SISSEJUHATUS

Väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel on Euroopa majanduse kujundamises tähtis osa – nad moodustavad kõigist ettevõtjatest 99 %. Neist omakorda 92 % on mikroettevõtjad[1]. Nad annavad üle kahe kolmandiku erasektori tööhõivest ning nad täidavad tähtsat rolli majanduskasvus. Nad on Euroopa majanduse jaoks tööandjatena ja innovatsiooni allikana keskse tähtsusega. Komisjon on võtnud enda kohuseks nende arengut toetada, seda eeskätt Euroopa väikeettevõtlusalgatusega „Small Business Act”, mille aluseks on põhimõte „kõigepealt mõtle väikestele”, ja lihtsustades muu hulgas nende jaoks ELi rahastamisele juurdepääsu. Ka komisjoni aruka reguleerimise tegevuskava eesmärk on aidata väikeettevõtjaid, vähendades halduskoormust, mis tuleneb ELi tasandil vajalikuks peetavatest õigusaktidest.

Euroopa 2020. aasta strateegias, mille näol on tegemist ELi järgneva kümnendi majanduskasvu strateegiaga, on rõhutatud, kui oluline on ettevõtluskeskkonna parandamine, sealhulgas aruka reguleerimise kaudu, et muuta Euroopa ettevõtjad maailmas konkurentsivõimelisemaks. Paraku on finantskriisil ELi majanduse väikseimatele ettevõtjatele raske mõju. Seepärast on äärmiselt oluline anda mikroettevõtjatele võimalus saavutada oma ärilisi eesmärke ilma asjatu reguleerimiseta. Komisjon on teadlik sellest, et kõige väiksemate ettevõtete jaoks on õigusaktide täitmise kulud kõige suuremad[2]. Piirkondliku, riigi ja Euroopa tasandi õigusaktide täitmine on väiksemate ettevõtjate jaoks alati koormavam.

Käesolevas dokumendis kirjeldatakse viise, kuidas põhimõtet „kõigepealt mõtle väikestele” kiirete tulemuste saavutamiseks edasi arendada. Selles kirjeldatakse, kuidas komisjon suurendab väikestele ja keskmise suurusega või mikroettevõtjatele võimaldatavate vabastuste või nende suhtes kohaldatava spetsiifilise lihtsustatud õiguskorra kasutamist. Samuti selgitatakse selles õigusloomelisi ja rakenduslikke järelmeetmeid.

Reguleerimine on tänapäeva ärielu vajalik osa. See kaitseb kodanikke ja töötajaid ohutusriskide ja keskkonda saaste eest. See on vahend, mille kaudu saavutatakse avaliku poliitika eesmärgid. ELi siseturu stabiilne areng annab igas suuruses ettevõtjatele palju uusi võimalusi, kuid siseturu toimimiseks on vaja ka minimaalset reguleerimist.

Komisjon tunnustab Euroopa Ülemkogu huvi kõnealuse küsimuse vastu ning ootab Euroopa Parlamendi, nõukogu ja muude sidusrühmade tagasisidet käesolevale aruandele, mis aitab seda tähtsat tööd edasi viia. Komisjon loodab ka, et Euroopa Parlament ja nõukogu toetavad tugevalt tema seadusandlikke ettepanekuid, mille eesmärk on hoida väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate, eriti mikroettevõtjate jaoks reguleerimisega kaasnevad kulud võimalikult madalad.

Komisjon jätkab ka koostööd liikmesriikidega, et aidata neil vähendada regulatiivset koormust ning kõrvaldada ülemäärased nõuded ELi õigusaktide rakendamisel.

MIS ON TEHTUD?

Komisjon võtab meetmeid, et koostada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate sõbralikke seadusandlikke ettepanekuid, nt mikro-majandusüksuste vabastamine raamatupidamisdirektiivide mittevajalikest õiguslikest nõuetest. Komisjon kohustub oma edukalt väljaarendatud mõju hindamise protsessi raames hindama uute või läbivaadatud õigusaktide mõju väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele; samuti hindab ta korrapäraselt, kas õigusaktid täidavad nende algset eesmärki. Euroopa väikeettevõtlusalgatusega „Small Business Act”[3] ja ühtse turu aktiga[4] astub komisjon samme, et parandada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele, mis on üks nende peamisi probleeme praeguses kriisis. Kohaldatakse ulatuslikke lihtsustusmeetmeid, et aidata väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel osaleda ELi rahastatavates programmides. Näiteks komisjoni uusimas ühtekuuluvuspoliitikat käsitlevas ettepanekus võeti kasutusele ühiste põhireeglite kogum viie asjaomase fondi[5] kohta, sealhulgas lihtsustatud väljamaksete tegemise meetodid, mis oluliselt lihtsustab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate juurdepääsu tingimusi ELi fondidele.

