KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 213 alusel Euroopa välisteenistuse peaarvepidaja ja siseaudiitori kohta /* COM/2013/0936 final */





KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 213 alusel Euroopa välisteenistuse peaarvepidaja ja siseaudiitori kohta A. Sissejuhatus Euroopa välisteenistus asutati 2010. aastal Euroopa Liidu lepingu artikli 27 lõike 3 alusel tehtud nõukogu otsusega 2010/427. Otsuse 2010/427 põhjenduses 15 on sätestatud, et „vältida tuleks muude struktuuriüksuste ülesannete, funktsioonide ja ressursside tarbetut dubleerimist”. Sellega seoses on komisjoni peaarvepidaja ja siseaudiitor tegutsenud vastavalt ka Euroopa välisteenistuse peaarvepidaja ja siseaudiitorina. Sellise korra õiguslik alus on finantsmääruse artikli 68 lõige 1 ja artikli 98 lõige 2. Finantsmääruse artikliga 213 on ette nähtud kõnealused kaks sätet 2013. aastal läbi vaadata, „võttes nõuetekohaselt arvesse Euroopa välisteenistuse ja eelkõige liidu delegatsioonide eripära ning vajaduse korral välisteenistuse piisavat finantsjuhtimise suutlikkust”. Komisjon on hinnanud sellise süsteemi toimimist, mille puhul komisjoni peaarvepidaja ja siseaudiitor tegutsevad vastavalt ka Euroopa välisteenistuse peaarvepidaja ja siseaudiitorina. Käesolevas aruandes, mille üle on konsulteeritud Euroopa välisteenistusega, on esitatud hindamise tulemused koos järeldusega säilitada kehtiv kord. Finantsmääruse artiklis 213 osutatud läbivaatamine viiakse läbi sõltumatult Euroopa välisteenistuse loomist käsitleva otsuse[1] läbivaatamisest, mis on ette nähtud kõnealuse otsuse artikli 13 lõikega 3 ja mis käsitleb Euroopa välisteenistuse korraldust ja toimimist. Otsuse läbivaatamine viiakse läbi kõrge esindaja / asepresidendi juhtimisel 2013. aastal ja sellele võib vajaduse korral lisada asjakohased ettepanekud Euroopa välisteenistuse loomist käsitleva otsuse muutmiseks. B. Finantsmääruse artikli 213 kohase läbivaatamise tulemused 1. Peaarvepidaja Komisjoni peaarvepidaja on vastavalt finantsmääruse artikli 68 lõikele 1 osutanud Euroopa välisteenistusele mitmeid arvepidamisteenuseid. Kõnealused teenused hõlmavad järgmist: – rahahaldus (keskkassa ja maksete tegemine, keskpankades olevate kontode ja raamatupidamisarvestuse vastavuse kontroll, avansikontoteenuste haldusjuhtimine, kolmandate isikute arvestusraamatute ja pangakontode kontroll, varajase hoiatamise süsteemi haldamine); – raamatupidamisraamistik ja -süsteem; – raamatupidamisarvestus ja õigusaktide kohane aruandluskohustus; – võlgade sissenõudmine ja tasaarvestusmenetluse juhtimine; – kõigi kohalike raamatupidamissüsteemide kvaliteedi kontroll. Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse koostöö on väga hea. Nii Euroopa välisteenistus kui ka eelarve peadirektoraadi pädevad talitused on kehtiva korraga väga rahul. Mastaabisääst on eriti märkimisväärne rahahalduse, raamatupidamisarvestuse ja aruandluse valdkonnas. Komisjoni peaarvepidaja talitusel on ainuomased teadmised, mis hõlmavad kõiki kõnealuseid aspekte ja eelkõige rahahaldust. Need hõlmavad järgmist: · avansikontode haldamine; · terviklik pangandusstruktuur, mida on vaja institutsioonide maksetehingute tegemiseks, ja asjakohased teadmised, millega toetatakse 140 liidu delegatsiooni kohalikke pangandus- ja maksevajadusi ning · optimeeritud rahahaldus ja riskijuhtimine ning kindel talitluspidevuse kord. Tänu kehtivale korrale ei ole Euroopa välisteenistusel vaja võtta tööle täiendavat personali. Praegu on komisjoni eelarve peadirektoraadis uute raamatupidamisarvestuse ja rahahalduse ülesannete täitmisega otseselt seotud 3 töötajat, samas kui oma raamatupidamisarvestus- ja rahahaldussüsteemi loomise korral vajaks Euroopa välisteenistus konservatiivsel hinnangul vähemalt 15 töötajat. Lisaks otsestele rahahalduse ja raamatupidamisarvestuse teenustele osutavad komisjoni talitused Euroopa välisteenistusega sõlmitud teenustaseme kokkulepe alusel raamatupidamisarvestuse ja eelarve toetuse valdkonnas ka muid horisontaalseid teenuseid (nt raamatupidamise IT-süsteemide arendamine ja tugi, sissenõudmisteenused, keskne finantstalitus), mille vahendeid ei ole Euroopa välisteenistuse loomise järel osadeks jaotatud. Täiendav toetus on kvaliteetne ja võimaldab saavutada täiendavat mastaabisäästu võrreldes vahenditega, mida võiks olla vaja juhul, kui kõik asjaomased toimingud teostataks Euroopa välisteenistuse siseselt. Lisaks koostab komisjoni peaarvepidaja raamatupidamise aastaaruande ja vahetab Euroopa Kontrollikojaga teavet seoses mitme muu institutsiooniga. Komisjoni raamatupidamistalitused on kehtestanud tõhusad menetlused ja loonud Euroopa Kontrollikojaga head töösuhted, millest saab kasu ka Euroopa välisteenistus. Euroopa välisteenistuse eraldiseisva arvepidamisosakonna loomine suurendaks põhjendamatult töötajate arvu mõlemas üksuses, kuna eespool nimetatud põhiülesannete täitmiseks tuleks luua mitmeid uusi ametikohti Euroopa välisteenistuses, samas kui komisjon on need väikeste lisavahendite abil juba katnud. Komisjoni arvates tuleks koostööd seega jätkata. Kehtivat korda ei ole vaja muuta. II. Siseaudiitor Komisjoni siseaudiitor on vastavalt finantsmääruse artikli 98 lõikele 2 tegutsenud Euroopa välisteenistuse siseaudiitorina. Sellise korra säilitamine on põhjendatud järgmisega. Liidu delegatsioonid haldavad nii Euroopa välisteenistuse haldusassigneeringuid kui ka komisjoni eelarvest tehtavaid tegevusassigneeringuid. Põhimõtteliselt Euroopa välisteenistuse töötajad haldavad üksnes Euroopa välisteenistuse haldusassigneeringuid, samas kui komisjoni talitused haldavad üksnes tegevusassigneeringuid. Sellest põhimõttest on tehtud ka erandeid: Euroopa välisteenistusse kuuluv delegatsiooni juht on edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja seoses komisjoni eelarvest tehtavate tegevusassigneeringuga (finantsmääruse artikli 65 lõige 6). Komisjoni töötajad toetavad Euroopa välisteenistust halduseelarve haldamisel, tegutsedes peamiselt kulukohustuste algatajatena. Kõnealuste erandite tulemusel on komisjoni ja Euroopa välisteenistuse ühiselt kasutatavad raharinglussüsteemid omavahel tihedasti seotud. Sellest tulenevalt on oht, et kui eri siseaudiitorid teostaksid eraldi mõlema raharinglus- ja sisekontrollisüsteemi auditi, võiksid need anda kattuvaid tulemusi või erinevaid soovitusi. Viimane võib mõjutada auditi usaldusväärsust ning seada vastutavad eelarvevahendite käsutajad ja delegatsioonide juhid keerulisse olukorda seoses valiku tegemisega kahe asjaomase arvamuse vahel, mis vähendaks auditi väärtust. Siseauditite integreerimine aitaks ka paremini mõista mõlema raharinglussüsteemiga seotud probleeme. Samuti aitaks see võtta ühe raharinglussüsteemi auditeerimisest saadud kogemusi üle teise süsteemi ning kasutada ära nende vahelist sünergiat. Mõned argumendid võivad rääkida ka eraldi Euroopa välisteenistuse siseaudiitori kasuks. Näiteks võib juhul, kui komisjonil ja Euroopa välisteenistusel on ühine siseaudiitor, tekkida olukord, kus mõlema institutsiooni kui teenuse tellija õiguspäraseid ootusi ei ole võimalik täita. Võttes arvesse kehtivaid eeskirju ja kaitsemeetmeid, eelkõige siseaudiitori sõltumatust, on see oht siiski küllaltki väike. Komisjoni arvates tuleks seega koostööd jätkata ja kehtivat korda mitte muuta. C. Kokkuvõte Käesolev aruanne osutab, et kord, mille kohaselt komisjoni peaarvepidaja ja siseaudiitor tegutsevad vastavalt ka Euroopa välisteenistuse peaarvepidaja ja siseaudiitorina, on toiminud tõhusalt, tagades samas märkimisväärse mastaabisäästu. Seepärast tuleks see tulevikus säilitada. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu kõnealuse korra toimimise märkimisväärsetest suundumustest kokkuvõtvas aruandes. [1] Nõukogu otsus, 26. juuli 2010, millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine.