ET

Brüssel 24.10.2007

KOM(2007) 673 lõplik

2006/0145 (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

toidu lisaainete kohta

(komisjoni esitatud EÜ asutamislepingu artikli 250 lõike 2 alusel)

SELETUSKIRI

I. MENETLUS

1. 2006. aasta 28. juulil võttis komisjon neljast dokumendist koosneva toidu kvaliteeti parandavate ainete paketi osana vastu ettepaneku toidu lisaaineid käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse [dokument KOM (2006)0428 (lõplik)] kohta. Ettepanek esitati nõukogule ja Euroopa Parlamendile 28. juulil 2006.

2. Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 25. aprillil 2007.a.

3. Nõukogu võttis EPSCO koosolekul 31. mail 2007 ettepaneku kohta vastu nn üldise käsitlusviisi.

4. Euroopa Parlament esitas ettepaneku kohta selle esimesel lugemisel 10. juulil 2007 soodsa arvamuse.

5. Käesoleva ettepanekuga muudetakse esialgset ettepanekut [KOM (2006)0428 – 2006/0145(COD)], et võtta arvesse Euroopa Parlamendi muudatusi, mille komisjon on heaks kiitnud.

6. Esialgse ettepanekuga võrreldes on Euroopa Parlament võtnud vastu 59 muudatust. Volinik Kyprianou teatas 9. juulil 2007. aastal plenaaristungile, et komisjon võib mitmed muudatused kas täielikult või osaliselt, sõnastust muutes, vastu võtta. Muudatused, millega komisjon ei saa nõustuda, on järgmised: 10, 11, 12, 20, 24, 25, 29, 30, 34, 38, 40, 45, 47, 52, 54, 5, 6, 69rev, 73 ja 78.

7. Parandatud ettepaneku muudatused esitatakse poolpaksus kirjas ja allajoonitult. Mõned muudatused on ümber sõnastatud, et tagada terminoloogilist järjekindlust kõnesolevas ettepanekus ja teistes samasse paketti kuuluvates ettepanekutes või viia tekst vastavusse nõukogu lähenemisviisiga, kus on pakutud välja sarnaseid muudatusi.

8. Artiklite numeratsiooni on muudetud, et võtta arvesse muudatusi.

II. ETTEPANEKU EESMÄRGID

Komisjon kuulutas valges raamatus toiduohutuse kohta (KOM (1999) 719 (lõplik)) välja toidu lisaaineid käsitlevate olemasolevate ühenduse õigusaktide ajakohastamise ja lihtsustamise (valges raamatus meede 11). Käesoleva ettepaneku eesmärk on:

– lihtsustada toidu lisaaineid käsitlevaid õigusakte, koostades selleks üheainsa põhimõtteid, menetlusi ja heakskiitmist hõlmava õigusakti;

– anda komisjonile rakendusvolitused toidus lubatud lisaaineid käsitleva ühenduse loetelu ajakohastamiseks;

– konsulteerida toidu lisaainete ohutuse hindamise küsimuses Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA);

– töötada välja olemasolevate lisaainete ümberhindamiskava;

– nõuda loa andmist lisaainete jaoks, mis Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1829/2003 (geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta) kohaselt koosnevad geneetiliselt muundatud organismist, sisaldavad seda või on sellest toodetud.

III. ÜLEVAADE EUROOPA PARLAMENDI MUUDATUSETTEPANEKUTEST

9. Tehnilised/keelelised muudatused

Mitmed väljapakutud muudatused on tehnilised või keelelised. Suures osas on tegemist muudatusettepanekutega, mis komisjon on otse vastu võtnud, kuid mõningaid on keeleliselt korrigeeritud (asjaomased muudatusettepanekud on järgmised: 3, 8, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 21, 22, 33 (osaliselt), 36, 37, 39, 42, 43, 44, 46, 48,67rev, 79, 68rev, 80, 51, 55, 56, 57, 58, 59 , 60 ja 64rev.)

10. Reguleerimisala (artikkel 2)

Muudatusettepanekut 10 ei saa vastu võtta, kuna saagikoristusjärgseid taimekaitsevahendeid käsitletakse ühenduse teistes asjaomastes õigusaktides. Kui saagi koristusjärgseks töötlemiseks kasutatav(ad) aine(d) ei kuulu oma määratluselt taimekaitsetoodete hulka, käsitatakse seda kui toidu lisaainet, kui see on konserveeriva toimega.

Muudetud ettepanekus lükkas komisjon tagasi 11. muudatusettepaneku, millega oleks õigusakti kohaldamisalast välja jäetud mikroorganismide kultuurid. Mõningaid kultuure lisatakse toitudele nende valmistamise lõppjärgus, et tagada toitude säilimist, mistõttu neid vaadeldakse kui toidu lisaaineid. Seetõttu pole õige neid toidu lisaaineid käsitlevatest õigusaktidest välja jätta.

11. Komiteemenetlus

Kuna pakett võeti vastu ligikaudu samal ajal, kui võeti vastu otsus 2006/512/EÜ, millega muudeti otsust 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, rakendatakse komisjoni ettepaneku puhul tavalist regulatiivmenetlust. Seetõttu toetab komisjon üldjoontes muudetud ettepaneku vastavusse viimist otsusega 2006/512/EÜ.

Muudatusega 12 kehtestatakse kontrolliga regulatiivmenetlus, millega otsustatakse, kas antud aine kuulub käesoleva määruse kohaldamisalasse. Selle sätte kohaldamine tuleneb põhiõigusaktis sisalduvate eeskirjade rakendamisest (toidu lisaaine määratlus), mistõttu sel puhul ei kohaldata uut kontrolliga regulatiivmenetlust. See tähendab, et tuleb kasutada tavalist regulatiivmenetlust. Samal põhjusel ei saa vastu võtta muudatusettepanekuid 40 ja 47, kuna ka need on seotud selliste sätetega, mille kohaldamine tuleneb põhiõigusaktis sisalduvate eeskirjade rakendamisest, ja seetõttu ei kasutata nende puhul uut kontrolliga regulatiivmenetlust.

12. Nõuetele mittevastavate toidu lisaainete keelamine (artikkel 5)

Muudatusettepanekute 9 ja 22 eesmärk on selgitada, et ei tohi turustada toidu lisaainet või toitu, mis sisaldab lisaainet, kui toidu lisaaine või selle kasutusviis ei ole vastavuses kavandatud määruse nõuetega. Seda selgitust kajastab muudetud ettepanek, millele on lisatud artikkel 5.

13. Lubade väljastamise nõuded (artikkel 6)

Komisjoni ettepanekus on esitatud nõuded toidu lisaainetele loa andmiseks. Toidu lisaained peavad olema ohutud; peab olema tehnoloogiline vajadus toidu lisaainete kasutamiseks; nende kasutamine ei tohi tarbijaid eksitada. Komisjon lisas muudetud ettepaneku põhjendusse 7 selgituse, mida mõista tarbijate eksitamise all (muudatusettepanekud 3 ja 26). Muudatusettepanek 28 on põhimõtteliselt võetud arvesse ka muudetud ettepaneku põhjenduses 8, kus on samuti nimetatud, et toidu lisaainetele loa andmisel tuleb arvestada nõudeid, mis on esitatud käesolevas määruses.

Samas nõuab muudatusettepanek 78, et toidu lisaainetele lubade andmisel lähtutaks ettevaatuspõhimõttest. Ettevaatuspõhimõte ja selle rakendamise tingimused on juba sätestatud üldiste toidualaste õigusnormide määruses (EÜ) nr 178/2002 ja neid pole vaja käesolevas toidu lisaainete määruse ettepanekus korrata.

Muudatusettepaneku 24 kohaselt tuleks arvestada toidu lisaaine tehnoloogilise vajaduse kõrval ka selle kasulikkust tarbijale. Toidu lisaaine võib tehnoloogilistel põhjustel olla kasulik tootjale, samas ei tarvitse see avaldada tarbijale kahjulikku mõju ega olla ka otseselt kasulik. Näiteks võib toidu lisaaine kasutamine vähendada kadusid tootmisel.

Keskkonnamõju ei kuulu küll toidu lisaainele loa andmisel üldnõuete hulka, samas on selle teguri arvestamine ikkagi õigustatud. Näiteks kui on kindlaks tehtud, et toidu lisaaine avaldab keskkonnale ebasoovitavat toimet, võib seda arvesse võtta loa andmisel või toidu lisaaine kasutamistingimuste ülevaatamisel. Seega kuigi muudatusettepanekut 25 ei saa vastu võtta, saab teksti teha teisi muudatusi, et rõhutada keskkonnakaitset. Samal viisil saab arvestada muudatusettepanekut 7, muutes seda nii, et see kajastaks ka teisi üldistes toidualastes õigusnormides esitatud põhimõtteid, see tähendab, et toidu lisaainete kasutamise reeglid peavad tagama siseturu tõhusa toimimise, kõrgetasemelise inimeste tervise kaitse ning tarbijate huvide kaitse, aga ka heade kaubandustavade austamise toidukaubanduses ning võtma seejuures arvesse keskkonnakaitset.

Mis puudutab muudatusettepanekut 1, siis toidu (ja toidu lisaainete) allergeensust käsitletakse seoses toidu märgistamisega, mida hõlmab direktiiv 2000/13/EÜ. Kuigi komisjon ei saa lubada potentsiaalselt allergeensete toidu lisaainete otsest keelamist, võib allergeensust siiski loa andmise korral olulise tegurina arvesse võtta. Seetõttu on seda põhimõtet ka rõhutatud põhjenduses 7.

14. Lubade andmise nõuded (magusained) (artikkel 7)

Muudatusettepanekuid 20 ja 29 ei saa heaks kiita. Praegu kehtivad nõuded lubavad magusaineid kasutada üksnes vähese kalorsusega toitudes ja suhkrulisandita toitudes. Sellega on niisuguste magusainete puhul tarbijatele tagatud, et toidu kalorsus on madalam (30 % võrra) või toode ei sisalda suhkrulisandit. Uus kriteerium, mis on siin välja pakutud, annab võimaluse laiendada toitude valikut, kus võib kasutada magusaineid, mistõttu see mõjutab lisaainete tarbimist. Lisaks võib mõnel juhul suhkru asendamisest 30 % ulatuses olla tarbijale vaid marginaalne kasu.

