EUROOPA KOMISJON Brüssel,5.10.2018 COM(2018) 668 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (ELi puidumäärus)



Kahe aasta aruanne ajavahemiku 2015. aasta märts kuni 2017. aasta veebruar kohta





KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (ELi puidumäärus)



Kahe aasta aruanne ajavahemiku 2015. aasta märts kuni 2017. aasta veebruar kohta 1.Sissejuhatus Euroopa Liit (EL) võttis määruse (EL) nr 995/2010 (edaspidi „ELi puidumäärus“) vastu 2010. aastal. Määruses sätestatakse ELi metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse (FLEGT) tegevuskava elluviimise raames puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused. See tegevuskava on ELi poliitiline vahend maailma metsades toimuva ebaseadusliku raie vastu võitlemiseks. FLEGTi tegevuskava teine põhielement on vabatahtlikud partnerluslepingud ehk ELi ja puitu tootvate ELi-väliste riikide vahelised õiguslikult siduvad kaubanduslepingud, mille eesmärk on parandada metsahaldust ja metsaõigusnormide täitmise tagamist ning tagada, et ELi eksporditakse ainult kontrollitud puitu ja puittooteid. FLEGT-litsentsiga puitu peetakse ELi puidumääruse nõuetele vastavaks. Seega on ELi puidumäärus nõudluse poole probleemi lahendamise ning pakkumise poolega tegelevate FLEGTi vabatahtlike partnerluslepingute täiendamise ja nende sõlmimise julgustamise peamine vahend. Puidukaubandus on ELis olulise tähtsusega. Eurostati andmete kohaselt lasti aastatel 2006–2016 ELi turule üle 2 miljardi tonni puitu ja puittooteid (enam kui 1 triljoni euro väärtuses). Üle 25 % sellest puidust imporditi väljastpoolt ELi ja osa ülejäänud ELi-sisesest kaubandusest võib moodustada kauplemine algselt ELi imporditud puidu või puittoodetega. ELi puitu kasutavate tööstusharude väärtus, mõõdetuna kogulisandväärtusena, oli 2014. aastal 107 miljardit eurot ja neis töötas 3,3 miljonit inimest (vastavalt 6,2 % ja 11 % kogutoodangust) . ELi puidumäärus jõustus ELis 2013. aasta märtsis. Määrust kohaldatakse Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP) ning see kehtib seetõttu ka Islandil, Liechtensteinis ja Norras. ELi puidumäärus muutus EMP jaoks siduvaks 1. mail 2015. ELi puidumääruse kohaldamist nendes riikides jälgib Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) järelevalveamet. ELi puidumääruse artikli 20 lõikes 2 on sätestatud, et komisjon peab koostama liikmesriikide poolt igal teisel aastal oma aruannetes esitatavate andmete põhjal aruande, mis esitatakse iga kahe aasta tagant Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Käesolev aruanne sisaldab kõigi 28 liikmesriigi ja Norra (EFTA järelevalveametiga sõlmitud lepingu kohaselt) ELi puidumääruse rakendamise kohta esitatud aruannete analüüsi ja hõlmab ajavahemikku 2015. aasta märtsist 2017. aasta veebruarini. Aruandes kirjeldatakse üksikasjalikult, kuidas ELi puidumäärust ELis ja EMPs on rakendatud, ning esitatakse järeldused ja edasised sammud. Peale selle käsitletakse aruandes FLEGTi vabatahtlike partnerluslepingute valdkonnas tehtud edusamme ning seda, kuidas nende olemasolu on aidanud vähendada ebaseaduslikult ülestöötatud puidu ja sellest valmistatud puittoodete esinemist siseturul. Riiklike aruannete üksikasjalikuma analüüsi tegi komisjoni jaoks ÜRO Keskkonnaprogrammi ülemaailmse looduskaitse seirekeskus World Conservation Monitoring Centre (UNEP WCMC). See analüüs sisaldab täpsemat teavet ja on kättesaadav komisjoni veebisaidil . 2.Taust ELi puidumäärus on osa suurest hulgast meetmetest, mis võeti kasutusele FLEGTi tegevuskavaga, mis on ELi terviklik vastus ulatuslikule ebaseadusliku raie probleemile ja selle metsadele avalduvale laastavale mõjule. FLEGTi tegevuskava võeti vastu 2003. aastal ja selles on kindlaks määratud menetlused ja meetmed, mille abil i) lahendada ebaseadusliku raie ja sellega seotud kaubanduse probleem ning ii) tagada ELi eksporditud seadusliku puidu õiguspärasus. FLEGTi tegevuskava põhielement on ELi ja puitu tootvate kolmandate riikide vahel sõlmitud vabatahtlikud partnerluslepingud. Kuna FLEGTi tegevuskavas tunnistati võimalust töötada välja uus õigusakt, et ületada kahepoolsest pakkumisele orienteeritud strateegiast tulenevad piirangud, esitas komisjon 2008. aastal seadusandliku ettepaneku. Selle tulemusena võeti 2010. aastal vastu ELi puidumäärus. ELi puidumäärusega kehtestati kolm peamist kohustust: 1.määrusega on keelatud ebaseaduslikult üles töötatud puidu (st ülestöötamise riigis kohaldatavaid õigusakte rikkudes üles töötatud puit) või sellest valmistatud puittoodete turule laskmine; 2.määrusega nõutakse, et esimest korda ELis puitu ja puittooteid turule laskvad ettevõtjad peavad rakendama nõuetekohast hoolsust, st tegema riskihindamise, millega tagatakse, et ELi turule lastakse ainult seaduslikult üles töötatud puitu (ülestöötamise riigis kohaldatavaid õigusakte järgides üles töötatud puit) ja sellest valmistatud puittooteid; 3.määrusega kohustatakse juba ELi turule lastud puidu ja puittoodetega kauplejaid pidama arvestust oma tarnijate ja klientide üle (jälgitavuse nõue).

ELi puidumäärus on esimene Euroopa Liidu tasandi õigusakt, mis hõlmab nõuetekohase hoolsuse rakendamise kohustust ehk ettevõtete sotsiaalse vastutuse peamist põhimõtet kestliku arengu valdkonnas, mis on kooskõlas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni ettevõtluse ja inimõiguste juhtpõhimõtetega. Kooskõlas artikli 20 lõikega 3 vaatas komisjon esimest korda läbi ELi puidumääruse toimimise ja tulemuslikkuse selle rakendamise esimese kahe aasta jooksul. Läbivaatamine tehti hindamise vormis, mis viidi ellu ELi parema õigusloome suuniste kohaselt. See põhines liikmesriikide aruannetel, mis käsitlesid ajavahemikku 2013. aasta märtsist 2015. aasta veebruarini, ja nende seni ELi puidumääruse kohaldamisel saadud kogemustel. Komisjon avaldas oma aruande 18. veebruaril 2016. Kuigi see piiratud ajavahemik oli ELi puidumääruse toimimise ja tulemuslikkuse täielikuks hindamiseks ebapiisav, eriti kuna nõuetekohase hoolsuse rakendamise nõue oli üsna uus, jõuti aruandes järeldusele, et ELi puidumääruse rakendamine ja täitmise tagamine oli esimesel kahel aastal aeglane ja ebaühtlane ning jäi puudulikuks. Hindamise ajal ei täitnud kõik liikmesriigid kõiki oma ELi puidumäärusest tulenevaid kohustusi. Tõendid näitavad, et ettevõtjad olid järk-järgult hakanud oma nõuetekohase hoolsuse kohustust täitma ning et ELi tööstusharu ja tarbijate teadlikkus ebaseadusliku raie probleemist oli paranenud. Siiski ei aidanud määruse ebaühtlane rakendamine ja täitmise tagamine kahel esimesel kohaldamisaastal luua võrdseid võimalusi. Et tagada selle tulemuslik ja tõhus kohaldamine, peavad nii liikmesriigid kui ka erasektor tegema rohkem jõupingutusi. Neid tulemusi kasutati ELi puidumääruse rakendamise ja kohaldamise edasiseks parandamiseks, milleks i) edendati liikmesriikide ja komisjoni koostööd ning jagati teavet FLEGTi ja ELi puidumääruse eksperdirühma koosolekutel; ii) töötati välja uusi juhenddokumente või ajakohastati olemasolevaid ning iii) avaldati iga kahe kuu tagant ülevaateid ELi puidumäärusega seotud teemadel. 3.Aruanded ELi puidumääruse kohta Vastavalt artikli 20 lõikele 1 peavad liikmesriigid ja EMP/EFTA riigid (edaspidi „riigid“) esitama komisjonile iga teise aasta 30. aprilliks (pärast 3. märtsi 2013) aruande ELi puidumääruse kohaldamise kohta viimase kahe aasta jooksul. Need aruanded on ELi puidumääruse rakendamise jälgimise, arengusuundade või probleemide ja võimalike lahenduste kindlakstegemise ning riikide vahel ja muude sidusrühmadega teabe jagamise tähtis vahend. 4.Rakendamise hetkeseis 4.1Pädevate asutuste määramine Artikli 7 lõike 1 kohaselt peavad riigid määrama ühe või mitu pädevat asutust, kes vastutavad eelkõige kindla aja tagant ELi puidumääruse ettevõtjatepoolse järgimise kontrollimise eest, nagu on sätestatud artiklis 4 (ebaseaduslikult ülestöötatud puidu või sellest valmistatud puittoodete ELi turule laskmise keeld ja kohustus kehtestada nõuetekohase hoolsuse süsteem) ja artiklis 6 (elemendid, mida nõuetekohase hoolsuse süsteem peab sisaldama). Kõik aruandvad riigid esitasid üksikasjalikku teavet määratud pädevate asutuste kohta . Määratud asutuste institutsiooniline struktuur, õiguslikud volitused ja staatus erinevad riigiti nende erineva õigusliku ja institutsioonilise raamistiku tõttu. Aruannete kohaselt vastutavad 21 riigis imporditud puidu puhul ettevõtjate kontrollimise eest ainsana pädevad asutused; omamaise puidu puhul on see nii 19 riigis. Ülejäänud riikides on see ülesanne delegeeritud kas osaliselt või täielikult piirkondlikele pädevatele asutustele. Mõnel juhul võivad teised asutused kontrollide tegemist toetada. 4.2 Karistused Artikli 19 kohaselt peavad riigid kehtestama eeskirjad ELi puidumääruse sätete rikkumise puhul kohaldatavate karistuste kohta. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Riigid peavad võtma ka kõik vajalikud meetmed, et tagada nende eeskirjade rakendamine. Kõik aruandvad riigid esitasid üksikasjalikud andmed oma õigusraamistike kohta. Kõik aruandvad riigid esitasid teavet ELi puidumääruse võimalike rikkumiste eest kohaldatavate karistuste kohta . 13 riigis võidakse selle eest karistada nii haldus- kui ka kriminaalkorras, 10 riigis ainult halduskorras ja kahes riigis üksnes kriminaalkorras. Neli riiki ei täpsustanud karistuste liiki (haldus- ja/või kriminaalkaristused). 21 riigis võib puuduste avastamise korral väljastada teated selle kohta, et ettevõtja peab võtma parandusmeetmeid (edaspidi „parandusmeetmete võtmise teade“). Need aitavad ettevõtjatel enne korduskontrolli oma nõuetekohase hoolsuse süsteeme kohandada. Neid võib kombineerida ajutiste meetmetega, nagu puidu konfiskeerimine või selle turule laskmise keelamine. 25 riiki esitasid andmed ELi puidumääruse rikkumise korral kohaldatavate trahvide kohta; trahvid ulatuvad 14 eurost piiramata summas trahvideni (vt joonis 1). Suurimad teatatud trahvid on seotud ebaseaduslikult ülestöötatud puidu ja sellest valmistatud puittoodete ELi turule laskmise keeluga: -kuni 100 000 eurot: Austria, Bulgaaria, Horvaatia, Küpros, Kreeka, Leedu, Madalmaad, Malta, Poola, Portugal, Rootsi, Saksamaa (halduskaristused), Slovakkia, Sloveenia ja Ungari; -kuni 1 000 000 eurot: Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Läti, Prantsusmaa ja Tšehhi Vabariik; -üle 1 000 000 euro: Belgia, Eesti, Saksamaa (kriminaalkaristused) ja Ühendkuningriik. Taani teatas, et ei ole piirmäära kehtestanud. Soomes ja Rootsis põhinevad trahvid õigusrikkujate tuludel. Puidu või puittoo(de)te konfiskeerimisest kui võimalikust karistusest teatas 19 riiki, samal ajal kui 10 riiki võivad peatada kauplemisloa.

ELi puidumääruse rikkumist karistatakse vangistusega 15 riigis, kusjuures 10 aastat on kõige pikem (Kreeka) ja 30 päeva (Luksemburg) kõige lühem võimalik maksimaalne vabadusekaotus. Joonis 1. ELi puidumääruses sätestatud nõuetekohase hoolsuse rakendamise kohustuse, ebaseaduslikult üles töötatud puidu ja sellest valmistatud puittoodete turule laskmise keelu ning kogu tarneahela jälgitavuse nõude rikkumiste tagajärjel ettevõtjatele määratud maksimaalsed rahalised karistused*, kui need on esitatud. Kreekat ja Rootsit puudutavad arvandmed esitati vastuses täiendava teabe taotlustele. *Ühendkuningriigis on maksimumkaristuseks piiramata summas trahv, nii on ka kriminaalkaristuste puhul Saksamaal (esitatud arvandmed käivad ainult halduskaristuste kohta). Enamiku nende riikide puhul, kes esitasid andmeid võrreldavate õigusaktide kohta (nt FLEGTi määruse või looduslike liikidega kauplemist käsitleva määruse rakendamise seadused), on ELi puidumääruse rikkumiste eest ette nähtud trahvid ligikaudu sama suured kui võrreldavate õigusaktide rikkumiste eest määratavad trahvid. 4.3Ettevõtjate, kauplejate ja järelevalveorganisatsioonide kontrollimine 4.3.1. Ettevõtjate hinnanguline arv Ettevõtjate hinnangulise koguarvu esitas 22 riiki (vt tabel 1). Tähtis on märkida, et kuigi see ei ole ELi puidumääruse kohane nõue, nõuavad mõned riigid ettevõtjate registreerimist. Teiste riikide esitatud hinnangulised arvud põhinevad eri allikatel (tolli andmed ja muud riiklikud andmebaasid või registrid, sealhulgas raieload). Peale selle oleneb ettevõtjate arv iga riigi puidutööstuse suurusest ja riigi metsandussektori struktuurist. Lisaks ei ole andmed ettevõtjate arvu kohta alati vahetult võrreldavad, kuna mõned hinnangulised andmed võivad hõlmata üksnes aktiivseid ettevõtjaid, samal ajal kui teised hõlmavad ettevõtjaid, kes ei