1.Sissejuhatus

Euroopa taastumiseks ja selle majanduse moderniseerimiseks on oluline toetada investeerimist, rakendada struktuurireforme ja säilitada vastutustundlik riigi rahandus.

Need kolm prioriteetsete meetmete valdkonda – nn positiivne kolmnurk – kinnitati 2016. aasta majanduskasvu analüüsis ja nendest lähtutakse riigipõhistes soovitustes ning stabiilsuse ja kasvu pakti kohastes otsustes, mille komisjon täna esitab. See pakett toetub 2016. aasta märtsis ja aprillis majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta raames liikmesriikide esitatud riiklike programmide hindamisele ja hõlmab komisjoni viimase majandusprognoosi andmeid. Selle paketiga paralleelselt algatab komisjon stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu osalistega ka fiskaalkokkulepe ülevõtmise teemalise ametliku konsultatsiooni.

Euroopa tasandil teeb komisjon koos ELi muude institutsioonidega suuri jõupingutusi, et kehtestada õiged raamtingimused töökohtade loomisele ja majanduskasvule. Komisjoni 2016. aasta tööprogrammi elluviimisel tehakse edusamme. Komisjon esitab eelolevatel nädalatel ülevaate edusammudest, mis on tehtud Euroopa investeerimiskava, kapitaliturgude liidu, digitaalse ühtse turu ja ühtse turu strateegia valdkonnas, mis kõik on töökohtade loomise ja majanduskasvu stimuleerimise olulised elemendid. ELi tasandil tehtavaid jõupingutusi toetab parema õigusloome tegevuskava. Liikmesriikide tasandil tehakse edusamme, kuid endiselt ebaühtlaselt. Liikmesriikidel lasub kohustus rakendada nõukogu soovitatud meetmeid, et parandada enda ja kogu Euroopa Liidu majanduse olukorda.

Euroopa majandus elavneb tagasihoidlikult ja omamaised majanduskasvuallikad peavad järk-järgult valitsevaks muutuma. Majandustoodang, mida mõjutab peamiselt eratarbimine, on saanud viimasel ajal toetust madalast naftahinnast, soodsatest rahastamistingimustest ja euro madalast vahetuskursist. Kuna nende toetavate tegurite mõju võib varsti kaduda, on äärmisel oluline stimuleerida veelgi omamaiseid majanduskasvu allikaid, eelkõige tootlikke investeeringuid kooskõlas Euroopa investeerimiskavaga, sest see võib suurendada praegust nõudlust ja tulevast pakkumist. Nii era- kui ka avaliku sektori investeeringute tase on kriisieelse tasemega võrreldes jätkuvalt madal, kuid paranemas ja trend on nüüd selgelt pöördumas. Edasisteks edusammudeks on vaja lahendada väikese nõudluse, erasektori suure võlakoormuse ja mõne riigi keerulise ettevõtluskeskkonna ning erasektori üldiselt jätkuvalt vähese kindlustunde probleem.

Üleilmse majanduskasvu struktuur on muutumas koos rahvusvahelise keskkonnaga, mis tekitab Euroopa Liidule nii võimalusi kui ka probleeme. Tärkava turumajandusega riikide majanduskasv peaks püsima finantsturgude suurema volatiilsuse tingimustes tagasihoidlik.

Hiljuti on aeglustunud ka suurte arenenud majandusega riikide majanduskasv. Need aspektid tekitavad ebakindlust ja rõhutavad vajadust, et EL peab tugevdama oma suutlikkust kiirendada majanduskasvu ja stimuleerida nõudlust oma suures integreeritud majandusruumis.

Struktuurireformide kiirem elluviimine muu hulgas asjakohase ajakava kaudu on vajalik ELi riikide majanduse kiiremaks taastumiseks ja pikaajalise kasvupotentsiaali suurendamiseks. See on eriti ilmne, kui arvestada majanduskriisi tagajärgi, nõrkasid demograafilisi suundumusi ja tootlikkuse suhteliselt aeglast kasvu silmas pidades. Komisjon on mitu korda öelnud, et kindlustunde parandamiseks ja taastumise kiirendamiseks on vaja kõiki poliitikavahendeid: raha-, eelarve- ja struktuuripoliitilisi. Ta on asetanud oma meetmete rõhu liikmesriikidevahelise ülespoole suunatud lähenemise edendamisele, et toetada töökohtade loomist ning vähendada vaesust ja sotsiaalset tõrjutust. Kuna kestvat ja tasakaalus majanduskasvu ei ole võimalik saavutada ainuüksi toetava rahapoliitikaga ja eelarvepoliitiline manööverdamisruum on paljudes liikmesriikides endiselt piiratud, on struktuurireformid väga olulised, et moderniseerida majandust ja saavutada mitmesugused ELi aluslepingutes sätestatud eesmärgid, mis hõlmavad tasakaalus ja jätkusuutlikku majanduskasvu, täielikku tööhõivet ja sotsiaalset arengut.

Hästi kavandatud järjestikused reformid suurendavad tootlikkust ja võivad seeläbi avaldada keskmises perspektiivis märkimisväärset positiivset mõju potentsiaalsele majanduskasvule ja parandada kohanemisvõimet. Nende lühiajalist mõju majanduskasvule saab maksimeerida, kui reformide kiire elluviimine suurendab kindlustunnet ja kui need kombineerida täiendavate sisenõudlust toetavate meetmetega, eelkõige investeerimisega.

Sotsiaalsed mudelid on kriisi ajal proovile pandud ja neid on vaja moderniseerida ja tugevdada, ühendades õiged paindlikkuse ja turvalisuse aspektid, sealhulgas püsivalt töömaailma naasmise ja seal integreerumise viisid. Tööhõive tase on alates 2013. aastast tõusnud rohkem kui 5,5 miljoni inimese võrra ja tööpuuduse määr on langemas viimaste aastate madalaimale tasemele, kuid enamikus liikmesriikides seistakse endiselt silmitsi kriisist tingitud suurte sotsiaalsete tagajärgedega. Pikaajaline tööpuudus on ELis jätkuvalt suur (10,5 miljonit inimest) ja 122 miljonit inimest ohustab vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse risk. Kodumajapidamiste reaalne sisstulek inimese kohta jääb euroalal endiselt alla 2008. aasta taseme. Edaspidi tuleb vananeva rahvastiku mõju tõttu pikaajalist hooldust, pensione ja tervishoidu veelgi ajakohastada; ajakohastamine peaks seejuures hõlmama lisaks kõnealuste teenuste osutamise ulatusele ka nende teenuste rahastamist. Mõnede selliste probleemide lahendamiseks ja selleks, et julgustada lähenemist parimate tulemuste saavutajatele, on komisjon alustanud tööd Euroopa sotsiaalõiguste samba loomiseks, mis on osa üldisematest jõupingutustest sügavama ja õiglasema majandus- ja rahaliidu saavutamiseks.

Viimasel aastal toimunud suur pagulaste ja sisserändajate sissevool toob ELis kaasa mitmeid sotsiaalseid ja majanduslikke tagajärgi. Lühikeses perspektiivis tekib pagulaste sissevoolu tõttu vajadus täiendavate avaliku sektori kulutuste järele ja suurem sisenõudlus, mis mõjutab positiivselt SKPd. Keskmises perspektiivis sõltub mõju tööhõivele ja majanduskasvule pagulaste edukast tööturualasest ja sotsiaalsest integreerimisest, muu hulgas haridusliku toe kaudu.

ELi üleilmse konkurentsivõime, sotsiaalse kaasatuse ja kõrge elatustaseme säilitamise jaoks on äärmiselt oluline kvalifitseeritud tööjõud. Rohkem kvalifitseeritud tööjõud suurendaks tootlikkust. Tootlikkuse kiirem kasv suurendaks omakorda eurooplaste palkasid ja ostujõudu. On vaja kiireid meetmeid, et tagada, et ELi tööjõul on vajalikud oskused kiiresti muutuva tööturuga sammu pidamiseks. Kui mõnel tööandjal on raskusi õigete oskustega töötajate leidmisel, siis rohkem kui neli miljonit noort on endiselt töötud ja töömaailma praeguste ja tulevaste vajaduste täitmine on üldine probleem. See on äärmiselt oluline ka demograafilist arengut silmas pidades.

Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) on hakanud ka praktikas tulemusi saavutama. Euroopa Investeerimispank on seni kiitnud EFSI kaudu rahastamiseks heaks 57 projekti, mille rahastamismaht on 7,8 miljardit eurot.

Igal kuul valitakse rahastamiseks uusi projekte. Ligikaudu poolte seni heaks kiidetud projektidega toetatakse taastuvenergiat, energia- ja ressursitõhusust ning muid vähese CO2-heitega majanduskasvu edendavaid investeeringuid. Ülejäänud projektid hõlmavad teadus- ja arendustegevust ning tööstuslikku innovatsiooni, digitaalset ja sotsiaalset taristut, transporti ning väiksemate ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele. Euroopa Investeerimisfond on kiitnud heaks üle 165 VKEde rahastamise lepingu, millega seoses EFSI kaudu pakutava rahastamise maht on kokku 3,4 miljardit eurot. Rahastamist peaksid saama ligikaudu 136 000 VKEd ja keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtet. Kõnealused tehingud peaksid kokkuvõttes tooma kaasa investeeringuid 82,1 miljardi euro eest.

Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid kujutavad endast teist olulist allikat, mille kaudu EL toetab investeerimist; 2020. aastani on nähtud ette töökohtade loomist ja majanduskasvu edendavaid ELi investeeringuid mahus 454 miljardit eurot. 2015. aasta lõpus lõpetati eelmise põlvkonna programmid ja 2016. aastal hakatakse kiirendama Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide elluviimist. Komisjon ja liikmesriigid jälgivad nende programmide rakendamist tähelepanelikult.

2.Uued elemendid Euroopa poolaasta protsessis 2016. aastal

Euroala ja riikliku mõõtme parem integreerimine

2016. aasta Euroopa poolaasta on esimene poliitikatsükkel, milles komisjon esitas koos iga-aastase majanduskasvu analüüsiga soovitused euroalale. Nõukogu võttis need seejärel enne riigipõhiseid soovitusi vastu. Need viis soovitust käsitlevad euroala poliitikameetmeid struktuurireformide, eelarvepoliitika ja finantsturgude valdkonnas. Need andsid selge võrdlusaluse riigipõhiste soovituste koostamiseks, tagades euroala mõõtme suurema integreerimise riikide sisepoliitikasse ja reformidesse. Komisjoni riigipõhised soovitused on seega suunatud euroalale esitatud soovituste rakendamise toetamisele. See kehtib eelkõige üldise eelarvepoliitilise hoiaku, jooksevkonto ülejäägi, tööturgude, viivislaenude ja maksejõuetusraamistikuga seotud soovituste kohta.

Parema rõhuasetusega riigipõhised soovitused

Riigipõhistes soovitustes seatakse järgmise 12–18 kuu poliitilised eesmärgid.

Selleks et parandada reformide omaksvõtmist ja rakendamist, täpsustas komisjon 2015. aastal rõhuasetust, vähendades märkimisväärselt soovituste arvu ja käsitledes ainult peamisi prioriteetseid küsimusi, millel on makromajanduslik ja sotsiaalne tähtsus ja millega liikmesriigid peavad kohe tegelema hakkama.

Et liikmesriike suunata, kuid jätta neile samal ajal ka vajalikku manööverdamisruumi, keskenduti soovitustes sellele, mida tuleb saavutada, nägemata ette eesmärkide saavutamise viise. 2016. aasta soovitused kinnistavad seda lähenemisviisi. Nendes võetakse arvesse ka 2016. aasta veebruaris riigiaruannete avaldamisele järgnenud intensiivset dialoogi muude ELi institutsioonide ning riikide ametiasutuste ja sidusrühmadega.

Komisjon jätkab mitmesuguste majanduslike ja sotisaalpoliitiliste suundumuste jälgimist. Riigiaruannetes käsitletakse suuremat hulka teemasid ja probleeme, millel on liikmesriikidele majanduslik ja sotsiaalne tähtsus; riigipõhised soovitused on seevastu keskendunud kitsamatele teemadele, et reformide elluviimist suunata ja juhtida. Samal ajal tagatakse aga liikmesriikide vahel piisava vahe tegemine, sõltuvalt probleemide laadist ja ulatusest. Seda väljendab nii riigipõhiste soovituste arv kui ka nende spetsiifilisuse aste.