1. SISSEJUHATUS

Koostöö- ja jälgimiskord kehtestati üleminekumeetmena aastal 2007, kui Rumeenia ühines Euroopa Liiduga, et hõlbustada Rumeenia jätkuvaid jõupingutusi kohtusüsteemi reformimisel ja korruptsioonivastase võitluse tõhustamisel. See kujutas endast Rumeenia ja ELi ühiselt võetud kohustust. Kooskõlas koostöö- ja jälgimiskorra loomise otsusega, ja nagu nõukogu on rõhutanud, lõpetatakse koostöö- ja jälgimiskord siis, kui kõik Rumeenia suhtes kohaldatavad eesmärgid on rahuldavalt täidetud.

Koostöö- ja jälgimiskorda on alates 2007. aastast kohaldatud reformiprotsessi toetamiseks ja jälgimiseks nendes valdkondades. 2017. aasta jaanuaris hindas komisjon põhjalikult kümne aasta jooksul alates koostöö- ja jälgimiskorra loomisest tehtud edusamme. See andis selgema pildi ühinemisest alates tehtud märkimisväärsetest edusammudest ning komisjon sai esitada kaksteist soovitust, mille täitmine oleks piisav koostöö- ja jälgimiskorra lõpetamiseks ning mida saaks täita praeguse komisjoni ametiaja jooksul. Koostöö- ja jälgimiskorra lõpetamine sõltub nende soovituste pöördumatust täitmisest ja sellest, kas puuduvad muudatused, mis põhjustavad selgelt vastupidise arengu.

Sellest ajast alates on komisjon soovituste rakendamisel tehtud edusamme kaks korda hinnanud. Novembris 2017 märkis komisjon mitme soovituse puhul tehtud edusamme, kuid ka seda, et 2017. aasta jooksul on reformide tempo aeglustunud. Komisjon hoiatas, et on oht, et 2017. aasta jaanuari aruandes täidetuks loetud soovitused tuleb uuesti avada. Neid muresid kordas ka nõukogu.

2018. aasta novembri aruandes tegi komisjon järelduse, et muutuste tõttu ei ole progress enam pöördumatu või on pöördumatus küsitavaks muutunud. Seetõttu ei olnud 2017. aasta jaanuari aruandes esitatud kaksteist soovitust koostöö- jälgimiskorra protsessi lõpetamiseks enam piisavad ning esitati kaheksa täiendavat soovitust. Aruandes kutsuti Rumeenia peamisi institutsioone üles toetama jõuliselt kohtusüsteemi sõltumatust ja korruptsioonivastast võitlust kui hädavajalikke nurgakive ning taastama siseriiklike kaitse-, kontrolli- ja tasakaalustusmeetmete suutlikkus toimida kohe, kui ilmneb tagasimineku oht. Seda seisukohta toetasid nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu. Euroopa Parlament avaldas resolutsiooni, milles kutsus üles tegema koostööd ja osutas õigusriigi põhimõttele avalduvale ohule. Nõukogu detsembris 2018 avaldatud järeldustes kutsuti konkreetselt Rumeeniat üles rakendama täiendavaid soovitusi.

Käesolevas aruandes tehakse kokkuvõte pärast 2018. aasta novembrit kujunenud olukorrast. Sel perioodil on komisjon pidanud tõstatama mitu korda õigusküsimusi, eelkõige väljendades muret eelmistel aastatel tehtud edusammudest taganemise pärast. Enamiku selle ajavahemiku jooksul on Rumeenia ametiasutused näidanud üles vähe (või üldse mitte) valmisolekut täita täiendavaid soovitusi, mis esitati novembris 2018, ega isegi Veneetsia komisjoni ja Euroopa Nõukogu riikide korruptsioonivastase ühenduse soovitusi. Negatiivsete suundumuste ümberpööramiseks nii poliitikute kui ka kodanikuühiskonna ja kohtunike poolt tehtud jõupingutused ei ole olnud edukad. See tekitas põhimõttelisi kahtlusi selles, kas jaanuaris 2017 esitatud aruandes kajastatud kontrolli- ja tasakaalustusmeetmed toimivad. Mais 2019 saatis komisjon Rumeenia ametiasutustele kirja, milles kirjeldas, kuidas hiljutised arengud on veelgi teravdanud olemasolevaid probleeme seoses õigusriigi põhimõtte järgimisega üldiselt. Komisjon tõi välja võimaluse, et kui olukord ei parane, peab ta võtma meetmeid õigusriigi raamistiku alusel. Juunis 2019 võttis Rumeenia peaminister kohtumisel president Junckeri ja esimese asepresidendi Timmermansiga kohustuse loobuda vastuolulistest kohtureformidest ning jätkata viivitamata dialoogi koostöö- ja jälgimiskorra raames, et teha edusamme kohtusüsteemi reformimisel ja korruptsiooni vastu võitlemisel. See muudetud lähenemisviis oli kooskõlas ka mais 2019 Rumeenia presidendi algatusel toimunud referendumi tulemustega, kus valdav enamus Rumeenia kodanikke toetas ettepanekuid tugevdada kaitsemeetmeid korruptsiooni ja erakorraliste määruste meelevaldse kasutamise vastu .

Nagu ka eelnevatel aastatel, on käesoleva aruande näol tegemist komisjoni põhjaliku analüüsi tulemusega, mis on koostatud tihedas koostöös Rumeenia ametiasutustega, samuti on kasutatud teiste liikmesriikide, kodanikuühiskonna ja teiste sidusrühmade panust.

2. ÜLDINE OLUKORD

2017. aasta jaanuari aruandes nimetati laiemaid ühiskondlikke, õiguslikke ja poliitilisi tegureid, mis ei kuulu küll koostöö- ja jälgimiskorra raamesse ning mida kõnealused soovitused ei käsitle, kuid mis „mõjutavad otseselt reformide läbiviimise suutlikkust ja mis on eelkõige muutnud Rumeenia jaoks raskemaks tõendada, et reformikursilt ei kalduta enam kõrvale“. Näidetena esitati õigusloome tava, millesse ei ole siiani lisatud parema õigusloome põhimõtteid, avaliku sektori osalejate vaheline vastasseis ning meediakeskkond. Järgnevad aruanded on kinnitanud, et need tegurid avaldavad selget negatiivset mõju kohtureformi edenemisele ja korruptsioonivastasele võitlusele.

Pärast eelmise aruande avaldamist toimunud areng on taas näidanud, et olulised seadusandlikud muudatused, mis toimuvad ka väljaspool õigusvaldkonda, mis on läbi viidud kiirustades, kasutades selleks kiirmenetlusi ning väga piiratud ulatusega konsultatsioone, on kahjustanud nii õigusaktide kvaliteeti kui ka üldsuse usaldust poliitika kujundamise vastu. Kohtunikud ja prokurörid seisavad jätkuvalt silmitsi eksitava teabe ja põhjendamatult isiklike rünnakutega meedias, sest õiguskaitsemehhanismid on puudulikud, mis lõppkokkuvõttes mõjutab kohtusüsteemi mainet ja usaldusväärsust tervikuna. Riigivõimu erinevad harud on jälle omavahel konfliktis olnud ning üha enam on need vaidlused jõudnud konstitutsioonikohtusse, mis veelgi suurendab pingeid ja näitab, et lojaalne koostöö on puudulik.

Arutelud kohtuasutuste ja Rumeenia luureteenistuse vahel sõlmitud koostöölepingute („salaprotokollide“) üle lõhestavad jätkuvalt ühiskonda. Konstitutsioonikohtu otsus on võimaldanud kohtutel tegeleda käimasolevate ja tulevaste juhtumitega, kuid tegeliku mõju osas valitseb endiselt ebakindlus. Komisjon peab taas kord rõhutama, et eesmärk peaks olema raamistik, mille alusel toimub luureteenistuste nõuetekohane demokraatlik järelevalve, mille raames saab põhiõigusi täielikult austades tulemuslikult kuritegusid uurida ja nende eest karistusi määrata, ning mis annab avalikkusele kindlustunde, et kohtusüsteemi sõltumatus on tagatud. Komisjon tuletab meelde oma varasemat soovitust, et raskete kuritegude, nagu terrorismi ja küberkuritegevuse vastase võitluse puhul kasutatavaid prokuratuuri tehnilisi järelevalvemeetmeid ning luureteenistuste ja prokuratuuri vahelist koostööd hõlmava tõhusama süsteemi loomisel võivad väärtuslikuks osutuda teiste liikmesriikide kogemused.

