Programmi vahehindamise kohaselt peitub programmi lisaväärtus sisuliselt selles, et tänu programmi ainulaadsele riikideülesele mõõtmele saab selle abil toetada rahvusvahelise koostöö eri vorme, mis ei ole muidu riiklike ametiasutuste jaoks võimalikud. Programmiga on selgelt edendatud riikidevahelist ja piiriülest koostööd ELis ja rahvusvaheliselt, et tagada euro üleilmne kaitse võltsimise eest, ning programmi põhitähelepanu all on eelkõige võitlus konkreetsete uute ohtudega, nagu süva-/pimeveeb, ja (keerukas) suhtlus teatavate riikidega (nt Hiinaga), kuna üksikutel liikmesriikidel on raske selliste ohtudega tulemuslikult toime tulla. Ilma programmita ei oleks osutunud võimalikuks algatused, nagu dialoogi alustamine Hiina võltsimisvastasele tegevusele spetsialiseerunud asutustega ja euro kaitsmise toetamine Ladina-Ameerikas. Sellesse riikidevaheliste teemade kategooriasse kuulub ka teise põlvkonna euromüntide uuenduslike turvaelementide uurimine.

Käesolev ettepanek on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. Euroopa ühisraha kaitse on avaliku hüvena selge riikidevahelise mõõtmega ning seega ulatub euro kaitsmine kaugemale üksikute ELi liikmesriikide huvidest ja vastustusalast. Arvestades euro piiriülest ringlust ja euro võltsimisega (tootmise ja levitamisega) tihedalt seotud rahvusvahelist organiseeritud kuritegevust, tuleb riigisiseseid kaitseraamistikke ELi algatuse abil täiendada, et tagada ühtne, nii siseriiklik kui ka rahvusvaheline koostöö ning tulla toime võimalike uute riikideüleste riskidega.

Euro kaitset võltsimise eest käsitlevate liidu õigusnormide suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 133. Selles artiklis on sätestatud, et Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga vajalikud meetmed euro kasutamiseks ühisrahana. Paralleelse, ELi toimimise lepingu artiklile 352 tugineva määruse ettepanekuga laiendatakse programmi Perikles kohaldamist liikmesriikidele, kelle rahaühik ei ole euro.

Euro kindel kaitse võltsimise eest on esmatähtis julgeolekukomponent ja üks ELi tegevuse prioriteete, nagu märgiti ELi rahanduse tulevikku käsitlevas aruteludokumendis. Võltsimise ja sellega seotud pettuste ennetamine ja nende vastu võitlemine aitavad säilitada eurosüsteemi terviklikkust, tugevdades seeläbi ELi majanduse konkurentsivõimet ja kindlustades riikide rahanduse jätkusuutlikkuse. Seega on ettepanek otseselt seotud ka liidu eesmärgiga parandada majandus- ja rahaliidu tõhusat toimimist.

Alates euro kasutuselevõtust ühisrahana on olnud vaja eurot liidu tasandil võltsimise eest kaitsta ja kasutada selleks otstarbeks eriprogrammi. Käimasolev programm „Perikles 2020“ on spetsiaalselt ette nähtud euro pangatähtede ja müntide kaitsmiseks võltsimise eest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrusele (EL) nr 331/2014.

Euroopa Liidu ühisrahana on euro Euroopa huvide keskmes ja selle usaldusväärsust tuleb igakülgselt kaitsta. Euro võltsimine on liidule ja selle institutsioonidele suureks probleemiks. Võltsimisoht püsib endiselt, nagu on näha kvaliteetsete võltsitud eurode ja turvaelementide üha paremast kättesaadavusest internetis/pimevõrgus ning sagedaste võltsimisjuhtumitega riikide, nagu Colombia, Peruu ja Hiina, olemasolust. Võltsimise tagajärjel saavad kodanikud ja ettevõtjad kahju, mida neile ei hüvitata isegi juhul, kui nad on saanud võltsraha heauskselt. Üldisemalt mõjutab see euro kui seadusliku maksevahendi staatust ning kodanike ja ettevõtjate usaldust ehtsate europangatähtede ja -müntide vastu.

Ettepanekus on aktide kohaldamise alguskuupäevana ette nähtud 1. jaanuar 2021 ja see on koostatud 27 liikmesriigist koosneva liidu jaoks, mis on kooskõlas Ühendkuningriigi teatega tema kavatsuse kohta astuda välja Euroopa Liidust ja Euratomist, tuginedes Euroopa Liidu lepingu artiklile 50, mille Ülemkogu sai 29. märtsil 2017.

Programmi rakendamise rahastamispakett aastatel 2021–2027 on 7 700 000 eurot jooksevhindades. See summa on kooskõlas komisjoni ettepanekuga järgmise mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) kohta. Käesolevale määruse ettepanekule lisatud finantsselgituses esitatakse mõju eelarvele ning vajalikud inim- ja haldusressursid.

Programmi „Perikles 2020“ vahehindamises on programmi jätkamist lihtsustava meetmena soovitatud rakendada võimalust esitada taotlusi ja muid asjakohaseid dokumente interneti teel. Lisaks võeti 2017. aastal kasutusele päevarahade ühikuhind, et lihtsustada programmi „Perikles 2020“ toetuste rahalist rakendamist.

Programmi vahehindamise tegi sõltumatu välistöövõtja määruse (EL) nr 331/2014 artikli 13 lõike 4 alusel. Komisjon võttis 6. detsembril 2017 vastu teatise COM(2017) 741 Euroopa Parlamendile ja nõukogule programmi vahehindamise tulemuste kohta, jõudes samuti järeldusele, et programm peaks jätkuma kuni oma loomuliku lõpuni 2020. aastal, toetades programmi jätkamist pärast aastat 2020 programmi lisaväärtuse, pikaajalise mõju ja jätkusuutlikkuse tõttu ning nõustudes hinnanguga programmi jätkamise kohta eraldiseisva programmina pärast aastat 2020. Sõltumatul hindamisel jõuti järeldusele, et üldhinnang on kõiki andmeid arvestades selgelt positiivne, mis puudutab ELi lisaväärtust, sidusust, asjakohasust, tulemuslikkust, jätkusuutlikkust ja tõhusust. Programmi edasiseks tõhustamiseks sisaldas hindamine järgmisi soovitusi:

Kavandatav vahend on määrus, mis on järjepidev määrusega (EL) nr 331/2014, millega loodi programm „Perikles 2020“. Määrus on näidanud, et pakub vajalikku õiguskindlust euro tulemuslikuks kaitseks võltsimise eest, mida ei oleks suudetud saavutada muude õigusaktidega.

Kavandatud määrus on taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik, sobiv ja asjakohane. Määruse abil on kavas tõhustada koostööd liikmesriikide vahel ning komisjoni ja liikmesriikide vahel, piiramata liikmesriikide suutlikkust eurot võltsimise eest kaitsta. Liidu tasandi meetmed on õigustatud, sest on ilmne, et nendega aidatakse liikmesriikidel ühiselt eurot kaitsta ja ergutatakse ühiste liidu struktuuride kasutamist, et suurendada koostööd ja teabevahetust pädevate asutuste vahel.

(2)Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1338/2001 on nähtud ette teabevahetus, koostöö ja vastastikune abistamine ning luuakse seeläbi euro kaitsmise ühtlustatud võrgustik. Kõnealuse määruse õigusmõju laiendati nõukogu määrusega (EÜ) nr 1339/2001 nendele liikmesriikidele, kes ei ole eurot ühisrahana kasutusele võtnud, et tagada euro kaitse võrdne tase kogu liidus.

(1)Liit ja liikmesriigid on seadnud endale eesmärgiks kehtestada meetmed, mida on vaja euro kasutamiseks ühisrahana. Need meetmed hõlmavad euro kaitset võltsimise ning sellega seotud kelmuste ja pettuste eest, suurendades nii liidu majanduse mõjusust ja kindlustades riikide rahanduse jätkusuutlikkuse.

(5)Varasem toetus sellistele meetmetele nõukogu otsustega 2001/923/EÜ ja 2001/924/EÜ, mida on hiljem muudetud ja mille kehtivust on pikendatud nõukogu otsustega 2006/75/EÜ, 2006/76/EÜ, 2006/849/EÜ ja 2006/850/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 331/2014, on võimaldanud tõhustada liidu ja liikmesriikide tegevust euro kaitsmisel võltsimise eest. Programm euro kaitsmiseks võltsimise eest (programm „Perikles“) on perioodidel 2002–2006, 2007–2013 ja 2014–2017 oma eesmärgid edukalt täitnud.

(6)Teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule programmi „Perikles 2020“ vahehindamise kohta jõudis komisjon järeldusele, et tuleks toetada programmi „Perikles 2020“ jätkamist pärast aastat 2020, kuna programm pakub lisaväärtust, sellel on pikaajaline mõju ja see on jätkusuutlik.

(7)Vahehindamine sisaldas nõuannet, et programmi „Perikles 2020“ raames rahastatud meetmeid tuleks jätkata, võttes arvesse võimalusi taotluste esitamise lihtsustamiseks, abisaajate paremaks eristamiseks, jätkuvaks keskendumiseks uutele ja korduvatele võltsimisohtudele ning peamiste tulemusnäitajate ühtlustamiseks.

(8)Seega tuleks vastu võtta uus programm perioodiks 2021–2027 (programm „Perikles IV“). Tuleks tagada, et programm „Perikles IV“ oleks kooskõlas muude asjakohaste programmide ja meetmetega ning täiendaks neid. Programmi „Perikles IV“ kohaldamiseks peaks komisjon seoses euro kaitse hindamise vajadustega korraldama seetõttu kõik vajalikud konsultatsioonid peamiste asjaosalistega (eelkõige liikmesriikide määratud pädevad riigiasutused, Euroopa Keskpank ja Europol) määruses (EÜ) nr 1338/2001 osutatud komitee raames, eriti sellistes valdkondades nagu vahetused, abi ja koolitus.

(9)Käesoleva määruse suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt ELi toimimise lepingu artikli 322 kohaselt vastuvõetud horisontaalseid finantseeskirju. Need eeskirjad on sätestatud finantsmääruses ning neis on sätestatud eelkõige eelarve koostamise ja täitmise eeskirjad, sealhulgas eeskirjad toetuste, hangete, auhindade ja kaudse rahastamise kohta ning ette nähtud eelarvevahendite käsutajate vastutuse kontroll. ELi toimimise lepingu artikli 322 kohaselt vastu võetud eeskirjades on käsitletud ka liidu eelarve kaitsmist juhul, kui liikmesriikides esineb üldisi puudusi õigusriigi toimimises, sest õigusriigi põhimõtte austamine on usaldusväärse finantsjuhtimise ja tulemusliku ELi-poolse rahastamise oluline eeltingimus.

(10)Käesolev määrus on vastavuses lisaväärtuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Programm „Perikles IV“ peaks hõlbustama koostööd liikmesriikide vahel ning komisjoni ja liikmesriikide vahel, et kaitsta eurot võltsimise eest, minemata sealjuures vastuollu liikmesriikide kohustustega ning kasutades vahendeid tõhusamalt, kui seda saaks teha riigi tasandil. Liidu tasandi meetmed on vajalikud ja õigustatud, sest on ilmne, et nendega aidatakse liikmesriikidel ühiselt eurot kaitsta ja ergutatakse ühiste liidu struktuuride kasutamist, et suurendada koostööd ja teabevahetust pädevate asutuste vahel.

(11)Programmi „Perikles IV“ tuleks rakendada kooskõlas mitmeaastase finantsraamistikuga, mis on kehtestatud [reference to the post 2020 MFF Regulation] nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr …/2018.

(12)Selleks et tagada programmi „Perikles IV“ rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Komisjon peaks vastu võtma iga-aastased tööprogrammid, milles määratakse kindlaks prioriteedid, eelarve jaotus ja meetmetele antava toetuse hindamiskriteeriumid. Nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhud, mil kaasrahastamise suurendamine on vajalik selleks, et anda liikmesriikidele suurem majanduslik paindlikkus, mis võimaldaks neil euro kaitsmist ja turvamist käsitlevad projektid edukalt teostada ja lõpule viia, peaksid olema osa iga-aastasest tööprogrammist.

(13)Käesoleva määrusega kehtestatakse programmile „Perikles IV“ rahastamispakett, mis on iga-aastase eelarvemenetluse käigus Euroopa Parlamendi ja nõukogu peamine juhis [reference to be updated as appropriate according to the new inter-institutional agreement: Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel 2. detsembril 2013. aastal eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe punkti 17] tähenduses.

(14)Kooskõlas finantsmäärusega, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 883/2013, nõukogu määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ja nõukogu määrusega (EL) 2017/1939 tuleb liidu finantshuve kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad rikkumiste ennetamist, avastamist, korrigeerimist ja uurimist, kadumaläinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning vajaduse korral halduskaristuste kehtestamist. Eelkõige ning kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 883/2013 ja määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96 võib Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) korraldada juurdlusi, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi, et teha kindlaks, kas on esinenud pettust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust. Vastavalt nõukogu määrusele (EL) 2017/1939 võib Euroopa Prokuratuur uurida pettusi ja muid ebaseaduslikke toiminguid, mis mõjutavad liidu finantshuve, ja esitada nende kohta süüdistusi, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2017/1371. Kooskõlas finantsmäärusega teeb iga isik või üksus, kes saab liidu rahalisi vahendeid, liidu finantshuvide kaitsel täielikult koostööd ja annab komisjonile, Euroopa Pettustevastane Ametile (OLAF), Euroopa Prokuratuurile ja Euroopa Kontrollikojale vajalikud õigused ja juurdepääsu.

(15)Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahehindamise aruande programmi „Perikles IV“ rakendamise kohta ja lõpliku hindamisaruande programmi eesmärkide saavutamise kohta.

(16)Seepärast tuleks määrus (EL) nr 331/2014 tunnistada kehtetuks.

(17)On asjakohane kindlustada sujuv üleminek programmilt „Perikles 2020“ programmile „Perikles IV“ ning ühitada programmi „Perikles IV“ kestus [reference to the post 2020 MFF Regulation] määruse (EL, Euratom) nr …/2018 kestusega.Seetõttu tuleks programmi „Perikles IV“ kohaldada alates 1. jaanuarist 2021,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKKÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva määrusega kehtestatakse programm „Perikles IV“ kui on vahetus-, abi- ja koolitusprogramm euro kaitsmiseks võltsimise eest edaspidi „programm“).

Määruses sätestatakse programmi eesmärgid, eelarve ajavahemikuks 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027, liidu kasutatavad rahastamisvormid ja sellise rahastamise eeskirjad.

Artikkel 2

Programmi eesmärgid

1.Programmi üldeesmärk on järgmine: