C 83/28

ET

Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetusetootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2021/C 83/10)

Käesolev teade avaldatakse kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikega 5.

STANDARDMUUDATUSE HEAKSKIITMISE TEADE

„CROZES-HERMITAGE / CROZES-ERMITAGE“

PDO-FR-A0389-AM01

Teate esitamise kuupäev: 14.12.2020

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Geograafiline piirkond ja vahetus läheduses asuv piirkond

KPNiga „Crozes-Hermitage“ hõlmatud geograafilisse piirkonda kuuluva ühe kommuuni nimesse on tehtud redaktsiooniline muudatus: Drôme’i departemangus oleva Veaunesi kommuuni nime on ajakohastatud ja selle uus nimi on Mercurol-Veaunes.

Geograafilise piirkonna kirjeldusele on lisatud kuupäev, millal pädev riiklik ametiasutus määratletud geograafilise piirkonna heaks kiitis.

Lisatud on viide 2019. aasta ametlikule geograafilisele koodile, mis võimaldab geograafilisele piirkonnale osutada lähtuvalt riikliku statistika- ja majandusuuringute instituudi (INSEE) koostatud riikliku viitamisaluse, ametliku geograafilise koodi 2019. aasta kehtivast versioonist, mis suurendab geograafilise piirkonna määratluse õiguskindlust.

2. Seos geograafilise piirkonnaga

KPNiga veini „Crozes-Hermitage“ tootespetsifikaadi I peatüki punkti X alapunkti 1 alapunktis b – seost piirkonnaga väljendavate inimtegurite kirjeldus – on ajakohastatud kahes viimases lõigus esitatud arvandmeid:

„1990. aastatel olukord muutus ja tootjad teadvustasid vajadust keskendada viinamarjaistandused kvaliteetsematele kasvatusaladele. See töö kestis 10 aastat ning 1989. aasta juunis kinnitati uus valik kasvatusaladest, kust pärinevad veini valmistamiseks kasutatavad viinamarjad. Selle tulemusel vähenes tootmiseks kasutatav võimalik pindala 4 800 hektarilt vaid 3 200 hektarini.

2019. aastal oli kontrollitud päritolunimetusega veini „Crozes-Hermitage“ keskmine aastase toodangu maht 80 400 hektoliitrit ja viinamarja kasvatamiseks kasutatav pindala 1 700 hektarit ning seega kuulus sellele kontrollitud päritolunimetusele tähtsaim koht „Côtes du Rhône“ piirkonna põhjapoolses osas. Veini valmistavad 57 eraõiguslikku veinikoda, 2 veinikooperatiivi ja 9 veinikauplejat.“

Need ajakohastused tehakse ka punktis „Seos geograafilise piirkonnaga“.

3. Viinamarjaistanduse pidamine

Tehtud on järgmised muudatused:

— lisati võimalus kasutada viinamarjasortide ‘Roussane’ ja ‘Marsanne’ puhul üheõlalist Guyot’ vormi;

— täpsustati keemilise umbrohutõrje keeluga seotud tingimusi;

— täpsustati, et viinapuude istutamisel ja asendusistutamisel peab kasutama istutusmaterjali, mida on töödeldud kuuma veega, et võidelda viinapuu kolletushaiguse (flavescence dorée) vastu;

— täpsustati, et viinapuid võib kasvuperioodil niisutada üksnes kestva kuivuse ajal ning juhul, kui kuivus häirib viinapuu füsioloogilist arengut ja viinamarjade asjakohast valmimist. Istanduses ei ole lubatud paigaldada statsionaarset kastmissüsteemi.“

See täpsustus tehakse ka koonddokumendi punktis „Veinivalmistustava“.

4. Lenduvate hapete sisaldusega seotud nõue

Lenduvate hapete sisaldusega seotud kriteeriumi on muudetud.

Enne saagikoristusele järgneva aasta 1. detsembrit võib veinide lenduvate hapete sisaldus olla kuni 15,3 milliekvivalenti liitri kohta (mis vastab väävelhappe kontsentratsioonile 0,75 g/l). Pärast seda kuupäeva võib veinide lenduvate hapete sisaldus olla kuni 18 milliekvivalenti liitri kohta (mis vastab väävelhappe kontsentratsioonile 0,88 g/l).

