EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 27.10.2011 
SEK(2011) 1294 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE 
 
Lisatud dokumendile 
ETTEPANEK: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, 
milles käsitletakse avamerel nafta ja gaasi geoloogilise luure, uuringute ja tootmise 
ohutust 
{KOM(2011) 688 lõplik} 
{SEK(2011) 1292 lõplik} 
{SEK(2011) 1293 lõplik}  
 
ET Lk 1/8  ET 1. PROBLEEMI MÄÄRATLEMINE JA  VAJADUS VÕTTA MEETMED 
Viimase kolme aastakümne jooksul on avamerel toimunud vähemalt 11 suurõnnetust1 ning 
mõni väiksem vahejuhtum,2 mis oleksid võinud areneda suurõ nnetusteks. Deepwater Horizoni 
katastroof 2010. aasta aprillis är gitas uusi arutelusid  riskijuhtimise teemal seoses avamere 
nafta- ja gaasiammutamisega. 
Hoolimata sellest, et pärast Piper Alpha (1988) ja Alexander Kiellandi (1980) naftaplatvormi 
katastroofe on mõnes liikmesriigis reformide ab il riski vähendatud, on see ka ELis siiski 
endiselt suur. Praegu Euroopas toimunud õnnetu sjuhtumite sageduse ja kuluanalüüsi põhjal 
on Euroopas avamerel toimuvate õnnetusjuhtumite  iga-aastane keskmine majanduslik kulu ja 
kahjustused hinnanguliselt 205–915 miljoni euro vahemikus3 (see on mõjuhinnangu 
baasstsenaarium). Selline olukord nõuab meetmeid, et vähendada riski, tagada suurõnnetuste 
korral tõhus reageerimine ja võimaldada mõ jutatud piirkondade ja ettevõtjate kiiret 
taastumist. Juhtumi risk tuleneb selle toimumise tõenäosusest ja tagajärgedest. 
Suurõnnetuste tõenäosust  ei tohi alahinnata, eriti seetõttu, et registreeritud4 
suurõnnetusjuhtumite näitajad ei vähene püsiva lt. Võimalike suurõnnetuste (hädaolukordade) 
põhjustajate5 püsiv olemasolu tuletab meile meelde vajadust parandada tavasid ja vähendada 
riski. 
Sektoris toimuvate suurõnnetuste võimalikud tagajärjed  on tohutud. Tagajärjeks on paljud 
surmajuhtumid, suur keskkonnakahju, rannikuäär sete ja merega seotud elatisvõimaluste 
kahjustamine6. Isegi väiksemad õnnetusjuhtumid võiva d oluliselt õõnestada üldsuse ja turu 
usaldust ning ettevaatusmeetmetena kehtestatud piirangud7 tootmisele võivad mõjutada 
energiavarustuse kindlust ning majandust. 
Hoolimata sarnastest ohtudest tegutseb av ameretööstus ELi jurisd iktsioonides erinevate 
keskkonna-, tervishoiu- ja ohutusst andardite alusel, samal ajal kui ELi õigus hõlmab avamerel 
toimuva tegevuse asjakohaseid  aspekte üksnes osaliselt8. See ei loo sobivat, üldist ja kogu ELi 
hõlmavat sidusat regulatiivset keskkonda, mis seak s esikohale suurõnnetuste riski pideva  
vähendamise. Kuigi täiustused on põhjendatud kõi gis piirkondades, siis avamerel toimuvate 
ohtlike olukordade reguleerimine väljaspool Põhjamere piirkonda on vähem arenenud ja tugineb rohkem üksikasjalike nõue te ettekirjutamisele kui tõhusal e riskiohjamisele. Teatises 
„Avamerel nafta ja gaasi tootmise ohutusega seotud probleemid” (KOM (2010) 560 (lõplik)) 
määrati kindlaks ELi õigusraamistiku ja t ööstusharu tavade puudused ning valdkonnad, kus 
tuleb meetmeid võtta. Käesolevas mõjuhindamise s hinnatakse alternatiivseid poliitikavalikuid 
ja nende võimalikku mõju. 
                                                
 
1 Mõjuhinnangu dokumendi punkt 2.1. 
2 Nt Brent B 2003. aastal, Gullfaks C 2010. aastal, Ganneth F 2011. aastal. 
3 Võttes arvesse 35 aasta jooksul toimunud suurõnnetuste määra ning seda, et keskmine majanduslik kulu on 
5 miljardit eurot (üksnes puhastustöödeks) kuni 30 miljardit eurot (majanduslik kulu kokku), on kulu 
õnnetusjuhtumi kohta ligikaudu 140–850 miljonit eurot. Sellele lisandub iga-aastaselt hinnanguliselt 65 miljonit 
eurot varakaotust, mis tuleneb sagedamini esinevatest väiksematest dokumenteeritud õnnetusjuhtumitest. Need 
hinnangud põhinevad üksikasjalikel tõenäosuse ja õnnetusjuhtumite statistika analüüsidel, mis on esitatud I lisas. 
4 http://www.ptil.no/news/rnnp-2010-major-challenges- in-important-areas-article7810-79.html  
5 Nafta- ja gaasilekked, tootmisprotsessi ohutuse ja puurtorni kontrollide tõrked, konstruktsiooni 
põhjendamatutest muudatustest tingitud rikked, hooldustööde tegemata jätmine. 
6 Nt kalapüük, turism, mõnikord sadamate tegevus, põllumajandus. 
7 Nt moratoorium Mehhiko lahel 2010. aastal, Itaalias praegu ning Ühendkuningriigis 1988. aastal (Ocean 
Odyssey õnnetusjuhtum). 
8 Mõjuhinnangu dokumendi punkt 2.1. 
 
ET Lk 2/8  ET Avamere nafta- ja gaasiammutamistoimingute ohut usega seoses seisab ELi ees kolmekordne 
probleem. 
1) Avamere nafta- ja gaasiammutamisega seotud suurõnnetuste toimumise risk ELi vetes on märkimisväärne 
ning olemasolevate killustatud õigusaktide ning reguleerimis- ja tööstusharu tavadega ei tagata kõiki 
saavutatavaid riskivähendusi ELis. 
2) Olemasolev õigusraamistik ning töökord ei taga ELi vetes toimuvate õnnetusjuhtumite korral kõige tõhusamat 
hädaabi. 
3) Olemasolevate vastutussüsteemide kohaselt ei pruugi vastutavat poolt (nt naftalekke põhjustanud ettevõtjat) 
olla võimalik selgelt kindlaks määrata ja/või ta ei pruugi olla suuteline maksma enda põhjustatud kahju 
hüvitamise kogukulusid või vastutada selle eest. 
Alljärgnevas tabelis antakse ülevaade aluseks olevatest riskiteguritest , mis määrati kindlaks 
meie analüüsidega, sidusrühmadega peetud konsulta tsioonidel ja rahvusva helistes uurimistes. 
Riskiteguri kategooria Alus eks olevad riskitegurid 
Märkimisväärsed riskitegurid ja riskitegurid , mis ei leevenda ELi avamerel toimuva tegevuse riski piisavalt 
Vananev infrastruktuur ja küpses eas tööstuskeskkond  
Tööstusharu struktuurne ül eminek mitmekesistamisele  Tööstusharu areng 
Üleminek uuenduslikele toimingutele ja uutele tehnoloogiatele  
Tipptasemel tavade ja tehnoloogiate ebaühtlane kasutamine 
Eeskirjade ja standardite täitmatajätmine Konkreetsele ettevõtjale omane 
äritava 
Ettevõtjate ebapiisav/ebaühtlane ohutuskultuur 
Seadusandjate ebaühtlane tehniline kompetentsus 
Puudulik läbipaistvus ja teabevahetamine Õigusraamistikuga seotud 
riskitegurid 
Killustatud õigusraamistik 
Puuduliku hädaolukorraks valmisoleku taseme  riskitegurid 
Hädaolukordade lahendamise planeerimise ebaühtlus liikmesriikides  Riskipõhise planeerimise 
olukord Reageerimisvahendite piiriülene kokkusobimatus  
Teabe puudumine tööstuse hädaolukordade lahendamise varustuse kohta Avaliku sektori ja tööstuse 
kavade ning vahendite 
integreerimine Ettevõtjate hädaolukordade lahendamise plaanide kvaliteedi ebaühtlus 
Ebapiisavate vastutust käsitlevate sätete  riskitegurid 
Keskkonnavastutust käsitlevate ELi õi gusaktide selgus ja reguleerimisala  
Finantssuutlikkuse ja tagatiste puudumine  Vastutust käsitlevate sätete 
selgus ja kõikehõlmavus 
Tavapäraste kahjustuste ebapiisavad tagatissüsteemid 
Tabel 1 
2. ELi MEETMETE PÕHJENDUSED  
Tööstusel on avameretegevusega seotud riskide s uhtes esmane vastutus ja vahendid. 
Avamerel toimuvate suurõnnetuste riski vähe ndamiseks on vaja, et tipptasemel tavad 
muutuksid normiks kõikjal ELis. Pärast Deep water Horizoni katast roofi võib kõikidelt 
käitajatelt eeldada nende tavade läbivaatamist,  kuid nad on reageerinud ebaühtlaselt: üksnes 
mõni käitaja on teatanud erimeetmete võtmisest  ja/või on neid rakendanud. See tõstis esile 
vajaduse, et riigiasutused peavad võtma täiendavaid meetmeid. 
Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega  on ELi meetmeid kaalutud  üksnes juhul, kui nende 
abil on võimalik saavutada eesmärke liikmesriikide meetmetest tõhusamalt, või juhul, kui liikmesriikide meetmed üksi ei pruugi saavutada optimaalseid täiustusi. Kuigi Ühendkuningriik, Madalmaad, Taani ja Norra kohaldavad eesmärke seadvat regulatiivset 
lähenemisviisi, võiksid nad oma süsteeme parandada Põhjamere liidetud võrdlusaluse loomisega. Kasu võiks olla laiaulatuslik um Vahemere, Musta mere ja Läänemere 
piirkondades, kus mõnel riigil on kasvava avamerel toimuva tegevuse haldamises vähem kogemusi. 
 
ET Lk 3/8  ET Rahvusvaheliste ja ELi meetmete puudumine süvendaks ühe peamise probleemi – riikide 
õigusraamistike ja poliitikavaldkondade  killustatus ELis – riskitegureid. 
Riiklike tavade üksteisega vastavusse viimine on soovitatav õnnetuste vältimisel, 
hädaolukordade lahendamisel ja vastutuse kindlaksmääramisel ELis, juhul kui rängad 
õnnetused võivad põhjustada piiriülese naftar eostuse. ELi tegevuska va tundub olevat parim 
võimalus soovitud olukorra saavutamiseks ko gu ELis. See võiks lahendada ka raskused 
tööstuse tulemuslikkuse võrdlemisel, luureand mete ja vahejuhtumeid käsitlevate andmete 
vahetamisel. 
Proportsionaalsus on tagatud tõhususe, kulu, ELi meetme te abil saadava kasu hindamisega 
soovitud tulemuse saavutamiseks. 
Selle tulemusena on ELi meetmed välja pakut ud üksnes juhul, kui nende abil on võimalik 
saavutada eesmärke liikmesriikide meetmete st kulutõhusamalt. Halduskulude kaasnemise 
korral (nt läbipaistvus) on taotletud kulutas uvust. Tööstusharu enesekontrollisüsteemi 
(nt reageerimise tehnoloogia) ja rahvusvahelisi võimalusi (nt tsiviilvastutus) on samuti 
nõuetekohaselt arvesse võetud. 
Kuna peamised riskitegurid on globaalsed, siis on soovitatavad samaaegsed rahvusvahelised 
lahendused . Aruteludest OSPARis (Kirde-Atla ndi merekeskkonna kaitse komisjon), 
NSOAFis (Põhjamerel toimuvat tegevust reguleer ivate pädevate asutuste foorum), IRFis 
(rahvusvahelisele reguleerijate f oorum), G 20s ja IMOs (Rahvus vaheline Mereorganisatsioon) 
nähtub, et kiire arengu saavutamine üksnes ne nde foorumite kaudu on ebatõenäoline, kuna 
neil puuduvad üldised volitused, et saavutada edu või tagada nõuetele vastavus. 
