EUROOPA KOMISJON Brüssel,23.10.2019 COM(2019) 484 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE ELi üldeelarvest kaetavad tagatised







Olukord 31. detsembri 2018. aasta seisuga {SWD(2019) 379 final}



Sisukord 1.Sissejuhatus 2.ELi eelarvest tagatud tehingud ja euroala kriisiohjemehhanismid, mida ELi eelarvest ei kaeta 2.1.Euroopa Liidu antud laenud, millel on makromajanduslikud eesmärgid 2.2.Mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud 2.3.Euroopa Investeerimispanga (EIP) poolt ELi tagatistega kaetud tehingute rahastamine ELi mittekuuluvates riikides (edaspidi „EIP-poolne välisrahastamine“) 2.4.ELi tagatisega kaetud Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja Euroopa Investeerimisfondi (EIF) tehingute rahastamine liikmesriikides – Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) 2.5.Muud kriisiohjemehhanismid, mida ei kaeta ELi eelarvest 3.Sündmused tagatud tehingute valdkonnas 3.1.Komisjoni otsehallatavad tehingud 3.1.1.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) 3.1.2.Maksebilansi toetamise süsteem 3.1.3.Makromajandusliku finantsabi laenud 3.1.4.Euratomi laenud 3.2.EIP välisfinantstehingute seis 4.ELi eelarvest kaetavad riskid 4.1.Riski mõiste 4.2.Koguriski komponendid

4.3.ELi eelarvest kaetav aastane risk 4.3.1.Liikmesriikidega seotud riskipositsioonid 4.3.2.Kolmandate riikidega seotud riskipositsioonid 5.Tagatiste realiseerimine ja väljamaksmine 5.1.Võlateenindus, mida välistegevuse tagatisfond ei kata (Euratomi laenud liikmesriikidele, Euroopa finantsstabiilsusmehhanism ja maksebilansi tasakaalustamine) 5.1.1.Väljamaksed rahavarudest 5.1.2.Väljamaksed ELi eelarvest 5.2.Nõuded välistegevuse tagatisfondile ja tagasisaadud summad (välislaenude andmise volitus, MFA ning Euratomi laenud kolmandatele riikidele) 5.3.Fondi tegevus 6.Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) 7.Euroopa Kestliku Arengu Fond (EFSD) 7.1.EFSD tagatis 7.2.EFSD tagatisfond 1.Sissejuhatus Käesoleva aruande eesmärk on jälgida ELi eelarvest kaetavaid krediidiriske, mis on tekkinud otseselt Euroopa Liidu laenutehingute ja antud tagatiste või kaudselt Euroopa Investeerimispanga liiduvälistele rahastamisprojektidele antud tagatise tõttu. Aruanne esitatakse eelmise finantsmääruse artikli 149 kohaselt, mida 2018. aastal veel mõnda aega kohaldati. Seetõttu esitatakse see aruanne ELi eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta 2018. aastal viimast korda. Edaspidi järgitakse uues finantsmääruses sätestatud aruandluskorda. Aruanne on üles ehitatud järgmiselt. 2. punktis esitatakse ELi eelarvest tagatud tehingute peamised tunnused ja lisaks käsitletakse mitut muud kriisiohjamismehhanismi, millega ei kaasne ELi eelarvele mingit riski. 3. punktis kirjeldatakse sündmusi tagatisega tehingute valdkonnas. 4. punktis tuuakse esile peamised ELi eelarvest kaetavad riskid. 5. punktis keskendutakse tagatiste realiseerimisele ja välistegevuse tagatisfondi (edaspidi „fond“) tegevusele, 6. punktis aga Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) tegevusele. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, kus on esitatud üksikasjalikud tabelid ja selgitavad märkused. Selles on esitatud ka nende riikide makromajanduslik analüüs, kes kasutavad ELi laene ja/või tagatisi, mis moodustavad fondi riskipositsiooni põhiosa.

2.ELi eelarvest tagatud tehingud ja euroala kriisiohjemehhanismid, mida ELi eelarvest ei kaeta Euroopa Liidu eelarvest kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mida saab jaotada nelja rühma. 2.1.Euroopa Liidu antud laenud, millel on makromajanduslikud eesmärgid Sellised laenud on 1) makromajandusliku finantsabi (MFA) laenud kolmandatele riikidele, 2) maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud euroalavälistele maksebilansiraskustes ELi liikmesriikidele, 3) laenud Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM) raames, millega toetatakse kõiki liikmesriike, kellel on või keda ohustavad tõsiselt nende kontrolli alt väljas olevatest erakorralistest sündmustest tingitud suured majandus- ja finantshäired. Neid laenusid antakse tavaliselt koos Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) finantsabiga. 2.2.Mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud Need on Euratomi laenud . Euratomi laenuvahendit saab kasutada järgmistel eesmärkidel: • [liikmesriikides]: investeeringuteks tuumaelektrijaamadesse ja tuumkütuse tsükliga seotud tööstuskäitistesse ning • [teatavates ELi mittekuuluvates riikides]: investeeringuteks, mille eesmärk on parandada olemasolevate või praegu ehitatavate tuumaelektrijaamade ohutust ja tõhusust, ning samuti dekomisjoneerimisprojekte . 2.3.Euroopa Investeerimispanga (EIP) poolt ELi tagatistega kaetud tehingute rahastamine ELi mittekuuluvates riikides (edaspidi „EIP-poolne välisrahastamine“) Välislaenude andmise volituse raames annab EL oma eelarvest tagatise, mis võimaldab EIP-l suurendada laenude andmist väljaspool ELi liidu poliitika toetuseks. Välislaenude andmise volitus toetab EIP tegevust ühinemiseks valmistuvates riikides, ida- ja lõunanaabruses, Aasias, Ladina-Ameerikas ja Lõuna-Aafrikas. Praegusel välislaenude andmise volituse perioodil (2014–2020) tagatakse EIP tehinguid ELi eelarvest kuni 32,3 miljardi euro ulatuses. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid välislaenude andmise volituse vahehindamise käigus 14. märtsil 2018. aastal vastu otsuse (EL) 2018/412, millega muudetakse otsust nr 466/2014/EL, eelkõige suurendades praeguse välislaenude andmise volituse maksimaalset ülemmäära 27 miljardilt eurolt 32,3 miljardile. Kõnealuse hindamise tulemusel lisatakse uus eesmärk, milleks on pagulaste, rändajate, vastuvõtvate ja transiidikogukondade ning päritolukogukondade pikaajaline majanduslik vastupanuvõime kui strateegiline vahend rände algpõhjustega tegelemiseks. ELi tagatis EIP-le katab suveräänset ja poliitilist laadi riskid seoses EIP väljaspool liitu tehtavate finantstehingutega, mis toetavad liidu välispoliitika eesmärke. Peale selle rahastab EIP omal riisikol liduväliseid investeerimistehinguid ning erivolituste alusel tehtavaid tehinguid (nt AKV riikides). Eesmärgiga toetada liidu välistegevust ja selleks, et võimaldada EIP-l oma krediidireitingut mõjutamata rahastada investeeringuid väljaspool liitu, on enamikule EIP liiduvälistele tehingutele antud ELi eelarvetagatis. Välistegevuse tagatisfond Tagatud EIP välisrahastamine, makromajanduslik finantsabi (MFA) ja Euratomi laenud kolmandatele riikidele on alates 1994. aastast olnud kaetud välistegevuse tagatisfondist (edaspidi „fond“). Maksebilansi tasakaalustamiseks antud laenud ning EFSMi ja Euratomi laenud liikmesriikidele on kaetud otse ELi eelarvest. Fond katab nende kohustuste täitmata jätmise, mis kaasnevad ELi mittekuuluvatele riikidele või nendes riikides rakendatavate projektide jaoks antud laenude ja laenutagatistega. Fond loodi: · selleks, et pakkuda likviidsuspuhvrit, et vältida ELi eelarve kasutamist iga kord, kui seoses tagatud laenuga jäetakse maksekohustused täitmata või viivitatakse nende täitmisega, ning · eelarvedistsipliini vahendina, kehtestades finantsraamistiku sellise ELi poliitika arendamiseks, mis käsitleb ELi ja EIP kolmandatele riikidele antavate laenude tagatisi . Kui kolmas riik saab Euroopa Liidu liikmeks, ei kaeta temaga seotud laene enam fondist ja risk tuleb katta otse ELi eelarvest. Fondi rahastatakse ELi eelarvest ning selle vahendid peavad pidevalt vastama teatavale protsendile nende tagasimaksmata laenude ja laenutagatiste põhisummast, mida fondist kaetakse. See protsent ehk sihtmäär on praegu 9 %. Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, leitakse need ELi eelarvest. Fondi vahendeid haldab EIP. 2.4.ELi tagatisega kaetud Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja Euroopa Investeerimisfondi (EIF) tehingute rahastamine liikmesriikides – Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) on väga oluline osa Euroopa investeerimiskavast, mille eesmärk on edendada Euroopa Liidu pikaajalist majanduskasvu ja konkurentsivõimet.

ELi tagatiskatab rahastamis- ja investeerimistehinguid, mille EIP on teinud taristu- ja innovatsioonikomponendi põhiosast ja Euroopa Investeerimisfond (EIF) VKEde komponendi ning taristu- ja innovatsioonikomponendi VKEde / keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjate fondi investeeringute komponendist. Osa EFSI tehingutest on kaetud ELi tagatisega, osa aga tehakse EIP grupi omal vastutusel. EIP ja EIF vastutavad iga üksiku tehingu riskide hindamise ja kontrollimise ning komisjonile ja kontrollikojale aruande esitamise eest. Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi tagatisfond Vastavalt EFSI määruse artiklile 12 on EFSI tagatisfond likviidsuspuhver, millest tehakse ELi tagatise realiseerimise korral EIP-le väljamakseid. Kui realiseeritud tagatise summa ületab EFSI kontol EIP käsutuses olevate vahendite summa, makstakse see vastavalt ELi ja EIP vahelisele EFSI lepingule välja EFSI tagatisfondist. EIP hallatav EFSI konto loodi eesmärgiga koguda sellele ELi tulud ja tagasisaadud summad, mis on seotud ELi tagatisega kaetud EFSI tehingutega, ning maksta sellelt kasutada olevate vahendite ulatuses välja realiseeritav ELi tagatis. Tagatisfondi vahendeid peab olema teatav protsent (sihtmäär) ELi tagatisega kohustuste kogusummast (praegu 35 %). Likviidsuspuhvri eesmärk on seega tagada sobiv varu, mis peaks hoidma ära selle, et liidu eelarve satub tagatiste realiseerimise korral ootamatult kitsikusse, mis võib kaasa tuua kulukärpeid või eelarvemuudatusi. Seega suurendab see eelarveraamistiku prognoositavust. EFSI tagatisfondi rahastatakse järk-järgult, vastavalt ELi tagatisega seotud riskipositsiooni suurenemisele. EFSI määruse artikli 12 lõike 4 kohaselt haldab fondi vahendeid komisjon otse ja neid investeeritakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, järgides ka asjakohaseid usaldatavusnõudeid. EIP ja EIF vastutavad iga ELi tagatisega kaetud tehinguga seotud riskide hindamise ja jälgimise eest. Siinse aruande ning sidusate ja konservatiivsete tulevase tegevuse prognooside põhjal tagab komisjon sihtsumma ja EFSI tagatisfondi taseme piisavuse. Kooskõlas EFSI määruse artikli 16 lõikega 3 esitasid EIP ja EIF komisjonile ja kontrollikojale aruande 2019. aasta märtsis. Vastavalt EFSI määruse artikli 16 lõikele 2 peab aastaaruanne, mille EIP esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule, sisaldama konkreetset teavet EFSIst tehtud rahastamis- ja investeerimistehingutega seotud koguriski ning tagatise realiseerimise kohta. 2.5.Muud kriisiohjemehhanismid, mida ei kaeta ELi eelarvest Kriisi ohjamiseks on loodud veel mitu mehhanismi, millega ei kaasne siiski mingit riski ELi eelarvele, ja need on järgnevalt välja toodud ainult terviklikkuse huvides. – Kreeka abiprogramm, mida rahastatavad teised euroala liikmesriigid Kreekale antavate kahepoolsete laenudega ja mida haldab keskselt komisjon. – Euroopa finantsstabiilsusvahend (EFSF), euroala liikmesriigid lõid EFSFi 2010. aasta juunis ajutise päästemehhanismina, et pakkuda euroala liikmesriikidele finantsabi makromajandusliku kohandamisprogrammi raames. Alalise päästemehhanismi – Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) – leping jõustus 27. septembril 2012. EFSF jätkab alates 1. juulist 2013 käimasolevate Kreeka programmidega (koos IMFi ja mõnede liikmesriikidega), samuti Iirimaa ja Portugali programmidega (koos IMFi, mõnede liikmesriikide ning ELi/EFSMiga), kuid ei osale enam uutes rahastamis- ega abiprogrammides. – Euroopa stabiilsusmehhanism (ESM) on oluline osa ELi laiahaardelisest strateegiast, mis on mõeldud euroalal finantsstabiilsuse kaitsmiseks, ja see pakub finantsabi euroala liikmesriikidele, kellel on või keda ohustavad finantsraskused. ESM on Luksemburgis asuv rahvusvaheline avalik-õiguslik valitsustevaheline organisatsioon, mis suudab laene anda 500 miljardi euro ulatuses. 3.Sündmused tagatud tehingute valdkonnas Selles punktis on kirjeldatud tagatud tehingute arengut; esiteks on kirjeldatud sündmusi komisjoni otseselt hallatavate tehingute ja teiseks EIP hallatavate tehingute valdkonnas.





Tabel 1. ELi eelarvest kaetav laenujääk kokku 31. detsembri 2018 aasta seisuga (miljonites eurodes) Põhisumma jääk Kogunenud intress Kokku % Liikmesriigid* Euratom 152,9 0,5 153,4 0,2 % Maksebilansi tasakaalustamine 1 700,0 33,9 1 733,9 2,1 % EIP 1 141,0 9,0 1 150,0 1,4 % EFSM 46 800,0 600,0 47 400,0 57,5 % Liikmesriigid kokku** 49 793,9 643,3 50 437,2 61,2 % Kolmandad riigid*** Makromajanduslik finantsabi 4 360,7 26,8 4 387,6 5,3 % Euratom 100,0 0,5 100,5 0,1 % EIP**** 27 395,2 147,6 27 542,8 33,4 % Kolmandad riigid kokku 31 855,9 174,9 32 030,9 38,8 % Kokku 81 649,9 818,2 82 468,1 100 % * Risk kaetakse otse ELi eelarvest. See hõlmab ka Euratomi ja EIP laene, mis anti

liikmesriikidele enne ELiga ühinemist. ** Arvud ei hõlma EFSI tehinguid, millega oli aruandekuupäevaks välja makstud 15,8 miljardit eurot. *** Fondi kaetav risk piirdub EIP-le iga välislaenude andmise volitusega antud tagatiste piirangute tõttu 18 miljardi euroga (vt asjaomase komisjoni talituste töödokumendi punktis 2.1.3 – EIP-le antavad tagatised). **** Hõlmab laene, mis anti ELile üle pärast seda, kui Süüria ja Enfidha (Tuneesia) jätsid oma EIP laenudega seotud kohustused täitmata

(summa: 502,02 miljonit eurot, sealhulgas põhisumma jääk, kogunenud intress ja viivis). ELi 2015., 2016., 2017. ja 2018. aasta raamatupidamisaruandes on need laenud täielikult maha kantud. Talituste töödokumendi tabelites A1, A2a, A2b ja A3 on esitatud üksikasjalikum teave laenujäägi kõnealuste summade kohta, eelkõige ülemmäär, väljamakstud summad ja tagatismäärad. 3.1.Komisjoni otsehallatavad tehingud Komisjon annab nõukogu või nõukogu ja Euroopa Parlamendi eri õigusaktide alusel ning lähtuvalt taotletavatest eesmärkidest rahalist toetust kolmandatele riikidele ja liikmesriikidele. Reeglina antakse toetust kahepoolsete laenudena, mida rahastatakse kapitaliturgudelt ja tagatakse ELi eelarvega. Kolmandatele riikidele antava rahalise toetuse kooskõla ELi välistegevuse poliitika üldiste eesmärkidega tagavad komisjon ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Euroopa välisteenistuse toel. Seega on nõukogult heakskiidu saanud laenuandmistehingute rahastamiseks komisjon volitatud võtma Euroopa Liidu ja Euratomi nimel kapitaliturgudelt laenu. Laenuvõtmistehingud on laenuandmistehingutega ranges vastavuses, nii et ELi eelarvet ei ohustaks mingi intressi- ega valuutarisk. Võetud laenudele vastavad antud laenud.

Tabel 1b. ELi tehingud 2018. aastal (miljonites eurodes) Tabel 2. 2019. ja 2020. aastaks kavandatud uued laenutehingud (liidu eelarvetagatisega) (miljonites eurodes) 3.1.1.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) 9.–10. mai 2010. aasta järelduste kohaselt on EFSMi maht 60 miljardit eurot . Lisaks olid euroala liikmesriigid valmis vajaduse korral neid vahendeid täiendama. Nõukogu määruse (EL) nr 407/2010 artikli 2 lõike 2 kohaselt on liikmesriikidele antavate laenude ja krediidiliinide kogusumma piiratud maksete assigneeringute suhtes kohaldatava omavahendite ülemmäära piiresse jääva varuga. Tulenevalt nõukogu otsustest anda liidu finantsabi Iirimaale (kuni 22,5 miljardit eurot) ja Portugalile (kuni 26 miljardit eurot) tehti Iirimaale väljamakseid summas 22,5 miljardit eurot ja Portugalile summas 24,3 miljonit eurot (ülejäänud 1,7 miljardit eurot Portugali valitsus ei taotlenud). Niisiis saab vajaduse korral EFSMist kasutada euroala liikmesriikide abistamiseks veel 13,2 miljardit eurot. Eurorühm/ECOFIN otsustas 2013. aasta aprillis pikendada EFSMi laenude maksimaalset kaalutud keskmist tähtaega 12,5 aastast 19,5 aastani ja andis sellega abi saavatele riikidele võimaluse taotleda laenude tagasimaksetähtaegade pikendamist kuni 2026. aastani (osamaksete kaupa). 2018. aastal toimunud muutused Iirimaa 27. novembril 2017 laekus Iirimaa taotlus pikendada EFSMi laenu (2011. aasta märtsis väljamakstud laen suurusega 3,4 miljardit eurot, mille tagasimaksmise tähtpäev oli 4. aprill 2018). 2018. aasta esimeses kvartalis refinantseeriti seda laenu kahe tehinguga ning tagasimaksetähtajad on 2025. aasta aprillis (2,4 miljardit eurot) ja 2033. aasta aprillis (1 miljard eurot). Peale selle saadi 2018. aasta teises kvartalis Iirimaalt veel üks EFSMi laenu pikendamise taotlus (2011. aasta oktoobris väljamakstud laen suurusega 500 miljonit eurot, mille tagasimaksmise tähtpäev oli 4. oktoober 2018). Laen refinantseeriti 2018. aasta juunis, pikendades olemasoleva võlakirja tähtaega 2033. aasta aprillini (500 miljonit eurot). Laenutähtaja 7 ja 15 aasta võrra pikendamise tõttu 2018. aasta esimeses ja teises kvartalis (vastavalt 2,4 miljardit ja 1,5 miljardit eurot) on Iirimaale antud EFSMi laenude kaalutud keskmine tagasimaksetähtaeg nüüd 17,1 aastat. Portugal 2018. aasta teises kvartalis saadi Portugalilt taotlus pikendada EFSMilt 2011. aasta oktoobris väljamakstud 600 miljoni euro suuruse laenu tagasimaksmise tähtaega, mis pidi lõppema 4. oktoobril 2018). Laen refinantseeriti 2018. aasta juunis, pikendades olemasoleva võlakirja tähtaega 2033. aasta aprillini (600 miljonit eurot). Laenutähtaja 15 aasta võrra pikendamise (600 miljonit eurot) tõttu 2018. aasta teises kvartalis on Portugalile antud EFSMi laenude kaalutud keskmine tagasimaksetähtaeg nüüd 15,3 aastat. 3.1.2.Maksebilansi toetamise süsteem EL taaskäivitas keskmise tähtajaga rahalise abi (kokku 14,6 miljardit eurot) andmise maksebilansi toetamise süsteemi kaudu 2008. aasta lõpul, et aidata Ungaril ning hiljem ka Lätil ja Rumeenial taastada turu usaldus. Nimetatud summast maksti välja 13,4 miljardit eurot. 2018. aastal toimunud muutused Rumeenia maksis tagasi kaks laenuosa: 1,2 miljardit 2018. aasta aprillis ja 150 miljonit 2018. aasta oktoobris. Maksebilansi toetamise süsteemi laenude jääk kahanes 2018. aastal seega 3,05 miljardilt 1,7 miljardile eurole. Maksebilansi toetamise süsteemi 50 miljardi euro suurusest maksimummäärast oli 2018. aasta 31. detsembri seisuga veel järel 48,3 miljardit, mida on vajaduse korral võimalik abistamiseks kasutada.

3.1.3.Makromajandusliku finantsabi laenud Makromajanduslikku finantsabi käsitlevad otsused teevad harilikult Euroopa Parlament ja nõukogu (ELi toimimise lepingu artikkel 212). Kui olukord kolmandas riigis eeldab kiireloomulist finantsabi, võib komisjoni ettepaneku põhjal võtta otsuse vastu ka nõukogu (ELi toimimise lepingu artikkel 213). Seda võimalust kasutati 2014. aastal Ukrainale teise MFA-paketi andmiseks. 2018. aastal toimunud muutused Gruusia 18. aprillil 2018 otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Gruusiale veel makromajanduslikku finantsabi 45 miljoni euro ulatuses: 10 miljonit eurot toetust ja 35 miljonit eurot laenu. Gruusia teise programmi (MFA II) esimene 15 miljoni euro suurune laenuosa (35 miljonist) maksti välja 2018. aasta detsembris. Ukraina 4. juulil 2018 otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Ukrainale veel 1 miljardi euro ulatuses majanduslikku finantsabi (MFA VI: kahes 500 miljoni euro suuruses osas), et toetada Ukraina majanduse tasakaalustumist ja suurt reformikava. Ukraina IV programmi (MFA IV) esimesed 500 miljonit eurot maksti välja 2018. aasta detsembris. Moldova Vabariik 13. septembril 2017. aastal otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Moldova Vabariigile täiendavat makromajanduslikku finantsabi suurusega 100 miljonit eurot (kuni 60 miljonit eurot laenudena ja kuni 40 miljoniteurot toetustena). See tehing on praegu poliitiliste eeltingimuste mittevastavuse tõttu peatatud. Lisateave Abisaajad maksid tagasi 55,73 miljonit eurot: Albaania 1,8 miljonit, Bosnia ja Hertsegoviina 4 miljonit, Põhja-Makedoonia 5,6 miljonit, Montenegro 1,10 miljonit ning Serbia 43,23 miljonit. Makromajandusliku finantsabi laenude jääk suurenes vahemikus 31. detsember 2017 kuni 31. detsember 2018 3,9 miljardilt eurolt 4,4 miljardile eurole. Ukrainale antud laenud moodustavad 76 % makromajandusliku finantsabi koguriskipositsioonist. 3.1.4.Euratomi laenud Liikmesriikidele või teatavatele abikõlblikele riikidele, kes ei kuulu ELi (praeguse seisuga Venemaa Föderatsioon, Armeenia ja Ukraina), antavate Euratomi laenude ülemmäär on 4 miljardit eurot, millest ligikaudu 92 % on juba välja makstud. Otsuse kohasest 4 miljardist eurost on järele jäänud 326 miljonit eurot. Ukraina 24. juuni 2013. aasta COM-otsusega laenati Ukrainale olemasolevate tuumarajatiste ohutuse parandamiseks 300 miljonit eurot. See toimus tihedas koostöös Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga, kes laenas ka omalt poolt 300 miljonit eurot.

