ET Euroopa Liidu Teataja C 239/19

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtumis COMP/39.116 — Coca-Cola

(vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse (2001/462/EÜ, ESTÜ) (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artiklitele 15 ja 16 — EÜT L 162, 16.6.2001, lk 21)

(2005/C 239/09)

(EMPs kohaldatav tekst)

Otsuse projekt käsitleb gaseeritud karastusjookide tarnimist EÜs, Islandil ja Norras kodus tarbimiseks ja kohapeal tarbimiseks mõeldud turustuskanalite kaudu. See on adresseeritud The Coca-Cola Company'le (“TCCC”) ja selle kolmele tähtsamale villijale, ettevõtetele Bottling Holdings (Luxembourg) sarl, Coca-Cola Erfrischungsgetränke AG ja Coca-Cola Hellenic Bottling Company SA (edaspidi “pooled”).

Komisjonile saabusid 1996., 1999. ja 2001. aastal nõukogu 6. veebruari 1962. aasta määrusele (EMÜ) nr 17 vastavad kaebused, milles väideti, et TCCC ja tema villijad kuritarvitavad oma turgu valitsevat seisundit. Vastavalt määruse (EMÜ) nr 17 artikli 14 lõikele 3 võttis komisjon ette uurimisi poolte ruumides Austrias, Belgias, Taanis, Saksamaal ja Ühendkuningriigis 1999. ja 2000. aastal.

29. septembril 2004. aastal alustas komisjon menetlust, eesmärgiga võtta vastu määruse (EÜ) nr 1/2003 III peatükile vastav otsus.

15. oktoobril 2004. aastal vastavalt määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 9 lõikele 1 väljaantud esialgses hinnangus tõstatas komisjon konkurentsiküsimuse seoses TCCC ja selle villijate teatud äritavadega gaseeritud karastusjookide tarnimisel. Kõnealused äritavad olid seotud ainuõigusliku tarnimise, kasvu ja eesmärgi täitmisega seotud allahindluste ning turuvõimu kasutamisega erinevate tootekategooriate turustamiseks.

Vastuseks komisjoni esialgsele hinnangule esitasid pooled 19. oktoobril 2004 komisjonile kohustused.

26. novembril 2004. aastal avaldati vastavalt määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 27 lõikele 4 Euroopa Liidu Teatajas teadaanne, mis võttis lühidalt kokku juhtumi ja poolte esitatud kohustused ja kutsus asjast huvitatud kolmandaid isikuid üles esitama oma märkusi kohustuste kohta ühe kuu jooksul pärast avaldamise kuupäeva (“turutest”). (1) Teadaanne teavitas avalikkust komisjoni tuvastatud konkurentsiprobleemidest ja asjaomastest abinõudest ja kutsus asjast huvitatud isikuid üles esitama märkusi. Vastuseks teadaandele sai komisjon 33 märkust asjast huvitatud kolmandatelt isikutelt, nendest 19 oli jookide kohapeal ja kodus tarbimiseks mõeldud turustuskanalitega tegelevatelt ettevõtjatelt ja 14 jookide tarnijatelt. Üldiselt olid saadud märkused positiivsed, sest need kinnitasid kohustuste tõhusust komisjoni tõstatud probleemide lahendamisel. Märkused ei mõjutanud komisjoni esialgses hinnangus sõnastatud probleeme uuesti kaaluma ega tõstatanud uusi probleeme.

21. jaanuaril 2005. aastal informeeris komisjon pooli turutesti ajal saadud asjast huvitatud kolmandate isikute märkustest. 25. veebruaril 2005. aastal esitasid pooled muudetud kohustuste ettepaneku.

Komisjon on nüüd jõudnud järeldusele, et arvestades poolte esialgsele hinnangule vastusena pakutud kohustusi, mida hiljem muudeti vastavalt asjast huvitatud kolmandate isikute asjaomastele märkustele, ja ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 9 lõike 2 kohaldamist, puudub meetmete võtmiseks alus.

Pooled ega teised ettevõtjad ei esitanud turutesti kohta ärakuulamise eest vastutavale ametnikule järelepärimisi. Lisateabe saamiseks taotlusi ei esitatud. Pooled kinnitasid, et komisjoni talitused varustasid neid piisavalt faktidega, et võtta kohustusi, mis lahendavad esialgses hinnangus tõstatatud probleemid.

Eespool esitatud põhjustel ei nõua juhtum ärakuulamise käsitleva õigusega seoses lisamärkusi.

Brüssel, 26. mai 2005 Serge DURANDE

(1) ELT C 289, 26.11.2004, lk 10.