Veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaati tehtava liidu muudatuse taotluse avaldamine vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 97 lõikele 3

(2022/C 295/05)

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (1) artiklile 98 annab käesoleva dokumendi avaldamine õiguse esitada muutmistaotluse suhtes vastuväiteid kahe kuu jooksul alates dokumendi avaldamise kuupäevast.

TOOTESPETSIFIKAATI TEHTAVA LIIDU MUUDATUSE TAOTLUS

„BIANCO DI CUSTOZA/CUSTOZA“

PDO-IT-A0468-AM03

Taotluse esitamise kuupäev: 9.7.2019

1. Taotleja ja õigustatud huvi

Consorzio Tutela Vino Custoza DOC [kontrollitud päritolunimetusega veini „Custoza“ kaitseühendus]

Kaitseühendus – pool, kellel on õigustatud huvi esitada käesolev taotlus.

2. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

☒ Toote nimetus

☐ Viinamarjasaaduse kategooria

☐ Seos piirkonnaga

☒ Turustamiskeeld

3. Muudatuse kirjeldus ja põhjendused

3.1. Kaitstud päritolunimetuse „Bianco di Custoza“ / „Custoza“ muutmine nimetuseks „Custoza“

Kaitstud päritolunimetuse „Bianco di Custoza“ / „Custoza“ muutmine nimetuseks „Custoza“.

Tootespetsifikaadi alusel on enam kui kümme aastat olnud lubatud kasutada veinide puhul nii nimetust „Custoza“ kui ka traditsioonilist nimetust „Bianco di Custoza“. Kuna nüüdseks kasutavad veinivalmistajad üksnes nimetust „Custoza“ ning ka tarbijad tunnevad kõnealust veini selle nime all, ei ole enam asjakohane kaksiknimetust säilitada.

See muudatus puudutab koonddokumendi punkte 1.1 („Nimetus(ed)“), 1.4 („Veini(de) kirjeldus“), 1.5.2 („Maksimaalne saagikus“), 1.6 („Määratletud geograafiline piirkond“), 1.8 („Seos geograafilise piirkonnaga“) ja 1.9 („Lisatingimused“).

3.2. Villimispiirkonna piirangu lisamine

a) Lisatakse nõue, et villimine (ja viinamarjade kuivatamine, kui valmistatakse passito-veini) peab toimuma artiklis 3 määratletud tootmispiirkonnas, ehkki nendele tootjatele, kes on villinud veini tavakohaselt väljaspool kindlaksmääratud tootmispiirkonda, jäävad vastavad olemasolevad õigused alles. Taotlus piirata kaitstud päritolunimetusega veini „Custoza“ villimist tootmispiirkonnaga – nõue, mida kohaldatakse ka muude tuntud veininimetuste puhul – on ühtlasi oluline edasiminek nimetusega seostatava kvaliteedi parandamisel, et suurendada „Custoza“ tähtsust ajaloolise nimetusena. Kui veini villitakse tootmispiirkonnas, on kaitstud päritolunimetusega veini „Custoza“ päritolupiirkonnale eriomased tunnused ja omadused paremini kaitstud, sest kõigi tehniliste veo- ja villimiseeskirjade kohaldamise ja nende täitmise tagamise eest vastutavad samas määratletud piirkonnas tegutsevad veinivalmistajad, kellel on olemas vastavad kutseoskused. Selle kohustusega välditakse väljapoole veinipiirkonda transportimisest tingitud võimalikke riske, nagu oksüdeerumine ja kõrgest või madalast temperatuurist tingitud temperatuuristress ja toote riknemine, mis kahjustab toote keemilisi/füüsikalisi omadusi (happesus, polüfenoolid ja värvust andvad ained) ning organoleptilisi omadusi (värv, lõhn, maitse) ja püsivust. Tänu sellele on väiksem ka mikrobioloogilise (bakterite, viiruste, seente, hallitus- või pärmseentega) saastumise risk. Selle nõude kehtestamine on kasulik ettevõtjatele, kes on võimalikest riskidest teadlikud ja vastutavad kaitstud päritolunimetusega veini kvaliteedi säilitamise eest, ning annab tarbijatele kindlustunde veini päritolu ja kvaliteedi ning tootespetsifikaadile vastavuse suhtes. Kui piirkond on väiksem, on ka pädevate asutuste tehtavad kontrollid tõhusamad. Sellest reeglist on põhjendatud teha erand selliste ettevõtjate puhul, kes on tegelenud veini „Custoza“ tavakohase villimisega, sest need ettevõtjad on tõendanud oma pädevust ja teadmisi seoses nimetusega ning seega aidanud tagada kõnealuse veini puhul nõutava kvaliteedi.

b) Kindlaks on tehtud ja kinnitatud, et vahuveini (spumante) valmistamine, sealhulgas järelkääritamine ja villimine, peab aset leidma tootmispiirkonnas ning lisaks võib see toimuda Brescia, Mantova, Trento, Treviso ja Vicenza provintsides. Kooskõlas eelmises alapunktis esitatud samade kaitset ja pädevust käsitlevate põhimõtetega jäetakse vahuveini tootmispiirkond samaks, et kaitsta tavakohaselt tegutsevaid ettevõtjaid. See muudatus mõjutab koonddokumendi punkti 1.9 ja tootespetsifikaadi artiklit 5.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Custoza

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Kvaliteetvahuvein

15. Kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein

4. Veini(de) kirjeldus

„Custoza“, 1. kategooria: vein

Värvus: õlgkollane, mõnikord kahvaturohelise varjundiga.

Lõhnabukett: puuviljane, iseloomulik, kergelt aromaatne.

Maitse: külluslik, hõrk, parajalt täidlane.

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11 %.

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 17 g/l.

Redutseerivate jääksuhkrute sisaldus: maksimaalselt 7 g/l.

Analüütilised näitajad, mida ei ole tabelis esitatud, vastavad liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnormidele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

„Custoza“ riserva, 1. kategooria: vein

Värvus: õlgkollasest eri tugevusega kuldkollaseni.

Lõhnabukett: tugev, iseloomulik ja kergelt aromaatne.

Maitse: tasakaalus, külluslik, parajalt täidlane.

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 12,5 %.

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 20 g/l.

Redutseerivate jääksuhkrute sisaldus: maksimaalselt 7 g/l.

Analüütilised näitajad, mida ei ole tabelis esitatud, vastavad liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnormidele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

„Custoza“ superiore, 1. kategooria: vein

Värvus: õlgkollasest kuldkollaseni laagerdudes.

Lõhnabukett: meeldiv, iseloomulik ja pisut aromaatne.

Maitse: tasakaalus, täidlane.

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 12,50 %.

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 20 g/l.

Redutseerivate jääksuhkrute sisaldus: maksimaalselt 7 g/l.

Analüütilised näitajad, mida ei ole tabelis esitatud, vastavad liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnormidele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

„Custoza“, 5. kategooria: kvaliteetvahuvein

Vaht: õrn, püsiv.

Värvus: eri tugevusega õlgkollane, võib olla kuldkollase läikega.

Lõhnabukett: meeldiv, puuviljane ja pisut aromaatne, kui on valmistatud Charmat’ meetodil; peen, elegantne ja iseloomulik, kui on kääritatud pudelis.

Maitse: värske, külluslik, peen ja harmooniline; kuiv kuni poolkuiv.

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11,5 %.

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 15 g/l.

Analüütilised näitajad, mida ei ole tabelis esitatud, vastavad liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnormidele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 5,0 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

„Custoza“ passito (kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein), 15. kategooria

Värvus: kuldkollane.

Lõhnabukett: tugev ja puuviljane.

Maitse: meeldivast magusani, tasakaalus, pisut aromaatselt täidlane.

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 15 %.

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 22 g/l.

Analüütilised näitajad, mida ei ole tabelis esitatud, vastavad liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnormidele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12,00 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

a. Veinivalmistamise eritavad

–

b. Maksimaalne saagikus

1. „Custoza“ 13 000 kg viinamarju hektari kohta

2. „Custoza“ superiore 12 000 kg viinamarju hektari kohta

3. „Custoza“ riserva 13 000 kg viinamarju hektari kohta

4. „Custoza“ kvaliteetvahuvein 13 000 kg viinamarju hektari kohta

5. „Custoza“ passito (kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein) 5 000 kg viinamarju hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Kontrollitud päritolunimetusega „Custoza“ veine valmistatakse piirkonnas, mis hõlmab täielikult või osaliselt järgmisi kommuune: Sommacampagna, Villafranca di Verona, Valeggio sul Mincio, Peschiera del Garda, Lazise, Castelnuovo del Garda, Pastrengo, Bussolengo ja Sona. Piirkonna piirid on järgmised: piir kulgeb alates Sommacampagnast lõuna pool asuvast Cesure ringkonnast (kõrgus 89 m) loodesse mööda Alto Agro Veronese maaparandusühistu niisutuskanalit kuni Bosconeni, seejärel lühikest maad mööda Villafrancasse suunduvat maanteed ja seejärel mööda Pozzomorettot ja Colombarat läbivat kommuuniteed. Sealt kulgeb piir mööda järgmist kommuuniteed Cà Delia lähedal läbi C. Nuova Pigno ja Le Grattarole kuni Villafranca–Valeggio provintsiteega ristumise kohani ja mööda seda teed kuni Valeggio sul Mincio linnani. Seejärel kulgeb piir lõunasse mööda Pozzolosse viivat kommuuniteed kuni C. Buseni, siis mööda Seriola Prevaldesca niisutuskanalit ületavat maanteed põhja poole Ponte Lungo nime all tuntud sillani. Piir kulgeb üle silla ja mööda Seriosa Serenelli niisutuskanalit lõunasse Mantova provintsi ja Lombardia maakonna piirini (kõrgus 63 m). Seejärel kulgeb piir mööda maakonnapiiri põhja poole läbi Pignolada, Staffalonero, Prandina, Stazione di Salionze, Villa, Dolci ja Pontara, kaldub siis maakonnapiirist kõrvale ja kulgeb lühikest maad mööda Broglie–Madonna del Frassino maanteed kirdesse, kuni lõikub Serenissima kiirteega Pignolini lähedal. Sealt kulgeb piir mööda Cà Gozzetto idaosas asuvat rada läbi Cà Serraglio, möödub 101 m kõrguspunktist lääne poolt ning lõpeb Frassino järve kaldal asuvas Cà Berra Nuovas (kõrgus 91 m). Seejärel kulgeb piir lühikest maad mööda järvekallast, siis mööda Bertolettat läbivat rada, kuni jõuab raudteeputka juurde (kõrgus 84 m). Sealt kulgeb see mööda raudteed itta järgmise raudteeputkani (kõrgus 84 m), seejärel pöörab Villa Montresorit läbivale maanteele ja jätkub Cappuccinini Garda järve kaldal. Alates Cappuccinist kulgeb piir mööda Garda järve idakallast sisemaa poole, siis Pacengo sadama lähedalt mööda rada, mis läbib 93 m ja 107 m kõrguspunkte, ning Pacengost kuni Cà Allegrini. Seejärel kulgeb piir mööda Pacengo kommuuniteed C. Fontana Freddani ja seejärel ülesmäge mööda teist rada, möödudes 122 m kõrguspunktist kuni Le Tendeni. Sealt kulgeb piir mööda Pacengo–Colà maanteed kuni C. alle Crocini, seejärel pöörab allamäge kagusse mööda rada, möödub 118 m ja 113 m kõrguspunktidest, kulgeb läbi Sarnighe ning lõikub kõrgusel 112 m Lazise ja Castelnuovo kommuunide piiriga. Seejärel jookseb piir mööda seda kommuunipiiri ülesmäge põhja poole ja lõikub Mirandola lähedal Lazise ja Pastrengo kommuunide piiriga. Piir jookseb mööda seda kommuunipiiri, kuni ristub Osteria Vecchiast läänes asuva Verona–Lago provintsiteega, seejärel kulgeb piir mööda seda maanteed Verona (idaosa) suunas kuni Bussolengo lähedal asuva punktini, kus see jookseb mööda Cristo kommuuniteed ligikaudu kõrgusel 130 m. Seejärel kulgeb piir mööda Palazzolo kommuuniteed punktini, kus Brenneri kiirtee lõikub Bussolengo ja Sona kommuunide piiriga. Seejärel kulgeb piir mööda kommuunipiiri lõunasse kuni Civelini, kus jätkub mööda Bussolengo–Sommacampagna provintsiteed läbi Sommacampagna kuni Custozasse suunduva maanteeni ja mööda seda kuni alguspunktini Cesure lähedal. Samuti kuulub piirkonda Brogliest lääne pool Peschiera del Garda kommuunis asuv väike territoorium, mis hõlmab ka Monte Zecchino ala ja mille piirid on järgmised: piir suundub alates Broglie lõunaosas vana algkooli lähedal asuvast rajast läände Cà Boschetti ja Cà Rondinelli suunas ning järgib seejärel provintsi- ja maakonnapiiri, möödudes Cà Boffeist, Soregonest ja Cà Nuova Bazzolist. Seejärel kulgeb piir mööda maanteed Broglie suunas, kuni lõikub rajaga, kust piir algas.

7. Veiniviinamarjasordid

„Chardonnay B.“

„Cortese B.“ – „Bianca Fernanda“

„Garganega B.“ – „Garganego“

„Garganega B.“ – „Grecanico dorato B.“

„Malvasia bianca B.“ – „Iuvarella“

„Malvasia bianca B.“ – „Malvasia“

„Malvasia bianca B.“ – „Verdina“

„Manzoni bianco B.“ – „Incrocio Manzoni 6.0.13 B.“ [hübriidsort „Manzoni“]

„Pinot bianco B.“

„Pinot bianco B.“ – „Pinot“

„Pinot bianco B.“ – „Pinot blanc“

„Riesling italico B.“ – „Riesling“ [nn Itaalia riisling]

„Riesling renano B.“ – „Riesling“ [„Weisser Riesling“]

„Tocai friulano B.“

„Tocai friulano B.“ – „Tuchì“

„Trebbiano toscano B.“ – „Biancame B.“

„Trebbiano toscano B.“ – „Procanico“

„Trebbiano toscano B.“ – „Trebbiano“

„Trebbiano toscano B.“ – „Ugni blanc“

8. Seos(t)e kirjeldus

Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Veini „Custoza“ valmistatakse suhteliselt väikeses piirkonnas, mis hõlmab suurt osa Verona äärealade ja Garda järve vahel asuvate moreenküngaste lõunaosast.

Tootmispiirkonna edelapiir kulgeb mööda Mincio jõge.

Piirkond hõlmab nii osa Garda järvest itta sisemaa poole jäävast moreensest tsirkusorust kui ka sellega tihedalt seotud liustike ja vooluvee toimel tekkinud tasandikke, mis koosnevad samalaadsetest materjalidest, ehkki need ei ole rangelt võttes sama päritoluga. Moreenpinnase mikroelemendi- ja mineraalirikas koostis tagab hea viinamarjasaagi ja tasakaalus organoleptilised omadused.

Täpsemalt moodustavad kontrollitud päritolunimetusega veini „Custoza“ tootmispiirkonda iseloomustava moreenmaastiku tihedalt kontsentriliselt paiknevad piklikud künkad. Enamasti ei ole künkad järskude nõlvadega ning tõusud ja langused jäävad vahemikku 50–100 m. Et künkad tekkisid samade liustike setetest, mis kujundasid lähedal asuva Garda järve, on nende pinnas väga vahelduva struktuuriga ja küngaste vahel laiuvad kruusased tasandikud.

Tänu kontrollitud päritolunimetusega veini „Custoza“ tootmispiirkonna väiksusele ja suurele ühtlusele on kliimatingimused kogu piirkonnas suures osas samad. Piirkonnale on omased kuumad, kuid mitte lämmatavalt palavad suved, samuti suhteliselt külmad talved, mida leevendab Garda järve lähedus – see loob mikrokliima, mis on lisaks viinapuudele soodne ka kohaliku maastiku eripäraks olevatele õlipuudele ja küpressidele.

Sademed jaotuvad aasta peale üsna ühtlaselt.

Küngaste paigutuse toimel nõlvad päeval soojenevad ja öösel võib sinna koguneda jahe õhk; see tagab optimaalsed tingimused valgetele viinamarjadele iseloomulike lõhnaomaduste arenguks. Jahedust pakkuvad tuulepuhangud suvel soodustavad viinapuude kasvu.

Tänu päevase ja öise temperatuuri kõikumistele, eelkõige viinamarjade valmimise lõppetapis, säilivad viinamarjade happelised ja maitsebuketi väljakujunemist soodustavad ained.

Seega erinevad kontrollitud päritolunimetusega veini „Custoza“ tootmispiirkonnas maastik ja kliima suhteliselt vähe.

Ajaloolised ja inimtegurid

Vein „Custoza“ on välja kujunenud ajaloolises ja dokumenteeritud viinamarjakasvatuspiirkonnas.

Kõige varasemast teadaolevast viinamarjakasvatusest praeguses kontrollitud päritolunimetusega veini „Custoza“ tootmispiirkonnas annab tunnistust metsiku viinapuu (Vitis sylvestris) seemnete leid, mis pärineb ajast, mil Pacengo ja Peschiera piirkonnas elati vaimajades. Tõendite kohaselt kasvatati viinapuid juba Rooma ajal (piirkonna arheoloogiliste leidude seas on esemed, mis osutavad veini kasutamisele usuriitustel, samuti veini säilitamiseks ja veoks kasutatud esemed) ning alates 9. sajandist ja kogu keskajast on arvukalt dokumente viinapuude kasvatamise kohta selles piirkonnas (eelkõige Pastrengo ja Sommacampagna vahel).

Kohalik vein oli 19. sajandi teiseks pooleks tuntud just kohanime „Custoza“ all – Sommacampagna kommuunis asuv küla, kus leidis Itaalia ühendamise sõja ajal aset kaks kuulsat lahingut. Conegliano viinamarjakasvatuse ja veinivalmistamise katsejaama 1939. aastal tehtud uuringus nimetatakse ühena Verona provintsi lääneosa parimatest viinamarjakasvatuspiirkondadest ka Sona-Custoza piirkonda.

Kontrollitud päritolunimetus „Bianco di Custoza“ loodi ametlikult presidendi 8. veebruaril 1971 välja antud dekreediga ja piirkonna veinid olid Itaalias esimeste päritolunimetusega tunnustust kogunud valgete veinide seas. Uus lühinimetus „Custoza“ kiideti heaks 2005. aastal.

Päritolunimetuse „Custoza“ kaitseühendus loodi 1972. aastal.

Kontrollitud päritolunimetusega veini „Custoza“ tootmispiirkonnas kasvatati viinapuid pikka aega enamasti toestusraamide abil. Ammustel aegadel ei kasvatatud viinamarju selleks ette nähtud istandustes, vaid koos muude põllukultuuridega, mille valikut piiras ühtlasi mägine maastik.

Custoza tootmispiirkonnas hakkasid 1980. aastatel toimuma olulised muutused, mis mõjutasid nii viinamarjakasvatusmeetodeid kui ka mullaharimistavasid ning andsid veinivalmistajatele võimaluse parimal viisil ära kasutada kohalike viinamarjasortide „Garganega“, „Tocai Friulano“ (kohalikult tuntud kui „Trebbianello“) ja „Bianca Fernanda“ (kohalik „Cortese“ kloon) eripärasid. Tänu tehnoloogia pidevale arengule ja aja jooksul saadud kogemustele suudavad veinivalmistajad nüüdseks kindlaks teha ja kasutusele võtta sobivaimad väljaõppemeetodid ja võtted kvaliteetsete viinamarjade kasvatamiseks ning valida ideaalse saagikoristusaja; see omakorda võimaldab esile tuua sordi, mägise pinnase ja mikrokliima koostoimes küpsenud viinamarjade eripära.

Kohalike tootjate oskusteave paistab aga eriliselt silma veinivalmistamisel, mil kujuneb välja igale viinamarjasordile iseloomulik lõhnabukett. Seeläbi tuuakse veini „Custoza“ valmistamisel viinamarjade segamisega esile „Garganega“ õrn, lilleline ja puuviljane lõhnabukett, „Tocai Friulano“ iseloomulik värvus ja „Bianca Fernanda“ pisut aromaatsed varjundid, samuti muude piirkonnas kasvatatavate valgete viinamarjade iseloomulikud omadused. Kõik need tegurid kokku annavad veinile „Custoza“ tugeva kohaliku iseloomu ning see on tänu oma värvusele, värskusele ja loomupärasele joodavusele ka hõlpsasti äratuntav.

Verona veinitraditsioonide kohaselt toodetakse ka passito- ja vahuveini, ent üksnes väikestes kogustes. Traditsiooniline meetod, mille puhul viinamarjad jäetakse viinapuule või kuivatusalale kuivama, on olnud ammusest ajast kasutusel kogu Garda järve piirkonnas; vahuveini valmistamise tava on aga uuem ning võeti kasutusele eelmise sajandi keskpaigas.

Kuna sorte, mida võib kasutada kvaliteetvahuveini „Custoza“ valmistamiseks, on mitu, on võimalik optimeerida saagikoristusaegu – varajasemad sordid on näiteks „Chardonnay“ ja „Pinot Bianco“ ning hilisemad näiteks „Garganega“ ja „Trebbiano“ – ning seega tagada nüansirikka ja mitmekesise koostisega kuvee. Vahuveini võib valmistada kas autoklaavis Charmat’ meetodil või pudelites klassikalisel meetodil.

„Custoza“passito valmistamiseks valitakse kas täiesti terved kobarad väljal või hulk hõredamaid kobaraid ning need asetatakse kastidesse või matile hea õhuvahetusega kuivatusalal, et tagada parimad säilitamistingimused.

Kuivatusperiood kestab keskmiselt 3–4 kuud ning perioodi lõpus on viinamarjad kaotanud ligikaudu pool oma kaalust; sellele järgneb viinamarjade purustamine ja veini valmistamine.

Toote eripära

Veini „Custoza“ põhiomadused on alati olnud ja on ka praegu värskus, kerge aromaatsus ja joodavus, tänu millele sobib see kokku eri roogadega. Viinamarjaistandustes eraldi valitud viinamarjadest valmistatud vein sobib aga hästi ka laagerdamiseks.

Veini „Custoza“ valmistatakse kolme põhisordi – „Garganega“, „Tocai Friulano“ (kohalikult tuntud kui „Trebbianello“) ja „Bianca Fernanda“ – viinamarjade segust, millele võidakse lisada muude piirkonnas kasvatatavate sortide viinamarju. See annab veinile iseloomuliku, äärmiselt mitmekesise lõhnabuketi, mis eristab seda teistest piirkonna sordiveinidest. Tekkivat lõhna- ja maitseprofiili iseloomustavad puuvilja- ja lillenüansid, millele mõnikord lisanduvad ürtide ja vürtside varjundid. Lühidalt tuleneb veini „Custoza“ olemus põhisortide segamisest, muude sortide lisamine aga rikastab veini iseloomulikku lõhnabuketti.

See oluline tunnus kajastub väikestes kogustes toodetava vahuveini „Custoza“ iseloomus – tegemist on suurema happesusega värske veiniga, milles on hästi tasakaalus aromaatsed ja puuviljanüansid.

Üks väga haruldane (ehkki traditsiooniline) toode on „Custoza“passito (rosinavein) – kuldkollase värvusega poolmagus või magus vein, mille eeskujuks on tavapäraselt pidusöögi järel serveeritavad veinid.

Keskkonna ja toote põhjuslik seos

Arvestades, et kontrollitud päritolunimetusega veini „Custoza“ tootmispiirkonnas (mis pole mõistagi eriti suur) erinevad kliimatingimused väga vähesel määral, valmivad piirkonnas kasvatatavate eri sortide viinamarjad ühtlaselt (laagerdumisperiood on ajaliselt hajutatud, nt varajaste sortide puhul koristatakse saak augusti lõpus ja hiliste sortide puhul hiljemalt oktoobri teises pooles). See tegur aitab olulisel määral kaasa nende valgete veinide olemuse väljakujunemisele.

Sama oluline mõju on ka pinnase suurel mitmekesisusel, mis on piirkonda eri liustikuliste protsesside käigus jäänud korrapäratute setete tulemus. See annab veinile „Custoza“ värske, noore ja elava loomuse.

Moreenpinnas tagab tänu oma koostisele kõigi viinapuude korrapärase pungumise. Piirkonna kliima ja pinnase koosmõju aitab kaasa viinamarjade ja varte õigele arengule ja küpsemisele.

Kuumad, kuid mitte lämmatavalt palavad suved soodustavad suhkrusisalduse teket ning tänu päevase ja öise temperatuuri soodsale kõikumisele kujunevad välja kontrollitud päritolunimetusega veinis „Custoza“ sisalduvad puuviljased ja lillelised aroomiained.

9. Kohaldatavad lisanõuded (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

a) Õigusraamistik:

ELi õigusaktid.

Lisatingimuse liik:

pakendamine määratletud geograafilises piirkonnas.

Tingimuse kirjeldus:

villimine geograafilises piirkonnas on põhjendatud vajadusega kaitsta toote kvaliteeti, tagada selle algupära ja kontrollide tõhusus.

Kui veini villitakse tootmispiirkonnas, on kaitstud päritolunimetusega veini „Custoza“ päritolupiirkonnale eriomased tunnused ja omadused paremini kaitstud, sest kõigi tehniliste veo- ja villimiseeskirjade kohaldamise ja nende täitmise tagamise eest vastutavad samas määratletud piirkonnas tegutsevad veinivalmistajad, kellel on olemas vastavad kutseoskused.

Selle kohustusega välditakse väljapoole veinipiirkonda transportimisest tingitud võimalikke riske, nagu oksüdeerumine ja kõrgest või madalast temperatuurist tingitud temperatuuristress ja toote riknemine, mis kahjustab toote keemilisi/füüsikalisi omadusi (happesus, polüfenoolid ja värvust andvad ained) ning organoleptilisi omadusi (värv, lõhn, maitse) ja püsivust. Tänu sellele on väiksem ka mikrobioloogilise (bakterite, viiruste, seente, hallitus- või pärmseentega) saastumise risk. Selle nõude kehtestamine on kasulik ettevõtjatele, kes on võimalikest riskidest teadlikud ja vastutavad kaitstud päritolunimetusega veini kvaliteedi säilitamise eest, ning annab tarbijatele kindlustunde veini päritolu ja kvaliteedi ning tootespetsifikaadile vastavuse suhtes. Kui piirkond on väiksem, on ka pädevate asutuste tehtavad kontrollid tõhusamad.

Taotlus piirata kaitstud päritolunimetusega veini „Custoza“ villimist tootmispiirkonnaga – nõue, mida kohaldatakse ka muude tuntud veininimetuste puhul – on ühtlasi oluline edasiminek nimetusega seostatava kvaliteedi parandamisel. Kavandatava muudatuse eesmärk on tagada, et „Custoza“ oleks üks tähtsamaid üksnes valget veini tähistavaid ajaloolisi nimetusi.

Kooskõlas vastavate siseriiklike õigusaktidega on asjaomastel villijatel olemasolevate õiguste kaitseks ühtlasi võimalus saada erand, et jätkata villimist väljaspool määratletud piirkonda asuvates valdustes; selleks peavad nad esitama põllumajandus-, toidu- ja metsanduspoliitika ministeeriumile taotluse koos asjakohaste dokumentidega, mis tõendavad, et nad on kaitstud päritolunimetusega veini „Custoza“ villinud vähemalt kaks aastat (ei pea tingimata olema järjestikused aastad) viieaastasest perioodist enne seda, kui kaitstud päritolunimetusega veini „Custoza“ asjaomases piirkonnas villimise kohustuse kehtestamiseks tehtav muudatus jõustub.

b) Õigusraamistik:

ELi õigusaktid.

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand.

Tingimuse kirjeldus:

kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 5 lõike 1 punktiga b ei pea vahuveini (spumante) valmistamise protsessid, sealhulgas vahu moodustumine, stabiliseerimine ja magustamine, toimuma üksnes tootmispiirkonnas, vaid võivad aset leida ka Brescia, Mantova, Trento, Treviso ja Vicenza provintsides.

Link tootespetsifikaadile

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/16009

(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.