Komisjon on kehtivate õigusaktide täiustamiseks käivitanud kaks programmi. Komisjon on kehtivate õigusaktide täiustamiseks käivitanud kaks programmi. ELi õiguse tõhustamiseks, ajakohastamiseks ja konsolideerimiseks on ulatusliku lihtsustamisprogrammi raames vastu võetud ligikaudu 200 ettepanekut, mis toovad ettevõtjatele olulist kasu. Teiseks on käivitatud halduskoormuse vähendamise programm: komisjon on esitanud ettepanekuid, millega halduskoormust vähendatakse 33 % – oluliselt rohkem kui eesmärgiks seatud 25 %. Kaasseadusandja on vastu võtnud ettepanekuid, millega halduskoormust vähendatakse 22 %. Liikmesriigid on mõnesid neist meetmetest rakendama asunud.

Aruannet liikmesriikide parimate tavade kohta ELi õiguse kõige vähem koormaval viisil rakendamise kohta koostab sõltumatute sidusrühmade kõrgetasemeline halduskoormuse töörühm, mida juhib dr E. Stoiber. Täpsem teave kogu selle töö tulemuste kohta on esitatud arukat reguleerimist käsitlevas teatises[6].

PÕHIMÕTTE „KÕIGEPEALT MÕTLE VÄIKESTELE” SUUREM RÕHUTAMINE UUTE ETTEPANEKUTE KOOSTAMISEL

Järgides president Barroso ettepanekut, mille Euroopa Ülemkogu 2011. aasta juunis heaks kiitis, on komisjon alustanud ELi õigustiku uut sõelumist, et rakendada põhimõtet „kõigepealt mõtle väikestele” ja leida täiendavaid võimalusi vähendada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate, eelkõige aga mikroettevõtjate koormust või teha neile vabastusi.

Õigustiku sõelumine on praegu pooleli, kuid väikestest ja keskmise suurusega ettevõtjatest sidusrühmade osalemine on hädavajalik nende juhtude kindlakstegemiseks, mis olukorda tõepoolest muudavad. Väikesed ja keskmise suurusega ning mikroettevõtjad tuleb sellesse tegevusse paremini kaasata, sest nad on väljendanud muret, et vabastused võivad panna neid ebasoodsasse olukorda. Seetõttu luuakse väikeste ja keskmise suurusega ning mikroettevõtjate jaoks paremaid ja konkreetsemaid konsulteerimismehhanisme.

Sõelumise esimesed tulemused näitavad, et üldisel alusel on raske leida selgeid kriteeriume, mille põhjal otsustada, millistest õigusaktidest võib mikroettevõtjad vabastada. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ning nende esindajad tunnistavad, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ei saa eeldada, et nad seisavad seadusest kõrgemal. Suur osa õigusaktidest jääb VKEde ja mikroettevõtjate suhtes endiselt kehtima – see hõlmab põhilisi avaliku poliitikaga seotud kohustusi, nt tooteohutusstandardeid, mis on vajalikud kogu ühtsel turul kauplemiseks. Väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele võimaldatavad vabastused või lihtsustatud kord ei kahjusta asjaomastes määrustes järgitavaid üldisi poliitikaeesmärke, mis käsitlevad näiteks tervishoidu ja turvalisust, töötervishoidu ja -ohutust, toiduohutust või keskkonnakaitset. Nende eesmärk peaks olema vähendada kantavat ebaproportsionaalset koormust nende eesmärkide saavutamisel. Esineb juhtusid, kus väiksemate ettevõtjate koormuse kergendamine on küll iseenesest atraktiivne, kuid võiks kaasa tuua laiemad negatiivsed tagajärjed, mis kaaluksid üles kergendamisest saadava kasu. Sellistel juhtudel peaks väiksematele ettevõtjatele avalduvale mõjule omistatav prioriteet olema kesksel kohal kogu õigusakti väljatöötamise juures. „Kõigepealt mõtle väikestele” põhimõtte kohaldamise võtmeküsimuseks on vältida VKEdele ülemäärase koormuse panemist.

Märkimisväärsed kulud kaasnevad dokumentide ja registrite täitmise või pidamisega ning nõuete täitmise kontrollimisega. Neid kulusid saaks täielikult või osaliselt vältida või need väikeettevõtjate jaoks kergemaks muuta. Protsesse, nt hügieenistandardeid, tagasivõtmiskohustusi jms käsitlevate õigusaktide puhul töötab komisjon välja kohandatud lähenemisviise, mis on lihtsamad ega sunni ettevõtjaid otsima pikkadest juhenditest endale vajalikke osi.

Näited käimasoleva sõelumise esialgsetest tulemustest on esitatud 1. ja 2. lisas toodud mitteammendavates loeteludes.

Sõelumine on välja toonud olulise hulga õigusakte, millega on sätestatud olemasolevad vabastused. Erinevaid juhtusid tuleks eristada. Mõnel juhul on VKEd õigusakti reguleerimisalast täielikult välja jäetud. Mõnel juhul aga on õigusakt küll VKEde suhtes kohaldatav, kuid olenevalt ettevõtte suurusest antakse neile vabastusi. Esineb ka juhtusid, kus õigusakt on VKEde suhtes kohaldatav, kuid sellega nähakse neile ette lihtsustatud nõuded.

Kui üldine eesmärk on näha väikestele ettevõtjatele ette vabastused, siis kõnealused vabastused määratletakse igal üksikjuhul eraldi koos erinevate piirmääradega, võttes täielikult arvesse sektori eripära ja õigusakti üldist eesmärki.

Õigusaktid, mille reguleerimisalast jäetakse VKEd välja

Mõnel juhul ei reguleeri ELi õigusaktid väikeettevõtjaid, näiteks vähese tähtsusega abi põhimõtte kohaldamise korral.

ELi õigusaktidega ettenähtud või juba kohaldatavad vabastused:

- Osaline vabastus : näiteks kalalaevad, mis on lühemad kui 15 meetrit ja tegutsevad üksnes territoriaalvetes, võib vabastada laeva seiresüsteemiga varustamise kohustusest; mikroettevõtjad on vabastatud sõidumeerikute paigaldamisest ettevõtte asukohast piiratud raadiuses sõitvatele veoautodele.

- Pikendatud üleminekuperioodid: näiteks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele võimaldatud pikem kohanemisperiood tervise- ja ohutusmärgiste paigaldamiseks töökohale ning kaheaastane üleminekuperiood, mis võimaldab ehitussektori väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel kohaneda töövahendite kasutamist käsitlevate õigusaktidega.

- Ajutised vabastused : mikroettevõtjad on piiratud aja jooksul vabastatud teatavate sätete täitmisest, näiteks autovedude valdkonnas liikuva tegevusega hõivatud füüsilisest isikust ettevõtjad, kes olid kuni 2009. aasta märtsini ajutiselt vabastatud tööajadirektiivide täitmisest.

Spetsiaalselt väljatöötatud õigusaktid:

- Teatavates valdkondades ei tohiks suurimate ja väikseimate ettevõtjate suhtes kohaldada samu nõudeid. Seetõttu valmistab komisjon vastavalt sidusrühmade soovidele ette raamatupidamisõiguse valdkonna õigusakte, milles selgelt eristatakse iga ettevõtjate kategooria (suured, keskmise suurusega, väikesed ja mikroettevõtjad) suhtes kehtivaid nõudeid. Veel üks näide sellest on käimasolev ELi andmekaitse eeskirjade reform, mille raames uuritakse viise, kuidas osalt leevendada õigusaktidest tulenevat koormust mikroettevõtjatele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, kehtestades võimaluse korral alati lihtsustatud kohustused, kahjustamata sealjuures põhiõiguste kaitset.

- Läbipaistvusdirektiivi ajakohastamine leevendab mõnesid väärtpaberibörsil noteerimisega seonduvaid kohustusi ja muudab kapitaliturud VKEdele atraktiivsemaks.

- Lisaks asjaomase viie fondi ühiste põhireeglite kogumile, mis nähti ette hiljutise komisjoni ettepanekuga ühtekuuluvuspoliitika kohta, kavandatakse täiendavat lihtsustamist ka tulevase ELi teadusuuringute ja innovatsiooni programmi Horizon 2020 puhul, eeskätt VKEde osalemise suurendamiseks.

VKE TESTI KOHALDAMISE TUGEVDAMINE EELKÕIGE MIKROETTEVÕTJATE PUHUL

Selleks et tugevdada keskendumist mikroettevõtjatele ja VKEdele antavatele vabastustele ja spetsiaalselt väljatöötatud õigusaktidele, on komisjon alustanud tööd tõendamiskohustuse ümberpööramiseks. Alates 2012. aasta jaanuarist lähtub komisjon kõigi seadusandlike ettepanekute koostamisel eeldusest, et eelkõige mikro-majandusüksused tuleks kavandatavate õigusaktide reguleerimisalast välja jätta, välja arvatud juhul, kui nende hõlmamise proportsionaalsus on põhjendatud. Selline põhjendamine on VKE testi uus osa. Sel moel muudetud test pöörab tõendamiskohustuse de facto ümber ja keskendab ELi õigusaktide ettevalmistamise väikeste ja keskmise suurusega ning mikroettevõtjate eriolukorrale.

Samast kuupäevast alates tagab komisjon ka, et juhtudel, mil mikroettevõtjad tuleb seadusandlike ettepanekutega hõlmata laiema avaliku poliitika tõttu, põhjendatakse neid ettepanekuid mikro-majandusüksuste mõõtme lisamisega VKE testi, mis on tavapärase mõju hindamise osa. Nendel juhtudel püütakse leida kohandatud lahendusi ja näha ette lihtsustatud kord . Kui lihtsustatud korda toetavad väited ja põhjused muutuvad ilmsemaks, peaks lihtsustuma ka väikeste ja keskmise suurusega ning mikroettevõtjate seisukoha tuvastamine kogu otsustamisprotsessi jooksul.

Kõnealuse suure poliitilise muutuse saavutamiseks ja selle järgimise tagamiseks rakendamisetapis võtab komisjon kasutusele kord aastas ajakohastatava tulemustabeli , mis näitab järgmist:

- kõik komisjoni kavandatavad vabastused ja lihtsustatud korrad väikestele ja keskmise suurusega ning mikroettevõtjatele, samuti muud ettepanekud, mille puhul väiksematele ettevõtjatele avalduv mõju on tuvastatud kui oluline tegur;

- viis, kuidas need kaasotsustamismenetluse jooksul muutuvad, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu vastuvõetud lõplik õigusakt;

- asjaomaste sätete rakendamine igas liikmesriigis, võttes tähelepanu alla eelkõige ülemäärased nõuded riigi või piirkonna tasandil.

See võimaldab kõigil huvitatud isikutel kindlaks teha, kus on tehtud edusamme või kus ELi õigusloometsükli eri etapid lähevad tagasi lihtsustamise juurde vms.

TEGEVUSKAVA VKEDE PAREMAKS ÕIGUSLOOMEPROTSESSI KAASAMISEKS JA TEHTUD EDUSAMMUDE HINDAMISEKS

Komisjon annab väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele paremini kohandatud võimaluse esitada oma seisukohti ja aidata kujundada nende vajadustele vastavaid otsuseid. Komisjon arutab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatega nende eelistatavaid viise regulatiivse koormuse leevendamiseks eri olukordades või valdkondades. Komisjon arutab nendega sobival viisil nende arusaamu eri meetmete oodatavatest tulemustest. Sotsiaalpoliitika valdkonnas kasutab komisjon enne ettepaneku esitamist aluslepingu artikli 154 kohaselt ette nähtud Euroopa sotsiaalpartneritega konsulteerimise menetlust. Peale selle vaatab komisjon arukat reguleerimist käsitleva teatise järelmeetmena läbi oma konsulteerimismenetluse ja kavatseb teha järgmised muudatused:

1. Komisjon tugevdab väikeettevõtjate kaasatust paremasse õigusloomesse ja nendega selle raames konsulteerimist.

2. Sagedamini hakatakse kasutama väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate võrgustiku teemakohaseid paneelkonsultatsioone, et kaasata neid ettevõtjaid otsesemalt komisjoni mõju hindamise protsessi, ning mitmel muul otstarbel. Näiteks käimasoleva konsultatsiooni raames kutsutakse väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid üles teatama neid kõige enam koormavatest takistustest siseturul.

3. Liikmesriikides väikeste ja keskmise suurusega ning mikroettevõtjatega sel eesmärgil peetavad konverentsid, kus komisjon kuulab ja kogub nende ettevõtjate poolt väljatoodud probleeme, on praegu katsetusetapis ning aruka reguleerimise tegevuskava ja väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” raames hakatakse neid järk-järgult pidama laiemas ulatuses.

4. Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” läbivaatamisega võetakse kasutusele uus valitsemisstruktuur, millega tagatakse, et väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate seisukohti võetakse arvesse algatuse levitamisel ja tulemuslikul rakendamisel. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate esindajate äsjaloodud võrgustikus ning VKE assamblees arutavad ja hindavad Euroopa ning riikide väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate organisatsioonid Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” rakendumist ning edendavad hea tava vahetust seoses sellega, kuidas tagada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate sõbralikke õigusakte ning vältida asjatut regulatiivset koormust.

5. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate esindajate võrgustikul on võimalus esitada oma seisukohad selle kohta, millistes valdkondades on vabastused või lihtsustatud kord on kõige vajalikumad ning kuidas need peaksid olema piiritletud. Komisjonipoolne väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate esindaja peab sidet väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate sidusrühmadega ja tagab, et nende ettevõtjate huve võetakse komisjoni asjaomastes ettepanekutes arvesse.

6. Luuakse sihtotstarbeline veebisait, kus loetletakse 10 õigusakti, mis on mikro- ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks kõige koormavamad Selle abil korraldatakse nende õigusaktide sihipäraseid ja kohandatud läbivaatamisi.

Nimetatud meetmete ja algatuste rahastamine on kaetud olemasolevate või kavandatavate programmidega kooskõlas kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga ja 2014.−2020. aastaks kavandatava uue finantsraamistiku ettepanekutega.

Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning mikroettevõtjate regulatiivse koormuse minimeerimiseks kutsub komisjon liikmesriike üles tagama, et nad kohaldavad neid samasid eespool kirjeldatud põhimõtteid, ja eelkõige, et nad:

- kaasavad väikeettevõtjate ringkonnad tihedalt õigusaktide väljatöötamisse juba selle algetapis;

- arendavad edasi põhimõtet „kõigepealt mõtle väikestele”, kohaldades seda süstemaatiliselt oma riigi õigusloomes ja kaaludes igal üksikjuhul eraldi leebemaid nõudeid ja vabastusi, kui see on asjakohane; ning

- kohaldavad mõjuhinnangutes VKE testi ja tugevdavad testis mikroettevõtjate mõõdet.

Riigi väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate esindajal on oma riigis keskne roll kõnealuste meetmete rakendamise jälgimisel tihedas koostöös VKEde organisatsioonidega.

KOKKUVÕTE

Komisjon on käesolevas aruandes esitanud konkreetsed meetmed VKEde, eriti aga mikroettevõtjate halduskoormuse vähendamiseks. Nõukogu ja Euroopa Parlamenti kutsutakse üles seda lähenemisviisi toetama ning kasutama komisjoni tulemustabelit, et kaasotsustamis- ja rakendamismenetluse käigus jälgida mikroettevõtjate vabastusi ja lihtsustatud nõudeid. Komisjon kutsub liikmesriike üles kohaldama põhimõtet „kõigepealt mõtle väikestele” ja kohustuma täielikult ja kiiresti rakendama liikmesriikide tasandil kohaldatavaid põhimõtteid ja meetmeid.

1. lisa – Kehtivad õigusaktid, millega nähakse ette vabastused või lihtsustatud kord

Õigusakt | Vabastus või lihtsustatud kord |

1 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1370/2007, 23. oktoober 2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 1191/69 ja (EMÜ) nr 1107/70 | Kui sõlmitakse lepinguid väikeste või keskmise suurusega ettevõtjatega, mille sõidukipark ei ole suurem kui 23 sõidukit, võib piirmäära, millest suurema lepingu korral tuleb korraldada võistlev hankemenetlus, kahekordistada – see muudab riigihankemenetluse lihtsamaks ja vähem koormavaks. |

2 | Nõukogu direktiiv 92/58/EMÜ, 24. juuni 1992, töökohas kasutatavate ohutus- ja/või tervisekaitsemärkide miinimumnõuete kohta (üheksas üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) | Liikmesriigid võivad ette näha ettevõtjate kategooriad (suuruse või tegevusala alusel), kellel on lubatud valgustatud märgid ja/või helisignaalid asendada täielikult, osaliselt või ajutiselt alternatiivsete abinõudega, mis tagavad sama kaitstuse taseme. |

3 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/46/EÜ, 5. september 2007, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta | Väikesi koguseid tootvad ettevõtjad võivad akrediteerimisasutuselt taotleda vähendatud nõuete kohaldamist (NB! koostamisel on täiendav vabastus, millega väikeseeriatootjad vabastatakse mootorsõidukite tüübikinnitust käsitlevate õigusaktide teatavatest tehnilistest nõuetest). |

4 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1221/2009, 25. november 2009, organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS) | Väikestelt ja keskmise suurusega ettevõtjatelt ei nõuta EMASis registreerumiseks iga-aastaseid aruandeid. |

5 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/14/EÜ, 11. märts 2002, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses | Direktiivi kohaldatakse ettevõtjate suhtes, kes annavad tööd vähemalt 50 töötajale ja üksuste suhtes, kellel on vähemalt 20 töötajat. |

6 | Nõukogu direktiiv 2010/18/EL, 8. märts 2010, millega rakendatakse Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Keskliitude Ühenduse, Euroopa Käsitööga Tegelevate Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtete Keskliidu, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt vanemapuhkuse kohta sõlmitud muudetud raamkokkulepet ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/34/EÜ | Liikmesriigid võivad lubada erikokkuleppeid, et rahuldada väikeettevõtjate tegevus- ja korraldusvajadusi. |

7 | Nõukogu direktiiv 2001/23/EÜ, 12. märts 2001, ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta | Liikmesriigid võivad piirata kohustusi, mis on ette nähtud ettevõtjatele või ettevõtetele, mis töötajate arvu poolest vastavad tingimusele, mille kohaselt tuleb valida või määrata töötajate esinduskogu. |

8 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/32/EÜ, 5. aprill 2006, mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid | Liikmesriigid võivad vabastada väiketarnijad lõpptarbimisel energiasäästu tagamise ning tõhustatud mõõtmise ja informatiivsete arvete koostamise kohustusest. |

9 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/8/EÜ, 11. veebruar 2004, soojus- ja elektrienergia koostootmise stimuleerimiseks siseturu kasuliku soojuse nõudluse alusel | Direktiiviga antakse liikmesriikidele võimalus hõlbustada tõhusate väikesemahuliste koostootmisüksuste juurdepääsu põhivõrgule. |

10 | Nõukogu direktiiv 2006/112/EÜ, 28. november 2006, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi | Liikmesriikidel lubatakse rakendada väikeettevõtjate suhtes lihtsustatud maksustamise ja maksukogumise kavasid, nt kindla maksumäära kavasid. |

11 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/66/EÜ, 6. september 2006, mis käsitleb patareisid ja akusid ning patarei- ja akujäätmeid | Liikmesriigid võivad vabastada tootjad, kes võrreldes riigisisese turu suurusega müüvad väga väikeseid koguseid patareisid või akusid, kohustusest toetada rahaliselt jäätmete töötlemise ja ringlussevõtu nõuete täitmist. |

12 | Nõukogu direktiiv 97/81/EÜ, 15. detsember 1997, Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt sõlmitud osalist tööaega käsitleva raamkokkuleppe kohta | Liikmesriigid võivad selle õigusakti reguleerimisalast täielikult või osaliselt välja jätta juhutööd tegevad osalise tööajaga töötajad. |

13 | Nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, 20. november 2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks | Alla 15 meetri pikkused kalalaevad on vabastatud kohustusest olla varustatud laevaseiresüsteemiga, sest sellega kaasneksid ebaproportsionaalsed kulud. |

14 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 94/25/EÜ, 16. juuni 1994, väikelaevu käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta | Väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele anti toodangu (väikelaevad) direktiivi uute nõuetega vastavusse viimiseks pikemad üleminekuperioodid. |

15 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 852/2004, 29. aprill 2004, toiduainete hügieeni kohta | Toidukäitlejad vastutavad toiduhügieeni eest. Neilt nõutakse toiduohutuse haldamise süsteemi – HACCP (ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollpunktide) metoodika rakendamist. Väikene või keskmise suurusega ettevõtja saab aga õigusakti teatavaid aspekte oma olukorraga kohandada (nt enesekontrolli sageduse vähendamine); esmatootjad ja jaemüüjad võivad asendada HACCP rakendamise valdkondlike hea tava juhendite rakendamisega. |

16 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87/EÜ, 13. oktoober 2003, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem | Heitkogustega kauplemise süsteemi käsitlevad õigusaktid sisaldavad võimsuse piirmäära, millega väikerajatised jäetakse heitkogustega kauplemise süsteemist välja või nende suhtes kohaldatakse samaväärseid meetmeid ning vähesaastavatele rajatistele kehtivad lihtsustatud seire- ja aruandlusnõuded. |

17 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/71/EÜ, 4. november 2003, väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti kohta | Väärtpaberite avalikkusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospektiga seoses võimaldatakse vabastusi, kui pakkumine jääb alla 2,5 miljoni euro. |

18 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/87/EÜ, 12. detsember 2006, millega kehtestatakse siseveelaevade tehnilised nõuded | Direktiiv sisaldab võimalikke erandeid laevadele, mis liiguvad ainult ühe liikmesriigi sisevetes. Neid erandeid saab kasutada juhtudel, mil seadmeid kasutatakse laevatatavatel veeteedel, mis ei ole siseveeteede kaudu ühendatud muude liikmesriikide veeteedega, või kuni 350-tonnise dedveitiga veesõidukite puhul. |

19 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/59/EÜ, 27. november 2000, laevaheitmete ja lastijäätmete vastuvõtmise seadmete kohta sadamates | Vabastamise kord kehtib regulaarselt sadamaid külastavatele laevadele. |

20 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 443/2009, 23. aprill 2009, millega kehtestatakse uute sõiduautode heitenormid väikesõidukite süsinikdioksiidiheite vähendamist käsitleva ühenduse tervikliku lähenemisviisi raames | Väikese tootmismahuga ja nišitootjad võivad taotleda madalamaid sihttasemeid. |

21 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 510/2011, 11. mai 2011, millega kehtestatakse uute väikeste tarbesõidukite heitenormid, lähtudes väikesõidukite CO2-heite vähendamist käsitlevast liidu terviklikust lähenemisviisist | Väikese tootmismahuga ja nišitootjad võivad taotleda madalamaid sihttasemeid. |

2. lisa – Võimalikud tulevased vabastused või lihtsustatud kord[7]

Õigusakt | Vabastus või lihtsustatud kord |

1 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46/EÜ, 24. oktoober 1995, üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta | Vastutavatel töötlejatel (nt avaliku sektori asutused, ettevõtjad jt) on praegu kohustus teavitada oma andmetöötlustoimingutest riigi andmekaitseasutusi, välja arvatud juhul, kui on olemas alus nende vabastamiseks sellest kohustusest. Direktiiv jätab liikmesriikidele märkimisväärse vabaduse otsustada võimalike vabastuste üle sellest kohustusest. Seetõttu on olukord liikmesriigiti väga erinev. Eeloleva reformipaketiga uuritakse, kuidas reguleerivat keskkonda tulemuslikult lihtsustada, nt suurendades ühtlustamist ja tehes ettepaneku teavitamiskohustus tühistada, välja arvatud suurema riskiga andmetöötluse juhtudel. |

2 | Nõukogu direktiiv 89/391/EMÜ, 12. juuni 1989, töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta | Võttes arvesse sotsiaalpartneritega peetud konsultatsioone ja pärast praeguste kohustuste mõju hindamist võiks uurida võimalust asendada riskihindamise süsteemne dokumentatsioon väikese riskiga tegevusvaldkondades tegutsevate mikroettevõtjate puhul proportsionaalse riskipõhise lähenemisviisiga. |

3 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/37/EÜ, 29. aprill 2004 (töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest) muudatus | Kõnealuse direktiivi muutmise võimalust saaks kasutada selleks, et kasutusele võtta riskipõhine lähenemisviis, mis vähendaks kogu töötervishoidu ja -ohutust käsitlevat üldist lähenemisviisi aluseks võttes väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kohustuste koormavust. |

4 | Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, milles käsitletakse tööergonoomika tervishoiu ja ohutuse miinimumnõudeid eelkõige tööga seotud luu- ja lihaskonna haiguste vältimiseks ning arvutiekraanide nähtavustingimusi ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/269/EMÜ ja nõukogu direktiiv 90/270/EMÜ | Kaaluma peaks sellise riskipõhise lähenemisviisi kasutuselevõtmist, mis vähendaks kogu töötervishoidu ja -ohutust käsitlevat üldist lähenemisviisi aluseks võttes väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kohustuste koormavust. |

5 | Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv kolmandate riikide kodanike hooajatöö eesmärgil riiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta | Mikro- ning võib-olla ka väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad saaks hooajatöölistega seotud nõuetest vabastada, et väiketalupidajad saaksid taas, nagu varemgi, lihtsamatel tingimustel tööle võtta hooajatöölisi. |

6 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 96/71/EÜ, 16. detsember 1996, töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega | Selle direktiivi rakendamise suuniste koostamisel kaalub komisjon, kas väiksemate ettevõtjate jaoks saaks kehtestada lihtsustatud korra. |

7 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/45/EÜ, 6. mai 2009, reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta | Direktiivi käimasolev läbivaatamine võiks anda võimaluse tegelda teatavate ülemääraste sätetega, mida ei ole kohandatud, et võtta arvesse väikelaevu. |

8 | Nõukogu direktiiv 92/29/EMÜ, 31. märts 1992, ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta, et osutada paremaid raviteenuseid laevadel | Laevad peavad olema varustatud minimaalsete meditsiinitarvete ja -seadmetega. Alates teatavast piirmäärast peab laeval olema arst. Direktiivi läbivaatamisel kaalub komisjon väiksemate laevade jaoks suurema piirmäära kehtestamise plusse ja miinuseid. |

9 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/44/EÜ, 25. juuni 2002, töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (vibratsioon) tulenevate riskidega | Selle direktiivi kavandatava hindamise kontekstis ja osana menetlusest kutsub komisjon esitama märkusi selle mõju kohta VKEdele. |

10 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/96/EÜ, 27. jaanuar 2003, elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete kohta | Kui selle õigusakti uuestisõnastatud tekst sisaldaks vastavalt Euroopa Parlamendi ettepanekule väga väikeste elektroonikaromude uut turustajate poolt tagasivõtmise kohustust, siis võiks selline tagasivõtmise kohustus olla ette nähtud ka poodidele, mis tegutsevad väga väiksel pindalal. |

11 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/98/EÜ, 19. november 2008, mis käsitleb jäätmeid | Madala riskitasemega väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul, kes käitlevad jäätmeid, võiks kohaldada lihtsustatud registreerimiskorda. Sel eesmärgil peaksid riikide pädevad asutused täielikult kasutama vee raamdirektiivi artikli 26 viimast lõiku, milles nähakse ette võimalus saada olemasolevatest riiklikest registritest selliste VKEde registreerimiseks vajalikku asjaomast teavet. Seda võiks kohaldada madala riskitasemega VKEde suhtes, kes kujutavad keskkonna ja inimeste tervise kahjustamise seisukohalt minimaalset riski. |

12 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/24/EÜ, 15. märts 2006, mis käsitleb üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujate tegevusega kaasnevate või nende töödeldud andmete säilitamist | Kõnealuse direktiivi eelseisev läbivaatamine võiks anda võimaluse kaaluda, milliste ettevõtjate suhtes tuleks andmete säilitamise kohustust kohaldada. Üks kriteerium võiks olla ettevõtja suurus. |

13 | Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv riigihangete kohta | Direktiivides 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ sätestatud riigihankeid reguleerivate eeskirjade eelseisva läbivaatamisega võiks ette näha riigihankemenetlustes osalemiseks vajalike sertifikaatide ja muude tõendavate dokumentide esitamise nõuete lihtsustamise. Eelkõige võiks sertifikaadid ja muud tõendavad dokumendid asendada deklaratsioonidega (n.ö iseenda sertifitseerimisega). |

[1] Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratluse kohaselt on tegemist kõigi ettevõtjatega, milles on alla 250 töötaja ning mille käive ei ületa 50 miljonit eurot või mille bilansimaht ei ületa 43 miljonit eurot. Mikroettevõtjad on väikseimad väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad: nendes töötab alla 10 inimese ning nende käive või bilansimaht ei ületa 2 miljonit eurot.

[2] Kui suurettevõtja kulutab õigusaktidest tulenevate kohustuste täitmiseks ühe euro töötaja kohta, siis keskmise suurusega ettevõtjal võib olla vaja kulutada selleks umbes neli ja väikeettevõtjal kuni kümme eurot (eksperdirühma aruanne „VKEde ebaproportsionaalse regulatiivse koormuse vähendamise mudelid”, mai 2007.)

[3] Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” läbivaatamine, KOM(2011) 78 (23. veebruar 2011).

[4] Ühtse turu akt - Kaksteist vahendit majanduskasvu edendamiseks ja usalduse suurendamiseks „Üheskoos uue majanduskasvu eest”, komisjoni teatis KOM(2011) 206 (13. aprill 2011).

[5] Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Ühtekuuluvusfond (CF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF), Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF).

[6] Komisjoni teatis „Arukas reguleerimine Euroopa Liidus”, KOM(2010) 543 (8. oktoober 2010).

[7] Uute või muude ELi määruste ettepanekute üle peetakse konsultatsioone ja neile tehakse mõjuhinnang, mida võetakse poliitika vastuvõtmise kohta tehtavas lõppotsuses arvesse.