KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE üldeelarvest kaetavate tagatiste kohta Olukord 30. juunil 2011 /* COM/2012/066 final */





SISUKORD 1........... Sissejuhatus.................................................................................................................... 3 2........... Eelarvest kaetud tehingute liigid....................................................................................... 3 3........... Sündmused pärast viimast 31. detsembri 2010. aasta aruannet......................................... 4 3.1........ Euroalaväliste liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamine............................... 4 3.2........ Makromajanduslik finantsabi........................................................................................... 4 3.3........ Euratom......................................................................................................................... 4 3.4........ Euroopa finantsstabiilsusmehhanism................................................................................. 4 3.5........ Eelarvetagatis EIP-poolsele välisrahastamisele................................................................. 5 4........... Andmed eelarvest kaetavate riskide kohta....................................................................... 5 4.1........ Riski mõiste.................................................................................................................... 5 4.2........ Riski komponendid......................................................................................................... 6 4.3........ Eelarvest kaetav iga-aastane risk..................................................................................... 8 4.3.1..... Liikmesriikidega seotud risk............................................................................................ 9 4.3.2..... Kolmandate riikidega seotud risk.................................................................................. 10 4.4........ Riski kujunemine........................................................................................................... 11 5........... Maksekohustuste täitmata jätmine, eelarvetagatiste kasutamine ja võlgnevused............... 14 5.1........ Väljamaksed sularahavarudest...................................................................................... 14 5.2........ Väljamaksed eelarvest.................................................................................................. 14 5.3........ Välistegevuse tagatisfondi kasutamine............................................................................ 14 6........... Välistegevuse tagatisfond.............................................................................................. 15 6.1........ Sissenõutud summad..................................................................................................... 15 6.2........ Aktiva (varad).............................................................................................................. 15 6.3........ Sihtsumma.................................................................................................................... 15 7........... Riskide hindamine: suurima krediidiriskiga kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord 15 7.1........ Eesmärgid.................................................................................................................... 15 7.2........ Riski hindamise metoodika............................................................................................ 15 1. Sissejuhatus Käesoleva aruande eesmärk on kontrollida Euroopa Liidu eelarvet mõjutavaid krediidiriske, mis on tekkinud otse Euroopa Liidu või kaudselt Euroopa Investeerimispanga välislaenude andmise mandaadi alusel antud tagatistest ja laenutehingutest. Käesolev aruanne on esitatud vastavalt finantsmääruse artiklile 130, mille kohaselt esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule kaks korda aastas aruande eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta[1]. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab üksikasjalikke tabeleid ja selgitavaid märkusi (edaspidi „talituste töödokument”). 2. Eelarvest kaetud tehingute liigid Euroopa Liidu eelarvest (edaspidi „eelarve”) kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mille võib jaotada kahte rühma: – Euroopa Liidu antud laenud, mis teenivad makromajanduslikke eesmärke, st makromajandusliku finantsabi[2] laenud kolmandatele riikidele koostöös Bretton Woodsi institutsioonidega; maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud,[3] mida antakse euroalavälistele ELi liikmesriikidele, kellel on maksebilansi raskusi; laenud, millega Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM)[4] raames toetatakse liikmesriike, mis on sattunud raskustesse, millega nad ise toime ei tule; ning – mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud, st Euratomi laenud ja eelkõige Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „EIP”) poolt ELi tagatistega kaetud[5] tehingute rahastamine ELi mittekuuluvates riikides (edaspidi „EIP-poolne välisrahastamine”)[6]. EIP-poolne välisrahastamine, Euratomi laenud ja makromajandusliku finantsabi laenud on alates 1994. aastast kaetud välistegevuse tagatisfondist (edaspidi „fond”)[7] ning maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antavad laenud on kaetud otse eelarvest. Fond katab nende kohustuste täitmatajätmise, mis kaasnevad ELi mittekuuluvatele riikidele või projektidele ELi mittekuuluvates riikides antud laenude ja laenutagatistega. Fond loodi selleks, et: – pakkuda likviidsuspuhvrit, et vältida eelarve kasutamist iga kord, kui seoses tagatud laenuga jäetakse maksekohustused täitmata või viivitatakse nende täitmisega; ning – luua eelarvedistsipliini vahend, kehtestades finantsraamistiku ELi poliitika arendamiseks ELi mittekuuluvatele riikidele antavate komisjoni ja EIP laenude tagatise kohta[8]. Kui mõni kolmas riik saab Euroopa Liidu liikmesriigiks, ei kaeta tema laene enam fondist ning riskid tuleb katta otse eelarvest. Fondi rahastatakse eelarvest ning ta peab pidevalt vastama teatavale protsendile tagasimaksmata laenude ja laenutagatiste põhisummast, mida fondist kaetakse. Kõnealune protsent ehk sihtmäär on praegu 9 %. Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, tuleb need leida eelarvest. 3. Sündmused pärast viimast 31. detsembri 2010. aasta aruannet 3.1. Euroalaväliste liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamine 2011. aasta esimesel poolaastal tehti kaks tehingut kogusummas 1,35 miljardit eurot. Rumeeniale antud laenust maksti 1,2 miljardi euro suurune neljas osa välja 24. märtsil 2011. 22. juunil 2011 maksti Rumeeniale antud laenust välja 0,15 miljardi euro suurune viies osa. Lisaks otsustas nõukogu 12. mail 2011 anda Rumeeniale ennetavalt keskmise tähtajaga rahalist abi kuni 1,4 miljardi euro ulatuses[9]. 3.2. Makromajanduslik finantsabi 2011. aasta esimesel poolaastal laenude väljamakseid ei toimunud. 3.3. Euratom Aruandeperioodil laenuväljamakseid ei tehtud. 3.4. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism · Taust Nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 loodi Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 122 lõike 2[10] alusel Euroopa finantsstabiilsusmehhanism. Kõnealuse mehhanismi raames on võimalik saada maksimaalselt 60 miljardit eurot, mis on täielikult kaetud ELi eelarvest, millest asjaomase liikmesriigi maksekohustuste täitmatajätmise korral tagatakse laenude tagasimaksmine. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antakse asjaomastele liikmesriikidele ELi finantsabi laenu või krediidiliini vormis. Sellega seoses on komisjon volitatud Euroopa Liidu nimel sõlmima lepinguid laenu võtmiseks kapitaliturgudelt. · Uued väljamaksed alates 31. detsembrist 2010 30. mail 2010 otsustas nõukogu anda Portugalile ELi ja IMFi kolmeaastase ühisprogrammi raames, mille maht on 78 miljardit eurot, finantsstabiilsusmehhanismi kaudu rahalist abi maksimaalselt kuni 26 miljardit eurot. Selline otsus tehti lisaks nõukogus 2010. aasta detsembris tehtud otsusele anda Iirimaale Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu liidu finantsabi kuni 22,5 miljardit eurot. Kokku anti Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu 48,5 miljardit eurot (täiendavad üksikasjalikud andmed kõnealuste väljamaksete kohta on esitatud punktis 4.4 „Riski kujunemine”). Kriisi ohjamiseks on käivitatud veel kaks mehhanismi, millega ei kaasne mingit eelarveriski: – Euroopa Finantsstabiilsuse Fond (edaspidi „EFSF”[11]), mille tagavad osalevad liikmesriigid proportsionaalselt, ning – Kreeka laenuleping,[12] mida rahastatakse teiste euroala liikmesriikide antavate kahepoolsete laenudega, mida koondab komisjon. 3.5. Eelarvetagatis EIP-poolsele välisrahastamisele Aastateks 2007–2013 antud välismandaadi alusel allkirjastati 2011. aasta esimesel poolaastal 7 % rohkem laene kogusummas 1,090 miljoni euro väärtuses. Aruandeperioodi jooksul maksti välja laene 1,050 miljoni euro väärtuses. Seega ulatus 30. juuni 2011. aasta seisuga mandaadi raames välja makstud laenude kogusumma 7,028 miljoni euroni, suurenedes 2010. aasta 31. detsembriga võrreldes 17 %. 4. Andmed eelarvest kaetavate riskide kohta 4.1. Riski mõiste Eelarveriskid tulenevad tagatud tehingute laenujäägist ja intressidest. Käesolevas aruandes kasutatakse eelarveriskide (otsesed või fondi kaudu võetavad kaudsed riskid) hindamiseks kahte meetodit: – „kogu eelarvest kaetava riski” arvutamisel võetakse arvesse asjaomaste tehingute laenujäägi kogusummat ja kogunenud intresse konkreetsel kuupäeval[13]; – „aastase eelarveriskina” määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne aasta jooksul tasuda tulev summa, mille EL peaks eelarveaastal välja maksma, kui kõik tagatud laenudega seotud maksekohustused jäetaks täitmata[14]. 4.2. Riski komponendid Kuni 2010. aastani tulenes ELi eelarvest kaetava laenujäägi kogusummaga seotud maksimaalne risk põhiliselt kolmandatele riikidele antud laenudest. 2011. aastal mõjutas finantskriis tugevalt liikmesriikide rahandust, mistõttu andis EL valitsemissektorite suuremate rahastamisvajaduste toetuseks rohkem laene. Sellest tulenevalt on riski komponentide osakaal alates 30. juunist 2011 muutunud: · 64 % laenujäägi tagatud kogusummast moodustasid laenuvõtutehingud, mis on seotud liikmesriikide laenudega, mis kaetakse otse eelarvest; · 36 % laenujäägi tagatud kogusummast on seotud kolmandates riikides tehtud laenuvõtmis- ja -andmistehingutega, mis kaetakse välistegevuse tagatisfondist (edaspidi „fond”). Kogu eelarvest kaetavat riski seisuga 30. juuni 2011 kajastab allpool esitatud tabel 1. Tabel 1. Eelarvest kaetav tagatud laenujäägi kogusumma miljonites eurodes 30. juuni 2011. aasta seisuga || Laenujääk || Kogunenud intress || Kokku || % Liikmesriigid* || || || || Makromajanduslik finantsabi || 38 || 0 || 38 || <1% Euratom || 410 || 2 || 412 || 1% Maksebilansi tasakaalustamine || 13,400 || 177 || 13,577 || 25% EIP*** || 3,061 || 28 || 3,088 || 6% EFSM || 17,900 || 113 || 18,013 || 33% Liikmesriigid kokku || 34,808 || 320 || 35,129 || 64% Kolmandad riigid** || || || || Makromajanduslik finantsabi || 460 || 3 || 462 || 1% Euratom || 45 || 0 || 45 || <1% EIP*** || 19,191 || 151 || 19,342 || 35% Kolmandad riigid kokku || 19,695 || 154 || 19,849 || 36% Kokku || 54,503 || 474 || 54,978 || 100% * Risk kaetakse otse eelarvest. See hõlmab ka makromajanduslikku finantsabi, Euratomi ja EIP laene, mis anti enne ELiga ühinemist. ** Risk kaetakse fondist. *** Ligikaudu 83 % EIP laenutehingutest (riigi ja sellest allpool asuvate tasandite tehingud) on kaetud üldtagatisega, ülejäänud tehingute puhul teenib EIP üksnes poliitilise riski katmise pealt (31. detsembri 2010. aasta seisuga). Talituste töödokumendi tabelites A1, A2, A3 ja A4 on esitatud üksikasjalikum teave laenujäägi kõnealuste summade kohta, eelkõige ülemmäär, väljamakstud summad ja tagatismäärad. Eelarvest kaetud laenujäägid ning intressid suurenesid võrreldes 31. detsembri 2010. aasta seisuga märgatavalt – 54,98 miljardi euroni ehk 55 %. Sellise suurenemise põhjuseks on asjaolu, et Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi alusel maksti välja 17,9 miljardit eurot (11,4 miljardit eurot Iirimaale ja 6,5 miljardit eurot Portugalile). Lisaks maksti Rumeeniale maksebilansi tasakaalustamise süsteemi raames välja 1,35 miljardit eurot, mis on nõukogu 6. mai 2009. aasta otsuse 2009/459/EÜ kohane viimane osamakse. EIP väljamaksed kolmandatele riikidele suurenesid 2011. aasta esimesel poolaastal 486 miljoni euro võrra. 4.3. Eelarvest kaetav iga-aastane risk 2011. aasta teisel poolaastal kaetakse eelarvest (nii otse kui ka fondi kaudu) 3,6 miljardit eurot,[15] mis on kõnealusel ajavahemikul maksmisele kuuluv kogusumma tagasimaksmata laenust seisuga 30. juuni 2011. Sellest ligikaudu 2,6 miljardit eurot (73 %) peab laekuma liikmesriikidelt ja ülejäänu kolmandatelt riikidelt. 4.3.1. Liikmesriikidega seotud risk Liikmesriikidega seotud risk hõlmab a) enne ELiga ühinemist antud EIP, makromajandusliku finantsabi ja Euratomi laene ning b) pärast ühinemist maksebilansi tasakaalustamise vahendi raames antud laene ning c) Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi alusel antud laene. Tabel 2. Liikmesriikide järjestus vastavalt 2011. aasta teisel poolaastal eelarvest kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) Järjestus || Riik || Maksimaalne risk || Osakaal maksimaalses koguriskis 1 || Ungari || 2 145,6 || 81,9% 2 || Rumeenia || 197,0 || 7,5% 3 || Iirimaa || 111,7 || 4.,3% 4 || Poola || 40,1 || 1,5% 5 || Bulgaaria || 37,5 || 1,4% 6 || Tšehhi Vabariik || 36,7 || 1,4% 7 || Slovaki Vabariik || 26,7 || 1,0% 8 || Läti || 9,1 || 0,3% 9 || Sloveenia || 5,9 || 0,2% 10 || Küpros || 4,6 || 0,2% 11 || Leedu || 2,7 || 0,1% 12 || Eesti || 0,5 || 0,0% 13 || Malta || 0,3 || 0,0% || Kokku || 2 618,4 || 100,0% Tabelist 2 nähtub, et Ungari ja Rumeenia on 2011. aasta teisel poolaastal tagasimaksmisele kuuluva summa poolest liikmesriikide hulgas vastavalt esimesel ja teisel kohal. 4.3.2. Kolmandate riikidega seotud risk Fond katab kolmandate riikide tagatud laene, mille tagasimaksmise tähtaeg ulatub kuni 2040. aastani. 2011. aasta teisel poolaastal on fondist kaetav kolmandate riikidega seotud maksimaalne risk 961 miljonit eurot[16] (27 % aastasest koguriskist). 44 riigist kõige suurema laenujäägi kogusummaga kümme riiki on järjestatud allpool. Nende arvele langeb 754,2 miljardit eurot ehk 78 % fondi kaetavast aastasest koguriskist seoses kolmandate riikidega. Kõnealuste riikide majanduslikku olukorda on analüüsitud ja kommenteeritud talituste töödokumendis. Tabel 3. Kümme maksimaalse riskiga kolmandat riiki vastavalt 2011. aasta teisel poolaastal fondist kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) Järjestus || Riik || Maksimaalne risk || Osakaal maksimaalses koguriskis || Euromoney krediidireiting[17] 9/2010 || 3/2011 1 || Türgi || 220,7 || 29,3% || 50/185 || 54/100 2 || Egiptus || 91,7 || 12,2% || 64/185 || 88/100 3 || Maroko || 87,8 || 11,6% || 62/185 || 67/100 4 || Tuneesia || 86,6 || 11,5% || 69/185 || 81/100 5 || Serbia || 75,8 || 10,1% || 70/185 || 86/100 6 || Liibanon || 54,0 || 7,2% || 76/185 || 91/100 7 || Lõuna-Aafrika || 47,9 || 6,4% || 44/185 || 48/100 8 || Süüria || 39,3 || 5,2% || 128/185 || Puudub 9 || Bosnia ja Hertsegoviina || 27,0 || 3,6% || 113/185 || Puudub 10 || Brasiilia || 23,2 || 3,1% || 41/185 || 42/100 Kümme riiki kokku || || 754,2 || 100,0% || || 4.4. Riski kujunemine Ebakindlus on endiselt suur, kuna ülemaailmne majandus- ja finantskriis avaldavad jätkuvalt mõju ELi majanduse elavdamisele ja üleilmsele majanduskasvule. Geopoliitilised pinged mõnes Vahemere lõunapiirkonna riigis on samuti suurendanud ebakindlust seoses mõne kolmanda riigi majanduse elavdamisega. · Maksebilansi tasakaalustamise vahend EL taaskäivitas keskmise tähtajaga finantsabi andmise maksebilansi tasakaalustamise vahendi kaudu 2008. aasta novembris, et aidata Ungaril, ning seejärel jaanuaris ja mais 2009 Lätil ja Rumeenial taastada turgude usaldus. Esimese kahe miljardi euro suuruse laenu tagasimakse tegi Ungari detsembris 2011. Maksebilansi tasakaalustamise vahendi ülemmäär, milleks on 50 miljardit eurot, võimaldab tänu 35 miljardi euro suurusele kasutamata võimsusele anda vajaduse korral maksebilansside tasakaalustamiseks täiendavat abi. · Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) Pinged riigivõlakirjaturgudel olid 2011. aasta esimesel poolaastal endiselt suured. Riigivõlakirjade emiteerimise tingimused äärepoolsemate euroala riikide jaoks on jätkuvalt keerulised, olenemata sellest, et lisaks kahepoolsetele laenudele võeti kasutusele Euroopa finantsstabiilsusmehhanism ja et tegevust alustas Euroopa Finantsstabiilsuse Fond. Lähikuudel ja -aastatel tekitavad probleeme liikmesriikide valitsuste suurenevad refinantseerimisvajadused. ECOFINi nõukogu järeldustega kehtestati mehhanismi maksimummääraks 60 miljardit eurot,[18] kuid seadusjärgne piirmäär on kindlaks määratud nõukogu määruse artikli 2 lõikega 2, mille kohaselt on laenujääk piiratud omavahendite ülemmäära piiresse jääva varuga[19]. 2011. aasta algul sattus finantsturgudel surve alla Portugal, mistõttu suurenes surve valitsemissektori koguvõlale ja selle teenindamise kuludele. 7. aprillil 2011 taotles Portugal ametlikult finantsabi Euroopa Liidult ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF)[20]. Pärast kõnealust taotlust leppisid eurorühm ja nõukogu 17. mail 2011. aastal kokku kolmeaastase finantsabipaketi tingimustes. Finantsabipaketist kaetakse Portugali rahastamisvajadused kuni 78 miljardi euro ulatuses ning kõnealuse summa rahastamiseks kasutatakse võrdselt järgmisi vahendeid: – Euroopa finantsstabiilsusmehhanism, kuni 26 miljardit eurot[21] (mis kaetakse otse eelarvest); – Euroopa Finantsstabiilsuse Fond, kuni 26 miljardit eurot; – IMF, kuni 26 miljardit eurot; Otsus toetada Portugali Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu tehti lisaks 2010. aasta detsembris tehtud otsusele toetada Iirimaad[22] 22,5 miljardi euroga. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi maksimaalsest 60 miljardi euro suurusest abisummast on veel järel 11,5 miljardit eurot, mida vajaduse korral on võimalik eraldada[23]. Euroala riikide tippkohtumisel 21. juulil 2011 otsustati rakendada mitmeid meetmeid, sh otsustati pikendada Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi kaudu Kreekale tulevikus antavate laenude tähtaegu ja alandada nende intressimäära, et leevendada Kreeka võlakriisi ja tagada kogu euroala finantsstabiilsus. Vastavalt tippkohtumise järeldustele on Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi mõju kaheosaline: a) Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi marginaal väheneb tagasiulatuvalt Portugalile ja Iirimaale antud laenude puhul ning b) tulevikus väljamakstavate laenude tähtaeg pikeneb. · Makromajandusliku finantsabi laenud Kolmandatele riikidele antakse makromajandusliku finantsabi laene nõukogu üksikotsuste alusel ning alates Lissaboni lepingu jõustumisest nõukogu ja Euroopa Parlamendi üksikotsuste alusel. Ette on valmistatud seadusandlik ettepanek makromajandusliku finantsabi raammääruse kohta, et täiustada Lissaboni lepingust tulenevat otsustusprotsessi[24]. Kavandatud raammääruse kohaselt oleks makromajandusliku finantsabi andmise menetlus sarnane muude välisrahastamisvahendite kasutamise korral kehtiva menetlusega, mille puhul komisjonil on õigus vastu võtta otsus anda makromajanduslikku finantsabi liikmesriikide esindajatest koosneva komitee järelevalve all kooskõlas kontrollimenetlusega, mis kehtestati uute komiteemenetluse eeskirjadega, mis jõustusid 1. märtsil 2011[25]. Makromajandusliku finantsabi laenutehinguid 2011. aasta esimesel poolaastal ei tehtud. Juulis 2011 tehti kaks makromajandusliku finantsabi laenutehingut koguväärtuses 126 miljonit eurot[26]. · Euratomi laenud Liikmesriikidele või teatavates abikõlblikes riikides, kes ei ole liikmesriigid (Venemaa Föderatsioon, Armeenia, Ukraina), antavate Euratomi laenude ülemmäär on 4 miljardit eurot, millest umbes 85 % on juba ära kasutatud. Ülejäänud 600 miljonit eurot oleks võimalik kasutada uute projektide rahastamiseks. · EIP laenud Vastavalt EIP üldlaenumandaadile aastateks 2007–2013 oli 30. juuniks 2011 sõlmitud lepinguid kogumahus 17 691 miljonit eurot, millest 7 180 miljonit eurot oli kõnealuseks kuupäevaks juba välja makstud (vt talituste töödokumendi tabel A6). Pärast EIP välislaenumandaadi kohta vahekokkuvõtte tegemist võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu 13. oktoobril 2011 vastu uue otsuse (25. oktoobri 2011. aasta otsus nr 1080/2011/EL), millega antaks EIP-le ELi tagatis ELi välistele projektidele antavatest laenudest ja tagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 633/2009/EÜ. Uus otsus jõustus 30. oktoobril 2011. Sellest tulenevalt suureneks EIP finantseerimistegevuse raames välja makstud laenude ja antud tagatiste koondsumma, millest on maha arvatud kõik tagasimakstud summad ja millele on liidetud kõik seotud summad, 25 800 miljonilt eurolt maksimaalsele ülemmäärale 29 484 miljonit eurot[27]. ELi tagatis moodustab EIP finantseerimistegevuse raames välja makstud laenude ja antud tagatiste koondsummast 65 %. Seoses geopoliitiliste pingetega mõnes Vahemere lõunapiirkonna riigis ei saa välistada võimalust, et fond peab katma kõnealuses geograafilises piirkonnas ELi tagatise saanud laenude või laenutagatistega seotud kohustuste võimaliku täitmatajätmise (ELi tagatise saanud riikide kohta täpsema teabe saamiseks vt talituste töödokumendi tabelid A1 ja A2). 5. Maksekohustuste täitmata jätmine, eelarvetagatiste kasutamine ja võlgnevused 5.1. Väljamaksed sularahavarudest Komisjon kasutab sularahavarusid selleks, et vältida viivitusi ja neist tulenevaid kulutusi laenutehingute teenindamisel, kui võlgnik hilineb ELile makse tegemisega[28]. 5.2. Väljamaksed eelarvest Kuna 2011. aasta esimesel poolaastal ei esinenud maksekohustuste täitmatajätmist, siis assigneeringuid eelarve artikli 01 04 01 „Liidu tagatised liidu ja Euratomi laenutehingutele ning Euroopa Investeerimispangast antud laenudele” (märge „pro memoria”) alusel ei taotletud. 5.3. Välistegevuse tagatisfondi kasutamine[29] Kui kolmandatele riikidele ELi antud või tagatud laenu saaja hilineb makse tegemisega, kasutatakse fondi, et tasuda maksetähtpäeva ületanud makse kolme kuu jooksul alates makse tähtpäevast[30]. Fondi 2011. aasta esimesel poolaastal ei kasutatud. 6. Välistegevuse tagatisfond 6.1. Sissenõutud summad[31] 30. juuni 2011. aasta seisuga ei olnud fondil võlgnevusi sisse nõuda. 6.2. Aktiva (varad) 30. juunil 2011 oli fondi netovara[32] 1 487 416 919 eurot. 6.3. Sihtsumma Fondi vahendid peavad jõudma vajalikule tasemele (sihtsumma), milleks on määratud 9 % kõigist tehingutest tulenevate kapitalikohustuste kogusummast, millele lisanduvad kogunenud intressid. Fondi vahendite (1 487 416 919 eurot) ja kapitalikohustuste[33] (19 848 481 968 eurot) suhe fondimääruse tähenduses suurenes 7,7 %-lt 31. detsembril 2010. aastal 8,8 %-le 30. juunil 2011. aastal. 2010. aasta lõpus oli fondi vahendite väärtus sihtsummast väiksem. Fondimääruses sätestatud rahastamiseeskirjade kohaselt lisati 2012. aasta eelarve projekti 260 170 000 eurot. Kõnealune summa kantakse eelarvest fondile üle 2012. aasta veebruaris. 7. Riskide hindamine: suurima krediidiriskiga kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord 7.1. Eesmärgid Käesoleva aruande eelmistes osades on esitatud andmed eelarvest kaetud riski arvulise suuruse kohta seoses kolmandate riikidega. Käesolevas osas, mida täiendab talituste töödokumendi 3. osa, esitatakse nende kolmandate riikide makromajanduse analüüs, mille puhul risk liidu eelarvele on kõige suurem või mille suhtes kohaldatakse laenuvõimalusi (makromajanduslik finantsabi ja Euratomi laenud). 7.2. Riski hindamise metoodika Talituste töödokumendis esitatud riskihinnang majanduse ja rahanduse olukorrale põhineb saadud teabel, reitingutel ja muudel asjaoludel, mis on teada tagatud laenu saanud riikide kohta. See hinnang ei hõlma prognoose eeldatavate kahjude ega ebatõenäoliste tagasimaksete kohta. Riigi riski näitajad, mis on lisatud komisjoni talituste töödokumendi tabelitesse, näitavad lepinguliste kohustuste täitmatajätmise riski kujunemist. Kõnealune analüüs on esitatud talituste töödokumendi 3. punktis nende riikide kohta, kelle puhul on krediidi- ja eelarverisk 2011. aasta 30. juuni seisuga kõige suurem (sh makromajanduslik finantsabi ja Euratomi laenud). [1] Dokumendid KOM(2011) 528 ja SEK(2011) 1011 moodustavad eelmise aruande eelarvest kaetavate tagatiste kohta 31. detsembri 2010. aasta seisuga. [2] Makromajanduslikku finantsabi võib anda ka kolmandatele riikidele suunatud toetustena. Makromajandusliku finantsabi kohta lisateabe saamiseks vt komisjoni aruanne KOM(2011)408 ja dokument SEK(2011)874. [3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 332/2002, 18. veebruar 2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem (EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1). [4] Euroopa finantsstabiilsusmehhanism loodi 11. mail 2010 nõukogu 11. mai 2010. aasta määruse (EL) nr 407/2010 alusel (ELT L 118, 12.5.2010, lk 1). See toimib sarnaselt maksebilansi tasakaalustamise vahendiga, kuid seda saavad kasutada kõik liikmesriigid, st ka euroala liikmesriigid. [5] 30. juunil 2011 hõlmas tagatis ajavahemikku 1. veebruarist 2007 kuni 31. oktoobrini 2011 kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta otsusega nr 633/2009/EÜ (ELT L 190, 22.7.2009, lk 1) (edaspidi „välismandaadi otsus”), millega asendati nõukogu 19. detsembri 2006. aasta otsus 2006/1016/EÜ. Vahepeal on ajavahemikku pikendatud kuni 31. detsembrini 2013 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta otsusega 1080/2011/EL (ELT L 280, 27.10.2011, lk 1). [6] Euroopa Investeerimispanga mandaate käsitlevad arvnäitajad on esitatud talituste töödokumendi tabelis A1 ja viited õiguslikele alustele on loetletud talituste töödokumendi tabelis A4. [7] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009, 25. mai 2009, välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta (kodifitseeritud versioon) (ELT L 145, 10.6.2009, lk 10). [8] Kuigi välisriskid on lõpuks kaetud ELi eelarvepõhise tagatisega, toimib tagatisfond vahendina, millega kaitsta ELi eelarvet riski vastu, et makset ei tehta õigeaegselt. Üksikasjalik aruanne fondi toimimise kohta on esitatud dokumendis KOM(2010)418 ning sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendis (SEK(2010)968). [9] Nõukogu otsus 2011/288/EL, 12. mai 2011, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi (ELT L 132, 19.5.2011, lk 15). [10] ELi toimimise lepingu artikli 122 lõikega 2 on ette nähtud finantsabi juhul, kui mõni liikmesriik on raskustes, mida põhjustavad temast olenematud erandlikud juhtumid. [11] Teavet EFSFi kohta saab aadressilt: http://www.efsf.europa.eu/about/index.htm [12] Kreeka laenuleping – majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat – Euroopa Komisjon: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/greek_loan_facility/index_en.htm [13] Vt aruande tabel 1. [14] Arvutamisel eeldatakse, et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras, st et arvesse võetakse üksnes tasumisele kuuluvad maksed (vt ka aruande tabelid 2 ja 3 ning talituste töödokumendi tabel A2). [15] 2011. aasta teisel poolaastal maksmisele kuuluvad summad (kogu laenujäägist seisuga 30. juuni 2011), eeldusel et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras. Täpsemalt vt komisjoni talituste töödokumendi tabel A2. [16] 2011. aasta teisel poolaastal maksmisele kuuluvad summad (kogu laenujäägist seisuga 30. juuni 2011), eeldusel et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras. Täpsemalt vt komisjoni talituste töödokumendi tabel A2. [17] Mida kõrgem on reiting, seda madalam on riigi krediidivõimelisus. Riikide reitinguskaala on 0–185 või 0–100 (riikide arvu on alates 2011. aasta jaanuarist vähendatud 185-lt 100-le). Vastavalt 185 või 100 näitab suurimat makseviivituse riski. Riik võib küll oma reitingut parandada, kuid siiski järjestuses langeda, kui kõigi analüüsitud riikide keskmine kogureiting paraneb. [18] Vt pressiteade majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu erakorralise kohtumise kohta 9.–10. mail 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf) [19] Nõukogu määrus (EL) nr 407/2010, 11. mai 2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (ELT L 118, 12.5.2010, lk 1). [20] Nõukogu rakendusotsus nr 344/2011/EL, 30. mai 2011, Portugalile liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 159, 17.6.2011, lk 88). [21] 31. mail 2011 maksti Portugalile välja esimene osamakse summas 1,75 miljardit eurot. Kuni juunini 2011 maksti välja 6,5 miljardit eurot. [22] http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/ireland/index_en.htm [23] Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kohta täpsema teabe saamiseks vt komisjoni aruanne Euroopa Liidu 2010. aasta laenutehingute kohta, KOM(2011) 485. [24] Pärast Lissaboni lepingu jõustumist ei võta makromajandusliku finantsabi otsuseid vastu nõukogu üksi, vaid teeb seda vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele (kaasotsustamismenetlus). [25] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, 16. veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13), ning millega asendatakse nõukogu otsus 1999/468/EÜ. [26] 26 miljonit eurot Armeeniale ja 100 miljonit eurot Serbiale. [27] Selline 3 684 miljoni euro võrra suurem summa tuleb jagada kaheks, kusjuures 2 000 miljonit euro suurune täiendav laenumandaat on ette nähtud kliimamuutustega seotud tegevuse finantseerimiseks ning 1 684 miljonit eurot EIP riskitehingute tõhustamiseks. [28] Vt nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2007/436/EÜ, Euratom) artikkel 12 (EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1–12). [29] Alates selle moodustamisest 1994. aastal on fondist makstud kokku 478 miljonit eurot. [30] Üksikasjade kohta vt talituste töödokumendi punkt 1.4.3. [31] Alates selle asutamisest 1994. aastal on fond tagasi nõudnud kokku 576 miljonit eurot (sh tagasimakstud põhi- ja intressisummad, viivised makse hilinemisel ning valuutakursside realiseeritud kasumid ja kahjumid). [32] Fondi vara kokku miinus kogunenud maksekohustused (EIP tasud ja auditeerimistasud). [33] Sh kogunenud intressid.