3. PEAMISED POLIITILISED EESMÄRGID  
Võttes arvesse kolmekordset probleemi, peaks ELi algatus saavutama kaks üldist eesmärki : 
1) vältida ELis nafta ja gaasi kasutamise tõttu  avamerel toimuda võivaid suurõnnetusi (eriti 
seoses suurõnnetuste ohtudega); 
2) võimaldada ELil tegutseda suurõnnetuste korral tõhusalt, juhul kui vältimismeetmed 
ebaõnnestuvad. 
Need on jagatud neljaks erieesmärgiks , et tegutseda sektori täielikul kohaldamisalal alates 
suurõnnetuste vältimisest kuni nendele reagee rimise ja tagajärgede likvideerimiseni: 
1) tagada nafta- ja gaasitööstuses avamer etegevuse tõttu toimuda võivate selliste 
suurõnnetuste, mis võivad ohustada ELi vett  ja kaldaid, kontrolli parimate tavade 
järjekindel kasutamine; 
2) rakendada parimaid reguleerimistavasid kõ igis Euroopa jurisdik tsioonides, kus toimub 
avamere nafta- ja gaasiammutamine; 
3) tugevdada ELi valmisolekut ja reageerim ise suutlikust, et tulla toime ELi kodanikke, 
majandust ja keskkonda ohustada võivate eriolukordadega; 
4) parandada ja täpsustada vastutust ja hüvitisi käsitlevaid olemasolevaid ELi sätteid. 
 
4. POLIITIKAVALIKUD 
Kaaluda võib mitmeid eri poliitikavalikuid, sõ ltuvalt sellest, kui suurt muutust avamerel 
toimuva tegevusega seotud tavades või polii tilistes ambitsioonide s taotletakse. Iga 
poliitikavalik koosneb meetmetepaketist, mi s mõjutab 1. peatükis kindlaks määratud 
 
ET Lk 4/8  ET riskitegureid. Lisaks algse ol ukorra säilitamise valikule (vali kuvõimalus 0) on välja töötatud 
neli valikuvõimalust: 
Valikuvõimalus 1 („Põhjamere kaitse põhitase”) hõlmab ELi märkimisväärse sekkumise 
madalaimat taset. Sellega kehtestatakse ELi õiguses suurõnnetusohu aruanne kui mõiste, mis 
põhineb direktiiviga 92/91/EÜ nõut aval ohutust ja tervist käsitl eval dokumendil, kuid läheb 
sellest kaugemale, kajastades tunnustatud häid tavasid mitmes  Põhjamere jurisdiktsioonis. 
Valikuvõimalus 1+  („Põhjameri+”) läheb valikuvõimalu sest 1 kaugemale, kehtestades lisaks 
suurõnnetusohu aruandele mitmeid pehme õigus e meetmeid, mis on ajendatud laialdaselt 
tunnustatud headest tavadest, mis on saadaval m õnes Põhjamere jurisdiktsioonis: nt avamerel 
nafta ja gaasi tootmise lubade taotlejate tehn ilise suutlikkuse range arvessevõtmine; riiklike 
hädaolukordade lahendamise plaanide lähendam ine; riikidele ja tööstusele kuuluvate 
kokkusobivate reageerimisvahendite väljatöötam ine ning nende kättesaadavaks tegemine 
teistele abi vajavatele riikidel e ja keskkonnaalaste sätete kohaldamisala täpsustamine seoses 
ettevõtjate vastutusega (nt jäätmeid käsitlev ate ühenduse õigusaktide kohaldatavus) avamerel 
toimuvate nafta ja gaasiga seotud õnnetusjuh tumite korral. EL pakub ka ELis asutatud 
ettevõtjatele vabatahtlikke lepinguid ELi sta ndardite kasutamise kohta väljaspool ELi vesi. 
Valikuvõimaluse 2  („ELi parimad tavad”) puhul töötatakse välja laiaulatuslikum selliste 
reformide pakett, mis põhinevad suurõnnetuste riski kontrollimise laia ldaselt tunnustatud 
üldistel parimatel tavadel. Need tehtak s kohustuslikuks kogu ELi s ning keskkonnariski 
hindamine inkorporeeritakse suurõnnetusohu aruandesse. See valikuvõimalus tooks kaasa 
täiustused ka Põhjamere piirkonnas ning look s eeltingimused riiklike pädevate asutuste 
vaheliseks reguleerimisalaseks  dialoogiks kõikjal ELis. 
Valikuvõimalusega 3 („ELi amet”) tugevdatakse valikuvõimalu se 2 mõju veelgi, seades sisse 
ELi ameti, kes institutsiona liseerib ja seega tugevdab va likuvõimalusega 2 saavutatud 
reforme. Amet kontrolliks ning uuriks, seirak s ning jõustaks tulemuste kooskõla, arendaks 
reageerimissuutlikkust ja aitaks suurendada  suutlikkust ELi-välis tes naaberriikides. 
Iga valikuvõimalus koosneb konkreetsetest meetmetest , kusjuures m õni meede kuulub 
mitme, mõni üksnes konkreetse valikuvõimalus e alla. Näiteks kuna valikuvõimalus 1+ 
tugineb valikuvõimalusele 1, siis hõlmab see meetmeid valikuvõimalusest 1 ning täiendab 
neid mõne muu meetmega. Valikuvõimalus 2 hõlmab osaliselt täiendavaid meetmeid, 
osaliselt säilitab eelnevate valikuvõimaluste a lla kuuluvaid meetmeid, aga rakendab neid eri 
vahendite abil. See kajastab asjaolu, et meed et võib rakendada eri vahenditega, mis sageli 
pakuvad kompromissi tõhususe ja keerukuse/praktilisuse vahel. 
Meetmed on sidusrühmadega peetud konsultats ioonide ja teadus tegevuse tulemus. 
Alljärgnevas tabelis on esitatud meetmete tä ielik loetelu ning märgitud, kas nad kuuluvad 
konkreetse valikuvõimaluse alla või mitte. Märgitud on ka iga meetme üldised rakendusviisid eri valikuvõimaluste puhul. Selle tulemusena  iseloomustatakse igat poliitikavalikut 
valikuvõimaluse jaoks leitud meetmetega ning selle valikuvõimaluse alla kuuluvate meetmete 
eelistatud rakendusviisiga. 
 
 
ET Lk 5/8  ET Nr Meede 
 Valiku-
võima-
lus 
0 Valiku-
võima-
lus 
1 Valiku-
võima-
lus 
1+ Valiku-
võima-
lus 
2 Valiku-
võima-
lus 
3 
1 Võimaliku käitaja tehnilise suutlikkuse üksikasjalik 
kontrollimine 0 (ei 
rakenda -
ta) 0 G 
(suuni -
sed) L ELi 
amet 
2 Korrapäraste kontrollide ja karistamise korra 
kehtestamine 0 L 
(õigus -
aktid ) L L EL 
3 Ametliku ohutushinnangu esitamine seadusandjale 
vastuvõtmiseks 0 L L L EL 
4 Suurõnnetusohu aruande muutmine laiaulatuslikuks 
riskijuhtimismudeliks 0 0 0 L L 
5 ELi tava laiendamine ülemereoperatsioonidele 0 0 G G EL 
6 Pädeva asutuse loomine 0 0 0 L EL 
7 Reguleerimist käsitlevale dialoogile platvormi 
kehtestamine 0 0 0 L EL 
8 Laiaulatuslik teabevahetus ja läbipaistvus 0 0 0 L L 
9 Valmisolek hädaolukordade lahendamiseks avamere 
suurõnnetuste korral 0 0 G L EL 
10 Sekkumisvahendite piiriülese kättesaadavuse ja 
kokkusobivuse tagamine 0 0 G L EL 
11 Keskkonnavastutuse kohaldamisala täpsustamine 0 0 G L L 
Tabel 2. Poliitikavalikute võrdlus 
Peale tabelis 2 loetletud meetmete on kindl aks määratud veel kolm meedet, mis hõlmavad 
i) tooteohutust, ii) finantssuutlikkuse tagatisi ja iii) tavapäraste kahjustuste tagatissüsteeme. 
Meetmed avaldaksid mõju tabelis 1 loetletud ri skiteguritele, kuid need ei ole veel piisavalt 
välja töötatud, et need käesolevasse mõjuhi nnangusse lisada, mistõttu on nende hindamine 
edasi lükatud eraldi mõjuhinnangusse. 
5. VALIKUVÕIMALUSTE MÕJUHINNANG  
Mõjuhinnangus hinnati seda, mis ulatuses leev endab iga valikuvõimalus riski, millist mõju 
avaldab iga valikuvõimalus ELi liikmesriikide, tööstuse ja komisjoni nõuetele vastavuse 
kuludele ning valikuvõimaluste laiemat mõju (s otsiaalset, majanduslikku ja keskkonnamõju), 
mida ei ole võimalik koguseliselt kindlaks määrata. 
Valikuvõimalus 0 („ELi meetmeid ei võeta”) ei põhjusta ks lisakulusid ega avaldaks mõju 
algkulule vahemikus 205–915 miljonit eurot. See ei mõjuta riskitegureid liikmesriikides 
ühtlaselt. Kuigi eeldatakse teatavaid täiustusi riikide õigusaktides ning liikmesriikide ja 
tööstuse tavades, siis nende mõju võ ib vähendada riskitaseme suurenemine 
ülemereoperatsioonide kasvava keerukuse (keeru lisema ehitusega ja kõr valistes asukohtades 
paiknevad puurtornid jms) tõttu. 
Valikuvõimalus 1 toob peamiselt tööstusharu jaoks  kaasa nõuetele vastavuse kulude 
suurenemise ligikaudu 36 miljoni eurot aastas . Selle valikuvõimalusega tagatakse 
tööstusharu ja seadusandjate jä rjepidev riskihindamine, ajakoh astatud sanktsioonide/karistuste 
kord ja tööstusharu ohutuskultuuri osaline pa ranemine. Sellest tulenevalt väheneb risk 
võrreldes algkuludega hi nnanguliselt ligikaudu 7–30 miljonit eurot aastas , mis tähendab 
baasriski vähenemist  keskmiselt 3 %. 
Valikuvõimalus 1+ toob liikmesriikide jaoks kaasa täiendavad jooksvad kulud summas 
ligikaudu 3 miljonit eurot  ja tööstusharule veel 16 miljon it eurot, mistõttu on tööstusharu 
 
ET Lk 6/8  ET kumulatiivsed nõuetele vastavuse kulud ligikaudu 52 miljonit eurot . See tagab tehnilise 
suutlikkuse kontrollimise teatava täiustamise, täpsustab kä itajate reostusvastutust ning 
muudab ametlikuks eesmärgi teha  hädaolukordade lahendamise va hendid ja plaanid sobivaks 
liikmesriikide piiriüleseks jagamiseks. Sellega algab ELi teatava mõju kindlustamine üldiste standardite tõstmisel. Valikuvõim alusest 1+ saadav kasu on 25–109 miljonit eurot aastas , 
mis tähendab baasriski vähendamist
 keskmiselt 12 % . 
Valikuvõimalus 2  hõlmab täiendavaid aastaseid nõuetele  vastavuse / rakendamise kulusid 
tööstusharu jaoks 70 miljoni euro ulatuses, mistõttu on tööstusharu kumulatiivne kulu 
ligikaudu 122 miljonit eurot . Täiendavate halduskulude su mmaks on arvutatud veel 9–
15 miljoni eurot, mis annab liikmesriikide kumulatiivseks kuluks 12–18 miljonit eurot , 
millele lisanduvad ühekordsed halduskulud su mmas ligikaudu 18–44 miljoni eurot. See 
käsitleb kõiki kindlaks määratud riskitegu reid. Käesoleva valikuvõimaluse meetmed 
vähendavad baasriski kulu 103–455 miljonit eurot aastas , mis vähendab  baasriski 50 % . 
Valikuvõimalus 3 suurendab valikuvõimalusest 2 saad avat kasu, edenda b regulatiivset 
sidusust, pakub tehnilist abi uutele või arenevat ele riiklikele õigusraamistikele ja tugevdab 
koostööd ning läbipaistvust. Riskipõhised süstee mid võivad vähendada kasu, tekitades ohu, et 
piirkondlikud või riikide prio riteedid asenduvad institutsionaalsete  või keskpäraste 
eesmärkidega. See tooks komisjoni jaoks k aasa iga-aastased jooksvad kulud summas 
ligikaudu 34 miljonit eurot  ning  18–44 miljoni euro suurused ühekordsed tegevuse 
alustamise kulud, millele lisandub 10 miljonit euro t reageerimisvahendite ostmiseks. Nõuetele 
vastavuse kulud tööstusharu ning liikmesriikide jaoks ning üldine kasu selle valikuvõimaluse 
puhul on võrreldavad valikuvõimalusega 2. 
