EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 15.11.2011 
SEK(2011) 1359 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE 
 
Lisatud dokumentidele 
 
Teatis "Rajades avatud ja turvalist Euroopat: siseasjade valdkonna eelarve 
ajavahemikuks 2014-2020" 
 
Ettepanek: määrus, millega luuakse Varjupaiga- ja Rändefond  
 
Ettepanek: määrus, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana politseikoostöö, 
kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend 
 
Ettepanek: määrus, millega luukase Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade 
rahastamisvahend 
  
Ettepanek: määrus, millega kehtestatakse Varjupaiga- ja Rändefondi ning 
politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje 
rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted  
 
{KOM(2011) 749 lõplik} 
{SEK(2011) 1358 lõplik} 
 
 
ET 2   ET 1. SISSEJUHATUS  
Siseküsimustega seotud poliitika on viimas tel aastatel üha olulisemaks muutunud. Selle 
poliitika eesmärk on luua sisepiirideta ala, kuhu ELi ja kolmandate r iikide kodanikud võivad 
siseneda, seal ringi liikuda, elada ja töötada,  tuues kaasa uusi ideid, kapitali, teadmisi ja 
innovatsiooni või täites lünki riikide tööturul , olles samal ajal kindlad, et nende õigusi 
austatakse ja nende turvalis us on tagatud. Koostöö kolmandate  riikide ja rahvusvaheliste 
organisatsioonidega on nimetatud eesmärg i saavutamisel määrava tähtsusega. 
2. PROBLEEMI MÄÄRATLUS  
2.1. Poliitilised proovikivid  
Järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ( 2014–2020) jooksul seisavad ELil ees olulised 
ülesanded siseküsimuste valdkonnas. Varj upaigapoliitika valdkonnas on oodata selliste 
tegurite mõju jätkumist, mis ajendavad inimes i otsima ELis varjupaika ja rahvusvahelist 
kaitset – näiteks sõjad, represseerivad režiimid ja poliitiline ebastabiilsus. Varjupaika või 
rahvusvahelist kaitset taotleva te inimeste voogude suurus võib  märkimisväärselt kõikuda ning 
rändevood võivad koosneda paljudest erinevatest rühmadest, kellel on erinevad vajadused ja 
motivatsioon. Selliste rändevoogu dega tegelemine nõuab märkimisväärseid vahendeid ja 
võimekust liikmesriikidelt, kellest mõned võt avad oma geograafilise asukoha tõttu vastu 
ebaproportsionaalsel hulga l varjupaigataotlejaid. 
ELis seaduslikult elavate kolmanda te riikide kodanike integr atsioon on ELi jaoks otsustava 
tähtsusega ülesanne. Integratsiooni puudumine või b kaasa tuua sotsiaal seid probleeme, mille 
kulud kannab lõpuks ühiskond tervikuna. Pare m integratsioon võimaldab seaduslikel 
rändajatel osaleda aktiivselt neid vastu võtv a ühiskonna elus ning aidata ELi majandusel 
toime tulla praegu aktuaalsete demograafiliste probleemidega. Seaduslike rändajate, eriti 
tööjõu juurdevoog suureneb arvatavasti järk-järgult. Seetõttu  on tõenäoline, et suureneb ka 
vajadus kolmandate riikide kodanike integreerimise järele. 
Mõne liikmesriigi geograafilise asukoha või ligitõmbava majandusliku olukorra tõttu saabub 
sinna ebaproportsionaalselt s uurel hulgal ebaseaduslikke rända jaid. Ebaseaduslik sisseränne 
on kulukas mitte üksnes sihtkohaks olevatele liikmesr iikidele, vaid ka rändajatele endile. Uute 
ebaseaduslike rändajate arv tõenäoliselt vähene b, kuigi on ebatõenäoline, et ebaseaduslike 
sisserändajate üldine hulk olu liselt väheneks isegi juhul, kui tehtaks märkimisväärseid 
edusamme ebaseaduslike rändajate tuvastamisel ja väljasaatmisel. Sellest tulenevalt jääb tagasipöördumise korraldamine tõen äoliselt edaspidigi probleemiks. 
Tulemuslik, tõhus ja kindel pi irikontroll on hädavajalik inim este vabaks liikumiseks ELi 
piires, samuti sisejulgeoleku säi litamiseks. Välispiiri pikkus ni ng piiriületuspunktide arv ja 
olemus varieeruvad liikmesriigiti oluliselt. Selle tulemusel kannavad mõned liikmesriigid ebaproportsionaalselt suure osa seotud kuludest. Kuivõrd kehtiva viisa või elamisloaga isikud 
võivad Schengeni alas vabalt liikuda, on liikmesriigid huvitatud ühiste normide 
kohaldamisest. Tõenäoliselt suur eneb piiriületuste arv ning sellega koos ka ELi piiride 
haldamise probleem. 
Organiseeritud kuritegevus selle erinevates vor mides, terrorism ja muud julgeolekuriskid 
(sealhulgas nende hindamine ja haldamine) tekitavad ELile suuri probleeme. Kuritegevuse 
 
