[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 23.3.2011

KOM(2011) 146 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate ELi riigiabi eeskirjade uuendamine

1. Sissejuhatus

Käesoleva teatise eesmärk on algatada sidusrühmade ja teiste institutsioonidega poliitiline arutelu üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade paketi (nn Altmarki-järgse paketi) eeloleva läbivaatamise üle.

Pakett sisaldab 2005. aastal vastuvõetud mitmesuguseid meetmeid, eelkõige üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevat otsust[1] ja üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevat raamistikku,[2] milles komisjon selgitab riigiabi käsitlevate aluslepingu artiklite, st Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 106 ja 107 kohaldamist üldist majandushuvi pakkuvate teenuste eest makstava hüvitise suhtes.

Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlev raamistik aegub 2011. aasta novembris. Nii kõnealuses otsuses kui ka raamistikus on nähtud ette asjaomaste eeskirjade hindamine, mille aluseks on ulatuslik konsulteerimine. Komisjon alustas läbivaatamist juba 2008. aastal. Samal ajal avaldavad komisjoni talitused aruande, milles kirjeldatakse komisjoni praktikat praegu kehtivate eeskirjade kohaselt ning arutelu käigus esilekerkinud peamisi teemasid.

Paketi läbivaatamist tuleb vaadelda avalike teenuste valdkonnas seatud komisjoni laiemate eesmärkide kontekstis. Teatises „Ühtse turu akt”[3] võttis komisjon endale kohustuse (ettepanek nr 25) võtta 2011. aastal vastu teatis üldhuviteenuste kohta ja asjakohane meetmekava, milles rõhutatakse, et EL ja liikmesriigid peavad tagama, et avalike teenuste osutamine asjakohasel tasemel muutub lihtsamaks, nende rahastamiseeskirjad on selged, nende kvaliteet on võimalikult kõrge ja need on kõigile kättesaadavad.

2. Avalike teenuste tähtsus ELis

Avalikel teenustel (aluslepingutes kasutatakse üldiselt terminit „üldist majandushuvi pakkuvad teenused”) on liidu ühiste väärtuste seas oluline koht[4]. Kõnealuste teenustega edendatakse sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, suurendatakse inimeste heaolu kõikjal ELis ning antakse oluline panus Euroopa majanduslikku arengusse. Avalikud teenused võivad endast kujutada laiemale avalikkusele suunatud kaubanduslikke teenuseid (võrgutööstus – nt postiteenused, energiavarustus, elektroonilised sideteenused või ühistransporditeenused), aga ka mitmesuguseid tervishoiu- ja sotsiaalteenuseid[5] (nt teenuseid eakatele ja puudega inimestele).

Lissaboni lepingus tunnistatakse avalike teenuste tähtsat rolli, kuid märgitakse samas ka nendega seotud erinevusi Euroopa ühiskonnamudelis. See kahetine lähenemine peegeldub aluslepingutele lisatud uues protokollis nr 26, mille kohaselt liidu ühiste väärtuste hulka kuulub eelkõige:

kõrge kvaliteet, ohutus ja vastuvõetav hind, võrdne kohtlemine ning üldise juurdepääsu ja kasutajate õiguste edendamine

ning

riiklike, piirkondlike ja kohalike asutuste [ …] laiaulatuslik suvaõigus osutada, tellida ja korraldada [üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid] .

ELi toimimise lepingu artikli 14 kohaselt hoolitsevad liit ja liikmesriigid volituste ja pädevuse piires selle eest,

et niisugused teenused toimiksid põhimõtete ja tingimuste ning eelkõige majandus- ja rahandusalaste tingimuste alusel, mis võimaldavad neil täita oma ülesandeid ,

ning nimetatud artikliga luuakse uus õiguslik alus Euroopa Parlamendile ja nõukogule, et komisjoni ettepanekul võtta vastu eeskirjad, millega kehtestatakse osutatud põhimõtted ja tingimused.

Sellega seoses tuleb märkida, et ELi toimimise lepingu artikkel 14 ei piira konkurentsieeskirjade kohaldamist üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes[6]. Eelkõige ELi toimimise lepingu artiklite 106 ja 107 alusel tuleb kontrollida riigiabieeskirjade järgimist, kui ametiasutused maksavad hüvitist üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest, välja arvatud juhul, kui on täidetud Euroopa Kohtu Altmarki kohtuotsuses sätestatud neli kumulatiivset tingimust[7]. Käesoleva teatise eesmärk on käsitleda ainult nende üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade uuendamist, mis komisjon on vastu võtnud artiklite 106 ja 107 kohaselt.

ELi konkurentsieeskirju ei kohaldata siiski kõikide üldhuviteenuste suhtes, vaid ainult niisuguste teenuste suhtes, mis on oma olemuselt majanduslikud – st üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes. Üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused, mis võivad olla oma olemuselt nii majanduslikud kui ka mittemajanduslikud, kuuluvad ELi konkurentsialaste õigusaktide reguleerimisalasse ainult siis, kui tegemist on majanduslike teenustega[8]. Lisaks sellele on protokolli nr 26 artiklis 2 sätestatud, et

[a]luslepingute sätted ei mõjuta mingil moel liikmesriikide pädevust osutada, tellida ja korraldada majandushuvi mitte pakkuvaid üldhuviteenuseid .

Tegevused, mida ei peeta konkurentsieeskirjade kohaldamisel majandustegevuseks, on näiteks aeronavigatsiooni ohutuse tagamine[9] või saastevastane järelevalve,[10] sest nimetatud tegevused on seotud riigi õigustega ja riigi kohustuste täitmisega elanike ees[11]. Samuti ei peeta konkurentsieeskirjade kohaldamisel majandustegevuseks eranditult sotsiaalse eesmärgiga kohustuslike sotsiaalkindlustusskeemide haldamist[12].

[pic]

Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutajate suhtes kohaldatakse üldisemalt ainult konkurentsieeskirju ja eelkõige riigiabieeskirju, kuivõrd kõnealuste eeskirjade kohaldamine ei takista teenuseosutajat täitmast oma kohustusi. ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 on sätestatud, et

ettevõtjad, kellele on antud üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamine või kes on fiskaalmonopolid, alluvad aluslepingute eeskirjadele, eriti konkurentsieeskirjadele niivõrd, kuivõrd nimetatud eeskirjade kohaldamine juriidiliselt ega faktiliselt ei takista nendele määratud eriülesannete täitmist .

3. AVALIKE TEENUSTE RAHASTAMINE JA RIIGIABI KONTROLL

Avalike teenuste osutamisel on oluline tegur hüvitis, mida ametiasutustel võib olla vaja maksta teenuseosutajatele ülesannete täitmise eest. Hüvitise tähtsus on eriti ilmne majandus- ja finantskriisi ajal. Kriis on mõjutanud paljusid Euroopa Liidu elanikke ja muutnud nad sõltuvamaks kvaliteetsetest avalikest teenustest. Samuti keskendutakse mitmes ELi liikmesriigis praegu riigieelarve defitsiidi vähendamiseks tehtavate jõupingutuste tõttu üha enam riiklike kulutuste majanduslikule tulemuslikkusele ja vajadusele suurendada tootlikkust.

ELi toimimise lepingu artikli 106 kohaselt on komisjoni ülesanne kontrollida, kas niisugune hüvitis sobib kokku konkurentsieeskirjadega.

Kuid mitte alati ei saa pidada majandusliku iseloomuga avalike teenuste rahastamist riigi poolt riigiabiks. Euroopa Kohtu Altmarki kohtuasjas[13] tehtud otsuse kohaselt ei ole tegemist riigiabiga, kui 1) avaliku teenindamise kohustused on täpselt kindlaks määratud; 2) parameetrid, mille alusel hüvitis arvutati, on eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud; 3) avalike teenuste eest makstav hüvitis katab ainult kulud ja mõistliku kasumi ning 4) kui avaliku teenindamise kohustust täitev ettevõtja valitakse avalikus hankemenetluses, mis võimaldab valida kandidaadi, kes suudab osutada kõnealuseid teenuseid ühiskonna jaoks kõige madalamate kulutustega, või hüvitise kindlaksmääramiseks kasutatakse asjaomases sektoris tegutseva hästi korraldatud juhtimisega keskmise ettevõtja kulude analüüsi. Kui üks nendest kumulatiivsetest tingimustest ei ole täidetud, võib riigi sekkumist käsitada riigiabina ning sellest tuleb põhimõtteliselt teatada Euroopa Komisjonile, kes annab oma hinnangu.

Kontrollides, kas üldist majandushuvi pakkuvate teenuste hüvitamisel on tegemist riigiabiga, on õiguslik alus ELi toimimise lepingu artiklid 106 ja 107[14]. Paketis, eelkõige üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevas otsuses ja asjaomases raamistikus, on selgitatud riigiabi eeskirjade kohaldamist üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes. Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevas otsuses täpsustatakse tingimused, mille korral on avaliku teenindamise kohustuse eest ettevõtjatele makstav hüvitis kooskõlas riigiabi eeskirjadega ning sellest ei pea komisjonile teatama. Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevas raamistikus määratakse kindlaks tingimused, mille korral saab komisjon heaks kiita otsuse reguleerimisalasse mitte kuuluva hüvitise.

Pärast jõustumist 2005. aastal on üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlev otsus ja asjaomane raamistik olnud tähtsaimad dokumendid, mille alusel komisjon on hinnanud arvukaid üldist majandushuvi pakkuvate teenustega seotud riigiabi juhtumeid. Lisaks üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevale otsusele ja asjaomasele raamistikule on mitmes valdkonnas kehtestatud valdkondlikud riigiabi eeskirjad[15].

Kõnealuse paketi läbivaatamine kuulub komisjoni 2011. aasta tööprogrammi[16]. Läbivaatamist mainis president Barroso ka Euroopa Parlamendi liikmetele peetud kõnega kaasnenud kirjas, mis käsitles olukorda liidus[17].

4. ÜLDIST MAJANDUSHUVI PAKKUVATE TEENUSTE SUHTES KOHALDATAVATE RIIGIABI EESKIRJADE LÄBIVAATAMINE

Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade muutmise üldine eesmärk on suurendada nimetatud teenuste panust Euroopa Liidu majanduse taastamises. Liikmesriigid peavad tagama teatavad teenused vastuvõetavatel tingimustel kogu elanikkonnale (nt haiglad, haridus, sotsiaalhoolekanne, aga ka side, energia ja transport). Riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud asutused vastutavad üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise, tellimise ja korraldamise eest ning kõnealustel asutustel on nimetatud valdkonnas laiaulatuslik suvaõigus. Samal ajal on selleks, et tagada ELi konkurentsivõime ja liikmesriikide majanduslik ühtekuuluvus, oluline riigi vahendite tõhus kasutamine üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamiseks. Tõhusad ja kvaliteetsed avalikud teenused on ELis majanduskasvu ja töökohtade loomise lähtekohaks. Eelkõige just sotsiaalteenused aitavad vähendada kriisi sotsiaalset mõju.

4.1. Konsulteerimise tulemused

Kooskõlas üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva otsuse artikliga 9 ja üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva raamistiku punktiga 25 on komisjon korraldanud ulatusliku konsulteerimise ning saanud teavet liikmesriikidelt ja muudelt sidusrühmadelt riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta kõnealuses valdkonnas.

- 2008. ja 2009. aastal palus komisjon liikmesriike esitada aruanne praeguse paketi kohaldamise kohta. Aruannetest selgub, et üldiselt suhtusid liikmesriigid paketti positiivselt ja hindasid sellega kaasnenud õiguskindlust. Liikmesriigid ei pea vajalikuks paketi täielikku muutmist, vaid läbi tuleks vaadata ainult teatavad sätted, et parandada vastavust riigiabi eeskirjadele eri tasandi valitsusasutustes.

- 2010. aastal algatas komisjon paketi kohaldamise üle üldsusega konsulteerimise. Konsulteerimine pakkus huvi paljudele organisatsioonidele. Komisjon sai rohkem kui 100 vastust. Avaldatud arvamused erinevad üksteisest märkimisväärselt, sõltuvalt asjaomase organisatsiooni liigist ja tegevusest. Vastused on üldjoontes kooskõlas liikmesriikide poolt oma aruannetes varem väljendatuga.

Samal ajal avaldavad komisjoni talitused aruande, milles kirjeldatakse komisjoni praktikat praegu kehtivate eeskirjade kohaselt ning arutelu käigus esilekerkinud peamisi teemasid.

Konsulteerimise käigus leidis kinnitust seisukoht, et olemasolevad õigusaktid olid Altmarki kohtuotsust arvesse võttes vajalikud ja asjakohased. Pärast jõustumist on neid kohaldatud paljude riigiabi juhtumite suhtes. Samuti näitas konsulteerimine, et teatavates valdkondades (nt sotsiaalteenuste sektoris) ei ole paketti alati kasutatud nii, nagu kavandatud oli. Selle põhjuseks võib olla nii asjaomaste ametiasutuste vähene teadlikkus kui ka olemasoleva paketi keerukus.

Paljud sidusrühmad on arvamusel, et olemasolevad õigusaktid on andnud panuse üldeesmärgiks olnud õiguskindluse tagamisse. Konsulteerimise käigus aga selgus ka, et arenguruumi veel on. Eelkõige on vaja selgemaid, lihtsamaid, proportsionaalsemaid ja tõhusamaid vahendeid, et tagada eeskirjade lihtsam kohaldamine ja edendada nii kvaliteetsete üldist majandushuvi pakkuvate teenuste tõhusamat osutamist ELis elavatele inimestele.

4.2. Reformi kesksed põhimõtted

Nende eesmärkide saavutamiseks kavatseb komisjon uuenduste elluviimisel lähtuda kahest kesksest põhimõttest:

- selgitamine : komisjon hindab võimalust selgitada mitut keskset mõistet, mis on olulised üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade seisukohalt, sealhulgas kõnealuste eeskirjade reguleerimisala ja tingimused, mis peavad olema täidetud, et komisjon kiidaks heaks riigiabi üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamiseks[18];

- erisusi arvestav ja proportsionaalne lähenemisviis : komisjon uurib võimalusi pakkuda välja erisusi rohkem arvestav ja proportsionaalsem lähenemisviis üldist majandushuvi pakkuvatele erinevat liiki teenustele. Komisjon kavatseb riigiabi kontrollimise ulatuse muuta sõltuvaks osutatud teenuse laadist ja valdkonnast. Üks strateegia elemente võiks olla lihtsustada eeskirjade kohaldamist teatavat liiki väikesemahuliste kohaliku tähtsusega avalike teenuste suhtes, mille mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele on piiratud, ning teatavat liiki sotsiaalsete teenuste suhtes. Samal ajal võiks komisjon rohkem arvestada tõhusust ja mõju konkurentsile, kui ta hindab ulatuslikke kaubandusteenuseid, mida osutatakse kogu ELis[19].

Reformi eesmärk on tagada selge, lihtne ja tõhus õigusraamistik, et muuta riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste jaoks lihtsamaks selle järgmine, ning edendada üldist majandushuvi pakkuvate teenuste tõhusat osutamist, mis soodustab arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majandust.

Reform on täielikult kooskõlas ELi riigiabi kontrollimise üldeesmärgiga tagada, et liikmesriigid annavad riigiabi ainult siis, kui see aitab edendada ühist huvi pakkuvat eesmärki, on hästi kavandatud ja proportsionaalne ning ei moonuta konkurentsi ega liikmesriikidevahelist kaubandust.

4.2.1. Selgitamine

Komisjoni talitused on püüdnud mitmel viisil selgitada üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavaid riigiabi eeskirju. Komisjoni talitused avaldasid 2007. aastal dokumendi „Korduma kippuvad küsimused”. 2008. aastal lõid komisjoni talitused interaktiivse teabetalituse huvitatud sidusrühmade jaoks, kes soovivad saata küsimusi üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate eeskirjade kohta otse internetis ja saada vastuse komisjoni asjaomaselt talituselt.

Interaktiivse teabetalituse kaudu ja komisjoni asjaomase praktika kaudu saadud teadmised ja kogemused avaldati 2010. aasta lõpus, kui ajakohastati 2007. aasta dokumenti „Korduma kippuvad küsimused”[20]. Need ajakohastatud suunised koosnevad enam kui sajast küsimusest paljudel üldist majandushuvi pakkuvate teenustega seotud teemadel. Suunised selgitavad veelgi mitut keskset mõistet, mis on olulised üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade seisukohalt, sealhulgas kõnealuste eeskirjade reguleerimisala, tingimusi, mis peavad olema täidetud, et komisjon kiidaks heaks riigiabi üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamiseks, ning riigiabi ja riigihankemenetluste eeskirjade seost. Paljud küsimused on seotud sotsiaalteenuste sektoriga, sest nimetatud sektoris tegutsevad ametiasutused ja teenuseosutajad on sageli teatanud raskustest asjaomaste ELi eeskirjade kohaldamisel. Sidusrühmadel ei ole olnud võimalust osana paketi uuendamise üle toimuvast konsulteerimisest suuniseid kommenteerida.

- Konsulteerimise käigus on leidnud kinnitust asjaolu, et eelkõige üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjade kesksete mõistetega seotud ebakindlus ja vääritimõistmine võivad muu hulgas olla põhjusteks, miks eeskirju alati õigesti ei kohaldata. Selgemaks ei tuleks muuta nii paketi sätteid kui ka selgitada tegevuse olemust ja küsimust, kas meede üldse kuulub ELi toimimise lepingu artikli 107 reguleerimisalasse. Sidusrühmad soovivad suuremat selgust ja komisjon kaalub täiendavate suuniste koostamist muu hulgas järgmistes valdkondades:

- majandusliku ja mittemajandusliku tegevuse eristamine riigiabi eeskirjade kohaselt ning teatavate üksuste liigitamine ettevõtjateks;

- riigiabi eeskirjade kohaselt liikmesriikidele seatavad piirangud majandustegevuse määratlemisel üldist majandushuvi pakkuva tegevusena;

- tingimused, mille kohaselt teatavate kohalikul tasandil osutatavate üldist majandushuvi pakkuvate tegevuste eest makstav hüvitis mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust, kuuludes seega riigiabi eeskirjade reguleerimisalasse;

- nõuded, mida ametiasutused peavad riigiabi eeskirjade kohaselt täitma, kui nad teevad ettevõtjale ülesandeks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise;

- tingimused, mille täitmise korral üldist majandushuvi pakkuvate teenuste eest makstav hüvitis ei kujuta riigiabi, sest hankemenetluses valitakse teenuseosutaja, kes osutab kõnealuseid teenuseid ühiskonna jaoks kõige madalamate kulutustega, või tasutav hind on kooskõlas tõhusa ja hästi korraldatud juhtimisega ettevõtja kuludega;

- riigiabi ja riigihanke eeskirjade ühtlustamine ning

- paketi eeskirjade ja üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes muudes sektorites kohaldatavate eeskirjade koostoime.

Mõned nimetatud valdkondadest on otseselt seotud ELi esmase õigusega, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Kohus (vt näiteks majandusliku ja mittemajandusliku tegevuse eristamine). Komisjoni roll sellega seoses piirdub selle selgitamisega, kuidas ta mõistab ja kohaldab aluslepingute sätteid. Seda arvestades hindab komisjon vajadust veelgi selgitada keskseid kontseptsioone, mis on seotud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjadega, et lihtsustada kõnealuste eeskirjade õiget kohaldamist.

Lisaks arutab komisjon liikmesriikidega, kuidas jagada kohapeal täiendavaid praktilisi selgitusi, et sellest saaksid kasu kohalikud osalised ja sidusrühmad.

4.2.2. Erisusi arvestav ja proportsionaalne lähenemisviis

Olemasolevat paketti kohaldatakse enam-vähem ühtmoodi väga mitmesuguste majandussektorite ja erinevate majandustegevuses osalejate suhtes. Komisjon kavatseb eelseisva reformi käigus eristada selgemalt erinevat liiki teenuseid, lähtudes sellest, kui suurel määral teatavas majandussektoris antava riigiabiga kaasneb konkurentsimoonutuste oht siseturul.

4.2.2.1. Lihtsustamine

Paljud avalikud teenused, mille osutamist korraldatakse kohalikul tasandil, on suhteliselt piiratud ulatusega ja nende mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele on väike. Samuti on teatavat liiki sotsiaalteenustele iseloomulikud mitmed erisused seoses rahastamisstruktuuri ja eesmärkidega. Üks võimalik erisusi arvestav lähenemisviis oleks seega lihtsustada riigiabi eeskirjade kohaldamist kõnealuste teenuseliikide suhtes. Komisjon püüab üldiselt tagada, et asjaomaste ametiasutuste halduskoormus oleks proportsionaalne mõjuga, mis meetmel on konkurentsile siseturul. Sellega seoses hindab komisjon, millistel tingimustel ja millises olukorras võib teatavat abi pidada vähese tähtsusega abiks,[21] mis liiki teenuste korral ja millistel tingimustel nõutakse eraldi teatamist riigiabist ning kas tuleks muuta piirmäärasid, mille alusel määratakse kindlaks üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva otsuse kohaldamine.

4.2.2.2. Selliste laiemale avalikkusele suunatud kaubanduslike teenuste tõhusus, mille osutamine on ülesandeks tehtud avaliku teenuse osutamise kohustusega

Komisjon on otsustanud lihtsustada paketi kohaldamist, kui see on õigustatud. Samal ajal püütakse paketi uuendamise peamise eesmärgina tagada kvaliteetsete avalike teenuste osutamine ja riigi vahendite tõhus jaotamine ning hoida nii võimalikult tulemuslikult ära konkurentsimoonutused siseturul.

Komisjoni arvates on konkurentsimoonutuste oht siseturul eriti suur valdkondades, mida iseloomustab kogu ELi hõlmav ulatuslik kaubandustegevus, mille raames ettevõtjatele võidakse ülesandeks teha avalike teenuste osutamise kohustus. Mõnes valdkonnas, nagu transport, telekommunikatsioon, energiavarustus ja post, käsitletakse kõnealust ohtu ka valdkondlikes eeskirjades[22]. Kõnealuseid valdkondlikke eeskirju kohaldatakse kas üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva otsuse ja üldist majandushuvi pakkuvate teenuste raamistiku asemel (nt transpordisektoris) või nendega koostoimes (nt postisektoris).

Paketi kohaselt võib üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstud hüvitis katta kulud, mis teenuseosutajal tekivad, ja mõistliku kasumimarginaali[23]. Paketis ei võeta aga arvesse seda, millises ulatuses on üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutaja kulud võrreldavad hästi korraldatud juhtimisega ettevõtja kuludega. Osa liikmesriigi poolt teenuseosutajale hüvitatud kuludest võib seega olla põhjustatud vähesest tõhususest. Kõnealune olukord moonutab turgude toimimist ning võib kahjustada teenuste kvaliteeti ja nende tõhusat osutamist. See on ka vastuolus üldise poliitilise eesmärgiga tõhustada riiklikke kulutusi ja jaotada vahendeid õigesti.

Käimasoleva läbivaatamise käigus kaalub komisjon seetõttu, millises ulatuses tuleks arvestada tõhususe ja kvaliteediga, kui otsustatakse üldist majandushuvi pakkuvate teenustega seotud riigiabimeetmete heakskiitmise üle. Need meetmed võivad sisaldada ka meetmeid, mille eesmärk on üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamiseks tehtavate riiklike kulutuste suurem läbipaistvus või üldist majandushuvi pakkuvate teenustega seotud kohustuste kindlaksmääramine ja määratlemine (võttes seejuures arvesse liikmesriikide laiaulatuslikku suvaõigust), aga ka meetmeid, mis arvestavad üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise tõhusust asjaomase lepingu kogu kehtivusaja jooksul.

5. Edasised sammud

Konsulteerimine Euroopa Parlamendi, nõukogu, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee ning sidusrühmadega uue üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva otsuse eelnõu ja asjaomase raamistiku kavandi üle peaks praeguse kava kohaselt toimuma enne 2011. aasta juulit.

LISA – Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes kohaldatavad õigusaktid sektorite kaupa

2005. aasta raamistik | 2005. aasta otsus | Valdkondlikud riigiabiteatised, mis sisaldavad sätteid üldist majandushuvi pakkuvate teenuste kohta | Valdkondlikud õigusaktid, mis sisaldavad sätteid üldist majandushuvi pakkuvate teenuste kohta |

Maismaatransport | Ei kohaldata, jääb ELi toimimise lepingu artikli 93 reguleerimisalasse | Ei kohaldata, jääb ELi toimimise lepingu artikli 93 reguleerimisalasse | Raudtee-ettevõtjaid käsitlevad suunised[24] | Määrus avaliku reisijateveoteenuse osutamise kohta raudteel ja maanteel[25] |

Õhutransport | Ei kohaldata | Kohaldatakse[26] | Õhutransporti käsitlevad suunised[27] Riigiabi lennundussektoris[28] | Määrus lennuteenuste osutamise kohta[29] Maapealset käitlust käsitlev direktiiv[30] |

Meretransport | Ei kohaldata | Kohaldatakse[31] | Teatis laevahaldusettevõtjate kohta[32] Teatis meremagistraalide kohta[33] Teatis meretranspordi kohta[34] | Kabotaaži käsitlev määrus[35] |

Ringhääling | Ei kohaldata, kuid valdkonda käsitleva teatise[36] põhimõtted on sarnased | Kohaldatakse niivõrd, kuivõrd otsuse artikli 2 lõike 1 punktis a sätestatud tingimused on täidetud[37] | Teatis avalik-õigusliku ringhäälingu kohta[38] |

Telekommunikatsioon, sh lairibaühendus | Kohaldatakse koos suunistega | Kohaldatakse | Suunised lairibavõrkude kiireks kasutuselevõtmiseks[39] | Raamdirektiiv[40] Universaalteenuse direktiiv[41] |

Post | Kohaldatakse[42] | Kohaldatakse, kuid üldiselt ei ole piirmäärade tõttu asjakohased | 3. postidirektiiv (alates 2011. aastast)[43] |

Energeetika | Kohaldatakse | Kohaldatakse | Kolmas energiapakett, mis sisaldab järgmisi õigusakte: elektrituru direktiiv[44] Maagaasi turu direktiiv[45] |

Tervishoid | Kohaldatakse | Kohaldatakse haiglate suhtes olenemata künnisest[46] |

Sotsiaalkorterid | Kohaldatakse | Kohaldatakse olenemata künnisest[47] |

Sotsiaalhoolekanne | Kohaldatakse | Kohaldatakse |

[1] Komisjoni otsus (EÜ) nr 842/2005, 28. november 2005, EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes (ELT L 312, 29.11.2005, lk 67).

[2] Ühenduse raamistik riigiabi jaoks, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena (ELT C 297, 29.11.2005, lk 4).

[3] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele „ Ühtse turu akt. Kõrge konkurentsivõimega sotsiaalne turumajandus 50 ettepanekut ühise tööturu ja ettevõtlusmaastiku ning omavahelise kaubavahetuse parendamiseks ” KOM(2010) 608 (lõplik/2), 11. november 2010.

[4] Aluslepingute protokolli nr 26 artikkel 1.

[5] Vt sotsiaalvaldkonna üldhuviteenuste kirjeldus komisjoni teatis: Ühenduse Lissaboni kava elluviimine – Üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused Euroopa Liidus , (KOM(2006) 177 (lõplik), 26. aprill 2006).

[6] Täpsemalt on ELi toimimise lepingu artiklis 14 sätestatud järgmine: „Ilma et see piiraks …. artiklite 93, 106 ja 107 kohaldamist…..”. Seega kinnitatakse nimetatud artikliga üldist majandushuvi pakkuvate teenustega seoses nende sätete ja meetmete kohaldamine, mis on selle artikli alusel vastu võetud.

[7] Vt punkt 3.

[8] Komisjon märkis teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele, mis on lisatud teatisele „21. sajandi Euroopa ühtne turg” Euroopa uus kohustus – üldhuviteenuste pakkumine (sh sotsiaalvaldkonnas) (KOM(2007) 725 (lõplik)) järgmist: „ Mittemajanduslikud teenused : Teenuseid, mida traditsiooniliselt osutab riik (näiteks politsei, õiguskaitse ja kohustuslikud sotsiaalkindlustusskeemid), ei reguleerita konkreetseid valdkondi käsitlevate ELi eeskirjade ega ka EÜ asutamislepingus sätestatud siseturu- ja konkurentsieeskirjadega. Kõnealuste teenuste osutamise teatavad aspektid võivad olla reguleeritud muude asutamislepingus sätestatud eeskirjadega, näiteks mittediskrimineerimise põhimõttega.”.

[9] Kohtuasi C-364/92 SAT Fluggesellschaft , EKL 1994, lk I-43.

[10] Kohtuasi C-343/95 Diego Cal#[pic] & Figli , EKL 1997, lk I-1547.

[11] Allpool esitatud joonis illustreerib erinevaid käsitusi ning sDiego Calģ & Figli, EKL 1997, lk I-1547.

[12] Allpool esitatud joonis illustreerib erinevaid käsitusi ning selle eesmärk ei ole kujutada majandusliku ja mittemajandusliku sektori ulatust.

[13] Kohtuasi C-159/91 Poucet et Pistre, EKL 1993, lk I-637; kohtuasi C-218/00 Cisal and INAIL, EKL 2002, lk I-691, punktid 43–48; liidetud kohtuasjad C-264/01, C-306/01, C-354/01 ja C-355/01 AOK Bundesverband, EKL 2004, lk I-2493, punktid 51–55. Sotsiaalkindlustusskeem peab toimima solidaarsuse põhimõttel, pakkudes sissemaksetest sõltumatut kindlustushüvitist. Kohus on siiski väljendanud seisukohta, et kohaldamisele võivad kuuluda muud aluslepingu põhimõtted (nt siseturgu käsitlevad eeskirjad), vt kohtuasi C-350/07 Kattner , EKL 2009, lk I-1513.

[14] Kohtuasi C-280/00, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg vs. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH , EKL 2003, lk I-7747.

[15] ELi toimimise lepingu artikli 14 kohaldamine ei piira kõnealuste sätete kohaldamist.

[16] Vt käesoleva teatise lisa.

[17] Komisjoni teatise KOM(2010) 623 1. lisa, komisjoni 2011. aasta tööprogramm, 27.10.2010, lk 4.

[18] Pressiteade MEMO/10/393, President Barroso kiri Euroopa Parlamendi liikmetele , 7.9.2010.

[19] Vt punkt 4.2

[20] Vt punkt 4.3

[21] SEK(2010) 1545 (lõplik), 7. detsember 2010.

[22] Komisjoni määrus (EÜ) nr 1998/2006, 15. detsember 2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 379, 28.12.2006).

[23] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1370/2007, 23. oktoober 2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 1191/69 ja (EMÜ) nr 1107/70 (ELT L 315, 3.12.2007, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1008/2008, 24. september 2008, ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (ELT L 293, 31.10.2008, lk 3); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EÜ) nr 2008/6/EÜ, 20. veebruar 2008, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega (ELT L 52, 27.2.2008, lk 3); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/22/EÜ, 7. märts 2002, universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul.

[24] Vt üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva otsuse artikkel 5 ja üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva raamistiku jaotis 2.4.

[25] Komisjoni teatis K(2008) 184 – Ühenduse suunised raudtee-ettevõtjatele antava riigiabi kohta, ELT C 184, 22.7.2008, lk 13–31.

[26] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1370/2007, 23. oktoober 2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 1191/69 ja (EMÜ) nr 1107/70 (ELT L 315, 3.12.2007, lk 1–13). Kõnealuse määruse kohaselt on eelneva teatamise kohustusest vabastatud hüvitised, mis on kooskõlas teatavate nõuetega, mille hulka tavaliselt kuulub ka kohustuslik pakkumismenetlus.

[27] Kõnealuses valdkonnas üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutajatele tehakse erand, kui nad ei ületa üldist künnist (käive 100 miljonit, hüvitis 30 miljonit) või spetsiifilist künnist, mille aluseks on reisijate arv.

[28] Komisjoni teatis, 9. detsember 2005, Ühenduse suunised lennujaamade rahastamise ja piirkondlikest lennujaamadest opereerivate lennuettevõtjate riikliku stardiabi kohta (ELT C 312, 9.12.2005, lk 1).

[29] EÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning EMP lepingu artikli 61 kohaldamine lennundussektorile antava riigiabi korral (EÜT C 350, 10.12.1994, lk 5–20).

[30] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1008/2008, 24. september 2008, ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta (ELT L 293, 31.10.2008, lk 3–18).

[31] Nõukogu direktiiv 96/67/EÜ, 15. oktoober 1996, juurdepääsu kohta maapealse käitluse turule ühenduse lennujaamades (ELT L 272 , 25.10.1996, lk 36).

[32] Kõnealuses valdkonnas üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutajatele tehakse erand, kui nad ei ületa üldist künnist (käive 100 miljonit ja hüvitis 30 miljonit) või spetsiifilist künnist, mille aluseks on reisijate arv.

[33] Komisjoni teatis, millega nähakse ette suunised laevahaldusettevõtjatele antava riigiabi kohta (ELT C 132, 11.6.2009, lk 6).

[34] Komisjoni teatis, milles antakse suuniseid riigiabi kohta, millega täiendatakse ühenduse rahastamist meremagistraalide rajamiseks (ELT C 317, 12.12.2008, lk 10).

[35] Komisjoni teatis K (2004) 43 – ühenduse suunised meretranspordile antava riigiabi kohta (ELT C 13, 17.1.2004, lk 3).

[36] Nõukogu määrus (EMÜ) nr 3577/92, 7. detsember 1992, teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) (EÜT L 364, 12.12.1992, lk 7–10).

[37] Komisjoni teatis riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes (ELT C 257, 27.10.2009, lk 1–14). Kõnealuses teatises selgitatakse, kuidas komisjon kohaldab ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokollis nr 29 (liikmesriikide avalik-õigusliku ringhäälingu kohta) sisalduvaid aluspõhimõtteid.

[38] Nagu sätestatud komisjoni teatise (riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes) punktis 19 (ELT C 257, 27.10.2009, lk 4).

[39] Komisjon teatis riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes (ELT C 257, 27.10.2009, lk 1). Komisjon teatis riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes (ELT C 320, 15.11.2001, lk 5).

[40] Komisjoni teatis „Ühenduse suunised riigiabieeskirjade kohaldamiseks seoses lairibavõrkude kiire kasutuselevõtuga” (ELT C 235, 30.9.2009, lk 7).

[41] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/21/EÜ, 7. märts 2002, elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33–50).

[42] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/22/EÜ, 7. märts 2002, universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 51–77).

[43] Tuleb märkida, et üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva raamistiku punkti 4 kohaselt tuleb järgida valdkondlikes direktiivides (jõustuvad 2011. aastal) sisalduvaid rangemaid eeskirju.

[44] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/6/EÜ, 20. veebruar 2008, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega (ELT L 52, 27.2.2008, lk 3).

[45] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/54/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 55).

[46] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT L 211, 14.8.2009, lk 94).

[47] Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva otsuse artikli 2 punkt b.

[48] Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva otsuse artikli 2 punkt b.