6. EELISTATUD POLIITIKAVALIK JA ÕIGUSAKT  
Eelistatud poliitikavalik on  valikuvõimalus 2 , st laiaulatuslik avamere tegevuse reform, mis 
tõstab kogu ELis uute õigusaktide kaudu riskijuhtimise ja hädaolukorraks valmisoleku taseme 
avameretööstuses parima tavani. Peale ühtsuse  suurendab see võimalus tööstusharu ning 
seadusandja tulemuslikkuse suuremat läbipaistvust.  See valikuvõimalus vähendab tõhusama ennetami se ja leevendamise kaudu baasriski kõige 
otsustavamalt (50 %), juhul kui õnnetusjuhtum siiski toimub. Riskivähendamine on keskmises 
rahalises väärtuses (ligikaudu 279 miljonit eurot õnnetusjuhtumi kohta) soodsam kui valikuvõimaluse rakendamise hinnanguline kumulatiivne kulu (12–18 miljonit eurot õnnetusjuhtumi kohta liikmesriikide halduskul udeks ning 122 miljonit eurot õnnetusjuhtumi 
kohta tööstusharu nõuetele va stavuse kuludeks). Valikuvõi malus 2 on halduslikus ja 
majanduslikus plaanis odavam, kuna valikuvõ imaluse 3 täiendavate jooksvate kuludega 
(ligikaudu 34 miljonit eurot õnnetusjuhtumi kohta)  ei kaasne riski vastav vähendamine. 
Valikuvõimalus 1+ puhul on positiivne mõju (12 %) ja jõustamisvõimalused tagasihoidlikud, 
samas aga ei ole ka valikuvõimalusest 1 saadav ka su piisav, et õigustada (pigem väikest) kulu. 
Sidusrühmad, valitsusvälised organisatsioonid ja klassifikatsiooniühi ngud kalduvad eelistama 
muudatusi rohkem kui seadusandjad ning eriti tööstus.  Valikuvõimaluse 2 rakendamiseks pakutakse välja määrus . Sellel on võrreldes direktiiviga 
eelised, kuna see on selgem, ühtsem ja rakendam ine selle otsese kohaldatavuse tõttu kiirem,
9 
sest selle peamine eesmärk on kindlustada määruste kohaldamise ühtsus juhtudel, kus 
                                                 
9 Suure riski ja suure väärtusega tööstusharude puhu l on õigusaktina eelistatud direktiive, nt saastuse 
kompleksset vältimist ja kontrolli käsitlev direktiiv või SEVESO II direktiiv), samas kui kitsamad kõrge riskiga 
sektorid, näiteks tsiviillennundus, kasutavad õigusraamistikuna sageli määruseid.  
 
ET Lk 7/8  ET rakendamine on liikmesriikides praegu killustunud. Kuna see on otseselt suunatud tööstusele, 
siis võimaldaks määrus ka võrdsemaid või malusi. See aitaks samuti hästi kavandada 
hädaolukordade lahendamist piiriüle se saastuse vastu võitlemiseks. 
 
7. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE 
Määruse mõju hindamine tuleks teha hiljemalt v iie aasta jooksul pärast  õigusakti jõustumist. 
Selleks tuleks kasutada ohutuse tulemuslikkus e näitajaid ja andmeid nõuetele vastavuse 
kontrollimise kohta (vt mõjuhinnangu 8. peatükk) . Läbipaistvuse ja aruandluse täiustamist 
käsitlevad ettepanekud peaksid lihtsustama hindami st ja järelevalvet ning võrdlema avamerel 
toimuvate õnnetustega seotud riske kõikjal ELis. 
Lisaks võimaldavad korr apärased kohtumised pädevate asut ustega teostada komisjonil sektori 
järelevalvet. Need aitavad ka vahetada teadmisi tavapäraste ja ELi uute avamere piirkondade 
vahel.