EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 14.12.2011 
SEK(2011) 1575 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJU HINDAMISE KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE, 
mis on lisatud dokumendile 
Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus,  
milles käsitletakse teatavaid kalavarude ka itseks võetavaid meetmeid, mis on suunatud 
koostööd mittetegevatele riikidele  
{KOM(2011) 888 lõplik} 
{SEK(2011) 1576 lõplik}  
 
ET 2   ET KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJU HINDAMISE KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE, 
mis on lisatud dokumendile 
Ettepanek: Euroopa Parlame ndi ja nõukogu määrus,  
milles käsitletakse teata vaid kalavarude kaitseks võetavaid meetmeid, mis on 
suunatud koostööd mittet egevatele riikidele  
1. PROBLEEMI MÄÄRATLEMINE : MILLES TÄPSELT PROBLEEM SEISNEB , KEDA SEE KÕIGE 
ENAM MÕJUTAB JA MIKS ON VAJALIK RIIKLIK SEKKUMINE ? 
ÜRO mereõiguse konventsiooni1 ja ÜRO kalavarusid käsitleva kokkuleppe2 kohaselt 
peavad rannikuriigid ja teised  riigid, kes püüavad piirialade kalavarusid ja pika rändega 
kalavarusid, tegema nende vastutustund likuks majandamiseks koostööd kas otse või 
piirkondlike kalandusorganisatsioonide kaudu, et tagada selliste kala varude pikaajaline 
jätkusuutlikkus. 
Võib juhtuda, et kolmas riik  ei tee koostööd ELile huvipakkuva te piirialade kalavarude ja 
pika rändega kalavarude majandamisel, ja mi s veelgi tähtsam: sellise riigi hoiak – kas 
tegevuse või tegevusetuse tõ ttu – kätkeb endas ülepüügi  ohtu. Seepärast on oluline 
kasutada kõikvõimalikke vahendeid, et v eenda asjaomast riiki loobuma niisugusest 
ohtlikust hoiakust. Kui tavapärased konsultatsioonid ja tehniline koostöö ei õnnestu, tuleks teha selge otsus rakendada kaubandus piiranguid, kuid ELil ei ole mehhanismi, mis 
võimaldaks piiranguid vastu võtta kasutoova tähtaja jooksul. 
Praegu tuleb ELil tegelda makrellivarude ül epüügi ilmse ohuga, mis on tekkinud Islandi 
ja Fääri saarte poolt vastuvõetud majandamismee tmete tõttu, sest nad ei võtnud vajalikul 
määral arvesse teiste rannikuriikide ja ELi  õigusi. Mida varem EL saab võimaluse 
asjakohaselt reageerida, seda tõhusamalt saab kõnealuseid ja teisi võimalikke tekkivaid 
probleeme lahendada. 
Ülepüügi probleem, mis tekkib se etõttu, et kolmandad riigid ei tee koostööd, mõjutab 
peaaegu kõiki kalandusega tegelevaid osapooli. 
Kalapüüki
 nii lähemas kui ka pikemas perspektiivi s: konkurents piiratud turu pärast ja 
saakide vähenemine kalavarude amme ndumise tõttu võivad põhjustada suuri 
majanduslikke kaotusi ja töökohtade vähenemist. 
                                                 
1 1982. aasta 10. detsembri Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon . 
2 Kokkulepe Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguste 
konventsiooni piirialade kalavarude ja siirdeka lade kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 
rakendamise kohta  (jõustus alates 11. detsembrist 2001) 
 
ET 3   ET Töötlev tööstus  võib lühikese aja jooksul saada kü ll rohkem odava hinnaga toorainet, 
kuid kannatab kalavarude ammendumise tagajärgede all keskpikas kuni pikas 
perspektiivis. 
Tarbijad  ei saa tõenäoliselt kasu varustamise l ühiajalisest suurenemisest. Selle mõju 
hindadele võivad neutraliseerida suurenenud töötasud ja töökohtade arv töötlevas ja 
turustavas tööstuses. Tarbijad tunnevad vähene nud tarnimise mõjusid pikas perspektiivis, 
makstes kõrgemat hinda: 
ELi ja riikide ametiasutusi  hakatakse pidama võimetuks kõnealust probleemi lahendama 
nii lühemas kui ka pikemas perspektiivis. Usalduse puudus riigiasutuste vastu kajastub arvamusküsitlustes ja see võib kaasa tuua s uuri tagasilööke teiste s poliitikavaldkondades. 
Riigiasutustel on esmane kohustus tegutseda, et kaitsta kõnealuses valdkonnas osalejaid. 
2. Subsidiaarsuse analüüs: kas ELi meetmed on subsidiaarsuse põhimõttel 
õigustatud (vajalikkus ja ELi lisaväärtus)? 
Kavandatud vahendi lõppeesmärk on vältida teat avate piirialade kalavarude ja pika 
rändega kalavarude ülepüüki ELi ühise ka landuspoliitika raames, kuid kavandatud 
vahend (impordi piiramine või keelus tamine) kuulub ühise kaubanduspoliitika 
pädevusse. Mõlemad poliitikad kuuluvad ELi  ainupädevusse ning subsidiaarsuse 
põhimõtet seetõttu ei kohaldata.  
3. ELi algatuse eesmärgid: mis on poliitika peamised eesmärgid? 
Käesoleva algatuse aluseks olev poliitiline ee smärk on aidata kaasa kalavarude kaitsele, 
mis on ühise kalanduspoliitika peamine ees märk. Tegevuseesmärk on varustada EL 
kaubandusel põhineva vahendiga, et aida ta saavutada kõnealune peaeesmärk.  
4. Poliitilised valikud: milliseid valikuvõimalusi on kaalutud ja milliseid on 
hinnatud? 
Analüüsiti järgmist viit valikuvõimalust:  
(1) mitte midagi teha; 
(2) võtta meetmeid muus vormis kui õigusakti d, näiteks kasutada selliseid vahendeid 
kui „süüdistamine ja häbistamine”, jä tkusuutlikkuse märgised või eri vormis 
diplomaatilised demaršid;  
(3) varustada ühine kalanduspo liitika reguleeriva vahendiga , mis võimaldab kiiresti 
reageerida probleemile, keelustades sell iste kalatoodetega kauplemine, mis on 
saadud asjaomasest kalavarust ja mis pärinevad asjaomasest riigist;  
(4) seada piiratud ulatusega kaubanduspiirangud, mis hõlmavad üksnes kergesti 
identifitseeritavaid kalatooteid; 
(5) anda välja reguleeriv õigusakt, milles sätestatakse vastumeetmed kolmanda riigi 
poolt toimepandud rahvusvahel iselt süülisele teole. 
 
ET 4   ET 5. Mõju hindamine: milline on iga tegevussuuna peamine majandus-, keskkonna- 
ja sotsiaalne mõju, eelkõige nende (kvantifitseeritud/rahaline) kasu ja maksumus 
(sh hinnanguline halduskoormus ning avaliku halduse asutuste muud kulud, mis 
on seotud eeskirjade täitmisega ja rakendamisega)? 
Selleks et tõhusamalt käsitleda kõnealuste  valikuvõimaluste keskkonna-, majanduslikke 
ja sotsiaalseid mõjusid, analüüsiti neid võimalusi juhtumiuuringuna makrellivarude 
olukorra kohta. Kõnealune juhtum vastab pr aegu käimasolevale vaidlusele Kirde-Atlandi 
makrellivarude majandamise üle, mille suhtes  Island ja Fääri saared on võtnud meetmeid 
ilma teiste rannikuriikide õigusi vajalikul määral arvesse võtmata ning see on seadnud 
ohtu kõnealuse kalapüügi jätkusuutlikkuse. Ni metatud kalavarude kohta kättesaadavad 
andmed ja teave võimaldavad eespool esit atud valikuvõimalusi võrdlevalt analüüsida. 
Kasutades kõige hiljutisemaid teaduslikke a ndmeid kõnealuse kalavaru kohta, simuleeriti 
analüüsis nii palju kui võimalik kõnealus e kalapüügi muutumist järgmise 12 aasta 
jooksul. See hõlmas ka ühekordset hinnangut ha lduskoormusele ja muid  kaalutlusi seoses 
võimalike eeliste ja ja puudustega. 
Analüüsi tulemused näitavad, et:  
– 1. valikuvõimalus (mittetegutsemine) ei ole vastuvõetav. EL peab tegutsema. 
– Ehkki mitteseadusandlikest vahenditest (2. valikuvõimalus) võib mõnel juhul kasu 
olla, tuleb enamikul juhtudel eelistada võimalust võtta otsustavaid õiguslikke 
meetmeid. Isegi kui seda eelistataks vähestel  juhtudel, õigustaks se e vajalike õiguslike 
mehhanismide vastuvõtmist, seega saaks neil vähestel juhtudel seda meedet tegelikult 
rakendada. 
– Järgnevas tabelis esitatakse 3., 4. ja 5. valikuvõimaluse mõjude lühikokkuvõte. 
 Variant 3  Variant 4  Variant 5  
• Varude väga kiire 
taastumine soovitud 
tasemeni. 
• Varude 
ammendumise ohtu 
ei ole (*). 
• Säilitatakse 
merehoolduse 
nõukogu (MSC) 
poolne 
sertifitseerimine. 
• Suurem usaldus 
pädevate asutuste 
vastu. 
• Paremad palgad 
pärast varude 
taastumist. 
• Paremad 
tarbijahinnad. 
•  • Sarnaneb 3. 
võimalusega, kuid mõju avaldub 
viivitusega.
 • Nagu 3. võimalus, 
kuid võib-olla tõhusamal viisil.
 Keskkonna-, majanduslik ja 
sotsiaalne mõju 
 
 
  
 
  
 
 
1 2 1 
 
ET 5   ET  
 
JÄRJESTUS:  
Suur: väga üksikasjalik 
seadusandlus 
(jälgitavus), paljude 
toodete jälgimine.  Väike: lihtsam seadusandlus, vähem 
jälgitavaid tooteid.
 Suurem kui 1. 
võimaluse puhul: 
üksikasjalikum 
meetmete valik, vastuoluline 
seadusandlus, 
kompleksne jälgimine.
 Halduskoormus 
 
 
  
JÄRJESTUS:
 2 1 3 
• Raskused 
asjaomaseid liike sisaldavate toodete 
määratlemisel. 
• Proportsionaalsuse ja 
meetmete võrdsuse 
järgimise 
tõendamine.  • Suuri raskusi ei ole. 
Kergem tõendada 
proportsionaalsuse ja meetmete võrdsuse 
järgimist.
 • Nagu 3. võimaluse 
puhul, kuid 
keerukama meetmete paketi puhul on 
suuremaid raskusi 
seadusega kokkusobitamisel. 
 Peamised puudused 
  
 
  
 
JÄRJESTUS:
 2 1 3 
(*) Makrellivarude juhtumiuuringu puhul siis, kui kudekarja biomass langeb allapoole 1,7 miljoni tonni 
piiri. 
6. Valikuvõimaluste võrdlus: millist võimalust eelistada, milliste tingimuste ja 
millise põhjenduse alusel? 
Keskkonna-, majanduslik ja sotsiaalne mõju on omavahel väga tihedalt seotud ja väga 
sarnane kolme kõnealuse võimaluse puhul. Ainus  vahe on, et 4. valikuvõimaluse puhul 
arvatakse, et selle mõju võib avalduda teat aval ajal hiljem, kuna võetud meetmed ei ole 
nii karmid kui 3. ja 5. võimaluse puhul. 4. võ imaluse väikemat tõhusust korvab aga selle 
palju lihtsam rakendamine nii õigusakti kavandamise kui ka selle rakendamise 
seisukohast. Kumuleeritud järjes tus (5, 4, 7) ei anna tohutult erinevaid tulemusi, mis 
võimaldaks üht või teist valikut  eelistada või välistada. 
Veelgi raskem on üldistada makrelli kohta te htud analüüsi tulevast e juhtumite tarvis. 
Võib ette tulla olukordi, kus 3. võimalus ei ole rakendatav, nagu juhtumid, kui kõnealustest liikidest valmistatud impordit ud kaupu on korduvalt töödeldud ja muudetud. 
Mõne teise juhtumi korral ei oleks kauba nduslikud meetmed kohaldatavad (näiteks kui 
asjaomase liigiga ei kaubelda), kuid on võima lik võtta vastumeetmei d, aga selleks ei ole 
tõhusat ELi vahendit. 
 
ET 6   ET Eespool öeldut arvesse võttes jõuti järeldusel e, et parim valikuvõimalus võiks olla see, 
mis on piisavalt painduv, et koondada kolm ee spool kirjeldatud või malust, ja mis on 
võimeline minimeerima nende puudusi ja hal duskulusid. See võiks olla ELi õigusakt, 
millel on järgmised tunnused: 
(a) selle aluseks on eelkõige Euroopa Lii du toimimise lepingu artikkel 207; muu 
alus on samuti võimalik, kui ettenähtud meetmed ei ole kaubandusega seotud; 
(b) kirjeldatakse selle kohaldamisva ldkonda nagu praeguse juhtumi puhul: 
olukorrad, kui puudub koostöö kalanduse ha ldamisel ning võetakse meetmeid, 
mis on suures vastuolus rahvusvahel ise ühistegevuse tavapraktikaga ja 
ohustavad jätkusuutlikkust; 
(c) esitatakse loetelu võimalikest meetmetest, mis tuleb võtta, 
kaubanduspiirangutest kuni erineva iseloomuga vastumeetmeteni; 
(d) sätestatakse peamised põhimõtted ja kr iteeriumid, mille suhtes kõnealuseid 
meetmeid tuleks kohaldada: tõhusus, proportsionaalsus, võrdsus, seaduste 
järgimine jne; 
(e) antakse komisjonile rakendusvolitused  sobiva lahenduse leidmise huvides 
asjakohaste meetmete võtmiseks kooskõlas  eespool osutatud kriteeriumidega; 
(f) kehtestatakse kooskõlas uue komiteemene tlust käsitleva määrusega konkreetne 
kontrollimehhanism liikmesriikidepoolseks kontrolliks;  
(g) kehtestatakse selged eeskirjad meetmete automaatseks või väga kiireks 
peatamiseks, kui koostööd mittetegev riik on vastu võtnud asjakohased parandusmeetmed; 
(h) antakse ka komisjonile õigus luua va jaduse korral uusi seiremehhanisme, kui 
olemasolevad ei ole tõhusad. 
Kohaldamisalast tuleks selg elt välistada juhtumid, mida hõlmavad ebaseaduslikku, 
teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitl evad õigusaktid ja muud vahendid. Meetmete 
loetelu peaks olema piisavalt laiaulatuslik, et sealt ei jääks välja uued tõhusad ja 
mittevastuolulised meetmed, kui need tekkivad. Punkti d all olevad põhimõtted ja kriteeriumid peaksid seevastu olema väga karm id, nii et komisjoni tegutsemisruum oleks 
selgelt kehtestatud. 
7. Seire ja hindamine: kuidas teha kindlaks tegelik kulu ja tulu ning saavutada 
soovitud mõju?  
Kogu ettevõtmise eesmärk (vt punkt 3) on panusta da kalavarude kaitsmisse ja aidata neil 
saavutada tase, mis võimaldab saavutada maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. 
Kalavarude seisukorra hindamise tavapärase lt kasutatavad näitajad on kudekarja biomass 
(SSB), st kalade hulk, kes on valmis kudemi sajal kudema; ning kalastussuremus (F), mis 
näitab määra, mille võrra vähendatakse kalavarusid kalapüügi kaudu. On ka teisi näitajaid, mis nimetatuid täiendavad ja illu streerivad, millises ulatuses mõjub kalapüük 
mitte ainult sihtpüügiks olevale liigile, vaid ka  teistele kaladele ja mereorganismidele, 
mida püütakse või kahjustatakse tahtmatult. 
 
ET 7   ET Praegu on olemas väga keeruline süsteem, mis on kavandatud tagama õigeaegse ja 
teaduslikult põhjendatud seire. Sellesse  süsteemi kuuluvad kalapüügi kohta teabe 
kogumine, bioloogiliste andmete valimine ja  kogumine, kalandust eadlaste rahvusvahelise 
koostöö raames merel uurimislaevadel te htavad teadusuuringud, mis võimaldavad 
sünteesida ja vahetada andmeid ja teavet, hinnata kalavarusid ja  anda teaduslikku nõu 
kalanduse haldajatele. Kirde-Atlandi j uhtumi puhul koordineerib enamikku neist 
meetmetest Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES). Samasugused organisatsioonid on olemas ka teistes ELile huvipakkuvates kalapüügipiirkondades. 
Teadusliku analüüsi tarbeks a ndmete kogumise praegune raamistik
3 ning kalanduse 
teadus- ja tehnikakomitee mandaat või maldavad samuti toota korrapäraselt 
majandusandmeid, mida saab kasutada kavanda tud meetme tulemuslikkuse mõõtmiseks 
selliste näitajate abil nagu majanduslik tulusus, ELi laevasti ke käive ning nende sõltuvus 
ühest või teisest kalavarust. Impordi järelkont rolli tehakse samuti ko rrapäraselt. Seepärast 
ei ole praegu mingit põhjust luua kalavarude  olukora jälgimiseks uusi süsteeme või 
tugevdada mõnda olemasolevatest. 
                                                 
3 Nõukogu määrus (EÜ) nr 199/2008 , 25. veebruar 2008, kalandussektori andmete kogumist, 
haldamist ja kasutamist käsitleva ühenduse raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku nõustamise toetamise kohta.