Ettepaneku eesmärk on tagada, et nii kesksed vastaspooled kui ka ELi riiklikud asutused on kriisistsenaariumi korral valmis otsustavalt tegutsema ja neil on selleks olemas ka vahendid. Kavandatav määrus põhineb kolmel sambal: valmisolek (finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavad, kriisilahenduskõlblikkuse parandamise volitused), varajase sekkumise volitused ja riiklike kriisilahendusasutuste ühtlustatud kriisilahendusvahendid. Uute eeskirjadega tagatakse kesksete vastaspoolte kriitilise tähtsusega funktsioonide säilimine, hoides samal ajal finantsstabiilsust ja aidates vältida olukorda, kus makseraskustes kesksete vastaspoolte kriisilahenduse kulud jäävad maksumaksjate kanda.

Keskse vastaspoole maksejõuetus on väga ebatõenäoline, kuid sellel oleks märkimisväärne mõju finantsstabiilsusele. Et käsitleda keskse vastaspoole maksejõuetuks muutumise korral tekkida võivaid riske, võttis komisjon 28. novembril 2016 vastu seadusandliku ettepaneku kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta. See põhineb Euroopa turu infrastruktuuri määrusel ja pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi kontseptuaalsel raamistikul. Sellega võetakse ELi õigusesse üle rahvusvahelised standardid, mis on sätestatud finantsstabiilsuse nõukogu kriisilahenduse korra põhielementides ja suunistes, mida EL on G20 raames kohustunud järgima.

Keskne kliiriv vastaspool (edaspidi „keskne vastaspool“) on finantsturutaristu, mis toimib finantsinstrumendiga tehtava tehingu mõlema poole vastaspoolena. Kesksed vastaspooled kliirivad eri finantsinstrumente ja on finantssüsteemi jaoks olulised, sest juhivad märkimisväärset osa vastaspoole riskist. Seda tehes loovad kesksed vastaspooled ühenduse mitme panga, teiste finantssektori vastaspoolte ja äriühingute (kliirivad osalised) vahel.

See tähendab tasakaalu selle vahel, et igal kolleegiumi liikmel on õigus esitada selline taotlus ESMA-le, järgides näiteks pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi mehhanismi, ning et hääletamisel on vaja hääleõiguslike kolleegiumi liikmete kahekolmandikulist häälteenamust, nagu see on Euroopa turu infrastruktuuri määruse puhul. See peaks võimaldama vastavatel kolleegiumidel tulemuslikult töötada, et teha ettevalmistusetapis otsuseid, mis kajastavad nende liikmete huve, saades samal ajal kõige raskematel juhtudel kasu vahendusmehhanismist.

Poliitilises kokkuleppes on sätestatud, et ESMA siduva vahendusmenetluse kasutamiseks finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavandamisega seotud küsimustes piisab järelevalve- või kriisilahenduskolleegiumi lihthäälteenamusest.

Laiendatud koosseisu eesmärk on edendada ametiasutuste koostööd ja teabevahetust ning tagada, et kriisilahenduse kavandamisel võetakse arvesse suurema hulga potentsiaalselt mõjutatud sidusrühmade huve.

–emaettevõtja pädev asutus, kui see on asjakohane.

Poliitilise kokkuleppega kehtestatakse aga veel üks keskse vastaspoole omavahendite tase, st teine lisatase enne seda, kui keskne vastaspool peab finantsseisundi taastamisel sisse nõudma rahalisi makseid või vähendama muutuvtagatise tulu väärtust. See teine lisatase on Euroopa turu infrastruktuuri määruse kohaselt vahemikus 10–25 % keskse vastaspoole riskipõhistest kapitalinõuetest. Omavahendite teise lisataseme arvutamise metoodika ja selle säilitamise tingimused määratakse kindlaks komisjoni delegeeritud õigusaktis, mis põhineb ESMA välja töötatud regulatiivsel tehnilisel standardil, võttes arvesse järgmist:

Euroopa turu infrastruktuuri määrusega loodi kesksete vastaspoolte kahju jaotamise mehhanismides uus keskse vastaspoole omavahendite tase, mida tuleb kasutada vahetult enne kohustusi täitvate kliirivate liikmete tagatisfondi tehtud osamakseid. Esimene selline lisatase on kehtestatud tasemel 25 % keskse vastaspoole kapitalinõuetest ja selle eesmärk on tagada, et keskse vastaspoole omanikud ja aktsionärid teevad asjakohast järelevalvet tema tegevuse ja riskijuhtimistavade üle.

Poliitilises kokkuleppes kinnitatakse kriisilahendusasutuse võimalust nõuda, et keskne vastaspool hüvitaks kohustusi täitvatele kliirivatele liikmetele kahju, mis tuleneb neile kahju jaotamise vahendite kohaldamisest, kui see ületab kahju, mida kohustusi täitev kliiriv liige oleks kandnud keskse vastaspoole tegevuseeskirjadest tulenevate kohustuste alusel.

Poliitilise kokkuleppega lisatakse ka mõiste „lepinguline sümmeetria“, mis laiendab võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõttele tugineva kaitsemeetme kaitset klientidele. Selles on sätestatud, et kui lepingupõhised kokkulepped võimaldavad kliirivatel liikmetel kanda oma klientidele edasi kriisilahenduse vahendite negatiivsed tagajärjed, peavad lepingupõhised kokkulepped sisaldama samaväärsel ja proportsionaalsel alusel klientide õigust hüvitistele, mida kliirivad liikmed saavad, juhul kui need on seotud klientide positsioonidega. Seda sätet kohaldatakse ka kaudse kliirimise teenuste suhtes.

Seoses hindamisega nõutakse poliitilises kokkuleppes, et võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõtte puhul võetakse vastupidises stsenaariumis alternatiivina võetaks arvesse majanduslikult põhjendatud hinnangut otseste asenduskulude kohta, mida kliirivad liikmed kannaksid võrreldavate netopositsioonide taasavamise korral turul. Selles nõutakse ka, et keskne vastaspool kasutaks selliste kahjude hindamiseks enda hinnakujundusmetoodikat, välja arvatud juhul, kui selline metoodika ei kajasta tegelikke turutingimusi.

Poliitilises kokkuleppes eelistatakse kriisilahenduse vahendite lõplikku loetelu ja selgelt välistatakse sõnaselgelt alustamise tagatise vähendamise kasutamine. See lähenemisviis on kooskõlas Euroopa turu infrastruktuuri määrusega (artikli 45 lõige 4), milles on sätestatud, et keskne vastaspool ei kasuta kohustusi täitvate kliirivate liikmete antud tagatisi teise kliiriva liikme kohustuste täitmata jätmisest tulenevate kahjude katmiseks. Samuti hõlbustab see kriisilahenduse meetmete jõustamist suurtes kolmandate riikide jurisdiktsioonides, kus alustamise tagatised on kohalike eeskirjade ja regulatsioonide kohaldamisel maksejõuetusmenetlusest sõnaselgelt välja jäetud.

Poliitilise kokkuleppega kinnitatakse lisaks keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise meetmetes ette nähtud sissenõutavatele rahalistele maksetele kriisilahendusasutuste poolt kriisilahenduse korral sissenõutavad rahalised maksed. Kliirivate liikmete maksimaalset riskipositsiooni, mis tuleneb nende täiendavast rahalistest kohustusest, suurendatakse summani, mis võrdub nende poolt keskse vastaspoole tagatisfondi tehtavate osamaksete kahekordse summaga. See lähenemisviis on jätkuvalt kooskõlas Euroopa turu infrastruktuuri määrusega (artikli 43 lõige 3), mille kohaselt peavad keskse vastaspoole kliirivate liikmete riskipositsioonid keskse vastaspoole suhtes olema piiratud. Poliitilises kokkuleppes selgitatakse ka kriisilahenduse korral sissenõutavate rahaliste maksete kasutamist muude kui kohustuste mittetäitmise juhtumite korral ning ülempiiri kindlaksmääramist juhul, kui kesksetel vastaspooltel on mitu tagatisfondi.

Poliitiline kokkulepe sisaldab varajase sekkumise õigust, mis lubab pädeval asutusel laiendada enampakkumiste ulatust klientidele ja võimaldada neil teha pakkumisi kohustusi mittetäitva kliiriva liikme positsioonidele. Pädev asutus nõuaks, et keskne vastaspool annaks kliirivatele liikmetele korralduse kutsuda oma kliente otse osalema keskse vastaspoole korraldatavatel enampakkumistel. Selle võimaluse kasutamise tingimusteks on, et enampakkumise laad õigustab sellist erakordset osalemist ja et klient suudab kesksele vastaspoolele tõendada, et ta on loonud kliiriva liikmega asjakohase lepingulise suhte, et täita ja kliirida enampakkumisest tuleneda võivaid tehinguid.

Poliitilise kokkuleppega nähakse ette finantsseisundi taastamise korral muutuvtagatise tulu väärtuse vähendamise kasutamine, kui see on keskse vastaspoole tegevustest sõltuvalt asjakohane, ja sissenõutavad rahalised maksed. See kajastab enamiku kesksete vastaspoolte praegust tava ja selle eesmärk on parandada maksumaksjate kaitset. Samal ajal suurendatakse poliitilise kokkuleppega finantsseisundi taastamise meetmete läbipaistvust sidusrühmade jaoks ning nende osalemist finantsseisundi taastamise kavade väljatöötamises. Samuti täpsustatakse sellega veelgi finantsseisundi taastamise meetmete kasutamist, võttes kasutusele mitu pädevate asutuste järelevalve ja kontrolli elementi.

Laiem investeerimispoliitika, mida lubatakse tingimuste kohaselt, mille ESMA töötab välja regulatiivsetes tehnilistes standardites, võib kaasa tuua täiendavaid likviidsusriske. Seega juhul kui varad, millesse omavahendite teine lisatase on investeeritud, ei ole kohe kahju katmiseks kättesaadavad, võimaldab poliitiline kokkulepe kesksetel vastaspooltel jätkata kahju jaotamist kliirivatele liikmetele, nagu on sätestatud nende finantsseisundi taastamise kavades, et tagada kriitilise tähtsusega kliirimisteenuste järjepidevus. Pärast peavad kesksed vastaspooled maksma kliirivatele liikmetele hüvitist kuni teise lisataseme summani.

Poliitilise kokkuleppega kaotatakse konsolideerimisgrupi finantsseisundi taastamise kavade võimalus, aga karmistatakse nõuet, et ametiasutused võtaksid finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavade hindamisel või koostamisel arvesse vastastikust sõltuvust konsolideerimisgrupis. Eelkõige nõutakse poliitilises kokkuleppes, et kesksed vastaspooled töötaksid välja finantsseisundi taastamise stsenaariumid, mille korral nende gruppide või emaettevõtjatega kokku lepitud rahaline toetus ei oleks kättesaadav.

Kriisilahendusasutusel oleks siiski võimalik need allesjäänud lepingulised kohustused täitmisele pöörata, et taastada kasutatud avaliku sektori vahendid kuni 18 kuu jooksul pärast seda, kui keskne vastaspool loetakse maksejõuetuks või tõenäoliselt maksejõuetuks jäävaks, tingimusel et kõnealuste õiguste täitmisele pööramisest hoidumise põhjused enam ei kehti.

Poliitilise kokkuleppega nähakse ette, et kõik valitsuse stabiliseerimisvahendina kasutatavad avaliku sektori vahendid ning kriisilahendusasutuse kantud mõistlikud kulud, mis on seotud kriisilahendusvahendite või -õiguste kasutamisega, tuleb taastada. See hõlmab võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõttega seotud võimalike nõuetega seotud kulusid.

iii. Avatud juurdepääs

Poliitilise kokkuleppega lükatakse tagasiulatuvalt ühe aasta võrra edasi finantsinstrumentide turgude määruse avatud juurdepääsu käsitlevad sätted.

Finantsinstrumentide turgude määrusega on kauplemiskohtadele ja kesksetele vastaspooltele kehtestatud mittediskrimineeriv avatud juurdepääsu kord börsil kaubeldavate tuletisinstrumentide puhul. Avatud juurdepääsu nõude peamine eesmärk on kaotada nn vertikaalselt suletud süsteem kauplemis- ja kliirimistaristute vahel ning soodustada konkurentsi. Väga oluline on, et finantsinstrumentide turgude määruse avatud juurdepääsu normidega kehtestati ka mitu ajutist üleminekuperioodi ja erandit, mis kujutavad endast erandit juurdepääsuõiguste kohaldamisest. Kokkuvõttes annab finantsinstrumentide turgude määruse artikli 54 lõige 2 riiklikele pädevatele asutustele võimaluse vabastada kauplemiskohad ja kesksed vastaspooled ajutiselt finantsinstrumentide turgude määruse juurdepääsusätetest börsil kaubeldavate tuletisinstrumentide puhul. Selles artiklis sätestatud 30kuulist üleminekuperioodi on kasutatud ja see oleks lõppenud 3. juulil 2020.

Sellist edasilükkamist tuleks kaaluda, võttes arvesse praeguse pandeemiakriisi mõju finantsturgudele. ESMA tegi 11. juunil avaliku avalduse, et selgitada finantsinstrumentide turgude määruse avatud juurdepääsu sätete kohaldamist, võttes arvesse hiljutisi COVID-19ga seotud negatiivseid arenguid. Samuti oli selle eesmärk koordineerida riiklike pädevate asutuste järelevalvetegevust, tuues välja küsimused, mida nad peaksid avatud juurdepääsu taotluste hindamisel arvesse võtma. ESMA leiab, et praegune turukeskkond, mida iseloomustab COVID-19 pandeemia põhjustatud suur ebakindlus ja volatiilsus, võib negatiivselt mõjutada kesksete vastaspoolte ja kauplemiskohtade toiminguid ning suurendada nende operatsiooniriske. Suurenenud riskid koos piiratud suutlikkusega hinnata juurdepääsutaotlusi ning hallata tehinguvoogude liikumist võivad mõjutada turgude nõuetekohast toimimist või finantsstabiilsust. ESMA eeldab, et liikmesriikide pädevad asutused võtavad avatud juurdepääsu taotlusi käsitlevate otsuste tegemisel asjakohasel määral arvesse vastavaid ebasoodsaid arenguid. Poliitilises kokkuleppes on seadusandliku akti põhjendustes esitatud põhjus edasilükkamiseks, seda nii seoses COVID-19 olukorrast tulenevate negatiivsete mõjude kui ka viisiga, kuidas on arvesse võetud turuosaliste õiguspäraseid ootusi.

Sellega seoses võtab komisjon teadmiseks asjaolu, et poliitiline kokkulepe sisaldab sätteid finantsinstrumentide turgude määruse artiklite 35 ja 36 kohaste avatud juurdepääsu nõuete kohta. Komisjoni algne ettepanek neid sätteid ei hõlmanud. Komisjoni arvates ei ole need sätted täielikult kooskõlas ELi institutsioonilise ülesehitusega, eelkõige komisjoni algatusõigusega, ning need ei saa kujutada endast pretsedenti tulevaste läbirääkimiste jaoks.

Kuna finantsinstrumentide turgude määruse asjaomaste muudatustega ei kaasne olulist poliitikamuudatust, vaid nendega lükatakse lühiajaliselt edasi finantsinstrumentide turgude määruse juurdepääsusätete kohaldamine, ei ole komisjon praegusel hetkel nende vastuvõtmise vastu. See ei mõjuta poliitikaettepanekuid, mille komisjon võib selles küsimuses tulevikus esitada.

I. Lõppsätted, kohaldamine ja läbivaatamisklausel

Poliitilise kokkuleppega kehtestatakse järgmised läbivaatamisklauslid.

–31. detsembriks 2021: kriisilahenduse korral kesksete vastaspoolte allahindamise ja konverteerimise vahendi kasutamise läbivaatamine koos muude kriisilahenduse vahenditega, mille tulemusena kannavad rahalist kahju kliirivad liikmed. Selle läbivaatamisklausli eesmärk on võtta arvesse võimalikke edusamme finantsstabiilsuse nõukogu tasandil seoses kesksete vastaspoolte omavahendite käsitlemisega kriisilahenduse korral.

–5 aasta pärast: õigusakti üldine läbivaatamine, eelkõige „kriisilahendusasutusele muust kui kohustuste mittetäitmise juhtumist tuleneva kahju katmiseks kättesaadavate rahaliste vahendite asjakohasus ja piisavus; b) keskse vastaspoole omavahendite summa, mida kasutatakse finantsseisundi taastamisel ja kriisilahendusel, ning selle kasutamise vahendid; c) kas kriisilahendusasutusele kättesaadavad kriisilahenduse vahendid on piisavad“.

–6,5 aasta pärast: liidus kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse juhtimiskorra läbivaatamine.

Lõpuks nähakse poliitilise kokkuleppega ette järkjärguline kohaldamine, et võtta arvesse ESMA-le tehniliste standardite ja suuniste väljatöötamiseks seatud tähtaegu, mille kohaselt:

–finantsseisundi taastamise kavasid, nende hindamist ja sellega seotud otsustusprotsessi käsitlevaid sätteid kohaldatakse pärast 12 kuu möödumist;

–kõiki kesksete vastaspoolte kriisilahendusega seotud sätteid kohaldatakse pärast 18 kuu möödumist, ja

–sätteid, millega nähakse ette omavahendite teine lisatase ja hüvitamismehhanism finantsseisundi taastamisel muutuvtagatise tulu väärtuse vähendamiseks muust kui kohustuste mittetäitmisest tuleneva kahju puhul, kohaldatakse pärast 24 kuu möödumist.

5.Kokkuvõte

Komisjon toetab institutsioonidevaheliste läbirääkimiste tulemusi ja võib seega nõukogus esimesel lugemisel võetud seisukohaga nõustuda. Ta osutab siiski institutsioonilisele probleemile, millele juhiti tähelepanu H jao punktis iii.