Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase tootespetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine

(2022/C 193/07)

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51 annab käesoleva dokumendi avaldamine õiguse esitada muutmistaotluse suhtes vastuväiteid kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlemine kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga.

„Agneau de lait des Pyrénées“

ELi nr: PGI-FR-0665-AM01 – 21.5.2021

KPN ( ) KGT (X)

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

AREOVLA Europarc – 3 bis Avenue Léonard de Vinci 33608 Pessac Cedex FRANCE

Tel +33 556008450

Faks +33 556819280

E-post: areovla@gmail.com

AREOVLA on mitut lambatootjat esindavatest sektsioonidest koosnev ühing, mille liikmed on „Agneau de lait des Pyrénées“ tootjad, tootjaorganisatsioonid ja tapamajad. Ühing on seega pädev esitama tootespetsifikaadi muutmise taotlust.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

☒ Toote nimetus

☒ Toote kirjeldus

☒ Geograafiline piirkond

☒ Päritolutõend

☒ Tootmismeetod

☒ Seos piirkonnaga

☒ Märgistus

☒ Muu: kontrollistruktuuride ajakohastamine, riiklikud nõuded, lisad.

4. Muudatus(t)e liik

☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline

☐ Sellise registreeritud kaitstud päritolunimetuse (KPN) või kaitstud geograafilise tähise (KGT) tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline ja mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud.

5. Muudatus(ed)

5.1. Punkt „Toote nimetus“

Nimetus „Agneau de lait des Pyrénées“ on muudetud nimetuseks „Agneau des Pyrénées“, et lisada peale piimatalle ka vanem ja raskem tall, keda üldiselt nimetatakse lihatõugu talleks.

Tootespetsifikaadi niisugune muudatus puudutab koonddokumendi punkti 1 „Nimetus(ed)“.

5.2. Punkt „Toote kirjeldus“

Selle punkti sissejuhatavat lauset „Käesolev spetsifikaat käsitleb värsket talleliha, nagu see on määratletud 17. märtsi 1992. aasta dekreedi artiklis 2“ muudetakse järgmiselt: „Käesolev tootespetsifikaat käsitleb värsket talleliha, mis on saadud Püreneede eri kohalikest tõugudest, kelle ühiseks eripäraks on kohandumine nn raskete piirkondadega.“

See muudatus on seotud taotletava muudatusega, mille eesmärk on lisada nn lihatõugu talled.

Järgmine lõik jäetakse välja:

„Püreneede piimatall on väga eripärane toode, mis eristub silmatorkavalt teistest Prantsusmaal toodetavatest talledest (lihatõugu talled on vanemad talled, keda on toidetud emapiima ja teraviljaga). Talled kuuluvad kohalikesse maa- või piimatõugudesse. Kuna talled toituvad üksnes emapiimast, on nende liha mahlane ja veidi rasvasem kui lihaloomadel. Piim söödana ja tallede vanus mõjutavad ka toore liha värvust, mis on valge või kergelt roosakas.“

See lõik ei ole enam asjakohane, sest selles kirjeldatakse piimatalle eripära ja tunnustamistaotluse esitamise ajal oli see ainus tall, kellele võis KGTd taotleda.

Välja on jäetud järgmine lõik:

„2.2. Turustatavate toodete esitlemine Piimatalle puhul: — väga noor liha: kuni 45 päeva vanune tall — Rümba mass: 4,5–11 kg — Lihaste areng: — heleroosa värvus, — õrn liha. Rümpi pakutakse alati koos rasvikuga.“

Selles lõigus sisalduv teave sõnastatakse ümber lõiguna, millesse on lisatud lihatõugu talle kirjeldus. Väljapakutud sõnastus on järgmine:

„Tall nimetusega „Agneau des Pyrénées“ on olenevalt kasvatusajast kas „piimatall“ või lihatõugu tall:

— piimatall on noor tall. Sellel tallel, keda kasvatatakse maksimaalselt 45 päeva ja toidetakse ainult emapiimaga, on rümp, mis kaalub 4,5–11 kg, olenevalt sellest, kuidas seda pakutakse, ja selle rasvasusklass on 2 või 3. Toores liha on roosa kuni heleroosa värvusega. Tegemist on hooajatootega, sest talled tapetakse ajavahemikul 15. oktoobrist 15. juunini,

— lihatõugu tall on raskem tall, kes tapetakse 60–160 päeva vanusena ja keda toidetakse emapiimaga vähemalt 60 esimese päeva jooksul. Tema rümp kaalub 13–22 kg, lihakusklass on R või O ja rasvasusklass on 2 või 3. Toorele lihale on iseloomulik roosa värvus ning tihke kuni väga tihke rasv, mis on valge kuni kergelt värvunud.“

Piimatalle liha värvus, mis esialgse sõnastuse kohaselt oli „valge või õrnalt roosakas“, on muudetud sõnastuse kohaselt „heleroosa“, et võtta arvesse tavasid. Valge lihaga tallede tootmine võib tähendada tootmismeetodeid, mis on loomade heaolu seisukohast ebasoodsad, eelkõige seoses sööda (puudub juurdepääs söödale) ja loomade tervisega (aneemia ja rauapuuduse oht), kuid piimatallede tootmise puhul ei ole see nii, sest nende puhul on näksimine lubatud.

Kaitstud geograafiline tähis „Agneau des Pyrénées“ hõlmab seega kohalikest Püreneede tõugudest tallesid samas geograafilises piirkonnas, kuid neid on kasvatatud kahe erineva vanuseni ja emapiimal põhineva söödaga. Kaitstud geograafilise tähise laiendamine lihatõugu talledele võimaldaks tunnustada kõikide Prantsuse Püreneede lambakasvatajate oskusteavet. Lihatõugu tall on ka tüüpiline tall, keda Prantsuse Püreneede territooriumil toodetakse. Nende Püreneede maatõugudesse kuuluvate tallede lihakusklassid R ja O ning rasvasusklass 2 või 3 on nende erilisele piklikule rümbale iseloomulikud. Tallede toitmine emapiimaga ning söödarežiimi täiendamine ja lõpuleviimine teraviljasöödaga ning tallede noorus (maksimaalselt 160 päeva) võimaldab saada roosa liha ja tihke kuni väga tihke rasvkoe.

Välja on jäetud järgmine lõik:

„2.1. Turustatavate toodete omadused Tegemist on lihaga, mida iseloomustab selle toores ja väga hele värv, õrnus ning kiulisem ja mahlasem tekstuur. Püreneede piimatall on tuntud ka selle poolest, et lambaliha maitse ei ole nii tugev kui lihatõugu talledel (kes tapetakse vanemana). Eelkõige puudub neil nn kasukamaitse, mis on vähemalt mingil määral hoomatav lihatõugu loomade liha puhul.“

Kaitstud geograafiline tähis „Agneau des Pyrénées“ tagab erilise lihatootmise alates sünnist (ja isegi veel varasemast etapist, st karja pidamisest) kuni rümpade väljavalimise ja tükeldamiseni. Samas ei saa see tagada kriteeriume kuumtöödeldud lihale. Need tunnused on tootespetsifikaadist välja jäetud.

Säte, mis on koostatud tabeli kujul ja puudutab toote pakkumist ja tükeldamist:

Terve rümp — Rümp — Lahtilõigatud tükid ja ½ rümpa Tükeldamine — PAD: turustajale tarnitavad tükid, mille puhul on vaja üksnes lihtsat täiendavat tükeldamist — UVC: lõplikult tükeldatud liha alustel, mis on mõeldud iseteenindusletti ja millel kaup on tarbimiseks valmis.

sõnastatakse ümber järgmiselt:

„Toodet „Agneau des Pyrénées“ võib turustada terve rümba või poole rümbana rasvikus või lahtilõigatud tükkidena värskelt või sügavkülmutatult.“

Lahtilõigatud tükid tarnitakse turustajatele tarnitavate tükkidena, mille puhul on vaja üksnes lihtsat täiendavat tükeldamist, või alustel, mis sisaldavad lõplikult tükeldatud liha ja millel kaup on tarbimiseks valmis.“

Lisatud on pakkumine sügavkülmutatuna. Need muudatused võimaldavad näha ette sätted lihatõugu tallede turustamise kohta.

Piimatalled on hooajaline toode, mida toodetakse 15. oktoobrist kuni 15. juunini ning mille tootmise haripunkt on ajavahemikus detsembrist jaanuarini. 80 % talledest toodetakse kolme kuu jooksul ja see pidurdab turustamist. Toote sügavkülmutamine on KGTga toote „Agneau des Pyrénées“ jaoks väga oluline. Sügavkülmutamine, tänu millele säilib toode kauem, võimaldab toodet tarbijale, kes seda nõuab, turustada pikema aja vältel, muutmata samas selles omadusi ja Püreneede loomakasvatustavasid. Sügavkülmutamise meetodid on sätestatud tootmismeetodis.

Järgmised pakkumisviise käsitlevad sätted peatükis 5.1 „Tapmine“ viiakse üle peatükki 2 „Toote kirjeldus“.

Järgmised õigusnormid:

„Püreneede piimatallede terveid rümpasid võib pakkuda erineval viisil. Kõikide pakkumisviiside ühine joon on see, et rümpi pakutakse koos rasvikuga. Rümba pakkumine Rümba massi vahemikud Ilma peata ja sisikonnaga (*1) 5–10 kg Ilma peata ja ilma sisikonnata (*1) 4,5–8,5 kg Pea ja sisikonnaga (*1) 5,5–11 kg Peaga ja sisikonnata (*1) 5–10 kg

kirjutatakse ümber järgmiselt:

„Nimetust „Agneau des Pyrénées“ kandvate tallede terveid rümpasid, millel on märge „agneau de lait“ (piimatall), võib pakkuda ilma peata ja sisikonnata, kui mass jääb vahemikku 4,5–8,5 kg või ilma peata ja koos sisikonnaga, kui mass jääb vahemikku 5–10 kg. Toote „Agneau des Pyrénées“ terveid rümpasid, millel on märge „agneau de lait“ (piimatall), võib pakkuda ka koos peaga. Peaga ja ilma sisikonnata peab nende rümpade kaal jääma vahemikku 5–10 kg; koos pea ja sisikonnaga peab nende kaal jääma vahemikku 5,5–11 kg.“

Nüüdsest on riigi territooriumil võimalik neid rümpasid müügiks pakkuda koos pea ja sisikonnaga ning koos peaga, kuid ilma sisikonnata (mis oli lubatud ainult ekspordi korral, kui tunnustati KGTd „Agneau de lait des Pyrénées“).

Lisatud on järgmine säte:

„KGTga „Agneau des Pyrénées“ võib turustada ka järgmist rupsi: kogu sisikond, süda, maks, neerud, harknääre, vatsad ja jalad kas värskena või sügavkülmutatult.“

Kaitstud geograafilise tähisega toodetele lisatakse allpool loetletud rups: kogu sisikond, süda, maks, neerud, harknääre, vatsad ja jalad. KGT „Agneau de lait des Pyrénées“ tootespetsifikaadis ei olnud ette nähtud rupsi, välja arvatud rümbaga koos müüdav rasvik, ning seda seetõttu, et KGT tunnustamise ajal oli vähe turustamisvõimalusi. Nüüd on need turustusvõimalused olemas ning see võimaldab taotlusega hõlmatud rupsi paremini väärindada ja teha muudetud KGT – millest saab „Agneau des Pyrénées“ – nähtavamaks.

Tootespetsifikaadi peatüki „Toote kirjeldus“ muudatus mõjutab koonddokumenti punkti „Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus“ seeläbi, et lisatakse lihatall, rupsi turustamine ja sügavkülmutamine.

5.3. Punkt „Geograafiline piirkond“

Geograafilise piirkonna ulatust on muudetud. KGT „Agneau de lait des Pyrénées“ geograafiline piirkond hõlmab Prantsusmaa Pyrénées-Atlantiques’i departemangu kõiki kommuune, mis asuvad Gave de Pau jõest lõunas, ja 10 kommuuni Hautes-Pyrénées’ departemangus. Seda piiritlust on laiendatud järgmiste Prantsusmaa departemangude teatavatele kommuunidele, mis kõik asuvad Püreneede mäestiku piirkonnas:

— Pyrénées-Atlantiques (64)

— Hautes-Pyrénées (65)

— Gers (32)

— Haute-Garonne (31)

— Ariège (09)

— Aude (11)

— Pyrénées-Orientales (66)

Muudetud tootespetsifikaadi projektis on loetletud osaliselt geograafilisse piirkonda kuuluvate departemangude kommuunid: Aude (11), Haute-Garonne (31), Gers (32), Pyrénées Atlantiques (64), Hautes Pyrénées (65), Pyrénées Orientales (66), Ariège (11).

Geograafilist piirkonda on seega laiendatud veel teistelegi Püreneede mäemassiivi kommuunidele, mis asuvad Ariège’i, Aude’i, Haute-Garonne’i, Gers’i, Pyrénées Atlantiques’i, Hautes Pyrénées’ ja Pyrénées-Orientales’i departemangudes. Selle muudatuse eesmärk on täiendada geograafilist piirkonda Püreneede kesk- ja idaosaga. Piirkonna laiendamisega lisatakse kogu „Agneau de Pyrénées“ tootmisterritoorium. Niisugust geograafilise piirkonna ettepanekut õigustab asjaolu, et selles piirkonnas on ajalooliselt kasvatatud ja kasvatatakse praegu Püreneede maatõuge ning et talle „Agneau des Pyrénées“ kasvatatakse piki kogu mäemassiivi. Prantsuse Püreneede selles osas on lambatallede tootmine märkimisväärselt esindatud ning seega hõlmab geograafiline piirkond mäeaheliku kogu Prantsusmaa-poolset nõlva, peegeldades kunagisi ja praeguseid loomakasvatustavasid.

Kogu teave geograafilise piirkonna kirjelduse kohta on tootespetsifikaadi sellest peatükist välja jäetud, sest ei kuulu sinna.

Tootespetsifikaadi peatüki „Geograafiline piirkond“ muutmine mõjutab koonddokumendi punkti 4 „Geograafilise piirkonna täpne määratlus“.

5.4. Punkt „Päritolutõend“

Järgmised õigusnormid:

„Eri ettevõtjad (loomakasvatajad, tootjarühmad, tapamajad, hulgimüüjad ja lihunikud) kasutavad kõiki vajalikke vahendeid, et tagada jälgitavus ja iga turustatava lihatüki geograafiline päritolu.. Need sätted on kokkuvõtlikult esitatud järgmises tabelis. Kõik eespool nimetatud ettevõtjad, kes tegelevad toote tootmisega alates tallede kasvatamisest kuni lihaletini, on allkirjastanud konventsiooni, millega nad kohustuvad järgima sätteid tootmistingimuste ja toote jälgitavuse kohta selle geograafilises piirkonnas.“

jäetakse välja ja asendatakse järgmisega:

„Kõik ettevõtjad, kes on seotud KGT „Agneau des Pyrénées“ tootmistingimustega ja tootmisega, peavad tegutsemisõiguse saamiseks esitama rühmale identimisdeklaratsiooni. Talle päritolu tagatakse toodete identimisega ja kõikides etappides jälgitavust võimaldava süsteemiga. Seda identimist ja jälgitavust on kirjeldatud allpool esitatud tabelis.“

Selline ümbersõnastamine võimaldab anda selgitusi ja tagada jälgitavuse kõikides etappides kogu sektoris.

Jälgitavussüsteemi kirjeldatakse ning see võimaldab anda ülevaate nõutavatest dokumentidest ja registreeringutest ning teabest, mida toote eluea igas etapis (tallede sünd, äraviimine, tapmine, rümpade väljavalimine jm) minimaalselt oodatakse. Need dokumendid on kättesaadavad kontrolli eest vastutavatele ametnikele.

Seda kehtivas tootespetsifikaadis juba sisalduvat jälgitavuse tabelit on ajakohastatud, et:

— lisada praegused tavad lihatõugu tallede puhul;

— lisada tootmismeetodi muudatusi käsitlevad taotlused;

— tugevdada järelevalvet tootmise eri etappide üle;

— eemaldada regulatiivne või üleliigne teave;

— ajakohastada andmeid piimatallede kohta.

Tootespetsifikaadis sisalduvad jälgitavusdokumendi näidised on välja jäetud. Tegemist on kirjeldavate dokumentidega, mis ei hõlma kontrolli ega jälgitavuse tagamist.

Lisatud on tegurid, mis võimaldavad tagada rupsi ja sügavkülmutatud toodete jälgitavuse, välja on jäetud kattuvused üldkohaldatavate õigusnormidega ning kontrollikavas ette nähtud kontrollimenetlusega seotud tegurid.

Toote jälgitavuse süsteem võimaldab tagada tarbijatele, et KGTga „Agneau des Pyrénées“ toote omadused vastavad KGTga sertifitseeritud omadustele. Toote jälgitavus seisneb niisuguse teabe säilitamises, mis on vajalik ja piisav, et määrata kindlaks toote päritolu ja koostis kõikide tootmise, töötlemise ja turustamise etappide kestel. Päritolu tagatakse toodete identimisega ja kõikides etappides jälgitavust võimaldava süsteemiga.

Süsteemiga määratakse kindlaks nõutavad dokumendid ja registreeritavad andmed ning nõutav minimaalne teave toote kõikidel valmistamisetappidel (kasvatamine, äraviimine, tapmine, pakendamine, tükeldamine, sügavkülmutamine).

Ükski selle punkti muudatus ei puuduta koonddokumenti.

5.5. Punkt „Tootmismeetod“

Lisatud on toote „Agneau des Pyrénées“ eluskeem, et anda visuaalne selgitus tootmisetappide kohta.

See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

Peatükkides

5.1 „Kasvatamine“

5.1.1 „Geneetiline päritolu“

muudetakse lauseid

„Emad peavad olema punasepealise manechi (Manech tête rousse), mustapealise manechi (Manech tête noire) või baski-bearni tõust.

Isad valitakse järgmiselt:

— eespool nimetatud maatõugude aretusloomad;

— lubatud on kasutada „lihatõust“ (berrichon du cher, charollais, suffolk ja texel) isaseid.“

järgmiselt:

„Püreneede tall pärineb Püreneede kohalike tõugude isastest ja emastest aretusloomadest: aure et campan, barégeoise, baski-bearni tõug, castilloni tõug, lourdes’i tõug, mustapealine manech, punasepealine manech, montagne noire, roussilloni punane, tarasconi tõug. Piimatalle ema peab olema piimatõust (baski-bearni tõug, mustapealine manech või punasepealine manech); isa peab olema mõnest eespool nimetatud kohalikust tõust, lubatud on kasutada Cheri departemangu berry tõugu ning tõuge charoldres, suffolk ja texel.“

Piimatalle puhul jäävad ema tõud (baski-bearni tõug, mustapealine manech, punasepealine manech) samaks. Piimatallede isade tõugude loetelu on laiendatud nii, et see hõlmaks ka muid Püreneede piirkonna kohalikke tõuge: aure et campan, barégeoise, castilloni tõug, lourdes’i tõug, black world, roussilloni punane, tarasconi tõug lisaks baski-bearni tõule, mustapealisele manechile, punasepealisele manechile, Cheri departemangu berry tõule, charollais’, suffolki ja texeli tõugudele.

Lihatõugu tallede puhul on lubatud ainult järgmised tõud:

aure et campan, barégeoise, castilloni tõug, lourdes’i tõug, montagne noire, roussilloni punane, tarasconi tõug, baski-bearni tõug, mustapealine manech, punasepealine manech. Need on Prantsuse Püreneede tõud, mis vastavad loomakasvatajate tavadele.

On lisatud seitse Püreneede imetavat tõugu, et tootespetsifikaat oleks vastavuses „Agneau des Pyrénées“ tootmisega. Need tõud on Püreneede mäestiku ja mäejalami alade ajaloolised ja praegused tõud, kes kohanevad kergesti raskete piirkondadega ja kellel on tugev Püreneede identiteet. Et lihatõugu tall on tall, kes tapetakse hilja (60–160 päeva vanusena), on aeg piisavalt pikk selleks, et see tall saavutaks – vastupidiselt piimatallele – tähelepanuväärse lihakuse, mis on tootele „Agneau des Pyrénées“ iseloomulik. Kasutades lihatallede saamiseks lihatõuge, nagu Cheri departemangu berry tõug, charollais’, suffolki ja texeli tõud, ei vasta need toote „Agneau des Pyrénées“ kirjeldusele, sest on liiga lihakad ja rasvasemad kui tootele iseloomulik.

Tootespetsifikaadi niisugune muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.2 „Toote kirjeldus“.

5.1.2. Kasvatamismeetod

Kasvatusviisis on tehtud täpsustusi:

„Uted viibivad kogu aasta vältel vaheldumisi kas kogu aeg vabas õhus, kogu aeg laudas või osaliselt vabas õhus ja osaliselt laudas. Uted söövad vähemalt 210 päeva aastas karjamaal.“

See säte võimaldab tagada, et uted peavad tingimata olema vaheldumisi kas kogu aeg laudas, kogu aeg vabas õhus või siis osaliselt laudas ja osaliselt vabas õhus. Uted annavad piima, mis on piimatallede ainus sööt ja millel on nn lihatõugu tallede söödas esmajärguline tähtsus, kusjuures viimaste puhul võib seda hiljem täiendada.

Tootespetsifikaadi niisugune muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.3.1 „Aretuskarja sööt“.

Teraviljade loetelu „mais, oder, tritikale, kaer jne“ on järgmisest sättest välja jäetud: „Talvel olenevad karjatamisvõimalused ilmaoludest, kuid ka siis on rohumaad oluline söödaallikas. Talvel on täienduseks konserveeritud sööt, teravili (mais, oder, tritikale, kaer jne), põhk ja segasööt.“

See loetelu ei võimaldanud kontrolli läbi viia. Seda sätet on täiendatud ka aretuskarja söödaratsioonis lubatud toorainete loeteluga.

Tootespetsifikaadi niisugune muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.3.1 „Aretuskarja sööt“.

Sätet „Kevadel, suvel ja sügisel saavad maatõugu piimalambad oma põhitoiduse karjamaalt“ muudetakse järgmiselt, et näha ette veel muidki uttesid peale mõlema manechi ja baski-bearni tõu: „Kevadel, suvel ja sügisel saavad maatõugu lambad oma põhitoiduse karjamaalt“.

Tootespetsifikaadi niisugune muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.3.1 „Aretuskarja sööt“.

On lisatud järgmised sätted:

„Kui ettevõtetes ei ole piisavaid söödaressursse ja varustust, et tagada lihatõugu tallede söödarežiimi lõpuleviimine, on võimalik lihatõugu talled kokku koguda lõpuleviimise keskusesse alates 60 päeva vanustest talledest ja peale seda, kui nende eluskaal on saavutanud vähemalt 19 kg, kuni tapmisele viimiseni. Jälgitavuse tagamiseks kinnitatakse igale tallele lõpuleviimise keskusesse saabumisel täiendav erirõngas. Kasvatushoonetel peab olema hea ventilatsioon, mille puhul õhk siseneb madalal ja väljub kõrgel ning loomad ei viibi tuuletõmbuses. Piimatallede puhul peab igal tallega utel olema laudas ruumi vähemalt 1,1 m2. Lihatõugu tallede puhul peab igal tallega utel olema laudas ruumi vähemalt 1,5 m2 ja igal emapiimast võõrutataval tallel 0,5 m2; talled kasvavad kuival taimsel allapanul. Hooned tühjendatakse ja puhastatakse põhjalikult vähemalt kord aastas. Kõik need tingimused kehtivad kasvatustsüklit lõpule viivate loomakasvatajate ja lõpuleviimise keskuste ning partiidesse jaotamise keskuste suhtes.“

On lisatud võimalus viia lihatõugu talled lõpule lõpuleviimise keskuses, kui need on saavutanud eluskaalu 19 kg. See etapp toimub geograafilises piirkonnas, kuna see on tallede kasvatamise lahutamatu osa. Tallede söötmise tingimused seal on samad nagu sünniettevõttes. Esiteks paiknevad lambakasvatusettevõtted Prantsuse Püreneede keskosas väga hajutatult, eriti teatavatel kõrgmäestikualadel. Sellega kaasnevad probleemid tallede kokkukogumisel ning teravilja ja täiendsööda transportimisel. Teiseks ei ole mõned lambakasvatajad, st konkreetselt need, kes tegelevad rändkarjakasvatusega, suutelised tallesid mitmesugustel põhjustel lõpule viima: eelkõige napib varustust ja söödaressurssi. Eespool nimetatud kahel põhjusel võib talled koguda lõpuleviimise keskusesse, kui nad on saanud 60 päeva vanuseks ja saavutanud eluskaalu vähemalt 19 kg, ning nad viibivad seal kuni tapmisele viimiseni. 19 kg kaaluv tall on läbinud imetamise ja kasvamise esimesed etapid. Ta on piisavalt arenenud, et taluda söödarežiimi muutust. Nende tallede jälgitavuse tagamiseks kinnitatakse igale tallele lõpuleviimise keskusesse saabumisel täiendav erirõngas.

Täiendused, mis käsitlevad loomade hoonetes pidamise tingimusi, võimaldavad kehtestada tingimused, mida lambakasvatushoonete puhul tuleb järgida, ning see parandab tallede heaolu: tallede tihedus olenevalt vanusest ja sellest, kas utel on tall; hea ventilatsioon, ilma et lambad viibiksid tuuletõmbuses; kuiv taimne allapanu. Need tingimused on seda vajalikumad, et lihatõugu tallede kasvatamine võib toimuda lõpuleviimise keskuses (geograafilises piirkonnas) maksimaalselt 100 päeva jooksul.

See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

5.1.3.1. Aretuskarja sööt (varem „Uttede sööt“)

Sätet

„Seal hoitakse neid vähemalt kaheksa kuud aastas“

on muudetud järgmiselt:

„Seal hoitakse neid vähemalt 210 päeva aastas.“

Karjatamise aja tingimus lüheneb kaheksalt kuult (240 päeva) 210 päevani, st ühe kuu võrra. Olukorras, kus on lisatud imetavatest tõugudest koosnevad karjad ja suurendatud geograafilist piirkonda, ei võimalda mõned kliimaga seotud, topograafilised ja tehnilised piirangud asjaomaste lambakasvatusettevõtete kõikidel uttedel süüa karjamaal kaheksa kuu vältel aastast. Et karjatamine on aga mägipõllumajandusettevõtete esivanemate tava ja nende keskne tegevusala, on välja pakutud enamikus vähemalt seitsmekuuline kestus. See on kooskõlas kõigi Prantsuse Püreneede lambakasvatajate tavadega.

Tootespetsifikaadi niisugune muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.3.1 „Aretuskarja sööt“.

Järgmine säte jäetakse välja:

„Segasööta antakse lammastele vajaduse korral põhisöödale lisaks ja see koosneb järgmisest:

— teraviljaterad, teraviljatooted ning nende kõrvalsaadused;

— kaunviljade seemned, nendest valmistatud tooted ning nende kõrvalsaadused;

— õliseemned, nendest valmistatud tooted ja kõrvalsaadused, sealhulgas õlikoogid (maapähklid, raps, soja, päevalill, lina);

— mugulad ja juurikad, nende saadused ja kõrvalsaadused;

— kuiv- ja koresöödad;

— muud seemned ja viljad, nendest saadud tooted ja nende kõrvalsaadused;

— mineraaltoitained;

— kehtivate õigusnormidega lubatud söödalisandid;

— kehtivate õigusnormidega lubatud lämmastikuühendid. Karbamiidi kasutamine on keelatud.

Ettevõttes tootjal on lubatud:

— söödasegu, mis tehakse selle andmise päeval põhiratsiooni kuuluvast söödast ja eespool esitatud loetelus nimetatud söödast;

— eespool esitatud loetelus nimetatud söötade segamine.

Põhisöödast ja eespool esitatud loetelus nimetatud söödast koosnevat segu on lubatud väljastpoolt hankida kuni 1. novembrini 2011, tingimusel et selle märgistusel on selgelt esitatud koostisosade loetelu, nende päritolu ja kogus.“

See on asendatud järgmisega:

„Segasööta antakse lammastele vajaduse korral põhisöödale lisaks ja see koosneb järgmisest:

— teraviljaterad ja -tooted;

— õliseemned ning palmist ja palmituumast väljaspool päritolukohta valmistatud tooted;

— kaunviljade seemned ja nendest saadud tooted;

— muud seemned ja nendest saadud tooted;

— mugulad, juured, suhkruroog ja nendest valmistatud tooted: suhkruroost ja suhkrupeedist saadud tooted ei tohi moodustada üle 5 % segasööda kogumassist;

— dehüdraaditud lutsern graanulite kujul;

— mineraaltoitained ja nendest saadud tooted, v.a deželatiniseeritud kondijahu ja kondituhk.

— Lubatud mikroorganismide kääritamise kõrvalsaadused: pärmid ja nende osad (õllepärmid), rabad (CMS (melassi kondenseeritud jääklahused)), L-glutamiinhappe tootmise kõrvalsaadused, tärklis, preželatiniseeritud tärklis, rasvhapete mono- ja diglütseriidid, glütseriin, 1,2-propüleenglükool (propüleenglükool).

Lubatud söödalisandid on järgmised:

— tehnoloogilised lisandid;

— organoleptilised lisandid; lõhna- ja maitseained;

— toitainelised lisandid: vitamiinid, mikroelementide ühendid, aminohapped. Karbamiid ja selle derivaadid on keelatud.

— Zootehnilised lisandid: seedimist soodustavad ained, soolestiku mikrofloorat tasakaalustavad ained, muud zootehnilised lisandid.

Söödaratsiooni võib moodustada järgmisest:

— eespool esitatud loetelus nimetatud söötade segu;

— põhisööda ja eespool esitatud loetelus nimetatud söötade segu,

— tingimusel et segu on toodetud põllumajandusettevõttes.

Keelatud on väljaspool põllumajandusettevõtet valmistatud täielikud segud, põhisööda ja eespool esitatud loetelus nimetatud söötade segud.

Aretuskarja söödas on keelatud geneetiliselt muundatud organismid, anaboolsed steroidid, beetaagonistid ning muud hormonaalse või türeostaatilise toimega ained, lihajahud ja kõik muud loomset päritolu valgud.“

Toorainete loetelu on ajakohastatud, et võtta arvesse Euroopa Komisjoni 16. jaanuari 2013. aasta määrust (EL) nr 68/2013 söödamaterjalide kataloogi kohta.

Ettepanek uttede söötmise alal on piiravam ja söödalisandite loetelu on piiratud seoses sektoris valitsevate tavadega.

Teatavad toorained on tootespetsifikaadis sõnaselgelt keelatud, et vältida nende kogemata lubamist juhul, kui kehtivad õigusnormid peaksid muutuma. See puudutab konkreetselt anaboolseid steroide, beetaagoniste ning muid hormonaalse või türeostaatilise toimega aineid, lihajahusid ja kõiki muid loomset päritolu valke.

Välja on jäetud säte, mis käsitleb selle segu valmistamise kuupäeva („selle etteandmise päev“), mille valmistab ettevõtjas tallede tootja põhiratsiooni kuuluvast söödast ja toorainete loetelus nimetatud söödast. Et põhiratsioon on peamiselt kuiv, puudub igasugune põhjus, miks ei võiks segu valmis teha mõni päev enne selle etteandmist.

