1. Sissejuhatus ja poliitiline taust

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 79 antakse ELile ülesanne töötada välja ühine sisserändepoliitika, mille eesmärk on tagada tõhus rändevoogude juhtimine ja seaduslikult liikmesriikides elavate kolmandate riikide kodanike õiglane kohtlemine.

Direktiiviga 2004/114/EÜ nähakse ette kohustuslikud sätted kolmandate riikide kodanikest üliõpilaste riiki lubamise kohta. Liikmesriigid võisid valida, kas nad kohaldavad direktiivi kooliõpilaste, vabatahtlike ja tasustamata praktikantide suhtes. Tingimustele vastamise korral on üliõpilastel õigus saada elamisluba ja neil on teatavad õigused teha tööd või tegutseda füüsilisest isikust ettevõtjana, mis võimaldab neil katta osa oma õpingukuludest ja liikuda õpingute eesmärgil erinevate liikmesriikide vahel. Direktiiviga 2005/71/EÜ nähakse ette kiirmenetlus nende kolmandatest riikidest pärit teadlaste puhul, kes on alla kirjutanud vastuvõtulepingule liikmesriigi poolt heaks kiidetud teadusasutusega. Vastuvõtuleping kinnitab uurimisprojekti olemasolu ja seda, et teadlasel on selle läbiviimiseks vajalikud teadusoskused, ning et teadlasel on olemas piisavad vahendid ja tervisekindlustus. Teadlased võivad oma uurimisprojekti osana viibida teises liikmesriigis ja nad võivad õpetada kooskõlas riikliku õigusega.

Komisjon esitas nimetatud kahe direktiivi rakendamise kohta 2011. aastal aruanded Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Aruannetest nähtus, et direktiivides leidus mitmeid kitsaskohti. Olemasolevates direktiivides, mille nõukogu võttis vastu konsulteerides Euroopa Parlamendiga, ei käsitleta teatavaid raskusi, millega ELi saabuda soovivad taotlejad silmitsi seisavad, eriti seoses viisadega. Kehtivad sätted ei ole alati täielikult kooskõlas liikuvusmeetmeid sisaldavate liidu programmidega ja nende pakutavad menetluslikud tagatised on puudulikud. Sätted ei ole piisavalt selged ega siduvad, eriti üliõpilaste osas. Rakendamisaruannetes jõuti seega järeldusele, et direktiive tuleb täiustada.

Seda järeldust toetab ka asjaolu, et praegune poliitikakontekst on väga erinev direktiivide vastuvõtmise ajal valitsenust. Inimkapital on Euroopa strateegia „Euroopa 2020” ning aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskavu tagamise vajaduse seisukohast üks olulisemaid ressursse. Sisseränne väljastpoolt ELi on üks võimalus suurendada kõrge kvalifikatsiooniga inimeste osakaalu ning eelkõige kolmandate riikide kodanikest üliõpilased ja teadlased on enim oodatud inimrühmad.

Iga sisserändealast algatust tuleks vaadelda ka laiemas kontekstis, milleks on ELi dialoog ja koostöö kolmandate riikidega välis- ja rändepoliitika valdkonnas, nagu see on määratletud rännet ja liikuvust käsitleva uuendatud ELi üldise lähenemisviisi raames. Inimestevaheliste kontaktide toetamine ja haridusmeetmete julgustamine on selle üleilmse poliitika üks oluline osa, eriti riikides, mis asuvad ELi vahetus naabruses ja on tema strateegilised partnerid. Sel viisil on võimalik kultuuriliste, sotsiaalsete ja keeleliste sidemete abil saavutada vastastikune rikastumine. Viimaste kuude sündmused Vahemere lõunapiirkonnas kinnitavad eriti inimestevaheliste kontaktide tugevdamise tähtsust ja annavad võimalusi eelkõige noorte inimeste vahetuseks. EL peaks ka püüdma ühitada oma eesmärki edendada teadlaste ja üliõpilaste sisserännet ja kohustust aidata asjaomastes kolmandates riikides tõkestada ajude äravoolu kriitilistes sektorites.

PROBLEEMI MÄÄRATLUS

Suurim probleem nimetatud kahe direktiiviga on seotud kolmandate riikide kodanike ELi lubamise ja seal elamisega (pikaajalised viisad ja/või elamisload). Õigusnormid on sageli keerulised ja ebaselged. Menetlused on pikaldased ja neid ei kohaldata alati õiglaselt ega järjepidevalt. Juhtudel, kui teatavate rühmade (eelkõige kooliõpilased, praktikandid ja vabatahtlikud) sisserände peab algatama organisatsioon ja ka hõlbustama riiki sisenemist, nõuab ELis valitsev õiguslik killustatus palju vahendeid ja tööd. See on nii, kuna arvesse tuleb võtta mitmeid, vahetevahel lahknevaid õigusraamistikke.

Kuigi ühtse loa direktiivi vastuvõtmisega on asjaomaste kolmandate riikide kodanike õigusi suurendatud, ei hõlma direktiivi sätted kehtivate piirangute tõttu täielikult teatavaid riskirühmi.

Kehtivad sisserändealased sätted ei toeta piisavalt liikuvusmeetmeid sisaldavaid liidu programme, nagu Erasmus Mundus või Marie Curie. See võib anda tulemuseks probleemid riiki lubamise menetlustes ja ELi-siseses liikuvuses. ELi-sisene liikuvus ei ole probleem ainult liikuvusmeetmeid sisaldavatest liidu programmidest abi saajate puhul, vaid üldisemalt üliõpilaste, teadlaste ja tasustatud praktikantide puhul, kuna ELi-sisest liikuvust käsitlevate direktiivide sätted ei ole piisavalt ajakohased.

Tehti kindlaks ka puudujäägid menetluslikes tagatistes. Üks neist on mis tahes sätte puudumine, mis käsitleks tähtaegu, mille vältel liikmesriigid peaksid riiki lubamise taotlusi hindama ja nende üle otsustama.

Tööturul on kolmandatest riikidest pärit ülikoolilõpetajatel raske teha kindlaks töövõimalusi ning sama kehtib uurimisprojekti lõpetanud teadlaste puhul. Teadlaste pereliikmeid ei lubata tööturule siseneda. Üliõpilaste juurdepääs on piiratud õpingute vältusega, mis takistab neil endid piisavalt rahastamast ja majanduslikku panust andmast.

Praeguses raamistikus on piiratud ka õigusaktide kohaldatavus eri rühmade suhtes. Kooliõpilaste, vabatahtlike ja tasustamata praktikantide puhul on direktiivi rakendamine valikuline, mis annab tulemuseks väga suured erinevused selles, millised rühmad erinevates liikmesriikides hõlmatud on. Tasustatud praktikandid ja au pair’id ei ole hõlmatud üheski ELi õigusraamistikus vaatamata sellele, et neil tuleb lahendada samu probleeme ja nad võtavad osa sarnastest vahetustest. Nimetatud rühmadel on vaja suuremat kaitset, eelkõige au pair’idel, kui arvestada nende töö perekondlikust taustast tuleneva erilise haavatavusega.

Aastal 2010 saabus ELi hariduse saamise ja õppimise eesmärgil ligikaudu 220 000 ja teadustööle ligikaudu 7000 kolmandate riikide kodanikku. Puuduvad ülevaatlikud andmed nende saabuvate kolmandate riikide kodanike kohta, kellel tekib eelnevalt nimetatud probleeme või nende kolmandate riikide kodanike arvu kohta, kes valivad selliste probleemide tõttu ELis teise sihtriigi. Siiski on selge, et märkimisväärne hulk nendest isikutest, kes saabuvad kooskõlas praegu kehtivate sätetega, on mõjutatud nende puudustest, kui ei ole kehtestatud riiklikke parandusmeetmeid. Teave kindlakstehtud probleemide laadi kohta koos märkimisväärse arvu kehtivate direktiivide kohaselt iga-aastaselt välja antud elamislubadega annab põhjust arvata, et olukorraga tuleb tegeleda. Kokkuvõtlikult võivad kindlakstehtud kitsaskohad kahjustada ELi võimet meelitada ligi kvalifitseeritud üliõpilasi, teadlasi ja muid kolmandate riikide kodanikerühmi ajal, mil muud maailma osad muutuvad nende rühmade jaoks üha atraktiivsemaks.

2. MILLINE ON ELi ROLL?

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 79 antakse liidule selgesõnaliselt ülesanne töötada välja ühine sisserändepoliitika, jättes samas liikmesriikide vastutusalasse, kui palju sisserändajaid nad riiki lubavad palgatöötaja või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise eesmärgil.

Tõhus sisserändesüsteem, mis meelitab ligi andekaid sisserändajaid, vajab ühist raamistikku riiki lubamise tingimuste ja nõuete osas. ELi-sisest liikuvust on võimalik saavutada vaid kõikides liikmesriikides ühtse süsteemi kehtestamise kaudu.

ELi õigus võib hõlmata riiki sisenemise ja seal elamise tingimusi, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid, seaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike õigusi ning nende ELi-sisese liikuvuse ja ELis elamise suhtes kohaldatavaid tingimusi. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 79 lõikega 2 on nähtud ette, et selliste sätete vastuvõtmine peaks toimuma seadusandliku tavamenetluse raames ning otsuse teevad nõukogu ja Parlament.

Kehtivate direktiivide lisaväärtus on aastate jooksul kinnitust leidnud ja uus vahend parandaks olukorda veelgi. Läbipaistev õigusraamistik, sealhulgas tagatised oskuste tegelikuks ülekandeks, hõlbustaksid rahvusvahelist vahetust liikmesriikide ja päritoluriikide vahel.

ELi õigusaktid riigis elamise õiguste ja tingimuste selgitamiseks aitaksid kaasa ka põhiõiguste paremale kaitsele.

3. EESMÄRGID

Peamine poliitikaeesmärk on täiustada õigusraamistikku, mida kohaldatakse nende kolmandate riikide kodanike suhtes, kes tahavad tulla ELi ja siin ajutiselt elada kauem kui kolm kuud, et teha teadustööd või õppida ning omandada kogemusi ja/või osaleda erinevas tegevuses oma oskuste ja pädevuse suurendamiseks, sealhulgas kooliõpilased, vabatahtlikud, tasustamata või tasustatud praktikandid või au pair’id.

Erieesmärgid tehti kindlaks eelnevalt nimetatud probleemidest lähtuvalt:

· parandada riiki lubamise tingimusi, sidudes need paremini asjaomaste lubade andmisega ja täiustada taotluste üle otsustamise menetlusi;

· muuta sätted selgemaks ja siduvamaks teiste rühmade jaoks, kelle suhtes neid kohaldatakse;

· tugevdada seost liikuvusmeetmeid sisaldavaid liidu programme, nagu Erasmus Munduse ja Marie Curie stipendiumid, käsitlevate sätete vahel;

· parandada menetluslikke tagatisi, nagu taotluste üle otsuste tegemise tähtaegade kehtestamine;

· parandada juurdepääsu tööotsingutele ja tööturule, nii üliõpilaste jaoks õpingute ajal kui ka selleks, et anda teadlastele ja üliõpilastele pärast õpingute või uurimisprojekti lõpetamist teatavatel tingimustel võimalus jääda riigi territooriumile, et teha kindlaks töövõimalused;

· lihtsustada ELi-sisest liikuvust;

· kehtestada ühtsed sätted au pair’ide ja tasustatud praktikantide kaitse tagamiseks.

4. Poliitikavalikud

Kaaluti nelja poliitikavalikut.

Poliitikavalik 1 (lähteolukord) Praegust olukorda ei muudeta

Nimetatud poliitikavaliku puhul jääksid mitmed probleemid lahendamata. Üksteisest sõltumatuna jätkaksid liikmesriigid riiki lubamisel, eelkõige seoses viisadega, erinevate meetmete rakendamist. Nimetatud aspektide puhul valitseks endiselt selguse ja läbipaistvuse puudumine ning võimalikud taotlejad ja organisatsioonid peaksid jätkama kõikide erinevate kehtivate raamistikega arvestamist. ELi-sisese liikuvuse tingimused jääksid piiravaks (eelkõige üliõpilaste puhul) ja tasustatud praktikandid jääksid ELi õiguse reguleerimisalast üldse välja. Seepärast seisaksid nimetatud rühmad ka edaspidi silmitsi takistustega ja oleksid sõltuvad riiklikust õigusest, mis liikmesriigiti erineb. Võttes arvesse ettevõttesiseselt ümberpaigutatavaid töötajaid käsitlevat ettepanekut (mida praegu arutatakse nõukogus ja Parlamendis), mis sisaldab ELi-sisest liikuvust käsitlevaid sätteid praktikantide kohta, annaks selliste sätete puudumine seoses väljastpoolt ELi tulevate praktikantidega, kes ei liigu ettevõttesiseselt, tulemuseks nimetatud rühma käsitleva ELi õigusliku raamistiku ebaühtluse. Püsiks ka liikuvusmeetmeid sisaldavate liidu programmide ja sisserände-eeskirjade vahelise ühtsuse puudumine, samamoodi nagu oht, et teatavad rühmad ei ole ühtse loa direktiivi võrdse kohtlemise sätetega täielikult hõlmatud.

Kui teatavad liikmesriigid on muutnud oma õigusraamistikku üliõpilaste ja teadlaste suhtes kohaldatavate sätete rakendamise osas, siis teised seda teinud ei ole. See tähendab, et olukord on arenenud killustatuma lähenemisviisi poole eri liikmesriikides. Puuduvad märgid, et see tulevikus muutuks. Seepärast ei saaks tegelikkuseks ELi avatus kolmandate riikide suhtes, mida pooldatakse olulistes poliitikaraamistikes, nagu kehtivad direktiivid, Euroopa teadusruumi ja Euroopa kõrgharidusruumi idee.

Poliitikavalik 2: Tihendatud teabevahetus (eelkõige teadlaste puhul) ja kehtivate sätete parem jõustamine

Nimetatud valik hõlmaks paremat teabelevi ja teabe kättesaadavust, et kehtivad sätted muutuksid selgemaks ja neid kohaldataks paremini. Enam saaks ära teha ka teadlikkuse suurendamisel liikmesriikide parimate tavade kohta nende rühmade riiki lubamisel ja kaitsmisel, keda direktiiv 2004/114/EÜ ei hõlma, s.o au pair’id ja tasustatud praktikandid. Vajalik oleks süstemaatilisem praktika selle tagamisel, et liikmesriigid mõistaksid ja peaksid kinni oma direktiivi kohastest kohustustest.

Poliitikavalik 3: Riiki lubamise tingimuste, õiguste ja menetluslike tagatiste täiustamine

See valik hõlmab täiustusi üliõpilaste, kooliõpilaste, vabatahtlike ja tasustamata praktikantide puhul, kuna muudab nimetatud rühmade suhtes kohaldatavad riiki lubamise tingimused (viisa saamise lihtsustamine) võrreldavaks teadlaste suhtes kohaldatavate tingimustega. Nimetatud valiku raames muudetaks kohustuslikuks sätted, mis käsitlevad rühmi, kelle suhtes neid praegu kohaldatakse valikuliselt – kooliõpilased, vabatahtlikud ja tasustamata praktikandid. Liikmesriikidel oleks kohustus aidata igati kaasa vajalike viisade saamisele kolmanda riigi kodaniku puhul (üliõpilased jt rühmad), kes on esitanud taotluse ja vastab riiki lubamise tingimustele. Muudetakse ka menetluslikke tagatisi, peamiselt kehtestades 60 päeva pikkuse tähtaja, mille jooksul liikmesriikide ametiasutused peavad tegema taotlust käsitleva otsuse. Seda ajavahemikku peetakse riigis elamise ajutise laadi tõttu proportsionaalseks. Erakordsete asjaolude korral pikendataks tähtaega 30 päeva võrra. Selle poliitikavaliku raames laiendataks üliõpilaste õigust teha tööd 15 tunnile nädalas esimese riigis viibimise aasta jooksul. Selleks et tagada kooskõla selliste ELi õigusaktidega, mis käsitlevad seaduslikku rännet, nagu ühtse loa direktiiv ja hiljutine asjakohaseid tasusid käsitlev kohtupraktika, sisaldaks see poliitikavalik ka sätet, mis kinnitaks, et kui liikmesriigid kehtestavad taotluste menetlemisele tasud, siis peaksid need olema proportsionaalsed.

Poliitikavalik 4: Riiki lubamise tingimuste, EL-sisese liikuvusega seonduvate õiguste ja menetluslike garantiide täiendav parandamine; pärast õpingute või uurimisprojekti lõpetamist üliõpilastele ja teadlastele tööotsingute võimaluse andmine; reguleerimisala laiendamine au pair’idele ja tasustatud praktikantidele

See poliitikavalik on hõlmatud rühmade suhtes kohaldatavate tingimuste ja õiguste seisukohast kõige ambitsioonikam. Selle poliitikavaliku raames laiendataks õigusraamistiku reguleerimisala au pair’idele ja tasustatud praktikantidele ning kehtestataks riiki lubamise eritingimused, et tagada nimetatud kolmandate riikide kodanike parem kaitse. Au pair’ide hõlmamist direktiivi reguleerimisalasse peetakse proportsionaalseks, arvestades nende haavatavust, mis on suhteliselt suurem kui muude kolmandate riikide kodanikest koosnevate rühmade puhul. See on nii peamiselt seetõttu, et nad töötavad perekondades, keda tavajuhtudel ei kontrollita. Tasustatud praktikantide hõlmamist peetakse mõistlikuks, sest praktikantidega seotud probleemid on väga sarnased sõltumata sellest, kas nad on tasustatud või mitte, või sellest, kas nad tulevad ELi ettevõttesiseselt ümberpaigutatavana, nagu on sätestatud direktiivis, mis käsitleb ettevõttesiseselt ümberpaigutatavaid töötajaid.

Liikmesriikidel oleks võimalus anda välja pikaajalisi viisasid või elamislube. Kui antakse välja mõlemat liiki lubasid, siis peaks nõutama ainult nende riiki lubamise tingimuste täitmist, millele on osutatud direktiivis (et tingimused jääksid samaks sõltumata loa liigist). Kui kolmandate riikide kodanikud elavad riigis kauem kui aasta, peaksid pikaajalise viisa välja andnud liikmesriigid pärast esimest aastat andma välja elamisloa. ELi-sisene liikuvus, milleks on piiriülese laadi tõttu vaja ELi tasandi ühiseid sätteid, lihtsustuks teadlaste ja nende pereliikmete, samuti üliõpilaste jaoks ning seda kohaldataks esimest korda tasustatud praktikantide suhtes. Liikuvusmeetmeid sisaldavatest liidu programmidest, nagu Erasmus Mundus või Marie Curie abi saajate puhul kohaldataks soodsamaid eritingimusi. Tuginedes sinise kaardi direktiivi ja ettevõttesiseselt ümberpaigutatavaid praktikante käsitleva direktiiviga kindlaks määratud kontaktpunktide näitele, peaksid liikmesriigid määrama kindlaks kontaktpunktid ELi-sisese liikuvuse rakendamiseks vajaliku teabe saamiseks ja edastamiseks.

Seoses õigusega võrdsele kohtlemisele võimaldaks see poliitikavalik kolmandate riikide kodanikest teadlaste soodsamat kohtlemist seoses sotsiaalkindlustusega, mis hõlmaks ka suuremaid perehüvitisi kui need, milleks on õigus sinise kaardi sätete kohaselt. Samuti tagaks see juurdepääsu avalikkusele kättesaadavaks tehtud kaupadele ja teenustele nende rühmade jaoks, kellel sinise kaardi sätete kohaselt see puuduks.

Nagu teatavates liikmesriikides juba kehtib, oleks üliõpilastel õigus töötada vähemalt 20 tundi nädalas alates esimesest riigis viibimise aastast, et neil oleks võimalik endid paremini rahastada ja panustada liikmesriikide majandusse. Liikmesriikidel oleks lubatud jätkuvalt arvestada riikliku tööturu olukorraga. Pärast oma õpingute või uurimisprojekti lõpetamist oleks üliõpilastel ja teadlastel lubatud viibida riigi territooriumil tööotsingute eesmärgil 12 kuud. Paljudes liikmesriikides selline säte juba kehtibki. Võttes arvesse tulemuslikuks tööotsimiseks vajalikku aega, peetakse 12 kuud proportsionaalseks tähtajaks. Seoses menetluslike tagatistega peaksid liikmesriigid kõikide rühmade puhul tegema otsuse taotluse kohta 60 päeva jooksul ja 30 päeva jooksul Erasmus Munduse ja Marie Curie stipendiaatide puhul. Nagu poliitikavaliku 3 puhul, sisaldaks ka see poliitikavalik sätet, mis kinnitaks, et kui liikmesriigid kehtestavad taotluste menetlemisele tasud, siis peaksid need olema proportsionaalsed.

5. MÕJUANALÜÜS

Võrreldes lähteolukorraga hinnati poliitikavalikute 2, 3 ja 4 mõju seoses asjakohasuse ja tulemuslikkusega põhieesmärkide saavutamisel, teostatavust (ülevõtmise raskusastet või kaasnevaid ohtusid, sealhulgas proportsionaalsus, halduskoormus/ halduse lihtsustamine ja finantsmõju), nende majanduslikku, sotsiaalset ja välismõju ning nende mõju põhiõigustele. Kuigi poliitikavalikute tõenäolise mõju analüüs sisaldab teatavaid kvantitatiivseid elemente, põhineb see peamiselt mitut kriteeriumi arvestaval kvalitatiivsel hindamisel.

Kuigi poliitikavalikul 2 oleks teatavaid positiivseid mõjusid, oleksid need peamiselt seotud teadlikkuse suurendamisega kehtivate sätete kohta, nagu riiki lubamise tingimused ja kasu, mida on võimalik saada, kuna need tingimused võivad meelitada ELi enam üliõpilasi ja teadlasi. Kuna kehtivaid õigusakte ei muudeta, jääksid püsima ka nende puudused. Et juurdepääsu tööturule nende kolmandate riikide kodanike jaoks ei hõlbustataks, seaks see poliitikavalik ELi üha ebasoodsamasse olukorda talentide ligimeelitamisel õpingute ja teadustöö eesmärgil. Mõju kolmele ülejäänud rühmale, kelle suhtes direktiivi 2004/114/EÜ on võimalik kohaldada, oleks väga piiratud. Selle poliitikavaliku mõju ja kaasnev halduskoormus oleks piiratud ja piirduks jõupingutustega, mida vajatakse teabelevi parandamiseks sellisel määral nagu liikmesriigid seda vajalikuks peavad.

Poliitikavalikuga 3 hõlbustataks üliõpilaste, kooliõpilaste, vabatahtlike ja tasustamata praktikantide saabumist ELi. Seega oleksid sellel valikul teatavad positiivsed mõjud, peamiselt sotsiaalvaldkonnas. See võimaldaks üliõpilastel taotleda liikuvust väljaspool liikmesriiki, suurendades seeläbi ELi-sisest liikuvust ja tugevdades ELi kultuurilist ja keelelist mitmekesisust. Võrdset kohtlemist käsitlevad sätted tugevdaksid üliõpilaste õigusi ja seaksid need suuremasse kooskõlla ELi kodanike õigustega. See poliitikavalik suurendaks kolmandate riikide kodanikest üliõpilaste ja teadlaste hulka ELis. Mõned neist võivad seejärel aidata kaasa ELi majanduskasvule ja arengule, kui liikmesriik annab vajaliku tööloa. Parem juurdepääs tööturule õpingute ajal võimaldaks üliõpilastel end paremini rahastada ja anda oma panus majandusse õpingute ajal. Siduvate tähtaegade kehtestamine taotluste menetlemiseks suurendaks läbipaistvust ja võimaldaks potentsiaalsetel taotlejatel tulevikku planeerida. Ülevõtmisega kaasnev koormus ja kulud oleksid liikmesriigiti erinevad, sõltudes ulatusest, mil määral asjaomased valdkonnad juba reguleeritud on ja sellest, kas nad on võtnud üle sätted rühmade puhul, kelle puhul see direktiivi 2004/114/EÜ kohaselt valikuline oli. Täiendavate menetluslike tagatistega kaasneks enam tööd, näiteks olukordades, kus liikmesriigi ametiasutused peavad kirjalikus otsuses esitama põhjendused taotluse tagasilükkamise kohta.

Poliitikavalikul 4 oleks kõige enam märkimisväärseid positiivseid majanduslikke mõjusid. Seda seepärast, et see võimaldaks üliõpilastel ja teadlastel jääda liikmesriigi territooriumile 12 kuuks pärast oma õpingute või teadusprojekti lõpetamist, et teha kindlaks võimalused leida tööd. Liikmesriikides, kus nad praegu nii toimida ei saa, avaks see uue anderessursi, mis aitaks kaasa ELi majanduskasvule ja konkurentsivõimele, kui liikmesriik otsustab anda välja vajaliku tööloa. See looks nõudlusel põhineva olukorra, võimaldades kolmandate riikide kodanikel teha tööd, kui nende oskusi vajatakse riiklikul tööturul. Teatavad liikmesriigid peaksid selle võimaluse looma, samas kui teised peaksid seda kohaldama, et see vastaks (vähemalt) 12 kuule. Märkimisväärselt parandatud riiki lubamise tingimused hõlbustaksid juurdepääsu tööturule teadlaste ja üliõpilaste jaoks, kelle oskustel, teadmistel ja pädevusel on positiivne mõju teaduse, arengu ja innovatiivsuse stimuleerimisel juba nende esialgse riigis veedetud aja jooksul. ELi-sisest liikuvust käsitlevad täiustatud sätted võimaldavad ELis sellist kasu laiemalt levitada. Au pair’ide ja tasustatud praktikantide hõlmamine selle poliitikavalikuga tugevdaks nimetatud haavatavate ja sageli kuritarvitatavate sisserändajate rühmade kaitset.

Tugevam seos lubade ja viisade saamise nõuete vahel tingiks kohandusi liikmesriigi tasandil, kuid ülevõtmisel ei tohiks esineda suuri raskusi. Nende sätete rakendamine oleks lühikeses perspektiivis kulukam, eelkõige kuna see eeldab riiki lubamise tingimuste muutmist. Ometi oleks liikmesriikidel keskmises ja pikas perspektiivis võimalik säästa erinevate lubade ühtlustamise kaudu. Menetluslike tagatiste kehtestamine ja kohaldamine tooks kaasa täiendavaid kulusid.

6. VALIKUTE VÕRDLUS

Poliitikavalik 2 käsitleks kehtiva raamistiku olulisi puudujääke (teabe edastamine). Kokkuvõttes oleksid selle positiivsed mõjud aga piiratud, sest ei muudetaks kehtivate õigusaktide sisu. Muud puudujäägid jääksid seega püsima.

Poliitikavalik 3 tähendaks edasiminekut riiki lubamise tingimuste täiustamisel seoses viisade ja/või töölubade välja andmisega. Sellel oleksid positiivsed mõjud peamiselt üliõpilaste ja teataval määral kooliõpilaste, vabatahtlike ja tasustamata praktikantide jaoks. Tähtaegade kehtestamisest saaksid väga piiratud kasu teadlased ja kasu ei saaks rühmad, kelle suhtes ei kohaldata praegu kumbagi direktiivi. Poliitikavalikul 4 oleks märkimisväärselt suurem positiivne mõju ELi lubamisele, mitte ainult direktiividega hõlmatud rühmade puhul, vaid ka au pair’ide ja tasustatud praktikantide puhul. Poliitikavalikuga 4 tehtavad muudatused muudaksid palju selgemaks riiki lubamise menetluse erinevates järkudes täidetavad nõuded ja nendevahelise seose.

Võrreldes teiste valikutega, võimaldaks ainult poliitikavalik 4 seoses õigusega võrdsele kohtlemisele kolmandate riikide kodanikest teadlaste soodsamat kohtlemist sotsiaalkindlustuse valdkonnas, mis hõlmaks ka suuremaid perehüvitisi kui need, millele on õigus sinise kaardi sätete kohaselt. Samuti tagaks see juurdepääsu avalikkusele kättesaadavaks tehtud kaupadele ja teenustele nende rühmade jaoks, kellel sinise kaardi sätete kohaselt see puuduks.

Seoses ELi-sisese liikuvusega paraneksid poliitikavaliku 3 puhul ainult üliõpilasi käsitlevad tingimused. Poliitikavaliku 4 puhul paraneksid tingimused ka teadlaste ja nende pereliikmete ning ka tasustatud praktikantide jaoks, samuti kehtestataks erisätted liikuvusmeetmeid sisaldavatest liidu programmidest abi saajatele.

Menetluslike tagatiste seisukohast suurendaksid poliitikavaliku 3 raames kehtestatavad siduvad tähtajad taotluste menetlemiseks läbipaistvust ja võimaldaksid potentsiaalsetel taotlejatel tulevikku planeerida. Poliitikavaliku 4 raames välja pakutud rangemad tähtajad annaksid potentsiaalsetele taotlejatele suuremat kasu.

Seoses parema juurdepääsuga tööturule parandaks poliitikavalik 3 märkimisväärselt praegust olukorda üliõpilaste jaoks, suurendades võimaldatavate minimaalsete töötundide arvu ja eemaldades piirangud juurdepääsult tööturule riigis viibimise esimesel aastal. Poliitikavalikuga 4 suurendataks üliõpilastele võimaldatavate minimaalsete töötundide arvu veelgi. Samuti loodaks õiguslik raamistik, mis on üliõpilaste ja teadlaste jaoks palju atraktiivsem, sest neil lubataks jääda liikmesriigi territooriumile töö leidmiseks ja teadlaste pereliikmetele antaks juurdepääs tööturule.

Ainult poliitikavalikuga 4 saavutataks eesmärk, milleks on ühtsete sätete kehtestamine au pair’ide ja tasustatud praktikantide kaitse tagamiseks. Selle poliitikavalikuga nähakse ette riiki lubamise tingimused ning õigused, mis tagavad, et praktika ja au pair’ina töötamise eesmärki ELis ei kahjustataks.

Eelistatud valik

Poliitikavalikute analüüsi ja võrdluse põhjal on alust arvata, et leidub probleeme, mida ei ole võimalik lahendada lihtsalt parema teabelevi abil ja et direktiive on seepärast tarvis ajakohastada.

Kuigi poliitikavalikul 2 on kõige madalamad rakendamiskulud, on sellel vaid piiratud võimalused eesmärke saavutada. Tõelised probleemid jääksid suures osas lahendamata. Poliitikavalikut 2 võib seega pidada kõige väiksema kulutõhususega valikuks. Poliitikavalik 3 on tulemuslikum kui valik 2.

Kõige tulemuslikum ja kulutõhusam on siiski poliitikavalik 4. Kuigi selle rakendamine on kulukam kui teiste valikute puhul, võib rakendamiskulusid pidada eesmärkide suhtes proportsionaalseks ja vajalikuks, et saavutada kõige suuremat kasu.

Kuna kindlaks tehtud probleemid on mõlema direktiivi puhul sarnased ja muutmaks ELi eeskirjad ühtsemaks ja selgemaks, oleks kõige tõhusam viis eelistatud valiku rakendamisel need kaks direktiivi üheks õigusaktiks koondada. Seda saaks teha mõlema direktiivi uuestisõnastamise abil, koondades need üheks õigusaktiks ja tehes põhjalikke muudatusi.

7. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE

Praegu on peamiseks näitajaks teadustöö või hariduse saamise ja kõrghariduse omandamise eesmärgil ELi saabunud kolmandate riikide kodanikele antud lubade arv. Uue õigusakti kohaselt püütaks paremini eristada erinevaid rühmi, sealhulgas tasustatud praktikante ja au pair’e, olenemata sellest, kas nad tulevad ELi elamisloa või pikaajalise viisaga. Välja antud lubade arvu registreerimine võimaldaks olukorra järelevalvet aja jooksul. Et anda parem juurdepääs ELi-sisesele liikuvusele, tuleks ELi rahastatavatest liikuvusprogrammidest abi saajate arv registreerida eraldi. Võiks ka välja töötada statistika, et teada tööd otsivate üliõpilaste ja teadlaste arvu võrreldes kõigi kolmandate riikide kodanikest tööloa omanikega. Tähtaeg, mille jooksul liikmesriigid taotluste üle otsuse teevad, tuleks registreerida ja seda võrrelda praegu kehtivate tähtaegadega.

Nagu kõigi muude ELi õigusaktide puhulgi, on komisjon vastutav selles eest, et liikmesriigid kohaldaksid direktiivi/direktiive õigesti ja õigeaegselt. Rändevaldkonnas suhtleb komisjon liikmesriikidega rändeküsimuste kontaktkomisjoni kaudu. See on foorum aruteludeks, mis aitavad ennetada probleeme ja neid tõhusamalt lahendada, eelkõige rakendamise ajal.

Komisjon kontrollib jätkuvalt, et ülevõtmismeetmed oleksid direktiiviga kooskõlas ja et liikmesriigid võtaksid sätted üle õigeaegselt. Vajaduse korral algatab komisjon rikkumismenetlusi. Ettepanekus sisaldub komisjoni jaoks kohustus anda aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule, hinnates uue direktiivi kohaldamist liikmesriikide poolt viis aastat pärast ülevõtmise tähtaega. Nimetatud aruanne hõlmaks ka direktiivi mõjusid ja sisaldaks poliitikasoovitusi.