Maksimaalne väärtus 18 meq/l on esitatud koonddokumendi punktis „Veini kirjeldus“.

5. Veinivalmistustavad

Lisatud on puutükkide kasutamise keeld.

See muudatus tehakse ka koonddokumendi punktis „Konkreetsed veinivalmistustavad“.

6. Üleminekumeede

Säte, milles käsitletakse istutustihedust hõlmavaid eeskirju enne 2020. aasta saagikoristust, on välja jäetud, kuna kõnealune tähtaeg on möödunud.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

7. Deklareerimiskohustused

Täpsustatud on deklareerimiskohustusi:

— taotluse deklaratsioon esitatakse kaitse- ja haldusasutusele hiljemalt viis päeva pärast saagideklaratsiooni esitamiskuupäeva; see deklaratsioon tuleb esitada selle asutuse kindlaksmääratud vormi kohaselt.

— täpsustatud on, et pakendamisdeklaratsioon edastatakse volitatud kontrolliasutusele hiljemalt kümme tööpäeva pärast pakendamist ja mitte enne seda.

Peamiste kontrollitavate punktide seast on välja jäetud „kohapealne saagikoristuse järelevalve“ ja „kohapealne pakendamise järelevalve“.

Need muudatused ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

8. Kontrolliasutus

KPNiga veini „Crozes-Hermitage“ tootespetsifikaadi III peatüki punktis II on ajakohastatud kontrolliasutuse kontaktandmed. Kontrolli teostab INAO alluvuses tegutsev kontrolliasutus CERTIPAQ, kelle ülesanne on seda teha heakskiidetud kontrollikava alusel.

See täpsustus tehakse ka koonddokumendi punktis „Kontaktandmed“.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Crozes-Hermitage

Crozes-Ermitage

2. Geograafilise tähise tüüp:

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

Analüütilised omadused

Päritolunimetust „Crozes-Hermitage“ või „Crozes-Ermitage“ kasutatakse ainult valgete ja punaste vaiksete veinide puhul.

Veini minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 10,5 mahuprotsenti.

Punaste veinide õunhappe sisaldus on kuni 0,4 grammi liitri kohta.

Veinide puhul, mille naturaalne alkoholisisaldus on kuni 13,5 mahuprotsenti, on fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 3 grammi liitri kohta.

Veinide puhul, mille naturaalne alkoholisisaldus on üle 13,5 mahuprotsendi, on fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 4 grammi liitri kohta.

– Üldhappesus ja vääveldioksiidi kogusisaldus vastavad liidu õigusaktidega kindlaksmääratud väärtustele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): 13 Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): 18 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Organoleptilised omadused

Geograafilise piirkonna põhja- ja lõunaosa geomorfoloogiliste tingimuste erinevus peegeldub ka veinides; viinamarjakasvatajad on suutnud neid erinevusi ära kasutada, kohandades vastavalt oma viinamarjakasvatus- ja veinivalmistustavasid. Kasutades ära loodustingimuste erinevusi ja nende mõju veinidele, tugineb kontrollitud päritolunimetus ühelt poolt piirkonna lõunapoolses osas valmistatud punastele veinidele, mis on meeldiva maitsega, aromaatsed, piisavalt, kuid mitte ülemääraselt struktuursed ja keskmise säilivusajaga, ning teiselt poolt piirkonna põhjapoolse osa mäenõlvadelt pärinevatele veinidele, mis teatud istanduste puhul muutuvad laagerdudes märgatavalt struktuursemaks ja väljapeetumaks. Kõik punased veinid on granaatõuna värvi, vananedes omandavad nad aga oranžikamaid nüansse.

Valged veinid, mille toodang on väiksem, on heleda värvusega, milles on näha rohekaid nüansse; laagerdudes omandavad veinid rohkem väljapeetud kuldseid varjundeid. Sõltuvalt rakendatavast oskusteabest, eeskätt malolaktilise kääritamise juhtimisest, võivad veinidel olla järgmised omadused:

— kas intensiivsed ja erksad lõhna- ja maitseomadused, mis hõlmavad värskete puuviljade nüansse ja meenutavad tsitrusvilju, kusjuures on tegemist veinidega, mida tuleb tarbida, kuni need on noored, et säilitada lõhna- ja maitseomaduste värskus;

— või pigem taimepõhised ja vürtsikad lõhna- ja maitseomadused, mis on tasakaalustatult täidlased ja täiustuvad pärast keskmise pikkusega säilitamist. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

a. Veinivalmistuse eritavad

Viljelustavad

— Puude minimaalne istutustihedus on 4 000 tüve hektari kohta.

— Iga puu kasvuala maksimaalne pindala on 2,5 ruutmeetrit; pindala arvutamiseks korrutatakse ridadevaheline kaugus tüvedevahelise kaugusega.

— Viinapuude ridade vahekaugus on kuni 2,5 meetrit.

— Viinapuude võrsed lõigatakse lühikeseks (lehtrikujuline võra, ühe- või kaheõlaline Royat’ nöörpuu vorm), nii et igale tüvele jääb kuni 10 punga.

— Royat’ nöörpuu vormi kasutamisaeg on piiratud 2 aastaga.

— Nööri maksimaalne kõrgus maast on 0,6 meetrit; seda kõrgust mõõdetakse maapinnast kuni tüvest välja kasvavate alumiste võrseteni.

— Viinamarjasortide 'Roussanne B' ja 'Marsanne B' puhul on samuti lubatud kasutada üheõlalist Guyot’ vormi, jättes pikale võrsele kuni 8 punga ja viljavõrsele kuni 2 punga.

Viinapuude kasvuperioodil on lubatud niisutada üksnes kestva kuivuse ajal ning juhul, kui kuivus häirib viinapuu füsioloogilist arengut ja viinamarjade asjakohast valmimist. Istanduses ei ole lubatud paigaldada statsionaarset niisutussüsteemi.

Viinapuude istutamisel ja asendusistutamisel peab kasutama istutusmaterjali, mida on töödeldud kuuma veega.

Veinivalmistuse eritava

Puutükkide kasutamine on keelatud.

Veinivalmistustavade puhul tuleb kinni pidada liidu tasandi ning põllumajanduse ja merekalanduse seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

b. Maksimaalne saagikus

50 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine ja pressimine ning veini valmistamine toimub geograafilises piirkonnas, mille on heaks kiitnud riiklik päritolu- ja kvaliteediinstituut pädeva riikliku komitee 2. juuni 1989. aasta koosolekul.

Piirkond hõlmab selle tootespetsifikaadi pädeva riikliku komitee poolse kinnitamise kuupäeva seisuga ja lähtuvalt 2019. aasta ametlikust geograafilisest koodist järgmiste kommuunide territooriumi:

Drôme’i departemang:

tervikuna hõlmatud kommuunid: Beaumont-Monteux, Chanos-Curson, Crozes-Hermitage, Erôme, Gervans, Larnage, Pont-de-l’Isère, La Roche-de-Glun, Serves-sur-Rhône ja Tain-l’Hermitage.

Osaliselt hõlmatud kommuun: Mercurol-Veaunes, üksnes Mercuroli delegeeritud kommuuni territooriumi ulatuses.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

'Marsanne B'

'Roussanne B'

'Syrah N' – 'Shiraz'

8. Seos(t)e kirjeldus

Seost väljendavate looduslike ja inimtegurite kirjeldus

Geograafiline piirkond asub Valence’i linnast põhja pool, Tournoni kommuuni vastas, Rhône’i jõe vasakul kaldal, kusjuures jõgi moodustab piirkonna läänepoolse piiri.

Piirkonna põhjapoolse piiri moodustavad kaljud, mida kutsutakse Cromlech-de-la-Roche-qui-danse (mesosoikumi ja tertsiaari üleminekuajast pärinevad kvartsliivakivist kaljud). Ida ja lõuna pool on piirkonna looduslikeks piirideks vastavalt Herbasse’i ja Isère’i jõgi. Geograafiline piirkond asub seega Drôme’i departemangu 11 kommuuni territooriumil.

Viinamarjakasvatuspiirkond on laialt avatud Rhône’i jõe orule ning on kontrollitud päritolunimetuste rühma „Côtes du Rhône septentrionales“ kuuluvatest veinipiirkondadest üks lõunapoolsemaid.

Rhône’i oru kontrollitud päritolunimetuste süsteemis kuulub kontrollitud päritolunimetus „Crozes-Hermitage“ veinirühma Crus des Côtes du Rhône.

Nii nagu Côtes du Rhône’i piirkonna põhjaosa nimetuste puhul, hõlmab ka KPNiga „Crozes-Hermitage“ hõlmatud geograafiline piirkond omaaegsel allobroogide territooriumil. Selles piirkonnas on viinamarjakasvatusega tegeletud vähemalt roomlaste sissetungist alates, st alates ajavahemikust 124 eKr (allobroogide alistamine) kuni 61 eKr (allobroogide viimase vastuhaku mahasurumine). Alates sellest ajast kasutatakse allobroogide kohta nimetust Vienne’i piirkonna või linna elanikud.

Kontrollitud päritolunimetus „Crozes-Hermitage“ on oma nime saanud ilmselt samasugusest kohanimest. Kontrollitud päritolunimetuse tunnustamisel 4. märtsi 1937. aasta dekreedi kohaselt võib vaid sellenimelisest kommuunist pärinevat veini turustada nimetuse „Crozes-Hermitage“ all. Mitmed kirjalikud allikad kinnitavad seost eraklate olemasolu ja kohaliku Saint-Christophe’i nimelise mäekülje nime coteau de l’Ermitage’iks (erakla mäenõlv) muutumise vahel; uus nimi andis hiljem nime ka kontrollitud päritolunimetusele „Hermitage“ ja ümbruskonna kommuunidele. Sõjajärgsete aastate majanduskasv, oskusteabe levimine ja viinamarjaistanduste laienemine suurendasid geograafilise piirkonna ulatust ning alates 1952. aastast hõlmab see ühe kommuuni asemel 11 kommuuni.

2019. aastal oli kontrollitud päritolunimetusega veini „Crozes-Hermitage“ keskmine aastase toodangu maht 80 400 hektoliitrit ja viinamarja kasvatamiseks kasutatav pindala 1 700 hektarit ning seega kuulus sellele kontrollitud päritolunimetusele tähtsaim koht „Côtes du Rhône“ piirkonna põhjapoolses osas. Veini valmistavad 57 eraõiguslikku veinikoda, 2 veinikooperatiivi ja 9 veinikauplejat.

Põhjuslikud seosed

Rhône’i jõe vasakul kaldal loovad ühelt poolt Lyoni piirkonnale iseloomulik kliima, 45. paralleelile lähedane laiuskraad – mis võimaldab veel mõjuda vahemerelisel kliimal, mäekülgede ja suurte tasandike vaheldumist hõlmav topograafia, ning teiselt poolt tardkivimist kaljud ja kvaternaariajastust pärit terrassid piirkonna kolmele tunnuslikule viinamarjasordile ('Syrah N', 'Marsanne B' ja 'Roussanne B') optimaalsed tingimused kasvamiseks ja küpsemiseks.

Sellised küpsemistingimused võimaldavad välja kujuneda eripäradel, mis on iseloomulikud neile kontrollitud päritolunimetusega „Hermitage“ lähisuguluses olevatele veinidele, kuid mis eeskätt punaste veinide puhul erinevad neist nõtkema struktuuri ja valgete veinide puhul suurema kontrastsuse poolest.

1846. aasta Lyoni veinikongressil võrdles degusteerimiskomitee (allikas: L. Larmat’ Prantsusmaa veinide atlas (Atlas de la France Viticole, 1943. aasta väljalase)) veini „Crozes-Hermitage“ tema kuulsusrikka naaberveiniga „Hermitage“: „Isegi kui tegemist ei ole päriselt vennaga, siis onupojaga kindlasti“.

1943. aastal osutas Pariisi sommeljeede ametlik ajakiri „Le Sommelier“ Hermitage’i piirkonna veinidele ja tõestas sellega, et nii punased kui ka valged veinid on saavutanud teatava maine. Nii punaste kui ka valgete veinide puhul nimetati loomulikult Crozes-Hermitage’i kommuuni, lisaks sellele veel selliseid kommuune või geograafilisi piirkondi, nagu Château-Larnage ja Chassis punaste veinide puhul ning Mercurol valgete veinide puhul.

Lisaks sellele tundub, et veini „Crozes-Hermitage“ omadusi on sageli kokku võetud ühise nimetusega „Hermitage’i veinid“, mis hõlmab samaaegselt kontrollitud päritolunimetusi „Hermitage“ ja „Crozes-Hermitage“. Seetõttu on küllalt vähe otseseid allikaid, mis osutavad sõnaselgelt veini „Crozes-Hermitage“ mainele või tuntusele.