pruugi enam aktiivselt tegutseda. Ettevõtjad võivad samuti erineda suuruse, tarneahelate riskitaseme, puiduimpordi sageduse ja koguste ning imporditud puidu väärtuse poolest. Tabel 1. Puitu ELi turule laskvate ettevõtjate hinnanguline arv riikide kaupa Riik Omamaine Imporditud Austria 145 000 6 000 Belgia teadmata teadmata Bulgaaria 4 013 teadmata Horvaatia 50 5 000 Küpros 63 781 Tšehhi Vabariik 300 000 2 500 Taani 28 000 3 800 Eesti 10 000 450 Soome 350 000 2 000 Prantsusmaa 5 000 14 000 Saksamaa 2 000 000 25 000 Kreeka 1 930 604 Ungari 46 700 2 674 Iirimaa teadmata teadmata Itaalia täpsustamata täpsustamata Läti 140 000 290 Leedu 25 940 800 Luksemburg 200 245 Malta teadmata 750 Madalmaad 100 4 900 Norra 120 000 5 000 Poola 45 73 Portugal 2 525* 853* Rumeenia 4 372 162 Slovakkia 9 700 teadmata Sloveenia 460 1 423 Hispaania 1 000 11 000 Rootsi 100 4 500 Ühendkuningriik teadmata 6 000 *Registreeritud ettevõtjate tegelik arv. 4.3.2. Ettevõtjate ja kauplejate kontrollimise kavad Artikli 10 kohaselt peavad riigid koostama kontrollikavad ja need korrapäraselt läbi vaatama, kohaldades riskipõhist lähenemisviisi, kusjuures uue teabe, sealhulgas põhjendatud kahtluste alusel võib teha lisakontrolle. Neil on ka kohustus säilitada nende kontrollide protokollid (artikkel 11). Kõik riigid kinnitasid selliste kavade olemasolu, ehkki Bulgaaria teatas vaid omamaist puitu käitlevate ettevõtjate kontrolli kavast; enamik riike ei esitanud täpsema võrdluse tegemiseks piisavalt andmeid. Belgia teatas, et ressursside piiratuse tõttu eelistati kontrollide kavandamisele kaebuste käsitlemist . Kontrollitavate ettevõtjate kindlaksmääramiseks kasutasid riigid peamiselt tolliandmeid ja oma ettevõtjate registreid. Kõik riigid võtavad oma riskipõhiste kontrollikavade koostamisel arvesse mitut riskikriteeriumi, muu hulgas ülestöötamise riik, toode, liigid ja kolmandate isikute esitatud kahtlused (vt joonis 2). Joonis 2. Riikide poolt kontrollide kavandamisel arvesse võetud riskikriteeriumid

4.3.3. Ettevõtjate kontrollimine 2015. aasta märtsist kuni 2017. aasta veebruarini kontrollisid pädevad asutused omamaist puitu turule laskvaid ettevõtjaid kokku rohkem kui 17 700 korral ja imporditud puitu turule laskvaid ettevõtjaid peaaegu 2 800 korral. Omamaise puidu puhul tegi 20 riiki 80 % või rohkem kavandatud kontrollidest ja imporditud puidu puhul tegid seda 22 riiki (vt A lisa). Omamaist puitu käitlevate ettevõtjate kontrollide arv erines riigiti märkimisväärselt, sest mõni riik teatas tuhandetest kontrollidest ja teised vähestest või mitte ühestki kontrollist. Mõnes riigis on ELi puidumääruse kohased kontrollid osa metsamajanduse eest vastutavate ametiasutuste tehtavatest kontrollidest. Nendel juhtudel esitasid riigid kontrollide arvu kohta erisugust teavet (nt Saksamaa ei esitanud ühtegi kontrollikava või kontrollide arvu, kuid esitas kohaldatud karistuste arvu). Belgia, Horvaatia, Iirimaa, Madalmaad, Malta ja Ühendkuningriik ei kontrollinud omamaist puitu käitlevaid ettevõtjaid, esitades mitu põhjust, sealhulgas piiratud omamaine tootmine. Lisaks eespool nimetatud riskikriteeriumidele teatasid riigid ka kontrollide tegemisest konkreetsetes tähtsamates valdkondades, nt Ukrainast eksporditud ümarpuit (Ukraina ametiasutuste kehtestatud ekspordikeelu tõttu), omamaine küttepuit (Ungari), import ELi kandidaatriikidest / potentsiaalsetest kandidaatriikidest ja suure riskiga import Brasiiliast, Hiinast, Indoneesiast, Kamerunist, Malaisiast, Myanmarist/Birmast, Taiwanist, Ukrainast, Valgevenest, Venemaa Föderatsioonist ja Vietnamist, konkreetsed tooted (saematerjal, paberimass, põrandapuit, spoon, vineer, küttepuit, ümarpuit, mööbel) ja konkreetsed liigid, nagu tiikpuu ja tamm.



