[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 5.9.2006

SEC(2006) 1093

KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

Lisadokument ettepanekule: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU SOOVITUS Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta elukestva õppe valdkonnas MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE

{KOM(2006) 479 lõplik}{SEC(2006) 1094}

KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

EUROOPA KVALIFIKATSIOONIRAAMISTIKU LOOMISE MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE

Kiirelt areneva tehnika ja majanduse ning vananeva rahvastikuga Euroopas on elukestev õpe, mis hõlmab nii haridust kui ka koolitust, muutunud hädavajalikuks. Euroopa Ühenduse konkurentsivõime ja sotsiaalse ühtekuuluvuse seisukohast on ilmtingimata vaja pidevalt täiendada kodanike teadmisi, oskusi ja pädevust. Sellest hoolimata on elukestev õppimine keeruline, kuna puudub eri taseme ja eri riikide haridusasutuste ja koolitajate ning vastavate ametiasutuste vaheline teabevahetus ja koostöö. Tagajärjeks on barjäärid, mis raskendavad kodanike juurdepääsu haridusele ja koolitusele ning eri haridusasutustest saadud kvalifikatsioonide omavahelist sidumist ning elukestvat õppimist. Peale selle võib kodanike kvalifikatsioonide ülekandmise korra puudumine takistada tööjõu ja õppurite liikumist Euroopa tööturul.

Mõju hindamise alapunktis kirjeldatakse võimalusi, mida hariduse ja kultuuri peadirektoraat on kaalunud, püüdes leida lahendust ülalnimetatud probleemidele. Rõhutatakse seda, millist lisaväärtust annaks Euroopa kvalifikatsiooniraamistik[1], hõlbustades elukestvat õpet ja vähendades liikumistakistusi Euroopas.

Nagu on sätestatud mõju hindamise käigus ja soovituse eelnõus, on Euroopa kvalifikatsiooniraamistik tõlgendusvahend ja neutraalne võrdlusalus kvalifikatsioonide võrdlemiseks ja nende Euroopa riikide vahelise ülekandmise lihtsustamiseks. Samuti edendaks see haridus- ja koolitussüsteemide reformimist ning tegeliku elukestva õppe teostumist. Seetõttu mängib Euroopa kvalifikatsiooniraamistik olulist rolli majanduskasvu ja töökohtade loomist käsitleva Lissaboni partnerluse raames seatud Euroopa Liidu eesmärkide saavutamises.

Euroopa kvalifikatsiooniraamistik koosneb õpitulemuste kaheksast võrdlustasemest, mis hõlmavad kõiki hariduse valdkondi, sh üld-, kutse- ja kõrgharidust, ning mida toetavad kokkulepitud põhimõtted ja kriteeriumid. Liikmesriikidelt ja valdkondadelt, kes soovivad kasutada Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku võrdlusalusena eeldatakse, et nad järgiksid nimetatud põhimõtteid ja kriteeriume. Euroopa kvalifikatsiooniraamistik ei asenda riiklike kvalifikatsioonide tasemeid ning see ei ole mõeldud täitma juba sissejuurdunud riiklike süsteemide või raamistike rolle. (Asutamislepingu artiklid 149 ja 150 välistavad reguleerivate meetmete rakendamise hariduse ja koolituse valdkonnas. Selle valdkonna alane ELi poliitika peaks selle asemel toetama ja täiendama liikmesriikide meetmeid, samal ajal austades nende vastutust hariduse ja kutsehariduse sisu ja korraldamise eest.)

Esimese kaalutud võimaluse puhul ei võeta meetmeid (Euroopa Liidu tasandil) ja see tähendaks kehtiva võrreldavuse, läbipaistvuse ja kvalifikatsioonide ülekandmise korra säilimist. See võimalus ei rahuldaks aga liikmesriikide vajadust Euroopa ühise võrdlusaluse või -vahendi järele, et lahendada ülalnimetatud probleeme.

Teine võimalus on avaldada komisjoni teatis. Komisjoni teatis ei ole aga õigusakt ja see ei kaasaks liikmesriike või Euroopa Parlamenti raamistiku vastuvõtmisse. Seega ei kehtestaks kõnealune võimalus liikmesriikidele poliitilist kohustust rakendada Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku riiklikul tasandil.

Kolmas võimalus on vastu võtta komisjoni soovitus asutamislepingu artikli 150 alusel, mis käsitleb kutseõpet. Sel juhul ei tuginetaks aga artiklile 149, mis käsitleb haridust, mis on Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku oluline komponent. Samuti tähendaks see, nagu ka teise võimaluse korral, sellise õigusakti rakendamist, mille puhul, ei kaasataks liikmesriike või Euroopa Parlamenti selle ametlikku vastuvõtmisse ning seega ei loodaks poliitilist kohustust, mis on vajalik, et rakendada Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku.

Neljas kaalutud võimalus on luua Euroopa kvalifikatsiooniraamistik asutamislepingu artiklite 149 ja 150 alusel vastuvõetud õigusakti, Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovituse kaudu. See õigusakt hõlmaks nii haridust kui ka kutseõpet, mis on Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus elukestva õppe seisukohalt võrdse tähtsusega. Nimetatud õigusakt soovitaks liikmesriikidel kasutada Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku vabatahtlikult kvalifikatsioonide võrdlemiseks ning nende läbipaistvamaks muutmiseks ja Euroopa riikide vahelise ülekandmise lihtsustamiseks.

Viies võimalus on rakendada Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku võttes vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse, mis põhineks asutamislepingu artiklil 150. Ka see võimalus välistaks järjekordselt tuginemise artiklile 149, mis käsitleb haridust. See oleks ka otsus, mis kehtestaks põhimõtteid ja kohustusi nendele liikmesriikidele, kes seovad oma riiklikud kvalifikatsioonisüsteemid Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga. Sidusrühmad (liikmesriigid, tööturu osapooled, majandusharude esindajad ja muud) on valdavalt üksmeelsel seisukohal, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku rakendamine peaks olema täiesti vabatahtlik.

Ülaltoodu põhjal tuleks selgitada, et hoolimata valitud õigusakti tüübist, ei kohaldata seda õigusakti olukordades, mida reguleerib direktiiv 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta[2], mis on ainus õiguslik vahend, mis annab õigusi ja paneb kohustusi nii asjaomasele riigi ametiasutusele kui ka migrandile. Neis olukordades, mis ei kuulu nimetatud direktiivi kohaldamisalasse, võimaldab Euroopa kvalifikatsiooniraamistik võrrelda kvalifikatsioone riiklike kvalifikatsioonisüsteemide / kvalifikatsiooniraamistike abil, mida kasutatakse liikmesriigis, kus migrant õppis ja (muus) liikmesriigis, kus kõnealune migrant töötab või õpib.

Kaaludes ülaltoodud võimaluste tugevaid ja nõrku külgi, valis hariduse ja kultuuri peadirektoraat neljanda võimaluse, mis võimaldab komisjonil – koostöös liikmesriikide ja tööturu osapooltega – tegeleda kindlakstehtud probleemidega ning leida sobivad lahendused. Kõnealune võimalus vastab kõige paremini liikmesriikide ja sidusrühmade ootustele. See tagaks parima aluse Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku tulemuslikule rakendamisele ja tegeliku lisaväärtuse saamisele, mida Euroopa mõõde võib kodanikele anda elukestva õppe ja liikuvuse valdkonnas kvalifikatsioonide ja kvalifikatsioonisüsteemide rakendamise kaudu.

[1] Teatis terminoloogia kohta on esitatud käesoleva dokumendi lõpus.

[2] ELT L 255, 30.9.2005, lk 22.