Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase nimetuse registreerimise taotluse avaldamine

(2021/C 132/09)

Selle dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastulauseid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

„SEL DE CAMARGUE“ / „FLEUR DE SEL DE CAMARGUE“

ELi nr: PGI-FR-02443 – 05.12.2018

KPN ( ) KGT (X)

1. Nimetus

„Sel de Camargue“ / „Fleur de sel de Camargue“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 2.6. Sool

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Nimetusega „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ tähistatakse meresoola, mis on tekkinud merevee loomulikul aurustumisel ning kristallunud ainult päikese ja tuule toimel.

Meresoolad „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ sisaldavad üle 97 % naatriumkloriidi (kuivainest) ning on valged seetõttu, et sisaldavad väga vähe lahustumatuid osakesi.

Toode „Sel de Camargue“ on olemas mitmel kujul:

— „peen“ sisaldab 90 % kristalle, mille osakeste suurus on kuni 0,9 mm, lahustumatuid osakesi on kuni 500 ppm ja niiskussisaldus on kuni 0,05 %;

— „jäme“ sisaldab 90 % kristalle, mille osakeste suurus on 0,9 mm või enam, lahustumatuid osakesi on kuni 500 ppm ja niiskussisaldus on kuni 0,05 %;

— „sõelutud jäme“ sisaldab 90 % kristalle, mille osakeste suurus on 0,4 mm või enam, lahustumatuid osakesi on kuni 500 ppm ja niiskussisaldus on kuni 2,8 %;

— „toorsool“ sisaldab 90 % kristalle, mille osakeste suurus on 0,9 mm või enam, lahustumatuid osakesi on kuni 700 ppm ja niiskussisaldus on kuni 5 %;

— mitte mingisugune töötlemine (peale kuivatamise) ei ole lubatud.

Tootel „Fleur de sel de Camargue“ on järgmised omadused:

— osakeste suurus ei ületa 5 mm;

— lahustumatuid osakesi on kuni 600 ppm;

— üle 3 mm suurused võõrkehad puuduvad;

— niiskussisaldus on alla 4 %;

— soola pakketihedus ilma tampimata ei ole üle 0,90;

— mitte mingisugune töötlemine (peale kuivatamise) ei ole lubatud.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

–

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Geograafilises piirkonnas tehakse järgmised toimingud:

— pumpamine merel;

— pumbatud vee ringlemine aurustumisbasseinides;

— kristallumine soolabasseinis;

— soola kogumine;

— esmane ladustamine (kuhjades või suurkotis).

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

–

3.6. Selle toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

–

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Toote „Sel de Camargue“ / „Fleur de sel de Camargue“ tootmispiirkond on määratletud mullastiku- ja kliimatingimuste ning ajalooliste kriteeriumide põhjal.

Geograafiline piirkond asub

— Le Gardi departemangu kolmes kommuunis: Aigues-Mortes, Le-Grau-du-Roi ja Saint-Laurent-d’Aigouze;

— Bouches du Rhône’i departemangu ühes kommuunis: Les-Saintes-Maries-de-la-Mer.

Piirkonna piirid on füüsilised või looduslikud piirid, näiteks kanalid ja Vahemeri.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Seos toote „Sel de Camargue“ / „Fleur de sel de Camargue“ geograafilise piirkonnaga põhineb toote mainel ja kindlal kvaliteedil.

„Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ on pärit eranditult geograafilisest piirkonnast, mis asub Petite Camargue’is. Selles 18 000 hektari suuruses geograafilises piirkonnas laiuvad 8 500 hektaril looduslikul maal soolatiigid, kus soolakogujad hoolitsevad merevee ringlemise eest läbi aurustumisbasseinide.

Geograafilise piirkonna vahemereline kliima tänu tugevalt eristuvatele suvedele ning põhja- ja loodetuultele soodustab soola kristalliseerumist ja erilisi kogumismeetodeid (nn soolakoogi moodustamine ja iga-aastane kogumine). Tootmine toimub nii, et merevesi kontsentreerub järk-järgult loomuliku aurustumise teel päikese ja tuule mõjul eri tiikides, kuni sool on kristallunud.

Tootmis- ja kogumismeetodite puhul on määrava tähtsusega kliima- ja mullastikutingimused.

Geograafilises piirkonnas, mis asub vahemerelises kliimas, on palju päikesepaistet ja suvel kõrge temperatuur, tänu millele on soola tootmine rikkalikum ja korrapärasem kui Atlandi ookeani rannikul. Lisaks valmistatakse toodet „Sel de Camargue“ liikuval liivmullal, mis katab soolabasseinid looduslikult. Sellised liivmullad, millel merevesi ringleb, ja vee sage vahetumine võimaldavad saada soolvett, mis sisaldab lahustumatuid osakesi väga vähe, mistõttu on Camargue’i sool ja soolalill valget värvi. See valge värvus on nendele toodetele iseloomulik.

Soola „Sel de Camargue“ tootmine algas selles piirkonnas juba keskajal. Siin asus Aigues-Morte’i soolasoo, mida algul nimetati Peccais’ soolasooks Rooma inseneri Peccatiuse järgi, kes vastutas soolatootmise korraldamise eest. Hiljem kutsuti seda kuninga soolasooks (Salin du Roi).

Toodete „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ äärmiselt valge värvus ongi nende eripära. „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ on tuntud ka oma suure naatriumkloriidisisalduse (> 97 %) poolest. Sellist sisaldust saab seletada aurustumise kiirusega soolabasseinides ja lahustumatute osakeste vähesusega, mis on seotud geograafilise keskkonnaga: need omadused on tingitud soolabasseinide muldade suurest kuumusest ja liivasusest.

Tänu sellele, et sool kristallub suurteks kristallideks (läbimõõduga kuni 1–2 cm), moodustub vähemalt 4–5 cm paksune soolakiht. See soolakiht riisutakse kokku.

Tootmist soodustavad päikesepaiste ja tuul. Kõrge suvine temperatuur tekitab tugeva aurustumise ja kontsentreerumise, mis võimaldab toota palju soola. Soola kogumise meetodid sõltuvad ka looduskeskkonna omadustest. Camargue’i soolabasseinid on suured ning seega sõltub soolade „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ kogumise edukus väga palju tuule mõjust. Seepärast varieerub tootmine olenevalt aastast ja ilmastikutingimustest.

Soolalill „Fleur de sel de Camargue“ sünnib suvel, kui tuul enam ei puhu ja veepinnale tekib miljoneid soolakristalle. Päeva- ja öötemperatuuri erinevus põhjustab soolvees kristallumist.

Kui suurte soolabasseinide kohal hakkab puhuma tugev mistraal, lükkab tuul pinnal kristallunud soolalille kalda poole, kus see koguneb ja langeb tagasi oma algsesse soolvette. Kuna soolalill on ikka oma algses küllastunud soolvees, siis ta ei lahustu. Väga kõva ja paks soolakiht takistab soolalille kokkupuudet liivmullaga, tänu millele on soolalille puhtus tagatud.

„Fleur de sel de Camargue“ on väga peen sool, sest kiire aurustumine ilmastikutingimuste tõttu soodustab väikeste kristallide teket.

„Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ on laialdaselt tuntud. Neil on erilised füüsikalised ja keemilised omadused.

Toote „Sel de Camargue“ maine pärineb 17. sajandist, mil Sardiinia suursaadik hankis sellest piirkonnast soola, ning alates 1753. aastast on Roqueforti juustukeldrid kasutanud just soola „Sel de Camargue“. See maine ei ole kuhugi kadunud. Alates 1995. aastast on toodetele „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ tuntust toonud eelkõige restoranid.

Kuulsad peakokad, nagu vennad Pourcel’id, Roger Merlin ja Michel Kayser, kes on selle piirkonna köögi loojad, koostasid retsepte eelkõige niisuguste tuntud piirkondlike toodetega nagu „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ (allikad: „Cuisine en Duo“, les frères Pourcel, 1999; „Saveurs salées de la Méditerranée“, éditions Gallimard).

Alates 1990. aastatest on kokaraamatutes ja reisijuhtides tutvustatud tooteid „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ laiemale üldsusele. See on võimaldanud arendada Aigues-Mortes’is niisugust turismitegevust nagu soolasoo külastamine (üle 100 000 külastaja aastas). Näiteks võib tuua kirjastuse Gallimard 1999. aastal avaldatud teose „Camargue, fleur de sel“ või ajakirja „France Aéro“, milles avaldati 2001. aastal terve artikkel soolatootmisest Camargue’is ja eriti toote „Fleur de sel de Camargue“ valmistamisest, või ka nädalakirja „La semaine de Nîmes“, milles kirjutati 2001. aastal järgmist: „Köögikunstis teeb imesid „Fleur de sel de Camargue“, mis võimaldab valmistada soolakoorikus toite. Pelgalt selle lisamine muudab aga tavalise praemuna või toore aedvilja suursuguseks.[...] See ülendab toitu, milles seda kasutatakse.“

Alates 1990. aastatest pidevalt piirkondlikes ja üleriigilistes ajakirjandusväljaannetes (Midi-Libre, L’Alsace, La Marseillaise, La Gazette, La Provence, Le Figaro, Le Point, Les Echos) ilmunud artiklid ning tehtud telereportaažid (France Télévision, TF1, Arte, BFM) annavad tunnistust huvist, mida toodete „Sel de Camargue“ ja „Fleur de sel de Camargue“ vastu tuntakse.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(kõnealuse määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-SelFdsCamargVNov2020.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.