4.3.4. Kauplejate kontrollimine Kauplejaid ja nende jälgitavuse nõude täitmist kontrollis 19 riiki, kontrollide arv ulatus ühest (Luksemburg, Prantsusmaa, Taani) 747ni (Küpros). 4.3.5. Põhjendatud kahtlused Vastavalt artikli 10 lõikele 2 võib lisaks riskipõhiste kavade alusel tehtavatele kontrollidele teha kontrolle ka juhul, kui pädeval asutusel on asjakohast teavet, sealhulgas põhjendatud kahtluste alusel, mida on avaldanud kolmandad isikud seoses ELi puidumääruse ettevõtjatepoolse täitmisega. 14 riiki teatasid, et neile on avaldatud ettevõtjate kohta põhjendatud kahtlusi, seda on peamiselt teinud valitsusvälised organisatsioonid ja tolliasutused (vt joonis 3.) 80 kindlaksmääratud ettevõtjast kontrolliti 69t (86 %) ja 33le neist (umbes 50 %) määrati karistus. Mõnel juhul oli kontrollimine aruande esitamise ajal alles pooleli. Seitsmes riigis avaldati põhjendatud kahtlusi ka kauplejate kohta, seda tegid peamiselt valitsusvälised organisatsioonid ja üldsuse hulka kuuluvad isikud. 64 kindlaksmääratud kauplejast kontrolliti 63 (98 %) ja 16le neist (umbes 25 %) määrati karistus. Joonis 3. Riigid, kus avaldati ettevõtjate kohta põhjendatud kahtlusi, kontrollitud ettevõtjate arv ja määratud karistused 4.3.6. Kontrollide tulemusena võetud nõuete täitmise tagamise meetmed Omamaise puidu turulelaskmisega seotud nõuetekohase hoolsuse puuduliku rakendamise tõttu väljastati 583 parandusmeetmete võtmise teadet, milles nõuti ettevõtjatelt oma nõuetekohase hoolsuse süsteemides paranduste tegemist (3 % kontrollidest), määrati 269 karistust (1,5 % kontrollidest), võeti 154 muud meedet (1 % kontrollidest) ja algatati üks kohtuasi. Imporditud puidu puhul väljastati 483 parandusmeetmete võtmise teadet (17 % kontrollidest), määrati 103 karistust (4 % kontrollidest), võeti 277 muud meedet (10 % kontrollidest) ja algatati viis kohtuasja. Ebaseaduslikult üles töötatud omamaise puidu turulelaskmise keelu rikkumiste peale esitati 189 parandusmeetmete võtmise teadet (1 % kontrollidest), määrati 628 karistust (3,5 % kontrollidest), kohaldati 197 muud meedet (1 % kontrollidest) ning algatati 20 kohtuasja. Imporditud puidu puhul väljastati 22 parandusmeetmete võtmise teadet (1 % kontrollidest) ja määrati 27 karistust (1 % kontrollidest). Omamaise puidu liikumise jälgitavusega seotud probleemide tõttu väljastati kauplejatele 144 parandusmeetmete võtmise teadet (1 % kontrollidest), määrati 95 karistust (0,5 % kontrollidest) ja kohaldati 190 muud meedet. Imporditud puidu puhul väljastati kauplejatele 20 parandusmeetmete võtmise teadet (1 % kontrollidest), määrati 4 karistust ja võeti 9 muud meedet. Enamik karistusi on seotud omamaise puiduga (vt joonis 4).

Joonis 4. Määratud karistuste koguarv nende riikide arvestuses, kes teatasid karistuste määramisest 4.3.7. Järelevalveorganisatsioonide kontrollimine Vastavalt ELi puidumääruse artikli 8 lõikele 4 ja komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 607/2012 (milles käsitletakse nõuetekohase hoolsuse süsteemi üksikasjalikke eeskirju ning järelevalveorganisatsioonide suhtes tehtavate kontrollide sagedust ja laadi) artikli 6 lõikele 1 peaksid pädevad asutused kontrollima oma riigis registreeritud järelevalveorganisatsioone vähemalt kord iga kahe aasta tagant. Kuni aruandeperioodi lõpuni (2017. aasta märts) oli ELis 13 tunnustatud järelevalveorganisatsiooni . Pädevad asutused kontrollisid kõiki järelevalveorganisatsioone (välja arvatud ICILA S.R.L Itaalias), mida tuli aruandeperioodil kontrollida, ja ühegi kontrolli tulemusel ei teavitatud komisjoni probleemidest, mille tõttu võidaks järelevalveorganisatsioonina tunnustamine tühistada. 4.4. FLEGTi vabatahtlikud partnerluslepingud – panus ELi puidumääruse rakendamisse ja täitmise tagamisse Praeguseks on sõlmitud kuus vabatahtlikku partnerluslepingut Ghana, Indoneesia, Kameruni, Kesk-Aafrika Vabariigi, Kongo ja Libeeriaga. Läbirääkimisi peetakse veel üheksa partnerriigiga: Côte d’Ivoire, Gabon, Guyana, Honduras, Kongo Demokraatlik Vabariik, Laos, Malaisia, Tai ja Vietnam. Praegu kasutab ainult Indoneesia ELiga kauplemisel FLEGT-litsentsimissüsteemi, mis võeti kasutusele 15. novembril 2016. FLEGTi tegevuskava kohta 2016. aastal avaldatud hinnangu kohaselt on vabatahtlikud partnerluslepingud andnud üldiselt häid tulemusi paranenud juhtimise ja reformitud õigusliku aluse näol, eriti tulemuslike paljusid sidusrühmi hõlmavate osalemisprotsesside loomise, suutlikkuse arendamise, suurema läbipaistvuse, teadlikkuse suurendamise ja poliitilise dialoogi abil. Lisaks on vabatahtlike partnerluslepingute raames välja töötatud puidu seaduslikkuse tagamise süsteemid, mille abil saab kontrollida, kas puittooted vastavad vabatahtliku partnerluslepingu partnerriigi siseriiklikele õigusaktidele. Kuigi need jõupingutused ei ole mujal peale Indoneesia veel tulemusi andnud, on FLEGT-litsentsiga puidu liikumise suhtes juba võetud meetmed lihtsustanud mõningal määral ELi puidumääruse nõuete täitmist partnerriikides. Riikide vastuste põhjal märkis vaid neli riiki 22st riigist, kes esitasid aruande selle kohta, kuidas vabatahtlikud partnerluslepingud aitavad vähendada ebaseaduslikult üles töötatud puidu ja sellest valmistatud puittoodete esinemist ELi turul, et Indoneesia FLEGT-litsentsimissüsteem juba hõlbustab ELi puidumääruse järgimist ja võib vähendada kontrollide arvu. Teised aga loodavad, et see juhtub tulevikus. Aruandluse käigus märkis kuus riiki, et seni puuduvad usaldusväärsed tõendid selle kohta, kas ja kuidas vabatahtlikud partnerluslepingud ELi puidumääruse rakendamisele ja täitmise tagamisele kaasa aitavad. FLEGTi protsessidest saadud teadmisi ja kogemusi pidas ELi puidumääruste kohaste kontrollide jaoks kasulikuks kaks riiki, kuid üks riik märkis, et vabatahtlike partnerluslepingute kohta kättesaadav teave on ELi puidumääruse kohaste kontrollide kontekstis liiga üldine ja et rikkumisjuhtumite kohta tuleks esitada rohkem teavet. 14 riiki teatas, et mõju oli väike või puudus üldse, ja üheksa neist selgitas, et nende kaubavahetus vabatahtliku partnerluslepingu riikidega oli minimaalne või olematu. Mis puutub ELi puidumääruse rakendamisele ja täitmise tagamisele kaasaaitamisele, siis riikide hinnangud vabatahtliku partnerluslepingu protsesside võimaliku tähtsuse kohta (nii sõlmitud kui ka läbiräägitavad lepingud) erinesid märkimisväärselt olenevalt kauplemisriski positsioonist. Indoneesia, Kameruni, Kongo, Kongo Demokraatliku Vabariigi, Malaisia ja Vietnamiga seotud vabatahtliku partnerluslepingu protsesse peetakse kõige sagedamini väga tähtsaks või keskmiselt tähtsaks, neile järgnevad Côte d’Ivoire, Gabon, Kesk-Aafrika Vabariik ja Tai. Teiste vabatahtlike partnerluslepingute võimalikku tähtsust peeti enamasti väheseks. On mõningaid erandeid – näiteks mõni vabatahtlik partnerlusleping, mille tähtsus võib olla suur ainult ühe või kahe riigi jaoks. Pädevad asutused on määranud ELi puidumääruse rakendamise ja täitmise tagamise seisukohast prioriteetsete riikidena kindlaks mitu muud riiki, kes ei osale vabatahtliku partnerluslepingu protsessis, sealhulgas Brasiilia, Hiina, Ukraina ja Venemaa. 4.5. Koostöö ELi puidumääruse rakendamisel ja täitmise tagamisel Artikliga 12 soodustatakse koostööd, et tagada ELi puidumääruse järgimine ja teabe vahetamine kontrollide käigus avastatud tõsiste puuduste ja riigi tasandil määratud karistuste kohta. 26 riiki teatasid, et teevad teabe vahetamiseks või ühiskontrollide kooskõlastamiseks koostööd riiklike ametiasutustega, eelkõige tolli- ja maksuametite, CITESi asutuste ning politsei- või muude järelevalveasutustega. Lisaks teatasid 19 riiki koostööst muude pädevate asutuste ja ELi institutsioonidega. See seisnes peamiselt ELi puidumääruse ja FLEGTi eksperdirühma koosolekutel osalemises, komisjoni poolt veebisaidil capacity4dev hallatava ELi puidumääruse ja FLEGTi pädevate asutuste veebiplatvormi kasutamises, koostöö tegemises komisjoniga ning Põhjamaade ja Balti riikide koostöös osalemises. 16 riiki teatasid teabe vahetamisest ELi-väliste riikide, eelkõige Ameerika Ühendriikide asutustega ning valitsusväliste organisatsioonidega. 4.6. ELi puidumääruse rakendamiseks ja täitmise tagamiseks kättesaadavad ressursid ELi puidumääruse rakendamiseks ja täitmise tagamiseks pädevate asutuste käsutuses olevad inim- ja rahaliste ressursside hulk oli riigiti väga erinev, kuid riikide esitatud andmete erineva üksikasjalikkuse tõttu on teatatud ressursside hulka keeruline võrrelda. Inimressursside hulk ulatus imporditud puidu valdkonnas kõigest ühest kaheksandikust (0,125) täistööaja ekvivalendist kaheksa täistööaja ekvivalendini ja omamaise puidu valdkonnas ühest kaheksandikust (0,125) täistööaja ekvivalendist 20 täistööaja ekvivalendini, ehkki mitmes riigis toetavad põhipersonali lisatöötajad. Olemasolevate rahaliste vahendite hulk on väga erinev, sest mõnes riigis (näiteks Belgias) on eelarve väga piiratud, samal ajal kui teistes riikides ei ole eelarve ülempiiri määratud (nt Saksamaa). 5.Tehniline abi ettevõtjatele ja nende suutlikkuse arendamine

Aruandeperioodil pakkusid 23 riiki ettevõtjatele abi ja koolitust, peamiselt kursuste, loengute või seminaridena, millele järgnes teabe edastamine interneti teel. Seitse riiki teatasid ka, et ettevõtjatele pakkusid koolitust valitsusvälised organisatsioonid ja et abi hõlmas ka veebiteavet, õpitubasid, kursusi, trükiseid ja üldisi nõuandeid ELi puidumääruse nõuete kohta. Aruannetes esitatud ettevõtjate arv oli riigiti erinev, ulatudes 23st (Norras) kuni 2 500ni (Saksamaal). Koolitust saanud mikro- ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) osakaal ulatus alates 42 %st (Hispaania) kuni 100 %ni (Küpros, Läti, Malta, Portugal, Tšehhi Vabariik); keskmiselt 88 % koolitust saanud ettevõtjatest olid VKEd. 6.Teavitusmeetodid Pädevad asutused kasutasid sidusrühmadele teabe jagamiseks kõige sagedamini veebisaite (23 riiki), koosolekuid/konverentse/seminare (18 riiki), e-kirju (15 riiki), telefoni (12 riiki) ja muid meetodeid (15 riiki). Pädevad asutused suurendasid ettevõtjate (13 riiki), kauplejate (9 riiki), tööstusharu organisatsioonide (7 riiki) ja üldsuse teadlikkust (6 riiki). Peamiselt valitsusvälistelt organisatsioonidelt (9 riiki), ettevõtjatelt (8 riiki) ja kauplejatelt (6 riiki) saadud kahtlustele ja kaebustele vastati kõige sagedamini e-kirja teel (16 riiki). 7.Järeldused Käesolev teine aruanne ELi puidumääruse rakendamise kohta näitab neli aastat pärast selle kohaldamise algust pidevat edenemist. ELi puidumääruse ametlikke nõudeid täidavad peaaegu kõik riigid . Aruandeperioodil on kontrollide ja ELi puidumääruse rikkumise eest kohaldatud karistuste arv märkimisväärselt suurenenud. Hoolimata selgetest edusammudest on vaja jätkata jõupingutusi, et tagada ELi puidumääruse ühtne ja tõhus kohaldamine riikides. Ebaühtlane rakendamine võib mõjutada nii õigusaktide tulemuslikkust kui ka turuosaliste võrdseid võimalusi. Mitmes riigis oli kontrollide arv võrreldes ettevõtjate arvuga suhteliselt väike, olles väidetavalt tunduvalt väiksem kui kogu tootmisharule tõeliselt hoiatava mõju saavutamiseks vajalik tase. Lisaks tuleks teha suuremaid jõupingutusi, et tehtud kontrollide ulatus ja kvaliteet kajastaks kogu ELis ühtsemat strateegiat. 