ET 3   ET üldine tase jääb eeldatavalt stabiilseks, kui d kuritegevuse olemus arvatavasti muutub, sest 
kurjategijad kasutavad kuritegude toimepanem iseks uusi tehnoloogiaid. Piiriülene ja 
organiseeritud kuritegevus eelda tavasti suureneb ning muutub om a olemuselt keerukamaks ja 
rahvusvahelisemaks. Ilmselt kasvab mõningat liik i kuritegude arv, näiteks kelmused, rahapesu 
ja küberkuritegevus. Ehkki liikmesriikide pideva d jõupingutused ja ELi seadusandlik tegevus 
vähendavad tõenäoliselt terroristli kku tegevust, jääb terrorismiohu piiriülene olemus teravaks 
probleemiks ning väljavaated ohu märkimisväärseks  vähenemiseks lähitulevikus on väikesed. 
Hiljutised sündmused Kreeka-Türg i piiril ja Vahemere lõunaosas on näidanud ka seda, kui 
hädavajalik on ELi terviklik lähenemine rände küsimustele, mis hõlmaks selliseid eri tahke 
nagu jõulisem piirihaldus ja Schengeni ala ha ldamine, paremini suunatud seaduslik ränne, 
integratsioonialase parima tava tõhus am levitamine, tugevam Euroopa ühine 
varjupaigasüsteem ja strateegilisem lähenemisviis suhetele kolmandate riikidega rände valdkonnas. 
2.2. Praegused siseküsimuste rahastamisvahe ndid ei ole piisavalt suunatud tuleviku 
vajadustele ja prioriteetidele 
Ehkki praegusi siseküsimuste rahastamisvahendeid  peetakse üldiselt oma eesmärke täitvateks 
ja tõhusalt toimivateks, ei keskendu need piisavalt eespool nimetatud probleemide 
lahendamisele. 
Üldprogramm „Solidaarsus ja rändevoogude  juhtimine” (ühine juhtimine) 
Euroopa Pagulasfondil napib vahendeid, et toetada piisavalt ELi terviklikku 
ümberasustamispoliitikat ning stimuleerida liikmesriike võtma rahalise abi toel osa ümberasustamisoperatsioonidest. Samuti ei näht a pagulasfondiga ette mingeid täiendavaid 
rahalisi stiimuleid rahvusvahelist kaitset  saavate isikute ELi-s iseseks üleviimiseks 
(„ümberpaigutamine”).  
Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fond tegeleb 
integratsiooniprobleemidega, toetades riikli kke strateegiaid. Suu tlikkuse suurendamise 
vajadus riiklikul tasandil peak s siiski vähenema, sest teat avate integratsiooniprobleemidega 
tegeldakse tõhusamalt üksikisikule lähemal olev al piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Samas 
tuleb tõhusamat tähelepanu pöörata erimeetmetele  ning neile rändajate rühmadele, kellega on 
keeruline tavapärasel viisil kontakti saada. 
Euroopa Tagasipöördumisfond ei toeta praegu väljasaa tmiseelseid vastuvõtmis-
/kinnipidamistingimusi või üldisemaid m eetmeid ebaseadusliku rände vähendamiseks. 
Välispiirifond ei saa anda abi meetmeteks , mis on seotud maismaal vaba liikumise 
kontrollimisega, ega kõrvalmeetmeteks, mis on seotud ebaseadusliku siss erände ennetamise, 
dokumendihalduse (elamislubade andmebaasid) ja  valedokumentidega. Samuti ei toetata 
sellest fondist ametkondadevaheli st koostööd ega sidemete loom ist mitmesuguste, sealhulgas 
ELi territooriumil tegutsevate õiguskaitseorganite vahel. 
Üldprogramm „Turvalisus ja vabaduste kaitse”  (otsene tsentraliseeritud juhtimine) 
Eriprogrammid „Kuritegevuse ennetamine ja se lle vastu võitlemine” (edaspidi „ISEC”) ja 
„Terrorismi ning muude julgeolekuriskide e nnetamine, nendeks valmisolek ja nende 
tagajärgede likvideerimine” (edaspidi „CIPS”) ei toeta politseivarustuse testimist ja sobivaks 
tunnistamist, et likvideerida lüngad uurimis- ja arendustegevuse ning sellise varustuse pideva 
 
ET 4   ET kasutamise vahel operatiivtegevuses, samuti ei  toeta need programmi d õiguskaitseorganite 
struktuurilise suutlikkuse arendamist varustuse,  näiteks tuvastusseadmete ja IT-süsteemide 
ostmise kaudu. Mõningaid tegevusi, näiteks ühisuurimisrühmi või suuremat paindlikkust vajavaid uuemaid tegevussuundi, näiteks kr iisijuhtimist, on ke eruline rahastada. 
2.3. Siseküsimuste välismõõdet  ei toetata piisavalt 
Olemasolevad välisabi programmid ei ole l oodud siseküsimuste välismõõtme toetamiseks, 
vaid pigem muude eesmärkide (nä iteks laienemine, arengu- ja naabruspoliitika) täitmiseks 
ning on suunatud peamiselt vastuvõtva riigi vajadustega tegelemisele. Kuigi sellist abi tuleb säilitada, on ELi tasandil ilmselgelt vähe mõjuvõimu, et võimaldada ELil taotleda ja 
saavutada omaenda poliitilisi prioriteete ning hoolitseda ELi otseste huvide, näiteks rändevoogude haldamise ja  turvalisuse eest. 
Kõnealust probleemi süvendab asjaolu, et ka ol emasolevad siseküsimuste finantsprogrammid 
ei hõlma välismõõdet. Olgugi et praegu on võim alik rahaliselt toetada teatavaid tegevusi 
kolmandates riikides, eelkõige eesmärgiga taga da rahastamise territoriaalne järjepidevus, 
alustades EList ja jätkates seda kolmandates riikides, on need tegevused väga piiratud. 
Sellisena ei ole rahastamine piisav tagasivõt mislepingute sõlmimiseks ja rakendamiseks, 
liikuvuspartnerlusteks ja piirkondlikeks kaitsep rogrammideks, abi osutamiseks kolmandatele 
riikidele nende piirihalduse täiustamiseks ega kolmandate riikidega koostöö tegemiseks 
mitmesugustes valdkondades, näiteks inimkauba ndus, uimastid ja relvad, rahvusvaheliste 
kuritegelike võrgustike lõhkumine, terrorism i ennetamine ja muud julgeolekuriskid. 
2.4. Siseküsimuste rakendusmehhanismide ga seotud tegevuslikud piirangud 
Kõigil neljal ühiselt juhitava l fondil on oma õiguslik alus ja  rakenduseeskirjad. See viib 
jõupingutuste dubleerimise ja eeskirjade palj ususeni, mis tekitab omakorda täiendavat 
töökoormust ning suurendab erinevate tõlgen duste ja vigade tekkimise ohtu. Fondid 
ühendavad mitmeaastase raamistiku iga-aastase programmitööga, mis on keerukas, ajaliselt 
kulukas ja raskestihallatav. Finantsjuhtimise, ha ldamise ja kontrollisüs teemide seisukohalt on 
need fondid sarnased, kuid samas erinevad m uudest ühiselt juhitavatest fondidest, eriti 
struktuurifondidest, mis tekitab segadust. 
Otsese juhtimise (ISEC ja CIPS) raames antavad toetused on ül diselt väikesed, mis takistab 
nende strateegilist kasutamist, lisaks kaasneb nendega alakulutamine. Kuivõrd abikõlblikkuse 
eeskirjad on keerulised, on rakendusüksuste es itatud kulunõuete üldine veamäär suhteliselt 
kõrge ning see nõuab tugevdatud eel- ja järelkontrolli, mille tulemuseks on suur halduskoormus. Toetuste taotlemise menetlus on samuti liiga pikk, takistades 
õiguskaitseorganitel operatsioonide  kiiret ettevalmistamist, et reageerida uutele tekkivatele 
ohtudele. 
Hiljutised sündmused Vahemere lõunaosas on  näidanud, kui oluline on ELi jaoks võime 
kiiresti ja tõhusalt kriisiolukordadele reag eerida. Praegune eriol ukordadele reageerimise 
mehhanism hõlmab üksnes varjupaigaga seotud kriis e ning ei suuda krii siolukordadele kiiresti 
ja tõhusalt reageerida. E ttenähtud rahalised vahendid on samuti liiga piiratud. 
 
ET 5   ET 3. SUBSIDIAARSUSE ANALÜÜS  
3.1. ELi õigus meetmeid võtta  
ELi õigus võtta meetmeid siseküsimuste valdkonnas tuleneb peamiselt Euroopa Liidu 
toimimise lepingu V jaotisest, eriti selle artikli 77 lõikest 2, artik li 78 lõikest 2, artikli 79 
lõigetest 2 ja 4, artikli 82 lõikest 1, artiklist  84 ja artikli 87 lõik est 2. Koostöö kolmandate 
riikide ja rahvusvaheliste orga nisatsioonidega on hõlmatud Eu roopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 212 lõikega 3. 
3.2. Subsidiaarsus 
Siseküsimuste valdkonnas ELi ees seisvaid pr obleeme ei ole liikmesriikidel võimalik üksi 
tegutsedes lahendada. Tegelemine rändevoog ude, ELi välispiiride haldamise ja ELi 
turvalisuse tagamisega nõuab liikmesriikidelt mä rkimisväärseid vahendeid ja võimekust. ELi 
rahastamine on mehhanism, mille abil tagatakse solidaarsuspõhimõtte finantsmõju ja liikmesriikide vaheliste kohustuste õiglane jagamine, ilma milleta peaksid mõned riigid kandma pika piiri või rändevoogude suurenemise tõttu ebaproportsiona alselt suurt koormust. 
Täiustatud operatiivkoostööga, millega kaas neb vahendite koondamine, saavutatakse 
mastaabisääst ja sünergia ning seeläbi tagata kse riiklike vahendite tõhus kasutamine ja 
tugevdatakse liikmesriikide vahelist solidaarsu st ja vastastikust usal dust. ELi rahastamine 
võib samuti avaldada vajalikku mõju selleks, et  veenda kolmandaid riike tegema koostööd 
ELiga nendes küsimustes, mis on olulised eelkõige ELile ja liikmesriikidele. 
4. E
ESMÄRGID  
Teatises „Euroopa 2020. aasta eelarve”1 tehti teatavaks kahe fondi loomine: 
Fond Eesmärk Eelarve 2011. 
aasta hindades 
(miljonit eurot) 
Rände- ja Varjupaigafond Toetada varjupaikade ja rändega seotud tegevusi, 
kolmandate riikide kodanike integratsiooni ja 
tagasipöördumist 3 433 miljonit 
eurot 
Sisejulgeoleku Fond  Anda rahalist abi välispiiride ja sisejulgeolekuga seotud 
algatusteks  4 113 miljonit 
eurot 
Nimetatud fondide üldised ja konkreetsed eesmärgid: 
Üldised eesmärgid Konkreetsed eesmärgid 
Soodustada seaduslikku rännet ELi, lähtudes liikmesriikide majanduslikest ja sotsiaalsetest vajadustest ning toetada ELis 
seaduslikult elavate kolmandate r iikide kodanike integratsiooni  Täiustada ELi suunduvate 
rändevoogude tõhusat juhtimist 
valdkondades, kus EL annab suurimat 
lisandväärtust, eelkõige solidaarsuse, vastutuse jagamise ja koostöö kaudu 
kolmandate riikidega  Toetada Euroopa ühise varjupaigasüsteemi rakendamist 
                                                 
1 KOM(2011)500 (lõplik) – osad I ja II, 29. juuni 2011 
 
ET 6   ET Üldised eesmärgid Konkreetsed eesmärgid 
Vähendada ebaseaduslikku rännet ja edendada vabatahtlikku 
tagasipöördumist  
Toetada ELi rändepoliitika välisaspekte  
Tugevdada ELi välispiire  
Soodustada liikuvust üle ELi välispiiride  
Vähendada organiseeritud kuritegevuse, terrorismi ja muude 
julgeolekuohtude riski ning suurendada asjaosaliste tuvastamist ja edukat vastutuselevõtmist Parandada ELi sisejulgeolekut välispiiride haldamise ja õiguskaitse kaudu, sealhulgas tugevdades 
valmisolekut ja reageerimisvõimet, 
mida on kõige parem toetada ELi rahaliste vahenditega, eelkõige 
piiriülese koostöö, mastaabisäästu, 
avaliku ja erasektori partnerluse ja koostöö kaudu kolmandate riikidega  Toetada ELi sisejulgeolekupoliitika väliseid aspekte  
Kõnealuste konkreetsete poliitika eesmärkide saavutamisel tuleb arvestada ka lihtsustamise 
üldist horisontaaleesmärki, eelkõige tuleva ste fondide paindlikkust, vahendite kiiret 
eraldamist kriiside korral ning halduskoormuse vähendamist. 
5. POLIITIKAVALIKUD  
Probleem A – Rahastamisega seotud prioriteedid  
Valik A.1 – Rahaliste vahendite jagamine samal vi isil nagu 2013. aastal (endise olukorra 
säilitamine)  
Valik A.2 – Rahaliste vahendite jagamine va stavalt 2007.–2013. aastate keskmisele.  
Valik A.3 – Välismõõtme lisamine kahe fondi piires, et rahastada kolmandates riikides või 
nendega seoses selliseid meetmeid, mis teeniv ad eelkõige ELi huve ja eesmärke, millel on 
otsene mõju ELile ja selle liikmesriikidel e ning mis tagavad ELi territooriumil toimuva 
tegevuse järjepidevuse. Sellise rahastamise ees märk ei ole toetada meetmeid, mis on suunatud 
arengule ja mis täiendavad vajaduse korral ELi välisabivahendite  kaudu antavat abi. 
Rahastamise vähendamine kõikides poliitikav aldkondades, kuid suuremaid kärpeid tehakse 
valdkondades, kus välismõõtmega seotud tege vuse toetamise lisandväärtus ja mõju on 
eeldatavalt suurem. 
Probleem B – Ühine juhtimine  
Valik B.1 – Ühine mitmeaastane raamistik, mis on kooskõl as ELi strateegilistes suunistes ja 
riiklikes aastaprogrammides sätestatud laiemalt kindlaksmääratud poliitiliste prioriteetidega (praeguse olukorra säilitamine).  
Valik B.2 – Üksnes mitmeaastane programmt öö, nagu struktuurifondide puhul.  
Valik B.3 – Kõrgemal tasemel peetav siseküsimusi  käsitlev dialoog, milles keskendutakse 
siseküsimuste eesmärkidele ja rahastamisele, kusjuures liikmesriigid toetavad oma riiklike mitmeaastaste programmide arendamist ja jä relevalvet kooskõlas ELi prioriteetidega. 
Probleem C – Tsentraliseeritud juhtimine (otsene ja kaudne) 
 
ET 7   ET Valik C.1 – Nii toetuste kui ka hangete kasutamine, et toetada rahaliselt piiriüleseid projekte 
ja valitsusväliseid osalejaid, ed endada poliitiliselt suunitletud tegevusi ja hankida teenuseid 
(praeguse olukorra säilitamine). 
Valik C.2 – Üksnes tsentraliseeritud hangete kasuta mine ja toetuste andmise lõpetamine.  
Valik C.3 – Täiustatud ja mitmekesistatud tsentraliseeritud juhtimine, mida teostatakse 
rahastamiskokkulepete kaudu rahvusvaheliste orga nisatsioonidega, raam partnerluse teel 
kodanikuühiskonnaga ning ametkondadele konkreetse te ülesannete jagamise abil (kaudne 
juhtimine). Siiski antakse konkur sikutsete kaudu piiratud hulgal toetusi. Hanked säilitatakse. 
Probleem D – Eriolukordadele reageerimise mehhanism 
Valik D.1 –  Praegune eriolukordadele reageerimise mehhanism vastavalt ühisele juhtimisele 
varjupaiga valdkonnas ilma muid rändega seot ud kriise või julgeo lekukriise hõlmamata 
(praeguse olukorra säilitamine). 
Valik D.2 – Praeguse eriolukordadele reageerimise mehhanismi täiustamine selle toomisega 
tsentraliseeritud juhtimise alla ning selle laie ndamine muudele rändega seotud kriisidele ja 
julgeolekukriisidele. Erakorrali ste meetmete kestust pikendatakse praeguselt 6 kuult 18 kuule 
ning vastutaval volinikul on volitus kiita heak s kulutused erakorralistele meetmetele mõne 
päeva jooksul alates er iolukorra tekkimisest. 
Valik D.3 – Valiku D.2 mehhanism, mida laiendatakse rände valdkonnale, kuid mitte 
sisejulgeolekule. Viimane hõlmatakse ELi  solidaarsusfondi reguleerimisalasse. 
6. MÕJUDE HINDAMINE  
Probleem A – Rahastamisega seotud prioriteedid  Valik A.1 – Rahaliste vahendite jagamine sa mal viisil nagu 2013. aastal (endise olukorra 
säilitamine): liikmesriikide varjupaigasüsteemidel on keeruliste ja kõikuvate rändevoogudega 
raskem asjakohaselt toime tulla. Mõned liikme sriigid peaksid kandma ebaproportsionaalseid 
kulusid pagulaste ja varjupaigataotlejate ma jutamiseks. Ei jätkuks piisavalt vahendeid 
ümberasustamisoperatsioonideks ega täiendavaks toetuseks neile liikmesr iikidele, kes peavad 
toime tulema erilise survega oma varjupaig asüsteemidele. Liikmesriigid jätkaksid 
riiklike/piirkondlike inte gratsioonistrateegiate loomist või juba olemasolevate strateegiate 
tugevdamist. See aitab kaasa kol mandate riikide kodanike integr atsioonile ja avaldab seega 
positiivset mõju sotsiaalse le ühtekuuluvusele ja ELi majandusele, kuid suutlikkuse 
arendamise rahastamise lisandväärtus väheneb tõenäoliselt aja jooksul. Tagasipöördumise 
juhtimise suutlikkust arendatakse edasi, kui d hakatakse toetama ka kinnipidamise ja 
vastuvõtmise suutlikkust. Ehkki liikmesriigid oleksid paremini ette valmistunud paljude 
ebaseaduslike rändajate välja saatmiseks, väheneb edasise suutlikkuse arendamise 
lisandväärtus tõenäoliselt aja jooksul. Neid  liikmesriike, kes teostavad piirikontrolli 
ülesandeid ELi nimel ja huvides tervikuna , toetataks süstemaatiliselt ELi eelarvest, 
rakendades niimoodi solidaarsuse ja vastut use jagamise põhimõtteid. Uute tehnoloogiate 
kasutamine parandab piiride turvalisust ja a nnab positiivseid majandusli kke mõjusid, toetades 
innovatsiooni ning soodustades heausksete reisijate reisimist ELi ja sealt tagasi. ELi rahastamise järjepidevam kasutamine konsul aaresinduste koostööks viisaküsimustes ja 
kohaliku piiriliikluse korraldamiseks konkreets etel piirialadel võimaldaks suurendada 
tõhusust, avaldades seega positiivset mõju ELi majandusele. Euroopa piiride valvamise 
 
ET 8   ET süsteemi (EUROSUR) loomine vähendaks sa muti ebaseaduslikku rännet, piiriülest 
kuritegevust ja rändajate hukkumist merel. Si sejulgeoleku valdkonna peamisi prioriteete 
toetataks rahaliselt. S ee toob tõenäoliselt pika s perspektiivis kaasa ELi  julgeoleku paranemise, 
ehkki siis oleks endiselt ke eruline rahastada ühiste uurim isrühmade tegevust või uuemaid 
strateegiaid, nagu erakorraline toetus ja krii sijuhtimine, mille puhul paindlikkus on määrav. 
Käsitlemata jääks siseküsimustega seotud poliiti ka välismõõde, mille tagajärgi on selgitatud 
eespool. 
Valik A.2 – Rahaliste vahendite jagam ine vastavalt 2007.–2013. aastate keskmisele: 
varjupaigastandardid paraneksid, liikmesriikidel  oleks võimalik reageerida keerukatele ja 
ebastabiilsetele rändevoogudele ning tege leda ebaproportsionaalse survega oma 
varjupaigasüsteemidele. Siiski ei ol eks sel juhul piisavalt toetust ELi 
ümberasustamisprogrammi loomiseks ega liikme sriikide motiveerimiseks osaleda ELi siseses 
rahvusvahelist kaitset saavate isikute üleviimises. Seadusliku lt elavate kolmandate riikide 
kodanike integratsiooniga seotud  mõjud on sarnased valikus A .1 kirjeldatule. ELi toetuse 
vähenemine ebaseaduslike rändajate ta gasipöördumiseks vähendab tõenäoliselt 
tagasipöördumiste arvu ja suure ndab ELi jäävate ebaseaduslike rändajate arvu. Liikmesriigid 
võivad teha vastastikust koostööd sarnaste probleemidega kokku puut uvate riikide või otseselt 
kolmandate riikidega, et mingilgi moel mõjuta da rändajate arvu tulevikus ning see võib ümber 
suunata ja suurendada rändevoogusid teistess e liikmesriikidesse. Sageli varimajanduses 
hõivatud ebaseaduslike sisserända jate olukord tõenäoliselt halveneb. Välispiiride haldamise 
rahastamise vähenemine tekitab vajaduse eem alduda üldisest suutlikkuse arendamisest 
konkreetsete projektide suunas, na gu EUROSURi rakendamine ja /või uute IT-infosüsteemide 
arendamine. See võimaldaks säilitad a praegust piiride julgeoleku taset, kuid ei oleks piisav, et 
toetada arusaama piirikontrollis t kui „avalikust teenusest”. S uurendades rahalist toetust 
õiguskaitseorganite praktilise koostöö tugevd amisele, saaksid liikmesriigid tõhusamalt 
võidelda raske ja organiseeritud kuritegevuseg a selle mitmetes vormides. Siseküsimuste 
välismõõde jääks suures osas käsitlemata. S eetõttu ei oleks ELil võimalik suurendada oma 
mõjuvõimu kolmandate riikide seas, et õhutada neid tegema ELiga koostööd selliste ELi ja 
liikmesriikide jaoks olulistes küsimustes, mis ei pruugi olla prioriteetsed küsimused kolmandatele riikidele endile (tagasivõtmine, võitlus ebaseadusliku rändega, piiride haldamise 
tugevdamine jne). 
Valik A.3 – Ümberjaotami ne koos välismõõtmega: varjupaigastandardid paraneksid ning 
ELil ja liikmesriikidel oleks võimalik reageerida keerukatele  ja kõikuvatele rändevoogudele, 
tegeleda ebaproportsionaalse survega riik ide varjupaigasüsteemidele, koostada ELi 
ümberasustamiskava ning pakkuda täiendavaid rahalisi stiimuleid rahvusvahelist kaitset 
saavate isikute ümberpaigutamiseks ELi sees . Piirkondlikud kaitseprogrammid vähendaksid 
nende riikide koormust ning looksid ELi ja liik mesriikide vahelise õiglase koormuse jaotuse 
püsivate lahenduste leidmiseks rahvusvahelise pagulaste kaitsesüsteemi raames. Suundumus 
toetada paremini suunatud strateegiaid, mille eesmärk on edendada kolmandate riikide kodanike integratsiooni kohali kul tasandil ja mida rakendavad peamiselt kohalikud või 
piirkondlikud omavalitsused ja valitsusvälised osalejad, avaldab tõenäoliselt positiivset mõju sotsiaalsele ühtekuuluvusele, ELi majandusele tervikuna ning eelkõige kolmandate riikide 
kodanike tööhõivevõimalustele. Terviklikum to etus liikuvuspartnerluste rakendamisele 
koosmõjus tugevdatud koostööga ELi ja rahvus vaheliste organisats ioonide vahel aitab 
suurendada rakenduslikku sünergiat ja suurendab tõhusust. Muutes 
tagasisaatmisoperatsioonide rõhuasetusi nii,  et nende puhul keske ndutaks rohkem toetatud 
vabatahtlikule tagasipöördumisele, taasintegreerimismeetmetele ja liikmesriikide kinnipidamissuutlikkuse parandamisele, paranda b oluliselt juhtumitega toimetulemise 
 
ET 9   ET kvaliteeti liikmesriikides, võimaldab liik mesriikidel pakkuda vahendeid kõikide 
potentsiaalsete tagasipöördujat e kodumaale naasmise piisavaks stimuleerimiseks ning tagada 
täieliku vastavuse kahele ülemuslikule põh imõtetele – vabatahtliku tagasipöördumise 
vastavalt ELi standarditele ning kõikide potentsia alsete tagasipöördujate inimväärse ja väärika 
kohtlemise. Tagasivõtmislepingute rakendam ise toetamine aitaks oluliselt kaasa 
ebaseadusliku rände vastu võitlemisele. ELi ümberasustamiskava, piirkondlike 
kaitseprogrammide, liikuvuspartnerluste ja ta gasivõtmislepingute kumulatiivne mõju võivad 
vähendada erakorralise rahastamise vaja dust ootamatu rändesurve korral, vajadust 
rahvusvahelise kaitse järele päritolu- ja liikmesriikides, ELi ebaseadusliku sisenemise 
sagedust ja vajadust tagasipöördu misoperatsioonide rahastamisek s. Mõju välispiiridele on 
eelduslikult sama 1. valikuvõimaluses kirjel datud mõjuga, kuid välismõõtme osa kaudu 
suurendab Frontexi ja kolmandate riikide va heline tõhusam koostöö p iirihaldusküsimustes 
tõenäoliselt ebaseaduslike rändajate tuvastamis e määra või takistab nende sisenemist ELi. 
Sisejulgeoleku valdkonna peamised priori teedid oleksid saavutatud, seega pikemas 
perspektiivis on oodata ELi julgeoleku paranemist. Siseju lgeoleku välise mõõtme toetamine 
suurendaks kolmandatest riikidest pärinevate julgeolekuohtude mõistmist. Ühendades selle 
koostööga nende riikidega muudes, näiteks rä nde haldamise valdkonnas suurendaks see 
potentsiaalsete terrorismi- ja organiseer itud kuritegevuse ohtude ennetamisele ja 
tuvastamisele suunatud sekkumiste tõhusust.  
Probleem B – Ühine juhtimine  
Valik B.1 – praeguse olukorra säilitamine: aastaste programmide säilitamine mitmeaastase 
raamistiku sees võimaldaks valida ja rake ndada meetmeid, mis on rohkem kooskõlas ELi 
prioriteetidega. Ehkki aastaprogrammide ar vu vähendamine 50 % võrra ligikaudu 392-ni on 
samm paremuse poole, jääks süsteem siiski keeruliseks, ajaliselt kulukaks, raskesti 
hallatavaks ning sellega kaasneks suur haldus koormus. Ka ei oleks lõpetamise menetlus 
kooskõlas finantsmääruse muudetud vers ioonis ette nähtud menetlusega. 
Valik B.2 – mitmeaastane programmitöö: kokku 56 mitmeaastase programmi haldamisel 
väheneks nii komisjoni kui ka liikmesriik ide halduskoormus märgat avalt. Programmitöö 
viidaks kooskõlla muude ühiselt juhitavate va henditega, suurendades sidusust ja selgust 
kõikide sidusrühmade jaoks. Vaatamata suurem ale paindlikkusele ei käsitle mitmeaastane 
programmitöö siiski piisavalt si seküsimuste valdkonna eripärasid. 
Valik B.3 – mitmeaastane progra mmitöö koos poliitilise dialoogiga:  kokku 56 
mitmeaastase programmi haldamisel väheneks nii komisjoni kui ka liikmesriikide halduskoormus märgatavalt. Kõrgemal tasemel peetav poliitiline dial oog tooks kaasa rohkem 
tulemustele suunatud lähenemisviisi. Lihtsust amise ja tulemustele suunatud programmide 
tõttu on see märkimisväärne edasiminek võrreldes praeguse olukorraga.  
Probleem C – Tsentraliseeritud juhtimine (otsene ja kaudne) 
Valik C.1 – Praeguse olukorra säilitamine: tsentraliseeritud juhtimise raames kulutataks 
ulatuslikke summasid, eriti sise julgeoleku valdkonnas. Kui ei püüta lihtsustada eeskirju ega 
ratsionaliseerida menetlusi, suureneb nii kom isjoni kui ka rakendusüksuste halduskoormus, 
mis suurendab tõenäoliselt vigade tekkimise ohtu. 
Valik C.2 – Üksnes hanked: toetuste rakendamise haldamiseks ei oleks vahendeid tarvis. 
Samas ei ole niimoodi võimalik toetada poliiti liselt juhitud innovaatil isi meetmeid, aidata 
 
ET 10   ET kaasa piiriülesele koostööle ega toetada ja tugevda da kodanikuühiskonda. ELi võime 
reageerida kriisidele kiiresti ja tõhusalt ei paraneks . 
Valik C.3 – Täiustatud ja mitmekesistatud tsentraliseeritud juhtimine: poliitikast 
lähtuvaid meetmeid toetatakse  tulemuslikumalt ja tõhusamalt toetustega, mida rakendavad 
asjaomases valdkonnas kõige sobivamad is ikud. Ehkki see võib algselt kaasa tuua 
halduskoormuse mõõduka suurenemise, parandab see pikemas perspektiivis suhteid peamiste 
sidusrühmadega ning vähendab üldist töökoorm ust. Piiratud hulgal avatud konkursikutsete 
kasutamine vähendab samuti töökoormust. Konkreetsete ülesannete rakendamise 
delegeerimine siseküsimustega tegelevatele ametkondadele, sealhulgas kolmandates riikides, 
suurendab tõenäoliselt sünergiat ja sidusust. 
Probleem D – Erikordadele reageerimise mehhanism 
Valik D.1 – Praeguse olukorra säilitamine: ELil puuduks võimalus reag eerida kiiresti ja 
tõhusalt varjupaigakriis idele või reageerida muudele rändega seotud kriisidele või 
julgeolekukriisidele. 
Valik D.2 – Täiustatud mehhanism ning laienemine rändega seotud muudele ja 
julgeolekukriisidele:  ELil oleks võimalik reageerida kiiresti ja tõhusalt rände- ja 
julgeolekukriisidele (lis aks varjupaigakriisidele). Sekkum ised oleksid tõhusamad, sest 
erakorraliseks rahastamiseks oleks võima lik valida kõige sobivam rakenduspartner, 
erakorralist rahalist abi oleks võimalik kiiremini eraldada ning erakorraliste meetmete kestvust saaks pikendada, et reageerida te rviklikumalt erakorralistest sekkumistest 
tulenevatele jätkuvatele vajadustele. 
Valik D.3 – Täiustatud mehhanism, mida on laiendatud muudele rändega seotud 
kriisidele ja julgeoleku hõ lmamine Euroopa Liidu solid aarsusfondi rakendusalasse: 
mõjud oleksid samad, nagu on kirjeldatud valikuvõimaluses D.2. Inimtegevusega seotud 
julgeolekuriskide hõlmamine Euroopa Liidu soli daarsusfondi rakendusala sse tõenäoliselt ei 
vähenda oluliselt halduskoormust ja võib kaasa tuua Euroopa Liidu solidaarsusfondi tegevuse 
ähmastumise, mida tõenäo liselt nõukogus ei toetata. 
7. V
ALIKUVÕIMALUSTE VÕRDLUS  
7.1. Valikuvõimaluste võrdlev analüüs 
Probleem A – Rahastamisega seotud prioriteedid 
Valikute A.1 ja A.2 puhul ei ole siseküsimus tega seotud poliitika välismõõtme jaoks ette 
nähtud konkreetset rahastamist. Ehkki nii on sellise poliitika „s isemiste” aspektide 
rahastamiseks rohkem vahendeid, ei kulutata neid tingimata seal, kus neil  oleks suurim mõju. 
Seevastu avaldaks valikus A .3 ette nähtud ulatuslik välism õõtme lisamine mõlema fondi 
rakendusalasse olulist „enneta vat” mõju kogu siseküsimustega  seotud poliitikale ning võib 
seega vähendada selle poliitika sisemiste aspek tide rahastamiseks vajalike vahendite määra. 
Samuti tagab see ELi huvide parema kaitse välj aspool ELi, eriti ELis alga vate ja kolmandates 
riikides jätkuvate meetmete toetamise kaudu. See võimaldab ELil mitte ainult reageerida 
rändevoogude, organiseeritud kuritegevuse ja terro rismi tagajärgedele, vaid ka rakendada 
ennetavaid meetmeid kolmandates riikides. Sellise tegevuse tagajärjel võib väheneda varjupaika või muus vormis rahvusvahelist kait set vajavate isikute arv, ELi välispiire 
ületavate ebaseaduslike rändajate  hulk ning piiriüleste kuritegude , näiteks inim-, uimasti- ja 
 
ET 11   ET relvakaubanduse sagedus. Suurem koostöö kolm andate riikidega võimaldaks ka paremini 
hallata seaduslikku/tööjõu rä nnet ning võidelda sel viisil tööjõupuuduse vastu ELis. 
Probleem B – Ühine juhtimine  
Valik B.1 (praegune olukord) av aldaks ülimalt kahjulikku mõju halduskoormusele ning see ei 
oleks kooskõlas liikmesriikide lihtsustamisnõudega. Valiku B .2 raames tehtud ettepanek 
üleminekuks mitmeaastasele programmitööle tä hendaks praeguse olukorra märkimisväärset 
paranemist, sest see vähendaks  komisjoni ja liikmesriikide poolt hallatavate programmide 
arvu. Vastavus muudele ELi ühiselt  hallatavatele vahenditele s uurendaks sidusust ja selgust 
kõikide sidusrühmade jaoks. Vaatamata suurem ale paindlikkusele ei  lahenda valik B.2 
pidevat vajadust reageerida muutuvale olukorrale liikmesriikides ja kolmandates riikides, mis on siseküsimuste valdkonnale omane. Valikus  B.3 välja pakutud polii tiline dialoog pakuks 
lahendust nimetatud vajaduse rahuldamisele ning võimaldaks rohkem tulemustele suunatud 
ühist juhtimist. Tõenäoliselt toob see pärast kahte esimest aastat, mille jooksul uued ja vanad meetmed kattuvad, kaasa paindlikuma lähene mise programmitööle ja märkimisväärselt 
väiksema töökoormuse kõigile sidusrühmadele. 
Probleem C – Tsentraliseeritud juhtimine (otsene ja kaudne) 
Tsentraliseeritud juhtimisega seotud kolmest vaadeldavast valikuvõimalusest on valik C.1 
(praegune olukord) kõige vähem sobiv, sest see võimaldab vähe sel määral või ei võimalda 
üldse halduskoormust lihtsustada või vähendada. Selles osas oleks valik  C.2 (ainult hanked) 
märgatavaks edasiminekuks, ehkki see kõrvaldaks täielikult võimaluse edendada poliitiliselt juhitud tegevusi, stimuleerida piiriülest koostööd ja toetada kodanikuühiskonda toetuste 
andmise kaudu. Valik C.3 puhul tooks raam partnerlused, toetuskokkulepped, kaudne 
juhtimine ja piiratud hulgal avatud konkursiku tsete kasutamine kõige sobivamate isikute 
leidmiseks kaasa rohkem suunatud, mitm ekesistatud ja vähem ressursimahuka 
tsentraliseeritud juhtimise. 
Probleem D – Eriolukordadele reageerimise mehhanism 
Valik D.1 (praegune olukord) ei vasta selg elt ELi vajadusele reageerida kiiremini ja 
tõhusamalt rände- ja julgeolekukriisidele. Ehkki  valik D.3 on edasiminek võrreldes valikuga 
D.1, sest sellega nähakse ette tsentraliseeri tud juhtimise alusel rände valdkonnas kiirem 
vahendite eraldamine, toob ELi solidaarsusf ondi reguleerimisala laiendamine kriisidele 
turvalisuse valdkonnas kaasa tõenäo lise vastuseisu liikmesriikidelt,  sest sellega kaasneks oht 
hajutada nimetatud rahastamisvahendi f ookust. Valik D.2 oleks samuti märgatavaks 
edasiminekuks võrreldes praeguse olukorraga, sest see võimaldaks kiiremat vahendite 
eraldamist rändega seotud eriolukordade puhul, lisaks hõlmaks see erireageerimismehhanismi 
Sisejulgeolekufondis. 
7.2. Eelistatum valik ja korr alduslikud aspektid  
Eelistatum valik on segu valikuvõ imalustest A.3, B.3, C.3 ja D.2. Ühine juhtimine on 
peamine juhtimismeetod siseküsimuste rahastamis eks, ehkki tsentraliseeritud juhtimine jääb 
alles ja seda täiustatakse piiriüleste meetmete, uuenduslike  projektide, kodanikuühiskonna 
toetamise, IT-süsteemide, uuringute ja ür ituste ning välismõõdet omavate ja/või ELi 
vahendite kiiret eraldamist vajavate meetme te jaoks. Ametite ülesandeks on konkreetsete 
operatiivülesannete täitmine nende volitust e raames ja kooskõlas tööprogrammiga. 
 
ET 12   ET Eelistatud valikut rakendatakse täielikult kooskõ las otsusega vähendada rahastamisvahendite 
arvu kahele, mis suurendab siseküsimuste rahastam ise nähtavust ja lihtsustab nende meetmete 
rahastamist, mis on seotud erinevate fo ndidega. Teine siseküsimuste edaspidise 
rahastamismehhanismi oluline tunnus on mõle male fondile omase horisontaalse vahendi 
loomine. Kõnealune vahend hõlmab kõiki progr ammitöö, aruandluse, finantshalduse ja 
kontrolli eeskirju. S ee loob kaks teineteisest er istuvat eelist: es iteks välditakse dubleerimist ja 
vähendatakse märgatavalt kahes fondis kohaldatav ate (samasisuliste) sä tete arvu, teiseks 
saavutatakse lihtsustamine ja järjepidevus , sest samu eeskirju kohaldatakse kõikide 
toetusesaajate suhtes olenemata sellest, millisest vahendist toimub nende rahastamine, aidates seega fondidest aru saada ning soodustades juurdepääsu neile. 
8. J
ÄLGIMINE JA HINDAMINE  
Nähakse ette mõlema fondi vahekokkuvõte ja  järelhindamine. Suurima paindlikkuse 
tagamiseks ei määrata vahekokkuvõtte tegemise aega eelnevalt kindlaks. Selleks et jälgida 
kõnealuses valdkonnas toimuvat ning mõõta siseküs imustele kulutatud ELi vahendite abil 
saavutatud tulemusi ja mõju, töötatakse vä lja näitajate kogum, mille põhjal jälgitakse 
siseküsimuste rahastamise tulemuslikkust seoses  sisendite, väljundite ja võimaluse korral ka 
tulemustega.