ET Euroopa Liidu Teataja C 186/11

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase muutmistaotluse avaldamine

2012/C 186/09

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada muutmistaotluse kohta vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„ΚΟΠΑΝΙΣΤΗ” (KOPANISTI)

EÜ nr: EL-PDO-0117-0450-09.03.2011

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab:

—  Toote nimetus —  Toote kirjeldus —  Geograafiline piirkond —  Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod —  Seos piirkonnaga — ☒ Märgistus —  Riiklikud nõuded —  Muu (täpsustada)

2. Muudatus(t)e liik:

—  Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine — ☒ Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet —  Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3) —  Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4)

3. Muudatus(ed):

3.1. Tootmismeetod:

Spetsialiseerunud juustumeiereides praegu kasutatavat Kopanisti juustu tootmise meetodit on täiustatud ja see erineb pisut kodusest juustuvalmistusmeetodist. Täiustatud meetodi abil lihtsustatakse tootmist, parandatakse kvaliteeti, kasutatakse igal saarel kättesaadavat toorainet ja vähendatakse kulusid.

Taotlejate rühm, kes toodab Kopanisti juustu oma juustumeiereis, palub selle tootmismeetodit muuta järgmiselt:

a) juustumass tuleb pärast tükeldamist panna nõrutamiseks kottidesse, mis võivad olla riidest või ka muust sobivast materjalist. Seejärel tuleb vedelik juustumassist välja pressida. Riidekotte ei ole lihtne kasutada ning nende puhastamine taaskasutamiseks on vaevarikas ja aeganõudev. Hiljutiseks tehnoloogiliseks uuenduseks on toiduainete jaoks ettenähtud materjalist sünteetilised kotid;

b) teise võimalusena võib nõrutatud juustumassile soolamise käigus lisada kuni 15 % ulatuses värsket võid, et parandada juustu tekstuuri, maitset ja lõhna. See meetod on kodusel juustuvalmistamisel tootmispiirkondades laialt levinud. Võid valmistatakse Küklaadide piirkonnas toodetava piima koorimisel saadavast koorest, mida kasutatakse ka piirkonna muude juustude tootmisel. Piima saadakse Küklaadide määratletud piirkonna ühtedelt ja samadelt lüpsiloomadelt, keda peetakse ühesugustes tingimustes ja kes söövad ühesugust toitu.

Tarbijate arvates peab hea Kopanisti juust olema kreemja tekstuuriga, pikantse kuni kergelt vürtsise-piprase maitsega ja meeldiva lõhnaga. Värske või on ideaalne nende kolme omaduse andmiseks Kopanisti juustule ja või parandab oluliselt ka juustu kvaliteeti: tõstab rasvasisaldust, muudab tekstuuri kreemjamaks, mahendab vürtsist-piprast maitset ja annab parema lõhna.

3.2. Märgistus:

Tarbija täieliku teavitamise huvides lisatakse kohustusliku teabe hulka Kopanisti juustu valmistamiseks kasutatud piima liik või liigid ning märge või lisamise kohta.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„ΚΟΠΑΝΙΣΤΗ” (KOPANISTI)

EÜ nr: EL-PDO-0117-0450-09.03.2011

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Κοπανιστή” (Kopanisti)

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Kreeka

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.3. Juust

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Kopanisti on kreemja tekstuuri ja pikantse maitsega soolane juust, mida toodetakse traditsiooniliselt lehma-, lamba- või kitsepiimast või nende segust.

Kopanisti juustu peamised omadused on järgmised:

— maksimaalne niiskusesisaldus: 56 %

— minimaalne rasvasisaldus (kuivaines): 43 %

— konsistents: kreemja tekstuuriga pehme juust

— koorik: puudub

— tekstuur: pehme, kreemjas

— värvus: kollakas kuni kollakaspruun

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul):

Kopanisti juustu kvaliteet sõltub otseselt piimast, millest seda valmistatakse. Mida rohkem on piimas kuivainet, seda parem on sellest valmistatud juust. Sellise piima tootmisele aitavad kaasa Küklaadide noomis traditsiooniliselt kasvatatavad loomatõud ning piirkonna klimaatilised ja geograafilised eripärad.

Piim, millest Kopanisti juustu saab valmistada, peab vastama järgmistele nõuetele:

— see peab pärinema Küklaadide noomi geograafilisest piirkonnast;

— see peab olema lehma-, lamba- või kitsepiim või nende segu;

— see peab pärinema traditsioonilisel viisil kasvatatavatelt lamba-, kitse- või lehmatõugudelt, kes on piirkonnaga kohanenud ning toituvad peamiselt piirkonna taimedest;

— see peab olema täisrasvane piim;

— see peab pärinema vähemalt 10 päeva pärast poegimist toimunud lüpsist;

— juustuvalmistamisel kasutatav piim ei tohi olla kontsentreeritud ega sisaldada juurdelisatud piimapulbrit või kontsentreeritud piima, piimavalke, kaseinaate, värvaineid, säilitusaineid või antibiootilisi aineid;

— nõrutatud juustumassile, millest pärast valmimist saab Kopanisti juust, võib lisada värsket võid kuni 15 % ulatuses juustumassist. Võid valmistatakse Küklaadide noomi piirkonnas toodetava piima koorimisel saadavast koorest, mida kasutatakse ka muude juustude tootmisel.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Loomad söövad peamiselt karjamaadel, mille taimestik on kidur, kuid eriliselt liigirikas ja ainulaadne oma endeemiliste taimeliikide arvu poolest.

Küklaadidel on geograafilisest asendist ja kliimatingimustest tulenevalt kaks selgesti eristuvat aastaaega: vihmaperiood (oktoobrist aprillini) ja kuiv periood (maist septembrini).

Maist septembrini kuivab karjamaade taimkate täielikult. Sel perioodil toituvad loomad peamiselt kohalike karjamaade kuivatatud taimedest ning tera- või kaunviljasöödast (hiirehernes, ristikhein, lutsern jm), mis pärineb määratletud piirkonna põldudelt. Määratletud piirkonnas valmistatud sööt ei ole siiski piisav ning maist septembrini (kui piimatootmine väheneb) söödetakse loomi 40 % ulatuses ka väljaspool piirkonda valmistatud söödaga. Nimetatud sööt sisaldab tärkliserikkaid viljateri, koreainet ja heina.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Kõik piima tootmise ja töötlemise ning lõpptoote valmimise etapid peavad aset leidma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Kopanisti juustu pakendil peab olema järgmine teave:

— „Κοπανιστη” („Kopanisti”);

— kaitstud päritolunimetus (KPN);

— juust;

— vajaduse korral toote valmistamisel kasutatud piima liik või liigid ja märge „lisatud võid”;

— kui kasutatud on (pastöriseerimata) toorpiima, peab pakendil olema riiklikes ja ELi õigusaktides (määruse (EÜ) nr 853/2004 III lisa IX jao IV peatükk) sätestatud erimärgistus;

— tootja ja pakendaja nimi ja asukoht;

— toote kaal;

— valmistamiskuupäev;

— järgmised kontrollandmed:

— päritolunimetuse kaks esimest tähte: KO;

— pakendi seerianumber (nt ΚΟ1650-20/12/94).

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Kopanisti juustu tootmise geograafiline ala on piiritletud Kreekas asuva Küklaadide piirkondliku üksuse halduspiiridega; Küklaadid koosnevad 24 asustatud ning rohkem kui 100 asustamata saarest ja kaljulaiust ning need asuvad Egeuse mere lõunaosas.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

a) Pinnas

Kopanisti juustu tootmispiirkond on Küklaadide saartekogum, mis koosneb rohkem kui 124 asustatud ja asustamata saarest ja kaljulaiust ning mille üldpindala on 2 768 ruutkilomeetrit.

Kaljud, millest Küklaadide pinnavorm moodustub, on eksplosiivse, vulkaanilise tekkega ning moondelised. Üle 55 % Küklaadide noomi kogupinnast on kaetud rohumaadega.

b) Kliima

Küklaadide piirkonnas, kus aastased isotermid jäävad 18–19 °C vahele, on mõõdukas mereline kliima ja väike aastane sademetehulk. Piirkond on suures osas suhteliselt kuiv ja üks tuulisemaid Kreekas. Suved on meltemi-tuulte tõttu jahedad.

Küklaadide noomi piirkondades, kus Kopanisti juustu toodetakse, on aasta keskmine suhteline õhuniiskus, aasta keskmine temperatuur, vihmaste päevade ja päikesepaisteliste tundide arv aastas järgmised:

Meteoroloogiajaam Aasta keskmine suhteline õhuniiskus (%) Aasta keskmine õhutemperatuur (°C) Vihmaste päevade arv Päikesepaisteliste tundide arv Syros 65 18,5 79,6 2 894,7 Paros 76 18,4 63,1 2 840,7 Naxos 71 18,4 82,0 2 622,5

(Kaitseministeerium, 1978)

c) Taimestik

Küklaadide taimestikule on tüüpilised järgmised taimed:

— endeemilised liigid: Fritillaria tuntasia (Kythnos), Campanula sartorii (Andros), Mysorus heldreichii (Dilos), Symphytum naxicola (Naxos), Helichrysum amorgianum (Amorgos) (Voliotis, 1987);

— früügana (võsastik): Quercus coccifera, Sarcopoterium spinosum, Genista acanthoclada, Anthyllis hermanniae, Euphorbia acanthothamnos, Thymelaea hirsuta, Hypericum empetrifolium, Cistus incanus, Cistus salvifolius, Satureja thymbra, Thymus capitus, Globularia alypum jm;

— puitjad võsataimed: Laurus nobilis, Cercis siliquastrum, Calicotome villosa, Spartium junceum, Cotinus coggygria, Erica arborea, Myrtus communis, Erica manipuliflora, Asparagus acutifolius jm;

— rannikutaimed:

— kaljused rannad ja sooldunud rannaniidud: Arthrocnemum fruticosum, Salsola kali, Matthiola tricuspidata, Cakile maratima, Eryngium maritinum, Eryngium creticum, Crithmum maritimum, Inula crithmoides jm;

— liivarannad: Pinus pinea, Polygonum maritimum, Glaucium flavum, Malcolmia flexuosa, Cakile maritima, Medicago marina, Euphorbia peplis, Tamarix spp., Eryngium maritimum, Eryngium creticum, Echinophora spinosa, Cionura erecta, Calystegia soldanella, Xanthium strumarium, Pancratium maritimum jm (Polunin, 1980).

Loomaliigid ja -tõud, kellelt saadakse Kopanisti juustu valmistamiseks kasutatavat piima ja koort

Kreekale eriomased geofüüsilised ja kliimatingimused on olnud peamine tegur sealse kitse- ja lambakasvatuse arenguks. Seda tegevust iseloomustavad laiaulatuslik loomapidamine, väikesed maavaldused ning vastupidavate, Kreeka rasketes oludes kohanemisvõimeliste ja vähese piimatootlikkusega lamba- ja kitsetõugude aretamine. Kuna loomad on looduslike tingimustega kohanenud ja neid karjatatakse liigirikka, endeemiliste taimeliikide arvu poolest ainulaadse taimestikuga karjamaadel, saadakse neilt piima, millel on eriliselt mitmekesine keemiline koostis ja suurepärased organoleptilised omadused. Piima kvaliteet koos juustuvalmistajate kogemusega annab tulemuseks hulga ehedaid juustusorte, millest üks tuntumaid on Kopanisti.

Enamikul Kreekas ja eelkõige Küklaadidel kasvatatavatest lammastest on ühine genotüüp, kuid nende omadused on erinevad sõltuvalt iga konkreetse kasvatuspiirkonna tingimustest. Loomad on väikesekasvulised ning Kreeka raskete geofüüsiliste ja kliimatingimustega hästi kohanenud; nad annavad vähe piima (80–120 kg aastas), kuid see on suurepärase kvaliteediga. Kvaliteet tuleneb peamiselt loomade kasvatamisviisist ja Kreeka maapiirkondade mitmekesisest taimestikust. Enamik Kreeka lambaid on Zackeli tõugu (Ovis Aries L.). Peale kohalike lambatõugude kasvatatakse ka välismaiseid tõuge ja nende ristandeid kohalike lammastega, kuid nende piim ei ole nii kvaliteetne (Hatziminaoglou & Co., 1985).

Enamik kitsepopulatsioonist (umbes 80 %) koosneb kohalikest tõugudest, umbes 14 % on aretatud, mitme välismaise tõuga ristatud loomad, ja ligikaudu 6 % kitsedest on Zaaneni tõugu. Kohalikku tõugu kitsed erinevad värvi poolest ja neil on tõuaretuseta loomade omadused – väike kasv, madal korduvpoegimiste arv, madal piimatootlikkus ja vastupidavus. Mägiste piirkondade loomade keskmine piimatoodang on 50–100 kg aastas ja tasandikualade loomadel 120–150 kg aastas. Mägistel ja poolmägistel aladel ning saartel põhineb kitsekasvatus peaaegu täielikult vabal karjatamisel. Tasandikualadel, kus kasvatatakse aretatud või välismaiseid tõuge, on levinud eelkõige kodune või poolkodune karjatamine (Hatziminaoglou & Co., 1985).

Lehmad on Küklaadide noomis peamiselt holstein-friisi tõugu, šveitsi tõugu ja kohalikku Kea tõugu (Küklaadide põllumajandusministeerium, 1993).

5.2. Toote eripära:

Kopanisti juustu peamised omadused on suur soolasisaldus, terav, vürtsine-piprane maitse, kreemjas tekstuur ja külluslik lõhn.

Kopanisti juustu terav, vürtsine-piprane maitse tuleneb selle valmimise ajal toimuvast kiirest ja ulatuslikust proteolüüsist ja lipolüüsist. Juust valmib unikaalsel viisil. Nõrutatud ja soolatud juustumass, millele võib olla lisatud värsket võid, asetatakse laia kaelaga anumatesse ja viiakse jahedasse kõrge suhtelise õhuniiskusega kohta, kuhu see jäetakse edaspidise töötlemiseta seni, kuni juustumassi pinnal hakkavad vohama mikroobid. Seejärel juustumassi segatakse, et mikroobid kogu massis ühtlaselt jaotuksid. Pärast segamist pannakse juustumass uuesti laia kaelaga anumatesse. Seda toimingut korratakse juustu valmimise ajal, mis kestab 30–40 päeva, kaks kuni neli korda.

Selleks et Kopanisti juustu valmimist kiirendada ja teataval määral kontrollida, segatakse värskelt nõrutatud hapu juustumassi hulka sageli kuni 10 % ulatuses kvaliteetset vana Kopanisti juustu, mida kohalikud nimetavad ema-Kopanistiks.

Tänu rohkele mikroobide kasvule, mis tekib juustu valmimise ajal tehtavate toimingute abil, on juustus mikroobsed ensüümid, mis tekitavad kiire ja ulatusliku proteolüüsi ja lipolüüsi. Viimased kiirendavad Kopanisti valmimist ning annavad sellele pikantse maitse ja küllusliku lõhna.

Kopanisti juustu kreemjas tekstuur tuleneb nii mikrofloora ensüümide tegevusest, mis leiab aset juustu valmimise ajal, kui ka juustu kõrgest niiskusesisaldusest, mistõttu seda liigitatakse pehmete juustude hulka. Kopanisti juustu tekstuur on veelgi kreemjam, kui tootmise käigus lisatakse juustule värsket võid. Pealegi oli ja on värske või segamine juustumassi hulka Kopanisti juustu kodusel valmistamisel tavaline, seda vähemalt Tinosel.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Kopanisti juustu kvaliteedi ja omaduste ning geograafilise keskkonna vahelise seose põhitegurid on lühidalt järgmised.

— Kopanisti juustu külluslik maitse on seotud kasutatava piima eriliselt mitmekesise keemilise koostisega. Piima saadakse kohalikku tõugu loomadelt, kes annavad vähe piima (80–120 kg aastas), on vastupidavad ja hästi kohanenud Küklaadide raskete geofüüsiliste ja kliimatingimustega (vähene sademete hulk, rohke päikesepaiste, tugevad tuuled jne).

— Kopanisti juustule omane lõhn tuleneb muu hulgas määratletud piirkonna looduslikel karjamaadel hulgaliselt leiduvatest endeemilistest ja aromaatsetest taimedest, millega karjakasvatajad loomi vastavalt oma kogemusele toidavad.

— Juustu terav, vürtsine-piprane maitse tuleneb juustu valmimise ajal aset leidvast kiirest ja ulatuslikust proteolüüsist ja lipolüüsist, mis tekib tänu mikroobide vohamisele.

— Toote ühtlast kvaliteeti säilitatakse peamiselt sel teel, et värske juustumassi hulka segatakse kuni 10 % ulatuses kvaliteetset vana Kopanisti juustu.

— Kopanisti juustu tootmismeetod on välja töötatud aastate jooksul tootjate pikaajalise kogemuse põhjal ja selles kasutatakse maksimaalselt ära nii Küklaadide toorainet kui ka kliimatingimusi. Oluline roll on juustumassi nõrutamisel kuni sobiva niiskusesisalduse saavutamiseni ja nõrutatud massile soola lisamisel kuni ühtlase soolasuse ja ühtlase juustumassi saamiseni. Sellega luuakse tingimused kontrollitud mikroobikasvuks. Suur hulk mikroorganisme, mis arenevad juustumassi pinnal ilma töötlemiseta, jaotatakse ühtlaselt kogu juustumassi peale juustu valmimise ajal aset leidvate toimingute abil. Sel moel lisatakse juustumassile mikroobsed ensüümid, mis põhjustavad kiire ja ulatusliku proteolüüsi ja lipolüüsi ning aitavad kaasa Kopanisti juustu kiirele valmimisele ning selle pikantse maitse, kreemja tekstuuri ja küllusliku lõhna saavutamisele.

Kopanisti on laialdaselt tuntud traditsiooniline juust, mis loodi ja täiustati Kreekas ja eelkõige Küklaadi saarte noomis. Seda on Küklaadidel pidevalt toodetud juba pikka aega.

Viited juustuvalmistamise arengu kohta Kreekas ulatuvad antiikaega. Antiik-kreeklaste jaoks oli piim püha toiduaine, sest Zeus toitus Amaltheia-nimelise kitse piimast. Kreeka mütoloogia kohaselt oli juustuvalmistamise kunst surelikele Olümpose jumalate poolt antud väärtuslik kingitus. Salmoneuse ja Alkidiki tütar Tyro „andis nime kreekakeelsele sõnale „juust” („tyri”), sest tema ihu oli valge ja pehme …” (Diodorus Siculus). Homeros räägib „Odüsseias” (I, 218–250) sellest, kuidas kükloop Polyphemos juustu valmistas (Sideris, 1982).

Tinoselt pärit arst ja filosoof Markakis Zalonis kirjutab oma raamatus „Reis Tinosele, ühele saarestiku saarele”, mis ilmus prantsuse keeles 1809. aastal Pariisis ja mille taasavaldas 1998. aastal kreeka keeles Tinose Krokose sõprade selts, täpsemalt peatükis „Tinose tooted”: „Tinosel toodetakse … Seal toodetakse pehmet juustu, pisut õli …” ja seejärel peatükis, mis käsitleb Tinose elanike toitumistavasid: „Tinose elanike kolm põhitoidukorda koosnevad peamiselt liharoogadest. Lisaks sellele söövad nad mune, toorjuustu, pehmet juustu, mis on tugevama ja pikantsema maitsega kui vana Roquefort või Géromé, ning Peloponnesoselt pärit soolast juustu …” M. Zalonis viitab siin ilmselgelt Tinose Kopanisti juustule ning tema arvates on see tugevama ja pikantsema maitsega kui vana Roquefort'i juust!

1859. ja 1870. aasta olümpiamängudelt pärinevad andmed, et mitmele väljapandud tootele anti auhind. Juustutoodete kategoorias sai teadete kohaselt auhinna Syroselt pärit Kopanisti juust.

Liambeis (1899) kirjutas Kopanisti juustu valmistamise meetodile viidates: „Juustul on terav ja piprane maitse ning nende omaduste tõttu peetakse seda hõrguks roaks … Seda müüakse küllalt kõrge hinnaga nagu luksuskaupa.”

Kopanisti juustu on põhjalikult kirjeldanud ka Dimitriadis (1900), Tzouliadis (1936) ja Zigouris (1952, 1956).

Veel kirjeldavad Kopanisti juustu B. K. Veinoglou ja E. Anifantakis oma kõrgkooliõpiku „Meiereitehnoloogia. Teine köide” (Karamberopoulos Editors, 1980) peatükis „Spetsiifiline juustuvalmistamine”. Nad märgivad, et „tuntuimad Kopanisti-sordid on Mykonose ja Tinose Kopanisti”.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7)

http://www.minagric.gr/greek/data/Προδιαγραφές%20Κοπανιστή%20ΠΟΠ.pdf

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.