[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 18.8.2008

KOM(2008) 520 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

Komisjoni aruanne nõukogule ja Euroopa Parlamendile 2007. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta

{SEC(2008) 2381}

SISUKORD

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE Komisjoni aruanne nõukogule ja Euroopa Parlamendile 2007. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta 1

1. Sissejuhatus 2

2. ÜLEVAADE 3

2.1. Taust 3

2.2. Makromajanduslik finantsabi 2007. aastal 3

2.2.1. Uued otsused 3

2.2.2. Väljamaksed 3

2.3. Kokkuvõte viimase aja tegevustest abisaajariikides 3

2.3.1. Lääne-Balkani riigid 3

2.3.2. Idasuunalise naabruspoliitika riigid 4

2.3.3. Vahemere riigid 5

3. Makromajandusliku finantsabi geograafiline jaotumine ja hindamised 6

3.1. Geograafiline jaotumine 6

3.2. Hindamised 6

3.2.1. Tadžikistan 6

3.2.2. Bosnia ja Hertsegoviina 7

3.3. Finantsjuhtimise parandamine abisaajariikides: tegevushinnangud 8

1. SISSEJUHATUS

Käesolevas aruandes esitatakse üldine ülevaade EÜ makromajanduslikust finantsabist kolmandatele riikidele koos taustteabe, 2007. aasta tegevuse kokkuvõtte, teabega kogu viimase aja tegevuse kohta Lääne-Balkani riikides, uutes sõltumatutes riikides ja Vahemere riikides ning statistiliste tabelitega eri tegevuste kohta alates 1990. aastast.

Aruanne sisaldab viimase aja arengutendentse EÜ makromajandusliku finantsabi andmises ning 2007. aastal teostatud hindamiste tulemusi. Kõnesolevate hindamiste eesmärk on hinnata abisaajariikide majandusliku stabiliseerimisprotsessi ja struktuurireformide elluviimise olulisi tahke. Edenemine selles osas kajastab ka seda, kuivõrd on täidetud EÜ makromajandusliku finantsabiga seotud majanduspoliitilised tingimused.

Kooskõlas Euroopa Kontrollikoja soovitusega, mis on esitatud nende 2002. aasta märtsi eriaruandes finantsjuhtimise parandamisest abisaajariikides, on komisjon teostanud alates 2004. aastast audiitorfirma abiga mitmeid tegevushinnanguid raharingluse ja kontrolliasutuste kohta, mis on seotud makromajandusliku finantsabiga igas abisaajariigis. Nende hinnangute järeldusi võetakse nõuetekohaselt arvesse abi rakendamisega kaasnevate poliitikatingimuste väljatöötamisel.

Käesolev aruanne esitatakse ühenduse makromajanduslikku finantsabi ja erakorralist finantsabi kolmandatele riikidele käsitlevate nõukogu otsuste alusel ning on eelmistel aastatel esitatud aruannete järg. Paralleelselt avaldatakse ka üksikasjalikum ülevaade (komisjoni talituste töödokument SEK(2008)2381 abisaajariikide majandus- ja finantsnäitajatest.

2. ÜLEVAADE

2.1. Taust

Makromajandusliku finantsabiga toetatakse abisaajariikide poliitilisi ja majanduslikke reforme ning seda rakendatakse koos Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) ja Maailmapanga abiprogrammidega. Makromajanduslik finantsabi sisaldab põhimõtteid, mida nõukogu kinnitas oma 8. oktoobri 2002. aasta järeldustes, kus rõhutatakse kõnealuse abi erakorralist iseloomu, asjaolu, et see täiendab rahvusvaheliste finantseerimisasutuste poolset rahastamist ning seab makromajanduslikke tingimusi. Ühenduse makromajandusliku finantsabiga on eelkõige toetatud abisaajariikide jõupingutusi majandusreformide ja struktuuriliste muutuste elluviimisel. Tihedas koostöös IMFi ja Maailmapangaga on viidud ellu riikide spetsiifilistele vajadustele kohandatud poliitikat, võttes üldeesmärgina arvesse finantsolukorra stabiliseerimist ning üleminekut turumajandusele.