ELi lähenemine õigusriigi põhimõttele, mis ulatub kaugemale koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamisalast, mõjutab ka laiemat keskkonda ELi tasandil. ELi lepingu artikli 19 lõike 1 kohaselt on sõltumatute kohtute pakutav tulemuslik õiguskaitse nõutav kui õigusriigi väärtuse konkreetne väljendus, nagu on kinnitatud Euroopa Kohtu hiljutises kohtupraktikas. Komisjoni 2019. aasta juuli teatises on esitatud konkreetsed meetmed, et tugevdada liidu suutlikkust edendada ja toetada õigusriigi põhimõtet, ennetada õigusriigiga seotud probleemide tekkimist (luues liikmesriikide tulemuste jälgimiseks õigusriigi põhimõtte järgimise läbivaatamise tsükli) ja tagada tõhus reageerimine. Järgmise komisjoni poliitilistes suunistes on sätestatud kavatsus kehtestada terviklik õigusriigi mehhanism, mis hõlmab kogu ELi ja sisaldab objektiivset aruandlust iga liikmesriigi olukorrast. Selliste horisontaalsete protsesside süvendamine, mis jälgivad õigusriigi põhimõtet kõigis liikmesriikides, ja nende edasise arengu perspektiiv rõhutavad koostöö- ja jälgimiskorra eripära, kuna järelevalveprotsess on piiratud nii asjaomaste liikmesriikide kui ka käsitletavate küsimustega. Sellised horisontaalsed protsessid, mis jälgivad õigusriigi põhimõtet kõigis liikmesriikides, aitaksid luua aluse ELi täiendava toetuse andmiseks reformideks Rumeenias pärast seda, kui komisjoni hinnangul on tehtud piisavalt edusamme, et täita ELiga ühinemise ajal võetud kohustusi. Vahepeal käsitletakse aga õigusriigi põhimõtte seisukohast olulisi küsimusi, mis ei kuulu koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamisalasse, uue mehhanismi raames.

3. SOOVITUSTE TÄITMISEL TEHTUD EDUSAMMUDE HINDAMINE

Käesolevas jaos hinnatakse edusamme 2017. aasta jaanuaris antud 12 soovituse ja novembris 2018 esitatud kaheksa täiendava soovituse täitmisel. Nende täiendavate soovituste täitmine on jätkuvalt oluline reformide jätkamiseks, novembris 2017 ja novembris 2018 tuvastatud tagasilöökide negatiivse mõju heastamiseks ning koostöö- ja jälgimiskorra lõpetamiseks vajalike edusammude jätkamiseks.

3.1. Esimene eesmärk: kohtusüsteemi sõltumatus ja kohtureform

3.1.1. 2018. aasta novembri soovitused: jätkata reformiprotsessi

Õigusemõistmist käsitlevad õigusaktid ja kohtusüsteemi sõltumatuse õiguslikud tagatised

Novembri 2018 aruandes märgiti, et juulis ja oktoobris 2018 jõustunud õigusemõistmist käsitlevad muudetud õigusaktid võivad avaldada survet kohtunikele ja prokuröridele ning lõppkokkuvõttes õõnestada kohtusüsteemi sõltumatust, tõhusust ja kvaliteeti. Selle asemel, et käsitleda varasemates koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes tõstatatud küsimusi, on õigusaktidega loodud uued riskid, eelkõige seoses kohtunike kuritegusid uuriva eriprokuratuuriga ning distsiplinaar- ja vastutuskorraga. Selle tulemusena jõudis komisjon järeldusele, et õigusaktid kujutasid endast tagasiminekut võrreldes jaanuaris 2017 antud hinnanguga, ning tegi ettepaneku järele mõelda ning muudatuste jõustumine selleks ajaks külmutada.