Brüssel 10.10.2007

SEK(2007) 1280

KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT Lisatud dokumendile KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

ELi integreeritud merenduspoliitika MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE {KOM(2007) 574 lõplik}{KOM(2007) 575 lõplik}{SEK(2007) 1278}{SEK(2007) 1279}{SEK(2007) 1283}

Kokkuvõte

2006. aasta juunis võttis komisjon vastu rohelise raamatu ELi tulevase merenduspoliitika kohta. Selles osutatakse merede ja ookeanide strateegilisele tähtsusele Euroopa majanduse jaoks. Samuti juhiti rohelises raamatus tähelepanu sellele, et edasise arengu puhul on ülioluline võtta arvesse konkurentsivõime säilitamise vajadust ning samal ajal kaitsta merekeskkonda ja nende inimeste heaolu ja elatusvahendeid, kes sõltuvad merendusest või elavad rannikupiirkondades. Rohelisele raamatule järgnesid aasta aega kestvad konsultatsioonid, mille käigus toimus 230 üritust ja saadeti 490 kirjalikku esildist. Paljud neist kirjalikest seisukohavõttudest saadi riikide valitsustelt, tööstuskontsernidelt ja keskkonnaasjadega tegelevatelt valitsusvälistelt organisatsioonidelt ulatuslike sisekonsultatsioonide tulemusena.

Sidusrühmad olid ülekaalukalt seisukohal, et EL ei saa hallata oma ookeanide ja meredega seotud poliitikat valdkondlike, seostamata meetmete abil. Otsuste tegemise protsess on aeglane, potentsiaalset koostoimet ei kasutata ära ning kellelgi ei ole selget volitust lahendada sektoritevahelisi vastuolusid, tegeleda koondmõjuga või käsitleda valdkonda terviklikult. ELi kaubandust ja ELi sadamate konkurentsivõimet ähvardab üliaeglaselt edenev planeerimisprotsess, merekeskkonda kahjustab intensiivne ja üha kasvav majandustegevus nii merede kallastel kui ka avamerel, eurooplasi ei huvita enam merega seonduvad elukutsed, merekeskkonna olukorra, merendusega seonduva inimtegevuse ja rannikualade majanduse seisundi kohta kogutud andmed on killustatud ja raskesti juurdepääsetavad ning erinevad asutused, kellele on ülesandeks tehtud meie merede kaitsmine saastumise ning ebaseadusliku kalapüügi ja kaubitsemise eest, arendavad üksteisest sõltumatult sarnaseid süsteeme kõrvalekallete avastamiseks ja kindlakstegemiseks.

Neid reaktsioone arvesse võttes on komisjon teinud ettepaneku kõikehõlmava merenduspoliitika kohta, millel on järgmised eesmärgid: (1) ookeanide ja merede säästva kasutamise tõhustamine; (2) teadmiste ja uuenduste baasi loomine merenduspoliitika jaoks; (3) parima elukvaliteedi tagamine rannikualadel; (4) Euroopa juhtpositsiooni tugevdamine rahvusvahelistes merendusküsimustes; ning (5) merenduse kui valdkonna esiletõstmine Euroopas.

Lähitulevikus kavatseb komisjon saavutada kõnealused eesmärgid esiteks integreeritud lähenemisviisi kohaldava juhtimisraamistiku kehtestamise kaudu ja teiseks integreeritud otsustamisprotsessi horisontaalsete ja valdkonnaüleste vahendite kaudu. Komisjon loob sisetöörühma, kes tõhustab koordineeritust merendusküsimustega seotud valdkonnapõhiste poliitiliste algatuste vahel. Lisaks loetletakse tegevuskavas hulk konkreetseid algatusi, mida võib käsitada esimeste sammudena ELi ühtsema, integreeritud merenduspoliitika suunas.

2008. aasta lõpuks loodetakse saada kasu mitmes valdkonnas – suurenenud vastastikune teadlikkus tegevuspõhimõtete ja sektorite lõikes, sektorite algatuste hulgas võimalike vastuolude varajane tuvastamine, koostoimete kasutamine, heade tavadega seotud ideede kiirem vahetamine erinevate piirkondade vahel, suurem usaldus selle vastu, et eri valdkondade tegevuspõhimõtted põhinevad parimatel olemasolevatel merendusalastel teadmistel ning suuremad võimalused üksikisikutele ja huvirühmadele oma sõnumi edastamiseks.

Mereandmete, ruumilise planeerimise ja mereseire alastest ettevalmistavatest meetmetest saadav konkreetne kasu ei ilmne kohe, vaid alles siis, kui täiendavad meetmed on rakendatud. Kõnealuse võimaliku kasu ulatus õigustab tagasihoidlikke kulutusi. Pikemaajaline kasu hõlmab järgmist: hõlpsasti juurdepääsetavatel andmetel põhinevate kaubanduslike lisaväärtusteenuste arendamise kiirendamine; avalik-õiguslike asutuste, sealhulgas merendusalaste teadusuuringutega tegutsevate laborite ja akadeemiliste asutuste tõhususe parandamine; ülemaailmsest keskkonnamuutusest tuleneva ebakindluse oluline vähendamine; andmetele juurdepääsuga seotud, kuid piiratud kestusega ja killustatud algatuste integreerimine konsolideeritud tervikuks; selgemad eeskirjad mereakvatooriumiga seotud õiguste ja piirangute kohta; piiriüleste planeerimisküsimuste hõlpsam lahendamine; olemasolevate aruandlus- ja seirevahendite tõhusam kasutamine; ning võimalus jagada edaspidi ühisomandis olevaid seiresüsteeme.

Poliitikasuundade koordineerimisest ja ühisest õppimisest tuleneval lühiajalisel kasul ning ettevalmistavate meetmete potentsiaalsel pikaajalisel kasul on positiivne mõju merenduspoliitika peamistele eesmärkidele, mis on ookeanide ja merede säästva kasutamise tõhustamine, merenduspoliitika jaoks teadmiste ja uuenduste baasi loomine, rannikualadel elukvaliteedi parandamine, Euroopa juhtpositsiooni edendamine rahvusvahelistes merendusküsimustes ning merenduse kui valdkonna esiletõstmine Euroopas.