Inimkogukondade dünaamika on võimaldanud veinide omadusi pidevalt täiustada, rakendades selleks tootmisvahendite ühiskasutust ning turustades veini tugeva veiniühistu kaudu, arendades ühtlasi välja mitmeid eraõiguslikke veinikodasid ja tehes koostööd kohalike veinikaupmeestega. Nende inimeste koondumine ühise toote ümber viis kontrollitud päritolunimetuse tunnustamiseni 1937. aastal, st vaid kaks aastat pärast seda, kui esimest korda tekkis sellise tunnustamise võimalus.

9. Muud olulised lisatingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Vahetus läheduses asuv piirkond

Õigusraamistik

Siseriiklikud õigusnormid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus:

vahetus läheduses asuv piirkond, mille suhtes kohaldatakse viinamarjade töötlemise ning veini valmistamisega seotud erandit, hõlmab järgmiste kommuunide territooriumi:

— Ardèche’i departemang: Alboussière, Andance, Ardoix, Arlebosc, Arras-sur-Rhône, Boffres, Bogy, Champagne, Champis, Charmes-sur-Rhône, Charnas, Châteaubourg, Cheminas, Colombier-le-Cardinal, Cornas, Eclassan, Etables, Félines, Gilhac-et-Bruzac, Glun, Guilherand-Granges, Lemps, Limony, Mauves, Ozon, Peaugres, Peyraud, Plats, Quintenas, Saint-Barthélemy-le-Plain, Saint-Cyr, Saint-Georges-les-Bains, Saint-Romain-d’Ay, Saint-Romain-de-Lerps Sarras, Sécheras, Serrières, Saint-Désirat, Saint-Etienne-de-Valoux, Saint-Jean-de-Muzols, Saint-Péray, Soyons, Talencieux, Thorrenc, Toulaud, Tournon-sur-Rhône, Vernosc-lès-Annonay, Vinzieux ja Vion;

— Drôme’i departemang: Albon, Andancette, Beausemblant, Bourg-lès-Valence, Chantemerle-les-Blés, Châteauneuf-sur-Isère, Chavannes, Clérieux, Granges-les-Beaumont, Laveyron, La Motte-de-Galaure, Ponsas, Saint-Barthélemy-de-Vals, Saint-Donat-sur-l’Herbasse, Saint-Rambert-d’Albon, Saint-Uze, Saint-Vallier, Triors, Valence ja Mercurol-Veaunes ainult Veaunes’i delegeeritud kommuuni territooriumi ulatuses;

— Isère’i departemang: Chonas-l’Amballan, Le Péage-de-Roussillon, Reventin-Vaugris, Les Roches-de-Condrieu, Sablons, Saint-Alban-du-Rhône, Saint-Clair-du-Rhône, Saint-Maurice-l’Exil, Salaise-sur-Sanne, Seyssuel, Vienne;

— Loire’i departemang: Bessey, La Chapelle-Villars, Chavanay, Chuyer, Lupe, Maclas, Malleval, Pélussin, Roisey, Saint-Michel-sur-Rhône, Saint-Pierre-de-Bœuf, Saint-Romain-en-Jarez ja Vérin;

— Rhône’i departemang: Ampuis, Condrieu, Les Haies, Loire-sur-Rhône, Longes, Sainte-Colombe, Saint-Cyr-sur-le-Rhône, Saint-Romain-en-Gal ja Tupin-et-Semons.

Õigusraamistik

Siseriiklikud õigusnormid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

a) kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistusel võib osutada väiksemale geograafilisele piirkonnale, kui kõnealune piirkond on — kantud katastrisse; — märgitud saagideklaratsioonile;

b) kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistusel võib osutada suuremale geograafilisele piirkonnale Cru des Côtes du Rhône või Vignobles de la Vallée du Rhône. Suurema geograafilise üksuse „Vignobles de la Vallée du Rhône“ nimetuse kasutamise tingimused on täpsustatud asjaomaste kaitse- ja haldusasutuste vahel sõlmitud kokkuleppes.

Link tootespetsifikaadile

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-3ec388fa-9959-43d8-ba81-8b4d3d9a8288

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.