Aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse kavandatav ületamine oleks ajutine, tuginedes komisjoni 2020. aasta kevadprognoosile, mille kohaselt langeb valitsemissektori eelarve puudujääk 2021. aastal alla 3 % SKPst. Need prognoosid on siiski ülimalt ebakindlad.

Aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse kavandatud ületamine 2020. aastal on erandlik, kuna selle põhjuseks on tõsine majandussurutis. Võttes arvesse COVID-19 pandeemia mõju, nähakse komisjoni 2020. aasta kevadprognoosiga ette, et reaalne SKP väheneb 2020. aastal 6,5 %.

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise korral. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Parandusliku osa puhul võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel ka otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

Kokkuvõttes ületab 2020. aastaks kavandatud eelarvepuudujääk oluliselt aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Kavandatud ülejääki peetakse asutamislepingu ning stabiilsuse ja kasvu pakti sätete seisukohast erandlikuks, samas kui ülejääki peetakse praegu ajutiseks. Seega näitab analüüs, et esmapilgul ei ole asutamislepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 sätestatud eelarvepuudujäägi kriteerium täidetud.

3. Asjakohased tegurid

Aluslepingu artikli 126 lõikes 3 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei vasta ühele või mõlemale kriteeriumile, peab komisjon koostama aruande. Aruandes tuleb võtta „arvesse ka seda, kas eelarvepuudujääk ületab riigi investeerimiskulutused, samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi majandus- ja eelarveseisund“.

Neid tegureid on lisaks selgitatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3, milles on sätestatud, et asjakohast tähelepanu tuleb pöörata „kõikidele teistele teguritele, mis on asjaomase liikmesriigi arvates olulised, et põhjalikult hinnata puudujäägi- ja võlakriteeriumide järgimist, ning millest liikmesriik on nõukogule ja komisjonile teada andnud“.

Mis puudutab võlakriteeriumi järgimist 2020. aastal, siis määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõike 4 kohaselt ei saa menetluses, mille tulemusel tehakse Saksamaa võlakriteeriumi põhjal otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta, neid asjakohaseid tegureid arvesse võtta, sest valitsemissektori võla suhe SKPsse ületab 2020. aastal kontrollväärtust 60 % SKPst ja topelttingimus (valitsemissektori eelarvepuudujääk on kontrollväärtuselähedane ja kontrollväärtuse ületamine on ajutine) ei ole täidetud.

Praeguses olukorras on peamine lisategur, mida tuleb 2020. aasta puhul arvesse võtta, COVID-19 pandeemia majanduslik mõju. Pandeemial on väga arvestatav mõju eelarveseisundile ja see toob kaasa väga ebakindlad väljavaated. Pandeemia on viinud ka üldise vabastusklausli aktiveerimiseni.

3.1. COVID-19 pandeemia

COVID-19 pandeemia on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on märkimisväärne negatiivne mõju kogu Euroopa Liidus. Mõju SKP kasvule sõltub nii pandeemia kestusest kui ka meetmetest, mida riiklikud ametiasutused võtavad Euroopa ja ülemaailmsel tasandil pandeemia leviku aeglustamiseks, tootmisvõimsuse kaitsmiseks ja kogunõudluse toetamiseks. Liikmesriigid on juba võtnud või võtmas eelarvemeetmeid, et suurendada tervishoiusüsteemide suutlikkust ning aidata eriti palju kannatanud üksikisikuid ja majandussektoreid. Vastu on võetud ka märkimisväärsed likviidsustoetuse meetmed ja muud garantiid. Kui üksikasjalikumast teabest ei tulene teisiti, peavad pädevad statistikaasutused uurima, kas neil meetmetel on vahetu mõju valitsemissektori eelarvepositsioonile või mitte. Koos majandustegevuse aeglustumisega suurendavad need meetmed märkimisväärselt valitsemissektori eelarvepuudujääki ja võlapositsiooni.

3.2 Keskpika perioodi majandusseisund

Peamiselt sisenõudluse heade tulemuste najal jõudis majanduskasv 2019. aastal 0,6 %ni. Kuid COVID-19 pandeemia tõttu nähakse komisjoni 2020. aasta kevadprognoosiga ette, et SKP väheneb 2020. aastal 6,5 %, mis kajastab majandustegevuse katkemist liikumispiirangute ja välisnõudluse enneolematu vähenemise tõttu 2020. aasta esimeses pooles. Prognoosi kohaselt kannatab eratarbimine rängalt tarbijate suurenenud ebakindluse, töötuse taseme tõusu ja palkade kasvu järsu languse tõttu. Samuti nähakse 2020. aastal ette äriinvesteeringute taseme suur langust, kuna ebakindlus suureneb ja on tõenäoline, et ettevõtjate investeerimisplaane mõjutab nõudluse oodatav vähenemine. Lisaks sellele on makromajanduslikud väljavaated COVID-19 pandeemia kestusest ja sellest tekkivast majanduslikust mõjust lähtuvalt ülimalt ebakindlad. See on leevendav tegur liikmesriigi eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmise hindamisel 2020. aastal.

3.3 Keskpika perioodi eelarvepositsioon

Eelarve täitmise andmete ja komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt saavutas Saksamaa 2019. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi.

Saksamaa parlament võttis 25. märtsil 2020 vastu 2020. aasta lisaeelarve, et rahastada erinevaid ja olulisi meetmeid majanduse kaitseks COVID-19 pandeemia mõju eest, samuti selleks, et kompenseerida majandustegevuse vähenemisest tingitud maksutulu puudujääki. Nimetatud meetmete hulka kuulub toetus tervishoiusektorile ja COVID-19 viiruse vastase vaktsiini väljatöötamine, kuid need keskenduvad peamiselt majanduse stabiliseerimisele, pakkudes ettevõtetele likviidsustoetust ning väikefirmadele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele tagastamatut abi ja hoides lühendatud tööaja kavade kasutamisega inimesi tööl.

Stabiilsusprogrammis on loetletud erinevad võetud meetmed, mille maht on kokku üle 450 miljardi euro (14 % SKPst) otsetoetustena ja 800 miljardit eurot (25 % SKPst) täiendavate laenugarantiidena. Eeldatav eelarvemõju (sealhulgas automaatsetest stabilisaatoritest ja maksude tasumiseks antud pikendustest tingitud maksutulu puudujääk) on 2020. aastal –7,2 % SKPst. Tegelik eelarvemõju sõltub samuti sellest, kui palju toetusmeetmeid kasutatakse ja tagatisi sisse nõutakse. Seega varjutab ka eelarveväljavaated COVID-19 pandeemia põhjustatud väga suur ebakindlus.