2017. aastal saatis komisjon Belgiale märgukirja seoses tema pädevate asutuste tehtud kontrollide arvu ja kvaliteediga ning Slovakkiale põhjendatud arvamuse karistuseeskirjade kohta, mida kohaldatakse ELi puidumääruse sätete rikkumise korral imporditud puidu puhul. Komisjon peab ka mitme liikmesriigiga kahepoolseid dialooge ELi puidumääruse rakendamise üle. Kuigi mõnes riigis on tehtud edusamme, ei vasta pädevate asutuste praegune tehnilise suutlikkuse tase ja neile eraldatud ressursside hulk (nii töötajad kui ka raha) alati vajadustele ja neid tuleb enamikus liikmesriikides tugevdada, et vastavuskontrollide arvu suurendada ja kvaliteeti parandada. Liikmesriikide kogemustele tuginedes on tõendid vabatahtlike partnerluslepingute kaasabi kohta ELi puidumääruse rakendamisel endiselt piiratud, arvestades eelkõige seda, et praegu väljastab FLEGT-litsentse ainult üks vabatahtliku partnerluslepingu partnerriik, st Indoneesia. Sellest hoolimata, nagu ilmneb FLEGTi tegevuskava kohta antud hinnangust, on vabatahtlikud partnerluslepingud ELi puidumääruse rakendamisele mõnevõrra kaasa aidanud, parandades juhtimist. 8. Järgmised sammud Komisjon jätkab ELi puidumääruse teemaliste suuniste täiendamisel vajaduse korral koostööd liikmesriikidega, et saavutada ELi puidumääruse ühtne kohaldamine ja hõlbustada selle rakendamist ettevõtjate jaoks. Komisjon jätkab ka teabevahetuse lihtsustamist ning aitab eksperdirühma koosolekutel ja pädevate asutuste teabevahetusplatvormi kaudu ühtlustada pädevate asutuste nõuete täitmise tagamise meetodeid. See hõlmab teabe kogumist ja analüüsi juhtumite kohta, mis võivad vajada pädevate asutuste eritähelepanu, tuginedes nii ELis kui ka väljaspool ELi asuvates riikides avalikult kättesaadavale teabele ja konkreetsetele aruannetele. Komisjoni kasutusele võetud uus keskkonnapoliitika rakendamise läbivaatamise vahend TAIEX Environmental Implementation Review Peer 2 Peer pakub lisavõimalust toetada liikmesriike teadmiste ja kogemuste vahetamisel. Komisjon jätkab koostöös liikmesriikide ja asjaomaste sidusrühmadega ELi puidumääruse rakendamise parandamiseks lisavahendite otsimist. Lisaks tehakse praegu kaubandusanalüüsi, et hinnata suundumusi ja mudeleid ning teha kindlaks liigid, tooted ja kaubateed, mille suhtes pädevad asutused peaksid eriti tähelepanelikud olema. Koostatakse ka liikmesriikide ELi puidumääruse ja FLEGTi määruse rakendamist käsitlevate õigusaktide analüüsi, et teha kindlaks parimad tavad ja võimalikud parandamist vajavad valdkonnad. Komisjon algatab ka uuringu ELi puidumääruse kohustuste kohaldamise kohta eri tegevusalasid esindavate ettevõtjate poolt. Selle eesmärk on kindlaks teha parimad tavad, probleemid ja puudused, võttes arvesse nõuetekohase hoolsuse süsteemide kohaldamise kvaliteetseid ja kulutõhusaid tavasid, ning analüüsida halduskulusid ning ELi puidumääruse järgimise muud mõju tööstusele, eriti VKEdele. Vabatahtlike partnerluslepingute puhul on veel võimalusi suurendada koostoimet ELi puidumäärusega, et vabatahtliku partnerluslepingu rakendamine riikides, kus FLEGT-litsentsimissüsteem veel ei toimi, hõlbustaks ELi puidumääruse rakendamise seisukohast olulise teabe kättesaadavust. See teine aruandlus on võimaldanud kindlaks teha aruandevormi lisapuudusi. Seetõttu võidakse 2019. aasta aruandevorm uuesti läbi vaadata, et veelgi suurendada andmete võrreldavust, eelkõige seoses artiklitega 10, 12 ja 19. Komisjon kaalub järgmiseks aruandlustsükliks elektroonilise aruandlusplatvormi loomist, et suurendada tõhusust ja lihtsustada liikmesriikide tööd.



A LISA Kavandatud ja tehtud eri liiki kontrollide arv riikide kaupa (need võivad tähistada üksikkontrolle või kontrollitud ettevõtjate arvu). (Legend: kavandatud: kavandatud kontrollid, tehtud: tehtud kontrollid, kaugkntr: dokumentide kaugkontroll; dok kohapln kntr: dokumentide kohapealne kontroll, tootekntr: toodete kohapealne kontroll, kombi: dokumentide ja toodete kohapealne kontroll).