ET

Brüssel 31.7.2007

KOM(2007) 416 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

Aruanne põllumajanduse pikaajalise riikliku abiskeemi rakendamise kohta aastatel 2001–2005 Rootsi põhjapoolsetes piirkondades vastavalt komisjoni otsusele 2004/291/EÜ

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

Aruanne põllumajanduse pikaajalise riikliku abiskeemi rakendamise kohta aastatel 2001–2005 Rootsi põhjapoolsetes piirkondades vastavalt komisjoni otsusele 2004/291/EÜ

SISUKORD

1. Sissejuhatus (...)3

1.1. Taust (...)3

1.2. Üldpõhimõtted (...)3

1.3. Allpiirkonnad (...)4

1.4. Haldus ja kontroll (...)4

2. Põhjapiirkondade abikava rakendamine aastatel 2001–2005 (...)5

2.1. Komisjoni otsused (...)5

2.2. Rootsis väljamakstud abi (...)5

2.3. Ühenduse abi (...)6

2.4. 1.1. Toetatud tootmismahud (...)7

3. Põllumajanduse areng põhjapiirkondade abikavaga hõlmatud aladel (...)7

3.1. Toetatud mahud (...)7

3.2. Põhitoodete tootmise suundumused allpiirkondades (...)7

3.3. Muutused maakasutuses ja põllumajandusettevõtete struktuuris (...)9

3.4. Sotsiaalmajanduslik mõju (...)9

3.5. Mõju keskkonnaseisundile (...)10

3.6. Mõju toiduahelale (...)10

4. Järeldus (...)11

1. Sissejuhatus

1.1. Taust

Vastavalt Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi Euroopa Liiduga ühinemise akti artiklile 142 lubas komisjon Rootsil anda pikaajalist riiklikku abi selleks, et riigi põhjapoolsetes piirkondades säiliks põllumajanduslik tegevus. Seda abi, mida nimetatakse põhjapiirkondade abiks, antakse eelkõige kõnealuste piirkondade kliimaoludega looduslikult sobiva traditsioonilise esmatootmise ja -töötlemise säilitamiseks, põllumajandustoodete tootmise, turustamise ja töötlemise struktuuride parandamiseks, kõnealuste toodete müügi hõlbustamiseks ning keskkonnakaitse ja paikkonna säilimise tagamiseks.

Põhjapiirkondade abikavaga hõlmatud piirkonnad asuvad 62. paralleelist põhja pool ja mõnel kõnealusest paralleelist lõuna poole jääval lähialal, kus on võrreldavad ilmastikuolud, mis muudavad põllumajandusliku tegevuse eriti raskeks. Piirkondi määrates on arvesse võetud järgmisi tegureid: väike asustustihedus (maksimaalselt 10 inimest/km2), põllumajandusliku kõlviku osa alade kogupindalast (vähem kui 10 %) ning inimtoiduks ettenähtud kultuuride kasvatamiseks kasutatava põllumajandusmaa osa põllumajanduslikust kõlvikust. Praegune ala hõlmab kokku 355 017 hektarit põllumajanduslikku kõlvikut, mis moodustab kogu Rootsi põllumajanduslikust kõlvikust 11 %. [1]

Vastavalt artiklile 143 esitab komisjon aasta pärast ühinemist ja seejärel iga viie aasta tagant nõukogule aruande väljastatud lubade ja nende alusel antud abi tulemuste kohta. Eelmised aruanded esitati 1996. ja 2002. aastal.

Käesolev aruanne põhineb Soome ametiasutustelt korrapäraselt laekunud teabel. Ei ole tehtud järeldusi, kas kavaga ettenähtud eesmärgid saavutati. Komisjon on tellinud eraldi uuringu selle teema käsitlemiseks.

1.2. Üldpõhimõtted

Põhjapiirkondade abi on piirkondade järgi diferentseeritud ning seda antakse toodanguühikute alusel, võttes arvesse ühise turukorraldusega kehtestatud piiranguid. Tootmismahtude piirmäär on summeeritud riigi kogutasemena, samal ajal kui piirkondlikud tasemed on määratud selguse huvides. Abi ei tohi olla seotud tulevase tootmisega ega tuua kaasa tootmise kasvu või abi kogusumma suurenemist seoses võrdlusperioodil antava abiga.

Põhjapiirkondade abi on põllumajandus- ja aiandustootjatele antud lehmapiima, sigade, kitsede, põrsaste, munade, marjade ja köögiviljade eest. Lisaks antakse toetust lehmapiima transportimiseks tootmiskohast kogumiskeskusesse või esmatöötlushoonesse. Abi antakse kas loomade arvu või hektarite arvu järgi. Piimatootmise ja -transpordi toetuse puhul antakse abi tarnitud ja kogutud piimakoguse (kg) eest.

Toetuse määrad ning tootmiskogused arvutati 1994. aasta lehmapiima tootmise ning marjade ja köögiviljade tootmise kohta avaldatud riikliku statistika põhjal. Seda perioodi käsitati tulevasest ühinemisest mõjutamatuna ning samal ajal esindas see Rootsis pärast põllumajandussektori reformi 1990ndate alguses valitsenud olukorda. Samuti oli see esimene aasta, mil anti toetust marjade ja köögiviljade eest. Teiste tootmissektorite võrdlusperioodiks valiti 1993. aasta. Toetust saab maksta tootjale, kes (või kelle abikaasa) on vähemalt 18aastane ja kõige rohkem 65aastane. Abisaaja valduses peab olema vähemalt kolm hektarit haritavat maad või vähemalt pool hektarit aiakultuuride kasvatamiseks kasutatavat maad.

1.3. Allpiirkonnad

Rootsi on jagatud põllumajanduspoliitiliste toetuste ja programmide rakendamise eesmärgil allpiirkondadeks. Rootsi põhjapiirkond koosneb neljast allpiirkonnast, s.o 1., 2.a, 2.b ja 3. (vt joonist 1). Piirkonnad kajastavad looduslike olude ning tootmistingimuste erinevust.

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

(...PICT...)

Joonis 1. Põllumajandustoetuste piirkonnad (põhjapiirkondade abikava alla kuuluvad allpiirkonnad 1– 3)

1.4. Haldus ja kontroll

Rootsi põllumajandusamet haldab ja kontrollib piima, sigade ja munade tootmise jaoks antavat riiklikku toetust ning võtab vastu sellega seotud otsuseid. Toetusesaajate vastavust toetuste suhtes kohaldatavatele tingimustele kontrollitakse ühise põllumajanduspoliitika maksesüsteemi alusel. Kontrollimiseks kasutatakse ühtset haldus- ja kontrollisüsteemi ja vastavat karistuste süsteemi. Maakondade haldusasutuste tehtava kontrolli koordineerimise eest vastutab Rootsi põllumajandusamet. Loomade arvu alusel makstavate toetuste taotlustest kontrollitakse vähemalt 10 % ja pindalatoetuste taotlustest vähemalt 5 %. Kontrolli käigus avastatud suured kõrvalekalded tulenevad toetusesaajate piiratud arvust, seades tulemuste statistilise tähtsuse kahtluse alla.

Rootsi peab edastama komisjonile iga-aastase aruande antud abi mõjude kohta ning eelkõige abi saamiseks kvalifitseeruvas tootmises toimuvate ja vastavate meetoditega seotud suundumuste kohta, asjaomaste piirkondade majanduses esinevate suundumuste kohta ja mõjude kohta keskkonnakaitsele. Kõnealuse aruande ja muu kättesaadava teabe alusel kontrollib komisjon rakendamise vastavust asjaomastele sätetele.

2. Põhjapiirkondade abikava rakendamine aastatel 2001–2005

2.1. Komisjoni otsused

Rootsi põhjapiirkondade abikava kiideti heaks komisjoni 28. veebruari 1996. aasta otsusega 96/228/EÜ. Kõnealust otsust on muudetud kolm korda.

Esimestel aruandlusperioodidel korrigeeriti otsuse 97/557/EÜ muudatustega mõned olulised vead, võimaldati maksta piimatoetust põllumajandusettevõtte tasandil kogu piimakoguse eest vastavalt määruse (EMÜ) nr 3950/92 artikli 2 lõikele 1 ning suurendati pisut sealiha eest makstavat toetust (andmete täpsustamise tulemusel).

Otsusega 2000/411/EÜ tehtud muudatustega muudeti osa piimatoetusest transporditoetuseks, vähendades seeläbi piima kogutoetust, kuid säilitades kokkuvõttes eelarvelise neutraalsuse. Sihttasemete ja tulemuste võrdlemise tulemusel ühendati sihttasemed nuumsigade, emiste ja munakanade puhul.

Otsusega 2004/291/EÜ, mis jõustus tagasiulatuvalt 1. jaanuaril 2003, suurendati üldist sihttaset 318,67 miljoni Rootsi kroonini. Kõigis piirkondades suurendati põrsaste toetust ning 1. piirkonnas suurendati piimatootmise ja kitsede toetust. Tootmise sihttasemed kilogrammides või peades tühistati ning sellest kuupäevast alates kehtib Rootsi otsuse kohaselt ainult üks sihttase miljonites Rootsi kroonides aasta kohta.

2.2. Rootsis väljamakstud abi

Tabelis 1 on esitatud ülevaade 2001. ja 2005. aastal antud põhjapiirkondade abist võrrelduna sihttasemega. Perioodi lõpuks oli ära kasutatud 92 % lubatud abist. Eraldatud abisumma on kõigis sektorites olnud lubatavast summast väiksem. Erandiks on munatootmise toetus, mis ületas lubatud summasid 2003., 2004. ja 2005. aastal. See tulenes 2002. aastal kehtestatud suurematest toetussummadest. Lubatud määrade ületamine siiski väheneb ning oli 2005. aastal ainult 10 % (tabel 1).

Tabel 1. Põhjapiirkondadele aastatel 2001–2005 antud abisummad

Toode | aastal antud abi kogusumma miljonites Rootsi kroonides | aastal antud abi kogusumma miljonites Rootsi kroonides | aastal lubatud põhjapiirkondade abi miljonites Rootsi kroonides |

Piim* | 265.29 | 256.97 | 275.87 |

Nuumsead | 11.96 | 12.63 | 14.17 |

Emised | 1.43 | 1.85 | 4.40 |

Munakanad | 1.80 | 2.64 | 2.40 |

Kitsed | 0.99 | 0.96 | 1.20 |

Lehmapiima transport | 17.48 | 16.51 | 18.60 |

Marjad ja köögiviljad | 1.05 | 1.25 | 2.03 |

KOKKU | 300.00 | 292.81 | 318.67 |

* otsemüügi kvoodiga piim |

2.3. Ühenduse abi

Lisaks põhjapiirkondade abikavale antakse toetatavate piirkondade põllumajandusele abi ka EU rahastatavate vahendite, näiteks kahe samba programmide alusel ühise põllumajanduspoliitika raames. Teise samba meetmetest on toetatava piirkonna põllumajandussektori jaoks erilise tähtsusega ebasoodsamate piirkondade ja põllumajanduse keskkonnameetmete toetused. Need toetused on ajavahemikul 2001–2005 suurenenud 10 % (Tabel 2).

Tabel 2. 2001. ja 2005. aastal antud ebasoodsamate piirkondade ja põllumajanduse keskkonnameetmete toetused

Aasta | Ebasoodsamate piirkondade hüvitis, miljonites Rootsi kroonides | Põllumajanduslikud keskkonnatoetused, miljonites Rootsi kroonides | Kokku miljonites Rootsi kroonides |

2001 | 292.66 | 372.32 | 664.98 |

2005 | 305.88 | 428.2 | 734.08 |

2.4. Toetatud tootmismahud Toodetud piimakogused on vähenenud ja see on mõjutanud ka transporditoetuse summasid. Ka kitsede, emiste ja põrsaste tootmises on märgatav sama tendents. Nuumsigade ja munakanade tootmine on alates 2002. aastast järk-järgult kasvanud. Ka toetatav puuviljade ja marjade kasvupind on suurenenud, mis viitab suurenenud tootmisele, kuid see on endiselt oluliselt allpool sihttasemeid.

Tabel 3a. 2001. ja 2005. aasta kogumahud

Toode | Toetatavate loomade arv hektari kohta, 2001 | Toetatavate loomade arv hektari kohta, 2005 | Aasta sihttasemed |

Piim (t)* | 458 670 | 437 496 | Ei kohaldata |

Tapasead | 97 940 | 99 691 | Ei kohaldata |

Emised | 3 706 | 3 235 | Ei kohaldata |

Munakanad | 208 256 | 243 522 | Ei kohaldata |

Sigade, emiste ja kanade loomühikuid kokku | 13 100 | 13 472 | 16 532 |

Kitsed | 2 299 | 2 090 | 2 577 |

Marjad ja köögiviljad | 387 | 445 | 750 |

Tabel 3b. 2001. ja 2005. aastal makstud transporditoetus

Toode | 2001.aastal makstud transporditoetus, miljonites Rootsi kroonides | 2001. aastal makstud transporditoetus, miljonites Rootsi kroonides | 2005. aasta sihttasemed |

Transporditoetus, lehmapiim | 17.48 | 16.51 | 18.60 |

3. Põllumajanduse areng põhjapiirkondade abikavaga hõlmatud aladel

Tulemused põhinevad Rootsi ametiasutuste poolt ühinemisakti artikli 143 lõike 2 kohaselt saadetud teabel.

3.1. Toetatud mahud

Toodangu kogumahud vähenesid toetuspiirkonnas kuni 2004. aastani, mil see suundumus muutus vastupidiseks. Piimatootmine tasandus ja tapasigade ning puuviljade ja marjade tootmine kasvas. Kuid 2005. aastal toodangu kogumaht siiski vähenes, võrreldes eelmise aastaga ja seda peamiselt piimatootmise vähenemise tõttu.

3.2. Põhitoodete tootmise suundumused allpiirkondades

Piim

Rootsi põhjapoolsete piirkondade peamine põllumajandustoode on piim, mis moodustab 70 % piirkonna põllumajandusliku tootmise koguväärtusest. Tabelis 4 antakse ülevaate muutustest piima tootmismahtudes (t) eri allpiirkondades. Tootmine tervikuna on pisut vähenemas, mis tuleneb peamiselt väiksemate tootjate lahkumisest sektorist. Toetuspiirkonnas toodetakse 14 % Rootsis toodetavast piimast. jaanuarist 2005 jõustunud piirkondade koosseisu muudatused muutsid mitme valla kuuluvust piirkonda, kuna need kanti 2b allpiirkonnast 2a allpiirkonda. Selle tulemusel ületati 2005. aastal 2a allpiirkonna suhtes kehtestatud sihttase 7 miljoni Rootsi krooni võrra, mis moodustas toetuspiirkonnas toodetava piima kogutoodangust 2,6 %. Kõnealune alade ümbermääramine selgitab tootmise erinevusi 2a ja 2b allpiirkonnas (tabel 4).

Piimatoodangu vähenemine on olnud palju väiksem kui põllumajandusettevõtete arvu vähenemine, mis kajastab kogu perioodi jooksul nii piirkonnas kui kogu riigis toimunud struktuurilisi kohandusi. Aruandlusperioodi jooksul on piimatootjate arv piirkonnas vähenenud 2225-lt 1662-le, mis tähendab piirkonnas tegutsevate piimatootmisettevõtete arvu vähenemist 25 %, samal ajal kui kogu riigi piimatoomisettevõtete arv vähenes 28 %. Kui võrrelda põllumajandusettevõtete suurust lehmade keskmise arvu järgi ettevõttes, on ettevõtete suuruse kasv riigis tervikuna kiirem kui kõnealuses piirkonnas. Toodangustatistika ei ole veel täielik, kuid hinnangute järgi on sektori tootlikkus toetuspiirkonnas tootmise tõhususe suurenemisest hoolimata langenud.

Tabel 4. Allpiirkondade osa piimatootmises (t) 1996. aastal ning aastatel 2001–2005

Abipiirkond/ Aasta | 1996 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Muutus 2001– 2005 (%) |

1 | 53930 | 47 179 | 45 427 | 43 817 | 43 253 | 41 703 | – 12 % |

2a | 209498 | 216 639 | 217 719 | 218 592 | 220 676 | 230 181 | + 6 % |

2b | 118 970 | 116 050 | 116 926 | 114 797 | 114 299 | 90 596 | – 22 % |

3 | 88 458 | 78 802 | 75 136 | 72 828 | 71 862 | 69 017 | – 12 % |

1–3 | 470 856 | 458 670 | 455 208 | 450 065 | 450 091 | 431 496 | – 6 % |

Rootsi | 3 258 000 | 3 290 000 | 3 226 000 | 3 206 000 | 3 229 000 | 3 163 000 | – 4 % |

Nuumsead ja emised

Piimatoodete ja veiseliha järel on nuumsead ja põrsad Põhja-Rootsi tähtsuselt kolmas tooterühm ning nuumsigade eest makstav toetus on abikavas suuruselt teine. Ülejäänud riigiga võrreldes on aga tootmise maht väike. Toetuspiirkondades peetavate emiste arv moodustas aastatel 1995–2004 riigis peetavate emiste koguarvust pisut üle 3 %. Toetatavate nuumsigu kasvatavate põllumajandusettevõtete arv on vähenemas, olles langenud 2001. aasta 121-lt 2005. aasta 101-le, kuid toodang on pisut kasvanud, mis kajastab struktuurilisi kohandusi. Emiste ja põrsaste toodang on siiski langemas nii põllumajandusettevõtete kui loomade arvu poolest.

Erinevaid allpiirkondi vaadates on näha, et 3. piirkonnas on nuumsigade ja emiste arv oluliselt vähenenud. ja 2. piirkonnas on märgatav vastupidine tendents, kus sigade arv on kõnealuse perioodi jooksul kasvanud. Toetuspiirkonnas tervikuna on kogutoodang jäänud peaaegu samaks (Tabel 5).

Tabel 5. Toetatavate nuumsigade ja emiste arv, 2001–2005

Abipiirkond/ Aasta | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Muutus 2001–2005 (%) |

1 | 883 | 613 | 614 | 1 087 | 1 390 | + 57 % |

2 | 82 593 | 77 431 | 73 119 | 83 054 | 86 378 | + 4 % |

3 | 18 170 | 18 122 | 15 137 | 14 646 | 15 158 | – 17 % |

1–3 | 101 646 | 96 166 | 88 870 | 98 787 | 102 926 | + 1 % |

3.3. Muutused maakasutuses ja põllumajandusettevõtete struktuuris

Põhja-Rootsi põllumajandus koosneb peamiselt väikestest põllumajandusettevõtetest, kes tegelevad peamiselt loomakasvatusega. Nagu ülejäänud riigis on ka kõnealuses piirkonnas siiski toimumas pidevad struktuurilised kohandused, mille käigus väheneb põllumajandusettevõtete arv, seda eelkõige piimatootmissektoris. Toetuspiirkonnas on kirjeldatud kohandumine mastaabisäästu saavutamiseks siiski aeglasem kui ülejäänud riigis. Rootsis on võrreldes 1995. aastaga 2004. aastal alles 71 % põllumajandusettevõtetest. Toetuspiirkonnas on alles jäänud väiksem osa põllumajandusettevõtteid ning see osa ulatub 47 % 1. piirkonnas kuni 63 %-ni 3. piirkonnas. Umbes viiendik põllumajandusettevõtetest asub toetuspiirkondades.

Põllumajandusettevõtete transpordikulud kasvavad põldudevaheliste vahemaade tõttu. Loodusliku maastiku pärast ei ole võimalik rajada suuri katkematuid ja ühendatud põlde. Põllutükkide suurused on väikesed ning samal ajal on põllumajandusliku maa osa kogupindalast suhteliselt väike.

Põllumajandusettevõtete arvu vähenemine asendus 2005. aastal ühise põllumajanduspoliitika reformi tulemusel tõusuga, mille tagajärjel kasvas nii ettevõtete arv kui pindala. Põllumajandustootjate sektoris ei ole siiski toimunud tõelisi struktuurilisi kohandusi; muutused arvudes tulenevad uutele abikõlblikkuskriteeriumidele vastavate aladega põllumajandusettevõtte määratluse muudatusest.

Tabel 6. Ettevõtete arv eri allpiirkondades ja kogu Rootsis

Piirkond/ Aasta | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Muutus protsentides 2001-2004 | Muutus protsentides 2001–2005 |

1 | 1 661 | 1 537 | 1 400 | 1 374 | 2 106 | – 17 | + 26 |

2a | 4 856 | 4 462 | 4 093 | 4 010 | 5 179 | – 17 | + 7 |

2b | 3 498 | 3 180 | 2 883 | 2 786 | 3 726 | – 20 | + 7 |

3 | 3 330 | 3 133 | 2 886 | 2 810 | 3 661 | – 16 | + 10 |

1–3 | 13 345 | 12 312 | 11 262 | 10 980 | 14 672 | – 18 | + 10 |

Rootsi | 74 195 | 70 914 | 66 780 | 65 801 | 74 863 | – 11 | + 1 |

Kümnendik Rootsi põllumajandusmaast asub 1.–3. piirkonnas. Põllumajandusmaa suurus on vähenenud vähem kui ettevõtete arv, mis näitab, et allesjäänud põllumajandustootjad on kasvanud suuremaks. Toetuspiirkondades on aastatel 1995–2004 kasutuselt kõrvaldatud 6–15 % põllumajandusmaast. Võrdlus 2005. aastaga ei ole eespool osutatud ühise põllumajanduspoliitika reformi tagajärgede tõttu kasulik.

Põhjapoolsetes piirkondades on nii tööjõukulu kui põllumajanduslike ehitiste maksumus peamiselt ühe piimalehma kohta tehtava suurema tööhulga tõttu tavaliselt suuremad. Üks suurema tööjõukulu põhjuseid on, et laudad on väiksemad ning farmide ehitus ja kliimaolud on vähemsoodsad. See toob omakorda kaasa väiksema saagi ja tööjõumahuka söödatootmise põllumajandusettevõtetes.

3.4. Sotsiaalmajanduslik mõju

Nii Rootsis tervikuna kui ka toetuspiirkondades on põllumajandusega tegelevate inimeste arv suhteliselt kiiresti vähenemas. Toetusega hõlmatud piirkonna allpiirkondade vahelised erinevused on mõõdukad. Teiste sektorite puhul peale põllumajanduse on suundumus põhjapoolsetel aladel pisut negatiivsem. Rahvastiku juurdekasv on põhjapiirkondades palju väiksem kui kogu ülejäänud Rootsis. Aastatel 1995–2004 kasvas Rootsi rahvastik 4 % võrra, toetuspiirkondade rahvastik aga kahanes 5 % võrra (Tabel 7).

Rootsi majandusgeograafia on tõeliselt heterogeenne ning tugevaimate ja nõrgimate valdade arengus on suured erinevused. Rahvastiku väikese juurdekasvu ja väikese keskmise palga kombinatsioon tähendab Põhja-Rootsi suhteliselt nõrka ostujõudu. See omakorda piirab kaubandust ja teenuseid, mis sõltuvad sageli lähipiirkonna turgudest. Teatavates piirkondades on seda võimalik hüvitada suure külastajate ja turistide hulgaga, näiteks mõnedel mägistel aladel.

Tabel 7. Maapiirkonna muutused 1.–3. toetuspiirkonnas, võrreldes ülejäänud riigiga

Näitajad | Toetuspiirkonnad 1–3 | Ülejäänud Rootsi |

Rahvastiku suuruse muutus 1995–2005 | –5% | 4% |

Töötavate inimeste arvu muutus 1995–2004 | 1% | 10% |

Põllumajanduse, metsanduse, jahinduse ja kalandusega tegelevate inimeste arvu muutus 1995–2003 | –19% | –20% |

Piirkondliku kogutoodangu muutus 1995-2003 | 8% | 29% |

3.5. Mõju keskkonnaseisundile

Kõige käegakatsutavam ja põhjapoolsete piirkondade inimeste elusid enim mõjutav keskkonnamuutus on ehk maastiku muutumine, mis avaldub haritava maa ja talumaa pindala muutuses paari viimase aasta jooksul. Ajavahemikul 1999–2003 vähenes 1.–3. toetuspiirkonnas karjamaa pindala 13 %.

Toetuspiirkondade põllumajandustavasid iseloomustab vähem intensiivne tootmine ning maad kasutatakse peamiselt heina- ja karjamaadena. Nimetatud asjaolust ja geograafilisest asukohast tingituna on põllumajandusliku tegevuse negatiivne keskkonnamõju väiksem kui riigi teistes piirkondades. Põhiliselt tegeldakse rohumaaviljelusega, mis põhineb peamiselt vähesele väetiste ja taimekaitsevahendite kasutamisele. Ka kliimatingimused soodustavad vähemat taimekaitsevahendite kasutamist. Suhteliselt suurel osal maast, s.o 32,6 %-l kogu haritavast maast viljeldakse mahepõllundust.

Üldiselt võib väita, et tendents väiksema arvu suuremate üksuste poole, mida võime näha ka toetuspiirkonnas, ei ole keskkonnale alati kasulik. Tänapäevased piimatootmissüsteemid, mida kasutatakse rohkem suurtes põllumajandusettevõtetes kui väikestes, põhinevad sageli vähesel karjatamisel. Karjatamine on tähtis bioloogilise mitmekesisuse ja avatud maastiku säilitamise viis.

3.6. Mõju toiduahelale

Rootsi põllumajandusturu peamine probleem on suhteliselt suured transpordikulud, mis tulenevad pikkadest vahemaadest ja väikese rahvaarvu tõttu suhteliselt väikestest turgudest. See kehtib eeskätt põhjapoolsete piirkondade kohta. Konkurentsivõime parandamiseks on tapamajade ja meiereide hulk toetuspiirkondades vähenenud ning tootmine kontsentreerunud. Toiduainetööstuse ettevõtete arvu vähenemine on suurendanud põllumajandustootjate ja käitiste vahelisi vahemaid ning seega ka transpordikulusid.

4. Järeldus

Käesolevas aruandes antakse ülevaade väljastatud lubadest ning saavutatud tulemustest. Aruanne on koostatud Rootsi ametiasutuste poolt ühinemisakti artikli 143 lõike 2 kohaselt esitatud andmete alusel. Aruande põhjal on peamised tunnusjooned järgmised:

(1) Enamikus põhjapiirkondade abi saavatest sektoritest ei ületatud hindamisperioodil lubatud tootmise kogumahtusid ega abisummasid, v.a munatootmises (munakanad), kus 2003., 2004. ja 2005. aastal ületati nii tootmismahtusid kui abisummasid.

(2) Üldiselt ei kaldu põllumajandussektori struktuuriline areng kõrvale kõnealuse sektori arengust riigis tervikuna.

(3) Asjaomase liikmesriigi tehtud kontrollimistest ilmnevad mõningad kõrvalekalded. Tuleb siiski märkida, et kontrolli valim on väga piiratud, mis suurendab tulemuste statistilist määramatust. Komisjonile on esitatud ühinemisaktiga ettenähtud aruanded.

(4) Põhjapiirkondade abikava eesmärk on tagada kõnealuses piirkonnas põllumajandustegevuse säilimine. Seda, kas põhjapiirkondade abikavaga on see eesmärk saavutatud, on keeruline kontrollida, kuna piirkonnas rakendatakse ka teisi põllumajandusele suunatud abikavasid. Kõnealust kava koos selle maksete, üksiksummade ja allpiirkondade määramisega ei ole selle algatamise järel kordagi kontrollitud. Seetõttu on komisjon tellinud uuringu, et saada üksikasjalikum ülevaade kavast ja selle tõhususest ning rakendamise eesmärgipärasusest ajavahemikul 1995–2005. Uuringu puhul tuleb silmas pidada ka ühise põllumajanduspoliitika reformi. Kõnealuse uuringu tulemused avaldatakse 2007. aasta sügisel ning neid kasutatakse põhjapiirkondade abikava edasiseks arendamiseks.

Rootsi ametiasutuste antud teabe põhjal leiab komisjon, et üldiselt on Rootsi asutused kohaldanud komisjoni otsuseid 2000/411/EÜ ja 2004/291/EÜ (põhjapiirkondadele antava abi kohta) õigesti.

[1] Põllumajandusliku kõlviku mõiste määratluse muutmise tõttu on see arv võrreldes eelmise aruandega vähenenud. Põllumajanduslikku kõlvikusse arvestatakse ainult talud, millel on üle kahe hektari maad.

--------------------------------------------------