ET

Brüssel, 17.9.2009

KOM(2009) 461 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

EUROOPA LIIDU 2009. AASTA ARUANNE ARENGUPOLIITIKA SIDUSUSE KOHTA

SEK(2009) 1137 lõplik

SISUKORD

1. ELi eesmärk on parandada arengupoliitika sidusust (...)3

2. Organisatsioonilised vahendid (...)4

3. Valdkonniti tehtud edusammud (...)5

3.1. Kaubandus (...)5

3.2. Keskkond (...)6

3.3. Kliimamuutus (...)6

3.4. Julgeolek (...)6

3.5. Põllumajandus (...)7

3.6. Kalandus (...)7

3.7. Globaliseerumise sotsiaalne mõõde, tööhõive ja inimväärne töö (...)7

3.8. Ränne (...)8

3.9. Teadustegevus (...)8

3.10. Infoühiskond (...)8

3.11. Transport (...)9

3.12. Energeetika (...)9

4. Arengupoliitika sidususe parandamise mõju aastatuhande arengueesmärkide täitmisele: tulemuspõhine hinnang (...)9

5. Kokkuvõte (...)11

1. ELi eesmärk on parandada arengupoliitika sidusust

Nähes, et nende valdkondade poliitika, mis ei ole arenguküsimustega seotud, avaldab teatavat soovimatut mõju kolmandatele riikidele ja lähtudes OECD varasema töö tulemustest, töötas Euroopa Liit välja käsitluse arengupoliitika sidususest. Arengupoliitika sidususega soovitakse tugevdada abi andmise ja arengueesmärkide täitmise ning muude poliitikavaldkondade vahelist koostoimet. ELi poliitika hoolikas väljatöötamine ja rakendamine võimaldab märkimisväärselt suurendada nii arenguabi andmise kui ka muu poliitika tulemuslikkust ning kuna vähenevad poliitikavaldkondade vahelised ebakõlad ja suureneb nende koostoime, siis saab parandada ka vahendite kasutamise otstarbekust.

Selle lähenemisviisi elluviimiseks võttis EL 2005. aastal julge eesmärgi suurendada arengupoliitika sidusust kaheteistkümnes poliitikavaldkonnas [1] ning on seejärel kõikidel tasanditel pühendanud palju aega ja jõudu arengupoliitika sidususe suurendamise menetluste, vahendite ja mehhanismide väljatöötamiseks. Selle töö tulemusel võeti 2005. aasta detsembris vastu Euroopa arengukonsensus. Vastavalt ülesandele, mille nõukogu 2005. aasta mais püstitas, avaldas komisjon 2007. aasta septembris esimese ELi arengupoliitika sidususe eduaruande, mis põhines komisjoni ja liikmesriikide seisukohtadel ja kogemustel.

Arengupoliitika sidususe tulemuspõhine hindamine

2007. aasta arengupoliitika sidususe aruande avaldamisele järgnenud mõttevahetuse ning kodanikuühiskonna ja rahvusvaheliste organisatsioonide, eeskätt OECDga, peetud arutelude tulemusel vaadati ELi arengupoliitika sidususe meetodid põhjalikult üle, keskendudes eeskätt arenguriikidele avaldatavale mõjule. 2009. aasta aruandes on arutelude tulemusi arvestatud.

2009. aasta aruande koostamisel on lähtutud 2007. aasta aruande koostamisel saadud kogemustest, millele on lisatud konkreetsete andmete alusel läbi viidud arengupoliitika sidususe analüüsi tulemused. Seega on aruande ettevalmistamisel tehtud tööd kahel tasandil. Liikmesriikidelt ja komisjoni talitustelt saadud andmete alusel analüüsiti uuesti poliitikavaldkondades toimunud muutusi. Selles osas kajastab 2009. aasta aruanne tööd, mida ELis tehakse arengupoliitika sidususe suurendamiseks liikmesriikide, ELi ja rahvusvahelisel tasandil ning eesmärkide täitmise ülevaate esitamiseks.