2.2. Makromajanduslik finantsabi 2007. aastal

Aastatel 2000–2007 on heaks kiidetud 19 otsust kogusummaga 1085 miljonit eurot. Balkani riigid (endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia ja Montenegro, sh Kosovo ja Albaania) on saanud abi 13 nõukogu otsuse alusel. Seega on Balkani riigid peamised makromajandusliku finantsabi saajad kogusummas kuni 783 miljonit eurot 1085 miljonist.

2.2.1. Uued otsused

2007. aastal võttis nõukogu vastu kaks otsust.16. aprillil otsustas nõukogu (2007/259/EÜ) anda Moldovale makromajanduslikku finantsabi kuni 45 miljonit eurot abi vormis.

10. detsembril otsustas nõukogu (2007/860/EÜ) anda Liibanonile makromajanduslikku finantsabi kuni 80 miljonit eurot (50 miljonit eurot laenude ja 30 miljonit eurot abi vormis).

2.2.2. Väljamaksed

Makromajandusliku finantsabi väljamakseid tehti 20 miljoni euro ulatuses Moldovale.

2.3. Kokkuvõte viimase aja tegevustest abisaajariikides

2.3.1. Lääne-Balkani riigid

Nõukogu võttis 30. novembril 2006 komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse anda Kosovole (ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 1244/1999) makromajanduslikku finantsabi eelarvetoetuse vormis (abina kuni 50 miljonit eurot). Eelarveseisund osutus esialgselt prognoositust siiski erinevaks. 2007. aasta detsembris allkirjastati komisjoni ja Kosovo ametiasutuste (keda esindas ÜRO ajutine missioon Kosovos (UNMIK)) vahel vastastikuse mõistmise memorandum ja toetusleping, et makromajanduslikku finantsabi saaks kokkuleppe kohaselt maksta tingimuste täitmise korral välja 2008.–2009. aasta jooksul kahes osas, vastavalt 30 ja 20 miljonit eurot. 2007. aasta septembris koostasid ametiasutused keskmise pikkusega kuluraamistiku[1] muudetud versiooni ajavahemikuks 2008–2010. Väljamaksmine sõltub vahendite puudujäägist, mida 2007. aastal ei esinenud, ja mitmest eritingimusest seoses eelarve- ja majanduspoliitika, riigi finantsjuhtimise ja kontrolli, riigiettevõtete erastamise ja likvideerimisega, ning statistikast.

IMFi ja Kosovo Keskpanga viimaste statistiliste andmete kohaselt kasvas SKT 2007. aastal ligikaudu 3,5 %, erinevalt ametiasutuste poolt 2007. aasta eelarve planeerimisel eeldatud 1 %-lisest kasvust. Olukord on osaliselt tingitud viivitustest Kosovo staatuse määramisel, kusjuures ÜRO ajutise missiooni laialisaatmine avaldas sisenõudlusele vähem kahjulikku mõju. Erasektori tarbimine mõjutas majanduskasvu positiivselt. Üldiselt tundub majanduskasv muutuvat eelmiste aastatega võrreldes jõulisemaks, kuid jääb piirkonna teiste riikidega võrreldes madalaks.

2007. aastal tõusis aasta keskmine inflatsioonimäär 4,5 %ni. THI[2] järsk tõus oli tingitud toiduainete hinna kasvust, mille osakaal tarbijahinnaindeksi korvis on 42,5 %.

Ekspordi kasv kiirenes 2007. aasta teisel poolel. Ekspordibaas on siiski väga nõrk, mistõttu kaubandusdefitsiit suurenes 2007. aastal veelgi – ligikaudu 60 %ni SKTst. 2007. aastal oodatakse jooksevkonto puudujääki (sealhulgas välisabi) 24 % SKTst. Kosovo ei võta hetkel ühtegi riikliku laenu tagasimakse kohustust.

Kosovo eelarveseisundit iseloomustab suur kõikumine ja prognoosimatus. 2007. aasta eelarve täitmist iseloomustas 2006. aastast üle võetud ligikaudu 200 miljoni euro suurune algne kassajääk, 75 miljoni euro suurune ühekordne erakorraline tulu teise mobiilsideoperaatori tegevusloa väljaandmisest, parem maksude kogumine ja jätkuvalt väikesed kulutused, eelkõige kapitali kirjetel. 2007. aasta eelarveülejääk on hinnanguliselt 150 miljonit eurot. Kosovo eelarveseisund on siiski ebakindel ja ülejääk võib olla ajutine ning varjata eelarve nõrka struktuurilist olukorda, kuna pool sellest tuleneb ühekordsest meetmest (vaata eespool) ning sõltub olulistest eelarveriskidest, mis on muu hulgas seotud staatuse määramise, lahendamata omandiõiguste, keskkonnaküsimuste, energeetika ebakindla olukorra ja erastamisest tingitud võimalike kohustustega. Lisaks on Kosovo arenguvajadused endiselt tohutud.

2.3.2. Idasuunalise naabruspoliitika riigid

2007. aastal rakendas komisjon kõnealuse piirkonna riikide heaks kahte makromajandusliku finantsabi programmi.

2006. aasta jaanuaris vastu võetud programmi raames, millega Gruusiale eraldati 33,5 miljoni euro ulatuses toetusi, korraldas komisjon kolmanda ja viimase osa väljamaksmise tingimuste läbivaatamise (esimene ja teine osa kogusummas 23 miljonit eurot maksti välja 2006. aastal). Läbivaatamist ei lõpetatud ja ühtegi makset ei tehtud, sest üks eritingimus osa eraldamiseks ei olnud täidetud: parlament ei võtnud vastu ettenähtud välisauditi korraldamise seadust.

Komisjon alustas uue makromajandusliku finantsabi rakendamist Moldovas , sellekohase otsuse langetas nõukogu 16. aprillil 2007. Uus makromajanduslik finantsabi hõlmab 45 miljoni euro ulatuses toetusi ning see on seotud IMFi Moldova vaesuse vähendamise ja majanduskasvu edendamise programmiga. 20 miljoni euro suurune abi esimene osa maksti välja 2007. aasta oktoobris. Ülejäänud kaks osa loodetakse välja maksta 2008. aastal.

Kõnealuse programmi eesmärk on toetada Moldova majandusprogrammi rakendamist ning see aitab katta riigi välisrahastamise vajadust, mis on seotud Moldova majandust mõjutavate väliste vapustustega (peamiselt Venemaalt imporditava maagaasi hinnatõus ning Moldova veini- ja mitme põllumajandustoote ekspordi piirangud). Ühenduse makromajanduslik finantsabi täiendab rahvusvaheliste finantseerimisasutuste ja kahepoolsete rahastajate poolset rahastamist ning ELi poolt toiduga kindlustatuse programmi raames ning Euroopa naabrus- ja partnerlusvahendist antavat eelarvetoetust.

2.3.3. Vahemere riigid

10. detsembril 2007 kiitis nõukogu heaks makromajandusliku finantsabi programmi Liibanonile , et toetada Liibanoni sisemisi pingutusi, mis on suunatud sõjajärgsele ülesehitustööle ning jätkusuutliku majanduse taastamisele, ning sel viisil leevendada valitsuse majandusprogrammi rakendamise rahalisi raskusi. Otsusega eraldatakse 80 miljoni euro suurune pakett, mis sisaldab 30 miljoni euro ulatuses abi ja 50 miljoni euro ulatuses laenu.

2007. aasta detsembris otsustasid komisjon ja Liibanoni valitsus, et abi makstakse välja hiljem kahes 40 miljoni euro suuruses osas.

3. MAKROMAJANDUSLIKU FINANTSABI GEOGRAAFILINE JAOTUMINE JA HINDAMISED

3.1. Geograafiline jaotumine

EÜ makromajandusliku finantsabi eesmärk on toetada abisaajariikide makromajanduslikku stabiliseerumist ning kergendada nende raskusi maksebilansi (ja eelarve) tasakaalustamisel. Sellel on ka väga kasulik osa struktuurireformi edendamisel. Makromajandusliku finantsabi kõige suuremate summade kohta langetati otsused ja need maksti välja vahetult pärast Kesk- ja Ida-Euroopa riikides toimunud muutusi.

