28. kinnitab selles kontekstis, et mis tahes komiteemenetluse kasutamiseks on vaja läbi vaadata nõukogu
28. juuni 1999. aasta otsus 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendamisvolituste kasutamise
menetlused (1), et tagada:
a) suurem avatus;b) et komisjonile mis tahes täidesaatva võimu andmine piirdub vaid mitteoluliste või rakendusmeetmetega
ning et volituste delegeerimisel määratletakse selgelt delegeerimise eesmärk ning volituste sisu, raken-dusala ja kestus, vajadusel ka “peatamisklauslid” (sunset clauses);
c) et tagasivõtmismenetluste (call-back procedures) kasutuselevõtmisega antakse ametlikult Euroopa Parla-
mendile ja nõukogule selliste meetmete kontrollimisel võrdsed volitused;
29. võtab teadmiseks komisjoni paindlikus lihtsustamiskavas sisalduvate meetmete loetelu ning kavatseb
edaspidi teha õigusloomeprotsessi raames vajadusel aktiivset koostööd õigusaktide lihtsustamise eesmärgielluviimiseks;
30. eeldab, et komisjoni mitmesugused ettepanekud uuesti sõnastamise ja läbivaatamise kohta aitavad
säästva arengu poliitika raames Euroopa Liidu majandusliku ja sotsiaalse arengu ning kodanike tervisekaitse
taset ja nende elukeskkonna kvaliteeti vastavalt EÜ asutamislepingu artiklis 2 sätestatud eesmärkidele;
31. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning liikmesrii-
kide valitsustele ja parlamentidele.
(1) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
P6_TA(2006)0206
Õigusloojale esitatud õigusloomega seotud ettepanekute sõelumise tulemus
Euroopa Parlamendi resolutsioon õigusloojale esitatud õigusloomega seotud ettepanekute sõelumise
tulemuse kohta (2005/2214(INI))
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse komisjoni 27. septembri 2005. aasta teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile sea-
dusandjale esitatud seadusandlike ettepanekute sõelumise tulemuse kohta (KOM(2005)0462);
—võttes arvesse Euroopa Parlamendi presidendi 23. jaanuari 2006. aasta kirja komisjoni presidendile (1);
—võttes arvesse komisjoni presidendi 8. märtsi 2006. aasta kirja Euroopa Parlamendi presidendile;
—võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
—võttes arvesse põhiseaduskomisjoni raportit ja õiguskomisjoni arvamust (A6-0143/2006) ning arves-
tades, et
A. oma eelnimetatud teatises teatas komisjon kavatsusest võtta tagasi 68 ettepanekut, mida ta ei pea vasta-
vaks Lissaboni strateegia eesmärkidele ja parema õigusliku reguleerimise põhimõtetele; mõnede ettepane-
kute puhul aga viiakse läbi uus majandusliku mõju analüüs ja vajaduse korral ettepanekuid muudetakse;7.12.2006 C 297 E/140 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
(1) Viitenumber Pres-A-Courrier D(2006)300689).
B. kirjas, mille Euroopa Parlamendi president saatis komisjoni presidendile pärast seda, kui parlamendiko-
misjonid olid kõnealust teatist analüüsinud, väljendatakse komisjoni kavatsuse üle üldiselt heameelt, kuid
esitatakse konkreetne palve mitut ettepanekut mitte tagasi võtta ja väljendatakse vastuseisu mõnede teisteettepanekute võimaliku muutmise suhtes;
C. komisjoni presidendi vastuses Euroopa Parlamendi presidendile öeldakse, et komisjon võttis enne oma
lõpliku seisukoha vastuvõtmist nõuetekohaselt arvesse parlamendi seisukohta; lisaks esitataksekonkreetsed põhjused, miks komisjon ei järginud mõnesid parlamendi nõudeid, ja võimalikud algatused,mida komisjon kavatseb tulevikus teha mõnede nende nõuete rahuldamiseks;
D. teatis annab suurepärase võimaluse analüüsida põhjalikumalt probleeme, mis on seotud õigusloomega
seotud ettepanekute tagasivõtmise või muutmisega komisjoni poolt;
E. enamikku ühenduse õigusaktidest, välja arvatud üksikud erandid, saab vastu võtta üksnes komisjoni ette-
paneku alusel ning komisjon on õigusloomealgatuste osas peaaegu monopoolses seisundis;
F. EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikes 2 on sätestatud, et komisjon võib “muuta oma ettepanekut”
ükskõik millal ühenduse õigusakti vastuvõtmisele viiva menetluse jooksul, “niikaua kui nõukogu ei ole
otsustanud”;
G. ehkki ajaloolistel põhjustel pole parlamendi rolli artikli 250 lõikes 2 mainitud, tuleb seda sätet tõlgen-
dada koostoimes artikliga 251, kui asi puudutab selle kohaldamist kaasotsustamismenetluse suhtes, ning
artikliga 252, kui asi puudutab koostöömenetlust;
H. kõigil juhtudel, mil ühine seisukoht pärast esimest lugemist vastu võetakse, lubab EÜ asutamislepingu ar-
tikli 251 lõike 2 teise lõigu kolmas taane komisjonil üksnes Euroopa Parlamenti oma seisukohast teavi-
tada, ja kui Euroopa Parlament seejärel ühises seisukohas muudatusi teeb, lubab artikli 251 lõike 2 kol-manda lõigu punkt c komisjonil ainult oma arvamuse esitada, mistõttu on selge, et komisjon ei ole enamoma ettepanekute “omanik”;
I. asutamislepingutes ei mainita võimalust, et komisjon võtab õigusloomega seotud ettepaneku tagasi;
J. õigusloomega seotud ettepanekute tagasivõtmist käsitlevate sätete puudumine pole takistanud komisjonil
õigusloomega seotud ettepanekuid regulaarselt tagasi võtta;
K. parlament, nõukogu ja komisjon tunduvad olevat eri arvamusel küsimuses, mil määral on komisjon voli-
tatud õigusloomega seotud ettepanekuid tagasi võtma;
L. nendest eriarvamustest hoolimata on komisjon õigusloomega seotud ettepanekuid regulaarselt tagasi
võtnud, ilma et see oleks kunagi kaasa toonud kohtuasja;
M. parlament on minevikus mõnikord ise palunud komisjonil ettepanekuid tagasi võtta;
N. 26. mai 2005. aasta Euroopa Parlamendi ja komisjoni vaheliste suhete raamkokkuleppes (
1) on sätes-
tatud:
—kõikide õigusloomega seotud menetluste puhul: “Komisjon kohustub hoolega läbi vaatama Euroopa
Parlamendis vastu võetud õigusloomega seotud ettepanekute muudatused, et võtta need kõigis
muudetud ettepanekutes arvesse” (punkt 31);
—kõikide õigusloomega seotud menetluste puhul: “Komisjon teatab Euroopa Parlamendile ja nõukogule
oma ettepanekute tagasivõtmisest ette” (punkt 32);
—õigusloomega seotud menetluste puhul, mis ei hõlma kaasotsustamist, kohustub komisjon “asjako-
hastel puhkudel” Euroopa Parlamendis tagasi lükatud õigusloomega seotud ettepaneku tagasi võtma
ning kui komisjon otsustab oma ettepaneku juurde jääda, selgitab ta selle otsuse põhjuseid
(punkt 33);7.12.2006 C 297 E/141 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
(1) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0194, lisa.
O. kolme institutsiooni ühissuunistel põhinev kokkulepe õigusloomega seotud ettepanekute tagasivõtmise ja
vajalikul määral muutmise kohta komisjoni poolt annaks panuse õigusloomega seotud menetluste suju-
vasse toimimisse,
1. väljendab heameelt komisjoni eelnimetatudteatise üle ning arvab, et valdava enamiku teatises mainitud
ettepanekute tagasivõtmine või muutmine aitab tõepoolest ühenduse õiguskeskkonda lihtsustada, kuidrõhutab, et komisjon peaks igati arvesse võtma vastuväiteid, mida Euroopa Parlamendi president oma23. jaanuari 2006. aasta kirjas esitas;
2. tervitab tõsiasja, et enne lõpliku seisukoha vastuvõtmist vaatas komisjon oma ettepanekud parlamendi
vastuväidete valguses uuesti läbi; tunnustab seda, et iga juhtumi puhul, kui komisjon nende vastuväidetega einõustunud, esitas ta mittenõustumise põhjused, ja et mõnel juhul esitas ta ka võimalikud algatused, mille abil
oleks võimalik parlamendi soovidele vastata;
3. rõhutab, et tulevikus peaks komisjon seda laadi menetluste puhul esitama iga ettepaneku tagasivõtmise
või muutmise kohta konkreetsed põhjused, mitte aga piirduma tuginemisega üldistele põhimõtetele, mis ei
selgita põhjuseid, miks tuleks konkreetsed ettepanekud komisjoni arvates tagasi võtta või neid muuta;
4. avaldab heameelt, et komisjon võtab arvesse Lissaboni agenda eesmärke enne õigusloomega seotud ette-
panekust tagasivõtmist; avaldab järelikult kahetsust, et komisjon võttis tagasi direktiivi ettepaneku, miskäsitles Euroopa vastastikuse ühingu põhikirja, mis ometi on üks Lissaboni strateegia võtmeelemente; onüllatunud, et komisjon tõstab esile liikmesriikide õigusaktide erinevusi ühenduse algatuste takistusena; nõuabjärelikult, et komisjon võtaks enne aasta lõppu vastu algatuse, mis võimaldaks Euroopa vastastikuse ühingu
ja Euroopa ühistu põhikirja väljatöötamist;
5. palub komisjonil kohe pärast tema nimetamist koostada ja esitada parlamendile ja nõukogule nimekiri
nendest oma eelkäija õigusloomega seotud ettepanekutest, mis ta kavatseb säilitada;
6. palub komisjonil lisada oma iga-aastasesse õigusloome- ja töökavva nimekiri ettepanekutest, mida ta
kavatseb tagasi võtta või muuta, et parlament võiks vastavalt asutamislepingutest tulenevatele prerogatiividele
ja eelnimetatud raamkokkuleppes sätestatud menetlustele oma seisukohta väljendada;
7. võtab teadmiseks tõsiasja, et komisjoni võimalust õigusloomega seotud ettepanekuid tagasi võtta pole
mainitud olemasolevate asutamislepingute üheski sättes ning õigusloomega seotud ettepanekute muutmisekohta kehtib põhimõte, et komisjon võib oma ettepanekut muuta ühenduse õigusakti vastuvõtmisele viivamenetluse jooksul, nagu on selgelt sätestatud EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikes 2; tunnistab, et sedapõhimõtet kohaldatakse ka artiklis 251 osundatud kaasotsustamismenetluse suhtes ning artiklis 252 osun-
datud koostöömenetluse suhtes;
8. tunnistab siiski, et komisjoni selgelt piiritletud võime õigusloomega seotud ettepanekut õigusakti vastu-
võtmisele viiva menetluse jooksul tagasi võtta:
—lähtub tema õigusloomega seotud algatuse õigusest ning kujutab endast loogilist täiendust tema võimele
ettepanekuid muuta;
—võib positiivse elemendina aidata suurendada komisjoni rolli õigusloomega seotud menetluses ja
—võib aidata tagada, et ühenduse õigusakti vastuvõtmisele viivate menetluste ja institutsioonidevahelise
dialoogi eesmärk on edendada “ühenduse huve”,
9. väidab siiski, et selle võimaluse puhul tuleb arvesse võtta eri institutsioonide asutamislepingus sätestatud
prerogatiive õigusloomeprotsessis ning lähtuda institutsioonidevahelise lojaalse koostöö põhimõttest;
10. rõhutab, et võimalus ettepanekuid tagasi võtta või muuta ei tohi mõjutada institutsioonide rolli õigus-
loomeprotsessis viisil, mis seaks ohtu institutsioonide tasakaalu, ja et võimalus ettepanekuid tagasi võtta ei
tähenda komisjoni teatava “vetoõiguse” tunnustamist;7.12.2006 C 297 E/142 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
11. rõhutab, et õigusloomega seotud ettepanekute tagasivõtmine ja muutmine peavad alluma samadele
üldpõhimõtetele, millest komisjon juhindub ettepanekute esitamisel —täpsemalt peavad need sammud
lähtuma ühenduse huvidest ja olema piisavalt põhjendatud;
12. arvab —ilma et see piiraks Euroopa Kohtu pädevust määrata asutamislepingutega institutsioonidele
antud prerogatiivide täpne ulatus ja piirid —, et kui institutsioonid koostaksid komisjonile õigusloomega
seotud ettepanekute tagasivõtmist ja muutmist käsitlevad ühised suunised, mis täiendaksid Euroopa Parla-
mendi ja komisjoni vaheliste suhete raamkokkuleppes ja paremat õigusloomet käsitlevas institutsioonideva-
helises kokkuleppes juba sätestatud asjassepuutuvaid põhimõtteid, oleks see samm õigusloomeprotsessi jainstitutsioonidevahelise dialoogi kergendamise suunas;
13. esitab järgmised suunised õigusloomega seotud ettepanekute tagasivõtmise ja muutmise kohta komis-
joni poolt:
a) niikaua kui nõukogu ei ole otsustanud, võib komisjon põhimõtteliselt õigusloomega seotud ettepaneku
tagasi võtta või seda muuta ükskõik millal õigusakti vastuvõtmisele viiva menetluse jooksul. Seetähendab, et kaasotsustamis- ja koostöömenetluse puhul ei tohi komisjon õigusakti enam tagasi võtta egamuuta pärast seda, kui nõukogu on vastu võtnud ühise seisukoha, välja arvatud juhul, kui nõukogu onühist seisukohta käsitlevas otsuses ületanud oma volitusi komisjoni ettepanekut muuta, nii et otsus ontegelikult nõukogu enda õigusloomega seotud algatus, mida asutamislepingus ette ei nähta;
b) kui parlament on õigusloomega seotud ettepaneku tagasi lükanud või selle kohta olulisi muudatusettepa-
nekuid esitanud või kui parlament on mõnel muul viisil palunud komisjonil õigusloomega seotud ettepa-neku tagasi võtta või seda oluliselt muuta, võtab komisjon seda seisukohta igati arvesse. Kui komisjonotsustab mõjuvatel põhjustel parlamendi seisukohta mitte järgida, selgitab ta parlamendile tehtavas aval-duses selle otsuse põhjuseid;
c) kui komisjon kavatseb õigusloomega seotud ettepaneku omal algatusel tagasi võtta või seda muuta,
annab ta parlamendile oma kavatsusest eelnevalt teada. Kavatsusest teatatakse aegsasti, et parlament
jõuaks küsimuses oma seisukoha avaldada, ning teadaanne sisaldab selget põhjendust, miks komisjon
arvab, et konkreetne ettepanek tuleks tagasi võtta või miks seda tuleks muuta. Komisjon võtab parla-mendi seisukohta igati arvesse. Kui komisjon otsustab mõjuvatel põhjustel parlamendi soovi vastaseltoma ettepaneku tagasi võtta või seda muuta, selgitab ta parlamendile tehtavas avalduses selle otsusepõhjuseid;
14. rõhutab, et sellel, mil määral komisjon võtab arvesse parlamendi seisukohti õigusloomega seotud ette-
panekute tagasivõtmise või muutmise kohta, on oluline osa poliitilises usalduses, mis on kahe institutsioonikindla koostöö alus;
15. arvab, et kui komisjon peaks mõne õigusloomega seotud ettepaneku tagasi võtma või seda oluliselt
muutma viisil, mis kahjustab parlamendi õigusloomega seotud prerogatiive, tuleks küsimus saata parlamendi
asjakohastele poliitilistele organitele poliitiliseks kaalumiseks; lisaks sellele arvab, et kui komisjon peaks mõneõigusloomega seotud ettepaneku tagasi võtma viisil, mis kahjustab Euroopa Parlamendi ja nõukogu preroga-tiive, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu lugeda tagasivõtmise kehtetuks ning jätkata menetlust asutamis-lepingu sätete kohaselt kuni kõnealuse õigusakti võimaliku vastuvõtmiseni;
16. on seisukohal, et kui õigusloomega seotud ettepanek on sõnastatud vastavalt asutamislepingu artiklile
138, peaks komisjon nõuetekohaselt teavitama Euroopa sotsiaalpartnereid oma kavatsusest õigusloomega
seotud ettepanek tagasi võtta või seda oluliselt muuta;
17. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.7.12.2006 C 297 E/143 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET