[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 20.12.2007

KOM(2007) 842 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

KOMITEEDE TEGEVUSE KOHTA 2006. AASTAL {SEK(2007) 1713}

Vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ artikli 7 lõikele 4 esitab komisjon aruande komiteede tegevuse kohta 2006. aastal. See sisaldab üldiseid märkusi komiteemenetluse süsteemi arengu kohta, horisontaalülevaadet komiteede tegevusest ja lisa, kus komisjoni erinevate talituste kaupa on esitatud üksikasjalikud statistilised andmed komiteemenetluse iga komitee kohta[1]. Lisas esitatakse ka selgitavad märkused komiteede arvus toimunud muutuste ja konkreetsete eelnõumenetlustega seonduvate esiletõstmist väärivate olukordade kohta, näiteks tagasilükkavad arvamused ja eelnõude suunamine nõukogule.

1. ÜLDISED MÄRKUSED KOMITEEMENETLUSE SÜSTEEMI ARENGU KOHTA

1.1. Komiteemenetluse reform

Nõukogu otsus 2006/512/EÜ,[2] millega muudetakse nõukogu otsust 1999/468/EÜ, võeti vastu 17. juulil 2006. Otsus jõustus 23. juulil 2006.

Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ muutmise eesmärk oli rahuldada Euroopa Parlamendi ammune taotlus saada suuremad õigused kaasotsustamismenetluse korras vastu võetud õigusaktide rakendamise kontrollimiseks. Kõnealuse muudatusega kehtestatakse kontrolliga regulatiivmenetlus. Uus menetluskord on sätestatud artiklis 5a ning lisandub olemasolevatele menetlustele (nõuande-, juhtimis-, regulatiivkomitee ja kaitsemeetmete menetlus).

1.1.1. Kontrolliga regulatiivmenetluse kohaldamisala

Kontrolliga regulatiivmenetluse kohaldamisala on sätestatud artiklile 2 lisatud lõikes 2. Menetluse kohaldamiseks peab olema täidetud kaks tingimust: põhiakt peab olema vastu võetud kaasotsustamismenetluse korras ning selles peab olema komisjoni volitatud võtma vastu „ üldmeetmeid, mille eesmärgiks on muuta selle akti vähemolulisi sätteid, sealhulgas (…) mõningaid selliseid sätteid välja jättes või uusi vähemolulisi sätteid juurde lisades ” (neid rakendusmeetmeid nimetatakse edaspidi „poolseadusandlikeks meetmeteks”)

Poolseadusandlikud meetmed on vastavalt eespool sätestatud määratlusele üldmeetmed (vastandina üksikmeetmetele, mida kohaldatakse konkreetsete ettevõtjate/liikmesriikide suhtes), mis vastavad järgmistele tingimustele:

- muudavad ametlikult kaasotsustamismenetluse korras vastu võetud põhiakti (artiklit või lisa); kehiva määratluse kohaselt on poolseadusandlikud meetmed näiteks sellised üldmeetmed, millega muudetakse kaasotsustamismenetluse korras vastu võetud põhiakti tehnilisi lisasid teaduse arengu arvessevõtmiseks;

või

- täiendavad kaasotsustamismenetluse korras vastu võetud põhiakti, kehtestades uued eeskirjad (mitte ei kohalda põhiaktis kehtestatud kriteeriume); kehiva korra kohaselt kuuluvad siia näiteks finantsteenuste valdkonna meetmed, mis täiendavad prospektides sisalduvat teavet.

1.1.2. Menetlus

Kontrolliga regulatiivmenetluse etapid on sätestatud uue artikliga 5a Sellega antakse mõlemale seadusandlikule institutsioonile, Euroopa Parlamendile ja nõukogule, õigus kontrollida rakendusmeetmete eelnõu sisu. Kõnealune õigus on laiaulatuslikum kui praegu artikliga 8 Euroopa Parlamendile antud kontrolliõigus, mille kohaselt kontrollitakse vaid, et komisjon ei ületaks talle põhiaktiga antud rakendusvolitusi (Euroopa Parlamendil on õigus võtta vastu ainult mittesiduvaid resolutsioone).

Nagu kehtiva regulatiivkomitee menetluse puhul, eristatakse ka kontrolliga regulatiivmenetluse puhul kahte menetlusviisi. Kui komisjoni kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, peab komisjon esitama viivitamata meetmete eelnõu nõukogule ja Euroopa Parlamendile kontrollimiseks. Kui Euroopa Parlament ja nõukogu ei väljendada vastuseisu nimetatud eelnõu vastuvõtmisele, võtab komisjon kolme kuu möödudes kõnealused meetmed vastu (artikkel 5a lõige 3 punkt d). Selle tähtaja jooksul võib Euroopa Parlament oma liikmete häälteenamusega ja/või nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega väljendada vastuseisu nimetatud eelnõu vastuvõtmisele, lähtudes erinevatest põhjustest.

Sellisel juhul võib komisjon (artikkel 5a lõige 3 punkt c) esitada komiteele uue meetmete eelnõu või seadusandliku ettepaneku asutamislepingu alusel.

- Kui komisjoni kavandatavad meetmed ei ole kooskõlas komitee arvamusega või kui komitee ei esita oma arvamust, peab komisjon esitama võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule ning edastama selle samal ajal Euroopa Parlamendile (artikkel 5a lõige 4 punkt a). Seejärel võtab nõukogu kahe kuu jooksul kavandatavate meetmete kohta vastu esmase otsuse. Nõukogu võib väljendada esitatud meetmete suhtes vastuseisu või need kvalifitseeritud häälteenamusega vastu võtta; viimasel juhul esitab ta need viivitamata Euroopa Parlamendile. Kui nõukogu ei võta kahekuulise tähtaja jooksul otsust vastu, esitab komisjon meetmed viivitamata kontrollimiseks Euroopa Parlamendile.

- Teises etapis on Euroopa Parlamendil õigus väljendada vastuseisu nimetatud eelnõu vastuvõtmisele. Kui Euroopa Parlament ei ole oma vastuseisu väljendanud, võtab kas nõukogu (kui meetme pidi vastu võtma nõukogu) või komisjon (kui nõukogu ei ole kahe kuu jooksul otsust teinud) need meetmed vastu.

1.2. Reformi rakendamine

1.2.1. Vastavusseviimine

Kehtivate põhiaktide vastavusseviimine uue komiteemenetlusega on juba tuttav protseduur, sest seda rakendati ka nõukogu otsuse 1999/468/EÜ puhul. 2003. aastal võeti vastu neli vastavusseviimise määrust,[3] millega muudeti ükshaaval kõikide kehtivate põhiaktide komiteemenetlusega seotud sätteid, ilma aktide sisu muul moel muutmata. Vastavusseviimisega tühistati kõik menetlusviisid (korralduskomitee, regulatiivkomitee ja kaitsemeetmete menetlus). Vastavusseviimine oli seega formaalsus, mis muutis seadusandja heakskiitva otsuse saamise lihtsamaks.

Samal ajal on eespool nimetatud kriteeriumide (vt punkt 1.1.1) järgimine kohustuslik. See tähendab, et iga kord kui tingimused on täidetud, tuleb kohaldada kontrolliga regulatiivmenetlust. Vastasel juhul on vastuvõetud õiguslik põhiakt õigustühine. Seepärast peab iga juhtumit käsitlema eraldi, et otsustada, kas uue menetluse kohaldamiseks vajalikud tingimused on täidetud.

Oma ühisavalduses[4] leppisid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kokku nende õigusaktide loetelus, mis tuleb kiiresti kontrolliga regulatiivmenetlusega vastavusse viia. Seoses esmajärjekorras muutmist vajavate õigusaktidega võttis komisjon 22. detsembril 2006 vastu 26 asjakohast ettepanekut.

Kõik ülejäänud kaasotsustamismenetluse korras vastu võetud õiguslikud põhiaktid, mida ei ole 2006. aasta juuli ühisavalduses loetletud, tuleb samuti vastavusse viia. Komisjon võttis kohustuse vaadata vajadusel läbi kõik kehtivad õigusaktid, et teha vajalikud ettepanekud nende vastavusseviimiseks enne 2007. aasta lõppu.

1.2.2. Kahepoolsete lepingute läbivaatamine

2000. aasta oktoobris sõlmitud Euroopa Parlamendi ja komisjoni kokkulepe komiteemenetluse otsuse rakendamise kohta tuleb läbi vaadata, et viia see vastavusse läbipaistvuse, registri ajakohastamise ja uue, kontrolliga regulatiivmenetlusega nõuetega ning võimaluse korral täiustada kehtivat korda. Kõnealune kokkulepe on kavas läbi vaadata enne 2007. aasta lõppu.

1.2.3. Komiteemenetlus ja läbipaistvus: komiteemenetluse dokumentide register ja arhiiv

Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 7 lõiget 3 käsitlevas avalduses[5] (läbipaistvusavalduses) võttis komisjon endale kohustuse parandada komiteemenetluse dokumentide registri toimimist, et aidata Euroopa Parlamendil järgida paremini komiteemenetluse erinevaid etappe ja ajakava ning eristada parlamendile edastatud erinevat tüüpi dokumente.

Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ reformiga kaasneva meetmena uurib komisjon praegu võimalusi registri parandamiseks selliselt, et Euroopa Parlament ja kogu üldsus saaks selles sisalduvaid dokumente kasutada läbipaistvamalt ja süstemaatilisemalt. Ajakohastamine on kavandatud 2008. aasta alguseks.

1.3. Kohtupraktika areng

5. märtsil 2004 edastatud taotluses soovis komisjon, et kohus tühistaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2152/2003 (metsade ja keskkonna vastastikuse mõju seire kohta ühenduses) (Forest Focus määrus) artikli 17 lõike 2, millega nähakse ette, et tegevuskava „Forest Focus“ rakendusmeetmete vastuvõtmisel kohaldatakse regulatiivkomitee menetlust vastavalt 1999/468/EÜ (komiteemenetluse otsus) artiklile 5. Komisjoni arvates on „Forest Focus“ määruse alusel võetavate rakendusmeetmete puhul tegemist tegevuskava haldusmeetmetega. Tavaliselt kohaldatakse ühenduse tegevuskavade rakendamisel korralduskomitee menetlust või vajaduse korral nõuandemenetlust.

23. veebruari 2006. aasta kohtuotsuses (kohtuasi C-122/04 – komisjon versus nõukogu ja parlament) rõhutas kohus põhimõtet, et kuigi komiteemenetluse otsuse artiklis 2 sätestatud kriteeriumid ei ole siduvad, tuleb ühenduse seadusandjal oma otsust põhjendada, kui ta ei lähtu komiteemenetluse valimisel kõnealustest kriteeriumidest. Käesoleva juhtumi puhul otsustas kohus, et ühenduse seadusandja valik vastab komiteemenetluse otsuse artikli 2 punktis b sätestatud kriteeriumidele.

Kohus rõhutab eelkõige, et nõukogul on põhjust arvata, et tegevuskava „Forest Focus“ teatavad olulised osad ei ole kõnealuses määruses veel piisavalt välja arendatud, et neid võiks käsitleda tegevuskava haldusmeetmetena. Seepärast ei ole korralduskomitee menetluse kohaldamine kohane ning kooskõlas komiteemenetluse otsusega tehti valik regulatiivmenetluse kasuks.

Komisoni taotlus lükati seetõttu tagasi.

1.4. Laienemine

25. aprillil 2005 kirjutati alla Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingule. Nagu 2004. aasta mais ühinenud kümne uue liikmesriigi puhul nii anti ka Bulgaariale ja Rumeeniale alates 26. aprillist 2005 aktiivse vaatleja staatus ning nad võivad osaleda komiteede koosolekutel kuni mõlema riigi ühinemiseni Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007. Ülejäänud kandidaatriigid, kelle hulka kuuluvad Türgi ja Horvaatia ning alates 2005. aasta detsembrist ka endise Jugoslaavia Makedoonia vabariik, osalevad komiteede koosolekutel jätkuvalt komisjoni poolt nõukogule saadetud teatise alusel, mis käsitleb kandidaatriikide osalemist ühenduse programmides, asutustes ja komiteedes[6].

2. HORISONTAALÜLEVAADE TEGEVUSEST

2.1 Komiteede arv

Oluline on teha vahet komiteemenetluse komiteede ja muude üksuste, eelkõige komisjoni enda moodustatud eksperdirühmade vahel. Viimati nimetatud tegelevad tegevuspõhimõtete ettevalmistamise ja väljatöötamisega, komiteemenetluse komiteed on aga kaasatud õigusaktide rakendamisse. Käesolev aruanne keskendub üksnes komiteemenetluse komiteedele. Komiteemenetluse komiteede arv on esitatud tegevusvaldkondade kaupa ( I tabel ) seisuga 31.12.2006. Võrdluseks on toodud ka eelmise aasta arvnäitajad (seisuga 31.12.2005).

I TABEL – Komiteesid kokku

Poliitikavaldkond | 2005 | 2006 |

Ettevõtlus ja tööstus (ENTR) | 32 | 33 |

Tööhõive, sotsiaalküsimused ja võrdsed võimalused (EMPL) | 6 | 8 |

Põllumajandus ja maaelu areng (AGRI) | 31 | 30 |

Transport ja energeetika (TREN) | 38 | 36 |

Keskkond (ENV) | 32 | 35 |

Teadusuuringud (RTD) | 3 | 3 |

Infoühiskond ja meedia (INFSO) | 10 | 12 |

Kalandus ja merendus (FISH) | 3 | 4 |

Siseturg (MARKT) | 10 | 13 |

Regionaalpoliitika (REGIO) | 2 | 3 |

Maksukorraldus ja tolliliit (TAXUD) | 10 | 10 |

Haridus ja kultuur (EAC) | 7 | 12 |

Tervishoid ja tarbijakaitse (SANCO) | 15 | 16 |

Õigus, vabadus ja julgeolek (JLS) | 13 | 15 |

Välissuhted RELEX) | 3 | 4 |

Kaubandus (TRADE) | 12 | 12 |

Laienemine (ELARG) | 3 | 4 |

EuropeAid (AIDCO) | 8 | 15 |

Humanitaarabi (ECHO) | 1 | 1 |

Statistika (ESTAT) | 8 | 8 |

Eelarve (BUDG) | 2 | 2 |

Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) | 1 | 1 |

KOKKU | 250 | 277 |

2.2 Arvamuste arv ja rakendusmeetmed

Nagu eelmiseski aruandes, esitatakse käesolevas aruandes ülevaade komiteede esitatud ametlikest arvamustest[7] ja rakendusmeetmetest (= õigusaktid, haldus- ja finantsotsused), mis komisjon on nende tulemusena vastu võtnud. Need näitajad kirjeldavad komiteede töö konkreetset „tulemust“ ( IV tabel ). 2006. aastal esitasid komiteed kokku 2 933 arvamust (2005. aastal 2 582 arvamust); komisjoni vastu võetud rakendusmeetmete arv oli 2 862 (2005. aastal 2 624).

IV TABEL – Arvamuste ja rakendusmeetmete arv (2006)

Arvamused | Rakendus-meetmed | Arvamused | Rakendus-meetmed |

ENTR | 74 | 10 | EAC | 61 | 61 |

EMPL | 18 | 1 | SANCO | 340 | 328 |

AGRI | 1 576 | 1 576 | JLS | 56 | 38 |

TREN | 61 | 44 | RELEX | 2 | 4 |

ENV | 55 | 42 | TRADE | 6 | 5 |

RTD | 212 | 212 | ELARG | 74 | 75 |

INFSO | 74 | 74 | AIDCO | 297 | 297 |

FISH | 19 | 19 | ECHO | 45 | 45 |

MARKT | 10 | 8 | ESTAT | 19 | 13 |

REGIO | 9 | 2 | BUDG | 1 | 1 |

TAXUD | 50 | 42 | OLAF | 2 | 4 |

Teatavates poliitikavaldkondades vastu võetud rakendusmeetmete suur hulk ( põllumajandus 1 576, tervishoid ja tarbijakaitse 328, EuropeAid 297, teadusuuringud 212 ning infoühiskond 73) kajastab taas komiteemenetluse[8] alusel komisjonile delegeeritud töö intensiivsust asjaomastes valdkondades. Eelmise aastaga võrreldes on oluliselt suurenenud EuropeAid i puhul vastu võetud rakendusmeetmete arv (2005. aastal 124); samal ajal on see vähenenud ettevõtluse ja tööstuse valdkonnas (2006. aastal 10, 2005. aastal 55) ning maksukorralduse ja tolliliidu valdkonnas (2006. aastal 7, 2005. aastal 47).

[1] Lisa on esitatud eraldi komisjoni töödokumendina.

[2] ELT L 200, 22.7.2006, lk 11. Komiteemenetluse otsuse konsolideeritud versioon on avaldatud ELT C 255, 21.10.2006, lk 4.

[3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 806/2003, 14. aprill 2003, nõukogu määrus (EÜ) nr 807/2003, 14. aprill 2003, nõukogu määrus (EÜ) nr 1105/2003, 26. mai 2003 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003.

[4] ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.

[5] ELT C 171, 22.7.2006, lk 21.

[6] KOM(1999) 710 (lõplik), vastu võetud 20.12.1999. Vt ka komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile Lääne-Balkani riikide ettevalmistamise kohta osalemiseks ühenduse programmides ja asutustes (KOM(2003) 748 (lõplik), vastu võetud 3.12.2003).

[7] Sealhulgas pooldav ja tagasilükkav arvamus regulatiivkomitee menetluse ja korralduskomitee menetluse kohaselt toimunud ametliku hääletamise korral. Ülevaade ei hõlma juhtumeid, kus arvamust vastu ei võetud, s.t ametlik hääletamine toimus, kuid vajalikku (kvalifitseeritud) enamust ei saavutatud.

[8] Samal ajal tuleb märkida, et ainuüksi võetud meetmete arv ei näita tehtud otsuste poliitilist, majanduslikku ega rahalist tähtsust.