Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmisel põhjusel: ühine kalanduspoliitika on ühine poliitika. Vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.

Esitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele ning need on kooskõlas liidu kestliku arengu poliitikaga.

Nõukogu määrust (EL) 2019/1838, millega määratakse 2020. aastaks kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, tuleb parandada, et võimaldada väikesemahulise kalapüügiga tegelevatel kaluritel jätkata nagu varemgi triivõngejadade kasutamist kahe tursavaru püügiks perioodil, kui kudemiskohad on püügiks sulgetud. Nõukogu määrusega (EL) 2020/123 on määratud 2020. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ning liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu. Tavaliselt muudetakse kõnealuseid püügivõimalusi nende kehtivusaja jooksul mitu korda.

Nõukogu määrusega (EL) 2019/1838 on Läänemere puhul kehtestatud kaks tursavarude püügi keeluaega kudemisperioodiks, et tagada häirimatu kudemine eesmärgiga suurendada varude uuenemist. Sarnaselt varasemale on keeluajal tehtud erand väikesemahulisele rannapüügile, kus kasutatakse teatavaid seisevpüüniseid, arvestades nende väga piiratud mõju kõnealuste kalavarude kudemisele. Erinevalt varasemast on triivõngejadade kasutamist käsitlev erand tahtmatult välja jäetud. Leitakse, et triivõngejadade kasutamist tuleks jätkuvalt lubada ja seega tuleks see lisada erandisse, nagu ka eelmistel aastatel. Seetõttu tuleks määrust vastavalt muuta.

Tursa kalastussuremus (F) on hinnanguliselt suurem kui kalastussuremuse piirangu piirväärtus (Flim). Kudekarja biomass (SSB) on alates 2015. aastast vähenenud ja on hinnanguliselt väiksem kui biomassi piirangu piirväärtus (Blim). Vastavalt Põhjamere mitmeaastase kava artikli 7 lõikele 2, kui teaduslikest nõuannetest nähtub, et kõnealuse kava artikli 1 lõikes 1 osutatud mis tahes kalavaru kudekarja biomass on väiksem kui Blim, tuleb võtta täiendavaid parandusmeetmeid, et tagada asjaomase kalavaru kiire taastumine maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikust kõrgemal tasemel. Kõnealused parandusmeetmed võivad eelkõige hõlmata asjaomase varu sihtpüügi peatamist ning kõnealuste varude ja/või muude tursapüügiga kaasnevate kalavarude püügi võimaluste asjakohast vähendamist. Liit on Norraga sõlmitud kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras pidanud Norraga konsultatsioone kalapüügiõiguste üle. Lepinguosalised on kokku leppinud, et soovitavad oma vastavatel ametiasutustel võtta täiendavaid parandusmeetmeid, et täiendada juba 2019. aasta detsembris kokku lepitud lubatud kogupüüki, eesmärgiga pakkuda 2020. aastal nii tursa noorkalade kui ka täiskasvanud tursa ajutist täiendavat kaitset. Need meetmed peaksid hõlmama reaalajas püügikeelde tursa kaitseks, hooajalisi püügikeelde noorkalade kaitseks, piirangualasid, millel on konkreetsed juurdepääsutingimused, ning uute püügivahenditel põhinevate meetmete kehtestamist. Esimene neist parandusmeetmetest, kudeva tursa kaitseks kehtestatud püügikeelualad, on juba kasutusele võetud, kuid kuigi nende eesmärk on pakkuda kaitset kudemisperioodil, ei kaitse need noorkalu ega ka muid kalu väljaspool kudemisperioodi, mis tavaliselt kestab vaid mõne nädala. Kuigi kudemisajad ja -kohad on hästi juurdunud ning meetmeid saab seetõttu kiiresti rakendada, on teatavatele püügivahenditele juurdepääsu piiramiseks ja selektiivsemate püügivahendite kasutuselevõtmiseks vaja üksikasjalikumalt konsulteerida sidusrühmadega. Seetõttu tuleks otsus selle kohta, kas neid meetmeid käesolevasse kalapüügivõimalusi käsitleva määruse muutmisesse lisada, teha kõnealuste konsultatsioonide põhjal.

Komisjon esitas teise meetmepaketi ettepaneku kalapüügivõimaluste esimeses muudatuses. Samal ajal soovisid asjaomased liikmesriigid siiski koostada ühise soovituse täiendavate meetmete kohta. Sellest tulenevalt tegid nõukogu ja komisjon järgmise ühisavalduse:

„Komisjon ja nõukogu rõhutavad, et on vaja kiiresti kehtestada täiendavad parandusmeetmed, et toetada Põhjamere ja Skagerraki tursavarude taastamist. Selliste meetmete vastuvõtmine on vajalik kalavarude bioloogilist seisundit arvestades vastavalt määruse (EL) 2018/973 (millega kehtestatakse Põhjamere mitmeaastane kava) artikli 7 lõikele 2 ning on kooskõlas Norraga selliste meetmete osas kokku lepitud kokkuleppega. Komisjon kaalub vastavate ettepanekute esitamist, võttes arvesse asjaomases piirkondlikus rühmas tehtud tööd, ning nõukogu vaatab need kiiremas korras läbi.“

Seni ei ole asjaomased liikmesriigid teinud piisavalt edusamme, mis võimaldaks nende meetmete rakendamist 2020. aastal kooskõlas ELi-Norra kohustusega. Seepärast teeb komisjon ettepaneku lisada kõnealused meetmed kalapüügivõimalusi käsitleva määruse teise muutmisettepanekusse. Selles järgitakse sama lähenemisviisi kui eelmises ja nähakse ette suured ettevaatust nõudvad alad, millel on konkreetsed juurdepääsutingimused. Samuti on ettepanekut kohandatud selleks, et võtta arvesse liikmesriikide seisukohti kahes küsimuses. Nüüd sisaldab see loetelu eelnevalt kindlaks määratud püügivahenditest, mida STECF on eelnevalt hinnanud või mille suhtes kohaldatakse teaduslikku vastastikust eksperdihinnangut. Ettepanek sisaldab jätkuvalt paindlikumat lähenemisviisi püügivahenditele, mis vastavad konkreetsetele kriteeriumidele, ning sellega muudetakse ka nende STECFi poolse hindamise protsessi.

Uue lähenemisviisiga antakse liikmesriikidele ja ettevõtjatele kaks võimalust: nad võivad kasutada kas ühte eelnevalt kindlaks määratud püügivahenditest (uus element) või uudseid püügivahendeid ning samal ajal küsib komisjon STECFi arvamust püügivahendite kohta. Kui STECF esitab negatiivse arvamuse, kõrvaldatakse need püügivahendid turult. Samuti jäetakse ettepanekuga liikmesriikidele võimalus töötada välja tursapüügi vältimise kavad, kuid neid rakendatakse STECFilt nõuande küsimisega samaaegselt. Negatiivse hinnangu korral on liikmesriigid kohustatud oma kava vastavalt muutma.

Harilik süvameregarneel ICESi 3.a rajoonis ja 4.a rajooni idaosas

9. märtsil 2020 avaldas ICES nõuande hariliku süvameregarneeli (Pandalus borealis) püügi kohta ICESi 3.a rajoonis ja 4.a rajooni idaosas (Skagerrak, Kattegat ja Põhjamere põhjaosa Norra süvikus). Pärast Norraga konsulteerimist määrati Skagerrakis ELile jaotatavaks hariliku süvameregarneeli kvoodiks 3 266 tonni.

Kilu Põhjameres ja 3.a rajoonis

Kilu (Sprattus sprattus) 3.a rajoonis on lühikese elueaga liik ja ICES avaldab oma iga-aastase teadusliku nõuande 14. aprillil 2020. Alates 2019. aasta aprillist annab ICES kilu kohta 3.a rajoonis ja kilu kohta Põhjameres ühe nõuande, kuna neid liike peetakse üheks bioloogiliseks varuks. Nõukogu määrusega (EL) 2020/123 kehtestati kilu lubatud kogupüük 3.a rajoonis ajavahemikuks 1. jaanuarist kuni 30. juunini 2020. Nõukogu määrusega (EL) 2020/123 kehtestati lubatud kogupüügi (TAC) piirang 1. juulist 2020 kuni 30. juunini 2021 nulltasemel. Seepärast tuleks kilupüüki Põhjameres muuta vastavalt ICESi uusimale teaduslikule nõuandele ja pärast Norraga konsulteerimist.

Vastavalt ICESi kõige hiljutisemale teaduslikule nõuandele ning pärast Norraga konsulteerimist tuleks kilu lubatud kogupüük 3.a rajoonis kehtestada ajavahemikuks 1. juulist 2020 kuni 30. juunini 2021, sest see vastab kõnealuse nõuande kehtivusajale. Selleks on kilule ja seotud kaaspüügile 3.a rajoonis ette nähtud ajutine aruandluskood.

Kilu (Sprattus sprattus) on Põhjameres lühikese elueaga liik ja ICES avaldab oma iga-aastase teadusliku nõuande 14. aprillil 2020.

Anšoovis

Anšoovise (Engraulis encrasicolus) TAC ICESi 9. ja 10. alapiirkonnas ning Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) 34.1.1 liidu vetes ajavahemikul 1. juulist 2020 kuni 30. juunini 2021 on kuni selle ajavahemiku kohta teadusliku nõuande esitamiseni null. ICES avaldab oma nõuande kõnealuse kalavaru kohta alles 2020. aasta juuni lõpus. Tagamaks, et püügitegevus saab jätkuda ajani, mil TAC viimase teadusliku nõuande alusel kehtestatakse, tuleks ajutiseks TACiks kehtestada 4 018 tonni, tuginedes 2019. aasta kolmanda kvartali püügile. TACi muudetakse vastavalt ICESi teaduslikele nõuannetele.

Heeringas Põhjameres

Euroopa Liidu ja Norra 19. detsembri 2019. aasta lõppotsuste protokollis 2020. aasta kohta leppisid lepinguosalised kokku, et lisaks kokkulepitud 50 000 tonnile heeringale (Clupea harengus), mida Norra võib oma kvoodi alusel püüda 4.a ja 4.b püügipiirkonna liidu vetes, ning mida EL võib püüda Norra vetes, eraldatakse lisakogus kuni 10 000 tonni, kui mõlemad lepinguosalised sellist suurendamist taotlevad. See kokkulepe peab kajastuma liidu õiguses.

Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon (SPRFMO)

Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon (SPRFMO) võttis oma 2020. aasta veebruaris toimunud aastakoosolekul vastu uued tšiili stauriidi (Trachurus murphyi) püügi piirnormid. Kohaldatavaid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.

Loode-Atlandi Kalandusorganisatsioon (NAFO)

Loode-Atlandi Kalandusorganisatsioon (NAFO) otsustas oma 23.–27. septembril 2019 toimunud aastakoosolekul lõpetada harilike limapeade (Beryx splendens) püügi NAFO 6. alapiirkonnas kalavaru võimaliku ammendumise tõttu. Neid meetmeid tuleks seega rakendada liidu õiguses. Seepärast tuleks kõnealuse keelu kajastamiseks vastavalt muuta keelustatud liikide loetelu.

Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT)