaitse künnistest, mis piiravad grupierandi kohaldamisala lepingutega, mille puhul võib vaatamata sellele, et need võivad konkurentsi piirata, eeldada, et need täidavad artikli 101 lõike 3 tingimused. Väljaspool turuosa künnistega loodud kaitset tuleb kohaldada individuaalset hindamist. Asjaolu, et turuosad ületavad künniseid, ei loo eeldust, et leping jääb artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse või et leping ei täida artikli 101 lõike 3 tingimusi. TTBERi artikli 4 kohaste raskekujuliste piirangute puudumisel on vaja teha turu analüüs.

Asjaomased turuosa künnised

80. Turuosa künnis, mida tuleb rakendada TTBERi kohase grupierandiga kaitsmise rakendamiseks, sõltub sellest, kas lepingu osapooled on konkurendid või mittekonkurendid.

81. Turuosa künniseid kohaldatakse nii litsentsitud tehnoloogiaõiguste asjaomas(t)e tur(g)u(de) kui ka lepinguliste toodete asjaomas(t)e tur(g)u(de) puhul. Kui kohaldatavat turuosa ületatakse ühel või mitmel toote- või tehnoloogiaturul, ei kehti grupierand lepingu suhtes sellel (nendel) asjaomas(t)el tur(g)u(de)l. Kui näiteks litsentsileping käsitleb kahte eraldi tooteturgu, võib juhtuda, et grupierand kehtib ühel turul, kuid mitte teisel.

82. TTBERi artikli 3 lõike 1 kohaselt kohaldatakse TTBERi artikliga 2 ettenähtud kaitset konkurentide vaheliste kokkulepete suhtes tingimusel, et osapoolte ühine turuosa ei ületa 20 % ühestki asjaomasest turust. TTBERi artikli 3 lõikes 1 sätestatud turuosa künnist kohaldatakse siis, kui osapooled on tootetur(g)u(de)l tegelikud või potentsiaalsed konkurendid ja/või tehnoloogiaturul tegelikud konkurendid (erinevus konkurentide ja mittekonkurentide vahel, vt alates punktist (27)).

83. Turuosa künnise või konkurentide vaheliste kokkulepete raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirja kohaldamiseks tehnoloogiaturu potentsiaalset konkurentsi arvesse ei võeta. Väljaspool TTBERis sätestatud grupierandi kaitse raame võetakse tehnoloogiaturu potentsiaalset konkurentsi arvesse, kuid see ei vii konkurentide vaheliste lepingute suhtes tehtavate raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirja kohaldamisele.

84. Kui litsentsilepingu sõlminud osapooled ei ole konkurendid, kohaldatakse TTBERi artikli 3 lõikes 2 sätestatud turuosa. Seega on mittekonkurentide vaheline kokkulepe hõlmatud siis, kui ühegi osapoole turuosa ei ületa mõjutatud asjaomastel tehnoloogia- ega tooteturgudel 30 %.

85. Kui osapooltest saavad TTBERi artikli 3 lõike 1 tähenduses konkurendid hilisemal ajahetkel, näiteks kui litsentsisaaja oli asjaomasel lepinguliste toodete müügi turul esindatud juba enne litsentsimist ning litsentsiandjast saab seejärel sama asjaomase turu tegelik või võimalik tarnija, kohaldatakse alates ajahetkest, mil neist said konkurendid, turuosa künnist 20 %. Sel juhul kehtib aga edasi mittekonkurentide vaheliste lepingute suhtes kohaldatav raskekujuliste piirangute nimekiri, kui lepingut pärast olulises osas ei täiendata (vt TTBERi artikli 4 lõige 3 ja käesolevate suuniste punkt (39)).

Turuosade arvutamine tehnoloogiatur(g)u(de)l grupierandi kaitse kohaldamiseks

86. TTBERi kohane turuosade arvutamine asjaomastel turgudel, kus tehnoloogiaõigused on litsentsitud, lahkneb tavapärasest viisist käesolevate suuniste punktis (87) selgitatud põhjustel. Tehnoloogiaturu puhul tuleneb TTBERi artikli 8 punktist d, et nii asjaomase turu toote- kui ka geograafilise ulatuse puhul tuleb litsentsiandja turuosa arvutada litsentsiandja ja kõigi litsentsisaajate litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete ühendatud müüginäitajate alusel. Sellise lähenemisviisi korral arvutatakse litsentsiandja ja litsentsisaajate lepingujärgsete toodete kogumüük protsendina konkureerivate toodete kogumüügist, olenemata sellest, kas need konkureerivad tooted on toodetud litsentsitud tehnoloogiat kasutades.

87. See lähenemisviis, kus litsentsiandja turuosa tehnoloogiaturul arvutatakse tema „jalajäljena” toodete tasandil, on valitud nende praktiliste raskuste tõttu, mis on seotud litsentsiandja turuosa arvutamisega litsentsitasude alusel (vt punkt (25)). Litsentsitasude kohta on raske saada usaldusväärseid andmeid, ning lisaks võivad tegelikud litsentsitasud tõsiselt alahinnata ka tehnoloogia positsiooni turul, kui litsentsitasud vähenevad vastastikuse litsentsimise või seotud toodete tarnimise tulemusena. Kui litsentsiandja turuosa tehnoloogiaturul arvutatakse kõnealuse tehnoloogia abil toodetud toodete, mitte konkureerivate tehnoloogiate abil toodetud toodete põhjal, see oht kaob. Selline „jalajälg” toote tasandil peegeldab tehnoloogia turuosa üldiselt hästi.

88. Ideaalis eraldataks sellise jalajälje arvutamisel tooteturust oma tehnoloogia abil valmistatud tooted, mida ei ole litsentseeritud teistele, kuna sellised oma tehnoloogiad kujutavad endast vaid kaudset piirangut litsentseeritud tehnoloogiale. Kuna litsentsiandjal ja litsentsisaajatel võib aga olla keeruline teada, kas sama tooteturu muid tooteid toodetakse litsentsitud või oma tehnoloogia abil, põhineb tehnoloogiaturu turuosa arvutamine TTBERi mõistes litsentsitud tehnoloogia abil toodetud toodete osal kõigist kõnealusel tooteturul müüdud toodetest. Sellise lähenemisviisi tõttu, mis põhineb tehnoloogia jalajäljel toote kogutur(g)u(de)l, väheneb eeldatavasti arvutatud turuosa, kuna kaasatakse oma tehnoloogia abil toodetud tooted, samas annab see ikkagi tavaliselt hea pildi tehnoloogia tugevusest. Esiteks haarab see võimalikku konkurentsi ettevõtjate poolt, kes toodavad oma tehnoloogiat kasutades, ning kes hakkaksid tõenäoliselt litsentsima, kui litsentside hinnad aeglaselt, kuid pidevalt tõuseksid. Teiseks, isegi kui on vähetõenäoline, et teised tehnoloogiaomanikud hakkaksid litsentsima, ei ole litsentsiandjal tingimata turuvõimu tehnoloogiaturul, isegi kui ta saab endale suure osa litsentsituludest. Kui järgnev tooteturg on konkurentsivõimeline, võib konkurents sellel tasandil litsentsiandjale tõhusat survet avaldada. Litsentsitasude suurenemine turustusahelas kõrgemal mõjutab litsentsisaaja kulusid: see vähendab tema konkurentsivõimet ja seega võib vähendada ka läbimüüki. Seda tegurit sisaldab ka tehnoloogiaturu osa tooteturul ning see on tavaliselt hea näitaja litsentsiandja turuvõimust tehnoloogiaturul.

89. Tehnoloogia tugevuse hindamiseks tuleb arvesse võtta ka tehnoloogiaturu geograafilist ulatust. See võib mõnikord erineda vastava järgneva tooteturu geograafilisest ulatusest. TTBERi kohaldamisel määrab/määravad tooteturg/-turud ära ka asjaomase tehnoloogiaturu geograafilise ulatuse. TTBERi kohase grupierandi kaitse kohaldamisalast väljaspool võib siiski olla asjakohane vaadata ka potentsiaalselt suuremat geograafilist ala, kus konkureerivate tehnoloogiate litsentsiandja ja litsentsisaajad tegelevad nende tehnoloogiate litsentsimisega, kus konkurentsitingimused on piisavalt sarnased ja mida saab naaberaladest eristada viimati nimetatute märgatavalt erinevate konkurentsitingimuste tõttu.

90. Uute tehnoloogiate puhul, mis ei genereerinud eelnenud kalendriaastal mingit müüki, määratakse turuosaks null. Tehnoloogia hakkab turuosa koguma, kui müük algab. Kui turuosa ületab seejärel asjaomase künnise (20 % või 30 %), kohaldatakse grupierandi kaitset kahe järjestikuse kalendriaasta jooksul pärast aastat, mil künnis ületati (vt TTBERi artikli 8 punkt e).

Turuosade arvutamine tootetur(g)u(de)l grupierandi kaitse kohaldamiseks

91. Asjaomaste lepinguliste toodete müügi turu puhul tuleb litsentsisaaja turuosa arvutada tema litsentsiandja tehnoloogiat sisaldavate toodete ja konkureerivate toodete müügi alusel, st litsentsisaaja kogu müügi alusel asjaomasel turul. Kui litsentsiandja on ka toodete tarnija asjaomasel turul, tuleb arvesse võtta ka litsentsiandja müüki kõnealusel tooteturul. Tooteturu turuosade arvutuses ei võeta aga litsentsisaaja ja/või litsentsiandja turuosa arvutamisel arvesse muude litsentsisaajate müüke.

92. Turuosad tuleb arvutada eelnenud aasta müügiväärtuse andmete alusel, kui sellised andmed on kättesaadavad. Sellised andmed annavad tavaliselt täpsema ülevaate tehnoloogia tugevusest kui mahuandmed. Kuid kui väärtusepõhiseid andmeid ei ole saada, võib kasutada muud usaldusväärset turuteavet, kaasa arvatud müügimahu andmed.

93. Käesolevate suuniste jaotises 3.3 esitatud põhimõtteid saab illustreerida järgmiste näidetega:

Mittekonkurentide vaheline litsentsimine

Näide 1

Biotehnoloogiliste toodete ja tehnikate väljatöötamisele spetsialiseerunud firma A on töötanud välja uue toote Xeran. Ta ei tegele Xerani tootmisega, tal ei ole selleks ei tootmis- ega turustusvõimalusi. Firma B on üks nendest firmadest, kes toodab konkureerivaid tooteid vabalt kättesaadavate ja litsentsivabade tehnoloogiate alusel. Aastal 1 müüs B vabalt kättesaadavate tehnoloogiate alusel toodetud tooteid 25 miljoni EUR väärtuses. Aastal 2 andis firma A firmale B Xerani tootmise litsentsi. Sel aastal müüs B vabalt kättesaadavate tehnoloogiate alusel toodetud tooteid 15 miljoni EUR väärtuses ning 15 miljoni EUR väärtuses Xerani. Aastal 3 ning järgnevatel aastatel tootis B ainult Xerani ning müüs seda aastas 40 miljoni EUR väärtuses. Aastal 2 annab firma A litsentsi ka firmale C. C ei tegutsenud varem sellel tooteturul. C toodab ja müüb ainult Xerani – aastal 2 tootis ta seda 10 miljoni euro väärtuses, aastal 3 ja edaspidi 15 miljoni EUR väärtuses. On kindlaks tehtud, et kogu Xerani ja selle asendajate turu koguväärtus, kus tegutsevad firmad B ja C, on 200 miljonit EUR aastas.

Aastal 2, mil litsentsilepingud sõlmitakse, oli firma A osa tehnoloogiaturul 0 %, sest tema turuosa tuli arvutada Xerani eelnenud aasta kogumüügi alusel. Aastal 3 oli firma A osa tehnoloogiaturul 12,5 %, mis peegeldas firmade B ja C aastal 2 toodetud Xerani väärtust. Aastal 4 ja edaspidi oli firma A osa tehnoloogiaturul 27,5 %, mis peegeldas firmade B ja C eelnenud aastal toodetud Xerani väärtust.

