ICAO nõudis tungivalt, et riigid teataksid Chicago konventsiooni artikli 38 kohaselt kõikidest ajutistest erinevustest, mis võivad tuleneda üksikute riikide poolt COVID-19 pandeemiaga seoses kehtestatud ajutistest meetmetest, eriti neist, mis on seotud 1. ja 6. lisas nimetatud litsentseerimise ja sertifitseerimisega. Riigid peaksid ka üldjoontes teada andma, kas nad tunnustavad või aktsepteerivad teiste riikide poolt COVID-19 pandeemiaga seoses kehtestatud ajutistest erinevustest mõjutatud sertifikaatide ja lubade kehtivust.

ICAO saatis riikidele kirja AN 11/55-20/50 reaktsioonina COVID-19 pandeemiale ja konkreetsemalt selleks, et saada riikidelt ülevaatlikku teavet meetmete kohta, mis on võetud selleks, et teenuseosutajatel ja töötajatel oleks võimalik säilitada oma sertifikaatide, lubade ja muude kooskõlastuste kehtivus COVID-19 pandeemia ajal („COVID-19 pandeemiaga seotud ajutistest erinevustest teavitamine“).

ICAO nõukogu on ICAO alaline organ, kuhu kuulub 36 konventsiooniosalist riiki, mille ICAO assamblee on valinud kolmeks aastaks. Ajavahemikul 2019–2022 on ICAO nõukogus esindatud seitse ELi liikmesriiki.

Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni spetsialiseeritud asutus. Organisatsiooni eesmärk on arendada rahvusvahelise aeronavigatsiooni põhimõtteid ja meetodeid ning edendada rahvusvahelise lennutranspordi kavandamist ja arendamist.

2.1.ICAO kiri riikidele AN 11/55-20/50 ja selle seos olemasolevate liidu eeskirjadega

ICAO kiri riikidele AN 11/55-20/50 puudutab COVID-19 pandeemiaga seotud ajutisi erinevusi Chicago konventsiooni 1. ja 6. lisas kirjeldatud töötajate ja lennuettevõtjatega seotud aspektide osas.

Chicago konventsiooni 1. lisas (Lennundusspetsialistide load) on esitatud standardid ja soovituslikud tavad lennumeeskonna liikmete, lennujuhtide, lennuside raadiojaamade operaatorite, hooldustehnikute ja lennukorraldajate litsentsimiseks. Nimetatud reeglite kohaselt peab loa taotleja täitma teatavad nõuded, mis vastavad täidetavate ülesannete keerukusele. Neid nõudeid on kirjeldatud liidu õigusaktides, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2018. aasta määruses (EL) nr 1139/2018, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühisnorme ja millega luuakse Euroopa Liidu Lennundusohutusamet, ning sellega seotud rakendusaktides ja delegeeritud õigusaktides. Näiteks on komisjoni määruses (EL) nr 1178/2011 kehtestatud tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud konkreetsed nõuded ja menetlused ning töötajate litsentsimise ja nende lennundustegevuseks vajaliku tervisliku seisundi kontrolli piirangud ja tähtajad (st I lisa FCL-osa ja IV lisa MED-osa). COVID-19 pandeemia tõsiste tagajärgede tõttu, nagu piiratud või olematu võimalus pöörduda lennundusarsti poole või minna lennundusmeditsiini keskusesse, pikendavad mitmed liikmesriigid tervisetõendite kehtivust ajutiselt 4 kuu võrra, samas kui asjakohased ICAO standardid ja soovituslikud tavad nõuavad korduva arstliku läbivaatuse tegemiseks ja uuendamiseks maksimaalselt 45 päeva pikkust perioodi. Mõned liikmesriigid pikendavad kehtivust 4 kuni 8 kuu võrra ja seda ka piloodilubadel, kui pilootidel ei ole võimalik lennusimulaatoritele õigeaegselt ligi pääseda, et vajaliku jätkukoolituse ja kontrolli nõudeid täita.

Töötajate litsentsimise pikendamist kohaldatakse lubadele, mis kaotavad kehtivuse viiteperioodil 1. märtsist 2020 kuni 31. oktoobrini 2020.

Chicago konventsiooni 6. lisa (Õhusõidukite käitamine) eesmärk on kehtestada rahvusvahelises lennutranspordis osaleva õhusõiduki käitamise standardsed eeskirjad, et tagada ohutuse ja tõhususe kõrgeim tase. Liidu tasandil kirjeldatakse neid rahvusvahelisi nõudeid määruses (EL) 2018/1139, komisjoni määruses (EL) nr 1178/2011 ja komisjoni määruses (EL) nr 965/2012. COVID-19 pandeemia tõttu vähenes äriline lennutransport märkimisväärselt ning seetõttu on raske pääseda ligi kohtadele, kus asuvad sobivad lennusimulaatorid. Seetõttu on väga paljudel pilootidel võimatu täita hiljutise lennukogemuse nõudeid, mis on sätestatud komisjoni määruse (EL) nr 965/2012 III lisa (ORO-OSA) punktis ORO.FC.100 ja komisjoni määruse (EL) nr 1178/2011 I lisa (FCL-OSA) punktis FCL.060.

Näiteks nõutakse ICAO standardite ja soovituslike tavadega, et käitaja ei määraks õhusõiduki kaptenit ega teist pilooti kasutama lennukitüübi juhtimisseadmeid stardil ja maandumisel, välja arvatud juhul, kui kõnealune piloot on kasutanud juhtimisseadmeid eelmise 90 päeva jooksul vähemalt kolm korda sama tüüpi lennuki stardil ja maandumisel. COVID-19 pandeemia põhjustatud tõsised takistused käitamisele piiravad pilootide ja lennumeeskondade võimalusi hiljutise kogemuse nõude täitmiseks. Sel eesmärgil ja selleks, et võimaldada lennumeeskondadel lennutegevuse taastumisel lennata, teevad liikmesriigid sellest reeglist erandeid, nõudes käitajalt riskihindamise läbiviimist, et teha kindlaks, kui suur on tõenäosus, et lennumeeskonna pädevus on lennuülesannete pikaajalise puudumise tõttu halvenenud, ja selle võimalik tõsidus. Liikmesriigid nõuavad ka sobivaid leevendusmeetmeid, millega maandatakse tuvastatud riske ja millega on seotud üks või mitu kogu lennumeeskonnale kehtivat käitamispiirangut (nt maksimaalse külgtuule piirangu vähendamine, suuremad täppislähenemise miinimumid, raja olukorra tingimuste piiramine, lähetamine ainult toimiva automaatse maandumissüsteemiga, kui see on paigaldatud).

Nendest käitamisreeglitest tehtud erandeid kohaldatakse käitamisele, mis toimub viiteperioodil 1. märtsist 2020 kuni 31. detsembrini 2020 ehk kõige rohkem 8 kuud.

Eespool toodud erinevused ICAO eeskirjadest tulenevad määruse (EL) 2018/1139 artikli 71 kohaldamisest, mis annab liikmesriikidele teatava paindlikkuse ja lubab neil teha erandeid määruses (EL) 2018/1139 ning selle rakendusaktides ja delegeeritud õigusaktides kehtestatud nõuetest, välja arvatud olulistest nõutest, kiireloomuliste ettenägematute asjaolude või kiireloomuliste käitamisvajaduste puhul nimetatud artiklis sätestatud tingimustel. Üks nendest tingimustest on, et erandeid võib teha ainult rangelt vajalikus ulatuses ja vajalikuks ajaks. Sellisel juhul teavitab asjaomane liikmesriik määruse (EL) 2018/1139 artikli 74 alusel loodud andmekogu kaudu viivitamata komisjoni, ametit (EASA) ja teisi liikmesriike tehtud erandist, selle kestusest ja erandi tegemise põhjustest ning vajaduse korral kohaldatud vajalikest leevendusmeetmetest. Mitmed liikmesriigid kasutasid seda mehhanismi COVID-19 pandeemia tõsiste tagajärgedega seoses, mille tulemusel tekkisid erinevused ICAO eeskirjadest. Käesolevas nõukogu otsuses arvestatakse artikli 71 alusel tehtud erandeid, et teavitada ICAO-d liidu nimel Chicago konventsiooni 1. ja 6. lisa puudutavatest erinevustest.

2.2.Liidu nimel võetav seisukoht

Erinevused, millest ICAO-d teavitatakse, on seotud Chicago konventsiooni 1. ja 6. lisaga töötajaid ja lennuettevõtjaid puudutavate aspektide osas ning need on esitatud käesoleva otsuse lisas olevas tabelis ja neid täpsustatakse igas liikmesriigi saadetavas üksikus teates vastavalt sellele, millist üksikerandit liikmeriik määruse (EL) 2018/1139 artikli 71 alusel kohaldab.

Kolmandate riikide väljastatud, COVID-19 pandeemiaga seotud ajutiste meetmete poolt mõjutatud sertifikaatide ja lubade kehtivuse tunnustamise või aktsepteerimise suhtes kohaldatakse määrust (EL) nr 452/2014, millega kehtestatakse kolmandate riikide käitajate lennutegevusega seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused. Määruse (EL) nr 452/2014 lisa punkti ART.200 alapunkti d kohaselt määrab EASA koostöös liikmesriikidega kindlaks ICAO standardid, mille osas ta võib nõustuda riski maandamise meetmetega, kui käitajariik või registreerimisriik on teatanud siseriiklike nõuete erinevustest ICAO standarditega võrreldes. Amet nõustub riski maandamise meetmega, kui ta on veendunud, et kõnealuste meetmetega tagatakse samaväärne ohutustase kui standardiga, mille puhul on teatatud siseriiklike nõuete erinevusest. Riikidele saadetud kirja AN 11/55-20/50 kohaselt tuleb ICAO‑d teavitada vastavatest kolmandate riikide erinevuste tunnustamise suhtes kohaldatavatest liidu õigusaktidest, nagu on näidatud käesoleva otsuse lisas esitatud tabeli viimases tulbas.

Liidu nimel ICAOs võetav seisukoht vastusena riikidele saadetud kirjale AN 11/55-20/50 on teavitada Chicago konventsiooni 1. ja 6. lisa puudutavatest erinevustest, mis tulenevad COVID-19 pandeemia tõttu võetud ajutistest meetmetest ja on esitatud käesoleva otsuse lisas olevas tabelis ning mida iga teavitav liikmesriik on täpsustanud vastavalt sellele, millist üksikerandit ta määruse (EL) nr 2018/1139 artikli 71 alusel kohaldab.

3.Õiguslik alus

3.1.Menetlusõiguslik alus

4.1.1.Põhimõtted

ELi toimimise lepingu (ELTL) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega [...] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline.

Termin „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“.

4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni nõukogu on lepinguga, st Chicago konventsiooniga ettenähtud organ.