Samas kujutab 2009. aasta aruanne endast põhimõttelist ka käsitlust, milles 12 ELi poliitikavaldkonda ühendatakse arenguriikide aastatuhande arengueesmärkidega ning milles arengupoliitika sidususe seisukohalt kirjeldatakse Aafrika arenguriikide dramaatilist olukorda konkreetseid riike käsitleva kolme juhtumiuuringu varal. Kahes juhtumiuuringus käsitletakse aastatuhande arengueesmärke. Neist esimest eesmärki (nälja likvideerimine) käsitletakse Etioopia, Mosambiigi ja Senegali näitel ning kuuendat eesmärki (võitlus HIV ja AIDSiga) käsitletakse Ruanda, Tansaania ja Sambia näitel. Kolmas juhtumiuuring keskendub Aafrika ja Euroopa Liidu ühisstrateegiale, mis on tähtis arengupoliitika sidususe parandamist võimaldav raamistik.

2. Organisatsioonilised vahendid

Alates 2007. aastast pöörab EL varasemast suuremat rõhku arengupoliitika sidususe suurendamisele, eeskätt 2005. aastal võetud poliitiliste eesmärkide täitmisele. Ta on täiustanud arengupoliitika sidususe süvendamise vahendeid, kasutanud neid vahendeid paremini ja teinud tööd selleks, et suurendada teadlikkust arengupoliitika sidususest.

Arenguabikomitee koostatud EÜ abi ülevaate kohaselt on komisjon arengupoliitika sidususe alase töö viinud uuele tasandile [2]. 2008. aastal parandas komisjon arengupoliitika sidususe alast tegevust veelgi, tõhustades talitustevahelist konsulteerimist ja kasutades paremini mõjuhinnanguid. Need vahendid aitavad märkimisväärselt parandada arengupoliitika sidusust. Rahvusvahelisel areenil on komisjon osalenud OECD arenguabikomitee mõttetalgutel, kus vaadati läbi arenguabikomitee pädevus eesmärgiga suurendada arengupoliitika sidususe tähtsust OECD tegevuses.

Nõukogu tasandil saavutati teatavat edu arengupoliitika sidususe jooksva tööprogrammi täitmisel ning nõukogu tegevuskava ja nõukogu ühisistungite ülevaatamisel arengupoliitika sidususe seisukohalt. Tegelikke meetmeid võeti selle ülevaatamise tulemusel siiski vähe. ELi eesistujariik saaks küll anda olulise panuse arengupoliitika sidususe edendamisse, kuid tema roll on paratamatult piiratud eesistumise tähtajaga. Seetõttu ei ole eesistujariikide tegevus selles valdkonnas kuigi järjepidev.

Euroopa Parlamendi huvi arengupoliitika sidususe vastu suurenes tema ametiaja teisel poolel. Parlamendi liikmed esitasid palju kirjalikke küsimusi, mis käsitlesid ELi poliitika konkreetseid tahkusid, nagu ränne, kaubandus ja kalandus, ning kõnealustes valdkondades teostatava poliitika mõju arenguriikidele. 17. juunil 2008 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, milles käsitleti arengupoliitika sidusust ja teatavate bioloogiliste loodusvarade ELi poolse kasutamise mõju Lääne-Aafrika arengule.

Teatav edasiminek toimus ka liikmesriikides, kellest mitmed hakkasid arengupoliitika sidususe tagamisele pöörama suuremat tähelepanu, parandasid ametiasutustes arengupoliitika sidususe tagamise mehhanisme ja korraldasid tervet ühiskonda hõlmava arutelu. Liikmesriikides, kus arengupoliitika sidususe küsimused on sätestatud õigusaktides, on arengupoliitika sidusust lihtsam parandada. Kuid endiselt on probleemiks nende ministeeriumide vähene teadlikkus arengupoliitika sidususest, kes otseselt arenguküsimustega seotud ei ole. Pealegi ei ole lihtne leida tõendeid selle kohta, kuidas mõjutavad vaesust arenguriikides need poliitikavaldkonnad, mis arengupoliitikaga otseselt seotud ei ole. Seega on ka raske tõestada, et arengupoliitika sidusus võib anda konkreetseid tulemusi.

Tervikpilt ei olegi eriti roosiline. Liikmesriikides esinevad probleemid annavad end sageli tunda ka ELi tasandil ja võimendavad üksteist. Liikmesriigid osutavad, et edasiliikumist takistab poliitilise tahte puudumine ja asjaolu, et vaesuse vähendamist maailmas peetakse vähetähtsaks. Kuna huvid on erinevad, on mõnikord raske kooskõlastada nõukogu seisukohti arengupoliitika sidususe küsimustes.

Eeltoodut silmas pidades tundub, et vaja on strateegiliselt läbimõeldumat lähenemisviisi. 12 poliitikavaldkonda hõlmavate arengupoliitika sidususe eduaruannete koostamine on aidanud oluliselt suurendada teadlikkust ja näidanud ulatusliku ELi arengupoliitilise tegevuskava tähtsust. Arengupoliitika sidususe elluviimise vahendite tugevdamine aitas paremini ära kasutada ELi arengupoliitika võimalusi. Kuid tegeliku edu saavutamiseks tuleb ELil muuta tervet käsitlusviisi. EL saaks arengupoliitika sidusust paremini edendada sihipärasema lähenemisviisi abil, mitte pelgalt uurides poliitikavaldkondade mõju arenguriikidele. EL peaks välja valima mõned eriti olulised arengueesmärgid, analüüsima, millise poliitika ja milliste vahenditega saaks ta kaasa aidata nende täitmisele, ning koondama nende eesmärkide täitmiseks poliitilise tahte.

Tegemist oleks kolmanda etapiga, kus ELi arengupoliitika sidususe alane tegevus rajatakse partnerlusele. EL ja arenguriigid võiksid näiteks algatada arutelu mõjuhinnangu suunistes ettenähtud konsultatsioonimehhanismi, Cotonou lepingu ja miks ka mitte Aafrika–ELi partnerluse üle, ning neid vajaduse korral täiustama.

3. Valdkonniti tehtud edusammud

12 poliitikavalkonnas on edu saavutatud erineval määral. Arengupoliitika sidususe aruandes uuriti edasiliikumist kõikides valdkondades ja osutati probleemidele, mille lahendamiseta ei teki poliitikavaldkondade vahelist kootoimet.

(...PICT...)

3.1. Kaubandus

Kaubanduse alal on arengupoliitika sidususe eesmärkide saavutamist saatnud edu valdkondades, kus ELil on mõju tulemuste saavutamise üle. Arenguriikidele on pakutud teistest riikidest sõltumatuid soodustusi, näiteks majanduspartnerluse lepingute täitmist alustanud AKV riikidele on kehtestatud üldine soodustuste süsteem ja võetud vastu turulepääsu reguleeriv üleminekumäärus. EL on teinud palju tööd tulemuste saavutamiseks ka muudes küsimustes ja kavatseb jätkata jõupingutusi arengupoliitika sidususe suurendamise nimel. Mitmepoolsetes küsimustes tuleb märkida, et Maailma Kaubandusorganisatsiooni [3] raames peetavatel Doha arenguläbirääkimistel on vaja kohustusi võtta kõikidel osapooltel, kelle hulka kuuluvad ka suured tärkava turumajandusega riigid. Kahepoolsetes küsimustes aga sõltub majanduspartnerlus- ja vabakaubanduslepingute sõlmimine poolte (ELi ja partnerriikide) jõupingutustest saavutada niisugused kokkulepped, mis ka tegelikult soodustavad piirkondlikku integratsiooni ja mille puhul on arvestatud arenguvajadusi.

3.2. Keskkond

EL on teinud suuri edusamme arenguküsimuste arvestamisel keskkonnapoliitikas. Sellest annavad tunnistust säästva tarbimise ja tootmise algatus, metsandusalane pake ja dialoogi süvendamine arenguriikide, sealhulgas tärkava turumajandusega riikidega. Kuid ka selles valdkonnas on veel olulisi lahendamata küsimusi, näiteks rahvusvahelise keskkonnajuhtimise tõhustamine ja bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni rakendamise parandamine.

Juhul kui arenenud riigid ja arenguriigid soovivad kasutada võimalust muuta oma majandus „rohelisemaks” ning koos sellega maailm turvalisemaks ja elamisväärsemaks, tuleb neil keskkonnapoliitikas ilmtingimata paremini tagada sidusust arenguküsimustes. Selleks et tagada maailmamajanduse ladus ja keskkonnasõbralik ümberkorraldamine, peab avalikkus saama selgeid suuniseid. Selleks tuleb suurendada riikliku poliitika tõhusust ja poliitikavalkondi omavahel lähendada. Arengupoliitika sidusus pakub vajalikke vahendeid, nagu konsultatsioonimehhanismid ja mõjuhinnangud, mille abil saab tagada, et arenguriigid ei jää sellealasest tegevusest kõrvale.

3.3. Kliimamuutus

Märkimisväärselt on edasi liigutud ka kliimamuutuste alase poliitika valdkonnas, kus üha paremini mõistetakse ja järgitakse arengumõõdet. ELi 2008. aasta kliimamuutust ja energeetikat käsitlev meetmepake annab arenguriikidele häid võimalusi eeskätt sellistes valdkondades nagu puhta arengu mehhanismid, süsiniku sidumine ja ladestamine, biokütuse jätkusuutlik tootmine, süsinikdioksiidi heite vähendamise strateegiad jms. Olukord on oluliselt paranenud pärast ülemaailmse kliimamuutuste liidu loomist 2007. aastal, eriti seoses ÜRO 2012. aasta järgse tegevuskava üle peetavate läbirääkimistega, mille puhul arvestatakse arenguküsimustega juba praegu, 2009. aasta detsembris Kopenhaagenis toimuva ÜRO kliimamuutuse alase konverentsi ettevalmistamise raames. Seega ühildub arengupoliitika nüüd paremini leevendus- ja kohandusmeetmetega, kuigi selle rakendamine on alles algusjärgus.

Finants- ja majanduskriisi tingimustes suunavad nii arenenud riigid kui ka arenguriigid oma tähelepanu ja eelarvevahendid pakilisematele küsimustele. Seega on eriti tähtis edendada poliitilist dialoogi, et jõuda ühisele seisukohale kõige kaitsetumate arenguriikidega, lähtudes sellest, et meie kliimamuutuse, energia- ja arengumeetmed peavad olema omavahel kooskõlas.

3.4. Julgeolek

Euroopa Liit toetab paljude arenguriikide rahuprotsessi poliitiliselt, rahaliselt ja ka sõjaliselt, aidates edendada nende riikide arenguks vajalikku stabiilsust ja rahu. Kuid 2008. aasta detsembris Euroopa Ülemkogu kohtumisel heakskiidetud Euroopa julgeolekustrateegia rakendamise aruandes osutati sidususe edasise tugevdamise vajadusele.

Asjaolu, et ELi poliitikavalkonnad jagunevad nn sammaste vahel, takistab endiselt EJKP missioonide tegevuse ja arengukoostöö alal võetavate meetmete kooskõlastamist. Kuigi komisjoni ja nõukogu talitused teavitavad teineteist oma tööst, on institutsioonidevahelist kooskõlastamist, kavandamist ja otsuste tegemist siiski võimalik parandada. Eriti oluline on paremini järjestada ja koordineerida ELi-sisest tegevust ning kooskõlastada oma meetmeid partnerite algatustega. Seega tuleb ELil seada eesmärgiks kõneleda neis küsimustes „ühel häälel”. Aafrika ja ELi strateegilise rahu- ja julgeolekupartnerluse sõlmimine on igatahes tähtis sündmus arengupoliitika sidususe suurendamisel.

3.5. Põllumajandus

Toiduhindade hüppeline kasv 2007.–2008. aastal heitis uut valgust arenguriikide toiduainetega kindlustamise olukorrale, seda mõjutavatele teguritele ja nende keerulistele seostele. Sai selgeks, et nende keerukate protsesside valguses tuleb hoolega uurida ELi põllumajanduspoliitika mõju. Ühise põlumajanduspoliitika hiljutise kohandamise käigus on seda ka tehtud. Nii näiteks on põllumajandustootjate sissetulekutoetus senisest suuremal määral lahutatud toodangust ja viimastel aastatel on EL vähendanud ka eksporditoetusi. Lisaks oma põllumajanduspoliitika muutmisele reageeris EL kiiresti ka toiduainete hinna tõusule, luues ühe miljardi euro suuruse toiduainete rahastamisvahendi, mis annab tunnistust tema kindlast soovist likvideerida vaesus ja kindlustada partnerriigid toiduainetega. Lisaks otsustas EL pöörata arengupoliitika raames senisest rohkem tähelepanu põllumajandusele ning tegi ettepaneku näha Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikidega sõlmitavates majanduspartnerluse lepingutes ette nende riikide toiduainetega kindlustamist käsitlev kaitseklausel.

Toiduainetega kindlustamine ja põllumajandus jäävad lähimail aastail rahvusvahelise poliitika keskmesse. Pikemat perspektiivi silmas pidades peaksid nii EL kui ka arenguriigid arvestama mõjuga, mida nende põllumajanduspoliitikale avaldavad kliimamuutusega võitlemise meetmed, demograafiline areng, tarbimisharjumuste muutumine ja asjaolu, et põllumajandustootmiseks sobivat maad on vaid teatav hulk. Maailma rahvastik suureneb ning selleks, et see ära toita, on vaja 2050. aastaks toiduainete tootmist kahekordistada ning Aafrikas koguni neljakordistada. Seda arvestades on ülitähtis suurendada põllumajanduse tootlikkust ja jätkusuutlikkust eeskätt arenguriikides. ELi põlumajandus- ja arengupoliitika vahelise sidususe parandamine aitaks sellele kaasa.

3.6. Kalandus

Asendades senised kalanduslepingud kalandusalaste partnerluslepingutega, on EL tegelikult loonud arenguküsimuste suhtes soodsama poliitikaraamistiku. Sellele pandi alus 2002. ja 2004. aasta ühise kalanduspoliitika reformiga. Ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügiga võitlemiseks ELi tasandil võetud meetmed on aidanud kaasa kalavarude säilimisele ja vältinud olukorda, kus arenguriigid kaotavad püügi- ja teenimisvõimalused. Kuid lepingute jätkusuutlikkus ja nende sotsiaalsed tagajärjed valmistavad endiselt muret. Ühise kalanduspoliitika eelseisva reformi käigus on võimalik uuesti hinnata selle poliitikavalkonna välismõju ja arvestada selles paremini arenguküsimustega.

3.7. Globaliseerumise sotsiaalne mõõde, tööhõive ja inimväärne töö

Globaliseerumise sotsiaalne mõõde hõlmab palju lahendamist vajavaid probleeme ja nendega seotud programme, nagu inimväärse töö, sugudevahelise võrdõiguslikkuse, laste-, noorte- ja tööhõiveprogrammid. Nendes valdkondades toimuva tegevuse koordineerimine on oluline ja sugugi mitte lihtne ülesanne. EL kavatseb ka edaspidi tõstatata nendes valdkondades olulisi küsimusi rahvusvahelistel foorumitel. Ülemaailmse majanduskriisi ajal on veelgi suurenenud globaliseerumise sotsiaalse mõõtme ja inimväärse töö tähtsus arengu edendamiseks ja vaesuse vähendamiseks tehtavas töös. Nende küsimuste lahendamiseks on oluline parandada sotsiaalkaitset, rahastada sotsiaalse turvalisuse võrgustikke ja järgida inimväärse töö tegevuskava. Väga oluline on kõikides tegevusvaldkondade arvestada sugudevahelise võrdsuse süvendamise eesmärgiga.

3.8. Ränne

Euroopa Liit on välja töötanud üldise lähenemisviis rändele, mille eesmärk on nii ELi kui ka tema partnerriikide hüvanguks ära kasutada rände positiivne mõju. Selles valdkonna õrna tasakaalu tagamiseks on arengupoliitika sidususe protsess asendamatu. EL on süvendanud rände- ja arenguküsimuste alast dialoogi kolmandate riikidega ning edendanud koostööd ühiste rändeprobleemide ja -ülesannete lahendamiseks. Kuid selles valdkonnas tuleb teha veelgi rohkem, et saavutada poliitiline eesmärk pakkuda ELis seaduslikult tööd otsivatele arenguriikide kodanikele reaalseid võimalusi vahetada elukohta ja leida töökoht. Eraldi probleemi kujutab endast sotsiaalmajanduslike õiguste ülekandmine, kuid seda hakatakse lahendama edaspidi. Lahendama on hakatud ka probleeme rahaülekannete, liikuvuse suurendamise ning rahvusvähemuste organisatsioonidega sidemete tugevdamise ja nendega dialoogi edendamise alal. Seda tööd tuleb jätkata. Oluline on tegeleda ka tööjõu rände lihtsustamise, tööturu vajaduste rahuldamise, uute oskuste ülekandmise ja tunnustamise ning „ajude väljavoolu” probleemidega. Põhjalikumalt uuritakse majanduskriisi ja kliimamuutuse mõju rändele.

3.9. Teadustegevus

EL kavatseb arengueesmärkide saavutamist toetada ka oma teadusprogrammide kaudu, samuti edendada arenguriikide teadlaste osalemist oma teadusprojektides ja teadlaste vahetamise kavades. Teaduspoliitika raames on rahastatud uuringuid väga erinevates valdkondades alates tervisest kuni toiduainetega kindlustamiseni, mis on väga oluliselt aidanud kaasa arengule.

Kuid kokkuvõttes ei osale neis programmides kuigi palju arenguriikide teadlasi. Nende osalemist piirab asjaolu, et arenguriikides on vähe teadusasutusi ja vilets infrastruktuur.

Lisaks arenguriikide toetamisele, eriti nende teadussuutlikkuse parandamisele, pööratakse suurt tähelepanu ka dialoogi süvendamisele piirkondlike organisatsioonidega, et välja selgitada ühised teaduseesmärgid ja kindlaks määrata ühisuuringute läbiviimise vahendid. Siin võiks olulist osa mängida Aafrika Liidu komisjon, kes võiks hallata Aafrika teadusuuringute programmi ning edendada Aafrika ja Euroopa teadlaste partnerlust.

3.10. Infoühiskond

EL on teinud palju ära igakülgse infoühiskonna ülesehitamiseks. Ta on süvendanud arenguriikidega info- ja kommunikatsioonitehnoloogia alal tehtavat teaduskoostööd ning edendanud regulatiivprobleemide lahendamist. Uue strateegilise teadus-, infoühiskonna- ja kosmosepartnerluse raames on Aafrika Liit ja Euroopa Liit aidanud kaasa interneti levikule. Selle partnerluse raames toetab EL infrastruktuuri rajamist ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutuselevõttu arenguriikides. Kuid võimalusi, mida see partnerlus pakub teaduskoostöö edendamiseks, poliitilise dialoogi jätkamiseks ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutuselevõtu soodustamiseks, tuleks kasutada veelgi paremini.

3.11. Transport

Transpordi valdkonnas tuleks sidususe süvendamiseks paremini tasakaalustada eri transpordiliikide arendamist eeskätt Saharast lõunasse jäävas Aafrika osas, ning lahendada valdkondadevahelisi probleeme. Arengupoliitika sidususe eesmärkide ja algatuste kindlaksmääramiseks tuleb parandada koordineerimis- ja koostööraamistikke. Hea lähtekoht on seejuures infrastruktuuripartnerlus, sest see võimaldaks osalistel ära kasutada juba olemasolevat raamistikku.

Kesksel kohal Euroopa Liidu ja Aafrika partnerlust käsitlevas teatises on transpordialase koostöö parandamine Euroopa ja Aafrika vahel. Teatises käsitletakse eesmärki ühendada üleeuroopalised ja Aafrika võrgud. Komisjon muudab oma Aafrika partneritele kättesaadavaks kogemused, mis saadi tänu dokumendile „Euroopa transpordipoliitika”. Nii püütakse anda panus tõhusama transpordisüsteemi rakendamisele, mis toetaks Aafrikat tema arengus, et võidelda vaesuse, keskkonnaseisundi halvenemise ja rändetasakaalu puudumisega.

3.12. Energeetika

Paari viimase aasta jooksul on energeetika pälvinud eri poliitikavaldkondades palju tähelepanu ning on otsitud võimalusi suurendada energeetikameetmete ja arengumeetmete vahelist koostoimet. Näiteks ELi 2008. aasta kliimamuutust ja energeetikat käsitlev meetmepake ja eriti selle biokütuse osa võib mõjutada ka arengumaid, avardades biokütuse eksportimise võimalusi. Sellega seotud võimalusi ja ohtusid tuleb hoolega hinnata. Seda arvestades on hoolega analüüsitud ELi biokütusepoliitika mõju arengule. Arengupoliitika elluviimisega eri arenguriikides saab luua vastastikust koostoimet, mis kooskõlas taastuvatest energiaallikatest elektrienergia tootmist käsitlevas ELi direktiivis sätestatud säästlikkuskavaga aitab vajalike eeldustega riikidel hakata tootma ja kasutama biokütust. Edu on saavutatud ka muude kavade elluviimisel. Nii on algatatud ja käivitatud energiadialoog arenguriikidega (sealhulgas tärkava turumajandusega riikidega) ning vastu võetud arenguriikides keskkonna toetamise ja loodusvarade, sealhulgas energia, säästva majandamise teemaprogramm.

Euroopa Liidu säästva majandusarengu tagamisel, kliimamuutuse tagajärgedega võitlemise meetmetel ja abi osutamisel arenguriikidele aastatuhande arengueesmärkide saavutamise alases tegevuses kuulub keskne koht ELi energiapoliitikale ja energeetikatehnoloogia strateegiale. Selles valdkonnas saab luua koostoimet ELi ja arenguriikide poliitika vahel. Üksteist täiendavad meetmed aitavad kõikidel partneritel paremini kasutada jätkusuutlikku energiat kooskõlas aastatuhande arengueesmärkidega. See aitab kaasa majandusarengu jätkumisele, mis omakorda parandab energia kättesaadavust ja võimaldab saavutada vaesuse kaotamise eesmärke, ning täita kliimamuutuse alaseid kohustusi [4].

4. Arengupoliitika sidususe parandamise mõju aastatuhande arengueesmärkide täitmisele: tulemuspõhine hinnang

ELi uuringuaruandega „Teel aastatuhande arengueesmärkide suunas: kuhu oleme jõudnud ja kuhu soovime suunduda?” [5] loodi põhimõtteline raamistik, mis võimaldab hinnata arengupoliitika sidususe mõju arenguriikidele. Selles eristatakse kolme peamist poliitikavaldkondade rühma, mis mõjutavad aastatuhande arengueesmärkide saavutamist. Nendeks on ülemaailmse mõjuga poliitikavaldkonnad, arenguabi ja ELi sisene poliitika.

Aastatuhande arengueesmärkide saavutamise hindamisel lähtutakse nende rühmade vastastikusest mõjust. Seejuures keskendutakse arengupoliitika sidususe raames eeskätt arenguabi poliitikavaldkondade ja muude poliitikavaldkondade vastastikusele mõjule (vt joonis 1).

Joonis 1: Peamiste poliitikavaldkondade vastastikune mõju ja aastatuhande arengueesmärkide täitmise käik

(...PICT...)

Kirjeldatud raamistiku puhul on võimalik saada süsteemne ülevaade nende ELi poliitikavaldkondade positiivsest või negatiivsest mõjust arengule, täpsemalt aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele, mis ei ole abi andmisega seotud. Kuigi tihti pööratakse tähelepanu eeskätt negatiivsele mõjule, aitab raamistik poliitika peaeesmärgi kõrval näha ka selle eluviimisel tekkivat positiivset koostoimet ja positiivset mõju, mida see avaldab arengule.

Mosambiigis, Etioopias ja Senegalis läbiviidud esimese arengueesmärgi (nälja likvideerimine) alase juhtumiuuringu raames kogutud andmetest nähtub, et mõjude kooslus, mida avaldavad ELi toiduohutusstandardid ning põlumajandus- ja kaubanduspoliitika, tuleneb konkreetse riigi oludest. Kuid mõju täpsustamine, näiteks ELi, teiste osalejate poliitika ja asjaomase riigi rolli suhtelise kaalu kindlaksmääramine on problemaatiline, mis seab analüüsile omad piirid, mistõttu selle alusel poliitika elluviimist käsitlevate soovituste esitamisega peab olema äärmiselt ettevaatlik. Pealegi ELi poliitika ja asjaomase riigi poliitika sageli kattuvad, mistõttu nende mõju on ühesugune. Näiteks see, et Etioopia ja Senegal on hakanud tooraine hulgimüügi asemel turustama konkreetsetele ELi turgudele ettenähtud konkreetseid tooteid, tuleneb nii ELi poliitikast (toiduohutusstandardid ning põllumajandus- ja kaubanduspoliitika algatused) kui ka nende riikide soovist pakkuda suurema lisaväärtusega tooteid. Senegali puhul aga leiti, et kalanduse alal on võimalik saavutada koostoimet ELi kalandusalase partnerluslepingu ja Senegali riikliku poliitika vahel ning seda tuleks tugevdada ja toetada. Kliimamuutuse ja energiapoliitika valdkonnas peaks ELi praegune rahvusvaheline tegevus, mille eesmärk on lihtsustada arenguriikide juurdepääsu aastatuhande arengueesmärkide täitmise nimel võetavatele meetmetele, aitama tulevikus kaasa asjakohaste projektide algatamisele kõnealuses kolmes riigis. Lisaks peaks ELi 2008. aasta kliimamuutust ja energeetikat käsitleva meetmepakke biokütuse osa aitama Mosambiigil ja Etioopial kõnealust sektorit edasi arendada, mis näiteks Mosambiigi puhul võib aidata kaasa vaesuse vähendamisele.

Kuuenda arengueesmärgi (võitlus HIV ja AIDSiga) alases juhtumiuuringus käsitleti ELi kaubanduspoliitika, eriti intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide, ning teadus- ja rändepoliitika mõju HIVi-alase arstiabi kättesaadavusele Tansaanias, Sambias ja Ruandas. Juhtumiuuringu käigus jõuti järeldusele, et Ruanda ja Sambia ei ole suutnud ära kasutada intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu pakutavaid võimalusi põhjustel, mis otseselt ei sõltu lepingust. Kuid Tansaanias paistab olevat üht-teist tehtud nimetatud lepingu pakutavate võimaluste tundmaõppimiseks ja kasutamiseks ning astutud samm kuuenda eesmärgi täitmise poole.

Seoses teaduspoliitika valdkonnaga, siis järeldati uuringus, et teatavad suured komisjoni rahastatavad projektid on juba aidanud saavutada edu HIV ja AIDSi vastases võitluses või on väga tõenäoline, et nende kasu ilmneb tulevikus. Rändepoliitika valdkonnas on tehtud muudatusi, mis annavad tunnistust sellest, et ELis suureneb teadlikkus küsimustes, kuidas mõjutab rändepoliitika arenguriikide tervishoiuasutuste võimalusi leida töötajaid. Kuid uuringu käigus ei ole suudetud näidata, milline on olnud rändealaste õigusaktide muutmise konkreetne mõju.

Aafrika-ELi ühisstrateegia alases juhtumiuuringus käsitleti arengupoliitika sidususe suurendamise võimalikku mõju. 2007. aastal vastuvõetud ühisstrateegia on uus raamistik, mis võimaldab hõlmata Euroopa ja Aafrika pikaajalise koostööga ka muid piirkondi peale Aafrika, muid poliitikavaldkondi lisaks arengupoliitikale ja teisi osalisi lisaks ametiasutustele. Uus raamistik on võimaldanud vaadelda Aafrikat ühe tervikuna ja ellu viia tööjaotuse idee, mis aitab kaasa ELi tegevuse sidususe ja vastastikuse täiendavuse suurendamisele. Arvestades seda, kui vähe on aega möödunud Aafrika-ELi ühisstrateegia loomisest ja käivitamisest, on sellel juba olnud teatavaid, kuigi esialgu piiratud tulemusi. Strateegiale ei maksa panna ka liigseid lootusi, kuna selle rakendamisel ootab ees veel palju raskusi.

5. Kokkuvõte

Vastavalt nõukogult saadud ülesandele kujutab 2009. aasta aruanne endast alusdokumenti, mille alusel saab hinnata tegevust ELi arengupoliitika sidususe suurendamise nimel. Aruande lähenemisviis on tulemuspõhine. Selles vaadeldakse ELi poliitikavaldkondade mõju arenguriikidele, nende suutlikkust saavutada aastatuhande arengueesmärke ja küsimust, kuidas aitab arengupoliitika sidususe kasv kaasa Aafrika-ELi ühisstrateegia elluviimisele. Aruandes on kasutatud kahetist käsitlusviisi ja esitatud konkreetseid andmeid, mis annavad tunnistust arengupoliitika sidususe suurendamise tähtsusest arenguriikide jaoks, ning esitatud näiteid sellest, kuidas erinevate ELi poliitikavaldkondade raames saab toetada arenguriikide võitlust vaesusega. Arvestades, et aruanne sisaldab palju teavet, on selle eesmärk õhutada avaliku ja erasektori sidusrühmade vahelist arutelu.

[1] Nõukogu 2005. aasta mai järeldused arengupoliitika sidususe kohta. Need kaksteist poliitikavaldkonda on kaubandus, keskkond, kliimamuutus, julgeolek, põllumajandus, kalandus, globaliseerumise sotsiaalne mõõde, tööhõive ja inimväärne töö, ränne, teadusuuringud, innovatsioon, infoühiskond, transport ja energeetika.

[2] OECD arenguabi Euroopa Ühenduse eksperthinnang (2007).

[3] Maailma Kaubandusorganisatsioon

[4] ELi eesmärk on hoida maailma keskmise temperatuuri tõus alla 2°C, võrreldes industriaalühiskonna eelse tasemega.

[5] Bourguignon jt (2008b) http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/mdg_paper_final_20080916_en.pdf.

--------------------------------------------------