Aastal 2 oli firma B osa tooteturul 12,5 %, mis peegeldas firma 25 miljoni EUR suurust müüki aastal 1. Aastal 3 oli firma B turuosa 15 %, sest aastal 2 kasvas tema müük 30 miljoni euroni. Aastal 4 ja edaspidi oli firma B turuosa 20 %, sest ta läbimüük oli 40 miljonit EUR aastas. Firma C osa tooteturul oli 0 % aastatel 1 ja 2, 5 % aastal 3 ning seejärel 7,5 %.

Et A ja B ning A ja C vahelised litsentsilepingud on sõlmitud mittekonkurentide vahel ning firmade A, B ja C üksikud turuosad olid kõigil aastatel alla 30 %, kuulub iga leping TTBERis sätestatud grupierandi kaitse alla.

Näide 2

Olukord on sama, mis näites 1, kuid firmad B ja C tegutsevad erinevatel geograafilistel turgudel. On kindlaks tehtud, et Xerani ja selle asendajate turu koguväärtus kummalgi geograafilisel turul on 100 miljonit EUR aastas.

Sellisel juhul tuleb firma A turuosa asjaomastel tehnoloogiaturgudel arvutada kahe eraldi geograafilise tooteturu toodete müügiandmete põhjal. Et käesolevas näites võetakse kogu turu väärtuseks 100 miljonit eurot, st pool näite 1 turu suurusest, on firma A turuosa aastal 2 0 %, aastal 3 15 % ja edaspidi 40 %. Firma B turuosa on aastal 2 25 %, aastal 3 30 % ja edaspidi 40 %. Aastatel 2 ja 3 ei ületa ei firma A ega B turuosa 30 % künnist. Alates aastast 4 künnis siiski ületatakse ning see tähendab, et pärast aastat 6 ei saa firmade A ja B vaheline litsentsileping, kooskõlas TTBERi artikli 8 punktiga e, enam grupierandi kaitse alla kuuluda, vaid seda tuleb hinnata üksikjuhtumina.

Firma C eelnenud aasta müügi alusel on firma A osa tehnoloogiaturul aastal 2 0 %, aastal 3 10 % ja edaspidi 15 %. Firma C osa tooteturul on sama: aastal 2 0 %, aastal 3 10 % ja edaspidi 15%. Seega jääb firmade A ja C vaheline litsentsileping kogu perioodi kestel grupierandi kaitse alla.

Konkurentide vaheline litsentsimine

Näide 3

Firmad A ja B tegutsevad teatava keemiatoote samal asjaomasel toote- ja geograafilisel turul. Neil kummalgi on erinevate, selle toote tootmiseks kasutatavate tehnoloogiate patent. Aastal 1 sõlmivad firmad A ja B litsentsilepingud, mis lubavad neil kasutada vastastikku teineteise tehnoloogiaid. Aastal 1 kasutavad firmad A ja B tootmiseks ainult oma tehnoloogiat, ning firma A müüb oma toodet 15 miljoni EUR väärtuses ja firma B müüb oma toodet 20 miljoni EUR väärtuses. Alates aastast 2 kasutavad mõlemad lisaks oma tehnoloogiale ka vastaspoole oma. Alates sellest aastast müüb firma A 10 miljoni EUR väärtuses oma tehnoloogial põhinevat toodet ja 10 miljoni EUR väärtuses firma B tehnoloogial põhinevat toodet. Alates aastast 2 müüb firma B 15 miljoni EUR väärtuses oma tehnoloogial põhinevat toodet ja 10 miljoni euro väärtuses firma A tehnoloogial põhinevat toodet. On kindlaks tehtud, et toote ja selle asendajate kogu turu väärtus on 100 miljonit eurot aastas.

Et hinnata TTBERi kohast litsentsilepingut, tuleb arvutada firmade A ja B osad nii tehnoloogia- kui ka tooteturul. Firma A osa tehnoloogiaturul sõltub eelnenud aastal firmade A ja B poolt müüdud firma A tehnoloogial põhineva toote kogusest. Aastal 2 on firma A osa tehnoloogiaturul seega 15 %, mis peegeldab tema oma tootmist ja müüki 15 miljoni EUR ulatuses aastal 1. Alates aastast 3 on firma A osa tehnoloogiaturul 20 %, mis peegeldab firma A tehnoloogial põhineva toote tootmist ja müüki firmade A ja B poolt 20 miljoni EUR ulatuses (kumbki 10 miljonit EUR). Samamoodi on firma B osa tehnoloogiaturul aastal 2 20 % ning seejärel 25 %.

Firmade A ja B osad tooteturul olenevad nende toodete müügist eelnenud aastal, sõltumata kasutatud tehnoloogiast. Firma A osa tooteturul on aastal 2 15 % ning seejärel 20 %. Firma B osa tooteturul on aastal 2 20 % ning seejärel 25 %.

Et leping on sõlmitud konkurentide vahel, peab nende summaarne turuosa nii tehnoloogia- kui ka tooteturul jääma grupierandi kaitse alla kuulumiseks allapoole 20 % turuosa künnist. On selge, et kõnealusel juhul asi nii ei ole. Firmade summaarne osa tehnoloogia- ja tooteturul on aastal 2 35 % ning seejärel 45 %. Seetõttu tuleb kõnealust konkurentide vahelist lepingut hinnata üksikjuhtumina.

3.4. Raskekujulised konkurentsipiirangud vastavalt grupierandi määrusele

3.4.1. Üldpõhimõtted

94. TTBERi artikkel 4 sisaldab raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirja. Piirangu liigitamine raskekujuliseks põhineb piirangu olemusel ning kogemusel, mis näitab, et sellised piirangud on peaaegu alati konkurentsivastased. Euroopa Kohtu ja Üldkohtu pretsedendiõiguse (53) kohaselt võivad sellised piirangud tuleneda lepingu selgest eesmärgist või konkreetse juhtumi asjaoludest (vt punkt (14)). Raskekujulised piirangud võivad üksikjuhtudel siiski osutuda objektiivselt vajalikeks teatavat liiki või laadi kokkuleppe jaoks (54) ning jääda artikli 101 lõike 1 kohaldamisalast välja. Lisaks sellele võib ettevõtja alati kasutada üksikjuhtudel tõhususel põhinevat kaitset artikli 101 lõike 3 alusel (55).

95. TTBERi artikli 4 lõigetest 1 ja 2 tuleneb, et kui tehnosiirde kokkulepe sisaldab raskekujulist konkurentsipiirangut, jääb leping tervikuna väljapoole grupierandi kohaldamisala. TTBERi tähenduses ei saa raskekujulisi konkurentsipiiranguid ülejäänud lepingust eraldada. Lisaks arvab komisjon, et üksikjuhtumite hindamise kontekstis ei ole tõenäoline, et raskekujulised konkurentsipiirangud täidaksid artikli 101 lõike 3 tingimused (vt punkt (18)).

96. TTBERi artiklis 4 tehakse vahet lepingutel konkurentide ja mittekonkurentide vahel.

3.4.2. Konkurentide vahelised lepingud

97. TTBERi artikli 4 lõikes 1 loetletakse konkurentide vahelise litsentsimisega seotud raskekujulised konkurentsipiirangud. Vastavalt artikli 4 lõikele 1 ei käsitleta TTBERis lepinguid, mille eesmärgiks on otseselt või kaudselt, üksikult või poolte kontrolli all olevate muude teguritega kombineeritult midagi alljärgnevast: a) osaleva ettevõtja võimaluse piiramine määrata hindu toodete müümisel kolmandatele isikutele; b) tootmismahu piiramine, välja arvatud lepinguliste toodete tootmismahu piiramine, mis on litsentsisaajale kehtestatud mittevastastikuse kokkuleppega või mis on kehtestatud ainult ühele litsentsisaajale vastastikuse kokkuleppega; c) turgude või klientide jaotamine, välja arvatud: i) mittevastastikuse kokkuleppe alusel litsentsiandja ja/või litsentsisaaja kohustus mitte toota litsentsitavate tehnoloogiaõiguste alusel ainuõiguslikul territooriumil, mis on reserveeritud teisele kokkuleppeosalisele ja/või mitte müüa aktiivselt ja/või passiivselt või ainult aktiivselt ainuõiguslikul territooriumil või ainuõiguslikule kliendirühmale, mis on reserveeritud teisele kokkuleppeosalisele; ii) mittevastastikuse kokkuleppe alusel litsentsisaaja aktiivse müügi piiramine ainuõigusliku territooriumi või ainuõigusliku kliendirühmaga, mille litsentsiandja on määranud teisele litsentsisaajale, tingimusel et viimane ei olnud selle litsentsilepingu sõlmimise ajal litsentsiandja suhtes konkureeriv ettevõtja; iii) litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult oma tarbeks, tingimusel et litsentsisaajal ei keelata aktiivselt ega passiivselt müüa lepingulisi tooteid kasutamiseks oma toodete varuosadena; iv) mittevastastikuse kokkuleppe alusel litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult teatavale konkreetsele kliendile, kui litsents anti eesmärgiga luua kõnealusele kliendile alternatiivne tarneallikas; d) litsentsisaaja võimaluse piiramine kasutada oma tehnoloogiaõigusi või mis tahes kokkuleppeosalise võimaluse piiramine tegelda uurimis- ja arendustegevusega, välja arvatud juhul, kui kõnealune piirang on hädavajalik selleks, et hoida ära litsentsitud oskusteabe avalikustamine kolmandatele isikutele.

Konkurentide vaheliste vastastikuste ja mittevastastikuste kokkulepete eristamine

98. Mitme raskekujulise piirangu puhul tehakse TTBERis vahet vastastikustel ja mittevastastikustel lepingutel. Raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekiri on konkurentide vaheliste vastastikuste lepingute puhul rangem kui mittevastastikuste lepingute puhul. Vastastikused lepingud on vastastikuse litsentsimise lepingud, mille puhul litsentsitavad tehnoloogiad konkureerivad või neid saab kasutada konkureerivate toodete tootmiseks. Mittevastastikune leping on leping, millega üks osapool annab teisele litsentsi oma tehnoloogiaõigustele või, vastastikuse litsentsimise puhul, litsentsitavad tehnoloogiaõigused ei konkureeri ning neid ei saa kasutada konkureerivate toodete tootmiseks. Leping ei ole TTBERi mõistes veel vastastikune, kui ta sisaldab tagasiloovutamise kohustust või kui litsentsisaaja litsentsib litsentsitava tehnoloogia omapoolsed täiustused tagasi. Kui mittevastastikune leping muutub seejärel vastastikuseks tänu teise litsentsilepingu sõlmimisele samade osapoolte vahel, võivad nad esimest litsentsilepingut täiendada, et vältida raskekujulise konkurentsipiiranguga lepingut. Üksikjuhtumi hindamisel võtab komisjon arvesse esimese lepingu sõlmimisest teise lepingu sõlmimiseni kulunud aega.

Konkurentidevahelised hinnapiirangud

99. TTBERi artikli 4 lõike 1 punktis a sisalduv raskekujuline konkurentsipiirang on seotud konkurentide vaheliste lepingutega, mille eesmärgiks on kolmandatele osapooltele müüdavate, sealhulgas litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate kaupade hindade kinnitamine. Konkurentide vahelised hinnakokkulepped on juba oma eesmärgilt konkurentsi piiravad. Hinnakokkulepe võib olla otsese lepinguna täpse hinna kohta või hinnakirja kohta koos teatavate maksimaalselt lubatavate allahindlustega. Ei ole oluline, kas lepingus käsitletakse kindlaksmääratud, minimaalseid, maksimaalseid või soovitatavaid hindu. Hinnakokkuleppeid saab rakendada ka kaudselt, kohaldades tingimusi, mis peavad pärssima huvi kokkulepitud hinnatasemest hälbida, näiteks nähes ette, et litsentsitasu määr tõuseb, kui toodete hindu langetatakse allapoole teatavat taset. Samal ajal litsentsisaaja kohustus maksta teatavat minimaalset litsentsitasu ei tähenda hinnakokkulepet.

100. Kui litsentsitasud arvutatakse üksiktoodete müügi alusel, mõjutab litsentsitasu suurus otseselt toote marginaalkulu ning seega ka toote hinda (56). Konkurendid võivad seetõttu kasutada turustusahelas madalamal asuvatel turgudel hindade kooskõlastamiseks ja/või tõstmiseks vastastikust litsentsimist koos vastastikku makstavate litsentsitasudega (57). Komisjon kohtleb vastastikust litsentsimist koos vastastikuse litsentsitasude maksmisega hinnakokkuleppena vaid juhul, kui lepingul ei ole mingit konkurentsi soodustavat sihti ning see ei ole seega heauskne litsentsileping. Juhtudel, kui leping ei loo mingit väärtust ning sellel ei ole seetõttu mingit põhjendatud ärilist õigustust, on leping silmakirjalik ning seda tuleb pidada kartellileppeks.

101. TTBERi artikli 4 lõike 1 punktis a sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang hõlmab ka lepinguid, mille puhul litsentsitasusid arvutatakse kõikide toodete müügi alusel, sõltumata sellest, kas nende tootmisel kasutatakse litsentsitavat tehnoloogiat. Selliste lepingute suhtes kohaldatakse samuti artikli 4 lõike 1 punkti d, mille kohaselt ei tohi piirata litsentsisaaja võimalust kasutada oma tehnoloogiaõigusi (vt käesolevate suuniste punkt (116)). Üldiselt sellised lepingud piiravad konkurentsi, sest leping suurendab litsentsisaaja jaoks tema oma konkureerivate tehnoloogiaõiguste kasutamise kulusid ning piirab enne lepingut eksisteerinud konkurentsi (58). See kehtib nii vastastikuste kui ka mittevastastikuste lepingute kohta.

102. Leping, mille kohaselt litsentsitasusid arvutatakse kõikide toodete müügi alusel, võib erandlikult siiski täita artikli 101 lõike 3 tingimused üksikjuhtumil, kui objektiivsete tegurite alusel võib järeldada, et piirang on konkurentsi soodustava litsentsimise toimumiseks hädavajalik. Nii võib olla juhul, kui piirangu puudumisel oleks litsentsisaaja tasutavat litsentsitasu võimatu või liiga raske arvutada ja jälgida, näiteks seetõttu, et litsentsiandja tehnoloogia ei jäta lõpptootele mingit nähtavat jälge ning alternatiivsed jälgimismeetodid puuduvad.

Konkurentidevahelised tootmismahu piirangud

103. TTBERi artikli 4 lõike 1 punktis b sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang on seotud osapoolte vastastikuste tootmismahu piirangutega. Tootmismahu piiranguga määratakse kindlaks, kui palju osapool võib toota ja müüa. Artikli 4 lõike 1 punkti b ei kohaldata litsentsisaaja tootmismahu piiramise suhtes mittevastastikuse lepingu puhul ega ühe litsentsisaaja tootmismahu piiramise suhtes vastastikuse lepingu puhul tingimusel, et tootmismahu piirangut kohaldatakse ainult litsentsitava tehnoloogia abil toodetavate toodete suhtes. Artikli 4 lõike 1 punkt b määratleb niisiis raskekujuliste konkurentsipiirangutena osapoolte vastastikused tootmismahu piirangud ning litsentsiandja kohta kehtivad tema oma tehnoloogial põhineva tootmismahu piirangud. Kui konkurendid lepivad kokku vastastikustes tootmismahu piirangutes, on lepingu eesmärgiks ja tõenäoliseks tulemuseks turule jõudva tootmismahu vähendamine. Sama kehtib lepingute kohta, mis vähendavad osapoolte huvi tootmismahtu laiendada, näiteks kohaldades ühiku kohta vastastikku makstavaid litsentsitasusid, mis tootmismahu suurenedes suurenevad, või kohustades kumbagi osapoolt teatava tootmismahu ületamisel leppetrahve maksma.

104. Mittevastastikuste kogusepiirangute leebem kohtlemine põhineb kaalutlusel, et ühepoolne piirang ei põhjusta tingimata turule jõudva toodangu mahu vähenemist, samal ajal kui oht, et leping ei ole heauskne litsentsileping, on mittevastastikuse piirangu puhul samuti väiksem. Kui litsentsisaaja on ühepoolse piiranguga nõus, võib leping tõenäoliselt viia üksteist täiendavate tehnoloogiate tõelise integratsioonini või tõhusust suurendava integratsioonini litsentsiandja parema tehnoloogia ja litsentsisaaja tootmisvahendite vahel. Samamoodi võib vastastikuses lepingus vaid ühe litsentsisaaja tootmismahu piiramine tõenäoliselt peegeldada ühe osapoole poolt litsentsitava tehnoloogia suuremat väärtust ning võib nii edendada konkurentsi soodustavat litsentsimist.

Turu ja klientide jagamine konkurentide vahel

105. TTBERi artikli 4 lõike 1 punktis c sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang on seotud turgude ja klientide jaotamisega. Selliste lepingute eesmärk, millega konkurendid jagavad turge ja kliente, on piirata konkurentsi. Kokkulepe, milles konkurendid nõustuvad vastastikuse lepinguga mitte tootma teatavatel territooriumidel või mitte müüma aktiivselt ja/või passiivselt või ainult aktiivselt vastasosapoolele reserveeritud territooriumidele või teatavatele klientidele, kujutab endast raskekujulist konkurentsipiirangut. Seetõttu loetakse turu jagamiseks näiteks vastastikune ainuõiguslik litsentsimine konkurentide vahel.

106. Artikli 4 lõike 1 punkt c kehtib sõltumata sellest, kas litsentsisaajale jääb vabadus kasutada oma tehnoloogiaõigusi. Kui litsentsisaaja on end varustanud litsentsiandja tehnoloogia kasutamiseks konkreetse toote tootmiseks, võib olla kulukas säilitada piirangutega hõlmatud klientide teenindamiseks muud tehnoloogiat kasutavat eraldi tootmisliini. Pealegi võib litsentsisaajal, arvestades piirangute konkurentsivastast potentsiaali, olla vähe huvi toota oma tehnoloogia alusel. Samuti on sellised piirangud konkurentsi soodustava litsentsimise jaoks harva vältimatud.

107. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti i kohaselt ei ole raskekujuline konkurentsipiirang see, kui litsentsiandja annab mittevastastikuse lepinguga ainuõigusliku litsentsi tootmiseks litsentsitava tehnoloogia alusel konkreetsel territooriumil ning nõustub seega ise mitte tootma seal lepingulisi tooteid ega tarnima neid sellelt territooriumilt. Sellised ainuõiguslikud litsentsid kuuluvad grupierandi alla, sõltumata territoriaalsest kohaldamisalast. Kui litsents on ülemaailmne, tähendab ainuõigus seda, et litsentsiandja hoidub turule tulemast või sinna jäämast. Grupierandit kohaldatakse ka siis, kui mittevastastikuse kokkuleppega ei lubata litsentsisaajale toota litsentsiandjale reserveeritud ainuõiguslikul territooriumil. Selliste lepingute otstarve võib olla tekitada litsentsiandjas ja/või litsentsisaajas huvi investeerida litsentsitavasse tehnoloogiasse ning seda arendada. Seega ei ole lepingu eesmärk tingimata turgude jagamine.

108. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti i kohaselt ning samal põhjusel kuuluvad grupierandi kohaldamisalasse ka mittevastastikused lepingud, millega osapooled lepivad kokku mitte müüa aktiivselt või passiivselt teisele osapoolele reserveeritud ainuõiguslikule territooriumile või ainuõiguslikule kliendirühmale. TTBERi kohaldamisel tõlgendab komisjon „aktiivset” ja „passiivset” müüki vertikaalsete piirangute kohta antud suuniste tähenduses (59). Litsentsiandjale või litsentsisaajale kehtestatud piirangud aktiivselt ja/või passiivselt müüa teise osapoole territooriumile või kliendirühmale kuuluvad grupierandi alla vaid siis, kui kõnealune territoorium või kliendirühm on eksklusiivselt reserveeritud kõnealusele teisele osapoolele. Kuid teatavatel juhtudel lepingud, mis sisaldavad nimetatud liiki müügipiiranguid, võivad üksikjuhul samuti täita artikli 101 lõike 3 tingimused ka siis, kui ainuõigust jagatakse ajutiselt, näiteks juhul, kui see on vajalik ajutise puuduse leevendamiseks selle litsentsiandja või litsentsisaaja tootmises, kellele territoorium või kliendirühm on eksklusiivselt reserveeritud. Sellistel juhtudel on litsentsiandja või litsentsisaaja tõenäoliselt ikka veel piisavalt kaitstud aktiivse ja passiivse müügi eest, et tal oleks stiimul oma tehnoloogia litsentsida või investeerida litsentsitud tehnoloogia kasutamiseks. Seega sellised konkurentsipiirangud edendaks konkurentsi toetavat tehnoloogia levikut ning sellise tehnoloogia integreerimist litsentsisaaja tootmisvahenditesse.

109. Ühtlasi ei ole raskekujuline konkurentsipiirang ka see, kui litsentsiandja nimetab litsentsisaaja konkreetsel territooriumil oma ainsaks litsentsisaajaks, mis tähendab, et kolmandad isikud ei saa kõnealusel territooriumil litsentsi litsentsiandja tehnoloogia alusel tootmiseks. Selliste ainulitsentside puhul kehtib grupierand sõltumata sellest, kas leping on vastastikune, tingimusel et see ei mõjuta osapoolte võimet oma tehnoloogiaõigusi vastavatel territooriumidel täielikult kasutada.

110. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti ii kohaselt jäetakse raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirjast välja ja paigutatakse seega grupierandi alla kuni turuosa künnise saavutamiseni olukorrad, mille puhul mittevastastikuse lepinguga piiratakse litsentsisaaja õigust müüa aktiivselt litsentsiandja poolt teisele litsentsisaajale määratud territooriumil või kliendirühmale. Eeltingimuseks on aga see, et kaitstav litsentsisaaja ei olnud enne lepingu sõlmimist litsentsiandja konkurent. Sellises olukorras ei ole selliste piirangute tõlgendamine raskekujuliste konkurentsipiirangutena põhjendatud. Kui litsentsiandja võimaldab litsentsisaajale, keda enne lepingu sõlmimist turul ei olnud, kaitset nende litsentsisaajate aktiivse müügi eest, kes on litsentsiandja konkurendid ning olid seetõttu juba turul kanda kinnitanud, ajendavad sellised piirangud litsentsisaajat litsentsitavat tehnoloogiat tõenäoliselt tõhusamalt kasutama. Teisest küljest, kui litsentsisaajad lepiksid omavahel kokku mitte müüa aktiivselt või passiivselt teatavatel territooriumidel või teatavatele kliendirühmadele, oleks tegu litsentsisaajate vahelise kartellikokkuleppega. Tingimusel, et selline kokkulepe ei hõlma mingit tehnosiiret, jääks see ühtlasi TTBERi kohaldamisalast välja.

111. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunktis iii on veel üks artikli 4 lõike 1 punkti c kohase raskekujulise konkurentsipiirangu erand, nimelt oma tarbeks kasutamise piirangud, st nõuded, mille kohaselt litsentsisaaja võib toota litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavaid tooteid ainult oma tarbeks. Kui lepinguline toode on mingi teise toote komponent, võib litsentsisaajale olla pandud kohustus toota seda komponenti kasutamiseks ainult oma toodetes ning mitte müüa seda muudele tootjatele. Litsentsisaaja peab siiski tohtima müüa komponente oma toodete varuosadena ning seega varustada kolmandaid osapooli, et need saaks teostada tema toodete müügijärgset teenindust. Oma tarbeks kasutuse piirangud võivad olla vajalikud, et kannustada tehnoloogia levikut, eriti konkurentide vahel, ning need kuuluvad grupierandi alla. Selliseid piiranguid käsitletakse ka jaotises 4.2.5.

112. Ja lõpuks välistatakse artikli 4 lõike 1 punkti c alapunktiga iv raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirjast mittevastastikuse lepinguga litsentsisaaja kohustus toota lepingulisi tooteid ainult konkreetsele kliendile, eesmärgiga luua talle alternatiivne tarneallikas. Seega on artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti iv kohaldamise tingimuseks, et litsents piirduks alternatiivse tarneallika loomisega sellele konkreetsele kliendile. Tingimuseks ei ole siiski ainult ühe sellise litsentsi andmine. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkt iv hõlmab ka olukordi, kus rohkem kui üks ettevõtja on saanud litsentsi sama kliendi varustamiseks. Artikli 4 lõike 1 punkti c alapunkti iv kohaldatakse sõltumatult litsentsilepingu kestusest. Nii hõlmab see erand näiteks ühekordset litsentsi konkreetse kliendi projekti nõuete täitmiseks. Kui litsents on antud vaid ühe kliendi varustamiseks, on selliste lepingute turujaotamispotentsiaal piiratud. Eelkõige ei saa sellistes tingimustes eeldada, et litsentsisaaja loobuks lepingu tõttu oma tehnoloogia kasutamisest.

113. Raskekujulised ei ole need konkurentide vahelistes lepingutes sisalduvad piirangud, mis piiravad litsentsi ühe või mitme tooteturu või tehnilise kasutusalaga (60). Sellised piirangud kuuluvad grupierandi alla kuni 20 % turuosa künnise saavutamiseni, sõltumata sellest, kas leping on vastastikune. Selliste piirangute eesmärgiks ei peeta turgude ega klientide jaotamist. Kuid grupierandi kohaldamise tingimuseks on, et kasutusala piirangud ei väljuks litsentsitavate tehnoloogiate raamest. Näiteks kui ka litsentsisaajatel on piiranguid tehnilistes valdkondades, milles nad saavad oma tehnoloogiaõigusi kasutada, on leping võrdväärne turgude jagamisega.

114. Grupierand kehtib sõltumata sellest, kas kasutusala piirang on sümmeetriline või asümmeetriline. Asümmeetriline kasutusala piirang vastastikuses litsentsilepingus tähendab, et mõlemad osapooled võivad kasutada vastavaid tehnoloogiaid, mida nad litsentsivad ainult erinevate kasutusalade piires. Kuni osapooltel ei piirata nende oma tehnoloogiate kasutamist, ei eeldata, et osapooled lepingu tõttu hülgaksid ala, mida hõlmab teisele osapoolele antud litsents, või hoiduksid sellele tulemast. Isegi kui litsentsisaajad varustavad end litsentsitava tehnoloogia kasutamiseks litsentsitaval kasutusalal, ei pruugi sel olla mõju väljaspool litsentsi raame tootmiseks kasutatavatele ressurssidele. Selles mõttes on oluline, et piirang oleks seotud erinevate tooteturgude, tööstussektorite või kasutusaladega ja mitte klientidega, kes on jaotatud territooriumi või rühma järgi ja kes ostavad sama tooteturu või tehnilise kasutusala raamesse jäävaid tooteid. Viimasel juhul peetakse turu jagamise riski oluliselt suuremaks (vt punkt (106) eespool). Lisaks võivad kasutusala piirangud olla vajalikud konkurentsi soodustava litsentsimise edendamiseks (vt punkt (212) allpool).

Piirangud osapoolte võimele tegeleda uurimis- ja arendustegevusega

115. Artikli 4 lõike 1 punktis d sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang hõlmab ükskõik kummale osapoolele tehtavaid uurimis- ja arendustegevuse piiranguid. Mõlemad osapooled peavad saama vabalt tegeleda sõltumatu uurimis- ja arendustegevusega. See reegel kehtib sõltumata sellest, kas piirang kehtib litsentsialuses valdkonnas või muudes valdkondades. Kuid paljas asjaolu, et osapooled kohustuvad pakkuma teineteisele tulevikus oma tehnoloogiate täiustusi, ei tähenda sõltumatu uurimis- ja arendustegevuse piiramist. Selliste lepingute mõju konkurentsile tuleb hinnata konkreetse juhtumi asjaolude järgi. Artikli 4 lõike 1 punkt d ei hõlma osapoolele tehtavaid piiranguid, mis käsitlevad koos kolmandate osapooltega läbiviidavat uurimis- ja arendustööd, kui sellised piirangud on vajalikud litsentsiandja oskusteabe kaitsmiseks avalikustamise eest. Selleks et kuuluda erandi alla, peavad litsentsiandja oskusteabe avalikustamise eest kaitsmiseks kehtestatud piirangud olema sellise kaitse tagamiseks vajalikud ja proportsionaalsed. Kui näiteks litsentsisaaja teatavad töötajad määratakse lepinguga väljaõppele ning vastutavaks litsentsitava oskusteabe kasutamise eest, võib olla küllaldane keelata litsentsisaajal lubada neil töötajail osaleda koos kolmandate osapooltega läbiviidavas uurimis- ja arendustöös. Muud kaitseabinõud võivad olla sama kohased.

Litsentsisaaja oma tehnoloogia kasutamise piirangud

116. Vastavalt artikli 4 lõike 1 punktile d ei tohi litsentsisaajat piirata tema oma konkureerivate tehnoloogiaõiguste kasutamisel tingimusel, et ta seda tehes ei kasuta litsentsiandja litsentsitavaid tehnoloogiaõigusi. Litsentsisaajal ei tohi olla tema oma tehnoloogiaõiguste suhtes tootmis- või müügikoha, tehniliste kasutusalade või tooteturgude, kus ta toodab, tootmis- või müügimahu ega müügihinna piiranguid. Samuti ei tohi teda kohustada maksma litsentsitasusid tema oma tehnoloogiaõiguste alusel toodetud toodete pealt (vt punkt (101)). Lisaks ei tohi litsentsisaajat piirata tema oma tehnoloogiaõiguste litsentsimisel kolmandatele osapooltele. Kui piiratakse litsentsisaaja õigust kasutada tema oma tehnoloogiaõigusi või tegeleda uurimis- ja arendustegevusega, on tegu litsentsisaaja tehnoloogia konkurentsivõime vähendamisega. Selle mõjul väheneb konkurents olemasolevatel toote- ja tehnoloogiaturgudel ning litsentsisaaja motivatsioon investeerida oma tehnoloogia arendamisse ja täiustamisse. Artikli 4 lõike 1 punkt d ei laiene piirangutele, mille kohaselt litsentsisaaja ei või kasutada litsentsitud tehnoloogiaga konkureerivat kolmanda isiku tehnoloogiat. Ehkki sellised mittekonkureerimise kohustused võivad avaldada väljatõrjuvat mõju kolmandate isikute tehnoloogiatele (vt jaotis 4.2.7), ei ole tavaliselt nende mõjuks vähendada litsentsisaajate stiimulit investeerida oma tehnoloogiate arendamisse ja parandamisse.

3.4.3. Mittekonkurentide vahelised lepingud

117. TTBERi artikli 4 lõikes 2 loetletakse mittekonkurentide vahelise litsentsimisega seotud raskekujulised konkurentsipiirangud. Kõnealuse sätte kohaselt ei käsitleta TTBERis lepinguid, mille eesmärgiks on otseselt või kaudselt, üksikult või poolte kontrolli all olevate muude teguritega kombineeritult midagi alljärgnevast: a) piirata kokkuleppeosalise võimet määrata hindu toodete müümisel kolmandatele osapooltele, ilma et see piiraks tarnija võimalust kehtestada maksimaalne müügihind või soovituslik müügihind tingimusel, et kokkuleppeosaliste survel või nende pakutud stiimulite põhjal ei ulatu see fikseeritud või minimaalse müügihinnani; b) seada piiranguid territooriumide või klientide suhtes, kellele litsentsisaaja võib lepingulisi kaupu passiivselt müüa, välja arvatud: i) passiivse müügi piiramine ainuõiguslikule territooriumile või ainuõiguslikule kliendirühmale, mis on reserveeritud litsentsiandjale; ii) kohustus toota lepingulisi tooteid ainult oma tarbeks, tingimusel et litsentsisaajal ei keelata müüa aktiivselt ega passiivselt lepingulisi tooteid oma toodete varuosadena kasutamiseks; iii) kohustus toota lepingulisi tooteid ainult teatavale kliendile, kui litsents on antud eesmärgiga luua kõnealusele kliendile alternatiivne tarneallikas; iv) hulgimüügi tasandil tegutsevate litsentsisaajate lõppkasutajatele toimuva müügi piiramine; v) valikulise turustussüsteemi liikmete volitamata turustajatele müügi piiramine; c) piirata jaemüügitasandil tegutsevate valikulise turustussüsteemi liikmeks olevate litsentsisaajate aktiivset või passiivset müüki lõppkasutajatele, ilma et see piiraks võimalust keelata süsteemi liikmetel tegutseda asukohas, mille kohta puudub luba.

Hinnakokkulepped

118. Artikli 4 lõike 2 punktis a sätestatud raskekujuline konkurentsipiirang on seotud hindade fikseerimisega kolmandatele osapooltele müümiseks. Täpsemalt hõlmab kõnealune säte piiranguid, mille otsene või kaudne eesmärk on sellise fikseeritud või minimaalse müügihinna või fikseeritud või minimaalse hinnataseme kehtestamine, mida litsentsiandja või -saaja peab järgima toodete müümisel kolmandatele osapooltele. Lepingute puhul, millega otseselt kehtestatakse müügihind, on piirang selgepiiriline. Kuid müügihindade fikseerimiseks on ka kaudseid vahendeid. Selle näideteks on lepingud, millega fikseeritakse kasumimarginaalid või allahindluste maksimaalne tase, seotakse müügihind konkurentide müügihinnaga, ähvardused, hirmutamine, hoiatused, karistused või lepingu katkestamine, kui ettenähtud hinnatasemest ei ole kinni peetud. Hinna fikseerimise saavutamise otseseid või kaudseid vahendeid saab tõhustada, kombineerides neid hinna alandamise tuvastamise meetmetega, nagu hinnajälgimise süsteemi rakendamine või litsentsisaaja kohustus anda teada hinnahälvetest. Samamoodi saab otsest või kaudset hinnafikseerimist tõhustada, kombineerides seda meetmetega, mis vähendavad litsentsisaaja motivatsiooni alandada oma müügihinda, näiteks võib litsentsiandja kohustada litsentsisaajat kohaldama eelistatuima kliendi sätet, st kohustustust määrata ühele kliendile soodsamad tingimused kui ühelegi teisele kliendile. Samu vahendeid saab kasutada, et panna maksimaalsed või soovitatavad hinnad toimima fikseeritud või minimaalsete müügihindadena. Ometi ei arvata, et see, kui litsentsiandja annab litsentsisaajale soovitatava hinnakirja või määrab talle maksimaalse hinna, põhjustaks iseenesest fikseeritud või minimaalseid müügihindu.

Litsentsisaaja passiivse müügi piirangud

119. Artikli 4 lõike 2 punktis b nimetatakse raskekujulise konkurentsipiiranguna lepinguid või kooskõlastatud tegevust, mille otsene või kaudne eesmärk on piirata litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate toodete passiivset müüki (61) litsentsisaajate poolt (62). Litsentsisaaja passiivse müügi piiramine võib olla selliste otseste kohustuste tulemus nagu kohustus mitte müüa teatavatele klientidele või teatavate territooriumide klientidele või kohustus edastada nimetatud klientide tellimused muudele litsentsisaajatele. See võib tuleneda ka kaudsetest meetmetest, mille eesmärk on panna litsentsisaajat sellisest müügist loobuma, näiteks finantsiline motiveerimine ja litsentsitavate toodete sihtkoha kindlakstegemiseks mõeldud jälgimissüsteemide rakendamine. Kaudseks passiivse müügi piiramise vahendiks võivad olla ka kogusepiirangud. Komisjon ei ole seisukohal, et kogusepiirangud kui sellised teeniksid tingimata seda eesmä