Magusaineid ei kasutata toitude säilitamisaja pikendamise eesmärgil. Magusainete kasutamise tõttu võib aga toodete säilivusaeg pikeneda, kuna suhkur, mis võib käärida, on tootes asendatud magusainega; seetõttu ei saa komisjon muudatusettepanekut 73 vastu võtta.

15. Lubade väljastamise nõuded (värvained) (artikkel 8)

Lisaainete üldnõuetes artiklis 6 on juba sätestatud, et lisaainete kasutamine ei tohi tarbijat eksitada. Üldine märgistamisteave peab tagama, et tarbijad saavad teada, milline on toidu koostis ja millised koostisained seal täpselt on. Värvaineid kasutatakse tavapäraselt koos teatud maitseainetega nende identifitseerimiseks karastusjookides ja maiustustes. Sellisel juhul ei ole tegemist tarbijate eksitamisega toidu koostise osas. Arvestades seda, et nimetatud põhimõtet käsitleb artikkel 6, ei ole muudatusettepanekut 30 käesolevasse muudetud ettepanekusse üle võetud.

16. Ühenduse toidu lisaainete loetelu (artiklid 4 ja 10, II ja III lisa)

Muudatusettepanekuga 34 tehakse ettepanek lisada ühenduse loetelusse viide teistele toidu lisaainetele, mida ei või kasutada koos teatud toidu lisaainega. Seda ettepanekut ei kiitnud komisjon heaks, kuna viiteid käsitletakse juba punktis c, milles nõutakse kasutamistingimuste kindlaksmääramist. Juhul, kui Euroopa Toiduohutusameti hinnangutes tuuakse välja teatud toidu lisaainete kooskasutamise ohtlikkus, kehtestatakse loas ka vastava toidu lisaaine kasutamistingimused.

17. Seos geneetiliselt muundatud toidu ja sööda määrusega 1829/2003 (artikkel 13)

Komisjoni ettepaneku eesmärgiks on hõlmata kõiki toidu lisaaineid, kaasa arvatud neid, mida toodetakse geneetiliselt muundatud organismidest (GMOdest) või geneetiliselt muundatud mikroorganismidest (GMMidest) (kasutades neid kääritamiseks). Toidu lisaained, mida toodetakse GMMide abil, ei kuulu geneetiliselt muundatud toidu ja sööda määruse 1829/2003 reguleerimisalasse ja nende hindamine ning lubade väljaandmine on täielikult reguleeritud toidu lisaainete määrusega. Toidu lisaaineid, mis kuuluvad määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaldamisalasse, käsitletakse kõnesoleva määruse alusel nende geneetilise ohutuse hindamise osas, kuna teisi ohutuse apekte, teisi nõudeid ja lõplikku loaandmist reguleerib toidu lisaainete määrus. Selline kahest aspektist hindamine ja lubade andmine võib toimuda paralleelselt.

Muudatusettepanekud 4 ja 63 selgitavad, et kahte menetlust võib kooskõlas hea haldustavaga toimetada samaaegselt. Nimetatud selgitust toetab ka komisjon, tehes siiski mõned sõnastust puudutavad muudatused, et ühtlustada seda määrusega 1829/2003. Muudatusettepanekuga 38 soovitakse aga kehtestada uusi märgistusnõudeid. GMOde märgistamise kohta kehtivad horisontaalsed eeskirjad vastavalt määrusele 1829/2003, seetõttu ei saa käesoleva vertikaalse toidu lisaaineid käsitleva õigusaktiga tuua sisse uusi erimeetmeid.

18. Märgistamine (artiklid 21 kuni 24)

Muudatusettepanek 45 toob asovärvide kasutamisel sisse nõude hoiatada allergeenide eest. Allergeenide märgistamist käsitleb horisontaalselt direktiiv 2000/13/EÜ ja seetõttu peaks allergeenide märgistust edaspidigi käsitlema nimetatud õigusakti põhjal, võttes aluseks Euroopa Toiduohutusameti teaduslikud hinnangud.

Ettevõttelt ettevõttele ja ettevõttelt lõpptarbijale müüdavate toidu lisaainete märgistamine

Vastu võetakse muudatusettepanekud 42, 43 ja 44, mis käsitlevad mitmeid kasulikke aspekte toidu lisaainete märgistamisel ettevõttelt ettevõttele müümise korral. Muudatusettepanek 44 nimelt käsitleb üht praktilist erandit, mil teatud teave võib olla esitatud saatedokumentides, mitte pakendil, kui on tegemist toidu lisaainete tarnimisega pakendamata kujul (näiteks konteinerites).

Esialgses ettepanekus viis komisjon lisaainete märgistussätted vastavusse ensüümide sätetega. Euroopa Parlament tegi ensüüme käsitlevasse ettepanekusse mitmeid muudatusettepanekuid, et esitada ettevõtetelt ettevõtetele ja lõpptarbijatele müüdavate ensüümide märgistamiseeskirju uuel ja lihtsamal kujul. Seetõttu on komisjon käesolevas muudetud ettepanekus otsustanud võtta sama hoiaku ka toidu lisaaineid puudutavate muudatusettepanekute suhtes.

Pealeselle on teksti veelgi lihtsustatud, et mitte korrata direktiivis 2000/13/EÜ toodud sätteid, arvestades seda, et toidu lisaaineid, mis on ette nähtud lõpptarbijale müümiseks, peetakse toiduks ja need peavad vastama toiduainete märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitleva direktiivi 2000/13/EÜ asjaomastele märgistussätetele.

19. Muudatused toidu lisaaine tootmisprotsessi või lähteainete osas (artikkel 11)

Muudatusettepanekuga 35 tuuakse sisse eraldi piirnormid toidu nanolisaainete kohta; komisjon leiab, et see muudatus pole vajalik, sest konkreetseid piiranguid võib juba praegu kehtestada kasutustingimustes , kui seda peetakse vajalikuks.

Kuna tegemist on olulise teemaga, on kasulik teksti muuta, et rõhutada ja selgitada, et nanolisaaineid tuleb Euroopa Toiduohutusametil hinnata enne nende kasutusse lubamist, kuna nende toimimine võib olla teistsugune ja see võib mõjutada nende ohutust.

Komisjoni muudetud ettepanekus on uus artikkel 11, mis käsitleb nõudeid selliste toidu lisaainete kohta, mis on juba kantud ühenduse loetelusse, kuid mille tootmismeetodid või lähteained erinevad oluliselt nendest, mille kohta toiduohutusamet on teinud ohuhinnangud. See artikkel kajastab komisjoni ettepaneku põhjenduses 14 toodud põhimõtet.

20. Läbivaatamine ja ümberhindamine (artiklid 29 ja 30)

Komisjon on teinud ettepaneku, et praegused toidu lisaainete load viidaks pärast muude nõuete läbivaatamist peale ohutuse üle uutesse lisadesse. Läbivaatamisele läheb umbes 2 aastat. Samal ajal on toiduohutusameti ülesandeks kõikide praegu lubatud toidu lisaainete ümberhindamine ohutuse seisukohalt ja selleks kulub mitu aastat. Kui EFSA-l tekib ümberhindamisel küsimusi teatud ainete kahjulikkuse kohta, võib igal ajal teha vajalikke muudatusi. Kuna ajakavad on erinevad, pole mõtet neid kahte läbivaatamist omavahel siduda. Selguse mõttes on kohane, et lisad koostataks nii kiiresti kui võimalik. Et muudatusettepanekud 52, 6 ja 69rev seovad omavahel need kaks asjaolu, siis ei saa komisjon eelmainitud põhjustel neid vastu võtta. Muudatusettepaneku 55 põhimõttega on komisjon nõus ja artiklit 29 on muudetud, et oleks selge, et kui ained on kantud II lisasse, jääksid mittevajalikud toidu lisaainete kasutusalad sealt välja.

Muudatusettepanekus 57 soovitatakse muuta kandeaine määratlust, nii et see hõlmaks ka aineid, mida kasutatakse toitainete ja/või teiste füsioloogilistel või toitumiskaalutlustel lisatavate ainete lahustamiseks, lahjendamiseks, dispergeerimiseks või muul viisil füüsikaliselt modifitseerimiseks. Muudatusettepaneku 60 kohaselt tuleks sellised ained koondada III lisasse. Komisjon nõustub nende muudatusettepanekutega, sest need laiendavad kohaldamisala ja ühtlustavad toidu lisaainete valdkonda. Muudetud ettepanek on seetõttu koostatud selliselt, et see sisaldaks neid muudatusettepanekuid ja muid nendest tingitud muudatusi. Kuna kohaldamisala muutumine on toidu lisaainet puudutavate õigusaktide jaoks uus, hilineb nii nende kui ka teiste toidu lisaainetes kasutatavaid toidu lisaaineid ja toiduensüüme käsitlevate uute sätete jõustamine.

Pakuti välja teisigi muudatusettepanekuid, mille tulemusena loetletaks lõhna- ja maitseainetes lubatud toidu lisaained III lisas, mitte II lisas, nagu algselt oli ette nähtud (muudatusettepanekud 58 and 59). Komisjon võtab vastu muudatusettepaneku, mille kohaselt toidu lisaaineid, mida kasutatakse toidu lisaainetes, toiduensüümides ja lõhna- ning maitseainetes, käsitletakse ühetaoliselt, ja on muutnud ettepanekut, et seal nimetatud muudatusettepanekuid kajastada; mõningaid neist tulenevaid muudatusi on tehtud ka ettepaneku teistesse osadesse. Lisa tabelite loetelu on siiski kohandatud, et see võtaks arvesse erinevaid nõuded, eelkõige erinevusi jõustumis- või lõppkuupäeva osas.

21. Ümberhindamiskava

Muudatusettepanekud 5 ja 54 tooksid sisse jooksva ümberhindamiskava nõude. Toidu lisaaineid jälgitakse alates neile loa andmisest pidevalt ja neid hinnatakse ümber iga kord, kui on saadud uued teaduslikud andmed, mis võivad eelmise hindamise tulemust mõjutada. Sellepärast pole vaja teha korrapäraseid ülevaatusi, mis suurendaksid nii komisjoni kui ka EFSA halduskoormust.

22. Üleminekusätted (artikkel 32)

Kuna mõned muudatusettepanekud, eriti sellised, mis käsitlevad märgistamist, puudutavad kehtivate õigusaktide muutmist, tuleks sisse tuua üleminekusätted vastavalt muudatusettepanekule 56. Asjakohane säte on seetõttu lisatud artiklisse 32, millega lubatakse turustada toidu lisaaineid, mis on ametlikult märgistatud, kuni nende minimaalse säilivusaja lõpuni.

23. EÜ asutamislepingu artikli 250 lõike 2 kohaselt muudab komisjon oma ettepanekut vastavalt eespool esitatule.

2006/0145 (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

toidu lisaainete kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut [1],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust [2],

tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras

ning arvestades järgmist:

(1) Ohutu ja tervisliku toidu vaba liikumine on siseturu oluline aspekt ning aitab oluliselt kaasa kodanike tervise ja heaolu parandamisele ning nende sotsiaalsete ja majanduslike huvide kaitsmisele.

(2) Ühenduse poliitika elluviimisel tuleks tagada inimeste elu ja tervise kõrgetasemeline kaitse.

(3) Käesoleva määrusega asendatakse varasemad toitudes kasutamiseks lubatud lisaaineid käsitlevad direktiivid ja otsused eesmärgiga tagada terviklike ja tõhusate menetluste kaudu siseturu tõhus toimimine ja inimeste tervise ning tarbijate huvide kaitse kõrge tase.

(4) Käesoleva määrusega ühtlustatakse ühenduses toidu lisaainete kasutamine toidus. See hõlmab nõukogu 3. mai 1989. aasta direktiivis 89/398/EMÜ eritoiduks ettenähtud toiduaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [3] käsitletud lisaainete kasutamist toitudes, samuti teatavate toiduvärvide kasutamist liha märgistamiseks tervisemärgiga ning munade kaunistamiseks ja tembeldamiseks. Määrusega ühtlustatakse ka toidu lisaainete kasutamine toidu lisaainetes ja toiduensüümides. et tagada nende ohutus ja kvaliteet ning hõlbustada nende ladustamist ja kasutamist. Viimast valdkonda ei ole ühenduse tasandil varem reguleeritud.

(5) Toidu lisaained on ained, mida tavaliselt ei tarbita toiduna, kuid mis lisatakse toidule tahtlikult tehnoloogilisel eesmärgil, näiteks toidu säilitamiseks. Kui aineid kasutatakse lõhna ja/või maitse esiletoomiseks, ei käsitata neid siiski lisaainetena. Käesoleva määruse reguleerimisalasse ei kuulu ka toiduna käsitatavad ained, mida võib kasutada tehnoloogilisel eesmärgil, nagu keedusool või värvainena kasutatav safran ja toiduensüümid. Toiduensüüme käsitletakse määruses (EÜ) nr ... [toiduensüümide kohta] [4], mis välistab käesoleva määruse kohaldamise.

(6) Käesolev määrus ei hõlma aineid, mida ei tarbita toiduna, vaid kasutatakse tahtlikult toidu töötlemisel ja mis jäävad valmistoitu vaid jääkainetena ning mis ei avalda valmistootele mingisugust tehnoloogilist mõju (abiained).

(7) Toidu lisaaineid tohib heaks kiita ja võib kasutada vaid juhul, kui need vastavad käesolevas määruses sätestatud kriteeriumidele. Toidu lisaained peavad olema kasutamisel ohutud, nende kasutamiseks peab olema tehnoloogiline vajadus, need ei tohi tarbijat eksitada ja nende kasutamine peab tarbijale kasu tooma. Tarbija eksitamine on muuhulgas seotud kasutatavate koostisainete kvaliteediga, toote looduslikkuse või tootmisprotsessi loomulikkusega, toiteväärtusega ja puu- ning juurviljade sisaldusega, kuid ei piirdu üksnes nende küsimustega. Lubade andmisel toidu lisaainetele tuleks võtta arvesse ka teisi asjassepuutuvaid tegureid, sh sotsiaalseid, majanduslikke, eetilisi ja keskkondlikke faktoreid, traditsioone ja kontrolli läbiviidavust. Toidu lisaaine kasutamisel ja maksimumtasemete määramisel tuleks võtta arvesse teistest allikatest saadavat toidu lisaaine kogust ja toidu lisaaine toimet teatud tarbijarühmadele (näiteks allergikutele).

(8) Toidu lisaaine kandmisel lisadesse tuleks viidata käesolevas määruses esitatud nõuete arvessevõtmisele.

(9) Toidu lisaained peavad alati vastama heakskiidetud spetsifikatsioonile. Spetsifikatsioonid peavad hõlmama andmeid lisaaine asjakohaseks identifitseerimiseks, sealhulgas päritoluandmeid, ning spetsifikatsioonides tuleb kirjeldada vastuvõetavaid puhtusekriteeriume. Varem toidu lisaainete jaoks väljatöötatud spetsifikatsioone, mis on esitatud komisjoni 5. juuli 1995. aasta direktiivis 95/31/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate magusainete puhtuse erikriteeriumid [5], komisjoni 26. juuli 1995. aasta direktiivis 95/45/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate värvainete puhtuse erikriteeriumid [6], ja komisjoni 2. detsembri 1996. aasta direktiivis 96/77/EÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) puhtuse erikriteeriumid [7], tuleb säilitada seni, kuni vastavad lisaained kantakse käesoleva määruse lisadesse. Siis tuleb selliste lisaainetega seotud spetsifikatsioonid näha ette määrusega. Kõnealused spetsifikatsioonid peavad olema otseselt seotud käesoleva määruse lisades esitatud ühenduse loeteludesse kantud lisaainetega. Arvestades nende spetsifikatsioonide keerukust ja sisu, ei lisata neid selguse huvides siiski nendesse ühenduse loeteludesse, vaid sätestatakse ühes või mitmes eraldi määruses.

(10) Mõningaid toidu lisaaineid tohib kasutada vaid teatavates lubatud veinitootmistavades ja -menetlustes. Selliste lisaainete kasutamine peaks vastama käesolevale määrusele ja asjakohastes ühenduse õigusaktides ettenähtud erisätetele.

(11) Ühtsuse tagamiseks peaks toidu lisaainete riskihindamine ja kinnitamine toimuma vastavalt korrale, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr […], millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus [8].

(12) Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused [9], tuleb rahvatervist mõjutada võivate teemade korral konsulteerida Euroopa Toiduohutusametiga (edaspidi „toiduohutusamet”).

(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1829/2003 (geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta) [10] reguleerimisalasse kuuluva toidu lisaaine luba tuleks geneetilise muundamise ohutushindamise küsimuses menetleda kõnesoleva määruse kohaselt, samas kui lõplik loa andmine toidu lisaainele peaks toimuma enne selle jaoks käesoleva määruse alusel loa väljastamist kiita heaks vastavalt nimetatud määrusele.

(14) Toidu lisaaine, mis on käesoleva määruse kohaselt juba heaks kiidetud ja mille valmistamisel kasutatud tootmismeetodid või lähteained erinevad oluliselt toiduohutusameti poolt riskihindamisel analüüsitutest või sätestatud spetsifikatsioonides nimetatutest, tuleks spetsifikatsioone rõhutades esitada toiduohutusametile hindamiseks. Oluliselt erinevad tootmismeetodid või lähteained võivad tähendada tootmismeetodite osas taimedest ekstraktsioonilt üleminekut kääritamisele, kusjuures kasutatakse mikroorganisme, või algsete mikroorganismide geneetilist muundamist.

(15) Toidu lisaaineid tuleb hoida pideva vaatluse all ja neid tuleks nende kasutustingimuste muutumist ja uut teadusinfot arvestades vajaduse korral uuesti hinnata.

(16) Liikmesriikidel, kes on keelustanud teatavate lisaainete kasutamise teatud toiduainetes, mida käsitatakse traditsioonilistena ja toodetakse nende territooriumil, tuleks lubada kohaldada neid keelde ka edaspidi. Selliste toodete nagu „Feta” ja „Salame cacciatore” suhtes kohaldatakse käesolevat määrust, ilma et see piiraks teatavate nimetuste kasutamisega seotud piiravamate eeskirjade kohaldamist vastavalt nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrusele (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandussaaduste ja toiduainete geograafiliste tähiste ning päritolunimetuste kaitse kohta [11] ja nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrusele (EMÜ) nr 2082/92 põllumajandustoodete ja toiduainete eripärasertifikaatide kohta [12].

(17) Toidu lisaainete suhtes kohaldatakse ka edaspidi direktiiviga 2000/13/EÜ ning vajaduse korral määrustega (EÜ) nr 1829/2003 ja nr 1830/2003 ettenähtud üldist märgistamiskohustust. Lisaks sellele tuleks käesolevasse määrusesse lisada erisätted valmistajale või lõpptarbijale müüdavate toidu lisaainete märgistamise kohta.

(18) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks võtta vastu vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused [13].

(19) Komisjonile tuleks eelkõige anda õigus teha muudatusi käesoleva määruse lisades ja võtta vastu asjakohased üleminekumeetmed. Kuna need meetmed on üldist laadi ning on mõeldud käesoleva määruse vähemoluliste elementide muutmiseks ning/või selle täiendamiseks uute vähemoluliste elementide lisamise teel, tuleks need vastu võtta otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a ette nähtud kontrolliga regulatiivmenetluse teel.

(20) Toidu lisaaineid käsitlevate ühenduse õigusaktide proportsionaalseks ja tõhusaks väljatöötamiseks ning ajakohastamiseks on vaja koguda andmeid, jagada teavet ja koordineerida liikmesriikidevahelist tööd. Sel eesmärgil võib otsustusprotsessi hõlbustamiseks osutuda kasulikuks uurimuste korraldamine spetsiifilistel teemadel. On asjakohane, et ühendus võib selliseid uurimusi rahastada oma eelarvemenetluse osana. Kõnealuste meetmete rahastamine toimub vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 882/2004 (ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks) [14], seega on määrus (EÜ) nr 882/2004 ülanimetatud meemete rahastamise õiguslikuks aluseks.

(21) Käesoleva määruse järgimiseks peavad liikmesriigid läbi viima ametlikke kontrolle kooskõlas määrusega (EÜ) nr 882/2004.

(22) Kuna liikmesriigid ei suuda piisaval määral saavutada võetava meetme eesmärki, milleks on toidu lisaaineid käsitlevate ühenduse eeskirjade sätestamine, ning mis on seetõttu turu ühtsust ning tarbijakaitse kõrget taset silmas pidades paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(23) Pärast käesoleva määruse vastuvõtmist peaks komisjon toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee abiga vaatama läbi kõigi juba antud lubade vastavuse sellistele kriteeriumidele nagu tarbitavad kogused, tehnoloogiline vajadus ja tarbija võimalik eksitamine, kuid välja arvatud ohutus. Kõik toidu lisaained, mille load jäävad ühenduses kehtima, tuleks kanda käesoleva määruse II ja III lisas esitatud ühenduse loeteludesse. Käesoleva määruse III lisasse tuleks lisada muud toidu lisaained, mida kasutatakse toidu lisaainetes ja toiduensüümides ning toitainete kandeainetes, ning nende kasutustingimused vastavalt määrusele (EÜ) nr […], millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus. Asjakohase üleminekuperioodi võimaldamiseks ei kohaldata III lisa sätteid, välja arvatud lisaainete ja lõhna- ning maitseainetes sisalduvate lisaainete kandeaineid käsitlevaid sätteid, enne [1.1.2011].

(24) Käesoleva määruse vastuvõtmisest ühe aasta jooksul peaks komisjon välja töötama hindamiskava, mille järgi saaks toiduohutusamet ühenduses juba lubatud lisaainete ohutust uuesti hinnata, ilma et see piiraks eespool nimetatud läbivaatamise tulemuste kohaldamist. Selles kavas tuleks määratleda vajadused ja prioriteetide järjestus, mille alusel tuleb heakskiidetud lisaaineid analüüsida.

(25) Käesoleva määrusega tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse järgmised õigusaktid: nõukogu direktiiv 62/2645/EMÜ toidus lubatud värvaineid käsitlevate liikmesriikide eeskirjade ühtlustamise kohta [15], nõukogu 26. jaanuari 1965. aasta direktiiv 65/66/EMÜ, millega nähakse ette toidus kasutamiseks lubatud säilitusainete puhtuse erikriteeriumid [16], nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiiv 78/663/EMÜ, millega nähakse ette toiduainetes kasutatavate emulgaatorite, stabilisaatorite, paksendite ja tarretusainete puhtuse erikriteeriumid [17], nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiiv 78/664/EMÜ, millega nähakse ette toidus kasutada lubatud antioksüdantide puhtuse erikriteeriumid [18], komisjoni 28. juuli 1981. aasta esimene direktiiv 81/712/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid, et kontrollida teatavate toiduainetes kasutatavate lisaainete vastavust puhtusekriteeriumidele [19], nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiiv 89/107/EMÜ toiduainetes lubatud lisaaineid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [20], Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiiv 94/35/EÜ toiduainetes kasutatavate magusainete kohta [21], Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1994. aasta direktiiv 94/36/EÜ toiduainetes kasutatavate värvainete kohta [22], Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 1995. aasta direktiiv 95/2/EÜ toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta [23], Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta otsus 292/97/EÜ selliste siseriiklike õigusaktide säilitamise kohta, millega keelatakse teatavate lisaainete kasutamine teatavate toiduainete valmistamisel [24], ja komisjoni 27. märtsi 2002. aasta otsus 2002/247/EÜ, millega peatatakse lisaainet E 425 (Rivieri titaanjuur) sisaldavate pastilaa-marmelaaditoodete turuleviimine ja import [25]. Siiski on asjakohane, et mõned kõnealuste õigusaktide sätted jääksid üleminekuperioodil kehtima, et anda aega käesoleva määruse lisades toodud ühenduse loetelude koostamiseks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad toidus kasutatavate toidu lisaainete kohta, et tagada siseturu tõhus toimimine ja kõrgetasemeline inimeste tervise kaitse ja tarbijate huvide kaitse, kaasa arvatud heade kaubandustavade austamine toidukaubanduses ja arvestamine keskkonnaga.

Käesoleva määrusega nähakse sel eesmärgil ette:

(a) ühenduse heakskiidetud toidu lisaainete loetelud;

(b) tingimused toidu lisaainete kasutamiseks toidus, aga ka toidu lisaainetes ja toiduensüümides vastavalt määrusele (EÜ) nr …/…[toiduensüümide kohta] ja lõhna- ning maitseainetes vastavalt määrusele (EÜ) nr …/… [lõhna- ja maitseomadustega toidu koostisosade kohta];

(c) toidu lisaainetena müüdavate ainete märgistamiskord.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse toidu lisaainete suhtes.

2. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmiste ainete suhtes, kui neid ei kasutata toidu lisaainetena:

(a) abiained;

(b) ained, mida kooskõlas ühenduse taimetervise eeskirjadega kasutatakse taimede ja taimsete saaduste kaitseks;

(c) toidule toitainetena lisatud ained;

(d) inimtarbimiseks ettenähtud vee käitlemiseks kasutatavad ained, mis kuuluvad nõukogu direktiivi 98/83/EÜ [26] reguleerimisalasse.

3. Käesolevat määrust ei kohaldata määruse (EÜ) nr […/..] [toiduensüümide kohta] reguleerimisalasse kuuluvate toiduensüümide suhtes.

4. Käesolevat määrust kohaldatakse, ilma et see piiraks selliste ühenduse erieeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad toidu lisaainete kasutamist:

(a) spetsiifilistes toiduainetes;

(b) otstarvetel, mis ei kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse.

5. Vajaduse korral võib artikli 28 27 lõikes 2 osutatud korra kohaselt otsustada, kas teatud aine kuulub või ei kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse.

Artikkel 3

Mõisted

1. Käesolevas määruses kasutatakse määrustes (EÜ) nr 178/2002 ja nr 1829/2003 sätestatud mõisteid.

2. Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:

(a) „toidu lisaaine“ – aine, mida olenemata selle toiteväärtusest ei kasutata tavaliselt iseseisva toiduna või toidule iseloomuliku koostisainena ja mille tahtlik tehnoloogilisel eesmärgil lisamine toidule selle tootmisel, töötlemisel, valmistamisel, käitlemisel, pakendamisel, transpordil või ladustamisel viib või võib põhjendatud oletusel viia selleni, et lisaaine ise või tema kõrvalsaadused muutuvad otseselt või kaudselt selliste toitude koostisosaks;

toidu lisaainetena ei käsitata siiski järgmisi aineid:

(i) toidud, mis sisaldavad magustamisomaduste tõttu lisatud mono-, di- või oligosahhariide mono-, di- või oligosahhariidid ja toidud, kuhu neid on lisatud magustamisomaduste tõttu;

(ii) värviva kõrvaltoimega või muu tehnoloogilise toimega kuivatatud või kontsentreeritud toidud, mis sisaldavad lõhna- ja maitseaineid, mida lisatakse liittoidu tootmisel nende lõhna- ja maitseomaduste või toiteväärtuse tõttu;

(iii) ained, mida kasutatakse katte- või pinnakattevahendites, mis ei ole toidu osa ja mis ei ole ette nähtud tarbimiseks koos selle toiduga;

(iv) tooted, mis sisaldavad pektiini ja mis saadakse kuivatatud õunapulbist või tsitruseliste koortest või nende segust lahjendatud happega töötlemise ja järgneva osalise naatrium- või kaaliumsooladega neutraliseerimise abil („vedel pektiin”);

(v) närimiskummi alusmaterjal;

(vi) valge või kollane dekstriin, röstitud või dekstriinitud tärklis, happe või leelisega modifitseeritud tärklis, valgendatud tärklis, füüsikaliselt modifitseeritud tärklis ja amülolüütiliste ensüümidega töödeldud tärklis;

(vii) ammooniumkloriid;

viii) vereplasma, verevalgud, toiduželatiin, valguhüdrolüsaadid ja nende soolad, piimavalk ja gluteen;

(ix) aminohapped ja nende soolad (välja arvatud glutamiinhape, glütsiin, tsüsteiin ja tsüstiin ning nende soolad), millel ei ole tehnoloogilist funktsiooni;

(x) kaseinaadid ja kaseiin;

(xi) inuliin;

(b) „abiaine“ – mis tahes aine:

(i) mida ei tarbita iseseisva toiduna;

(ii) mida kasutatakse tahtlikult toorainete, toitude või nende koostisainete töötlemisel teatava tehnoloogilise käitlemis- või töötlemiseesmärgi saavutamiseks ning

(iii) mis ise või mille derivaatide jäägid võivad tahtmatult, kuid tehniliselt vältimatult olla lõpptootes, tingimusel, et need ei tekita ohtu tervisele ja neil ei ole mingit tehnoloogilist mõju lõpptootele;

(c) „funktsionaalrühm“ – üks I lisas esitatud rühmadest, mis põhineb toidu lisaaine tehnoloogilisel funktsioonil toiduaines;

(d) „töötlemata toit“ – toit, mida ei ole käideldud nii, et toidu algupärane olek oleks oluliselt muutunud, kusjuures olulise muutumisena ei käsitleta: tükeldamist, lõikamist, raiumist, konditustamist, hakkimist, nülgimist, viilutamist, koorimist, peenestamist, lõigustamist, puhastamist, korrastamist, sügavkülmutamist, külmutamist, jahutamist, jahvatamist, kestast vabastamist, pakendamist või lahtipakkimist;

(e) „suhkrulisandita toit“ – toit, mis ei sisalda:

(i) lisatud mono- või disahhariide di- või oligisahhariide või või

(ii) toitu, mis sisaldab nende magustamisomaduste tõttu lisatud mono- või disahhariide di- või oligisahhariide;

(f) „vähendatud energiasisaldusega toit“ – algupärase toidu või samalaadse tootega võrreldes vähemalt 30% võrra vähendatud energiasisaldusega toit;

(g) „lauamagusaine“ – lubatud magusaine, mis võib sisaldada teisi toidulisandeid ja/või toidu koostisosi ja mis on suhkru asendajana ettenähtud müügiks lõpptarbijale.

(h) „quantum satis“ tähendab, et piirnormi ei kehtestata ja vastavat ainet tuleb kasutada hea tootmistava kohaselt tasemel, mis ei ole kavandatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust tasemest kõrgem, ja tingimusel, et tarbijat ei eksitata.

II PEATÜKK

ÜHENDUSE HEAKSKIIDETUD TOIDU LISAAINETE LOETELUD

Artikkel 4

Ühenduse toidu lisaainete loetelud

1. Toidu lisaainena võib viia turule ja kasutada toidus vaid II lisas esitatud ühenduse loetellu kantud toidu lisaaineid, sealhulgas direktiivi 89/398/EMÜ reguleerimisalasse kuuluvaid eritoiduks ettenähtud toiduaineid.

2. Toidu lisaainetes, ja toiduensüümides ja lõhna- ning maitseainetes võib kasutada vaid III lisas esitatud ja ühenduse loetellu kantud toidu lisaaineid ning seal toodud tingimustel.

3. Toidu lisaainete II lisas esitatud loetelu koostatakse nende toidurühmade alusel, millele neid toidu lisaaineid võib lisada.

4. Toidu lisaainete III lisas esitatud loetelu koostatakse nende toidu lisaainete, või toiduensüümide ja lõhna- ning maitseainete ja toitainete või nende rühmade alusel, millele neid toidu lisaaineid võib lisada.

5. Toidu lisaained peavad igal ajahetkel vastama artiklis 1214 osutatud spetsifikatsioonidele.

Artikkel 5

Nõuetele mittevastavate toidu lisaainete ja/või toiduainete keelamine

Kui toidu lisaaine või selle kasutus ei ole käesoleva määruse nõuetega kooskõlas, ei või seda toidu lisaainet ja/või seda sisaldavat toitu kaubastada, .

Artikkel 56

Toidu lisaainete ühenduse loetelusse kandmise ja nende kasutamise üldtingimused

1. Toidu lisaaine võib kanda II ja III lisas esitatud ühenduse loeteludesse vaid juhul, kui on täidetud järgmised tingimused ja vajaduse korral teised õigustatud nõuded :

(a) olemasolevate teaduslike andmete kohaselt ei põhjusta see kavandatud kasutustasemel probleeme tarbijate tervisele;

(b) selle järele on põhjendatud tehnoloogiline vajadus, mida ei saa rahuldada teiste majanduslikult või tehnoloogiliselt teostatavate vahenditega;

(c) selle kasutamine ei eksita tarbijaid.

2. Toidu lisaaine peab II ja III lisas esitatud ühenduse loeteludesse kandmiseks olema tarbijale soodne ja kasulik ning seetõttu peab see aitama saavutada ühte või mitut järgmistest eesmärkidest:

(a) toidu toiteväärtuse säilitamine;

(b) eritoitu vajavatele tarbijarühmadele valmistatavate toiduainete vajalike koostisainete või koostisosade tagamine;

(c) toidu säilivuse või stabiilsuse suurendamine või selle organoleptiliste omaduste parandamine, kui see ei muuda toidu laadi, olemust või kvaliteeti ega eksita tarbijat;

(d) abistamine toidu tootmisel, töötlemisel, valmistamisel, käitlemisel, pakendamisel, transpordil või ladustamisel, tingimusel, et toidu lisaainet ei kasutata selleks, et varjata kasutatud väheväärtuslike toorainete mõju või nimetatud toimingute ajal kasutatavaid ebasoovitavaid, sealhulgas ebahügieenilisi toiminguid.

3. Erandina lõike 2 punktist a võib toidu toiteväärtust vähendava lisaaine kanda II lisas esitatud ühenduse loetellu, kui:

(a) toit ei ole normaalse toitumise oluline komponent; või

(b) toidu lisaaine on vajalik toidu tootmiseks eritoitu vajavate tarbijarühmade jaoks.

Artikkel 67

Magusainete eritingimused

Toidu lisaaine võib kanda II lisas esitatud ühenduse loetelu magusainete funktsionaalrühma vaid juhul, kui seda lisaks kasutamisele ühel või mitmel artikli 56 lõikes 2 sätestatud eesmärgil kasutatakse vähemalt ühel järgmistest eesmärkidest:

(a) suhkru asendamine vähendatud energiasisaldusega toidu, kaariest mittetekitava toidu või suhkrulisandita toidu tootmisel;

(b) säilimisaja pikendamine suhkru asendamise tõttu;

(c) kasutamine direktiivi 89/398/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkti a määratluse kohaselt eritoiduks ettenähtud toidu tootmisel.

Artikkel 78

Värvainete eritingimused

Toidu lisaaine võib kanda II lisas esitatud ühenduse loetelu värvainete funktsionaalrühma vaid juhul, kui seda lisaks kasutamisele ühel või mitmel artikli 56 lõikes 2 sätestatud eesmärgil kasutatakse ka ühel järgmistest eesmärkidest:

(a) toidu esialgse välimuse taastamine, kui toidu värvus on töötlemisel, ladustamisel, pakendamisel ja jaotamisel muutunud ja see ei ole enam isuäratav;

(b) toidule ahvatlevama välimuse andmine;

(c) iseenesest värvitule toidule värvuse andmine.

Artikkel 89

Toidu lisaainete funktsionaalrühmad

1. Toidu lisaained võib lisaaine peamise tehnoloogilise funktsiooni alusel määrata ühte I lisas esitatud funktsionaalrühma.

Toidu lisaaine määramine funktsionaalrühma ei välista selle kasutamist mitmel eesmärgil.

2. Seoses teaduse või tehnika arenguga võib võetakse vajaduse korral artikli 2827 lõikes 23 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse teel korra kohaselt vastu meetmed, mille eesmärgiks on muuta käesoleva määruse vähemolulisi osasid, mis käsitlevad lisada I lisasse lisatud täiendavaid funktsionaalrühmi.

Artikkel 910

Toidu lisaaineid käsitlevate ühenduse loetelude sisu

1. Toidu lisaaine, mis vastab artiklites 56, 67 ja 78 ettenähtud tingimustele, võib määruses (EÜ) nr [ühtne menetlus] sätestatud korra kohaselt kanda:

(a) käesoleva määruse II lisas esitatud ühenduse loetellu; ja/või

(b) käesoleva määruse III lisas esitatud ühenduse loetellu.

2. Toidu lisaaine kandmisel II ja III lisas esitatud ühenduse loeteludesse tuleb märkida:

(a) toidu lisaaine nimetus ja selle E-number, kui see on määratud;

(b) toidud ja/või toidu lisaained ja/või toiduensüümid ja/või toidu maitse- ja lõhnaained, millele võib toidu lisaainet lisada;

(c) toidu lisaaine kasutustingimused;

(d) vajaduse korral teave selle kohta, kas toidu lisaaine vahetult tarbijale müümise suhtes on kehtestatud piiranguid.

3. II ja III lisas esitatud ühenduse loetelusid muudetakse vastavalt korrale, millele on osutatud määruses (EÜ) nr […], millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus.

Artikkel 11

Muudatused ühenduse loetelusse kantud toidu lisaaine tootmisprotsessis või lähteainetes

Kui ühenduse loetelusse kantud toidu lisaaine tootmisviisi või lähteainete osas on tehtud oluline muudatus, tuleb uuel meetodil või uute lähteainetega toodetud toidu lisaainet käsitleda kui teist lisaainet ja tuleb teha uus kanne ühenduse loeteludesse või viia muudatused spetsifikatsiooni, enne kui lubada kõnealune toode turule.

Artikkel 1012

Toidu lisaainete kasutustasemed

1. Artikli 910 lõike 2 punktis c osutatud kasutustingimuste kehtestamisel:

(a) tuleb kasutustase määrata soovitud mõju saavutamiseks kõige madalamal vajalikul tasemel;

(b) taseme määramisel tuleb arvesse võtta:

(i) toidu lisaaine kohta kehtestatud vastuvõetavat päevast kogust või muud samaväärset kriteeriumi ning kõikidest allikatest saadavat oletatavat toidu lisaaine päevast kogust;

(ii) toidu lisaaine kasutamisel toiduainetes, mis on ette nähtud eri tarbijarühmadele, neisse rühmadesse kuuluvate tarbijate võimalikku päevast toidu lisaaine kogust.

2. Kui see on asjakohane, ei kehtestata toidu lisaaine jaoks piirnorme (quantum satis). Sellisel juhul tuleb toidu lisaainet kasutada põhimõtte „quantum satis“ järgi.

3. Toidu lisaainete kasutamise piirnorme, mis on sätestatud II lisas, kohaldatakse valmistoidu suhtes, mis on valmistatud vastavalt kasutusjuhendile, kui ei ole sätestatud teisiti. Kuivatatud ja/või kontsentreeritud toitude puhul, mis tuleb algkujule viia, arvestatakse maksimumtase algkujule viidud toidus väikseima lahjendusteguri järgi.

4. II lisas sätestatud värvainete piirnorme kohaldatakse värvaine põhikomponendi koguste suhtes, kui ei ole sätestatud teisiti.

Artikkel 1113

Määruse (EÜ) nr 1829/2003 reguleerimisalasse kuuluvad toidu lisaained

Toidu lisaaine, mis kuulub määruse (EÜ) nr 1829/2003 reguleerimisalasse, võib kanda käesoleva määruse alusel II ja III lisas esitatud ühenduse loeteludesse alles siis pärast seda, kui sellele lisaainele on antud luba määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklis 7 osutatud korra kohaselt.

Artikkel 1214

Toidu lisaainete spetsifikatsioonid

Toidu lisaainete spetsifikatsioonid, mis on eelkõige seotud päritolu, puhtusekriteeriumide ja teiste vajalike andmetega, võetakse vastu lisaaine esmakordsel kandmisel II ja III lisas esitatud ühenduse loeteludesse vastavalt määruses (EÜ) […millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus] osutatud korrale.

III PEATÜKK

TOIDU LISAAINETE KASUTAMINE TOIDUS

Artikkel 1315

Toidu lisaainete kasutamine töötlemata toidus

Toidu lisaaineid ei tohi kasutada töötlemata toidus, kui sellist kasutust ei ole II lisaga eraldi ette nähtud.

Artikkel 1416

Värv- ja magusainete kasutamine imiku- ja väikelapsetoitudes

Värv- ja magusaineid ei tohi kasutada direktiivis 89/398/EMÜ osutatud imiku- ja väikelastetoitudes, sealhulgas meditsiiniliseks eriotstarbeks ette nähtud imikute ja väikelaste dieettoitudes, kui käesoleva määruse II lisas ei ole seda eraldi sätestatud.

