Käesolevas dokumendis käsitletakse Põhjamere põhjalähedaste kalavarude majandamise ja püügi mitmeaastase kava ettepaneku mõjuhinnangut. Mitmeaastased majandamiskavad on osutunud kalavarude säästval majandamisel väga väärtuslikuks. Kalavarude kasutamiseks eeskirjade kehtestamise ja kalanduse juhtimiseks vajalike kaasnevate meetmete võtmise kaudu tagavad majandamiskavad stabiilsuse ja prognoositavuse, pidades silmas konkreetseid eesmärke, samas tagades, et kalavarusid kasutatakse kokkulepitud piirides.

Praegu reguleeritakse Põhjamere põhjalähedasi kalavarusid kahe majandamiskavaga, mis ei ole kooskõlas 2011. aastal uue alusmäärusega (määrus (EL) nr 1380/2013) kehtestatud uue ühise kalanduspoliitikaga. See on kaasa toonud koormavad eeskirjad Põhjameres põhjalähedasi liike püüdvatele kaluritele (peamiselt VKEd ja mikroettevõtted). Mõjutatud liikmesriigid ja sidusrühmad on alates 2011. aastast soovinud uut majandamisraamistikku. Kavade suhtes tehtud järelhindamine andis negatiivseid tulemusi, ka põhjusel, et alusmäärusega kehtestatud uued eeskirjad, st kohustus kogu saak lossida ja majandada kõiki kalavarusid säästvalt kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikuse põhimõttega, on ülepüügi ja tagasiheite vältimise seisukohast paljulubavam. Kui täiendavaid meetmeid segapüügiga seotud lossimiskohustuse negatiivse mõju leevendamiseks vastu ei võeta, tooks alusmäärus kaasa kalavarude alakasutuse niipea, kui jõustub Põhjamere põhjalähedaste liikide lossimise kohustus, ja ohustaks selliselt asjaomaste kalandusettevõtete majanduslikku elujõulisust.

Eespool nimetatud probleemidega tegelemiseks on kõnealuse algatuse eesmärk: i) vähendada alapüügi ohtu, ii) kehtestada kalastussuremuse sihttasemete vahemikud (FMSY), iii) kehtestada biomassiga seotud kaitsemeetmed, mis on alusmääruse kohaselt kooskõlas ettevaatusprintsiibiga, iv) lihtsustada lossimiskohustuse rakendamist, v) luua vajalik raamistik Põhjamere piirkonna piirkondadeks jaotamiseks ning vi) kaotada merepäevade süsteem.

Kõnealuse algatusega, millega kehtestatakse kõigi Põhjamere põhjalähedaste liikide püügi suhtes kohaldatav ühtne kava, luuakse konkreetsem ja läbipaistvam raamistik kalavarude säästva majandamise saavutamiseks, mis on ette nähtud alusmäärusega, ja lihtsustatakse kehtivaid väga keerukaid õigusakte.

Kaaluti nelja seadusandlikku võimalust. Kaks poliitikavarianti („poliitikat ei muudeta ELi tasandil“ ja „muuta kehtivaid majandamiskavasid“) jäeti kõrvale hindamise varajases etapis.

Teist kahte varianti (1. poliitikavariant – kasutada alusmäärust ja 2. poliitikavariant – kehtestada ühtne segapüügi mitmeaastane kava) analüüsiti põhjalikumalt. 2. poliitikavariandi raames kaaluti mitut allvarianti järgmiste aspektide suhtes: i) alade piiritlemine, ii) meetodi valik lossimiskohustuse kasutuselevõtu lihtsustamiseks, iii) FMSY vahemike valik, iv) kavaga hõlmatud liikide valik, v) FMSY saavutamise kuupäev ning vi) ajavahemik kalavarude kiireks taastamiseks ettevaatusprintsiibi kohasele tasemele. Nelja esimese aspekti puhul sai eelistatud valiku teha kvalitatiivse analüüsi põhjal. Kahte viimast aspekti uuriti kvantitatiivse mõju analüüsi põhjal ja neid võrreldi 1. poliitikavalikuga.

Eelistati 2. poliitikavarianti (ühtne segapüügi mitmeaastane kava), kus FMSY saavutatakse hiljemalt 2020. aastaks ja kalavarud taastuvad kiiresti (viie aastaga) ettevaatusprintsiibi kohasele tasemele. Kui FMSY on mõne sellise kalavaru suhtes saavutatud, ei tohiks kõnealuse kalavaru kasutamine selle varu FMSY-t ületada.

Avalikus konsultatsioonis aktiivselt osalenud sidusrühmad on kalandusorganisatsioonide esindajad, teadlased, valitsusvälised keskkonnaorganisatsioonid ja kavaga hõlmatud liikmesriikide haldusasutused. Enamik sidusrühmi ja asjaomaseid liikmesriike toetab 2. poliitikavarianti – Põhjamere põhjalähedaste kalavarude ühtne segapüügi mitmeaastane kava. Sidusrühmade toetus sellele poliitikavariandile on suur, sest uus mitmeaastane kava pakub paindlikku, piirkondlikku, tulemustepõhist lähenemisviisi. Ollakse üksmeelel, et praegused kavad ei täida oma eesmärki.

Eelistatud variant (Põhjamere põhjalähedaste kalavarude ühtne segapüügi mitmeaastane kava) on palju tõhusam saavutamaks käesoleva algatuse eesmärke kui 1. poliitikavariant (alusmäärus). Eelistatud variandil on positiivne keskkonnamõju võrreldes 1. poliitikavariandiga. Ka majanduslik ja sotsiaalne mõju on üldjuhul positiivne võrreldes 1. poliitikavariandiga. Positiivne keskkonnamõju on veelgi suurem, kui kasutada eelistatud allvarianti „saavutada FMSY hiljemalt 2020. aastaks“ ja „varude taastamine viie aastaga“. Täpsemalt väheneb varude hävinemise oht ja suureneb keskmine biomass. Majanduslikult suureneb keskmine kasumlikkus peamiselt tänu väiksematele muutuvkuludele ja kalavarude kättesaadavusele. Sotsiaalses plaanis väheneb VKEde halduskoormus ja töökohad säilivad.

Eelistatud allvariantidel „saavutada FMSY hiljemalt 2020. aastaks“ ja „varude taastamine viie aastaga“ ei ole uusi majanduslikke ega sotsiaalseid kulusid.

Enamik Põhjamere põhjalähedaste varude püügi ja töötlemisega tegelevatest ettevõtjatest on VKEd või mikroettevõtjad (98 %). Kehtiv süsteem tekitab suurt majanduslikku kulu ettevõtetele ja eelkõige VKEdele. Need kulud on tingitud ülemäära keerulistest eeskirjadest ja seda välditakse tulevikus (lihtsustamise otsene kasu). Säästev kasutamine annab suuremat kasumlikkust, aidates kaasa majandustulemuste parandamisele. Kaluritel on suurem vabadus otsustada, kus ja millal püüda. Kõik uue ühise kalanduspoliitika rakendamisega seotud kulud on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi raames rahastamiskõlblikud.

Õigusakte lihtsustatakse, kuna praegused majandamiskavad tühistatakse ja asendatakse ühtse kavaga. Sidusrühmade ja liikmesriikide kaasatus suureneb, sest tänu uuele kavale rakendatakse piirkondadeks jaotamist kui uuenduslikku ja tulemustepõhist vahendit.

On oluline, et poliitika vaadatakse läbi viie aasta pärast, kui lossimiskohustus on täielikult rakendatud, et võtta arvesse selle mõju poliitikavahendite ja ühise kalanduspoliitika eesmärkide vahelisele sidususele.