1. Sissejuhatus

Idapartnerlus on Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ning Armeenia, Aserbaidžaani, Valgevene, Gruusia, Moldova Vabariigi ja Ukraina (edaspidi „partnerriigid“) ühisalgatus. 2009. aastal alguse saanud idapartnerlus on strateegiline ja suurte eesmärkidega koostöövorm, mis põhineb ühistel väärtustel ja reeglitel, vastastikustel huvidel ja kohustustel ning jagatud omanikutundel ja vastutusel. Selle eesmärk on tugevdada ja süvendada poliitilisi ja majandussuhteid ELi, selle liikmesriikide ning partnerriikide vahel ning see aitab neil saavutada korraga nii ökoloogilist kui ka digitaalset üleminekut. Idapartnerlusega toetatakse paljude ülemaailmsete poliitiliste eesmärkide, sealhulgas Pariisi kliimakokkuleppe ja ÜRO 2030. aasta tegevuskava ning selle kestliku arengu eesmärkide saavutamist. See aitab saavutada üldist eesmärki suurendada ELi naaberriikide stabiilsust, jõukust ja vastupanuvõimet, nagu on sätestatud Euroopa Liidu üldises välis- ja julgeolekupoliitika strateegias ning Euroopa naabruspoliitika 2015. aasta ülevaates. Idapartnerlus on täielikult kooskõlas Euroopa Komisjoni 2019.–2024. aasta poliitiliste suunistega. Samuti on selles arvesse võetud komisjoni kõiki asjakohaseid juhtalgatusi.

Idapartnerlusel on pikka aega olnud oluline roll ELi ja partnerriikide lähendamisel. 2017. aasta novembris Brüsselis toimunud idapartnerluse tippkohtumine tähistas uut lähenemisviisi – vastu võeti ühine reformikava „2020. aastaks seatud 20 eesmärki“. Ambitsioonikas töökavas keskenduti käegakatsutavate tulemuste saavutamisele kohapeal ja inimeste elu parandamisele neljas peamises poliitikavaldkonnas: 1) tugevam majandus; 2) tugevam avaliku sektori juhtimine; 3) tugevam ühenduvus; ja 4) tugevam ühiskond koos soolise võrdõiguslikkuse, kodanikuühiskonna, meedia ja strateegilise kommunikatsiooni valdkonnaüleste eesmärkidega.

Idapartnerluse eesmärgiks on endiselt rajada ühistele väärtustele toetuv ala, kus valitseb demokraatia, jõukus, stabiilsus ja tihe koostöö. ELi strateegiline huvi on kanda jätkuvalt oma rolli ülemaailmse inimõigusi ja demokraatiat toetava välistegevuse liidrina, sealhulgas idapartnerluses. Inimõiguste austamine on vastupidava, kaasava ja demokraatliku ühiskonna olemuslik osa. Seepärast keskendutakse ka edaspidi praeguste eesmärkidega seotud seni lahendamata probleemidele, eelkõige õigusriigi, inimõiguste kaitse, korruptsiooni ja diskrimineerimise vastase võitluse, sõltumatu meedia ja kodanikuühiskonna rolli ning võrdõiguslikkuse edendamise valdkonnas. ELi stiimulipõhine lähenemisviis („rohkema eest rohkem“ ja „vähema eest vähem“) on ka edaspidi kasulikum neile partnerriikidele, kes reformidega kõige kiiremini edasi liiguvad. Idapartnerluse tulevane poliitiline lähenemisviis peaks tuginema juba kokkulepitud ülesannetele, eesmärkidele, põhimõtetele ja koostöövaldkondadele.

Pidev tähelepanu idapartnerlusriikidele on endiselt üks ELi peamisi prioriteete. Idapartnerluspoliitika uuendatud dünaamika suurendab seda tähelepanu, rõhutades vastastikku kasuliku koostöö olulisust. See võimaldab tihendada kahe- ja mitmepoolseid poliitilisi suhteid kõigi idapartneritega. Peale selle täiendab idapartnerluse piirkond tänu Euroopa Liidu, Aasia ja laiema naabruskonna vahelisele asukohale väärtuslikul moel ELi välispoliitikat, eelkõige arvestades seda, et ELi majanduslikud, ühiskondlikud ja strateegilised suhted naabritega on väga erinevad. Teiste piirkondlike ja ülemaailmsete jõudude kohalolek ja huvid ning kultuurilised ja geograafilised sidemed Kesk-Aasiaga kujutavad endast lisavõimalusi arendada vastastikku kasulikke sidemeid laiema naabruskonnaga. ELi tegevust selles piirkonnas täiendavad muude valdkondade poliitika ja algatused, nagu põhjamõõde ja Musta mere sünergia.

2019. aasta mais algatas Euroopa Komisjon idapartnerluse tulevikku käsitleva konsultatsiooni. Euroopa Ülemkogu kiitis selle lähenemisviisi heaks 2019. aasta juunis.

Konsultatsioon kestis 2019. aasta oktoobri lõpuni. See oli laiaulatuslik ja kaasav ning selle käigus koguti üle 200 kirjaliku vastuse, muu hulgas idapartnerluse struktureeritud konsultatsioonide veebisaidi kaudu. Arvamusi esitasid peaaegu kõik ELi liikmesriigid ja partnerriigid, samuti Euroopa Parlament, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komitee. Osalesid ka Euroopa Investeerimispank, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank ning muud rahvusvahelised finantseerimisasutused ning mitmesugused sidusrühmad, nagu kodanikuühiskonna organisatsioonid (sealhulgas idapartnerluse kodanikuühenduste foorum), mõttekojad, akadeemilised asutused ja äriorganisatsioonid. Arvesse võeti idapartnerluse noortefoorumi ja Euroopa noortesaadikute soovitusi.

Käesolevas ühisteatises tuginetakse ka kõigis kuues partnerriigis ja paljudes ELi liikmesriikides toimunud konsultatsioonide käigus saadud tagasisidele. Samuti on analüüsitud idapartnerluse praeguste struktuuriüksuste platvormidel ja koosolekutel ning nendega seotud kohtumistel toimunud arutelusid.

Üldiselt ollakse üksmeelel, et praegune idapartnerluse poliitikaraamistik on tugev ja toob inimestele käegakatsutavaid tulemusi. Ühisteatises kirjeldatakse, kuidas lahendada ühiseid probleeme ja kuidas kavatseb EL tulevikus partnerriikidega eri poliitikavaldkondades koostööd teha. Konsultatsioonide tulemuste põhjal esitatakse käesolevas dokumendis idapartnerluse uued pikaajalised poliitilised eesmärgid 2020. aastale järgnevaks perioodiks ning esitatakse meetmed, mille abil tugevdada vastupanuvõimet, edendada kestlikku arengut ja saavutada ühiskonnale käegakatsutavaid tulemusi.

2. Idapartnerluse peamised saavutused

2015. aastal kiitsid ELi liikmesriigid ja partnerriigid heaks Euroopa naabruspoliitika läbivaatamise ELi üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegia raames. Nad kutsusid üles võtma paremini arvesse riikidevahelisi erinevusi, suurendama isevastutust, keskenduma konkreetsetele eesmärkidele ja olema paindlikum. Konsultatsioon näitas, et idapartnerlus on need eesmärgid üldjoontes saavutanud.

Riikidevaheliste erinevuste arvessevõtmiseks on partnerluse arendamisel tähelepanu pööratud iga partneri konkreetsetele huvidele, eesmärkidele ja edusammudele. ELi ja iga partnerriigi vahel on sõlmitud uued kaugeleulatuvad poliitilised ja majanduslikud kahepoolsed kokkulepped. Suhetes Gruusia, Moldova ja Ukrainaga juhindutakse assotsieerimislepingutest ning põhjalikest ja laiaulatuslikest vabakaubanduslepingutest. Nende ambitsioonikate lepingute täieliku rakendamise tagamiseks leppisid need kolm riiki kokku, et koostavad nn assotsieerimiskavad lühikese ja keskmise tähtajaga koostööprioriteetide alusel. ELi ja nende riikide vahel on kehtestatud viisavaba reisimise kord, et hõlbustada inimeste piiriülest liikumist. Kõik kolm riiki on täielikult rakendanud tagasivõtulepingud.

ELi suhteid Armeeniaga raamib ulatuslik ja laiendatud partnerlusleping ning käimas on läbirääkimised uue lepingu sõlmimiseks Aserbaidžaaniga. Koostöö nende kahe riigiga põhineb kokkulepitud partnerlusprioriteetidel. Suhteid Valgevenega edendavad valdkondlikud dialoogid ning samal ajal on käimas läbirääkimised partnerlusprioriteetide üle. Armeenia, Aserbaidžaani ja Valgevenega sõlmitud viisalihtsustus- ja tagasivõtulepingud on aidanud palju kaasa inimeste reisimisele nendes riikides.

Selleks et julgustada partnerriike suuremale isevastutusele, on EL muutnud nendega suhtlemise viisi. Mõju suurendamiseks on ELi toetus nihkunud projektipõhiselt finantsabilt tõeliselt ümberkujundava reformipoliitika toetamisele. Selle uue lähenemisviisiga on toodud inimestele käegakatsutavat kasu, näiteks toetades detsentraliseerimist Ukrainas ning kõrgetasemelisi energiatõhususe algatusi Armeenias, Gruusias ja Ukrainas.

EL on tugevdanud koostööd partnerriikide reformide eest vastutajatega. Koos riiklike ametiasutustega on EL ja selle liikmesriigid astunud olulisi samme, et tagada võimaluse korral ühine kavandamine. See tagab tulemuslikuma ühise reageerimise partnerriikide vajadustele, muutes koostöö vähem killustatuks ning seega sidusamaks ja mõjukamaks. Eduka ühise reageerimise näiteid saab tuua ka Ukrainast ja Moldovast.

EL on tihendanud strateegilist koostööd rahvusvaheliste finantseerimisasutustega. Riikide, piirkondade ja sektorite vaheliste dialoogide kaudu on EL ja rahvusvahelised finantseerimisasutused võimaldanud märkimisväärset toetust väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEdele) ning keskkonnahoidlikke investeeringuid energiatõhususse ja munitsipaaltaristusse, vähendades seeläbi energiatarbimist, saastet ja kasvuhoonegaaside heidet ning tugevdades vastupanuvõimet keskkonna- ja kliimamuutustele kogu piirkonnas.

Kodanikuühiskonna kaasamine on olnud otsustava tähtsusega reformide tulemuslikkuse tagamisel, kuna see on suurendanud avalikku vastutust, edendanud inimõigusi ja kohalikku arengut ning taganud teenuste osutamise kogu elanikkonnale, sealhulgas haavatavatele rühmadele. EL on etendanud olulist rolli kodanikuühiskonna toetamisel ning see on omakorda edendanud sotsiaalset innovatsiooni ja aidanud luua reformikoalitsioone riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.

Konsultatsiooni käigus saadud vastustes rõhutatakse, kui oluline on keskenduda ühises poliitikas konkreetsetele eesmärkidele. 2017. aasta novembris toimunud idapartnerluse tippkohtumisel ELi liikmesriikide ja partnerriikide kinnitatud reformikavas „2020. aastaks seatud 20 eesmärki“ on sätestatud ühine tulemustele suunatud tegevuskava, et koostöö keskenduks konkreetsetele eesmärkidele.

Uue Euroopa naabruspoliitika sõnastamisel rõhutati vajadust suurema paindlikkuse järele, et võimaldada ELil ja partnerriikidel reageerida pidevalt muutuvatele vajadustele ja oludele. Toetuse ja mõju suurendamiseks on EL: i) tugevdanud koostööd rahvusvaheliste finantseerimisasutustega välisinvesteeringute kava ja struktuurireformi rahastu kaudu; ii) ajakohastanud ja strateegiliselt ühtlustanud oma tehnilise abi vahendeid (TAIEX ja mestimine) individuaalselt kohandatud toetuste jaoks ning iii) kohandanud oma institutsioonilisi struktuure, et paremini reageerida uutele probleemidele. Näiteks Ukraina toetusrühm on ainulaadne struktuur, mis koondab Euroopa Komisjoni ja ELi liikmesriikide eksperditeadmisi, et lahendada Ukraina peamisi probleeme. Euroopa välisteenistuse idanaabruse strateegilise kommunikatsiooni töörühm, mis loodi vastavalt Euroopa Ülemkogu 2015. aasta märtsi järeldustele väärinfoga võitlemise kohta, on samuti aidanud muuta ELi teabevahetust ja kuvandit piirkonnas strateegiliseks ja mõjukaks.