Artikkel 1517

Värvainete kasutamine märgistamiseks

Nõukogu direktiiviga 91/497/EMÜ [27] ettenähtud tervisemärgi pealekandmiseks ning komisjoni määrusega (EMÜ) nr 1274/91 [28] ettenähtud teiste lihatoodetel nõutavate märkide pealekandmiseks, munakoorte kaunistamiseks ja munakoorte tembeldamiseks võib kasutada vaid käesoleva määruse II lisas loetletud värvaineid.

Artikkel 1618

Ülekandumise põhimõte

1. Toidu lisaaine esinemine on lubatud:

(a) liittoidus (välja arvatud II lisas osutatud liittoidus), kui toidu lisaaine olemasolu on lubatud liittoidu ühes koostisosas;

(b) toidus, millele on lisatud toidu lisaaineid, toiduensüüme või lõhna- ja maitseaineid, kui toidu lisaaine:

(i) on käesoleva määruse kohaselt toidu lisaainetes, toiduensüümides ning lõhna- ja maitseaines lubatud;

(ii) on toidule toidu lisaaine, toiduensüümi või lõhna- ja maitseaine kaudu üle kandunud;

(iii) ei oma valmistoidus mingisugust tehnoloogilist funktsiooni;

(c) toidus, mida kasutatakse vaid liittoidu valmistamiseks ja tingimusel, et liittoit vastab käesolevale määrusele.

2. Käesoleva artikli lõiget 1 ei kohaldata imikute toitesegude, jätkupiimasegude, töödeldud teraviljatoitude ja imikutoitude ning direktiivis 89/398/EMÜ osutatud meditsiiniliseks eriotstarbeks ette nähtud imikute ja väikelaste dieettoitude suhtes, kui seda ei ole eraldi sätestatud.

3. Kui toidu lisaainel on toidus toidu lisaainet sisaldava lõhna- ja maitseaine, toidu lisaaine või toiduensüümi lisamise tõttu tehnoloogiline funktsioon, tuleb seda käsitada toidu lisaainena ja mitte lisatud lõhna- ja maitseaine, lisaaine või toiduensüümi lisaainena.

4. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, on tehismagusaine olemasolu lubatud suhkrulisandita liittoidus, vähendatud energiasisaldusega liittoidus, kalorivaeseks dieediks ette nähtud dieetliittoidus ja pika säilimisajaga liittoidus, tingimusel, et tehismagusaine on lubatud liittoidu ühe koostisosa puhul.

Artikkel 1719

Tõlgendusotsused

Vajaduse korral võib artikli 2827 lõikes 2 osutatud korra kohaselt otsustada, kas:

(a) teatud toit kuulub II lisas osutatud toidurühma või

(b) II ja III lisas loetletud lisaainet, mida lubatakse põhimõttel quantum satis, kasutatakse artikli 1012 lõikes 2 osutatud kriteeriumide kohaselt.

Artikkel 1820

Traditsiooniline toit

IV lisas nimetatud liikmesriigid võivad ka edaspidi keelata teatavate toidu lisaainete rühmade kasutamise nende territooriumil toodetud traditsioonilises toidus vastavalt kõnealuses lisas nimetatule.

IV PEATÜKK

MÄRGISTAMINE

osa

Nende toidu lisaainete märgistamine, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale

Artikkel 1921

Nende toidu lisaainete märgistamine, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale

1. Toidu lisaaineid, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale ja mida müüakse kas eraldi või omavahel ja/või muude direktiivi 2000/13/EÜ artikli 6 lõikes 4 määratletud koostisosadega segatuna, võib turustada vaid juhul, kui nad on märgistatud nii, nagu ette nähtud pakendile või mahutile on märgitud käesoleva määruse artiklis 20–2322 ja ettenähtud andmed , mis peavad olema märgistus on selgesti nähtavad, loetavad ja kustumatud. Artiklis 22 ettenähtud andmed peavad olema märgitud ostjatele kergesti arusaadavas keeles.

2. Liikmesriik, kus toodet turustatakse, võib vastavalt asutamislepingule omaenda territooriumil ette näha sellise teabe esitamise ühes või mitmes ühenduse ametlikus keeles, mille määrab kõnealune liikmesriik. See ei välista antud teabe esitamist mitmes keeles.

Artikkel 22

Üldised nõuded nende toidu lisaainete märgistamiseks, mis pole ette nähtud müügiks lõpptarbijale

1. Kui toidu lisaaineid, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale, müüakse eraldi, segatuna omavahel ja/või teiste toidu koostisosadega ja/või millele on lisatud teisi aineid, peavad nende pakenditele või mahutitele olema märgitud järgmised andmed:

(a) käesolevas määruses sätestatud nimetus ja/või E-number iga toidu lisaaine kohta või müüginimetus, kus on toodud iga toidu lisaaine nimetus ja/või E-number;

(b) punktis a osutatud nimetuse ja/või E-numbri puudumisel toidu lisaaine kirjeldus, mis on piisavalt täpne, et eristada teda toodetest, millega seda võib segi ajada.

(b) kas märge „kasutamiseks toidus” või märge „piiratud kasutamine toidus” või täpsem viide selle kavandatud kasutusele;

(c) vajaduse korral ladustamise ja/või kasutamise eritingimused;

(d) partii või seeria identifitseerimistähis;

(e) kasutusjuhised, kui nende märkimata jätmine takistaks toidu lisaaine otstarbekohast kasutamist;

(f) valmistaja, pakendaja või müüja nimi või ärinimi ja aadress;

(g) vajadusel iga komponendi või komponendirühma, mille kasutamisel toidus kohaldatakse koguselist piirangut, maksimaalne kogus ja/või piisav, selge ja kergestimõistetav teave, mis võimaldab ostjal järgida käesoleva määruse või muude asjakohaste ühenduse õigusaktide tingimusi; kui sedasama koguselist piirangut kohaldatakse eraldi või kombineeritult kasutatava komponentide rühma suhtes, võib kombineeritud osakaalu märkida üheainsa arvuna; koguseline piirang tuleb märkida kas arvuna või quantum satis’e põhimõttel;

(h) netokogus;

(i) minimaalne säilimisaeg;

(j) vajaduse korral andmed toidu lisaaine või teiste ainete kohta, millele on osutatud käesolevas artiklis ja mis on loetletud direktiivi 2000/13/EÜ IIIa lisas, mis võimaldab ostjal veenduda, et kõnesoleva direktiivi nõuded on täidetud.

2. Kui toidu lisaaineid müüakse segatuna omavahel ja/või teiste toidu koostisainetega, tuleb lõpptoote pakendile või mahutile kanda kõigi koostisainete loetelu lõikega 1 ettenähtud andmed märkida iga toidu lisaaine kohta nende kahanevas järjestuses vastavalt koostisainete osale kogukaalust.

3. Kui toidu lisaainetesse on nende ladustamise, müügi, standardimise, lahjendamise või lahustamise hõlbustamiseks lisatud muid aineid (kaasa arvatud toidu lisaaineid ja muid toidu koostisaineid), tuleb toidu lisaainete pakendile või mahutile kanda kõigi ainete loetelu kahanevas järjestuses vastavalt nende osale kogukaalust.

4. Erandina lõigete 1, 2 ja 3 sätetest võib lõike 1 punktides e–g ja j ning lõigetes 2 ja 3 nõutud andmed märkida vaid saadetisega seotud dokumentidesse, mis tuleb esitada tarnimise hetkel või enne seda, tingimusel, et asjaomase toote pakendi või mahuti nähtavale osale on kantud märge „ette nähtud toidu tootmiseks ja mitte jaemüügiks”.

5. Kui toidu lisaaineid tarnitakse konteinerites, võib erandina lõigete 1, 2 ja 3 sätetest kogu teabe esitada ainult saatedokumentides, mis tuleb esitada tarnega üheaegselt.

Artikkel 21

Teabega seotud nõuded toidu lisaainetesse muude ainete, materjalide või toidu koostisosade lisamise korral

Kui toidu lisaainetesse, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale, on nende ladustamise, müügi, standardimise, lahjendamise või lahustamise hõlbustamiseks lisatud muid aineid, materjale või toidu koostisosi kui toidu lisaained, tuleb toidu lisaainete pakenditele, mahutitele või saatedokumentidele märkida artikliga 20 ettenähtud andmed ja viide iga komponendi kohta kahanevas järjestuses vastavalt selle osale kogukaalust.

Artikkel 22

Teabega seotud nõuded toidu lisaainete segamisel muude toidu koostisosadega

Kui toidu lisaained, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale, on segatud muude toidu koostisosadega, tuleb toidu lisaainete pakenditele või mahutitele märkida kõigi komponentide loetelu kahanevas järjestuses vastavalt nende osale kogukaalust.

Artikkel 23

Toidu lisaainetega seotud teabe üldnõuded

1. Nende toidu lisaainete pakenditele või konteineritele, mis ei ole ette nähtud müügiks lõpptarbijale, tuleb märkida järgmised andmed:

(a) kas märge „kasutamiseks toidus” või märge „piiratud kasutamine toidus” või täpsem viide selle kavandatud kasutusele toidus;

(b) vajaduse korral ladustamise ja kasutamise eritingimused;

(c) kasutusjuhised, kui nende märkimata jätmine takistaks toidu lisaaine otstarbekohast kasutamist;

(d) partii või seeria identifitseerimistähis;

(e) valmistaja, pakendaja või müüja nimi või ärinimi ja aadress;

(f) kui toidu lisaaine komponendi kasutamisel toidus kohaldatakse koguselist piirangut, tuleb märkida selle komponendi osakaal toidu lisaaines või piisav teave toidu lisaaine koostise kohta, et võimaldada ostjal tagada koguselise piirangu järgimist; kui sedasama koguselist piirangut kohaldatakse eraldi või kombineeritult kasutatava komponentide rühma suhtes, võib kombineeritud osakaalu märkida üheainsa arvuna; koguseline piirang tuleb märkida kas arvuna või quantum satis’e põhimõttel;

(g) netokogus;

(h) vajaduse korral andmed toidu lisaaine või muude ainete kohta, millele on osutatud käesoleva määruse artiklites 20, 21 ja 22 ja mis on loetletud direktiivi 2000/13/EÜ lisas IIIa seoses kasutamisega toiduainetes.

2. Erandina lõikest 1 võib kõnealuse lõike punktides c–f ja h nõutud andmed märkida vaid saadetisega seotud dokumentidesse, mis tuleb esitada tarnimise hetkel või enne seda, kui kõnealuse toote pakendi või mahuti nähtavale osale on kantud märge „ette nähtud toidu valmistamiseks ja mitte jaemüügiks”.

2. osa

Lõpptarbijale müügiks ette nähtud toidu lisaainete märgistamine

Artikkel 2423

Lõpptarbijale müügiks ette nähtud toidu lisaainete märgistamine

1. Ilma et see piiraks direktiivi 2000/13/EÜ, direktiivi 89/396/EMÜ ja määruse (EÜ) 1829/2003 kohaldamist, võib toidu lisaaineid, mis on ette nähtud müügiks lõpptarbijale kas eraldi, segatuna omavahel ja/või teiste toidu koostisosadega, turustada vaid juhul, kui nende pakendile on kantud järgmised andmed, mis peavad olema selgesti nähtavad, loetavad ja kustumatud:

(a) nimetus ja E-number mille all toidu lisaainet müüakse, see nimetus tuleb moodustada nimetusest, mis on igale toidu lisaainele sätestatud käesoleva määrusega, või müüginimetus, milles on toodud iga toidu lisaaine nimetus ja E-number; mis on ette nähtud kõnealuse toidu lisaaine suhtes kohaldatavate ühenduse õigusnormidega, ja toidu lisaaine E-numbrist

(b) kas märge „kasutamiseks toidus” või märge „piiratud kasutamine toidus” või täpsem viide selle kavandatud kasutusele toidus artiklites 20, 21 ja 22 ning artikli 23 lõike 1 punktides a–e ning g ja f nõutud andmed.

2. Erandina lõikes 1 punktis a toodust peab lauamagusaine müüginimetus peab sisaldama mõistet . . „. . . põhinev lauamagusaine” ning selle koostisse kuuluva(te) magustava(te) aine(te) nimetust(i).

3. Polüoole ja/või aspartaami ja/või aspartaam-atsesulfaamsoola sisaldava lauamagusaine märgistusel peavad olema järgmised hoiatused:

(a) polüoolid: „ülemäärane tarbimine võib tekitada kõhulahtisust”;

(b) aspartaami/aspartaam-atsesulfaamsool: „sisaldab fenüülalaniiniallikat”.

4. Lõigetes 1 kuni 3 sätestatud teabe osas kohaldatakse vastavalt direktiivi 2000/13/EÜ artikli 13 lõiget 2.

3. osa

Muud märgistamisnõuded

Artikkel 2524

Muud märgistamisnõuded

1. Artikleid 19–2421–23 kohaldatakse, ilma et see piiraks üksikasjalikumate või ulatuslikumate õigusnormide, mis käsitlevad kaalu või mõõtmeid või mida kohaldatakse ohtlike ainete ja valmististe esitusviisi, liigitamise, pakendamise ja märgistamise või selliste ainete transpordi suhtes, kohaldamist.

2. Artiklites 19–24 ettenähtud andmed peavad olema märgitud ostjatele kergesti arusaadavas keeles.

Liikmesriik, kus toodet turustatakse, võib vastavalt asutamislepingule omaenda territooriumil ette näha kõnealuste märgistamisandmete esitamise ühes või mitmes ühenduse ametlikus keeles, mille määrab kõnealune liikmesriik. Käesoleva lõike esimene ja teine lõik ei välista kõnealuste märgistamisandmete esitamist mitmes keeles.

V PEATÜKK

MENETLUSSÄTTED JA RAKENDAMINE

Artikkel 2625

Teatamiskohustus

1. Toidu lisaaine tootja või kasutaja teeb komisjonile viivitamata teatavaks igasuguse uue teadus- või tehnikaalase teabe, mis võib mõjutada toidu lisaaine ohutuse hindamist.

2. Toidu lisaaine tootja või kasutaja teeb komisjonile viimase nõudmisel teatavaks toidu lisaaine tegeliku kasutuse.

Artikkel 2726

Toidu lisaaine tarbimise järelevalve

1. Liikmesriigid peavad looma süsteemid toidu lisaainete tarbimise ja kasutamise riskipõhiseks kontrollimiseks ning esitama tehtud järelduste kohta igal aastal aruande komisjonile ja Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi „toiduohutusamet”).

2. Pärast konsulteerimist toiduohutusametiga võivad liikmesriigid artikli 2827 lõikes 2 osutatud korra kohaselt võtta vastu ühise metoodika, mille alusel liikmesriigid koguvad andmeid toidu kaudu toidu lisaainete omastamise kohta ühenduses.

Artikkel 2827

Komitee

1. Komisjoni abistab toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee (edaspidi „komitee”).

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse otsuse artikli 8 sätteid.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks määratakse kolm kuud.

3. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artikli 8 sätteid.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 2928

Ühtlustatud põhimõtete ühendusepoolne rahastamine

Käesolevast määrusest tulenevate meetmete rahastamise õiguslikuks aluseks on määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 66 lõike 1 punkt c.

VI PEATÜKK

ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 3029

Toidu lisaaineid käsitlevate ühenduse loetelude koostamine

1. Toidu lisaained, mille suhtes oli direktiivide 94/35/EÜ, 94/36/EÜ ja 95/2/EÜ alusel antud toidus kasutamise luba enne käesoleva määruse jõustumist, ja nende kasutustingimused kantakse käesoleva määruse II lisasse pärast seda, kui on läbi vaadatud nende vastavus käesoleva määruse artiklitele 56, 67 ja 78. Meetmed II lisasse selliste lisaainete kandmiseks, millega on ette nähtud muuta käesoleva määruse vähemolulisi elemente, võetakse vastu artikli 2827 lõikes 23 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt. See läbivaatamine ei tähenda uut toiduohutusameti teostatavat riski hindamist. Läbivaatamine viiakse lõpule […]2 aasta jooksul pärast käesoleva määruse avaldamist. Lisasse ei kanta toidu lisaaineid ja kasutusalasid, mis pole enam kasutuses.

2. Toidu lisaained, mille suhtes oli direktiivi 95/2/EÜ V lisas antud toidu lisaainetes lubatud kandeainena kasutamise luba, ja nende kasutustingimused kantakse käesoleva määruse III lisa 1. osasse pärast seda, kui on läbi vaadatud nende vastavus käesoleva määruse artiklile 56. Meetmed selliste lisaainete kandmiseks III lisasse, millega on ette nähtud muuta käesoleva määruse vähemolulisi elemente, võetakse vastu artikli 2827 lõikes 23 sätestatud korra osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt. See läbivaatamine ei tähenda uut toiduohutusameti teostatavat riskihindamist. Läbivaatamine viiakse lõpule […]. 2 aasta jooksul pärast käesoleva määruse avaldamist. Lisasse ei kanta toidu lisaaineid ja kasutusalasid, mis pole enam kasutuses.

3. Toidu lisaained, millele oli direktiivis 95/2/EÜ antud lõhna- ja maitseainetes kasutamise luba, ja nende kasutustingimused kantakse käesoleva määruse III lisa 4. osasse pärast seda, kui on läbi vaadatud nende vastavus käesoleva määruse artiklile 6. Meetmed selliste lisaainete kandmiseks III lisasse, millega on ette nähtud muuta käesoleva määruse vähemolulisi elemente, võetakse vastu artikli 27 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt. See läbivaatamine ei tähenda uut toiduohutusameti teostatavat riskihindamist. Läbivaatamine viiakse lõpule 2 aasta jooksul pärast käesoleva määruse avaldamist. Lisasse ei kanta toidu lisaaineid ja kasutusalasid, mis pole enam kasutuses.

34. Kooskõlas määrusega (EÜ) […millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus], võetakse käesoleva artikli lõigetes 1, ja 2 ja 3 nimetatud toidu lisaainete spetsifikatsioonid vastu nende toidu lisaainete kandmisel lisadesse vastavalt nimetatud lõigetele.

45. Kõik asjakohased üleminekumeetmed Asjakohaste üleminekumeetmetega seotud meetmed, mis on kavandatud käesoleva direktiivi vähemoluliste elementide muutmiseks, muu hulgas seda täiendades, võib vastu võetakse vastu võtta artikli 2827 lõikes 23 sätestatud osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse korra kohaselt.

Artikkel 3130

Toidus lubatud lisaainete uuesti hindamine

1. Toidu lisaainete suhtes, mille kasutamiseks anti luba enne käesoleva määruse jõustumist, korraldab toiduohutusamet uue riskihindamise.

2. Toiduohutusametiga konsulteerimise järel võetakse ühe aasta jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist artikli 2827 lõikes 2 ettenähtud korra kohaselt vastu toidu lisaainete hindamiskava. Kõnealune hindamiskava avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 3231

Kehtetuks tunnistamine

1. Järgmised õigusaktid tunnistatakse kehtetuks:

(a) direktiiv 62/2645/EMÜ;

(b) direktiiv 65/66/EMÜ;

(c) direktiiv 78/663/EMÜ;

(d) direktiiv 78/664/EMÜ;

(e) direktiiv 81/712/EMÜ;

(f) direktiiv 89/107/EMÜ;

(g) direktiiv 94/35/EÜ;

(h) direktiiv 94/36/EÜ;

(i) direktiiv 95/2/EÜ;

(j) otsus 292/97/EÜ;

(k) otsus 2002/247/EÜ.

2. Viiteid kehtetuks tunnistatud õigusaktidele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.

Artikkel 3332

Üleminekusätted

Erandina artiklist 3231 kohaldatakse järgmisi sätteid kuni […]:

(a) direktiivi 94/35/EÜ artikli 2 lõiked 1, 2 ja 4 ning kõnealuse direktiivi lisa;

(b) direktiivi 94/36/EÜ artikli 2 lõiked 1–6, 8, 9 ja 10 ning kõnealuse direktiivi I–V lisa;

(c) direktiivi 95/2/EÜ artiklid 2 ja 4 ning kõnealuse direktiivi I–VI lisa.

Olenemata punktis c sätestatust tunnistatakse direktiivis 95/2/EÜ sätestatud luba E 1103 invertaasi ja E 1105 lüsonüümi kasutamiseks kehtetuks alates ühenduse toiduensüümide loetelu kohaldamise kuupäevast kooskõlas määruse [toiduensüümide kohta] artikliga 1817.

Toidu lisaaineid, mis ei vasta käesoleva määruse sätetele, kuid mis on turule toodud või märgistatud enne [12 kuu täitumist käesoleva määruse avaldamisest], võib turustada kuni nende minimaalse säilivusaja lõpuni.

Artikkel 3433

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolevat määrust kohaldatakse alates [aasta möödumisest selle avaldamise kuupäevast].

Artikli 45 lõiget 2 kohaldatakse III lisa 2.,ja 3. ja 5. osa suhtes alates [1. jaanuarist 2011].

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

I LISA

Toidus olevate toidu lisaainete ning toidu lisaainetes ja toiduensüümides olevate toidu lisaainete funktsionaalrühmad

1. magusained – ained (looduslikud ja tehismagusained), mida kasutatakse toiduainetele magusa maitse andmiseks või lauamagusainetena.

2. värvained – aineid, mis annavad toidule värvuse või taastavad selle; need võivad olla toidu loomulikud komponendid või looduslikud allikad, mida tavapäraselt toiduna ega toidule omaste koostisainetena ei kasutata.

Käesolevas määruses on värvained toidust ja teistest looduslikest allikmaterjalidest füüsikalise ja/või keemilise ekstraheerimise teel saadud valmistised, mille puhul pigmendid on eraldatud toite- või aromaatsetest komponentidest.

3. säilitusained – ained, mis pikendavad toidu säilimisaega, kaitstes seda mikroorganismide põhjustatud riknemise eest;

4. antioksüdandid – ained, mis pikendavad toidu säilimisaega, kaitstes seda oksüdatsiooni põhjustatud riknemise eest, nagu rasva rääsumine ja värvuse muutused;

5. kandeained – ained, mida kasutatakse toidu lisaaine või lõhna- ja maitseaine või toiduensüümi, toitaine ja/või muu toiteväärtuse suurendamiseks või füsioloogilistel põhjustel toiduainele (või toidule ja/või toidulisandile) lisatava aine lahustamiseks, lahjendamiseks, hajutamiseks või muul viisil füüsikaliseks muutmiseks selle tehnoloogilist funktsiooni muutmata (ning mis ise ei avalda mingit tehnoloogilist mõju), et hõlbustada selle käitlemist, rakendamist või kasutamist;

6. happed – ained, mis suurendavad toidu happesust ja/või annavad sellele hapu maitse;

7. happesuse regulaatorid – ained, mis muudavad või reguleerivad toidu happesust või leelisust;

8. paakumisvastased ained – ained, mis vähendavad toidu üksikute osakeste kalduvust kokku kleepuda;

9. vahutamisvastased ained – ained, mis takistavad või vähendavad vahutamist;

10. mahuained – ained, mis mõjutavad toidu mahtu, avaldamata olulist mõju selle energiasisaldusele;

11. emulgaatorid – ained, mis muudavad toiduaines kaks või enam segunematut koostisfaasi, nagu õli ja vee, ühtlaseks seguks või säilitavad seda;

12. emulgeerivad soolad – ained, mis pihustavad juustuvalke ja soodustavad sellega rasva ja teiste koostisosade ühtlast jaotumist;

13. tardained – ained, mis muudavad puu- või köögiviljade koed tihedaks ja värskeks ning säilitavad neid omadusi või mis koos želeerivate ainetega tekitavad želee või tugevdavad seda;

14. lõhna- ja maitsetugevdajad – ained, mis parandavad toiduaine maitset ja/või lõhna;

15. vahustusained – ained, mis võimaldavad gaasifaasi ühtlast dispergeerumist vedelas või tahkes toiduaines;

16. želeerivad ained – ained, mis želee tekkimisega annavad toiduainele tekstuuri;

17. glaseerained (sealhulgas määrimisained) – ained, mille abil tekitatakse toiduaine välispinnale läige või kaitsekate;

18. niisutusained – ained, mis takistavad toiduainete kuivamist madala niiskusesisaldusega õhus või soodustavad pulbrite lahustumist veekeskkonnas;

19. modifitseeritud tärklised – füüsikalise või ensüümtöötluse läbinud ning happe või leelise abil vedeldatud või valgendatud toidutärklistest ühe või mitme keemilise töötluse teel saadud ained;

20. pakendusgaasid – gaasid (välja arvatud õhk), mis viiakse pakendisse enne toiduaine pakendamist, selle jooksul või pärast seda;

21. propellendid – gaasid (välja arvatud õhk), mis suruvad toiduaine pakendist välja;

22. kergitusained – ained või ainete kombinatsioonid, mis vabastavad gaasi ja suurendavad sellega taigna või segu mahtu;

23. sekvestrandid – ained, mis moodustavad metalliioonidega keemilisi ühendeid;

24. stabilisaatorid – ained, mis võimaldavad säilitada toidu füüsikalis-keemilist olekut; stabilisaatorite hulka kuuluvad ained, mis võimaldavad säilitada kahe või enama segunematu aine ühtlast dispergeerumist toiduaines ning toiduaine värvust stabiliseerivad, säilitavad või tugevdavad ained, samuti ained, mis suurendavad toidu sidumisvõimet, k.a proteiinidevaheliste võrkstruktuuride teket, mis võimaldab siduda toidu osi taastatud toiduks.

25. paksendajad – ained, mis suurendavad toiduaine viskoossust;

26. jahu parendajad – ained (välja arvatud emulgaatorid), mida lisatakse jahule või taignale selle küpsemisomaduste parandamiseks.

II LISA

Ühenduse loetelu toidus kasutada lubatud lisaainetest ja nende kasutustingimused.

III LISA

Ühenduse loetelu toidu lisaainetest, mida on lubatud kasutada toidu lisaainetes, ja toiduensüümides ja lõhna- ja maitseainetes ning nende kasutustingimused. Ühenduse loetelu toitainete kandeainetest ning nende kasutustingimustest.

1. osa Toidu lisaainetes olevad kandeained

2. osa Muud toidu lisaainetes olevad toidu lisaained peale kandeainete

3. osa Toiduensüümides olevad lisaained, kaasa arvatud kandeained

4. osa Lõhna- ja maitseainetes olevad lisaained, kaasa arvatud kandeained

5. osa Toitainete kandeained

IV LISA

Traditsioonilised toidud, mille suhtes võivad teatavad liikmesriigid ka edaspidi keelata teatavate toidu lisaainerühmade kasutamise

Liikmesriik | Toit | Toidu lisaainerühm, mille kasutamist võib ka edaspidi keelata |

Saksamaa | Traditsiooniline saksa õlu („Bier nach deutschem Reinheitsgebot gebraut”) | Kõik peale propellentgaaside |

Prantsusmaa | Traditsiooniline prantsuse sai | Kõik |

Prantsusmaa | Traditsioonilised prantsuse trühvlikonservid | Kõik |

Prantsusmaa | Traditsioonilised prantsuse teokonservid | Kõik |

Prantsusmaa | Traditsioonilised prantsuse hane- ja pardikonservid („confit“) | Kõik |

Austria | Traditsiooniline Austria „Bergkäse” | Kõik peale säilitusainete |

Soome | Traditsiooniline Soome „Mämmi” | Kõik peale säilitusainete |

Rootsi Soome | Traditsioonilised Rootsi ja Soome puuviljasiirupid | Värvained |

Taani | Traditsiooniline Taani „Kødboller” | Säilitus- ja värvained |

Taani | Traditsiooniline Taani „Leverpostej” | Säilitusained (peale sorbhappe) ja värvained |

Hispaania | Traditsiooniline Hispaania „Lomo embuchado” | Kõik peale säilitusainete ja antioksüdantide |

Itaalia | Traditsiooniline Itaalia „Mortadella” | Kõik peale säilitusainete, antioksüdantide, pH-regulaatorite, lõhna- ja maitsetugevdajate, stabilisaatorite ja pakendusgaaside |

Itaalia | Traditsiooniline Itaalia „Cotechino e zampone” | Kõik peale säilitusainete, antioksüdantide, pH-regulaatorite, lõhna- ja maitsetugevdajate, stabilisaatorite ja pakendusgaaside |

[1] ELT C […], […], lk […].

[2] ELT C 168, 20.7.2007, lk 34.

[3] EÜT L 186, 30.6.1989. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

[4] ELT L […], pp/kk/aaaa, lk […].

[5] EÜT L 178, 28.7.1995, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/46/EÜ (ELT L 114, 21.4.2004, lk 15).

[6] EÜT L 226, 22.9.1995, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/47/EÜ (ELT L 113, 20.4.2004, lk 24).

[7] EÜT L 339, 30.12.1996, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/45/EÜ (ELT L 113, 20.4.2004, lk 19).

[8] ELT L […], […], lk […].

[9] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) 1642/2003 (ELT L 245, 29.9.2003, lk 4).

[10] ELT L 268, 18.10.2003, lk 1.

[11] EÜT L 208, 24.7.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1).

[12] EÜT L 208, 24.7.1992, lk 9. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 806/2003.

[13] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

[14] ELT L 165, 30.4.2004, lk 1. Parandatud versioon (ELT L 191, 28.5.2004, lk 1).

[15] EÜT L 115, 11.11.1962, lk 2645/62. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 95/45/EÜ (EÜT L 226, 22.9.1995, lk 1).

[16] EÜT 22, 9.2.1965, lk 373. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 96/77/EÜ

- (EÜT L 339, 30.12.1996, lk 1).

[17] EÜT L 223, 14.8.1978, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 92/4/EÜ (EÜT L 55, 29.2.1992, lk 96).

[18] EÜT L 223, 14.8.1978, lk 30. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 96/77/EÜ.

[19] EÜT L 257, 10.9.1981. lk 1.

[20] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

[21] EÜT L 237, 10.9.1994, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) 1882/2003.

[22] EÜT L 237, 10.9.1994, lk 13. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) 1882/2003.

[23] EÜT L 61, 18.3.1995, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) 1882/2003.

[24] EÜT L 48, 19.2.1997, lk 13.

[25] EÜT L 84, 28.3.2002, lk 69.

[26] EÜT L 330, 5.12.1998, lk 32.

[27] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 69.

[28] EÜT L 121, 16.5.1991, lk 11.

--------------------------------------------------