Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase tootespetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51 annab käesoleva dokumendi avaldamine õiguse esitada muutmistaotluse suhtes vastuväiteid kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast

(2019/C 188/04)

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlus kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga.

„GRANA PADANO“

ELi nr: PDO-IT-0011-AM04 – 5.4.2018

KPN ( X ) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Consorzio Tutela Grana Padano via XXIV Giugno, 8 25015 Desenzano del Garda (Brescia) ITAALIA Tel +39 030919811 Faks +39 0309010487

Toote „Grana Padano“ tootjaid esindaval ühendusel Consorzio Tutela Grana Padano on seadusekohane õigus esitada muutmistaotlus vastavalt põllumajandus-, toiduainete- ja metsanduspoliitika ministeeriumi (Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali) 14. oktoobri 2013. aasta määruse nr 12511 artikli 13 lõikele 1.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

— ☐ Toote nimetus — ☐ Toote kirjeldus — ☐ Geograafiline piirkond — ☒ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☐ Seos piirkonnaga — ☐ Märgistus — ☒ Muu: jääkide kasutamine riivitud juustus „Grana Padano“, juustu kvaliteedikontroll

4. Muudatus(t)e liik

— ☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline. — ☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset dokumenti) ei ole avaldatud ja mida ei käsitleta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena.

5. Muudatus(ed)

Päritolutõend

Tootespetsifikaati tuleb lisada juustule „Grana Padano“ eriomane mineraalainete koostis. See suurendab parameetrite hulka, mida saab kasutada toote päritolu tõendamiseks.

Täpsemalt tähendab see seda, et artiklisse 2 tuleb juustu aminohappelist ja isotoopilist koostist käsitleva teabe järele lisada järgmine lõik:

„Juustule „Grana Padano“ (KPN) eriomane mineraalainete koostis, mis määrati kindlaks isotoopsuhete massispektromeetria abil, on esitatud toote „Grana Padano“ tootjaid esindavale ühendusele Consorzio Tutela ning põllumajandus-, toiduaine- ja metsanduspoliitika ministeeriumile.“

Kuna need üksikasjad on kõnealusele ministeeriumile esitatud isotoopilisse koostisesse juba osaliselt lisatud, siis see muudatus täiendab juba kasutatavat andmebaasi.

Seega on need kaks erinevat parameetrit, mis kombineerituna aitavad täiendada juba kasutusel olevat andmebaasi, tagades „Grana Padano“ (KPN) autentsuse eelkõige siis, kui seda müüakse väikeste portsjonite või riivitud juustuna.

Tootmismeetod

Järgmise muudatusega kustutatakse lõik, mis võimaldab TRENTINGRANA tüüpi juustu valmistamisel kasutatava piima puhul teha mikroobide hulka käsitlevate eeskirjade osas mööndusi. Viited kõnealustele mööndustele tuleb artikli 4 esimese lõigu esimesest lausest kustutada.

Tootespetsifikaadi artikli 4 esimeses lõigus on sätestatud järgmine:

„Juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistatakse toorpiimast, mida saadakse lehmadelt, keda lüpstakse kaks korda päevas. Kui välja arvata Trentingrana piirkonnas toodetav piim, siis ei kohaldata ühtki kehtivate õigusaktidega ette nähtud mööndust seoses bakterite hulga ja somaatiliste rakkude arvuga“.

See tuleb asendada järgmisega:

„Juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistatakse toorpiimast, mida saadakse kaks korda päevas lüpstavatelt lehmadelt või vabalt ringi liikuvate lehmade sellise robotlüpsi teel, millega on tagatud piima soovitud omaduste säilimine“.

See muudatus on vajalik, sest 5. juuni 2003. aasta määruses nr 131, millega kõnealune mööndus on ette nähtud, on sätestatud selle möönduse rakendamise tähtaeg, mis on nüüd möödas.

Järgmine parandus on vaja teha lubatud söödaainete loetelu käsitlevas lõigus mullikatele viitamisel:

tekst „vanemad kui seitsmekuused mullikad“ tuleb muuta järgmiseks: „rohkem kui seitse kuud tiined mullikad“.

Tootespetsifikaadi artikli 4 kolmas lõik, kus on sätestatud järgmine:

„Lehmade põhisööt on haljas- või kuivsööt ja see kehtib piima andvate lehmade, piimaandmise katkestanud lehmade ja vanemate kui seitsmekuuste mullikate puhul“,

asendatakse järgmisega:

„Lehmade põhisööt on haljas- või kuivsööt ja see kehtib piima andvate lehmade, piimaandmise katkestanud lehmade ja rohkem kui seitse kuud tiinete mullikate puhul“.

Lisaks tuleb muuta artikli 4 seitsmendat lõiku. Praegune tekst on järgmine:

„Järgnevalt on esitatud loetelu söödasegus kasutatavatest toorainetest, mis on jagatud kategooriatesse ja mida võib lisada söödale, mis on ette nähtud piima andvatele lehmadele, piimaandmise katkestanud lehmadele ja vanematele kui seitsmekuustele mullikatele, kelle piima kasutatakse juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistamiseks“.

See asendatakse järgmisega:

„Järgnevalt on esitatud loetelu söödasegus kasutatavatest toorainetest, mis on jagatud kategooriatesse ja mida võib lisada söödale, mis on ette nähtud piima andvatele lehmadele, piimaandmise katkestanud lehmadele ja rohkem kui seitse kuud tiinetele mullikatele, kelle piima kasutatakse juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistamiseks“.

See muudatus mõjutab ka koonddokumendi punkti 3.3 esimest lõiku.

Seal on sätestatud järgmine tekst:

„Lehmade põhisööt on haljas- või kuivsööt ja see kehtib piima andvate lehmade, piimaandmise katkestanud lehmade ja vanemate kui seitsmekuuste mullikate puhul“.

See tuleb asendada järgmisega:

„Lehmade põhisööt on haljas- või kuivsööt ja see kehtib piima andvate lehmade, piimaandmise katkestanud lehmade ja rohkem kui seitse kuud tiinete mullikate puhul“.

Selle muudatusega parandatakse tekstis ilmne viga, kuna Itaalia karjakasvatuses peetakse lehmi mullikateks („manze“) alates ligikaudu 18 kuu vanuselt ja see on ka vanus, mil neid viljastatakse. Kõnealune muudatus on seega parandus, kuna sõna „tiined“ jäeti lihtsalt eksimuse tõttu välja.

Lisaks võimaldab see muudatus kasutada vabalt ringi liikuvate lehmade robotlüpsi. Seoses sellega tuleb muuta ka tootespetsifikaadi neid osi, milles käsitletakse erinevate lüpsikordade piima segu kasutamise võimalust.

Seega tuleb muuta tootespetsifikaadi artikli 4 esimest lõiku ning artikli 5 kolmandat ja neljandat lõiku.

Tootespetsifikaadi artikli 4 esimeses lõigus on sätestatud järgmine:

„Juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistatakse toorpiimast, mida saadakse lehmadelt, keda lüpstakse kaks korda päevas. Kui välja arvata Trentingrana piirkonnas toodetav piim, siis ei kohaldata ühtki kehtivate õigusaktidega ette nähtud mööndust seoses bakterite hulga ja somaatiliste rakkude arvuga“.

See tuleb asendada järgmisega:

„Juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistatakse toorpiimast, mida saadakse kaks korda päevas lüpstavatelt lehmadelt või vabalt ringi liikuvate lehmade sellise robotlüpsi teel, millega on tagatud piima soovitud omaduste säilimine“.

Tootespetsifikaadi artikli 5 kolmandas ja neljandas lõigus on sätestatud järgmine:

„Juustu võib valmistada ühe lüpsikorra piimast või kahe lüpsikorra piima segust pärast seda, kui sellel on lastud settida ja koor on loomulikul teel pinnale kerkinud. Lisaks on võimalik kasutada kahe lüpsikorra piima pärast seda, kui ainult ühe lüpsikorra piimal on lastud settida ja koor on loomulikul teel pinnale kerkinud“.

See tuleb asendada järgmisega:

„Juustu võib valmistada ühe lüpsikorra piimast või rohkem kui ühe lüpsikorra piima segust pärast seda, kui sellel on lastud settida ja koor on loomulikul teel pinnale kerkinud. Lisaks on võimalik kasutada piima, millest ainult teatud osal on lastud settida, kuni koor on loomulikul teel pinnale kerkinud“.

See muudatus mõjutab ka koonddokumendi punkti 3.2,

kus on sätestatud järgmine tekst:

„Kõva, kuumutatud ja pika valmimisajaga juust, mida toodetakse aasta läbi ja mida kasutatakse lauajuustuna või riivituna, valmistatud osaliselt kooritud toorpiimast, mida saadakse lehmadelt, keda lüpstakse kaks korda päevas ja kelle põhisööt on haljas- või kuivsööt. Kasutatakse kahe igapäevase lüpsikorra piima. Lubatud on kasutada ühe lüpsikorra piima või kahe lüpsikorra piima segu“.

See tuleb asendada järgmisega:

„Kõva, kuumutatud ja pika valmimisajaga juust, mida toodetakse aasta läbi ja mida kasutatakse lauajuustuna või riivituna, valmistatud osaliselt kooritud toorpiimast, mida saadakse kas kaks korda päevas lüpstavatelt lehmadelt või vabalt ringi liikuvate lehmade robotlüpsi teel, kusjuures lehmade põhisööt on haljas- või kuivsööt. Juustu võib valmistada ühe lüpsikorra piimast või rohkem kui ühe lüpsikorra piima segust“.

Kui see muudatus kiidetakse heaks, on võimalik valmistada juustu rohkem kui kahe lüpsikorra piimast. Juustumeister peab järgneva koorimisprotsessi käigus kandma hoolt selle eest, et tagatud oleksid tootespetsifikaadis ette nähtud piima omadused, mida ei tohi muuta. Aastaid tehtud katsetused on näidanud, et rasva ja kaseiini nõutud suhtarvu tagamisest piisab, et juustul oleksid tootespetsifikaadis ja koonddokumendis sätestatud omadused. Tehnika ja teaduse seisukohast ei mõjuta robotlüps piima omadusi. Robotlüpsi teel saadud piim on nii rasva kui ka proteiinide sisalduse poolest statistiliselt võrreldav tavapärase lüpsmise teel saadud piimaga. Tegelikult võib robotlüpsi kasutamine parandada lehmade heaolu, sest see vähendab stressi, mida põhjustab lehmade lüpsmine imetamise tippajal ainult kaks korda päevas.

Miinimumaega, mil juust peab vormides seisma, tuleb vähendada 48 tunnilt 36 tunnile.

Täpsemalt tähendab see seda, et artikli 5 üheteistkümnes lõik, kus on sätestatud järgmine tekst:

„Siis asetatakse juust vähemalt 48 tunniks vormidesse, mis jätavad juustule päritolumärgistuse. Seejärel asetatakse juust 14–30 päevaks soolvette“,

tuleb asendada järgmisega:

„Siis asetatakse juust vähemalt 36 tunniks vormidesse, mis jätavad juustule päritolumärgistuse. Seejärel asetatakse juust 14–30 päevaks soolvette“.

Aastate jooksul on katsete tulemused näidanud, et 36 tundi on vormides seismiseks piisav aeg, et juust võtaks õige kuju ja tahkestuks nõuetekohaselt ning oleks valmis soolvette asetamiseks. Vajadus selle muudatuse järele on tekkinud juustu tootmise järkjärgulise kasvu tõttu nii üksikute juustu valmistavate ettevõtete kui ka ühinenud ettevõtete poolt. See on toonud kaasa tootmise koondumise suurematesse rajatistesse. See on paratamatult toonud kaasa erinevate juustuvalmistusprotsesside ruumi- ja ajapiirangud. Võttes arvesse aega, mida on vaja vormide pesemiseks ja desinfitseerimiseks enne seda, kui neid saab uues tootmistsüklis uuesti kasutada, aitaks soovitud muudatus tõhustada oluliselt juustuvalmistusprotsesside korraldamist.

Lubada tuleb nn soojuskambrite („camera calda“) kasutamist.

See tähendab, et tootespetsifikaadi artiklisse 5 tuleb lisada järgmine lause:

„Kui juustud võetakse soolveest välja, võib neid loputada ja/või jätta mitte enam kui 24 tunniks 25–60 °C keskkonda“.

Viimastel aastatel on mõned juustutootjad proovinud võtta uuesti kasutusele vana tava, milleks on jätta juustud 3–24 tunniks (pärast soolveest väljavõtmist ja mittekohustuslikku veega loputamist) eriotstarbelistesse kambritesse, kus temperatuur on 25–60 °C. Nagu kinnitavad mitmed ajaloolised dokumendid, on see traditsiooniline meetod, mille eesmärk on soodustada juustu pinnalt niiskuse ja soola aurustumist. See aitab kaasa juustukoorikul ühtlasema pinna tekkimisele ja juustu pinnal hallituse kasvu aeglustumisele. Kuna kõnealuse tava uuesti kasutusele võtmise katsed on andnud väga häid tulemusi, võeti vastu otsus anda selle tava kasutamiseks luba.

Muu

Välja tuleb jätta reegel, mille kohaselt on juustu valmistava ettevõtte jääkide transportimine lubatud ainult päritolupiirkonna raames.

See tähendab täpsemalt seda, et artikli 7 punkt d, kus on sätestatud järgmine tekst:

„d) Jääkide transportimine on lubatud ainult sama juustutootmise ettevõtte või ettevõtete rühma ning ainult päritolupiirkonna raames. Seega ei tohi jääke, mida kasutatakse riivitud juustu „Grana Padano“ valmistamiseks, müüa iseseisva tootena“,

tuleb asendada järgmisega:

„Jääkide transportimine on lubatud ainult sama juustutootmise ettevõtte või ettevõtete rühma raames. Seega ei tohi jääke, mida kasutatakse riivitud juustu „Grana Padano“ valmistamiseks, müüa iseseisva tootena“.

See muudatus mõjutab ka koonddokumendi punkti 3.5, kus on sätestatud järgmine tekst:

„jääkide transportimine on lubatud ainult sama ettevõtte või ettevõtete rühma ning ainult päritolupiirkonna raames“.

See tuleb asendada järgmisega:

„Jääkide transportimine on lubatud ainult sama juustutootmise ettevõtte või ettevõtete rühma raames“.

Sellel muudatusel on piiratud mõju, kuna see avaldab mõju ainult nendele juustutootmise ettevõtetele, kelle juustu portsjonitesse jagamise rajatised, millel on ka õigus pakendada riivitud juustu, asuvad väljaspool tootmispiirkonda (see luba antakse muidugi ainult rajatistele, mis asuvad päritolupiirkonnas). Eesmärgiks on lubada nendel ettevõtetel transportida jääke oma väljaspool tootmispiirkonda asuvatest rajatistest tootmispiirkonnas asuvatesse rajatistesse, millel on õigus valmistada riivitud juustu „Grana Padano“, kusjuures järgitakse tootespetsifikaadis kehtestatud piiranguid jääkide kasutamise kohta riivitud juustu valmistamisel. Kõnealuse soovitud muudatuse tõeline eesmärk on, et kõnealustel üksikutel ettevõtetel oleksid võrdsed võimalused nende ettevõtetega, kelle mõlemad rajatised asuvad päritolupiirkonnas ja kes saavad seega juustu „Grana Padano“ valmistamisel tekkivaid jääke oma rajatiste vahel transportida ilma igasuguste piiranguteta.

Kvaliteedikontroll

Selle muudatusega lisatakse kategooriad, mida kasutatakse kvaliteedikontrolli ajal juustu „Grana Padano“ liigitamiseks: „scelto sperlato“ [„tõendatud tippkvaliteet“], „zero“ (0) [„null“] ja „uno“ (1) [„üks“].

Seoses sellega tuleb artiklisse 5 lisada järgmine lõik:

„Juust „Grana Padano“ liigitatakse järgmiselt: „scelto sperlato“ [„tõendatud tippkvaliteet“], „zero“ (0) [„null“] ja „uno“ (1) [„üks“]. Juustu „Grana Padano“ kategoorial „scelto sperlato“ ei ole ühtki sisemist ega välimist puudust. Juustu „Grana Padano“ kategoorial 0 („zero“) on mõned väikesed kooriku defektid („correzioni“ – korrektsioonid), kuid juustu sisu vastab ikkagi tippkvaliteediga tootele. Juustu „Grana Padano“ kategoorial 1 („uno“) – tuntud ka kui „sottoscelto“ [„tippkvaliteedile mittevastav“] – on mõningad väikesed korrektsioonid või defektid juustu koorikus või sisus, juustul on veidi suurenenud augud ja kui juustu lüüa kontrollhaamriga, siis võtab veidi aega, enne kui juustu vorm taastub“.

Kuigi juust „Grana Padano“ on tootespetsifikaadis loetletud väga täpsete omaduste põhjal praegu määratletud, on aja jooksul selgunud, et kasulik oleks juustu koorikus ja sisus väikeste defektide olemasolu alusel liigitada toode kategooriatesse. Need kategooriad, mida kasutatakse juba muude sarnaste kõvade juustude puhul, ei avalda olulist mõju tootespetsifikaadi artiklis 2 sätestatud tooteomadustele. Küll aga võimaldavad need kategooriad rakendada valdkondlikku poliitikat, mille eesmärk on parandada toote kvaliteeti. Need kategooriad määratleti juustu „Grana Padano“ (KPN) kehtivate kauplemistavade põhjal, millele osutati muu hulgas dokumentides, mis esitati Euroopa Komisjonile asjaomase kaitstud päritolunimetuse registreerimisel. Täpsemalt tähendab see seda, et juustupartii kvaliteedi kontrollimisel ning samuti kontrollhaamri abil kontrollimisel enne juustupartii põletamisjäljega märkimist jaotatakse juustupartii eespool kirjeldatud kaubakategooriateks. Kvaliteedikontrolli alusel täidetakse iga kaubapartii kohta kvaliteediklassi vorm, kus kõik juustud liigitatakse järgmiste kategooriate põhjal: „scelto sperlato“, „zero“ (0) või „uno“ (1).

KOONDDOKUMENT

„GRANA PADANO“

ELi nr: PDO-IT-0011-AM04 – 5.4.2018

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Grana Padano“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Kõva, kuumutatud ja pika valmimisajaga juust, mida toodetakse aasta läbi ja mida kasutatakse lauajuustuna või riivituna, valmistatud osaliselt kooritud toorpiimast, mida saadakse kas kaks korda päevas lüpstavatelt lehmadelt või vabalt ringi liikuvate lehmade robotlüpsi teel, kusjuures lehmade põhisööt on haljas- või kuivsööt. Juustu võib valmistada ühe lüpsikorra piimast või rohkem kui ühe lüpsikorra piima segust. Juusturatas on silindrikujuline, kergelt kumer või peaaegu sirge äärega, ülevalt sile või ääristatud veidi kõrgema randiga.

Juusturatta diameeter on 35–45 cm ja ääre kõrgus 18–25 cm, sõltuvalt valmistamise tehnilistest tingimustest.

Kaal: 24–40 kg; koorik: kõva ja sile, kooriku paksus 4–8 mm.

Juust on kõva, peeneteraline, radiaalse kihilisusega ja vaevumärgatavate aukudega. Rasvasisaldus kuivaines on vähemalt 32 %. Kooriku värvus on tume või naturaalne kuldkollane ning juustu sisu värvus valge või õlgkollane. Juustul on meeldiv lõhn ja õrn maitse.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Lehmade põhisööt on haljas- või kuivsööt ja see kehtib piima andvate lehmade, piimaandmise katkestanud lehmade ja rohkem kui seitse kuud tiinete mullikate puhul. Piimalehmi söödetakse sama põllumajandusettevõtte põllukultuuridest saadud söödaga või kaitstud päritolunimetusega juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistamispiirkonnast saadud söödaga.

Päevaratsioonis peab vähemalt 50 % kuivmassist koosnema söödast, kusjuures sööda ja söödasegu suhe kuivaine arvestuses ei tohi olla väiksem kui 1. Vähemalt 75 % päevaratsiooni sööda kuivmassist peab koosnema söödast, mis on toodetud piima tootmispiirkonnas.

Lubatud söödaained on loetletud nimekirjas, millesse kuuluvad:

sööt: haljassööt, hein, õled, silo (viimane on keelatud Trentingrana tüüpi juustu valmistamisel);

söödasegus kasutatavad toorained, mis on jagatud kategooriatesse ja mida võib söödale lisada: teraviljad ja teraviljatooted, õliseemned ja nendest valmistatud tooted, mugulad ja juurköögiviljad ning nendest valmistatud tooted, suhkrutööstusest pärit kuivsööt, kaunviljade seemned, rasvad, mineraal- ja lisaained.

Toorained: lehma toorpiim, naturaalne vadak, vasikalaap. Piima saadakse punktis 4 määratletud piirkonnas peetavatelt lehmadelt.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Valmistamise ja laagerdamise toimingud peavad toimuma punktis 4 osutatud valmistamispiirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Riivimise ja pakendamisega seotud toimingud peavad toimuma punktis 4 määratletud valmistamispiirkonnas, kuna värske riivitud juust on väga tundlik ning selle organoleptiliste omaduste säilitamiseks tuleb juust kohe pakendada tingimustes, millega välditakse kuivamist, lisaks sellele saab kohese pakendamisega pakendisse, millele on kantud päritolunimetus, paremini tagada riivitud toote algupära, mida on riivitud kujul raskem identifitseerida kui tervet juusturatast, kus on näha märgistus (nagu kinnitati Euroopa Kohtu 20. mai 2003. aasta otsusega C-469/00).

Kaitstud päritolunimetusega „Grana Padano“ juustu lõikamisel ja pakendamisel tekkinud jääke, mis võivad olla erineva ja/või sama kaaluga tükkides, blokkides, kuubikutes, suupistetükkides jne võib riivitud „Grana Padano“ valmistamiseks kasutada ainult järgmistel tingimustel: kooriku sisaldus on kuni 18 %; alati peab olema tagatud jälgitavus „Grana Padano“ (KPN) tervete juusturataste puhul, kust jäägid pärit on; kui jääke kasutatakse hiljem ja/või suunatakse ühest ettevõttest teise, siis tuleb neid vastavalt registreerimisnumbrile ja valmistamise kuule hoida eraldi. Jääkide transportimine on lubatud ainult sama juustutootmise ettevõtte või ettevõtete rühma raames. Seega ei tohi jääke, mida kasutatakse riivitud juustu „Grana Padano“ valmistamiseks, müüa iseseisva tootena.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Ametlik märgistus, mis tõendab, et toode vastab „Grana Padano“ kaitstud päritolunimetuse kasutamise kriteeriumidele, ja mis peab olema nii tervetel juusturatastel kui ka kõikidel „Grana Padano“ (KPN) portsjonitesse jagatud ja riivitud juustu pakenditel, koosneb rombikujulisest joonisest, mille peal on suurtähtedega kirjutatud sõnad „GRANA“ ja „PADANO“. Ümarate tippudega rombi ülemisse nurka on kirjutatud esitäht „G“ ja alumisse „P“.

Markeerimisvorm, millega külmpressi abil vormimisel vajutatakse juusturattale päritolunimetus, jätab juustule jäljendi, mis koosneb väikestest ümber kogu juusturatta punktiirina paigutatud rombidest, mille sees on kordamööda sõnad „Grana“ ja „Padano“ ning viited juustutootjale, valmistamise aastale ja kuule.

Üksnes Trento autonoomses provintsis valmistatud juustu „Grana Padano“ (KPN) puhul, mida valmistatakse üksnes selliste lehmade piimast, keda toidetakse söödaga ja kelle puhul on keelatud silo kasutamine kogu aasta jooksul, on lubatud kasutada spetsiaalset TRENTINGRANA tüübi jaoks ettenähtud markeerimisvormi, mille jäljend koosneb kahest reast punktiirina paigutatud rombidest, mille vahel on sõna „TRENTINO“. Keskosas, mägede stiliseeritud kujutiste vahel on sõna „TRENTINO“, mis on kirjutatud mõlemalt poolt loetavana.

Eespool osutatud TRENTINGRANA tüüpi juustu „Grana Padano“ (KPN) pakendamisel peab pakendil või reklaammaterjalidel olema järgmine kujutis:

Vormimismärgist täiendava päritolutähisena pannakse juustule kaseiinplaat, millel on kiri „GRANA PADANO“, valmistamise aasta ja tähtnumbriline kood, millega juusturatas üheselt identifitseeritakse.

Juust „Grana Padano“, mis on valmistamispiirkonnas vähemalt 20 kuud pärast vormimist laagerdunud, võib saada tähistuse „RISERVA“. „Grana Padano“ Riserva kategooriasse kuulumist märgitakse teise põletamisjäljega, mis pannakse ettevõtjate taotlusel juusturattale samamoodi kui KPNi märgis. Kõnealune märgis koosneb ringist, mille keskele on kirjutatud sõna „RISERVA“. Ringi ülemises pooles on sõna „OLTRE“ ja number „20“, alumises sõna „MESI“.

Pakendatud toodete puhul kasutatakse järgmisi tootekategooriaid: „Grana Padano“ OLTRE 16 MESI (üle 16 kuu vanune „Grana Padano“) ja „Grana Padano“ Riserva.

Pakendil, mis sisaldab „Grana Padano“ OLTRE 16 MESI kategooriasse kuuluvat juustu, täiendatakse „Grana Padano“ logo sõnadega „OLTRE 16 MESI“, mis kirjutatakse ühel real kahe paralleelse joone vahele.

Pakendile, mis sisaldab „Grana Padano“ RISERVA kategooriasse kuuluvat juustu, pannakse lisaks „Grana Padano“ logole põletusmärk „RISERVA“.

Lisaks sellele, et spetsifikaadis selgelt sätestatud kategooriate („Oltre 16 Mesi“ ja „RISERVA-Oltre 20 Mesi“) puhul tuleb lisada kummalegi kategooriale vastav logo, võib pakendil soovi korral märkida ka eespool osutatud kategooriates märgitust erineva laagerdumisaja.

Kõnealune tähistus peab olema esitatud nii, et ei tekiks eksitavat viidet, nagu oleks tegemist muu kui spetsifikaadis ette nähtud ja kindlaks määratud kategooriaga.

Nii et selguse huvides ja selleks, et ei tekiks segadust ametlike kategooriate ning tarbijale täpsema ja üksikasjalikuma teabe jagamiseks lisatud valikulistest täiendavatest tähistest arusaamisel, tuleb 16 kuu ja 20 kuu pikkust laagerdumist tähistada üksnes kahe eespool osutatud logoga, kuid logodel osutatust erinev laagerdumisaeg (näiteks „laagerdunud 12 kuud“, „laagerdunud 14 kuud“, „laagerdunud 18 kuud“ vms) peab olema märgitud selliste tähtede, värvi, suuruse ja pakendil oleva asukohaga, mis erineb „Grana Padano“ (KPN) tähistuse puhul kasutatavast.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Nii terve kui riivitud juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistamispiirkond hõlmab Alessandria, Asti, Biella, Cuneo, Novara, Torino, Verbania, Vercelli, Bergamo, Brescia, Como, Cremona, Lecco, Lodi ja Mantova provintsi Po jõe vasakkaldal ning Milano, Monza, Pavia, Sondrio, Varese, Trento, Padova, Rovigo, Treviso, Venezia, Verona, Vicenza ja Bologna provintsi Reno jõe paremkaldal, Ferrara, Forlì Cesena, Piacenza, Ravenna ja Rimini provintsi ning järgmisi Bolzano provintsi kommuune: Anterivo, Lauregno, Proves, Senale-S. Felice ja Trodena.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistamispiirkond langeb suures osas kokku Po jõe tasandiku piirkonnaga, st Po jõe oru geograafilise alaga, mida iseloomustavad üleujutatavad veerohked fluvioglatsiaalse päritoluga alluviaalsed pinnased, mis on üks kõige viljakamatest ja loomasööda tootmiseks kõige paremini sobivatest aladest maailmas.

Nimetatud pinnaseomadused koos selle ala erilise mikrokliimaga soodustavad maisi kasvatamist, mis moodustab peamise osa selliste lehmade söödast, kelle piima kasutatakse juustu „Grana Padano“ (KPN) valmistamiseks. Mais võib moodustada kuni 50 % kasutatud sööda kuivmassist.

Alates XI sajandist toimunud Po jõe tasandiku korrastamine ja niisutamine on võimaldanud arendada kohalikku veisekasvatust. Kuna piima toodeti rohkem, kui oli vaja maaelanikkonna igapäevase vajaduse katmiseks, oli vaja muuta piim kestvaks säilitamiseks sobivaks juustuks. Ka praegu on kohaliku sööda, eelkõige maisi küllus seotud rohke vee olemasoluga, mis on veisekasvatuse säilitamiseks ja seega piima tootmiseks väga oluline.

Juustu „Grana Padano“ (KPN) eripära seisneb järgmistes omadustes:

— juustu mõõdud ja kaal;

— juustu morfoloogiline eripära, mis on seotud valmistamistehnikaga, mille tulemusel tekib teraline struktuur, mis soodustab lõikamisel lõhede tekkimist;

— juustu valge või õlgkollane värvus, peen maitse ja meeldiv lõhn, mis tuleneb peamiselt vahamaisi laialdasest kasutusest kariloomade söödas;

— vee ja rasva sisaldus, mis on peaaegu samasugune kui proteiinide sisaldus;

— valkude ulatuslik loomulikul teel muundumine peptoonideks, peptiidideks ja vabadeks aminohapeteks;

— juust võib kaua laagerduda, isegi kauem kui 20 kuud.

Põhjuslik seos juustu „Grana Padano“ ja selle päritolupiirkonna vahel seisneb järgmises:

— Po jõe tasandiku hea veega varustatus ja sellest tulenev sööda, peamiselt vahamaisi kättesaadavus, millest tulenevad juustumassi sellised omadused nagu valge või õlgkollane värvus ning maitse ja lõhn. Nimelt maisisilo või vahamaisi kasutamise otsesel tagajärjel väheneb piimalehmade söödas selliste värvainete osakaal nagu karoteen, antotsüaan, klorofüll, võrreldes eri tüüpi heinal ja haljassöödataimedel põhineva põhisöödaga. See on sileerimise otsene tagajärg.

— Toorpiima kasutamine, mille kalgendamisel lisatakse tootele kõnealusele piirkonnale iseloomulikke piimhappebaktereid.

— Naturaalse kultuurvadaku kasutamine, mis loob katkematu mikrobioloogilise seose valmistamispiirkonnaga. Piim, millest saadakse kalgend ja kultuurvadak, on ühelt poolt lüliks, mis seob kalgendamise valmistamispiirkonnaga ja teiselt poolt tagab pideva ja püsiva päritolupiirkonnale iseloomulike piimhappebakterite sisalduse, millest tulenevad „Grana Padano“ (KPN) peamised eriomadused.

Põhjusliku seose loomises toote omaduste ja päritolupiirkonna vahel osaleb ka juustumeister („casaro“), kellel on „Grana Padano“ (KPN) valmistamisel alati keskne ja oluline tähtsus.

Ka praegu on piima muutmine juustuks „Grana Padano“ (KPN) usaldatud juustumeistritele, mitte tehnikutele või teadlastele.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(Viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

Toote spetsifikaadi täielik tekst on saadaval järgmisel veebisaidil: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

või

otse põllumajandus-, toiduaine- ja metsanduspoliitika ministeeriumi avalehel (www.politicheagricole.it), klõpsates linki „Qualità e sicurezza“ [Kvaliteet ja ohutus] (ekraani ülemises paremas osas), seejärel linki „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“ [„ELile hindamiseks esitatud spetsifikaadid“].

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.