Neile laenudele kohaldatakse riigitagatisi, millega kaetakse kõik aasta lõpu seisuga tagasi maksmata summad. Euratomi esimene 50 miljonit eurot maksti välja 2017. aasta mais ja teine 50 miljonit 2018. aasta juunis. Bulgaaria ja Rumeenia Bulgaariale anti Kozloduy tuumajaama 5. ja 6. reaktori moderniseerimiseks mitmes vääringus laenu 212,5 miljoni euro ulatuses. Laenuleping Euroopa Aatomienergiaühenduse ja AEZ „Kozloduy“ EAD vahel sõlmiti 29. mail 2000. 31. detsembril 2018 oli laenu jääk 33,8 miljonit eurot. Rumeeniale anti Cernavoda tuumajaama 2. reaktori moderniseerimiseks mitmes vääringus laenu 223,5 miljoni euro ulatuses. Laenuleping Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Societatea Nationala Nuclearelectrica S.A. vahel sõlmiti 11. juunil 2004. 31. detsembril 2018 oli laenu jääk 119,1 miljonit eurot. Alates 1. jaanuarist 2007, mil Bulgaaria ja Rumeenia said liikmesriikideks, ei kaeta nende tehingute riske enam välistegevuse tagatisfondist, vaid otse ELi eelarvest. 3.2.EIP välisfinantstehingute seis 2018. aastal toimunud muutused Vastavalt EIP välislaenude andmise volitusele aastateks 2014–2020 oli 31. detsembriks 2018 sõlmitud lepinguid kogumahus 17,64 miljardit eurot. Kuna sellest oli nimetatud kuupäevaks välja makstud ainult 5,77 miljardit, oli kasutamata laenusumma 5,41 miljardit eurot (vt talituste töödokumendi tabel A3). EIP mandaadid saanud riikide kohta täpsema teabe saamiseks vt talituste töödokumendi tabelid A1, A3 ja A4. Teave EIP varasemate välislaenuvolituste kohta on komisjoni talituste töödokumendi tabelis A3. Süüria valitsus jättis intressi- ja laenumaksetega seotud kohustused täitmata ka 2018. aastal. EIP taotles tagatisfondilt nende hüvitamist (vt jaotis 5.2). Mitme siin osutatud laenu jäägid 2018. aasta 31. detsembri seisuga on tabelis 1. 4.ELi eelarvest kaetavad riskid 4.1.Riski mõiste ELi eelarvest kaetav risk tuleneb tagatud tehingutega seotud põhisumma jäägist ja intressidest. Käesolevas aruandes kasutatakse ELi eelarvest (otse või fondi kaudu) kaetavate riskide hindamiseks kahte meetodit. –„Kogu eelarvest kaetava riski“ arvutamisel võetakse arvesse asjaomaste tehingute laenujäägi kogusummat konkreetsel kuupäeval, sh kogunenud intresse. –„Aastase eelarveriskina“ määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne summa, mille EL peaks eelarveaastal välja maksma, kui kõik tagatud laenudega seotud kohustused jäetaks täitmata . 4.2.Koguriski komponendid Kuni 2010. aastani tulenes ELi eelarvest kaetava laenujäägi kogusummaga seotud maksimaalne risk põhiliselt kolmandatele riikidele antud laenudest. Alates 2011. aastast on liikmesriikide rahandust tugevalt mõjutanud finantskriis, mistõttu EL on andnud liikmesriikide valitsemissektorite rahastamisvajaduste toetuseks rohkem laene. Sellest tulenevalt on riski komponentide osakaal muutunud. 31. detsembri 2018. aasta seisuga moodustasid laenujäägi kogusummast 61,2 % laenuvõtutehingud, mis olid seotud liikmesriikidele antud laenudega ja mis kaetakse otse ELi eelarvest (31. detsembri 2010. aasta seisuga oli see näitaja 45 %).

4.3.ELi eelarvest kaetav aastane risk 31. detsembri 2018. aasta seisuga tagasimaksmata laene (vt tabel 1) arvestades on maksimaalne summa, mille EL peaks 2019. aastal välja maksma (otse ja fondi kaudu), kui kõik tagatisega laenudega seotud kohustused jäetakse täitmata, 6337 miljonit eurot. See summa hõlmab tagatisega laenude põhisummat ja intressimakseid, mis tuleks 2019. aastal ära maksta, kui tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras (täpsemad andmed komisjoni talituste töödokumendi tabelis A4). 4.3.1.Liikmesriikidega seotud riskipositsioonid 2019. aastal on ELi kaetav liikmesriikidega seotud tehingute maksimaalne aastane risk 2 953,1 miljonit eurot (46,6 % aastasest koguriskist). See risk hõlmab järgmist: a) enne liikmesriikide ELiga ühinemist antud EIP laenud ja/või Euratomi laenud; b) maksebilansi tasakaalustamise vahendi raames antud laenud ja c) Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antud laenud.



Tabel 2. Liikmesriikide järjestus vastavalt 2019. aastal ELi eelarvest kaetavale aastasele riskile (miljonites eurodes) Järjestus Riik Laenud Maksimaalne aastane risk Riigi osakaal liikmesriikide aastases riskis Riigi osakaal 2019. aasta koguriskis (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 Rumeenia a+b 1 188,58 40,2 % 18,8 % 2 Portugal c 584,84 19,8 % 9,2 % 3 Läti a+b 524,04 17,7 % 8,3 % 4 Iirimaa c 518,98 17,6 % 8,2 % 5 Bulgaaria a 54,85 1,9 % 0,9 % 6 Horvaatia a 34,11 1,2 % 0,5 % 7 Poola a 18,90 0,6 % 0,3 % 8 Slovakkia a 13,40 0,5 % 0,2 % 9 Tšehhi Vabariik a 12,62 0,4 % 0,2 % 10 Leedu a 2,74 0,1 % 0,0 % Kokku 2 953,1 100,0 % 46,6 % 4.3.2.Kolmandate riikidega seotud riskipositsioonid 2019. aastal on fondist kaetav kolmandate riikidega seotud maksimaalne risk 3 383,8 miljonit eurot (53,4 % aastasest koguriskist). Kolmandate riikidega seotud risk hõlmab EIP laenutehinguid, Euratomi laene ja makromajanduslikku finantsabi (üksikasjalikud andmed on esitatud komisjoni talituste töödokumendi tabelis A2b). Fond katab kolmandatele riikidele antud tagatud laene, mille tähtajad ulatuvad kuni 2042. aastani. Järgmisena on esitatud kümme ELivälist riiki (46st), kelle 2019. aastal tagasimaksmisele kuuluvad summad on suurimad. Nende arvele langeb 2 864,50 miljonit eurot ehk 84,7 % fondi kaetavast kolmandate riikidega seotud aastasest riskist 2019. aastal. Kõnealuste riikide majanduslikku olukorda on analüüsitud ja kommenteeritud talituste töödokumendi punktis 3. Tabelis on iga riigi puhul märgitud ka reitinguagentuuride antud krediidivõimelisuse hinnang. Tabel 3. Kümme kõige suurema riskiga kolmandat riiki vastavalt 2019. aastal ELi eelarvest kaetava riski suurusele (miljonites eurodes) Järjestus Riik Maksimaalne aastane risk Riigi osakaal kolmandate riikide aastases riskis Riigi osakaal 2019. aasta koguriskis (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 Türgi 977,50 28,9 % 15,4 % 2 Egiptus 739,28 21,8 % 11,7 % 3 Tuneesia 279,98 8,3 % 4,4 % 4 Maroko 260,06 7,7 % 4,1 % 5 Serbia 187,00 5,5 % 3,0 % 6 Ukraina 161,05 4,8 % 2,5 % 7 Bosnia ja Hertsegoviina 73,41 2,2 % 1,2 % 8 Liibanon 64,53 1,9 % 1,0 % 9 Lõuna-Aafrika 62,76 1,9 % 1,0 % 10 Pakistan 58,94 1,7 % 0,9 % 10 suurima riskiga riiki kokku 2 864,50 84,7 % 45,2 % 5.Tagatiste realiseerimine ja väljamaksmine 5.1.Võlateenindus, mida välistegevuse tagatisfond ei kata (Euratomi laenud liikmesriikidele, Euroopa finantsstabiilsusmehhanism ja maksebilansi tasakaalustamine) ELi toimimise lepingu artiklis 323 on sätestatud, et tagatakse „rahaliste vahendite olemasolu liidu seaduslike kohustuste täitmiseks kolmandate isikute suhtes“. Samuti tagatakse ELi õigusraamistiku ja kehtestatud korraga see, et liikmesriigid teevad ELi eelarvele kättesaadavaks vajalikud rahalised vahendid, millega liit saaks alati oma juriidilised kohustused täidetud. Niisiis on ELil mitmekordsed usaldusväärsed kaitsesüsteemid, mis tagavad, et liit maksab enda võetud laenu alati õigel ajal täielikult tagasi. Kõik olulisimad kaitsesüsteemid tagaks tagasimaksed ka üksinda. 5.1.1.Väljamaksed rahavarudest ELi eelarvest kaetakse esialgselt võlateeninduse vajadused tagasimakse tähtpäeval, kui võlgnik ei maksa oma laenu ELile tagasi õigel ajal. Komisjon kasutab oma rahavarusid, et vältida viivitusi ja neist laenude teenindamisel tuleneda võivaid kulusid .

Võttes arvesse, et enamik kulusid tekib aasta esimeses kvartalis, on võla tasumine jaotatud järgmistele kuudele ning paigutatud iga kuu algusesse, kui rahajääk on kõige suurem. 5.1.2.Väljamaksed ELi eelarvest Kui liikmesriik ei täida oma õiguslikke kohustusi ja ELi omavahendeist ei piisa, võib komisjon käsitada ELi olemasolevate eelarvevahendite kasutamisel võlgade tagasimaksmist mittekohustuslike muude kulutustega võrreldes prioriteetsena. Kui sellest ei piisa, siis vastavalt nõukogu määruse nr 609/2014 artikli 14 lõikele 4 on liikmesriigid kooskõlas ELi õigusaktidega kohustatud tegema täiendavaid osamakseid kuni 1,20 % ulatuses ELi kogurahvatulust, et võlad saaksid tagasi makstud ja eelarve püsiks tasakaalus. ELi õigusaktidest tuleneb, et vajaduse korral ei tarvitse liikmesriikide osamaksu suurus sõltuda nende osakaalust ELi eelarves. Kuna 2018. aastal ei jätnud ükski liikmesriik oma kohustusi täitmata, assigneeringuid ei taotletud. 5.2.Nõuded välistegevuse tagatisfondile ja tagasisaadud summad (välislaenude andmise volitus, MFA ning Euratomi laenud kolmandatele riikidele) Kui ELi poolt kolmandatele riikidele antud või ELi tagatud laenu saaja hilineb makse tegemisega, kasutatakse tagatisfondi, et katta täitmata jäetud kohustused kolme kuu jooksul alates taotluse esitamisest. EIP välislaenude andmise volitusega seoses nõutavad summad võetakse tagatisfondi kontolt pärast komisjoni talitustelt nõusoleku saamist. Kui EL teeb ELi tagatise alusel makse, lähevad EIP õigused ja õiguskaitsevahendid üle ELile . Kui Euratomi ja MFA-laenude tagasimaksmisega jäädakse pärast maksetähtpäeva hiljaks kolm kuud, siis katab komisjon täitmata jäetud kohustused fondist ja täidab sealt ka uuesti oma kassa. EIP on algatanud ELi nimel sissenõudmismenetlused nende summade suhtes, millega seoses on nõudeõigus üle antud . EIP laenud projektidele Süürias Alates 2011. aasta detsembrist on Süüria valitsus jätnud EIP ees täitmata teatavad intressimaksete ja laenu tagasimaksetega seotud kohustused. Kuna ametlikud maksenõuded on olnud edutud, on EIP alates 2012. aasta maist hakanud pöörduma tagatisfondi poole. Taotlused, mis on esitatud Süüria laenudega seotud kohustuste täitmata jätmise pärast, on esitatud tabelis 4a. Tabel 4a. Nõuded tagatisfondile Süüria tagasimaksmata laenude pärast (miljonites eurodes) Tagatisfondi kontolt võtmise aasta Rahuldatud nõuete arv Tasumisele kuuluvate osamaksete suurus Viivised ja kogunenud intressid Tagasisaadud summa Kokku 2012 2 24,0 0,0 2,1 21,8 2013 8 59,3 1,4 0,0 60,7 2014 8 58,7 1,5 0,0 60,2 2015 8 58,7 1,5 0,0 60,2 2016 12 103,8 2,4 0,0 106,2 2017 13 56,1 0,2 0,0 56,3 2018 12 55,7 0,1 0,0 55,7 Kokku 63 416,17 7,03 2,1 421,1 31. detsembri 2018. aasta seisuga oli Süüriale antud tagatisega laenude põhisumma jääk kokku 555 miljonit eurot ja viimase laenu tähtaeg 2030. aastal. TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam) 2016. aastal esitas EIP nõude realiseerida välislaenude andmise volituse alusel saadud ELi tagatis seoses laenuga ettevõttele TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam). 15. jaanuaril 2018 maksti tagatisfondile Enfidha lennujaamalt tagasi saadud 0,14 miljonit eurot. 31. detsembril 2017 oli see summa juba kajastatud fondi bilansis varana (nõudena). Tabelis 4b on esitatud ülevaade ettevõttele TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam) antud laenu tõttu fondile esitatud tagatisnõuetest. Tabel 4b. Nõue tagatisfondile seoses ettevõttega TAV Tunisie S.A. (Enfidha lennujaam) (miljonites eurodes) Tagatisfondi kasutamise aasta Rahuldatud nõuete arv Tasumisele kuuluvate osamaksete suurus Viivised ja kogunenud intressid32 Tagasisaadud summa Kokku 2016 1 4,63 0,03 0,00 4,65 2017 3 30,16 0,01 0,00 30,17 2018 0 0,0 0,0 0,14 −0,14 Kokku 4 34,78 0,04 0,14 34,68

Muutused pärast 31. detsembrit 2018 (kuni 30.6.2019) 2019. aasta veebruaris ja märtsis maksti Süüria täitmata jäetud maksekohustustega seotud kahe nõude alusel kokku 10,6 miljonit eurot (3,2 miljonit eurot ja 7,4 miljonit eurot, sh EIP määratud viivised). 5.3.Fondi tegevus Vastavalt välistegevuse tagatisfondi asutamise määrusele („tagatisfondi määrus“) peavad fondi vahendid olema nõuetekohasel tasemel (sihtmäär), milleks on 9 % kõigi tehingutega seotud kapitalikohustuste kogusummast, millele lisandub kogunenud intress. Selleks et tagada sihtsumma saavutamine, on olemas rahastamismehhanism. Rahastamissüsteemi alusel maksti 2018. aasta veebruaris ELi eelarvest fondi 137,8 miljonit eurot ning 2019. aasta veebruaris 103,2 miljonit eurot. 2018. aasta 31. detsembri seisuga oli fondi netovara 2 608,84 miljonit eurot. Kuna fondi netovara oli sihtsummast (2848,99 miljonit eurot) väiksem, rahastatakse tagatisfondi 2020. aastal 240,15 miljoni euroga. Fondi põhiparameetreid, eriti sihtmäära, tuleb hinnata EIP välislaenude andmise volituse vahehindamisel. Välistöövõtja koostas tagatisfondi kohta hinnangu, milles arvestati fondi riskiprofiili ning tulemuslikkust, pidades silmas fondi kaetavate välisfinantstehingute ja seonduvate riskide suundumusi. Aruanne esitati 2016. aasta augustis. Selle peamine järeldus oli, et 9 % sihtmäär on optimaalne ka laenuportfelli praeguse riskitaseme juures, isegi kui peamiste võlgnike reitingut veelgi alandatakse. Seetõttu jäeti 9 % sihtmäär muutmata. 6.Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) EFSI tagatisfondi rahastatakse järk-järgult, võttes arvesse ELi tagatisega seotud riskipositsiooni suurenemist. EFSI määruse artikli 12 lõike 4 kohaselt haldab fondi vahendeid komisjon otse ja neid investeeritakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, järgides ka asjakohaseid usaldatavusnõudeid. EIP ja EIF vastutavad iga ELi tagatisega kaetud tehinguga seotud riskide hindamise ja jälgimise eest. Siinse aruande ning sidusate ja konservatiivsete tulevase tegevuse prognooside põhjal tagab komisjon sihtsumma ja EFSI tagatisfondi taseme piisavuse. Kooskõlas EFSI määruse artikli 16 lõikega 3 esitasid EIP ja EIF komisjonile ja kontrollikojale aruande 2019. aasta märtsis. Vastavalt EFSI määruse artikli 16 lõikele 2 hõlmab aastaaruanne, mille EIP esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule, täpset teavet EFSI raames tehtud rahastamis- ja investeerimistoimingutega seotud koguriski ning tagatise realiseerimise kohta. 2018. aastal toimunud muutused 31. detsembri 2018. aasta seisuga oli EFSIga seotud lepinguid sõlmitud 28 liikmesriigiga ja kokku 53,6 miljardi euro väärtuses: 39,1 miljardi euro väärtuses taristu- ja innovatsioonikomponendi raames (407 tehingut) ja 14,5 miljardi euro väärtuses VKEde komponendi raames (470 tehingut). See näitab üldiselt märkimisväärset kasvu võrreldes 2017. aastaga, mille lõpus oli sõlmitud lepingute väärtus kokku 37,4 miljardit eurot. 31. detsembri 2018. aasta seisuga oli ELi tagatisega kaetud tagasimaksmata nõuetest tingitud üldine riskipositsioon peaaegu 15,8 miljardit eurot (st suurem kui 2017. aastal, mil see oli 10,1 miljardit eurot). ELi eelarve riskipositsioon seoses võimalike maksetega, mis tulenevad ELi tagatisega lepingulistest (väljamakstud või väljamaksmata) kohustustest, oli 19,8 miljardit eurot. ELi tagatisest tulenev riskipositsioon seoses EIP grupi tagasimaksmata EFSI-laenudega oli 2018. aasta 31. detsembri seisuga 15,8 miljardit eurot 25,9 miljardist (mida EL võib garanteerida ). 15,8 miljardi euro suurust summat kajastatakse ELi 2018. aasta finantsaruannete lisades tingimusliku kohustusena. Taristu- ja innovatsioonikomponendis oli ELi tagatisega tagatud tagasimaksmata nõuete maht 14,8 miljardit eurot, millest 14,2 miljardit eurot oli seotud laenutehingutega ja 600 miljardit eurot omakapitalitehingutega. 2018. aastal oli ELi netotulu EIP hallatavatest taristu- ja innovatsioonikomponendi alla kuuluvatest EFSI tehingutest 112,7 miljonit eurot. ELi 2018. aasta finantsaruannetes kajastati sellest summast 31. detsembri 2018. aasta seisuga netoarvestuses 38,9 miljoni euro suurune komisjoni nõue EIP vastu.

31. detsembri 2018. aasta seisuga oli VKEde komponendi puhul ELi tagatisega kaetud tagasimaksmata nõuete summa 995 miljonit eurot, millest 880 miljonit eurot oli seotud tagatistehingutega ja 115 miljonit eurot omakapitalitehingutega. ELi kulud, mis olid seotud VKEde komponendi EFSI tehingutega, olid 2018. aastal 30,3 miljonit eurot. Sellest 21,9 miljonit eurot on ELi 2018. aasta finantsaruannetes kajastatud EIFi haldustasud, mis tuleb EIFile maksta 30. juunil 2019 või pärast seda. EFSI tagatisfondi koguvarade väärtus oli 31. detsembri 2018. aasta seisuga 5 452 miljonit eurot. Varade hulka kuulusid müügivalmis investeerimisväärtpaberite portfell (5 000 miljonit eurot), USA dollarite valuutaforvardite müük, millel on positiivne nüüdispuhasväärtus ja mis on liigitatud õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud finantsvaraks (2 miljonit eurot), ning raha ja raha ekvivalendid (450 miljonit eurot). Eraldised EFSI tagatisfondi 2018. aastal tehti EFSI tagatisfondi rahastamiseks kokku 2 069 miljoni euro suurune eelarveassigneering. Sellest 1 905 miljonit eurot eraldati kooskõlas komisjoni otsusega C(2018) 307. Eelarvereal „Finantssekkumiste reservid“ tehti kättesaadavaks täiendavad kulukohustuste assigneeringud mahus 105 miljonit eurot. Peale selle nähti sihtotstarbelise tuluna ette 59 miljonit eurot. EFSI tagatisfondi maksti aasta jooksul kokku 2 014 miljonit eurot. Suurem osa sellest oli pärit ELi üldeelarve maksekohustuste assigneeringutest, kuid 59 miljonit eurot saadi tagasi sihtotstarbelise tuluna (53,4 miljonit eurot EFSI tuludest ja 5,6 miljonit eurot Marguerite’i fondi tuludest) ning 154,9 miljonit eurot kanti eelarveaasta lõpus üle täiendavate maksekohustuste assigneeringutena. ELi tagatise realiseerimisnõuded ja kasutamine Kooskõlas EFSI lepingu artikli 8.1 punktiga a realiseeriti ELi tagatis 97,1 miljoni euro ulatuses. Selle põhjuseks oli üks taristu- ja innovatsioonikomponendi tehing, mille puhul tekkis makseviivitus. Kooskõlas EFSI lepingu artikliga 11 sai EIP esmalt tagasi 18,6 miljonit eurot, mistõttu maksmisele kuuluv summa vähenes 78,5 miljoni euroni. Nõutud summa maksti EFSI kontolt (17,7 miljonit eurot) ja EFSI tagatisfondist (60,8 miljonit eurot). Seejärel saadi tagasi 1,6 miljonit eurot. Selle makseviivitusega tehingu puhul realiseeris EIP tagatise 1,0 miljoni euro ulatuses seoses sissenõudmiskuludega ja 0,6 miljoni euro ulatuses seoses sissenõutavate halduskuludega. 2018. aastal maksti EIP-le 0,6 miljonit eurot rahastamiskuludeks ja 10,7 miljonit eurot väärtuse korrigeerimiseks . Lisateabe saamiseks Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi tagatisfondi kohta tutvuge komisjoni uurima aruandega Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Euroopa Kontrollikojale Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi tagatisfondi valitsemise kohta ning sellega seotud komisjoni talituste töödokumendiga. 7.Euroopa Kestliku Arengu Fond (EFSD) Euroopa Komisjon tegi 14. septembril 2016 ettepaneku luua välisinvesteeringute kava, millega soodustada investeerimist Aafrikas asuvatesse partnerriikidesse ja ELi naabruskonda, tugevdada partnerlussuhteid ja aidata kaasa säästva arengu eesmärkide saavutamisele, aidates lahendada mõnd rände algpõhjust. Välisinvesteeringute kava üks osa on Euroopa Kestliku Arengu Fond, mis on lõimitud rahastamisvahend, millega toetada avaliku sektori finantsasutuste ja erasektori investeeringuid. Kuna EFSD on avatud paljudele eri rakendamispartneritele, suudab see sihtriikides võimendada palju rohkem avaliku ja erasektori investeeringuid kui muidu võimalik oleks. See sisaldab: -eelarvetagatist ja -segarahastamisinstrumente. EFSD määrus jõustus 26. septembril 2017 . 7.1.EFSD tagatis EFSD tagatist kasutatakse partnerriikides kestlikku arengusse tehtavate investeeringute riskide vähendamiseks, soodustades nii investeerimist, eriti erasektori jaoks. Tagatise abil peaks saama 1,54 miljardit eurot erasektori investeeringuid. See summa on jagatud 28sse kavandatud investeerimisprogrammi, mis peaks võimendama partnerriikides säästvaid investeeringuid (enamik neist erasektorist) kuni 17,5 miljardi ulatuses. Tagatis: