SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Ühendkuningriik esitas 29. märtsil 2017 Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohase teate oma kavatsuse kohta liidust välja astuda. See tähendab seda, et kui väljaastumislepingut ei ratifitseerita, lõpetatakse 30. märtsil 2019 (edaspidi „väljaastumiskuupäev“) liidu esmaste ja teiseste õigusaktide kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes. Siis saab Ühendkuningriigist „kolmas riik“.

Liidus on liikmesriikide veoste autoveo-ettevõtjate (edaspidi „liidu veoste autoveo-ettevõtjad“) vabadus veoste rahvusvahelise autoveo teenust osutada reguleeritud peamiselt määrusega (EÜ) nr 1072/2009, milles on sätestatud vastavalt autoveo-ettevõtja tegevusalale ja rahvusvahelisele autoveoturule juurdepääsu käsitlevad ühiseekirjad.

Väljaastumislepingu sõlmimata jätmise korral ei oleks Ühendkuningriigi ja liikmesriikide vahelised veoste autoveo teenused pärast väljaastumist enam nimetatud määrusega reguleeritud. Seetõttu muutuksid kehtetuks Ühendkuningriigis kuni väljaastumiskuupäevani veoste autoveo-ettevõtjatele välja antud ühenduse tegevusload ning nende lubade omanikud kaotaksid seega juurdepääsu liidu autoveoturule. Samamoodi kaotaksid ka Euroopa Liidu veoste autoveo-ettevõtjad kehtivate ühenduse tegevuslubade alusel automaatse juurdepääsu Ühendkuningriigi autoveoturule.

Seetõttu ei oleks väljaastumislepingu sõlmimata jätmise korral alates 30. märtsist 2019 liidu õiguses enam alust, mille kohaselt veoste autoveo-ettevõtjad saaksid Ühendkuningriigi ja liikmesriikide vahel veoste autoveo teenuseid osutada. Ainsaks õigusraamistikuks, mille kohaselt kõnealuseid teenuseid saaks edasi osutada, jääks Euroopa Transpordiministrite Konverentsi mitmepoolne kvoodisüsteem, mis eeldab Euroopa Transpordiministrite Konverentsi loa olemasolu. Sõidukiga, millel on Euroopa Transpordiministrite Konverentsi luba, võib veoseid vedada kõigi 43 süsteemis osaleva riigi vahel, mille hulgas on 26 ELi 27st liikmesriigist (kõik peale Küprose), Ühendkuningriik ja veel 16 riiki. Pärast rahvusvahelist vedu sõiduki registreerinud riigist mõnda muusse Euroopa Transpordiministrite Konverentsi liikmesriiki võib teha kuni kolm vedu väljaspool sõiduki registreerinud riiki, enne kui sõiduk peab registreerimisriiki tagasi pöörduma.

Igale liikmesriigile antakse välja piiratud arv Euroopa Transpordiministrite Konverentsi lube ning nende riigisisese jaotamisega tegelevad iga liikmesriigi pädevad asutused. 2019. aasta load on juba jaotatud ning nende arvu ei saa lühikese ajaga suurendada. Euroopa Transpordiministrite Konverentsi kvoodid määratakse kindlaks kord aastas ning liikmesriigile eraldatud lubade arvu suurendamise peavad ühehäälselt heaks kiitma kõik Euroopa Transpordiministrite Konverentsi liikmesriigid.

Näiteks on 2019. aastaks välja antud 23 252 aastast veoluba EL 27s registreeritud sõidukitele. Neile lisandub 984 aastast veoluba Ühendkuningriigile ja 23 472 aastast veoluba teiste süsteemis osalevate riikide sõidukitele. Võttes arvesse veoste autoveo teenuste ja autoga veetavate veoste mahtusid Ühendkuningriigi ja liikmesriikide vahel (2017. aastal ligikaudu 50 miljonit tonni, umbes 30 miljonit tonni EL 27st Ühendkuningriiki ja umbes 20 miljonit tonni Ühendkuningriigist EL 27sse), on ilmne, et üksnes Euroopa Transpordiministrite Konverentsi kvoodisüsteemile toetumine ei paku praegu vajalikku lahendust selleks, et tagada väljaastumislepingu sõlmimata jätmise korral vahetult pärast väljaastumiskuupäeva põhiline veoste autoveo ühendus. Liit ja liikmesriigid peaksid töötama selle nimel, et Euroopa Transpordiministrite Konverentsi süsteemi raames oleks saadaval põhilise ühenduse tagamiseks vajalik arv lube.

Ühendkuningriigi ja liikmesriikide vahelise veoste autoveoga tegelevad peaaegu eranditult Ühendkuningriigi ja liidu veoste autoveo-ettevõtjad. Kui need ettevõtjad kaotaksid õiguse Ühendkuningriigi ja liikmesriikide vahel veoste autoveo teenust osutada, tooks see kaasa tõsised häired, kaasa arvatud seoses avaliku korraga.

Liit peaks seetõttu võtma ajutised ja tähtajalised erandolukorra meetmed, et selliseid autoveoühendust häirida võivaid tagajärgi leevendada.

Oma 13. novembri 2018. aasta teatises „Valmistumine Ühendkuningriigi väljaastumiseks Euroopa Liidust 30. märtsil 2019: erandolukorra tegevuskava“ teatas komisjon kavatsusest esitada erandolukorra meetmete ettepanekud juhuks, kui Ühendkuningriik astub liidust välja ilma väljaastumislepinguta. Maanteetranspordi kohta on komisjoni teatises märgitud, et Euroopa Transpordiministrite Konverentsi load võimaldaksid liiklust ainult praegusest tunduvalt väiksemas mahus.

Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) kordas 13. detsembril 2018 oma üleskutset intensiivistada tööd kõikidel tasanditel selleks, et tagada valmisolek Ühendkuningriigi väljaastumise tagajärgedeks, võttes arvesse kõiki võimalikke tulemusi. Käesolev õigusakt kuulub meetmepaketti, mille komisjon võtab vastu vastusena sellele üleskutsele.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on seega sätestada ajutised meetmed, et reguleerida veoste autovedu liidu ja Ühendkuningriigi vahel pärast Ühendkuningriigi liidust väljaastumist (artikkel 1). Meetmete eesmärk on säilitada põhiline ühendus kindlalt piiritletud ajavahemikuks (artikkel 9).

Eelkõige on määruse ettepanekus sätestatud (artikkel 3), et Ühendkuningriigi veoste autoveo-ettevõtjatele antakse ühepoolselt õigus teha kahepoolseid vedusid, nii et nad saavad vastavate territooriumide vahel veoseid edasi vedada.

Ühendkuningriigi veoste autoveo-ettevõtjatele antakse õigused tingimusel, et järgitakse veoste autoveo suhtes kohaldatavaid asjakohaseid liidu õigusnorme (artikkel 4) ning et Ühendkuningriik annab liidu veoste autoveo-ettevõtjatele samaväärsed õigused. Määruse ettepanekus on sätestatud mehhanism (artikkel 5), millega tagatakse, et liidu veoste autoveo-ettevõtjate õigused Ühendkuningriigis on samaväärsed määruse ettepaneku kohaselt Ühendkuningriigi veoste autoveo-ettevõtjatele antud õigustega. Kui õigused ei ole samaväärsed, on komisjon volitatud võtma delegeeritud õigusaktidega vastu olukorra parandamiseks vajalikud meetmed, sealhulgas Ühendkuningriigi veoste autoveo-ettevõtjatele lubatud mahu, reiside arvu või mõlema piiramine. Samaväärsust hinnates ja parandusmeetmeid võttes ei lähtu komisjon ainult kahe õiguskorra rangest formaalsest vastavusest; selle põhjus on märkimisväärsed erinevused kahe turu vahel ning soov vältida üksnes parallelismil põhinevat lähenemisviisi, mis võib lõpuks liidu huvide vastaseks osutuda.

Kuigi määruse ettepaneku eesmärk on tagada ajutiselt põhiline veoste autoveo ühendus, on selles sätestatud paindlik mehhanism selleks, et liidu veoste autoveo-ettevõtjatel oleksid õiglased ja võrdsed võimalused konkureerida Ühendkuningriigi veoste autoveo-ettevõtjatega pärast seda, kui liidu õigus ei ole enam Ühendkuningriigi jaoks siduv. Võrdsed tingimused eeldavad seda, et Ühendkuningriik kohaldab ka pärast väljaastumist veoste autoveo suhtes piisavalt kõrgeid ja võrreldavaid standardeid järgmistes valdkondades: aus konkurents, kaasa arvatud kartellide, turgu valitseva seisundi kuritarvitamise ja ühinemiste reguleerimine; põhjendamatute valitsuse subsiidiumide keeld; töötajate kaitse ja kõrgetasemeline liiklusohutus; keskkonnakaitse; ohutus ja turvalisus; või veoste autoveo-ettevõtjatele tegevuslubade andmisega või kutseliste juhtide kvalifikatsiooni, väljaõppe ja arstlike läbivaatustega seonduv. Peale selle peab olema tagatud, et liidu vedajaid ei diskrimineerita Ühendkuningriigis ei de jure ega de facto. Kavandatud määrusega antakse seega komisjonile ülesanne (artikkel 6) jälgida liidu ja Ühendkuningriigi veoste autoveo-ettevõtjate vahelise konkurentsi tingimusi ja volitus võtta delegeeritud õigusaktidega vastu vajalikud meetmed tagamaks, et need tingimused oleksid alati võrdsed.

Kehtestatakse vajalikud menetlused selleks, et liikmesriigid ja komisjon saaksid kontrollida, kas määruse kohaselt liitu veoseid vedavatele ettevõtjatele on antud Ühendkuningriigis tegevusluba või sertifikaat kooskõlas asjakohaste standarditega, kas kõiki asjakohaseid riikide ja liidu õigusakte on järgitud ja kas antud õigusi ei ole rikutud.

Eraldi sättega on meelde tuletatud, et liikmesriigid ei tohi käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvates küsimustes Ühendkuningriigiga kahepoolseid veoste autoveo lepinguid läbi rääkida ega sõlmida ega muul viisil Ühendkuningriigi veoste autoveo-ettevõtjatele veoste autoveo valdkonnas käesoleva määrusega antud õigustest erinevaid õigusi anda (artikkel 3). Asjakohased pädevad asutused saavad siiski määruse nõuetekohaseks rakendamiseks vajalikku koostööd teha (artikkel 7), et võimalikult häirimatult hallata veoste autoveo teenuseid, mille osutamine jätkub pärast Ühendkuningriigi väljaastumist kõnealuse määruse alusel.