See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

5.1.3.2. Tallede toitumine

Toitmine emapiimaga

Sätted „Piimatall elab peaaegu kogu aeg oma emaga samas keskkonnas. Toiduks on üksnes lambapiim, mida talled imevad. Kuni 45 päeva vanuseni võimaldab emapiim katta 100 % tallede vajadusest.“

muudetakse järgmiselt:

„Enne emapiimast võõrutamist elavad talled koos emaga samas keskkonnas. Talled imevad emapiima nisadest kas karjamaal, kui nad järgnevad oma emadele, või laudas, kuid neid võib emadest päeval lahutada eelkõige siis, kui emasid toidetakse. Piimatallesid toidetakse üksnes emapiimaga nii, et nad imevad seda nisadest. Kuni 45 päeva vanuseni võimaldab emapiim katta 100 % tallede vajadusest. Lihatõugu talle toidetakse emapiimaga, mida ta imeb nisast, vähemalt 60 päeva jooksul.“

Need muudetud sätted võimaldavad lisada piimatalle tootmise tavadele lihatõugu talle tootmise tavad enne tema emapiimast võõrutamist.

See tootespetsifikaadi muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.3.2 „Aretuskarja sööt“.

Uttede aastast piimatootmiskõverat kujutav diagramm on välja jäetud, sest see on üksnes kirjeldav.

See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

Säte

„Kaitstud geograafiline tähis ei hõlma kunstliku piimaasendajaga toitmisel (ema piimatootmise ebaõnnestumine või mitmike sündimine) saadud tallesid.“

asendatakse järgmise sättega:

„Niisuguse talle kogu eluea jooksul, kelle liha on mõeldud kandma KGTd „Agneau des Pyrénées“, on keelatud kunstlikud piimaasendajad.“

See säte võimaldab kunstlike piimaasendajate keeldu lihtsustada.

See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

Täiendsööt

Nõuded täiendsöödale nn lihatõugu tallede puhul on lisatud järgmiste sätetega:

„Talle põhisööt on tema ema piim, kuid lihatõugu tallele võib siiski anda täiendavat taimsetest saadustest, mineraaltoiteainetest ja vitamiinidest koosnevat sööta. See täiendsööt koosneb loomasöödast, kuid mitte söödast, mida hoitakse vedelal või poolvedelal kujul, ning põhust ja talumajapidamises valmistatud või kaubandusvõrgust ostetud söödast.“

„Segasööt peab olema valmistatud järgmisest:

— teraviljaterad ja -tooted;

— õliseemned või õliviljad ning palmist ja palmituumadest väljaspool päritolukohta saadud tooted;

— kaunviljade seemned ja nendest saadud tooted;

— mugulad, suhkruroo juured ja nendest valmistatud tooted: suhkruroost ja suhkrupeedist saadud tooted ei tohi moodustada üle 5 % segasööda kogumassist;

— muud seemned ja nendest saadud tooted;

— dehüdraaditud lutsern graanulite kujul;

— mineraaltoitained ja nendest saadud tooted, v.a kondijahu ja kondituhk.

— Lubatud mikroorganismide kääritamise kõrvalsaadused: pärmid ja nende osad (õllepärmid), rabad (CMS (melassi kondenseeritud jääklahused)), L-glutamiinhappe tootmise kõrvalsaadused, tärklis, preželatiniseeritud tärklis, rasvhapete mono- ja diglütseriidid, glütseriin, 1,2-propüleenglükool (propüleenglükool).

Lubatud söödalisandid on järgmised:

— tehnoloogilised lisandid: antioksüdandid, sideained, paakumisvastased ained;

— organoleptilised lisandid; lõhna- ja maitseained;

— toitainelised lisandid: vitamiinid, mikroelementide ühendid, aminohapped. Karbamiid ja selle derivaadid on keelatud.

— Zootehnilised lisandid: seedimist soodustavad ained, soolestiku mikrofloorat tasakaalustavad ained, muud zootehnilised lisandid.

Teravili ja teraviljasaadused peavad moodustama vähemalt 30 % segasööda kogumassist.“

Toorainete loetelu on lisatud, et täpsustada, mida võib saada nn raske tall, ning see loetelu on kooskõlas Euroopa Komisjoni 16. jaanuari 2013. aasta määrusega (EL) nr 68/2013 söödamaterjalide kataloogi kohta.

Toor- ja lisaainete loetelu on piiratud vastavalt lihatõugu tallede sektori ettevõtjate tavadele.

Lisatud on teatav protsent teravilja ja teraviljasaadusi, et tagada söödaratsiooni tasakaal, et tallesid nõuetekohaselt nuumata, põhjustamata tasakaalustamatust, mis kahjustaks looma heaolu ja liha omadusi.

See tootespetsifikaadi muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.3.2 „Aretuskarja sööt“.

5.1.4. Sanitaarmeetmed (varem „Haldus- ja sanitaarmeetmed“)

Laused

„– Emade puhul peavad tootjad: — järgima loomakasvatuse tervishoiukavasid, mille on heaks kiitnud veterinaarteenistuste direktoraat (Direction des Services Vétérinaires, lühendatult DSV); — laskma teha ükskõik missuguse ravi, mida rühma tehniline teenistus vajalikuks peab.

Ravi piirdub sekkumistega, mis on loomade hea tervise säilitamiseks ja taastamiseks ning sigivuse kontrollimiseks rangelt vajalikud.“

on välja jäetud, sest esiteks on see teave kohustuslik ja riiklike teenistuste järelevalve all ning teiseks ei ole see kontrollitav ja on seega üleliigne.

Säte

„Tallede puhul ei ole lubatud mingi sanitaar- ega antibiootikumiravi. Kui ilmneb tõsine tervishoiuprobleem, mis eeldab ravi, teatab lambakasvataja sellest rühmale ja märgib selle oma lambakasvatuspäevikusse. Sel juhul välistatakse KGT selle talle puhul“

muudetakse järgmiselt:

„Piimatallede puhul ei ole lubatud mingi sanitaarmeede ega antibiootikumiravi. Kui ilmneb tõsine tervishoiuprobleem, mis eeldab ravi, teatab lambakasvataja sellest rühmale ja märgib selle oma lambakasvatuspäevikusse. Sel juhul välistatakse KGT selle piimatalle puhul.“

Lihatõugu tallede puhul on pakutud välja järgmine säte: „Kui nn lihatõugu talledele antakse ravimeid ja ettenähtud keeluaeg enne tapmist on alla seitsme päeva, tuleb siiski kinni pidada minimaalsest seitsmepäevasest keeluajast ravi lõpu ja tapmise vahel.“

Esialgset sätet on täiendatud, täpsustamaks, et tegemist on piimatallega, ning lisatud on vastav säte lihatõugu talle kohta. Piimatallede puhul on säilitatud antibiootikumide manustamise keeld, kuid nn lihatõugu tallede puhul on lubatud neid kasutada olenevalt esinevatest patoloogiatest ning ainult loomaarsti ettekirjutusel ja järgides nende toodete kasutamisel ette nähtud keeluaegu, kusjuures on kehtestatud minimaalne seitsmepäevane keeluaeg ravi lõpu ja tapmise vahel, kui selle ravi puhul ei ole ette nähtud seitsmepäevast keeluaega. Selline ravi on lubatud lihatõugu tallede puhul, sest tegemist on vanemate loomadega, kelle puhul on antibiootikumide kasutamist nõudvad häired seega tõenäolisemad.

See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

Peatükis

5.2 „Lambatallede kokkukogumine (varem „Lahkumine ettevõttest ja vedu“)

jäetakse välja järgmine lõik:

„Talle võib müüa, kui tema eluskaal on vähemalt 9 kg, kuid mitte üle 16 kg. Siis võib looma viia kogumispunkti. Vedu toimub standardis AFNOR NF V 00–051 määratletud tingimustel. Sõiduki ülekuhjatuse ja ülekoormuse vältimiseks tuleb kinni pidada sõiduki täituvuse piirnormidest.“

Esimeses osas esitatud teave puudutab ainult piimatalle ning lisaks on välja jäetud eluskaal, kuid järgmises, tapmist käsitlevas osas on alles jäetud rümba kaal.

Mis puudutab seejärel ülejäänud teavet selles lõigus, siis see kordab üldkohaldatavaid õigusnorme ja on seepärast välja jäetud.

Lisatud on järgmine punkt:

„Kasvatamise ja eelkõige ettevõttest lahkumisega seotud sortimise ajal käideldakse loomi hoolikalt, et võimalikult palju vältida ükskõik missugust stressiallikat. Keelatud on kinni haarata looma villast. Keelatud on manustada loomadele enne vedu rahustavaid aineid.“ See lõik võimaldab reguleerida loomade kogumis- ja veotoimingute ajal käitlemise tingmusi.

Järgmine säte jäetakse välja:

„Kogumispunkti vastuvõtmisel tehakse valik. Juba siin eraldatakse KGTta loomad (kes kannavad seljal värvilist märgistust ja on näidatud saatelehel) KGTga loomadest. Tehnik kõrvaldab KGT partiist loomad, kes on liiga lahjad (kahtluse korral palpeeritakse nimmepiirkonda; kui on tunda selgroolülide tippe, jäetakse tall kõrvale), kellel on füüsilisi puudusi (lonkamine vm). Ta katsub talle roiete kohast, veendumaks, et tal on lihased, ning kontrollib visuaalselt looma rasvasust. Tavaliselt teeb seda alati sama tehnik. Tema kogemus ja oskusteave võimaldavad tal kiiresti otsustada, kas tall võib olla KGTga kooskõlas. Seejärel jaotatakse talled, kes võivad saada KGT, ümber partiidesse. Kui kogutud kogused vähenevad või saadetised on suuremad, võib kogumispunktis rühmitatud talled transportida jaotuskeskusesse, kus nad sorditakse enne tapamajja saatmist.“

ning asendatakse järgmisega:

„Kui kogutud kogused on väikesed, võib talled esialgu rühmitada kogumispunktis. See etapp hõlmab üksnes väikeste tallepartiide mahalaadimist kindlaksmääratud kohas, et moodustada suurem partii, mis transporditakse jaotuskeskusesse või otse tapamajja. Tegemist on transpordialase ühinemisega. Kogumiskohas ei ole söötmine lubatud. Kui talled käivad läbi jaotuskeskusest, eraldatakse KGTta loomad (kes kannavad seljal värvilist märgistust ja on näidatud saatelehel) KGTga loomadest. KGT partiist jäetakse välja loomad, kes on liiga lahjad ja/või kellel on füüsilisi puudusi (lonkamine vm). Söötmis-, elu- ja sanitaartingimused on jaotuskeskuses samad nagu lambakasvatusettevõttes.“

Üleviimine kogumispunkti ja jaotuskeskusesse on lisatud selleks, et viia tootespetsifikaat kooskõlla nn lihatõugu tallede kasvatajate tavadega.“ Sellesse osasse on nüüd lisatud söötmis-, sanitaar- ja elutingimused, et nende keskuste tegevust paremini reguleerida.

Lauset „Lambakasvatusettevõttest lahkumise ja tapmise vahele võib jääda kuni 24 tundi“ on muudetud, sest see puudutab ainult piimatalle: „Piimatalle puhul võib lambakasvatusettevõttest lahkumise ja tapmise vahele jääda kuni 24 tundi.“

Lisaks sellele sättele on seoses lihatõugu tallede kaasamisega lisatud uued veoajad ja elamisperioodid:

— „Loomakasvatusettevõtte (olenevalt olukorrast sünniettevõte või lõpuleviimise keskus) ja jaotuskeskuse vaheline veoaeg ei ole pikem kui 12 tundi.

— Jaotuskeskuse ja tapamaja vaheline maksimaalne veoaeg on 6 tundi.

— Jaotuskeskuses viibimise maksimaalne kestus on 96 tundi.

— Lihatõugu talle puhul võib lambakasvatusettevõttest lahkumise ja tapmise vahele jääda kuni 114 tundi.

— Lihatõugu talle puhul võib lambakasvatusettevõttest lahkumise ja lõpuleviimise keskusesse jõudmise vahele jääda kuni 48 tundi.“

Lause „Veoaeg tallede viimase kogumispunkti (kogumis- või jaotuskeskus) ja tapamaja vahel on kuni kaheksa tundi“ jäetakse välja, sest eelnevate ettepanekutega on praegusi tavasid juba reguleeritud ning need võimaldavad piirata veoaega kahe punkti vahel ja igas kohas veedetud aega.

Tootespetsifikaadi niisugused muudatused ei mõjuta koonddokumenti.

Peatüki

5.3 „Tapmine“

sätted

„Talled tapetakse eranditult tapamajades, mille on heaks kiitnud EMÜ ja milleks on andnud loa sertifitseerimisasutus. Tapamajad on kohustatud järgima hügieeninorme.“

„Loom uimastatakse enne veristamist vastavalt õigusnormidele elektrišokiga.“

kordavad üldkohaldatavates õigusnormides sätestatut ja jäetakse seepärast välja.

Lause

„Tuleb teha kõik, et loomad oleksid enne tapmist ja tapmise ajal nii vähe stressis kui võimalik.“

sõnastatakse ümber järgmiselt:

„Loomad viiakse stressivabalt ja rahulikus õhkkonnas uimastamiskohta, käideldes neid õrnalt. Liikumise peatamine ja uimastamine toimuvad rahulikult.“

Säte, mis käsitleb piimatalle eraldamist tema emast (kuni 24 tundi) enne tapmist, on välja jäetud punktist 5.3 „Tapmine“ ja viidud üle eelmisse punkti 5.2 „Tallede kokkukogumine“.

Lisatud on järgmine säte: „Tuleb teha kõik, et rühmitada KGTga tallede partiid tapetuna sama poole päeva jooksul“, et vältida asendamise ohtu.

Lause

„Talled tapetakse hiljemalt 45 päeva vanuselt, kui eluskaal on minimaalselt 9 kg ja maksimaalselt 16 kg.“

on muudetud järgmiselt:

„Piimatalled tapetakse hiljemalt 45 päeva vanuselt, lihatõugu talled 60–160 päeva vanuselt.“

Välja on jäetud säte, milles oli täpsustatud, et piimatalle eluskaal peab olema vahemikus 9–16 kg, sest juba on olemas säte rümba kaalu kohta, mis on seotud selle eluskaaluga, ning sellest piisab toote iseloomustamiseks ja täpse kontrolli tagamiseks piimatalle üle. Lisatud on lihatõugu tallede tapavanus, mis on 60–160 päeva.

Lisatud on järgmine säte: „Eelvalik tehakse spetsiaalse märgistusega kas talle istmiku juures oleva templi abil, kaalumismärgisel või eelvaliku märgise väljaandmise teel.“

See võimaldab parandada eelvalitud rümpade jälgitavust.

Lause

„Rümpade lõplik valik KGT jaoks toimub pärast jahutamist. Valikuametnik kontrollib jahutatud rümpa. Liha värvust saab õigesti hinnata ainult siis, kui rasv on hangunud.“

asendatakse järgmisega:

„Rümpade lõplik valik KGT jaoks toimub pärast jahutamist. Hinnatakse liha värvust ja lihatõugu talle puhul rasva kvaliteeti.“

See muudatus seisneb selles, et lisatakse valikukriteeriumid, milleks on liha värvus ning lihatõugu talle puhul rasva kvaliteet (tihkus ja värvus). Lõpliku valiku võib teha rümbal, mis on ettevõtjast olenevalt enne või pärast jahutamist uuesti puhastatud. Seetõttu on mõiste „jahutatud“ välja jäetud, et võtta arvesse protsessi kaasatud lihunike ja tükeldajate erinevaid tavasid.

Säte

„Rümpade pakkumine, jättes kõrvale kõik niisuguste puudustega rümbad nagu sikutamise tagajärjed, mustus või verevalum.“

sõnastatakse ümber ainult järgmiselt:

„Kõik niisuguste puudustega rümbad nagu sikutamise tagajärjed, mustus või verevalum jäetakse kõrvale.“

Lisatagatis seoses rümpade kõrvalejätmisega, et piirata asendamise ohtu, lisatakse järgmise sättega:

„Kõrvale jäetud eelvaliku märgisega rümpadelt võetakse ära igasugune tunnus, mis viitab spetsiaalsele märgistusele, mis on mõeldud ainult talledele, mis võivad saada KGT.“

Piimatallede rümpade omadusi käsitlev lõik:

„– Rümba mass: 4,5–11 kg

– Rasvasusklass: 2 ja 3 EUROPi tabeli järgi

– liha tihkus ja rasva kvaliteet: rasva kvaliteeti saab õigesti hinnata ainult siis, kui rasv on hangunud, st jahutatud rümbal. Rasv valge, kergelt roosakas, peab olema tihke konsistentsiga, välistatud on pehme rasv, nn õline ja/või tugevasti värvunud rasv, seega on tegemist värvi- ja konsistentsikontrolliga;

– liha värvus peab olema kogu rümba ulatuses heleroosa.

Otsus tehakse loomuliku valguse või standardlampidega.“

on ümber sõnastatud järgmiselt:

„Piimatallede rümbad kaaluvad 4,5–11 kg, nende rasvasusklass EUROPi tabeli järgi on tähistatud 2 või 3-ga (kergelt või keskmiselt rasvane). Liha värvus, mida hinnatakse loomuliku valguse või standardlampidega, on kogu rümba ulatuses roosa kuni heleroosa.“

Lisatud on üksnes täpsustus, et liha on roosa kuni heleroosa, mitte ainult heleroosa. See on rohkem kooskõlas täheldatud liha värvusega.

Lisatud on lihatõugu talle rümpade omadused:

„Lihatõugu tallede rümbad kaaluvad 13–22 kg. Nende lihakusklass EUROPi tabeli järgi on R või O ning nende rasvasusklass 2 või 3. Liha värvus on roosa. Rasv on valge kuni kergelt värvunud, värvuse intensiivsus on 1 või 2. See on tihke või väga tihke konsistentsiga, mille intensiivsus on 1 või 2.“

Lisatud on rasva värvuse intensiivsuse skaala ja teine skaala rasvkoe tihkuse kohta, et esitada omadused, mis vastavad lubatule.

Intensiivsuse skaala Kirjeldus 1 Valge rasv kogu rümba ulatuses 2 Kergelt värvunud rasv kogu rümba või sellest ühe osa ulatuses 3 Värvunud rasv: kollane, oranžikas või helepruun kogu rümba ulatuses või tugevamini värvunud ainult rümba ühes osas 4 Tugevalt värvunud rasv kogu rümba ulatuses





Intensiivsuse skaala Kirjeldus 1 Väga tihke rasv: rasvakiht on tihke kogu rümba ulatuses. 2 Tihke rasv: rasvakiht on tihke, kuid võib sisaldada puudusi, eriti seljatüki osas. 3 Pehme rasv kogu rümba ulatuses 4 Väga pehme ja õline rasv kogu rümba ulatuses

Lihatõugu talle puhul vastab rümba kaal 13–22 kg tootmistavadele. Lihakusklass R või O on iseloomulik sellist maatõugu talledele nagu Püreneede tõud, mille puhul on see üks eripära. Nendel Pürenee piirkonna kliima ja turuga kohanenud tõugudel on erilised pikliku kujuga rümbad.

Tootespetsifikaadi niisugused muudatused ei mõjuta koonddokumenti, välja arvatud juba nimetatud muudatused, mis on seotud toote kirjeldusega.

5.4. Tükeldamine ja pakendamine

Parema jälgitavuse tagamiseks on lisatud järgmine säte:

„Võetakse järgmised ettevaatusabinõud, et vältida igasugust KGTga liha asendamist:

— töökoja korraldus võimaldab KGTga toodete tükeldamise toiminguid teistest toodetest selgelt ajaliselt ja/või ruumiliselt eraldada;

— KGTga liha tükeldatakse järjest päeva või nädala kindlal ajal.“

Sätted

„Töökojad peavad vastama hügieeninõuetele. Need peavad olema heaks kiidetud kehtivate õigusnormide kohaselt.“

ning

„Tükeldamise ja pakendamise tarbija portsjonina võib teha lihunik või tükeldamistöökoda (UVCI) või turustaja (UVCM).“

jäetakse välja, sest need kordavad üldkohaldatavaid õigusnorme.

Säte

„Talle võib turustada rümbana, jaotustükkidena või tarbija portsjonina (UVCI või UVCM).“

on muudetud järgmiselt:

„Talle võib turustada rümbana, poolikute jaotustükkidena või tarbija portsjonina.“

Need tootespetsifikaadi peatüki 5.4 „Tükeldamine ja pakendamine“ muudatused ei mõjuta koonddokumenti.

Punkt 5.5. „Rupsi omadused“ lisatakse rupsi lisamise tõttu toodete hulka, mis võivad saada KGT „Agneau des Pyrénées“.

Järgmised sätted:

„Rups on saadud rümpadest, mis vastavad nende eraldamise ajal käesoleva tootespetsifikaadi kriteeriumidele. Pakendamine toimub kindlal ajal, katkematult ja nii, et ei ole KGTga rupsi ja KGTta rupsi segiajamise ohtu. KGT jaoks hoitakse alles ainult rups, mis on välimuse ja lõhna poolest veatu ning pärineb KGTga rümbalt.“

on lisatud selleks, et piirata asendamise ohtu ja tagada KGTga seotud kvaliteedikriteeriumid.

On ka täpsustatud: „Piimatalle puhul võib rupsi rümbast eraldada pärast selle kaalumist. Lihatõugu talle puhul eraldatakse rups, v.a neerud, rümbast enne kaalumist, kui päritolu- ja rasvasuskriteeriume on kontrollitud. Rups jahutatakse otsekohe pärast rümbast eraldamist, et see saavutaks enne teelesaatmist sisetemperatuuri 3 °C. Seejärel rühmitatakse rups päevapartii kaupa ning idenditakse tapapartii numbriga.“

Rupsi pakendamist on täpsustatud:

— „hulgipakend vaakumkottides või idenditud veekindlatel alustel

— või UVC-meetodil kiletatud alustel või vaakumkottides.“

Need täpsustused on vajalikud, sest rups on lisatud nende toodete hulka, mis võivad saada KGT „Agneau des Pyrénées“.

Tootespetsifikaadi punkti 5.5 „Rupsi omadused“ niisugune muudatus mõjutab ainult koonddokumendi punkti 3.2 „Selle toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab“, kus sätestatakse sõnaselgelt, et rups turustatakse värskelt või sügavkülmutatult.

Et sügavkülmutamine on lubatud, on lisatud punkt 5.6 „Sügavkülmutamine“:

„Liha ja rupsi külmutamine on välistatud, lubatud on ainult sügavkülmutamine.“

Üksnes sügavkülmutamine on lubatud seetõttu, et külmutamise korral tekivad lihas suuremad kristallid kui sügavkülmutamise meetodi korral. Külmutamisel kestab temperatuuri alanemine kauem, kusjuures temperatuur alaneb vähem, mille tulemusena moodustuvad suured kristallid, mis võivad seejärel ülessulatamisel läbistada lihakiude ja tuua kaasa täiendava veekaotuse, mis mõjustab liha omadusi ülessulatamisel.

Tootespetsifikaadi punkti 5.6 „Sügavkülmutamine“ niisugune muudatus mõjutab ainult koonddokumendi punkti 3.2 „Selle toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab“, kus sätestatakse sõnaselgelt, et rupsi turustatakse värskelt või sügavkülmutatult.

Sügavkülmutamise tähtajad on esitatud uues punktis 5.6.1 „Sügavkülmutamise tähtajad“.

„Liha puhul on maksimaalne tähtaeg tapmise ja sügavkülmutamise vahel seitse päeva. Rupsi puhul on maksimaalne tähtaeg tapmise ja sügavkülmutamise vahel kolm päeva.“

Need maksimaalsed tähtajad võimaldavad tagada toote omaduste säilimise.

Tootespetsifikaadi punkti 5.6.1 „Sügavkülmutamise tähtajad“ niisugune muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

Sügavkülmutamise meetodit on täpsustatud uues punktis 5.6.2 „Sügavkülmutamise meetod“.

„Tooted sügavkülmutatakse meetodiga, mis võimaldab saavutada sisetemperatuuri –18 °C maksimaalselt 10 tunniga.“

Seoses külmutamise keeluga on välja pakutud sügavkülmutamise meetodid, mis võimaldavad seega kindel olla, et moodustuvad kristallid on väikesed (temperatuur langeb kiiresti ja märkimisväärselt), mis ei mõjuta või mõjutab vähe liha omadusi ülessulatamisel.

Tootespetsifikaadi punkti 5.6.2 „Sügavkülmutamise meetodid“ niisugune muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

Lisatud on toodete minimaalne säilivusaeg sügavkülmutatuna ja seda tootespetsifikaadi uues punktis 5.6.3 „Pakendamine“:

„Minimaalne säilivusaeg on kuni 21 kuud. Rupsi puhul on minimaalne säilivusaeg kuni 18 kuud.“

Minimaalse säilivusaja lisamine seoses sügavkülmutamisega mõjutab ka koonddokumendi punkti 3.5 „Erieeskirjad nimetusega toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta“.

5.6. Punkt „Seos piirkonnaga“

Tootespetsifikaadi peatüki „Põhjused, mis õigustavad seost geograafilise päritoluga“ kogu sõnastus on ümber kirjutatud kahel põhjusel. Esiteks ei vasta see enam praegustele ootustele seose tõendamise suhtes. Omal ajal oli selles punktis väga põhjalikult (24 leheküljel) kirjeldatud kõigepealt kasvatustavade ajalugu (15 lehekülge) ja seejärel sektori korraldust (9 lehekülge). Sellest tehti kokkuvõte, et esitada ainult huvipakkuv ja sisuline teave. Et taotlus käsitleb geograafilise piirkonna laiendamist ja KGTga hõlmatud toodete hulga suurendamist, on seda punkti muudetud, et näidata toote seost geograafilise päritoluga muudetud tootespetsifikaadi järgi.

Keskkonnatingimused Püreneedes, suurtel kõrgustel, kus sajab palju, päikest on piisavalt ja temperatuur on talvel karm, kuid suvel mahe, soodustavad rohu kasvamist, seda söövad aga uted – tallede emad. Lisatud on geograafilise piirkonna mäemassiivi kirjeldus, et paremini iseloomustada topograafiat idast läände seoses kliimaga.

Lambakasvatuse jaotuse kirjeldust on laiendatud kogu Prantsuse Püreneede mäeahelikule, kus lambakasvatus on endiselt peamine loomakasvatusharu. Kliimagradiendid ja eelkõige sademete hulk piirkonna eri osades selgitavad, miks on välja kujunenud kolm piimatõugu ja seitse imetavat tõugu, kes on kohalike eritingimustega hästi kohanenud. Neid eripärasid on kirjeldatud ja illustreeritud.

Piimatalle puhul on seos peamiselt ema, sest piimatalle sööt põhineb – nagu tema nimigi ütleb – emapiimal. Selle seose hoidmiseks peavad need talled pärinema eranditult Püreneede kohalikest maatõugudest, kelle puhul kasutatakse ära territooriumi võimalusi, karjatades neid seal. Nendel uttedel on järgmised omadused ja oskused, millega seoses on asjaomastes loomapopulatsioonides toimunud valik, eriti mis puudutab rustikaalsust: nad on võimelised kohanema olude muutustega (seoses toidu või kliimaga) loomakasvatusettevõttes, kus neid peetakse; nende karjatamine on lihtne ja nad on võimelised toitu otsima (kõndima, ringi liikuma); piimatalle KGT tootespetsifikaadi kohaselt on nende tallede saamiseks juba võimalik kasutada isasloomi, kes ei ole Püreneede päritolu, kuid kuuluvad kindlaks määratud lihatõugu (Cheri departemangu berry tõug, charollais’, suffolki ja texeli tõug). Selleks et tugevdada toote seost territooriumiga, ei ole lihatõugu tallede puhul lubatud kasutada lihatõuge, kes ei ole Püreneede päritolu.

Tuleb meenutada, et ajalooliselt oli rändkarjakasvatus üleüldine tava. Tänapäeval on selle osatähtsus minimaalne. Röövloomade ilmumine, maaga seotud piirangud ja raskused karjuste värbamisel on muutnud selle tava järgimise keerulisemaks. Isegi karjade puhul, kes ei rända ringi, sõltub karjapidamine aga siiski peamiselt taimestiku paiknemise kõrgusest, mis võimaldab mäejalamil ja mägedes asuvatel ettevõtjatel sööta ja teraviljasööta omavahel vahetada.

Seda punkti on veidi edasi arendatud, et lisada võimalus kasutada lõpuleviimise keskusi. Lambatallede nuumamine väljaspool nende sünniettevõtet on tava, mida on Püreneede mäemassiivis traditsiooniliselt kasutatud, sest mägiettevõtted on väga hajutatud ning nendes piirkondades ei ole võimalusi toota toote lõpuleviimiseks vajalikke toiduaineid.

Ajalooliselt on tallede müük alati elu sisse puhunud mägiorgude ja ümberkaudsete tasandike laatadele ja turgudele. Talleliha kasutati osaliselt oma tarbeks, kuid seda müüdi ka ümbritsevate tasandike suurlinnades (Toulouse, Bordeaux, Perpignan jt) ja Hispaania turul.

Rõhuasetus on piimatallede ja lihatõugu tallede vastastikusel täiendavusel. Piimatalle müüdi suve lõpus või sügisel, et tühjendada suve lõpu poole liiga täis laudad, samas kui raskeid tallesid hoiti kauem, et viia need lõpule laudas ja turustada talvel või kevadel lihavõtteks.

Talleliha eriomadused jäävad samaks. Lisatud on lihatõugu talle liha eriomadused.

Viimane osa, mis tõendab seost territooriumi eri loodustegurite ja toote eriomaduste vahel, on ümber sõnastatud, et see käsitleks toodet „Agneau des Pyrénées“. Selles on rõhutatud Püreneede eri lambakasvatuspiirkondade ning tallede kasvatamise ja lõpuleviimise eri meetodite vastastikust täiendavust. Püreneed, mis koosnevad kõrgmäestikust ja mäejalamist, soodustavad loomakasvatuse, eriti lambakasvatuse arengut. Uttedel on võimalik süüa vähemalt seitse kuud aastas karjamaadel, mägedes ja heinaga kaetud mäenõlvadel. Traditsioonilised kohalikud tõud on kohanenud mulla- ja kliimatingimuste, kasvatussüsteemide või söödaressurssidega. Selline tõugude valik on teinud võimalikuks terve täiendamissüsteemi, mis kinnistab „Agneau des Pyrénées“ oma territooriumi külge.

Tootespetsifikaadi peatüki „Seos“ muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 5 „Seos geograafilise piirkonnaga“.

5.7. Punkt „Märgistus“

Säte

— „kaitstud geograafilise tähisega „Agneau de lait des Pyrénées“ hõlmatud tooted tuleb märgistada vastavalt kehtivatele eeskirjadele.

— Geograafilist tähist märgitakse etiketil märkega „Agneau de lait des Pyrénées“.

— Kommunikatsioonimaterjalides kasutatakse kaitstud geograafilise tähise logo, v.a erandjuhul“

on välja jäetud. Kooskõlas riigisiseste nõuetega selles valdkonnas asendatakse see järgmise sättega:

„Olenemata üldkohaldatavatest märgistamist käsitlevatest õigusnormidest hõlmab toote märgistus järgmist:

— kaitstud nimetus „Agneau des Pyrénées“ KGT logoga samas vaateväljas;

— kaitstud nimetuse kõrval märge „KGT“;

— alla 45 päeva vanuste tallede puhul, keda on kasvatatud vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud tingimustele, võib lisada ainult järgmise märke: „Agneau de lait“. Sõnad „„Agneau des Pyrénées“ (KGT)“ ei tohi olla väiksemad kui kaks kolmandikku sõnadest „Agneau de lait“.“

Alla 45 päeva vanuste tallede puhul peab märgistusel olema märge „Agneau de lait“. Selle eesmärk on säilitada märgistusel täpsustus „Agneau de lait“, millega turustajad ja tarbijad on harjunud.

Lisatud on järgmine säte:

„Päritolumaa „Prantsusmaa“, mis asetseb kaitstud nimetuse „Agneau des Pyrénées“ ja KGT logoga samas vaateväljas. Lisaks ei tohi KGTga toodete puhul tõlkida terminit „Pyrénées“.“

Selle tootespetsifikaadile lisatud sättega keelatakse termini „Pyrénées“ tõlkimine ja kohustatakse sõnaselgelt märkima märgistusel päritolumaad. See säte tuleneb määrusest nimetuse registreerimise kohta KPNide ja KGTde registris, mis võeti vastu 2012. aastal. See võimaldab säilitada need Prantsusmaa ja Hispaania vahelise suhtlemise tulemused, mis saavutati nimetuse KGTna registreerimisel 2012. aastal.

Tootespetsifikaadi peatükis „Märgistamine“ tehtud muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 3.6 „Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab“.

5.8. Punkt „Muu“

- Kontrolliasutused

Võttes arvesse kehtivaid riigisiseseid õigusnorme, mis käsitlevad tootespetsifikaatide sõnastuse ühtlustamist, on välja jäetud sertifitseerimisasutuse nimetus ja kontaktandmed. Selles osas on nüüd esitatud järgmiste Prantsusmaa pädevate kontrolliasutuste kontaktandmed: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) (riiklik päritolu ja kvaliteedi instituut) ja Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF) (konkurentsi, tarbijakaitseküsimuste ja pettusevastase võitluse peadirektoraat). Sertifitseerimisasutuse nimetus ja kontaktandmed on edaspidi esitatud INAO veebisaidil ja Euroopa Komisjoni andmebaasis.

Tootespetsifikaadi peatüki „Kontrolliasutus“ muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

- Riiklikud nõuded

Riiklike nõuete hulka on lisatud peamised kontrollitavad aspektid vastavalt kehtivatele riigisisestele õigusnormidele.

Tootespetsifikaadi peatüki „Riiklikud nõuded“ muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

- Lisad

Välja on jäetud niisugused kehtivale tootespetsifikaadile lisatud dokumendid nagu tunnistused, sajandi alguse Roqueforti juustu tootjate nimekiri Püreneede Atlandi-poolses ja idaosas, sektori majandusandmed, ajakirjandusartiklid ja bibliograafia.

See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

KOONDDOKUMENT

„Agneau des Pyrénées“

ELi nr: PGI-FR-0665-AM01 – 21.5.2021

KPN ( ) KGT (X)

1. Nimetus(ed)

„Agneau des Pyrénées“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Agneau des Pyrénées“ on Püreneede kohalikku tõugu emaste tallede liha: aure et campan, barégeoise, baski-bearni tõug, castilloni tõug, lourdes’i tõug, mustapealine manech, punasepealine manech, montagne noire, roussilloni punane, tarasconi tõug. Piimatalle ema peab olema piimatõust (baski-bearni tõug, mustapealine manech või punasepealine manech); isa peab olema mõnest eespool nimetatud kohalikust tõust või Cheri departemangu berry tõugu või charollais’, suffolki või texeli tõugu.

Toode „Agneau des Pyrénées“ on olenevalt kasvatusajast:

— kas piimatall, st noor tall. Sellel tallel, keda kasvatatakse maksimaalselt 45 päeva ja toidetakse ainult emapiimaga, on rümp, mis kaalub 4,5-11 kg, olenevalt sellest, kuidas seda pakutakse, ja selle rasvasusklass on 2 või 3. Toores liha on roosa kuni heleroosa värvusega. Tegemist on hooajatootega, sest talled tapetakse ajavahemikul 15. oktoobrist 15. juunini,

— või lihatõugu tall, st raskem tall, kes tapetakse 60-160 päeva vanusena ja keda toidetakse emapiimaga vähemalt 60 esimese päeva jooksul. Tema rümp kaalub 13-22 kg, lihakusklass on R või O ja rasvasusklass on 2 või 3. Toorele lihale on iseloomulik roosa värvus ning tihke kuni väga tihke rasv, mis on valge kuni kergelt värvunud.

Liha võib turustada terve rümba või poole rümbana rasvikus või lahtilõigatud tükkidena värskelt või sügavkülmutatult. KGTna turustatakse ka järgmist rupsi: kogu sisikond, süda, maks, neerud, harknääre, vatsad ja jalad kas värskena või sügavkülmutatult.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

3.3.1. Aretuskarja sööt

Uted viibivad kogu aasta vältel vaheldumisi kas kogu aeg vabas õhus, kogu aeg laudas või osaliselt vabas õhus ja osaliselt laudas. Uted söövad vähemalt 210 päeva aastas karjamaal. Segasööta antakse lammastele vajaduse korral põhisöödale lisaks. Talvel sõltuvad karjatamise võimalused ilmaoludest, kuid ka siis on rohumaad peamine söödaallikas. Talvel on täienduseks konserveeritud sööt, teravili, põhk ja segasööt.

3.3.2. Tallede toitumine

Toiduks on üksnes lambapiim, mida talled imevad.

Lihatõugu tallede puhul on põhisöödaks emapiim, mida talled imevad. Talle võib siiski anda täiendsööta, mis koosneb põhisöödast, põhust ja segasöödast.

Segasööt peab olema valmistatud järgmisest:

— teraviljaterad ja -tooted;

— õliseemned või õliviljad ning palmist ja palmituumadest väljaspool päritolukohta saadud tooted;

— liblikõieliste seemned ja nendest valmistatud tooted;

— mugulad, juured, suhkruroog ja sellest valmistatud tooted; suhkruroost ja suhkrupeedist saadud tooted ei tohi moodustada üle 5 % segasööda kogumassist;

— muud seemned ja nendest saadud tooted;

— dehüdraaditud lutsern graanulite kujul;

— mineraaltoitained ja nendest saadud tooted, v.a kondijahu ja kondituhk;

— lubatud mikroorganismide kääritamise kõrvalsaadused: pärmid ja nende osad (õllepärmid), rabad (CMS (melassi kondenseeritud jääklahused)), L-glutamiinhappe tootmise kõrvalsaadused, tärklis, preželatiniseeritud tärklis, rasvhapete mono- ja diglütseriidid, glütseriin, 1,2-propüleenglükool (propüleenglükool).

Lubatud söödalisandid on järgmised:

— tehnoloogilised lisandid: antioksüdandid, sideained, paakumisvastased ained;

— organoleptilised lisandid: lõhna- ja maitseained;

— toitainelised lisandid: vitamiinid, mikroelementide ühendid, aminohapped. Karbamiid ja selle derivaadid on keelatud;

— zootehnilised lisandid: seedimist soodustavad ained, soolestiku mikrofloorat tasakaalustavad ained, muud zootehnilised lisandid.

Teravili ja teraviljasaadused peavad moodustama vähemalt 30 % segasööda kogumassist.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Talled sünnivad ja neid kasvatatakse (sünniettevõte, lõpuleviimise keskusele eelnev jaotuskeskus ja vastaval juhul lõpuleviimise keskus) KGTga „Agneau des Pyrénées“ hõlmatud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Toote minimaalne säilivusaeg on kuni 21 kuud. Rupsi puhul on minimaalne säilivusaeg kuni 18 kuud.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Alla 45 päeva vanuste tallede puhul, keda on kasvatatud vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud tingimustele, tuleb lisada järgmine märge: „piimatall“.

Päritolumaa „Prantsusmaa“, mis asetseb kaitstud nimetuse „Agneau des Pyrénées“ ja KGT logoga samas vaateväljas. Lisaks ei tohi KGTga toodete puhul tõlkida terminit „Pyrénées“.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Pyrénées-Atlantiques’i departemang:

— Tervikuna järgmised kantonid: Baïgourra et Mondarrain; Billère et coteaux de Jurançon; Gave et Terres du Pont-Long; Hendaye – Côte Basque-Sud; Ccœur de Béarn; Lescar; Montagne Basque; Nive-Adour; Oloron-Sainte-Marie 1 ja 2; Ouzom, Gave et Rives du Néez; Pau 1, 2, 3 ja 4; Pays de Bidache – Amikuze – Ostabarre; Saint-Jean de Luz; Ustaritz-Vallées de Nive et Nivelle.

— Orthez et Terres des Gaves et du Seli kanton: kõik kommuunid, v.a Baigts-de-Béarn, Puyoô, Ramous, Saint-Boés, Saint-Girons-en-Béarn.

— Vallées de l’Ousse et du Lagoini kanton: kõik kommuunid, v.a Limendous, Lourenties.

— Järgmised kommuunid: Anglet, Argagnon, Artigueloutan, Bayonne, Biarritz, Castétis, Denguin, Labastide-Cézéracq, Lacq, Lée, Mont, Ousse, Sauvagnon, Serres-Castet.

Hautes-Pyrénées’ departemang:

— Tervikuna järgmised kantonid: Haute-Bigorre; La vallée de la Barousse; La vallée des Gaves; Lourdes 1 ja 2; Moyen-Adour; Neste, Aure et Louron; Ossun.

— La vallée de l’Arros et des Baïses’ kanton: kõik kommuunid, v.a Bernadets-Dessus, Clarac, Goudon, Libaros, Mouledous, Orieux, Sabarros, Sentous, Toumous-Devant.

— Les coteaux’ kanton: järgmised kommuunid: Aries-Espénan, Bazordan, Betbèze, Castelnau-Magnoac, Casterets, Caubous, Deveze, Gaussan, Lalanne, Laran, Lassales, Monléon-Magnoac, Monlong, Pouy, Sarriac-Magnoac, Thermes-Magnoac, Villemur.

— Sarrouilles’ ja Soues’ kommuun.

Haute-Garonne’i departemang:

— tervikuna järgmised kantonid: Bagnères de Luchon; Saint-Gaudens.

— Auterive’i kanton, välja arvatud järgmised kommuunid: Auribail, Auterive, Beaumont-sur-Léze, Capens, Caujac, Cintegabelle, Esperce, Gaillac-Toulza, Grepiac, Grazac, Labruyère-Dorsa, Marliac, Mauressac, Mauzac, Miremont, Montaut, Lagrâce-Dieu, Noé, Puydaniel.

— Cazères’i kanton, välja arvatud järgmised kommuunid: Agassac, Ambax, Beaufort, Bérat, Boissède, Cambernard, Castelgaillard, Casties-Labrande, Cezac, Coueilles, Forgues, Frontignan-Savès, Goudex, Isle-en-Dodon, Labastide-Clermont, Labastide-Paumes, Lahague, Lautignac, Lherm, Martisserce, Mauvezin, Mirambeau, Molas, Mones, Montastruc-Savès, Montgras, Pin-Murelet, Plagnole, Polastron, Poucharramet, Pouy-de-Touges, Rieumes, Riolas, Saint-Araille, Sainte-Foy-de-Peyrolières, Sajas, Saveres, Senarens.

Gers’i departemang:

— Saint-Blancard’i kommuun.

Ariège’i departemang:

— kõik kommuunid, välja arvatud järgmised: Canté, Labatut, Lissac, Saint-Quirc.

Aude’i departemang:

— tervikuna järgmised kantonid: Limoux; Quillan.

— Brami kanton: järgmised kommuunid: Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard, Monthaut, Romy.

— Kanton Carcassone 2: Verzeille’ ja Villefloure’i kommuunid.

— Trèbes’i kanton: järgmised kommuunid: Arquettes-en-Val, Caunettes-en-Val, Fajac-en-Val, Labastide-en-Val, Mayronnes, Montlaur, Pradelles-en-Val, Rieux-en-Val, Servies-en-Val, Taurize, Villar-en-Val, Villetritouls.

— Fabrezani kanton: kõik kommuunid, v.a Boutenac, Camplong-d’Aude, Fabrezan, Ferrals-les-Corbières, Fontcouverte, Luc-sur-Orbieu, Montseret, Saint-André-de-Roquelongue.

Pyrénées-Orientales’i departemang:

— tervikuna järgmised kantonid: Le Canigou; Les Pyrénées catalanes.

— La Vallée de l’Agly kanton: kõik kommuunid, välja arvatud Cases-de-Pène, Espira-de-l’Agly, Opoul-Périllos, Rivesaltes, Salses-le-Château, Vingrau.

— La Vallée de la Têti kanton: kommuunid Ille-sur-Têt, Montalba-le-Château.

— Côte Vermeille’i kanton: kõik kommuunid, v.a Palau-del-Vidre, Saint-André.

— Les Aspres’i kanton: järgmised kommuunid: Caixas, Calmeilles, Llauro, Montauriol, Oms, Passa, Tordères.

— Vallespir-Albères’i kanton: kõik kommuunid, v.a Montesquieu-des-Albères, Saint-Genis-des-Fontaines, Villelongue-dels-Monts.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Toote „Agneau des Pyrénées“ seos piirkonnaga põhineb toote mainel ja kvaliteedil. Olenevalt talle vanusest on liha roosa või heleroosa – mis on iseloomulik, kui toiduks on emapiim. Püreneedega eriti hästi kohanenud Püreneede piima- ja imetavate tõugude kasutamine annab nendele vähe lihakatele talledele rasvasuse klassi, mis on kergelt kuni keskmiselt rasvane.

Püreneesid iseloomustavad erineva kõrgusega mägialad ja mäejalamialad. Reljeef mõjutab tugevasti kliimat. Püreneede mäestikukliimas on talved karmid ning suved mahedad ja päikesepaistelised. Ookeani läheduse ja asjaolu tõttu, et mäed tõkestavad ookeaniliste õhumasside edasiliikumise, on temperatuur pehme ja sademeid on palju. Lisaks varieeruvad samas piirkonna ulatuses sademed, päikesepaiste ja temperatuur olenevalt nõlvadest ja nende asetusest, mistõttu on ilmastikuolud siin väga mitmekesised. Need keskkonnatingimused kõrgusel, mida iseloomustavad suur sademete hulk, piisav päikesepaiste ja karm temperatuur talvel, kuid pehme suvel, võimaldavad rohul kasvada nii, et see sobib karjatamiseks. Inimene hakkas Püreneedes karjatamisega tegelema üle seitsme tuhande aasta tagasi. Et mägedes ja mäejalamil on tugevad kallakud, sobib enamik maatükke karjatamiseks, eelkõige suvel. Karjakasvatus nii, et loomad söövad karjamaal, on sobivaim lahendus selleks, et kasutada neid heinamaid ära parimal viisil, seepärast on Püreneedes suur osakaal mäletsejatel, eelkõige veistel ja lammastel. See süsteem saab toimida ainult oma territooriumiga kohanenud tõugude puhul.

Lambakasvatust leidub kogu Püreneede mäeahelikus, sest rohi kasvab siin kogu aasta vältel tänu pehmele ja niiskele kliimale. Kliimagradiendid ja eelkõige sademete hulk piirkonna eri osades selgitavad, miks on välja kujunenud kolm piimatõugu ja seitse imetavat tõugu, kes on kohalike eritingimustega hästi kohanenud.

Reljeefi tõttu paikneb taimestik eri kõrgustel ja seda kasutatakse ära olenevalt aastaaegadest, mis lambakasvatust siin iseloomustabki. Karjamaade ökosüsteem on ajalooliselt olnud süsteem, mis on keskendatud ringirändavatele rohusööjatele loomadele, et kasutada ratsionaalselt mägirohtu, mida täiendatakse sööda ja teraviljadega.

Pürenee tõugu lambad on vastupidavad, kohanenud ilmastikuolude muutustega ja nad lastakse suviti mägikarjamaadele. Veel tänapäevalgi on nad selles piirkonnas peamised tõud. Et nad on maatõugu, on neil kõndimiseks kohanenud kehakuju, st pikad ja peenikesed jalad ning nad on pigem kerged.

Lambatallede nuumamine on samuti Püreneede mäestikus traditsiooniliselt välja kujunenud tava, mida kõige sagedamini kasutatakse imetamissüsteemides ja mis annab ainult niisugust tulu, et müüakse maha talled, keda peab olema nuumatud kohapeal, et see oleks võimalikult kasumlik. Mägipiirkondade põllumajandusettevõtete hajutatuse ja toote lõpuleviimiseks vajaliku sööda tootmise vähese potentsiaali tõttu nendes piirkondades, viiakse teatavad lihatõugu talled traditsiooniliselt lõpule väljaspool oma sünniettevõtet, lõpuleviimise keskuses.

Püreneede tall saadakse territooriumiga seotud tootmismeetodite ja oskusteabe tulemusena.

Geograafilises piirkonnas on karjakasvatuseks, eelkõige lambakasvatuseks sobivad erilised topograafilised ja kliimatingimused.

Püreneed, mis koosnevad kõrgmäestikust ja mäejalamist, soodustavad loomakasvatuse, eriti lambakasvatuse arengut. Selle mitmekesine topograafia ja kliima teevad võimalikuks mägede ja nõlvade vastastikuse täiendavuse.

Uttedel on võimalik süüa vähemalt seitse kuud aastas karjamaadel, mägedes ja heinaga kaetud mäenõlvadel.

Tänu sellele, et tegemist on maatõugudega, on need tõud võimaldanud põllumajandusettevõtetel püsima jääda rasketel territooriumidel tänu elujõulistele põllumajanduslikele karjatamissüsteemidele, sest need tõud suudavad kohaneda Püreneede keskkonna mulla- ja ilmastikutingimustega. Taimestiku paiknemist erinevatel kõrgustel kasutatakse ära olenevalt aastaaegadest ja see iseloomustabki lambakasvatust Püreneedes.

Püreneede kohalike maatõugude kasutamine viib tavadeni, mis on kooskõlas selle piirkonna omadustega (ettevõtete hajutatus, mille tulemuseks on eraldatusega seotud probleemid, söödaressursi kättesaadavus ja kogumisraskused).

Keskkonnatingimuste eripärad ja mitmekesisus Püreneede mäeahelikus on võimaldanud areneda 10 lambatõul. Igaüks nendest 10 tõust, mis on suurepäraselt kohanenud oma territooriumi ja karjakasvatusmeetoditega Püreneedes, võimaldab toota eripäraseid talli, kes on vähe lihakad.

Piimauttesid lüpstakse ning nad tuleb seega oma tallest eraldada, kui tall on alles noor. Tänu rohu kasvule selles piirkonnas on neil eriti rikkalik piim, mis vastab kõigile lambatallede toitumisvajadustele, kusjuures talled ei saa mingit muut sööta kui nende ema piim, mida nad nisast imevad. Selle piimatalle liha on seepärast hele kuni heleroosa. Imetavaid uttesid ei lüpsta ja seetõttu on nad enamiku ajast koos oma talledega vähemalt 60 päeva jooksul, mille kestel kujuneb tallel välja mäletseja seedesüsteem ja ta läheb piimatoidult üle söödale ja teraviljadele. Selline kaheetapiline toitumine ja talle vanus – ta ei ole ei liiga noor ega liiga vana – võimaldab saada roosaka värvusega liha.

Lambakasvatajad on säilitanud oma kasvatussüsteemid, mis võimaldavad toote neid kahte liiki tallesid, keda tunnustatakse ja hinnatakse.

„Eriti meeldib mulle Püreneede piimatall. Selle liha annab edasi piima mahedust, milles on lausa mingi müstiline mõõde. Piiblis sümboliseerib tall süütust, elu triumfi surma üle, ülestõusmist. Niisugust liha hammustades on midagi sellist tunda: emaõrnus, kerge vürtsimaitse justkui paradiisi lubadus“ (Rencontres Savoureuses, petit traité de l’excellence française, Alain Ducasse, édition Plon, 1999).

„Ettevõte Fourcade on juba kuue või seitsme põlvkonna jooksul spetsialiseerunud Püreneede lambatalledele ja lammastele. Tarbes’i Püreneede tall on üldtuntud, Léon Fourcade’i isa saatis tallesid Pariisi juba siis, kui kaubamärk ei olnud veel registreeritud.“ (La qualité agro-alimentaire dans les Pyrénées, édition transhumance, 1994).

1989. aastal loodi Püreneede piimatallede kasvatajate tsunft. Alates 80. aastatest on Püreneede tootjad koondunud ja organiseerunud, et oma toodangut väärindada (kaubamärgiga Chouria läänes, eeskujuks Püreneede primeur Püreneede keskosas). 2007. aastal loodi Püreneede keskosas kaubamärk Agneau des Pyrénées.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7b3a8cf3-e829-4f4f-963e-3cb61014c5c5

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(*1) See pakkumisviis on nähtud ette ekspordi korral.“