Ühenduse abi saavate riikide arv on aastatega kasvanud, kuivõrd järjest rohkem ELi naaberriike seisis silmitsi makseraskustega ja kohustus ellu viima majandusreforme. See on muutnud abi geograafilist tasakaalu, võrreldes varasemate aastatega, mil enamik abisaajariike olid Kesk- ja Ida-Euroopast. Seega on 2000. aastast alates antud makromajanduslikku finantsabi ainult Lääne-Balkani riikidele (83 % 2000.–2006. aasta otsustest) ja uutele sõltumatutele riikidele. Liibanoni kasuks tehtud nõukogu otsus näitab selle suundumuse edasiarengut 2007. aastal.

3.2. Hindamised

Finantsmääruse kohaselt on komisjon rakendanud hindamisprogrammi, et hinnata makromajandusliku finantsabi mõju igas abisaajariigis. Analüüsi teostavad avatud pakkumiskutsete kaudu valitud väliseksperdid juhtkomitee järelvalve all. Alates 2004. aastast on teostatud kokku viis hindamist. 2007. aastal hinnati Tadžikistani ning Bosniat ja Hertsegoviinat. Peamised tähelepanekud on järgmised:

3.2.1. Tadžikistan

Hindamine hõlmas Euroopa Komisjoni poolt Tadžikistanile eraldatud makromajanduslikku finantsabi kui varem Armeeniale ja Gruusiale eraldatud üldise makromajandusliku finantsabi eriosa. Makromajanduslik finantsabi sisaldas 60 miljoni euro suurust laenu ja 35 miljoni euro suurust abi, mis oli ette nähtud välja maksmiseks viies järjestikuses võrdses osas (iga osa 7 miljonit eurot) ajavahemikul 2001–2004.

Makromajandusliku finantsabi otsene mõju makromajanduse stabiliseerimisele tundub olevat üsna piiratud. Makromajanduslik finantsabi parandas majanduskasvu ja inflatsiooni ajavahemikul 2001–2006 väga vähesel määral. Kvantitatiivse modelleerimise tulemustest nähtub, et makromajandusliku finantsabi tulemusena suurenes SKT sellel ajavahemikul täiendavalt ligikaudu 1,5 protsendipunkti. Välisvõla teenindamise kulude vähendamine võimaldas suunata eelarvekulusid riigisiseseks kasutamiseks.

Makromajandusliku finantsabi mõju välisele pikaaegsele jätkusuutlikkusele on positiivne, kuid väike. Suhteliselt väike roll pikaajalises perspektiivis on kanalitel, kus oli suhteliselt kerge tuvastada makromajandusliku finantsabi otsest panust. See kehtib nii võlakergenduse kui ka makromajanduslikust finantsabist tuleneva pisut suurema SKT suhtes. Pikas plaanis on olulisemad muud majandusjuhtimise parandamisega seotud teemad.

Kuigi makromajandusliku finantsabi struktuuriliste tingimuste eeldatav mõju on saavutatud, on nende mõju siiski suhteliselt piiratud. Struktuurireformide kõige ilmsemat ja tugevamat mõju täheldati kahe EÜ-le omase tingimuse puhul, millel oli ulatuslik mõju riikliku finantsjuhtimise reformide rakendamisel.

3.2.2. Bosnia ja Hertsegoviina

Hinnati Bosnia ja Hertsegoviinale ajavahemikus 2002. aasta novembrist 2006. aasta veebruarini eraldatud makromajanduslikku finantsabi. Makromajanduslik finantsabi sisaldab 20 miljoni euro suurust laenu ning 40 miljoni euro suurust abi. Makromajanduslik finantsabi kattus IMFi reservkrediidiga, mis oli olemas ajavahemikuks 2002. aasta augustist 2004. aasta veebruarini. Makromajanduslik finantsabi oli selgelt seotud kõnealuse reservkrediidiga.

Makromajanduslik finantsabi on mitmete kanalite kaudu mõjutanud keskpikka kuni pikaajalist välist jätkusuutlikkust. Peamine kanal on makromajanduslik stabiilsus ning mõju majanduskasvule. Teine kanal on institutsioonide väljaarendamine, millele on kaasa aidanud makromajandusliku finantsabi struktuurilised tingimused.

Struktuuriliste tingimuste üldine pakett on mõjutanud reformide jätkusuutlikkust, edendades riigi institutsioone, kiirendades erastamist ning luues riigikassa süsteemi ning tõhusa tolli- ja maksuhaldussüsteemi. Tolli- ja maksupoliitika ning haldusreformid on aidanud ellu viia selliseid pöördumatuid reforme nagu käibemaksu kehtestamine 2006. aastal. Makromajandusliku finantsabi struktuuriline komponent on suurendanud riigi majanduslikku stabiilsust ning tugevdanud majanduskasvu potentsiaali lühiajalises ja keskpikas perspektiivis.

Bosnia ja Hertsegoviina ning Tadžikistani puhul sisendasid komisjoni raha eraldamise otsused kindlustunnet kõnealuste riikide majandusolukorra suhtes ning aitasid seega kaasa nende ettevõtluskeskkonna parandamisele.

Serbia ja Montenegro ning Albaania hindamised toimuvad ja lõpparuanded peaksid olema kättesaadaval 2008. aasta kolmandas kvartalis.

3.3. Finantsjuhtimise parandamine abisaajariikides: tegevushinnangud

Lisaks seitsmele varasemale tegevushinnangule, mis teostati aastatel 2004–2006 makromajanduslikku finantsabi saavates riikides (Albaania, Armeenia, Serbia ja Montenegro, Bosnia ja Hertsegoviina, Gruusia ja Kosovo), viidi 2007. aastal läbi kaks uut tegevushinnangut Moldovas ja Liibanonis. Töökava töötatakse välja koostöös konsultatsiooniettevõtjaga Deloitte ning see hõlmab teiste rahastajate välja antud aruannetes ning eelkõige riiklike kulutuste raamhinnangutes sisalduvat teavet. On korraldatud järelevalvemissioone (Albaania, Armeenia, Tadžikistan ja Gruusia), et hinnata esimestele missioonidele järgnenud parandusi riikide valitsusasutustes.

Uurimistes keskendutakse ühest küljest keskpankade sõltumatusele ja nende raamatupidamisosakondade toimimisele. Teisest küljest uuritakse rahandusministeeriumide eelarveprotsessi, riigikassasid, sisekontrolli-, personali- ja IT-osakondi. Vaadatakse läbi ka välisauditeid tegevate institutsioonide toimimine, et hinnata nende kontrolli tõhusust.

Tegevushinnangute järeldused edastatakse riigiasutustele, kellel on võimalus kommenteerida aruannetes esitatud analüüsi.

Kõigi riikide puhul järeldati konsultandi analüüside põhjal hindamistel, et „usaldusväärse finantsjuhtimise raamistik on tõhus”, kuid konsultant rõhutas siiski vajadust teha mitmeid parandusi. Kõige tõsisemaid puudujääke on tuvastatud rahandusministeeriumides, näiteks ühtsete riigikassa kontode, asjakohaste raamatupidamissüsteemide ja kirjalike menetluste puudumine või vajadus täiustada hankemenetlust. Kõigis ministeeriumides tuli tugevdada sisekontrolli suutlikkust, võttes tööle kogenud audiitorid ning korraldades spetsiaalseid koolitussessioone. Mõnel juhul tundus, et makromajanduslike prognooside osakonnad ei olnud suutelised oma ülesannet täitma ning välisauditeid teostavate institutsioonide sõltumatust ei peetud piisavaks.

Abisaajariikide finantsjuhtimise täiustamiseks on riikide ametiasutustele saadetud soovitused puuduste kõrvaldamiseks. Mõnda neist soovitustest käsitatakse eeltingimusena, mis tuleb täita enne raha välja maksmist. See on nii rahandusministeeriumi sisekontrolliosakonna tugevdamise või sellise juhendi vastuvõtmise puhul, mis sisaldaks miinimumnõudeid seoses raamatupidamise, väljamaksete lubamise ja maksefunktsioonidega seotud ülesannete lahususega.

Neli aastat pärast kõnealuste tegevushinnangute algust ning hoolimata viivitustest mõne nõutud muudatuse rakendamisel on komisjon täheldanud tegelikku paranemist abisaajariikide finantsjuhtimise kõigil tasanditel.

[pic]

[pic]

[pic][pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[1] Keskmise pikkusega kuluraamistik ( Medium term expenditure framework ).

[2] Tarbijahinnaindeks.