6. rõhutab territooriumit valdava riigi vastutust hoiatada ja võtta meetmeid tsiviilelanikkonna kaitseks,
kaasa arvatud laste harimise teel ning vastutust jagada eriteavet sõjast jäänud lõhkekehade ohvrite abistamisekohta;
7. nõuab, et ELi liikmesriigid viivitamatult võtaksid meetmeid tagamaks, et sõidukivastased maamiinid,
mis võivad lõhkeda inimese kohaloleku, lähedaloleku või kokkupuute tõttu tuleb hävitada;
8. kutsub üles kõiki kobarpomme kasutanud ELi liikmesriike andma abi puudutatud elanikkonnale; kut-
sub samuti komisjoni üles kõikide olemasolevate vahenditega suurendama rahalist toetust ühiskondadele jaüksikisikutele, kes on puudutatud lõhkemata kobarpommidest;
9. kutsub pädevaid komisjone üles hoolikalt jälgima ja osalema teatud tavarelvade lepingut käsitlevatel
koosolekutel, esitama raporteid liikmesriikide kobarpommide ja nendega seotud relvade alaste algatustekohta ja esitama raporteid muude selliseid relvi puudutavate rahvusvaheliste meetmete kohta;
10. teeb parlamendi presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, ühise
välis- ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, ELi liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO pea-sekretärile, Ameerika Ühendriikide presidendile ning kongressile.
P6_TA(2004)0049
Iraan
Euroopa Parlamendi resolutsioon Iraani kohta
Euroopa Parlament,
— võttes arvesse eelmisi resolutsioone Iraani kohta ja 10. märtsi 2004. aasta otsust (1) moodustada suhete
jaoks Iraaniga parlamentidevaheline delegatsioon;
— võttes arvesse ettekannet, mille esitas erireferent õiguse kohta mõtte- ja sõnavabadusele Ambeyi Ligabo
ÜRO inimõiguste komisjonile 12. jaanuaril 2004;
— võttes arvesse ELi-Iraani inimõigustealast dialoogi ja eriti dialoogi neljandat vooru, mis toimus
14. ja 15. juunil 2004 Teheranis ning kus Iraani valitsus väljendas oma kohustust tugevdada inim-õiguste ja õigusriigi põhimõtete austamist;
— võttes arvesse ELi suuniseid inimõigustealaste dialoogide kohta;
— võttes arvesse ELi eesistuja 18. juuli 2004. aasta avaldust Iraani kohta;
— nõustudes üldasjade ja välissuhete nõukogu 11. oktoobri 2004. aasta järeldustega (
2);
— võttes arvesse kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti ning ÜRO lapse õiguste konvent-
siooni, millega Iraan on ühinenud;
— võttes arvesse tõsiasja, et Iraan ei ole ikka veel naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimist
käsitleva konventsiooni liikmesriik ja et uus parlament lükkas tagasi sugupoolte võrdõiguslikkust käsit-leva õigusakti eelnõu;
— võttes arvesse parlamendi kodukorra artikli 115 lõiget 5;
A. arvestades, et olukord Iraanis peamiste kodanikuõiguste ja poliitiliste vabaduste teostamise osas on
käesoleva aasta veebruaris toimunud parlamendivalimistest saadik halvenenud, hoolimata Iraani valit-suse poolsetest kohustustest edendada neid universaalseid väärtusi;
(1) Vastuvõetud tekstid, P5_TA(2004)0166.
(2) 12770/04.C 174 E/190 ET 14.7.2005 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 28. oktoober 2004
B. olles mures kasvava arvu teadete pärast, mis puudutavad hukkamisi, mille täideviimisel ignoreeritakse
ilmselgelt rahvusvaheliselt tunnustatud kaitsemeetmeid, kaasa arvatud alaealiste õigusrikkujate hukka-misi;
C. olles mures, et viimastel kuudel on kasvanud ajakirjandusvabaduse vastu suunatud rünnakute arv
Iraanis;
D. võttes teadmiseks, et ÜRO erireferendi andmetel oli suletud väljaannete ning oma arvamuse rahumeelse
väljendamise eest vahistatud, vastutusele võetud ja süüdimõistetud inimeste arv juba aasta tagasi tundu-valt suurenenud;
E. võttes teadmiseks teated, et rahvuslik julgeolekunõukogu ja prokuratuur sekkuvad järjest enam otse
ajakirjandusse, et mõjustada edastatavate uudiste sisu, ning et provintsides on ajakirjanikke sunnitudvangistuse ähvardusel edastama uudiseid kindlal viisil;
F. olles eriti mures on-line-ajakirjanike hiljutiste vahistamiste pärast, kellest kaheksa –Omid Memarian,
Masoud Ghoreyshi, Javad Gholam Tamayomi, Reza Vatanikhah, Mehdi Derayati, Hanif Mazrooi,Shahram Rafihzadeh ja Rozbeh Mir Ebrahimi –on endiselt vangistuses;
G. olles mures teadete pärast, et rikkudes Iraani ja rahvusvahelist õigust, ei ole neile süüdistust ikka veel
esitatud, nende kinnipidamise koht on endiselt teadmata ning nende juurde ei lubata advokaate egapereliikmeid;
H. arvestades, et vastavalt teadetele filtreerivad Iraani võimud järjest enam Interneti-lehti ja blokeerivad
juurdepääsu mitmekümnele on-line-väljaandele ning poliitilistele, sotsiaalsetele ja kultuuriteemalistele
ajaveebidele; ning võttes arvesse, et represseerides Interneti vaba kasutamist, võtavad Iraani võimud
Iraani üldsuselt ainsa järelejäänud võimaluse pääseda juurde tsenseerimata infole;
I. tuletades meelde, et teised ajakirjanikud, nimelt Akbar Ganji, Hassan Yussefi Eshkevari, Hossein
Ghazian, Abbas Abdi, Reza Alidjani, Taghi Rahmani, Hoda Rezazadeh-Saber, Iraj Jamshidi ja EnsalfaliHedayat, on endiselt vangistuses ainult selle eest, et nad teostasid oma õigust sõnavabadusele;
J. arvestades, et Zahra Kazemi, kanada-iraani vabakutseline fotograaf, vahistati 23. juunil 2003, kui ta tegi
fotosid Teherani Evini vangla juures, ja suri 10. juulil 2003 peksmise tagajärjel saadud ajuverevalumitõttu;
K. arvestades, et ajakirjaniku ja inimõiguste aktivisti Emadeddin Baghi suhtes kehtestati reisikeeld, mis
takistab teda lahkumast Iraanist, et osaleda inimõigustealastel kohtumistel Euroopas, Kanadas jaAmeerika Ühendriikides, kus ta pidi saama autasu vapruse eest ülekohtuga võitlemisel;
L. rõhutades ÜRO erireferendi Ambeyi Ligabo järeldusi, mille kohaselt Iraani ajakirjandusseadus ja krimi-
naalseadustik ei vasta lubatavatele kitsendustele, mis on loetletud kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvus-vahelise pakti artikli 19 lõikes 3;
M. olles kohutatud 16-aastase Ateqeh Rajabi avalikust poomisest kaks kuud tagasi ja sügavalt mures teadete
pärast, et ainuüksi sellel viimasel aastal on surma mõistetud 25 alaealist;
N. tervitab Iraani võimude selgitust 13-aastase Zhila Izadi juhtumi kohta, kes väidetavalt mõisteti surma
kividega surnuks viskamise läbi ja kelle 15-aastasele vennale mõisteti 150 piitsahoopi, et mõlemad onilma kohtuasja jätkamata tingimusteta vabastatud;
1. mõistab teravalt hukka Ateqeh Rajabi hukkamise ning kõik teised lapsõigusrikkujate surmamõistmised
ja hukkamised Iraanis;
2. kutsub Iraani võime üles peatama viivitamatult kõik kividega surnuks viskamise katsed ja vältima
edasist surmanuhtluse rakendamist alaealiste suhtes; kordab oma üldist vastuseisu surmanuhtlusele ja loo-dab, et justiitsreform Iraanis lõpetab selle ebainimliku praktika;14.7.2005 ET C 174 E/191 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 28. oktoober 2004
3. kutsub Iraani võime üles esitama tõendeid selle kohta, et nad on valmis rakendama oma avalikult
deklareeritud moratooriumit kividega surnuks viskamise suhtes;
4. mõistab hukka hiljutised ajakirjanike omavolilised vahistamised ja kutsub võime üles vabastama kõik
vangid, kes on võetud vastutusele või mõistetud süüdi ajakirjanduse ja arvamusega seotud õigusrikkumiste
eest;
5. mõistab hukka reisikeelu, mis kehtestati ajakirjaniku ja inimõiguste aktivisti Emadeddin Baghi nagu ka
paljude teiste Iraani kodanike suhtes ning nõuab tungivalt, et Iraani võimud tühistaksid selle reisikeelu viivi-tamatult;
6. kutsub Iraani parlamenti üles kohandama Iraani ajakirjandusseadust ja kriminaalseadustikku kodaniku-
ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise paktiga ning eriti tühistama kõiki kriminaalsätteid, mis käsitlevad rahu-meelset arvamuse avaldamist, kaasa arvatud ajakirjanduses;
7. võtab teadmiseks, et ÜRO inimõiguste komisjoni erireferent õiguse kohta mõtte- ja sõnavabadusele,
erireferent kohtunike ja advokaatide sõltumatuse kohta ning piinamise erireferent väitsid, et menetlus Iraaniluureohvitseri vastu, keda süüdistati Kazemi tapmises ja kes mõisteti 24. juulil 2004 õigeks, ei vastanudõiglase kohtumõistmise rahvusvahelistele standarditele, kuna kohus eiras peamist tõendit;
8. kutsub riigikohut üles võtma ÜRO inimõiguste komisjoni erireferendi õiguse kohta mõtte- ja sõna-
vabadusele, erireferendi kohtunike ja advokaatide sõltumatuse kohta ning piinamise erireferendi avalduseteadmiseks ning tagama avatud ja õiglase kohtumõistmise;
9. nõuab tungivalt, et Iraani võimud austaksid kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti ning
ÜRO lapse õiguste konventsiooni, mis näevad ette, et surmanuhtlust ei määrata õigusrikkumiste eest, millesooritanud isikud olid õigusrikkumise toimepanemise ajal alla 18-aastased;
10. kutsub Iraani võime üles lõpetama ajakirjanike ja reformaatorite pereliikmete vahistamise praktika;
11. nõuab, et nõukogu eesistuja ja liikmesriikide diplomaatilised esindajad Iraanis asuksid kiiresti koos-
kõlastatult tegutsema eespool mainitud murede, eriti ajakirjanike viivitamatu vabastamise osas;
12. kutsub nõukogu üles esitama Euroopa Liidu nimel resolutsiooni inimõiguste halveneva olukorra
kohta Iraanis ÜRO Peaassamblee järgmisel istungjärgul;
13. väljendab lootust, et parlamentidevahelise delegatsiooni loomine suhete jaoks Iraaniga võimaldab
Euroopa Parlamendil osaleda konstruktiivsetes aruteludes Iraani parlamendi (Madjlis) ja Iraani kodanikuühis-konnaga inimõiguste ja teiste ühise huvi küsimuste üle;
14. kutsub nõukogu ja Euroopa Komisjoni üles jälgima täpselt arenguid Iraanis ning väljendama oma
tõsist muret inimõiguste rikkumiste pärast ELi-Iraani inimõiguste dialoogi raames;
15. teeb parlamendi presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja Euroopa
Komisjonile, ÜVJP kõrgele esindajale, ELi liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO inimõigustekomisjonile, Iraani Islamivabariigi riigikohtu esimehele ning Iraani Islamivabariigi valitsusele ja parlamendile.C 174 E/192 ET 14.7.2005 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 28. oktoober 2004