Euroopa Regioonide Komitee arvamus teemal „Schengeni ala muudetud juhtimine“

(2022/C 498/15)

Raportöör: Antje GROTHEER (DE/PES), Bremeni linn-liidumaa parlamendi aseesimees Viitedokumendid: Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb rändajate ärakasutamise olukordi rände- ja varjupaigaküsimuste valdkonnas (COM(2021) 890 final) Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (COM(2021) 891 final) Ühisteatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Vastus riigi toetusel toimuvale rändajate ärakasutamisele ELi välispiiril“ (JOIN(2021) 32)

I. MUUDATUSETTEPANEKUTE SOOVITUSED

Ettepanek: määrus, millega muudetakse määrust (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju

COM(2021) 891

Muudatusettepanek 1

Põhjendus 3

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (3) Viimastel aastatel on Schengeni alal olnud seniolematuid probleeme, mis ei ole oma olemuse tõttu piirdunud vaid mõne üksiku liikmesriigi territooriumiga. Need on tõstnud esile asjaolu, et avaliku korra ja julgeoleku säilitamine Schengeni alal on jagatud vastutus, mis nõuab nii liikmesriikide kui ka liidu tasandi ühist ja koordineeritud tegevust. Samuti on need juhtinud tähelepanu lünkadele kehtivates õigusnormides, millega reguleeritakse Schengeni ala toimimist nii välis- kui ka sisepiiridel, ning vajadusele luua tugevam ja kindlam raamistik, mis võimaldaks Schengeni alal tekkivatele probleemidele tulemuslikumalt reageerida. (3) Viimastel aastatel on Schengeni alal olnud seniolematuid probleeme, mis ei ole oma olemuse tõttu piirdunud vaid mõne üksiku liikmesriigi territooriumiga. Need on tõstnud esile asjaolu, et avaliku korra ja julgeoleku säilitamine Schengeni alal on jagatud vastutus, mis nõuab nii liikmesriikide kui ka liidu tasandi ühist ja koordineeritud tegevust. Samuti on need juhtinud tähelepanu lünkadele kehtivates õigusnormides, millega reguleeritakse Schengeni ala toimimist muu hulgas nii välis- kui ka sisepiiridel, ning vajadusele luua tugevam ja kindlam raamistik, mis võimaldaks Schengeni alal tekkivatele probleemidele tulemuslikumalt reageerida.

Motivatsioon

Schengeni ala toimimine ei sõltu üksnes välis- ja sisepiiridel tehtavat kontrolli käsitlevatest õigusnormidest. Põhjendus peaks seda vastavalt kajastama.

Muudatusettepanek 2

Põhjendus 4

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Muudatusettepanek (4) Välispiirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi sisepiirikontrolli kaotanud liikmesriikide ning liidu kui terviku huvides. Liikmesriigid peavad tagama oma välispiiride haldamise ranged standardid, muu hulgas piirivalveametnike, politsei, tolli ja muude asjaomaste asutuste tõhustatud koostöö kaudu. Liit toetab neid aktiivselt, pakkudes oma asutuste ja eelkõige Euroopa piiri- ja rannikuvalve kaudu rahalist toetust ning hallates Schengeni hindamismehhanismi. Välispiiride suhtes kohaldatavaid õigusnorme tuleb tugevdada , et tõhusamalt reageerida neil piiridel viimasel ajal esile kerkinud uutele probleemidele. (4) Välispiirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi sisepiirikontrolli kaotanud liikmesriikide ning liidu kui terviku huvides. Liikmesriigid peavad tagama oma välispiiride haldamise ranged standardid, muu hulgas piirivalveametnike, politsei, tolli ja muude asjaomaste asutuste tõhustatud koostöö kaudu. Liit toetab neid aktiivselt, pakkudes oma asutuste ja eelkõige Euroopa piiri- ja rannikuvalve kaudu rahalist toetust ning hallates Schengeni hindamismehhanismi. Välispiiride suhtes kohaldatavaid õigusnorme tuleb tõhusalt ja tulemuslikult rakendada , et tõhusamalt reageerida neil piiridel esile kerkivatele uutele probleemidele.

Motivatsioon

Välispiire reguleerivad õigusnormid, mis on praegu kooskõlas rahvusvaheliste standarditega ja pakuvad tänu oma paindlikkusele pädevatele asutustele piisavaid vahendeid tõhusa ja kaitsetundliku piirikontrolli tegemiseks, tuleb täielikult rakendada, et tõhusalt ja tulemuslikult nende potentsiaalile toetuda.

Muudatusettepanek 3

Põhjendus 8

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (8) Samuti on vaja tugevdada liidu õiguses sisalduvaid norme ja kaitsemeetmeid, mis võimaldavad liikmesriikidel kiiresti vastu astuda rändajate ärakasutamise juhtudele. Rändajate ärakasutamisena tuleks mõista olukorda, kus kolmas riik õhutab liidu suunas ebaseaduslikke rändevooge, soodustades või hõlbustades aktiivselt kolmanda riigi kodanike saabumist liikmesriikide välispiiridele, kui tema tegevus viitab kavatsusele destabiliseerida liitu tervikuna või mõnda liikmesriiki ja kui selline tegevus võib oma olemuselt ohustada riigi põhifunktsioone , sealhulgas selle territoriaalset terviklikkust , avaliku korra säilimist või julgeoleku kaitset. (8) Samuti on vaja tõhusalt ja tulemuslikult rakendada liidu õiguses sisalduvaid norme ja kaitsemeetmeid, mis võimaldavad liikmesriikidel kiiresti vastu astuda rändajate ärakasutamise juhtudele. Rändajate ärakasutamisena tuleks mõista olukorda, kus kolmas riik või selle poolt rahastatud osaleja toetab aktiivselt märkimisväärse hulga kolmandate riikide kodanike katseid siseneda mõnda ELi liikmesriiki ebaseaduslikult ja massiliselt kavatsusega destabiliseerida liitu või mõnda liikmesriiki, kui asjaomane liikmesriik suudab nõuetekohaselt põhjendada, miks selline tegevus ohustab oma olemuselt riigi põhifunktsioone, avaliku korra säilimist või julgeoleku kaitset , ja kui Euroopa Ülemkogu on kiiremas korras kinnitanud, et liit või üks või mitu selle liikmesriiki puutub kokku rändajate ärakasutamise probleemiga .

Motivatsioon

Kavandatav ärakasutamise määratlus on liiga lai ja ebaselge, mistõttu on oht, et paljud erinevad olukorrad võidakse liigitada selle määratluse alla. See on vastuolus ka parema õigusloome suunistega, sest lisatud mõjuhinnangus (SWD(2021) 462 final) tunnistatakse, et selles ei käsitleta ebaseadusliku rände ärakasutamist. Seetõttu on vaja saavutada ELi tasandil poliitiline konsensus küsimuses, kas olukord kujutab endast ärakasutamist. Võttes arvesse nende isikute suhtes kehtestatud piiravate meetmete tõsidust ja seda, et komisjoni ettepanek vastab Euroopa Ülemkogu taotlusele (EUCO 17/21), tuleb määratluses arvesse võtta Euroopa Ülemkogu positiivset seisukohta, tulles kiiresti kokku, et võimaldada asjaomas(t)el liikmesriigil/liikmesriikidel kiiresti tegutseda.

Muudatusettepanek 4

Põhjendus 9

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (9) Rändajate ärakasutamine võib tähendada ka olukordi, kus kolmas riik soodustab või hõlbustab aktiivselt muude kolmandate riikide kodanike ebaseaduslikku reisimist oma territooriumile, et muude kolmandate riikide kodanikud saaksid liikuda edasi liikmesriikide välispiirile, ent samamoodi võib see tähendada asjaomase kolmanda riigi territooriumil juba viibivate muude kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku reisimise aktiivset soodustamist või hõlbustamist. Samuti võib rändajate ärakasutamine hõlmata selliste sunnimeetmete kehtestamist, millega takistatakse muude kolmandate riikide kodanikel lahkuda neid ära kasutava kolmanda riigi piirialadelt muul moel kui mõne liikmesriigi kaudu. (9) Rändajate ärakasutamine võib tähendada ka artikli 1 lõike 1 punkti b alapunktis 27 määratletud olukordi, kus kolmas riik hõlbustab aktiivselt muude kolmandate riikide kodanike ebaseaduslikku reisimist Euroopa Liitu oma territooriumile, et muude kolmandate riikide kodanikud saaksid liikuda edasi liikmesriikide välispiirile, ent samamoodi võib see tähendada asjaomase kolmanda riigi territooriumil juba viibivate muude kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku reisimise aktiivset hõlbustamist. Samuti võib rändajate ärakasutamine hõlmata selliste sunnimeetmete kehtestamist, millega takistatakse muude kolmandate riikide kodanikel lahkuda neid ära kasutava kolmanda riigi piirialadelt muul moel kui mõne liikmesriigi kaudu. Olukordi, kus valitsusvälised osalejad on seotud organiseeritud kuritegevusega, eelkõige inimeste ebaseadusliku üle piiri toimetamisega, ei tohiks käsitada rändajate ärakasutamisena, kui puudub eesmärk destabiliseerida liitu või liikmesriiki. Lisaks ei tohiks ärakasutamiseks pidada humanitaarabioperatsioone.

Motivatsioon

Õiguskindluse huvides on vaja viidata sättele, kus on määratletud ärakasutamine.

Muudatusettepanek 5

Põhjendus 10

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Muudatusettepanek (10) Liit peaks võtma rändajate ärakasutamise probleemiga kokku puutuvate liikmesriikide toetuseks kasutusele kõik diplomaatilised vahendid ning rakendama vajalikke finants- ja operatiivmeetmeid. Ärakasutamise probleemi vastu võitlemisel tuleks pidada esmatähtsaks liidu ja asjaomaste liikmesriikide diplomaatilisi jõupingutusi. Vajaduse korral võib liit neid täiendada piiravate meetmete kehtestamisega. (10) Liit peaks võtma rändajate ärakasutamise probleemiga kokku puutuvate liikmesriikide toetuseks kasutusele kõik diplomaatilised vahendid ning rakendama vajalikke finants- ja operatiivmeetmeid. Ärakasutamise probleemi vastu võitlemisel tuleks pidada esmatähtsaks liidu ja asjaomaste liikmesriikide diplomaatilisi jõupingutusi. Seda peaksid täiendama liidu asjakohased ennetusmeetmed, mis hõlmavad ärakasutamisega tegelevaid kolmandaid riike ja ärakasutatavate rändajate päritoluriike.

Motivatsioon

Ennetamine on äärmiselt oluline kõigi jõupingutuste puhul, mida tehakse ärakasutamise vastu võitlemiseks. ELi delegatsioonid peaksid korrapäraselt koostama olukorraettekandeid ärakasutatud rändajate rühmade päritoluriikides ja ärakasutamisega tegelevates kolmandates riikides ning need tuleks esitada komisjonile tõendina ennetusmeetmete võtmiseks.

Muudatusettepanek 6

Põhjendus 11

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (11) Samal ajal on lisaks nimetatud meetmetele tarvis veelgi tugevdada välispiirikontrolli ning patrull- ja vaatlustegevust käsitlevaid kehtivaid norme. Selleks et rändajate ärakasutamise probleemiga kokku puutuvaid liikmesriike aidata, täiendatakse määrusega (EL) XXX/XXX piirikontrollinorme; sellega nähakse ette varjupaiga ja tagasisaatmise valdkonna erimeetmed, mille võtmisel austatakse aga asjaomaste isikute põhiõigusi, iseäranis õigust taotleda ja saada varjupaika, samuti tagatakse sellega, et ÜRO asutused ja muud asjaomased organisatsioonid annavad vajalikku abi. (11) Tarvis on täielikult rakendada välispiirikontrolli ning patrull- ja vaatlustegevust käsitlevaid kehtivaid norme , austades aga varjupaika taotlevate isikute põhiõigusi, iseäranis õigust taotleda ja saada varjupaika, samuti tagatakse sellega, et ÜRO asutused ja muud asjaomased organisatsioonid annavad vajalikku abi , eriti saatjata alaealiste puhul .

Motivatsioon

Ärakasutamist käsitleva määruse vastuvõtmine sõltub varjupaigamenetluse määruse ettepanekute vastuvõtmisest ning nii vastuvõtutingimuste direktiivi kui ka tagasisaatmisdirektiivi uuesti sõnastamisest uue rände- ja varjupaigaleppe raames, mille üle peetakse läbirääkimisi või mis on ummikseisu tõttu peatatud. Viide määrusele (EL) XXX/XXX kavandatud Schengeni piirieeskirjades on viide õigusaktile, mille vastuvõtmine ei ole kindel ja mille sisu võidakse õigusloomeprotsessi käigus tõenäoliselt muuta, ning mis sõltub lisaks muude uue leppe kohaste ettepanekute vastuvõtmisest. Lisaks ei hinnatud kavandatud Schengeni piirieeskirjadele lisatud mõjuhinnangus ärakasutamisele reageerivate kavandatud sätete võimalikku mõju. Seetõttu seab viide praegusel kujul ohtu Schengenit käsitleva ettepaneku vastuvõtmise ning on vastuolus õiguskindlusega, Euroopa Komisjoni parema õigusloome suunistega ja 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppega. Lisaks nõuab ja väärib saatjata alaealiste suur hulk suurima rändesurve all olevates piirkondades nende õiguste ja nende enda kaitse tagamist ning kõigi asjaosaliste vajaliku abi koordineerimist.

Muudatusettepanek 7

Põhjendus 12

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (12) Rändajate ärakasutamise olukorra tekkides peaks sellest mõjutatud liikmesriigil olema vajaduse korral võimalik piirata miinimumini piiriliiklus ja sulgeda mõned piiripunktid, ent samal ajal peaks ta tagama tegeliku ja tõhusa juurdepääsu rahvusvahelise kaitse menetlustele. Iga sellise otsuse tegemisel tuleks arvesse võtta, kas Euroopa Ülemkogu on kinnitanud, et liit või üks või mitu selle liikmesriiki puutub kokku rändajate ärakasutamise probleemiga. Lisaks tuleks selliste piirangute kehtestamisel täiel määral arvesse võtta liidu kodanike, rahvusvahelise lepingu alusel vaba liikumise õigust omavate kolmanda riigi kodanike ja nende kolmanda riigi kodanike õigusi, kes on siseriikliku või liidu õiguse alusel pikaajalised elanikud või kellel on pikaajaline viisa, ning nende pereliikmete õigusi. Kõnealuseid piiranguid tuleks kohaldada viisil, millega tagatakse rahvusvahelise kaitse võimaldamisega seotud kohustuste täitmine, eelkõige tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte järgimine. (12) Rändajate ärakasutamise olukorra, mis on määratletud artikli 1 lõike 1 punkti b alapunktis 27, tekkides peaks sellest mõjutatud liikmesriigil olema vajaduse korral võimalik piirata miinimumini piiriliiklus ja sulgeda mõned piiripunktid, ent samal ajal peaks ta tagama tegeliku ja tõhusa juurdepääsu rahvusvahelise kaitse menetlustele. Iga sellise otsuse tegemisel tuleks arvesse võtta, kas Euroopa Ülemkogu on kinnitanud, et liit või üks või mitu selle liikmesriiki puutub kokku rändajate ärakasutamise probleemiga. Lisaks tuleks selliste piirangute kehtestamisel hoiduda piiramast liidu kodanike, rahvusvahelise lepingu alusel vaba liikumise õigust omavate kolmanda riigi kodanike ja nende kolmanda riigi kodanike õigusi, kes on siseriikliku või liidu õiguse alusel pikaajalised elanikud või kellel on pikaajaline viisa, ning nende pereliikmete õigusi. Kõnealuseid piiranguid tuleks kohaldada viisil, millega tagatakse rahvusvahelise kaitse võimaldamisega seotud kohustuste täitmine, eelkõige tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte järgimine.

Motivatsioon

Piiriületuste arvu piiramiseks kavandatud meetmed avaldavad negatiivset mõju varjupaigale juurdepääsule ELi välispiiridel ja võivad olla vastuolus Schengeni ala üldeesmärgiga, milleks on sisepiiride puudumine. Seepärast tuleks neid meetmeid kasutada üksnes viimase abinõuna ja ainult juhtudel, kui on tuvastatud, et tegemist on olnud ärakasutamisega. Piiravate meetmete kohaldamise võimalus ei tohiks kahjustada vaba liikumise õiguse kasutamist ELi kodanike ja seal seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike poolt.

Muudatusettepanek 8

Põhjendus 14

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (14) Määruse (EL) 2019/1896 artikli 41 lõike 1 kohaselt peab Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti tegevdirektor soovitama liikmesriigil taotleda, et amet algataks, viiks ellu või kohandaks oma toetusmeetmeid, tegelemaks tuvastatud ohtude ja probleemidega välispiiridel, eeldusel et selles sättes märgitud tingimused on täidetud. Vajadus ameti toetuse järele võib ilmneda eelkõige olukorras, kus Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet on teinud spetsiaalse haavatavuse hindamise seoses rändajate ärakasutamisega. Haavatavuse hindamise tulemuste põhjal või juhul, kui ühele või mitmele välispiiri lõigule on määratud kriitiline mõjutase, ning võttes arvesse liikmesriikide hädaolukorra lahendamise plaanide asjakohaseid elemente, ameti riskianalüüsi ja Euroopa olukorrapildi analüüsikihti, peaks tegevdirektor soovitama asjaomasel liikmesriigil taotleda, et amet algataks, viiks ellu või kohandaks oma toetusmeetmeid kooskõlas määruse (EL) 2019/1896 artikli 41 lõikega 1. Tegevdirektori selline pädevus ei piira üldist toetust, mida amet võib liikmesriikidele anda. (14) Määruse (EL) 2019/1896 artikli 41 lõike 1 kohaselt peab Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti tegevdirektor soovitama liikmesriigil taotleda, et amet algataks, viiks ellu või kohandaks oma toetusmeetmeid, tegelemaks tuvastatud ohtude ja probleemidega välispiiridel, eeldusel et selles sättes märgitud tingimused on täidetud.

Motivatsioon

Väljajäetud tekst kordab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/1896 (1) artikli 41 lõike 1 täpset teksti ja on seetõttu üleliigne.

Muudatusettepanek 9

Põhjendus 15

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (15) Lisaks sellele peaks mõjutatud liikmesriik rändajate ärakasutamise olukorra tekkides tugevdama piirikontrolli , rakendades vajaduse korral lisameetmeid ning võttes kasutusele täiendavaid ressursse ja tehnilisi vahendeid, et hoida ära ebaseaduslikku piiriületamist . Tehnilised vahendid võiksid hõlmata nüüdisaegset tehnoloogiat, näiteks mehitamata õhusõidukeid ja liikumisandureid, aga ka mobiilseid üksusi. Neid tehnilisi vahendeid, iseäranis sellist tehnoloogiat, mis on suuteline koguma isikuandmeid, tuleb kasutada selgete siseriiklike õigusnormide alusel ja nendega kooskõlas. (15) Lisaks sellele peaks mõjutatud liikmesriik artikli 1 lõike 1 punkti b alapunktis 27 määratletud ja Euroopa Ülemkogu poolt sellisena tunnistatud rändajate ärakasutamise korral tugevdama patrull- ja vaatlustegevust , võttes kasutusele lisa ressursse ja tehnilisi vahendeid , sealhulgas nüüdisaegset tehnoloogiat , et tegeleda ebaseadusliku massilise piiri ületamise katsetega . Tehnilised vahendid võiksid hõlmata nüüdisaegset tehnoloogiat, näiteks mehitamata õhusõidukeid ja liikumisandureid, aga ka mobiilseid üksusi. Neid tehnilisi vahendeid, iseäranis sellist tehnoloogiat, mis on suuteline koguma isikuandmeid, tuleb kasutada selgete riiklike õigusnormide alusel ja nendega kooskõlas ning Euroopa Liidu Kohtu praktika kohaselt .

Motivatsioon

Kavandatud meetmeid tuleks kasutada üksnes viimase abinõuna ja ainult juhtudel, kui Euroopa Nõukogu on ametlikult tuvastatud, et tegemist on olnud ärakasutamisega. Lisaks ei tohiks tehniliste vahendite kasutamine olla vastuolus Euroopa Liidu Kohtu praktikaga.

Muudatusettepanek 10

Põhjendus 16

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (16) Komisjonil peaks olema õigus määrata käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides kindlaks asjakohased patrull- ja vaatlustegevuse standardid, eelkõige seoses uue tehnoloogiaga, mida liikmesriigid võivad kasutada, ning arvestama seejuures piiride liiki (maismaa-, mere- või õhupiir), määruse (EL) 2019/1896 artikli 34 kohaselt igale välispiiri piirilõigule määratud mõjutaset ja muid asjakohaseid tegureid, et reageerida rändajate ärakasutamise olukordadele võimalikult spetsiifiliselt. (16) Komisjonil peaks olema õigus määrata käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktides kindlaks asjakohased ühised patrull- ja vaatlustegevuse standardid, eelkõige seoses uue tehnoloogiaga, mida liikmesriigid võivad kasutada, ning arvestama seejuures piiride liiki (maismaa-, mere- või õhupiir), määruse (EL) 2019/1896 artikli 34 kohaselt igale välispiiri piirilõigule määratud mõjutaset ja muid asjakohaseid tegureid, et reageerida spetsiifiliselt ohtudele, väljakutsetele ja ärakasutamisele välispiiridel .

Motivatsioon

Sama mis põhjenduse 8 puhul.

Muudatusettepanek 11

Põhjendus 17

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (17) Sisepiirikontrollita alal peaksid inimesed saama liikmesriikide vahel vabalt ja turvaliselt liikuda. Sellega seoses tuleks selgitada, et sisepiirikontrolli keelamine ei mõjuta liikmesriikide pädevust teha oma territooriumil, sealhulgas sisepiiridel muid kontrolle, mis ei ole piirikontrollid. Eriti oleks tarvis täpsustada, et liikmesriikide pädevatel asutustel, muu hulgas tervishoiu- või õiguskaitseasutustel, on põhimõtteliselt vaba voli teha kontrolle siseriiklikus õiguses sätestatud avaliku võimu teostamiseks. (17) Sisepiirikontrollita alal peaksid inimesed saama liikmesriikide vahel vabalt ja turvaliselt liikuda. Sellega seoses tuleks selgitada, et sisepiirikontrolli keelamine ei mõjuta liikmesriikide pädevust teha oma territooriumil, sealhulgas sisepiiridel muid kontrolle, mis ei ole piirikontrollid. Eriti oleks tarvis täpsustada, et liikmesriikide ning piirkondlikel ja kohalikel pädevatel asutustel, muu hulgas tervishoiu- või õiguskaitseasutustel, on põhimõtteliselt vaba voli teha kontrolle siseriiklikus õiguses sätestatud avaliku võimu teostamiseks.

Motivatsioon

Selleks et võtta arvesse liikmesriikide juhtimisstruktuuride ja nendega seotud pädevuse erinevusi, tuleks kaasata kõik valitsustasandid.

Muudatusettepanek 12

Põhjendus 18

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (18) Sisepiirikontrolli keeld laieneb ka samaväärse toimega kontrollidele, ent pädevate asutuste tehtavat kontrolli ei tohiks käsitada piirikontrolliga samaväärsena, juhul kui selle eesmärk ei ole piirikontroll, kui see põhineb pädevate asutuste käsutuses oleval üldisel teabel ja nende kogemustel, mis on seotud võimalike ohtudega avalikule julgeolekule või avalikule korrale, sealhulgas juhul, kui kontrollimise eesmärk on võidelda ebaseadusliku riigis viibimise või elamise ja ebaseaduslikust rändest tulenevate piiriüleste kuritegude vastu, kui see on kavandatud ja tehtud viisil, mis erineb selgesti isikute süstemaatilisest kontrollimisest välispiiridel, ning kui seda tehakse transpordisõlmedes, näiteks sadamates, rongi- või bussi- ja lennujaamades, või otse reisijateveoteenuste osutaja pardal, ning kui see põhineb riskianalüüsil.

Motivatsioon

Kehtivates õigusnormides on need meetmed juba lubatud. Ei tohiks unustada, et kavandatud muudatuste kohaselt on võimalik teha rohkem kontrolle ja turvakontrolle. Suurem kontroll kahjustab eelkõige sisepiiridega piirkondi. Riskianalüüsil põhinevad turvameetmed ei tohiks piirduda kõnealuste piirkondadega.

Muudatusettepanek 13

Põhjendus 20

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (20) Võitluses ebaseadusliku riigis elamise või viibimise ja ebaseaduslikust rändest tulenevate piiriüleste kuritegudega, näiteks inimkaubanduse, rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise, dokumendipettuse ja muude piiriülese kuritegevuse vormidega, võiks eelkõige rakendada meetmeid, mis võimaldavad kontrollida isikusamasust, isikute kodakondsust ja nende elanikustaatust, tingimusel et sellist kontrolli tehakse riskianalüüsi alusel ja mitte süstemaatiliselt.

Motivatsioon

Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 77 on sätestatud eesmärk tagada sisepiiride ületamisel igasuguse piirikontrolli puudumine mis tahes kodakondsusega isikute suhtes. Lisaks on ebaseadusliku riigis elamise või viibimise vastane võitlus juba reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/115/EÜ (2) (tagasisaatmisdirektiiv) ning seda ei tohiks siduda sisepiirikontrolliga. Piiriüleste kuritegude ja inimkaubanduse vastu võitlemise raamistik on samuti reguleeritud muude õigusaktidega (3). Lisaks jätab see säte ruumi vastuoluks Euroopa Liidu Kohtu otsusega, mille kohaselt tuleb Schengeni piirieeskirju tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, millega liikmesriik kohustab isikut karistuse ähvardusel esitama selle liikmesriigi territooriumile sisepiiri kaudu sisenemisel passi või isikutunnistuse, kui selle sisepiirikontrolli taaskehtestamine, mille raames see kohustus kehtib, on vastuolus kõnealuse sättega (liidetud kohtuasjad C-368/20 ja C-369/20).

Muudatusettepanek 14

Põhjendus 24

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (24) On tarvis tagada, et liikmesriikides riikliku pädevuse raames tehtav kontroll oleks täielikus kooskõlas sisepiirikontrollita ala tingimustega. Mida rohkem märke leidub sellest, et liikmesriikide piirialadel tehtavatel kontrollidel on piirikontrolliga samaväärne mõju, võttes arvesse kontrollide eesmärki, territoriaalset ulatust ja võimalikke erinevusi võrreldes kontrollidega, mida tehakse asjaomase liikmesriigi ülejäänud territooriumil, seda suurem on Euroopa Kohtu praktika kohaselt vajadus rangete ja üksikasjalike normide ja piirangute järele, millega määratakse kindlaks tingimused, mille alusel saavad liikmesriigid piirialal oma politseivõimu rakendada. (24) On tarvis tagada, et liikmesriikides riikliku pädevuse raames tehtav kontroll oleks täielikus kooskõlas sisepiirikontrollita ala tingimustega. Mida rohkem märke leidub sellest, et liikmesriikide piirialadel tehtavatel kontrollidel on piirikontrolliga samaväärne mõju, võttes arvesse kontrollide eesmärki, territoriaalset ulatust ja võimalikke erinevusi võrreldes kontrollidega, mida tehakse asjaomase liikmesriigi ülejäänud territooriumil, seda suurem on Euroopa Kohtu praktika kohaselt vajadus rangete ja üksikasjalike normide ja piirangute järele, millega määratakse kindlaks tingimused, mille alusel saavad liikmesriigid piirialal oma politseikohustusi või muud avalikku võimu rakendada.

Motivatsioon

Eesmärk on saavutada kooskõla ettepaneku teiste osadega.

Muudatusettepanek 15

Põhjendus 25

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (25) Meetmeid tuleb võtta selleks, et tõkestada ebaseaduslikult riigis viibivate kolmanda riigi kodanike ebaseaduslikku liikumist sisepiirikontrollita alal. Et Schengeni ala toimimist tugevdada, peaks liikmesriikidel olema võimalik võtta lisameetmeid, millega võidelda liikmesriikide vahel aset leidva ebaseadusliku liikumise ja seadusliku aluseta riigis viibimise vastu. Kui mõne liikmesriigi õiguskaitseasutused peavad politsei piiriülese operatiivkoostöö raames sisepiiridel kinni riigis ebaseaduslikult viibivad kolmanda riigi kodanikud, peaks neil asutustel olema võimalik keelata sellistel isikutel oma riigi territooriumile siseneda või seal viibida ning anda nad üle liikmesriiki, kust nad sisenesid. Liikmesriik, kelle territooriumilt need isikud vahetult sisenesid, peaks olema kohustatud kinni peetud kolmanda riigi kodanikud vastu võtma. (25) Meetmeid tuleb võtta selleks, et tõkestada ebaseaduslikult riigis viibivate kolmanda riigi kodanike ebaseaduslikku liikumist sisepiirikontrollita alal.

Motivatsioon

Kavandatavad otsese üleandmise võimalused ei ole kooskõlas rahvusvaheliste ja Euroopa õigusnormidega, milles käsitletakse isikute liikumist Schengeni alal. Samuti oleks selliseid meetmeid väga raske kooskõlastada Dublini süsteemiga kehtestatud vastutuse jagamise nõuetega ning need süvendaksid veelgi varjupaiga ja ebaseadusliku rändega seotud vastutuse ebaühtlast jagamist, mis oleks vastuolus subsidiaarsuse põhimõtte nõuetekohase kohaldamisega ja Euroopa ühise lähenemisviisi eesmärgiga. Kavandatud menetlus kinnistaks veelgi erinevad tavasid ja tekitaks põhiõiguste rikkumise ohu.

Muudatusettepanek 16

Põhjendus 26

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (26) Menetlus, mille raames liikmesriik võib anda oma territooriumil ebaseaduslikult viibivad kolmanda riigi kodanikud üle liikmesriiki, kust nad vahetult sisenesid, peaks aset leidma kiiresti, ent selle järgimisel tuleks siiski kohaldada kaitsemeetmeid ning pidada täiel määral kinni põhiõigustest ja harta artiklis 21 sätestatud diskrimineerimiskeelust eesmärgiga hoida ära rassilist profileerimist. Ametiasutustel peaks olema võimalik kontrollida asjaomaste isikute liikumist käsitlevat teavet, mis on neile ametiasutustele kohe kättesaadav. Selline teave võib sisaldada objektiivseid elemente, näiteks dokumente, sealhulgas kviitungeid või arveid, mis tõendavad ja mis seega võimaldavad ametiasutustel järeldada, et need isikud on hiljuti saabunud mõnest teisest liikmesriigist. Üleandmismenetlusega hõlmatud kolmanda riigi kodanikele tuleks esitada kirjalik põhjendatud otsus. Ehkki otsus ise tuleks viivitamata täitmisele pöörata, tuleks kolmanda riigi kodanikele võimaldada tõhus õiguskaitsevahend, mille abil nad saaksid üleandmisotsuse vaidlustada või selle läbivaatamist taotleda. Õiguskaitsevahendil ei tohiks olla peatavat toimet.

Motivatsioon

Sama mis põhjenduse 25 puhul. Lisaks ei tundu õiguskaitsevahendeid käsitlev osa olevat kooskõlas põhiõiguste harta artikliga 47.

Muudatusettepanek 17

Põhjendus 27

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (27) Käesoleva määrusega ette nähtud üleandmismenetlus ei tohiks mõjutada liikmesriikide käsutuses olevat kehtivat võimalust saata ebaseaduslikult riigis viibivad kolmanda riigi kodanikud tagasi direktiivi 2008/115/EÜ (edaspidi „tagasisaatmisdirektiiv“) artikli 6 lõikes 3 osutatud kahepoolsete lepingute või kokkulepete alusel, juhul kui neid isikuid ei peetud kinni sisepiiri lähedal. Et hõlbustada selliste lepingute kohaldamist ja toetada sisepiirideta ala kaitsmise eesmärki, tuleks liikmesriikidel lubada sõlmida uusi ning ajakohastada kehtivaid lepinguid või kokkuleppeid. Komisjoni tuleks igast lepingu või kokkuleppe muutmisest või ajakohastamisest või uutest lepingutest või kokkulepetest teavitada. Juhul kui liikmesriik on kolmanda riigi kodaniku käesoleva määrusega ette nähtud menetluse või kahepoolse lepingu või kokkuleppe alusel tagasi võtnud, tuleks sellelt liikmesriigilt nõuda, et ta annaks vastavalt tagasisaatmisdirektiivile välja tagasisaatmisotsuse. Selleks et tagada kooskõla käesoleva määrusega ette nähtud uute menetluste ja kolmandate riikide kodanike tagasisaatmist käsitlevate kehtivate normide vahel, tuleb tagasisaatmisdirektiivi artikli 6 lõiget 3 sihipäraselt muuta.

Motivatsioon

Sama mis põhjenduste 25 ja 26 puhul. Lisaks võib ulatuslik tuginemine liikmesriikide kahepoolsetele kokkulepetele, mis on vajalikud selliste üleandmiste rakendamiseks, kahjustada Euroopa solidaarsust. Kooskõlas Euroopa Liidu Nõukogu õigustalituse 19. veebruari 2021. aasta arvamusega (6357/21, 19.2.2021), milles selgitatakse üksikasjalikult Schengeni ja Dublini õigustiku erinevust seoses uue rände- ja varjupaigaleppe kohaste ettepanekutega, võiks tagasisaatmisega seotud sätted uuesti lisada tagasisaatmisdirektiivi uuesti sõnastamise ettepanekusse (komisjoni 2018. aastal esitatud ettepanek, mis on praegu nõukogus arutlusel). Teise võimalusena võiksid sellised sätted olla osa tagasisaatmisdirektiivi muutmise ettepanekust. Tagasisaatmisdirektiivi muutmine Schengeni muudetud piirieeskirjade kaudu ei ole kooskõlas Euroopa Komisjoni kohustusega parandada õigusloomet.

Muudatusettepanek 18

Põhjendus 29

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (29) Lisaks sellele võib tõsine oht avalikule korrale või sisejulgeolekule tuleneda ka ebaseaduslike rändajate tihedast ebaseaduslikust liikumisest liikmesriikide vahel, kui see tekitab olukorra, mis koormab vastutavate riiklike teenistuste üldisi ressursse ja suutlikkust, ning kui muudest käesoleva määrusega ette nähtud vahenditest rändajate sissevoolu ja liikumisega tegelemiseks ei piisa. Seepärast peaks liikmesriikidel olema võimalik tugineda ebaseaduslikku liikumist käsitlevatele objektiivsetele ja kvantifitseeritud aruannetele, kui need on kättesaadavad, eelkõige siis, kui neid koostavad korrapäraselt pädevad liidu asutused kooskõlas oma volitustega. Liikmesriigil peaks olema võimalik kasutada asutuste esitatud teavet selleks, et tõendada oma riskianalüüsis tuvastatud ebaseaduslikust liikumisest tuleneva ohu erakordset iseloomu ja õigustada sellega piirikontrolli taaskehtestamist sisepiiril.

Motivatsioon

Olukorda, mida iseloomustab kolmandate riikide kodanike ulatuslik ebaseaduslik liikumine liikmesriikide vahel, ei tohiks käsitada tõsise ohuna avalikule korrale või sisejulgeolekule, mis õigustaks sisepiiridel piirikontrolli taaskehtestamist või pikendamist üksikute liikmesriikide poolt, kuna selle lisamine üldisesse raamistikku on vastuolus ettepaneku eesmärgiga ja subsidiaarsuse põhimõtte nõuetekohase kohaldamisega. Liikmesriikidevahelist liikumist, mis võib tegelikult mõjutada enamikku liikmesriike, tuleb käsitleda liidu tasandil, nagu on ette nähtud artiklis 28, ning selle suhtes tuleb vastu võtta nõukogu rakendusotsus.

Muudatusettepanek 19

Põhjendus 34

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (34) Proportsionaalsuse põhimõtte järgimise tagamiseks tuleks nõukogu otsus vastu võtta kuni kuueks kuuks ja seda tähtaega peaks olema võimalik komisjoni ettepaneku põhjal toimuva korrapärase läbivaatamise alusel pikendada nii kaua, kui oht püsib . Esialgne otsus peaks sisaldama võetud meetmete eeldatava mõju, sealhulgas negatiivse kõrvalmõju hinnangut, mis peaks aitama otsustada, kas kontroll sisepiiridel on õigustatud või kas selle asemel saaks tõhusalt kohaldada vähem piiravaid meetmeid. Edasistes otsustes tuleks võtta arvesse tuvastatud ohu arengut. Liikmesriigid peaksid komisjoni ja teisi liikmesriike nõukogu otsuse alusel taaskehtestatud sisepiirikontrollist viivitamata teavitama. (34) Proportsionaalsuse põhimõtte järgimise tagamiseks tuleks nõukogu otsus vastu võtta kuni kuueks kuuks ja seda tähtaega peaks olema võimalik komisjoni ettepaneku põhjal toimuva korrapärase läbivaatamise alusel pikendada kokku kuni 24 kuu võrra, kui ohu püsimine leiab kinnitust . Esialgne otsus peaks sisaldama võetud meetmete eeldatava mõju, sealhulgas negatiivse kõrvalmõju hinnangut, mis peaks aitama otsustada, kas kontroll sisepiiridel on õigustatud või kas selle asemel saaks tõhusalt kohaldada vähem piiravaid meetmeid. Edasistes otsustes tuleks võtta arvesse tuvastatud ohu arengut. Liikmesriigid peaksid komisjoni ja teisi liikmesriike nõukogu otsuse alusel taaskehtestatud sisepiirikontrollist viivitamata teavitama.

Motivatsioon

Alates 2015. aastast tehtud sisepiirikontroll näitab, et kindlaksmääratud ülempiir on vajalik, et vältida samast ohust tulenevat peaaegu püsivat sisepiirikontrolli. Esialgne kuuekuuline periood ja kavandatav kuni 24-kuuline ajavahemik sellise kontrolli jaoks põhineb üldeesmärgil otsida taolistes olukordades pigem Euroopa tasandi kui riiklikke lahendusi. Sellega seoses väärib märkimist, et kui tekib uut laadi oht, võimaldaksid olemasolevad eeskirjad sisepiirikontrolli taaskehtestada (Euroopa Kohtu 26. aprilli 2022. aasta otsus, liidetud kohtuasjad C-368/20 ja C-369/20).

Muudatusettepanek 20

Põhjendus 35

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (35) Endiselt peaks olema võimalik sisepiirikontroll taaskehtestada ka juhul, kui välispiiride haldamisel püsivad sisepiirikontrollita ala üldist toimimist ohustavad tõsised probleemid. Ajavahemikke , mil liikmesriigid on olukorra kiireloomulisuse tõttu ise piirikontrolli kehtestanud või mil nõukogu on teinud otsuse soovitada taaskehtestada piirikontroll ohu tõttu, mis mõjutab suurt hulka liikmesriike, ei tohiks arvata selle kaheaastase ajavahemiku hulka, mida kohaldatakse piirikontrolli taaskehtestamisele välispiiril esinevate tõsiste probleemide tõttu. (35) Endiselt peaks olema võimalik sisepiirikontroll taaskehtestada ka juhul, kui välispiiride haldamisel püsivad sisepiirikontrollita ala üldist toimimist ohustavad tõsised probleemid. Ajavahemikud , mil liikmesriigid on olukorra kiireloomulisuse tõttu ise piirikontrolli kehtestanud või mil nõukogu on teinud otsuse soovitada taaskehtestada piirikontroll ohu tõttu, mis mõjutab suurt hulka liikmesriike, tuleks arvata selle kaheaastase ajavahemiku hulka, mida kohaldatakse piirikontrolli taaskehtestamisele välispiiril esinevate tõsiste probleemide tõttu.

Motivatsioon

Kuni kaheaastane tähtaeg peaks jääma kehtima, et võimaldada ja nõuda koordineeritud Euroopa meetmete võtmist, kõrvaldamaks tõsised puudused välispiiride haldamisel võimalikult kiiresti.

Muudatusettepanek 21

Põhjendus 38

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (38) Selleks et piirata sisepiirikontrolli taaskehtestamise kahjulikke tagajärgi, tuleks sisepiirikontrolli taaskehtestamise otsusele vajaduse korral lisada leevendusmeetmed. Need peaksid olema meetmed, millega tagatakse kaupade, transporditöötajate ja meremeeste sujuv transiit roheliste transpordikoridoride kaudu. Lisaks ning arvestamaks vajadust tagada selliste isikute liikumine, kelle tegevus võib olla tarneahela säilitamiseks või oluliste teenuste osutamiseks hädavajalik, peaksid liikmesriigid kohaldama ka piirialatöötajaid käsitlevaid kehtivaid suuniseid45. Seepärast tuleks sisepiirikontrolli taaskehtestamise normides arvesse võtta COVID-19 pandeemia ajal ühtse turu tugeva turvavõrguna vastu võetud suuniseid ja soovitusi, eesmärgiga kindlustada, et liikmesriigid kohaldavad neid vajaduse korral leevendusmeetmetena taaskehtestatud sisepiirikontrolli ajal. Eelkõige tuleks kindlaks määrata meetmed, mille abil tagada ühtse turu katkematu toimimine ning kaitsta piirialade ja kaksiklinnade huve, sealhulgas anda näiteks piirialade elanikele eriload või teha neile erandeid. (38) Selleks et piirata sisepiirikontrolli taaskehtestamise kahjulikke tagajärgi, tuleks sisepiirikontrolli taaskehtestamise otsusele vajaduse korral lisada leevendusmeetmed. Need peaksid olema meetmed, millega tagatakse kaupade, transporditöötajate ja meremeeste sujuv transiit roheliste transpordikoridoride kaudu. Lisaks ning arvestamaks vajadust tagada selliste isikute liikumine, kelle tegevus võib olla tarneahela säilitamiseks või oluliste teenuste osutamiseks hädavajalik, peaksid liikmesriigid kohaldama ka piirialatöötajaid käsitlevaid kehtivaid suuniseid45. Seepärast tuleks sisepiirikontrolli taaskehtestamise normides arvesse võtta COVID-19 pandeemia ajal ühtse turu tugeva turvavõrguna vastu võetud suuniseid ja soovitusi, eesmärgiga kindlustada, et liikmesriigid kohaldavad neid vajaduse korral leevendusmeetmetena taaskehtestatud sisepiirikontrolli ajal. Eelkõige tuleks piirialade kohalike ja piirkondlike omavalitsuste seisukohta arvesse võttes kindlaks määrata meetmed, mille abil tagada ühtse turu katkematu toimimine ning kaitsta piirialade ja kaksiklinnade huve, sealhulgas anda näiteks piirialade elanikele eriload või teha neile erandeid.

Motivatsioon

Eesmärk on tagada, et leevendusmeetmeid kavandatakse koostöös ja kooskõlastatult pädevate asutustega piirialadel, mida need mõjutavad.

Muudatusettepanek 22

Põhjendus 45

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek (45) Selleks et sisepiirikontrolli ajutise taaskehtestamine otsust oleks võimalik tagantjärele analüüsida, peaks liikmesriikidele jääma kohustus esitada Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile taaskehtestatud sisepiirikontrolli kohta aruanne pärast seda, kui kontrollimine on lõpetatud. Juhul kui piirikontrolli tehakse pikema aja jooksul, tuleks selline aruanne esitada ka pärast 12 kuu möödumist ja seejärel igal aastal, mil kontrolli erandkorras jätkatakse, kuni kontrollimise lõpetamiseni . Aruandes tuleks eelkõige esitada sisepiirikontrolli vajalikkuse esialgse ja järelhindamise tulemused ning selgitada, kuidas on täidetud sisepiirikontrolli taaskehtestamise kriteeriume. Komisjon peaks võtma rakendusaktiga vastu aruande vormi ja tegema selle internetis kättesaadavaks. (45) Selleks et sisepiirikontrolli ajutise taaskehtestamine otsust oleks võimalik jooksvalt ja tagantjärele analüüsida, peaks liikmesriikidele jääma kohustus esitada Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile taaskehtestatud sisepiirikontrolli kohta regulaarsed aruanded sellise kontrolli ajal ja lõpparuanne pärast seda, kui kontrollimine on lõpetatud. Juhul kui piirikontrolli tehakse pikema aja jooksul, tuleks jooksva hindamise aruanded esitada iga kuue kuu tagant ja lõplik tagantjärele tehtava hindamise aruanne tuleks esitada kontrollimise lõpetamisel. Aruannetes tuleks eelkõige esitada sisepiirikontrolli vajalikkuse esialgse ja järelhindamise tulemused ning selgitada, kuidas on täidetud sisepiirikontrolli taaskehtestamise kriteeriume. Komisjon peaks võtma rakendusaktiga vastu aruande vormid ja tegema need internetis kättesaadavaks.

Motivatsioon

Hindamist tuleks teha jooksvalt. Kuna sisepiirikontroll peaks piirduma kuni 24 kuuga, ei ole vaja ette näha rohkem kui ühte tagantjärele tehtava hindamise aruannet, kui kontrolli kestust pikendatakse rohkem kui 12 kuu võrra. Jooksva hindamise aruanded tuleks siiski koostada iga kuue kuu tagant ning sisepiiridel piirikontrolli lõpetamisel tuleks esitada tagantjärele lõplik aruanne.

Muudatusettepanek 23

Artikli 1 punkti 1 alapunkt b

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek b) lisatakse punktid 27–30: b) lisatakse punktid 27–30: 27) „rändajate ärakasutamine“ – olukord, kus kolmas riik õhutab liitu sisenema ebaseaduslikke rändevooge, soodustades või hõlbustades aktiivselt kolmanda riigi kodanike liikumist välispiiridele, kas oma territooriumile või oma territooriumilt edasi välispiiridele, kui see tegevus viitab kolmanda riigi kavatsusele destabiliseerida liitu või mõnda liikmesriiki ja kui see tegevus võib ohustada riigi põhifunktsioone , sealhulgas selle territoriaalset terviklikkust , avaliku korra säilimist või julgeoleku kaitset; „27) „rändajate ärakasutamine“ – olukord, kus kolmas riik või selle poolt rahastatud osaleja toetab aktiivselt märkimisväärse hulga kolmandate riikide kodanike katseid siseneda mõnda ELi liikmesriiki ebaseaduslikult ja massiliselt kavatsusega destabiliseerida liitu või mõnda liikmesriiki , kui asjaomane liikmesriik suudab nõuetekohaselt põhjendada, miks selline tegevus ohustab oma olemuselt riigi põhifunktsioone, avaliku korra säilimist või julgeoleku kaitset , ja kui Euroopa Ülemkogu on kiiremas korras kinnitanud, et liit või üks või mitu selle liikmesriiki puutub kokku rändajate ärakasutamise probleemiga ; 28) „hädavajalik reisimine“ – reisimine olulise ülesande täitmiseks või vältimatu vajaduse tõttu, võttes arvesse liidu ja liikmesriikide kehtivaid rahvusvahelisi kohustusi, mis on loetletud XI lisas; 28) „hädavajalik reisimine“ – reisimine olulise ülesande täitmiseks või vältimatu vajaduse tõttu, võttes arvesse liidu ja liikmesriikide kehtivaid rahvusvahelisi kohustusi, mis on loetletud XI lisas; 29) „mittehädavajalik reisimine“ – reisimine muudel kui hädavajaliku reisimise põhjustel; 29) „mittehädavajalik reisimine“ – reisimine muudel kui hädavajaliku reisimise põhjustel; 30) „transpordisõlmed“ – lennujaamad, mere- või jõesadamad, rongi- või bussijaamad.“ 30) „transpordisõlmed“ – lennujaamad, mere- või jõesadamad, rongi- või bussijaamad.“

Motivatsioon

Kavandatav ärakasutamise määratlus on liiga lai ja ebaselge, mistõttu on oht, et paljud erinevad olukorrad võidakse liigitada selle määratluse alla. See on vastuolus ka parema õigusloome suunistega, kuna lisatud mõjuhinnangus (SWD(2021) 462 final) tunnistatakse, et selles ei käsitleta ebaseadusliku rände ärakasutamist. Põhjenduses 12 sätestatakse, et iga sellise otsuse tegemisel asjaomase liikmesriigi poolt tuleks arvesse võtta, kas Euroopa Ülemkogu on kinnitanud, et liit või üks või mitu selle liikmesriiki puutub kokku rändajate ärakasutamise probleemiga. Vastavalt ettepaneku põhjendusele 10 peaks liit võtma rändajate ärakasutamise probleemiga kokku puutuvate liikmesriikide toetuseks kasutusele kõik diplomaatilised vahendid ning rakendama vajalikke finants- ja operatiivmeetmeid. Ärakasutamise probleemi vastu võitlemisel tuleks pidada esmatähtsaks liidu ja asjaomaste liikmesriikide ’diplomaatilisi jõupingutusi. Seetõttu on vaja saavutada ELi tasandil poliitiline konsensus küsimuses, kas olukord kujutab endast ärakasutamist. Võttes arvesse nende isikute suhtes kehtestatud piiravate meetmete tõsidust ja seda, et komisjoni ettepanek vastab Euroopa Ülemkogu taotlusele (EUCO 17/21), tuleb määratluses arvesse võtta Euroopa Ülemkogu positiivset seisukohta, tulles kiiresti kokku, et võimaldada asjaomas(t)el liikmesriigil/liikmesriikidel kiiresti tegutseda. Mis puudutab piiravaid meetmeid, mis on liikmesriikidele kättesaadavad mitmesugustes muudes olukordades, siis annab Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide 2013/32/EL (4) ja 2013/33/EL (5) kehtiv õigusraamistik neile juba paindlikkuse määrata kindlaks kohad, kus tuleks esitada varjupaigataotlusi, pikendada registreerimistähtaegu ja kohandada materiaalseid vastuvõtutingimusi.

Muudatusettepanek 24

Artikli 1 punkt 2

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 2) Artiklisse 5 lisatakse uus lõige 4: 2) Artiklisse 5 lisatakse uus lõige 4: „4. Rändajate ärakasutamise olukorras võivad liikmesriigid piirata lõike 1 kohaselt teatatud piiripunktide arvu või nende lahtiolekuaegu, kui asjaolud seda nõuavad . „4. „Rändajate ärakasutamise olukorras vastavalt artikli 1 lõike 1 punkti b alapunktile 27 võivad liikmesriigid piirata lõike 1 kohaselt teatatud piiripunktide arvu rangelt piiratud ja täpselt määratletud tingimustel . Esimese lõigu kohaselt kehtestatud piiranguid rakendatakse proportsionaalselt ja nende rakendamisel võetakse täielikult arvesse järgmiste isikute õigusi: Esimese lõigu kohaselt kehtestatud piiranguid rakendatakse proportsionaalselt ja nende rakendamisel võetakse täielikult arvesse järgmiste isikute õigusi: a) liidu õiguse alusel vaba liikumise õigust omavad isikud; a) liidu õiguse alusel vaba liikumise õigust omavad isikud; b) kolmanda riigi kodanikud, kes on pikaajalised elanikud nõukogu direktiivi 2003/109/EÜ56 kohaselt, ja isikud, kelle õigus liikmesriigis elada tuleneb muudest liidu õigusaktidest või siseriiklikest õigusaktidest või kellel on liikmesriigi väljastatud pikaajaline viisa, ning selliste isikute pereliikmed; b) kolmanda riigi kodanikud, kes on pikaajalised elanikud nõukogu direktiivi 2003/109/EÜ56 kohaselt, ja isikud, kelle õigus liikmesriigis elada tuleneb muudest liidu õigusaktidest või siseriiklikest õigusaktidest või kellel on liikmesriigi väljastatud pikaajaline viisa, ning selliste isikute pereliikmed; c) rahvusvahelist kaitset taotlevad kolmanda riigi kodanikud.“ c) rahvusvahelist kaitset taotlevad kolmanda riigi kodanikud. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et piisav arv registreerimispunkte, sealhulgas piiriületuspunkte, on rahvusvahelise kaitse taotlejatele avatud ja juurdepääsetavad, et tagada tõhus kaitse tagasisaatmise eest, sealhulgas õigus esitada rahvusvahelise kaitse taotlus, ning et haavatavate isikute kohtlemiseks on kehtestatud asjakohased kaitsemeetmed .“

Motivatsioon

Piiriületuste arvu piiramiseks kavandatud meetmetel on negatiivne mõju rahvusvahelise kaitse taotluse esitamise õigusele ning need võivad viia ebaseadusliku tagasisaatmiseni ELi välispiiridel ning võivad olla vastuolus Schengeni ala üldeesmärgiga, milleks on kontrolli puudumine sisepiiridel. Seetõttu tuleks neid kasutada üksnes viimase abinõuna. ELi varjupaigaõiguse nõuete alandamine ei lahenda geopoliitilist kriisi. Selle asemel nõrgendab see ELi kuvandit maailmas väärtuste ühendusena.

Muudatusettepanek 25

Artikli 1 punkt 3

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 3) Artikkel 13 asendatakse järgmisega: 3) Artikkel 13 asendatakse järgmisega: „Artikkel 13 „Artikkel 13 Patrull- ja vaatlustegevus Patrull- ja vaatlustegevus 1. Patrull- ja vaatlustegevuse põhieesmärk on avastada ja tõkestada ebaseaduslikku piiriületust, võidelda piiriülese kuritegevuse vastu ja võtta meetmeid ebaseaduslikult piiri ületanud isikute suhtes. Isik, kes on ületanud ebaseaduslikult piiri ning kellel ei ole õigust viibida asjaomase liikmesriigi territooriumil, peetakse kinni ning tema suhtes rakendatakse menetlusi, järgides direktiivi 2008/115/EÜ. 1. Patrull- ja vaatlustegevuse põhieesmärk on avastada ja tõkestada ebaseaduslikku piiriületust, võidelda piiriülese kuritegevuse vastu ja võtta meetmeid ebaseaduslikult piiri ületanud isikute suhtes. Isik, kes on ületanud ebaseaduslikult piiri ning kellel ei ole õigust viibida asjaomase liikmesriigi territooriumil, peetakse kinni ning tema suhtes rakendatakse menetlusi, järgides direktiivi 2008/115/EÜ. 2. Piirivalveametnikud kasutavad patrull- ja vaatlustegevuseks paikseid või mobiilseid üksusi. Patrull- ja vaatlustegevus toimub viisil, mis võimaldab ära hoida ja takistada seda, et isikud ületavad piiri ebaseaduslikult piiripunktide vahel ja hoiduvad kõrvale piiripunktides toimuvast kontrollist. 2. Piirivalveametnikud kasutavad patrull- ja vaatlustegevuseks paikseid või mobiilseid üksusi. Patrull- ja vaatlustegevus toimub viisil, mis võimaldab ära hoida ja takistada seda, et isikud ületavad piiri ebaseaduslikult piiripunktide vahel ja hoiduvad kõrvale piiripunktides toimuvast kontrollist. 3. Väljaspool piiripunkte toimuvat patrull- ja vaatlustegevust teostavad piirivalveametnikud, kelle arvu ja kelle kasutatavaid meetodeid kohandatakse olemasolevate või ette nähtavate riskide ja ohtudega. Muu hulgas muudetakse sageli ja ootamatult patrull- ja vaatlustegevuse perioode ning kasutatakse muid meetodeid või võtteid, mis aitavad ebaseaduslikke piiriületusi tulemuslikult avastada või ära hoida. 3. Väljaspool piiripunkte toimuvat patrull- ja vaatlustegevust teostavad piirivalveametnikud, kelle arvu ja kelle kasutatavaid meetodeid kohandatakse olemasolevate või ette nähtavate riskide ja ohtudega. Muu hulgas muudetakse sageli ja ootamatult patrull- ja vaatlustegevuse perioode ning kasutatakse muid meetodeid või võtteid, mis aitavad ebaseaduslikke piiriületusi tulemuslikult avastada või ära hoida. 4. Patrull- ja vaatlustegevust teostavad paiksed üksused või patrullid, kes täidavad oma kohustusi, tehes ringkäike või seades end sisse paikades, mida teatakse või arvatakse olevat tundlikud, ning sellise patrull- ja vaatlustegevuse eesmärk on hoida ära ebaseaduslikke piiriületusi või pidada kinni ebaseaduslikult piiri ületavad isikud. Patrull- ja vaatlustegevust võib teostada ka tehniliste vahendite, sealhulgas elektrooniliste vahendite, seadmete ja seiresüsteemide abil. 4. Patrull- ja vaatlustegevust teostavad paiksed üksused või patrullid, kes täidavad oma kohustusi, tehes ringkäike või seades end sisse paikades, mida teatakse või arvatakse olevat tundlikud, ning sellise patrull- ja vaatlustegevuse eesmärk on hoida ära ebaseaduslikke piiriületusi või pidada kinni ebaseaduslikult piiri ületavad isikud. Patrull- ja vaatlustegevust võib teostada ka tehniliste vahendite, sealhulgas elektrooniliste vahendite, seadmete ja seiresüsteemide abil. 5. Rändajate ärakasutamise olukorras süvendab asjaomane liikmesriik vajaduse korral oma patrull- ja vaatlustegevust, et tugevnenud ohule reageerida . Eeskätt suurendab liikmesriik vajaduse korral oma ressursse ja tehnilisi vahendeid , mille abil ära hoida piiri ebaseaduslikku ületamist . 5. Rändajate ärakasutamise olukorras , mis on määratletud artikli 1 lõike 1 punkti b alapunktis 27 ja mida Euroopa Ülemkogu on sellisena tunnistanud, süvendab asjaomane liikmesriik vajaduse korral patrull- ja vaatlustegevust, et tegeleda üha sagenevate massilise piiri ületamise katsetega . Selleks tugevdab liikmesriik vajaduse korral oma ressursse ja tehnilisi vahendeid patrull- ja vaatlustegevuse tõhustamiseks . Nimetatud tehnilised vahendid võivad hõlmata nüüdisaegset tehnoloogiat, sealhulgas mehitamata õhusõidukeid ja liikumisandureid, aga ka mobiilseid üksusi, mis aitavad tõkestada ebaseaduslikku sisenemist liitu. Nimetatud tehnilised vahendid võivad hõlmata nüüdisaegset tehnoloogiat, sealhulgas mehitamata õhusõidukeid ja liikumisandureid, aga ka mobiilseid üksusi, mis aitavad tõkestada ebaseaduslikku sisenemist liitu. 6. Ilma et see piiraks toetust, mida Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet võib liikmesriikidele anda, võib amet rändajate ärakasutamise olukorras teha haavatavuse hindamise, nagu see on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/189657 artikli 10 lõike 1 punktiga c ja artikliga 32, eesmärgiga pakkuda asjaomasele liikmesriigile vajalikku tuge. Selle või mõne muu asjakohase haavatavuse hindamise tulemuste põhjal või juhul, kui vastavale välispiiri lõigule on määratud kriitiline mõjutase määruse (EL) 2019/1896 artikli 35 lõike 1 punkti d tähenduses, esitab Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti tegevdirektor mõjutatud liikmesriikidele kõnealuse määruse artikli 41 lõike 1 kohaseid soovitusi. 6 . Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 37 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad patrull- ja vaatlustegevust reguleerivaid lisameetmeid, sealhulgas patrull- ja vaatlustegevuse standardite väljatöötamist ning eelkõige vaatlus- ja seiretehnoloogia kasutamist välispiiridel, võttes arvesse piiride liiki, kriitilist mõjutaset, mis on kooskõlas määruse (EL) 2019/1896 artikliga 34 igale välispiiri lõigule määratud, ja muid asjakohaseid tegureid.“ 7. Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 37 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad patrull- ja vaatlustegevust reguleerivaid lisameetmeid, sealhulgas patrull- ja vaatlustegevuse standardite väljatöötamist ning eelkõige vaatlus- ja seiretehnoloogia kasutamist välispiiridel, võttes arvesse piiride liiki, kriitilist mõjutaset, mis on kooskõlas määruse (EL) 2019/1896 artikliga 34 igale välispiiri lõigule määratud, ja muid asjakohaseid tegureid.“

Motivatsioon

Kavandatud meetmeid patrull- ja vaatlustegevuse tõhustamiseks tuleks kasutada üksnes viimase abinõuna ja ainult juhtudel, kui Euroopa Nõukogu on ametlikult tuvastatud, et tegemist on olnud ärakasutamisega. Väljajäetud tekst Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti kohta kordab määruse (EL) 2019/1896 artikli 41 lõike 1 täpset teksti ja on seetõttu üleliigne.

Muudatusettepanek 26

Artikli 1 punkt 5

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Muudatusettepanek 5) Artikkel 23 asendatakse järgmisega: 5) Artikkel 23 asendatakse järgmisega: „Artikkel 23 „Artikkel 23 Avaliku võimu teostamine Avaliku võimu teostamine Sisepiirikontrolli puudumine ei mõjuta Sisepiirikontrolli puudumine ei mõjuta a) siseriiklikust õigusest tulenevate politseikohustuste täitmist või muud avaliku võimu teostamist liikmesriikide pädevate asutuste poolt nende territooriumil, sealhulgas sisepiirialadel, niivõrd kui selliste kohustuste täitmisel ei ole piirikontrolliga samaväärset toimet. a) siseriiklikust õigusest tulenevate politseikohustuste täitmist või muud avaliku võimu teostamist liikmesriikide pädevate asutuste poolt nende territooriumil, sealhulgas sisepiirialadel, niivõrd kui selliste kohustuste täitmisel ei ole piirikontrolliga samaväärset toimet. Kui pädevad asutused teostavad oma võimu, ei või seda käsitada piirikontrolliga samaväärsena eelkõige juhul, kui meetmeid Kui pädevad asutused teostavad oma võimu, ei või seda käsitada piirikontrolliga samaväärsena eelkõige juhul, kui meetmeid i) ei võeta piirikontrolli eesmärgil; ii) võetakse, tuginedes pädevate asutuste käsutuses olevale üldisele teabele ja nende kogemustele, mis on seotud võimalike ohtudega avalikule julgeolekule või avalikule korrale, ning nende eesmärk on eeskätt i) ei võeta piirikontrolli eesmärgil; ii) võetakse, tuginedes pädevate asutuste käsutuses olevale üldisele teabele ja nende kogemustele, mis on seotud võimalike ohtudega avalikule julgeolekule või avalikule korrale, ning nende eesmärk on eeskätt — võidelda piiriülese kuritegevusega; — võidelda ebaseaduslikust rändest tuleneva ebaseadusliku riigis elamise või viibimise vastu või — võidelda piiriülese kuritegevusega; — võidelda ebaseaduslikust rändest tuleneva ebaseadusliku riigis elamise või viibimise vastu , kui isikusamasuse, kodakondsuse ja elamisloastaatuse kontrollimine on mittesüstemaatiline ja toimub pideva riskianalüüsi alusel; või — piirata Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse tuvastatud epideemiaohuga nakkushaiguse levikut; — piirata Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse tuvastatud epideemiaohuga nakkushaiguse levikut; iii) kavandatakse ja rakendatakse viisil, mis erineb selgesti välispiiridel tehtavast korrapärasest isikukontrollist, sealhulgas juhul, kui neid rakendatakse transpordisõlmedes või otse reisijateveoteenuste osutaja pardal ja kui need põhinevad riskianalüüsil; iv) rakendatakse asjakohasel juhul sellise seire- ja järelevalvetehnoloogia alusel, mida kasutatakse territooriumil tavapäraselt alapunktis ii osutatud avalikku julgeolekut või avalikku korda ähvardavate ohtudega tegelemiseks; iii) kavandatakse ja rakendatakse viisil, mis erineb selgesti välispiiridel tehtavast korrapärasest isikukontrollist, sealhulgas juhul, kui neid rakendatakse transpordisõlmedes või otse reisijateveoteenuste osutaja pardal ja kui need põhinevad riskianalüüsil; iv) rakendatakse asjakohasel juhul sellise seire- ja järelevalvetehnoloogia alusel, mida kasutatakse territooriumil tavapäraselt alapunktis ii osutatud avalikku julgeolekut või avalikku korda ähvardavate ohtudega tegelemiseks; b) liikmesriigi võimalust lasta oma pädevatel asutustel või vedajatel teha siseriikliku õiguse kohaselt isikute julgeolekukontrolli transpordisõlmedes, eeldusel et sellist kontrolli tehakse ka liikmesriigi piires reisivate isikute suhtes; b) liikmesriigi võimalust lasta oma pädevatel asutustel või vedajatel teha siseriikliku õiguse kohaselt isikute julgeolekukontrolli transpordisõlmedes, eeldusel et sellist kontrolli tehakse ka liikmesriigi piires reisivate isikute suhtes; c) liikmesriigi võimalust näha õigusaktiga ette kohustus omada või kanda kaasas dokumente; c) liikmesriigi võimalust näha õigusaktiga ette kohustus omada või kanda kaasas dokumente; d) liikmesriigi võimalust näha õigusaktiga kolmandate riikide kodanikele ette tema territooriumil viibimisest teatamise kohustus, nagu see on sätestatud konventsioonis, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta (Schengeni konventsioon), täpsemalt selle artiklis 22; d) liikmesriigi võimalust näha õigusaktiga kolmandate riikide kodanikele ette tema territooriumil viibimisest teatamise kohustus, nagu see on sätestatud konventsioonis, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta (Schengeni konventsioon), täpsemalt selle artiklis 22; e) sisepiirikontrollita alal reisivate isikute andmete kontrolli asjaomastes andmebaasides, mida võivad kohaldatava õiguse alusel teha pädevad asutused julgeoleku eesmärgil.“ e) sisepiirikontrollita alal reisivate isikute andmete kontrolli asjaomastes andmebaasides, mida võivad kohaldatava õiguse alusel teha pädevad asutused julgeoleku eesmärgil.“

Motivatsioon

Teksti vastavusse viimine põhjenduse 20 sõnastusega. Kontrollid ebaseadusliku rändega võitlemiseks piiril on iseenesest kontrollid, mille eesmärk on saavutada piirikontrolli tulemus, ning seetõttu ei saa neid tõlgendada muul viisil kui sisepiirikontrollina. Lisatud osa kujutab endast praegu kehtivate Schengeni piirieeskirjade artikli 23 põhjendamatut pikendamist. Liidu suurimate saavutuste hulka kuulub sellise ala loomine, kus isikud saavad vabalt liikuda üle sisepiiride. Arvestades mõju, mida sellised viimase abinõuna võetavad meetmed võivad avaldada isikutele, kellel on õigus liikuda kõnealusel sisepiirikontrollita alal, tuleks ette näha selliste meetmete taaskehtestamise tingimused ja menetlused, mis tagavad meetmete erakorralisuse ja põhjendatuse ning proportsionaalsuse põhimõtte austamise.

Muudatusettepanek 27

Artikli 1 punkt 6

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 6) Lisatakse artikkel 23a: „Artikkel 23a Sisepiiridel kinni peetud isikute üleandmise menetlus 1. Käesolevat artiklit kohaldatakse kolmanda riigi kodaniku kinnipidamise korral sisepiiride läheduses, eeldusel et täidetud on kõik järgmised tingimused: a) asjaomane kolmanda riigi kodanik ei täida või enam ei täida artikli 6 lõikes 1 sätestatud sisenemise nõudeid; b) kolmanda riigi kodaniku suhtes ei kohaldata artikli 6 lõike 5 punktis a sätestatud erandit; c) kolmanda riigi kodanik peetakse kinni politsei piiriülese operatiivkoostöö raames, eelkõige ühiste politseipatrullide ajal; d) selle kohta, et kolmanda riigi kodanik on saabunud otse teisest liikmesriigist, leidub selgeid märke, mis põhinevad isiku kinni pidanud asutustele vahetult kättesaadaval teabel, sealhulgas asjaomase isiku ütlustel, tema juurest leitud isikut tõendavatel, reisi- või muudel dokumentidel või asjaomastes riiklikes ja liidu andmebaasides tehtud otsingute tulemustel. 2. Kui liikmesriigi pädevad asutused on kindlaks teinud, et asjaomasel kolmanda riigi kodanikul ei ole õigust tema territooriumil viibida, võivad nad otsustada anda isiku XII lisas sätestatud korras viivitamata üle sellele liikmesriigile, kelle territooriumilt isik sisenes või siseneda kavatses. 3. Kui liikmesriik kohaldab lõikes 2 osutatud menetlust, peab vastuvõttev liikmesriik võtma kõik vajalikud meetmed asjaomase kolmanda riigi kodaniku vastuvõtmiseks XII lisas sätestatud korras. 4. Alates [üks aasta pärast käesoleva määruse jõustumist] ja seejärel igal aastal esitavad liikmesriigid komisjonile lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamist silmas pidades XII lisa punkti 3 kohaselt registreeritud andmed.“

Motivatsioon

Sama mis põhjenduste 25 ja 27 puhul.

Muudatusettepanek 28

Artikli 1 punkt 8

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 8) Artikkel 25 asendatakse järgmisega: 8) Artikkel 25 asendatakse järgmisega: „Artikkel 25 „Artikkel 25 Sisepiirikontrolli ajutise taaskehtestamise või pikendamise üldraamistik Sisepiirikontrolli ajutise taaskehtestamise või pikendamise üldraamistik 1. Kui sisepiirikontrollita alal tekib tõsine oht liikmesriigi avalikule korrale või sisejulgeolekule, võib kõnealune liikmesriik erandlikult taaskehtestada piirikontrolli kõikidel või konkreetsetel sisepiirilõikudel. 1. Kui sisepiirikontrollita alal tekib tõsine oht liikmesriigi avalikule korrale või sisejulgeolekule, võib kõnealune liikmesriik erandlikult taaskehtestada piirikontrolli kõikidel või konkreetsetel sisepiirilõikudel. Avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardava tõsise ohu põhjuseks võib pidada eelkõige järgmist: Avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardava tõsise ohu põhjuseks võib pidada eelkõige järgmist: a) terrorismi või organiseeritud kuritegevusega seotud tegevus; a) terrorismi või organiseeritud kuritegevusega seotud tegevus; b) ulatuslik rahvatervise hädaolukord; b) ulatuslik rahvatervise hädaolukord; c) olukord, mida iseloomustab kolmandate riikide kodanike tihe ebaseaduslik liikumine liikmesriikide vahel ja mis seab ohtu sisepiirikontrollita ala üldise toimimise; c) suuremahulised või kõrgetasemelised rahvusvahelised üritused, näiteks spordi-, kaubandus- või poliitikaüritused. d) suuremahulised või kõrgetasemelised rahvusvahelised üritused, näiteks spordi-, kaubandus- või poliitikaüritused. 2. Artiklite 25a ja 28 kohaselt võib piirikontrolli kehtestada üksnes juhul, kui liikmesriik on teinud kindlaks, et selline meede on vajalik ja proportsionaalne, võttes arvesse artikli 26 lõikes 1 osutatud kriteeriume, ning kontrolli pikendamise korral ka artikli 26 lõikes 2 osutatud kriteeriume. Piirikontrolli võib taaskehtestada ka kooskõlas artikliga 29, võttes arvesse artiklis 30 osutatud kriteeriume. 2. Artiklite 25a ja 28 kohaselt võib piirikontrolli kehtestada üksnes juhul, kui liikmesriik on teinud kindlaks, et selline meede on vajalik ja proportsionaalne, võttes arvesse artikli 26 lõikes 1 osutatud kriteeriume, ning kontrolli pikendamise korral ka artikli 26 lõikes 2 osutatud kriteeriume. Piirikontrolli võib taaskehtestada ka kooskõlas artikliga 29, võttes arvesse artiklis 30 osutatud kriteeriume. Kõigil juhtudel taaskehtestatakse piirikontroll sisepiiridel viimase abinõuna. Piirikontrolli ajutise taaskehtestamise ulatus ja kestus ei või olla suurem ega pikem, kui on rangelt vajalik tuvastatud tõsisele ohule reageerimiseks. Kõigil juhtudel taaskehtestatakse piirikontroll sisepiiridel viimase abinõuna. Piirikontrolli ajutise taaskehtestamise ulatus ja kestus ei või olla suurem ega pikem, kui on rangelt vajalik tuvastatud tõsisele ohule.“ 3. Kui sama oht püsib, võib piirikontrolli sisepiiridel kooskõlas artiklitega 25a, 28 või 29 pikendada. Sama ohtu peetakse püsivaks juhul, kui põhjendus, mille liikmesriik on enne piirikontrolli pikendamist esitanud, põhineb sama ohu jätkumise kindlakstegemisel, mis õigustas piirikontrolli esialgset taaskehtestamist.“

Motivatsioon

Punkti c lisamine on vastuolus artiklis 28 esitatud erimehhanismi loogikaga ja subsidiaarsuse põhimõttega. Olukorda, mida iseloomustab kolmandate riikide kodanike ulatuslik ebaseaduslik liikumine liikmesriikide vahel, ei tohiks käsitada tõsise ohuna avalikule korrale või sisejulgeolekule, mis õigustaks sisepiiridel piirikontrolli taaskehtestamist või pikendamist üksikute liikmesriikide poolt, kuna selle lisamine üldisesse raamistikku on vastuolus ettepaneku eesmärgiga ja subsidiaarsuse põhimõtte nõuetekohase kohaldamisega. Ettepanekus COM(2021) 891 on märgitud:

„Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal võetavad meetmed kuuluvad ELi ja liikmesriikide jagatud pädevusse kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 4 lõikega 2. Sellepärast kohaldatakse Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 alusel subsidiaarsuse põhimõtet, mille kohaselt võtab liit meetmeid ainult niisuguses ulatuses ja siis, kui liikmesriigid ei suuda riigi, piirkonna või kohalikul tasandil piisavalt saavutada kavandatava meetme eesmärke, kuid kavandatud meetme ulatuse või toime tõttu saab neid paremini saavutada liidu tasandil. Käesoleva ettepaneku eesmärke ei suuda liikmesriigid üksi tegutsedes piisavalt saavutada ning neid on parem saavutada liidu tasandil. Selle põhjus on asjaolu, et need puudutavad isikute kontrollimist välispiiridel, mis on sisepiirikontrollita ala eeltingimus. Peale selle eeldavad Schengeni ala terviklikkus ja vajadus tagada ühtsed tingimused vaba liikumise õiguse kasutamiseks kogu Schengeni alal ühtset lähenemisviisi seoses usalduse suurendamise meetmetega välispiiridel, sealhulgas piirangutega, mis puudutavad mittehädavajalikku reisimist ELi ja reageerimist rändajate ärakasutamisele kolmandate riikide asutuste poolt. Sisepiirikontrolli puudumine on tagatud ELi toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktiga e. Kuigi liikmesriigid säilitavad õiguse võtta meetmeid, et reageerida sisejulgeoleku ja avaliku korra tagamiseks ning seega teostada ELi toimimise lepingu artikliga 72 tagatud õigust isegi siis, kui see tähendab sisepiirikontrolli taaskehtestamist, on sellise kontrolli ajutise taaskehtestamise reeglid sätestatud Schengeni piirieeskirjades, et tagada nende kohaldamine ainult rangete tingimuste kohaselt. Seetõttu on sisepiirikontrolli taaskehtestamise tingimuste muutmiseks vaja ELi õigusakti. Eesmärki panna paika Schengeni ala erandolukorra plaanimine, sealhulgas erimeetmed, mida võetakse sisepiiridel, et ohjata korraga enamikku liikmesriike mõjutavaid ohte ja leevendada piirikontrolli negatiivset mõju, kui see on muutunud vältimatuks, ei ole võimalik piisavalt saavutada üksi tegutsedes ning see on paremini saavutatav liidu tasandil.“

Arvestades, et kavandatava artikli 25 lõike 1 punkti c kohane olukord viitab liikmesriikidevahelisele liikumisele, mis võib tegelikult mõjutada enamikku liikmesriike, tuleb subsidiaarsuse põhimõtte järgimiseks käsitleda seda liidu tasandil, nagu on ette nähtud artiklis 28, ning selle kohta tuleb teha nõukogu rakendusotsus.

Kolmas punkt jäetakse põhjendusi 34, 35 ja 45 arvesse võttes välja.

Muudatusettepanek 29

Artikli 1 punkt 9

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 9) Artikli 25 järel lisatakse uus artikkel 25a: 9) Artikli 25 järel lisatakse uus artikkel 25a: „Artikkel 25a „Artikkel 25a Menetlus juhuks, kui on tarvis võtta meetmeid ettenägematute või ettenähtavate sündmuste tõttu Menetlus juhuks, kui on tarvis võtta meetmeid ettenägematute või ettenähtavate sündmuste tõttu 1. Kui liikmesriigi avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardab tõsine ettenägematu oht, millele tuleb viivitamata reageerida, võib asjaomane liikmesriik erandkorras sisepiirikontrolli otsekohe taaskehtestada. 1. Kui liikmesriigi avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardab tõsine ettenägematu oht, millele tuleb viivitamata reageerida, võib asjaomane liikmesriik erandkorras sisepiirikontrolli otsekohe taaskehtestada. 2. Paralleelselt piirikontrolli taaskehtestamisega vastavalt lõikele 1 teavitab liikmesriik sellest komisjoni ja teisi liikmesriike kooskõlas artikli 27 lõikega 1. 2. Paralleelselt piirikontrolli taaskehtestamisega vastavalt lõikele 1 teavitab liikmesriik sellest komisjoni ja teisi liikmesriike kooskõlas artikli 27 lõikega 1. 3. Lõike 1 kohaldamisel võib sisepiirikontrolli viivitamata taaskehtestada piiratud ajavahemikuks ehk kuni üheks kuuks. Juhul kui tõsine oht avalikule korrale või sisejulgeolekule püsib sellest ajavahemikust kauem, võib liikmesriik pikendada sisepiirikontrolli veel järgnevate ajavahemike võrra, kokku kuni kolmeks kuuks. 3. Lõike 1 kohaldamisel võib sisepiirikontrolli viivitamata taaskehtestada piiratud ajavahemikuks ehk kuni üheks kuuks. Juhul kui tõsine oht avalikule korrale või sisejulgeolekule püsib sellest ajavahemikust kauem, võib liikmesriik pikendada sisepiirikontrolli veel järgnevate ajavahemike võrra, kokku kuni kolmeks kuuks. 4. Kui liikmesriigis on ette näha tõsise ohu tekkimist avalikule korrale või sisejulgeolekule, teavitab ta kooskõlas artikli 27 lõikega 1 komisjoni ja teisi liikmesriike piirikontrolli kavandatavast taaskehtestamisest vähemalt neli nädalat ette, või lühema aja jooksul, kui sisepiirikontrolli taaskehtestamise vajaduse tekitanud asjaolud saavad teatavaks vähem kui neli nädalat enne piirikontrolli kavandatavat taaskehtestamist. 4. Kui liikmesriigis on ette näha tõsise ohu tekkimist avalikule korrale või sisejulgeolekule, teavitab ta kooskõlas artikli 27 lõikega 1 komisjoni ja teisi liikmesriike piirikontrolli kavandatavast taaskehtestamisest vähemalt neli nädalat ette, või lühema aja jooksul, kui sisepiirikontrolli taaskehtestamise vajaduse tekitanud asjaolud saavad teatavaks vähem kui neli nädalat enne piirikontrolli kavandatavat taaskehtestamist. 5. Lõike 4 kohaldamisel ja ilma et see piiraks artikli 27a lõike 4 kohaldamist, võib sisepiirikontrolli taaskehtestada kuni kuueks kuuks. Juhul kui avalikule korrale või sisejulgeolekule avalduv tõsine oht püsib sellest ajavahemikust kauem, võib liikmesriik pikendada sisepiirikontrolli veel kuni kuue kuu pikkuste ajavahemike kaupa. 5. Lõike 4 kohaldamisel võib sisepiirikontrolli taaskehtestada kuni kuueks kuuks. Juhul kui avalikule korrale või sisejulgeolekule avaldub uus oht sellest ajavahemikust kauem, võib liikmesriik pikendada sisepiirikontrolli veel kuni kuue kuu pikkuste ajavahemike kaupa. Igast pikendamisest teavitatakse kooskõlas artikliga 27 komisjoni ja teisi liikmesriike, pidades kinni lõikes 4 osutatud tähtaegadest. Kui artikli 27a lõikest 5 ei tulene teisiti, rakendatakse sisepiirikontrolli maksimaalselt kaks aastat. Igast pikendamisest teavitatakse kooskõlas artikliga 27 komisjoni ja teisi liikmesriike, pidades kinni lõikes 4 osutatud tähtaegadest. Sisepiirikontrolli rakendatakse maksimaalselt kaks aastat. 6. Lõikes 5 osutatud ajavahemik ei sisalda lõikes 3 osutatud ajavahemikke.“ 6. Lõikes 5 osutatud ajavahemik sisaldab lõikes 3 osutatud ajavahemikke.“

Motivatsioon

Sisepiirikontroll ei tohiks kesta rohkem kui 24 kuud. Euroopa Liidu Kohtu otsuse (liidetud kohtuasjad C-368/20 ja C-369/20) kohaselt tuleb Schengeni piirieeskirju tõlgendada nii, et sellega on vastuolus, kui liikmesriik taaskehtestab Schengeni piirieeskirjade artiklite 25 ja 27 alusel ajutiselt kontrolli sisepiiridel, kui kontrolli kestus ületab artikli 25 lõikes 4 ette nähtud maksimaalset kuuekuulist kogukestust ja kui puudub uus oht, mis õigustaks artiklis 25 ette nähtud ajavahemike uuesti kohaldamist.

Muudatusettepanek 30

Artikli 1 punkt 10

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 10) Artikkel 26 asendatakse järgmisega: 10) Artikkel 26 asendatakse järgmisega: „Artikkel 26 „Artikkel 26 Sisepiirikontrolli ajutise taaskehtestamise ja pikendamise kriteeriumid Sisepiirikontrolli ajutise taaskehtestamise ja pikendamise kriteeriumid 1. Selleks et teha kindlaks, kas sisepiirikontrolli taaskehtestamine artikli 25 kohaselt on vajalik ja proportsionaalne, kaalub liikmesriik eelkõige järgmist: 1. Selleks et teha kindlaks, kas sisepiirikontrolli taaskehtestamine artikli 25 kohaselt on vajalik ja proportsionaalne, kaalub liikmesriik eelkõige järgmist: a) sisepiirikontrolli taaskehtestamise meetme asjakohasus, võttes arvesse tuvastatud tõsise ohu laadi ja iseäranis seda, kas sisepiirikontrolli taaskehtestamisega on võimalik avalikule korrale või sisejulgeolekule avalduvat ohtu piisavalt leevendada; a) alternatiivseid meetmeid, nagu proportsionaalne kontroll, mida tehakse võimu seaduspärase teostamise raames vastavalt artikli 23 punktile a; b) meetme tõenäoline mõju b) sisepiirikontrolli taaskehtestamise meetme asjakohasus, võttes arvesse tuvastatud tõsise ohu laadi ja iseäranis seda, kas sisepiirikontrolli taaskehtestamisega on võimalik avalikule korrale või sisejulgeolekule avalduvat ohtu piisavalt leevendada; — isikute liikumisele sisepiirikontrollita alal ning — piirialade toimimisele, võttes arvesse nende alade vahelisi tugevaid sotsiaalseid ja majanduslikke sidemeid. c) meetme tõenäoline mõju — isikute liikumisele sisepiirikontrollita alal ning — piirialade toimimisele, võttes arvesse nende alade vahelisi tugevaid sotsiaalseid ja majanduslikke sidemeid. 2. Kui liikmesriik otsustab sisepiirikontrolli vastavalt artikli 25a lõikele 5 pikendada, hindab ta üksikasjalikult ka seda, kas sellise pikendamisega taotletavaid eesmärke oleks võimalik saavutada 2. Kui liikmesriik otsustab sisepiirikontrolli vastavalt artikli 25a lõikele 5 pikendada, hindab ta üksikasjalikult ka seda, kas sellise pikendamisega taotletavaid eesmärke oleks võimalik saavutada a) alternatiivsete meetmetega, nagu proportsionaalne kontroll, mida tehakse võimu seaduspärase teostamise raames vastavalt artikli 23 punktile a; a) alternatiivsete meetmetega, nagu proportsionaalne kontroll, mida tehakse võimu seaduspärase teostamise raames vastavalt artikli 23 punktile a; b) artiklis 23a osutatud menetluse kasutamisega; b ) liidu õiguses sätestatud politseikoostöö vormide, sealhulgas ühispatrullide, ühisoperatsioonide, ühiste uurimisrühmade, piiriülese jälitamise või piiriülese jälgimise abil. c) liidu õiguses sätestatud politseikoostöö vormide, sealhulgas ühispatrullide, ühisoperatsioonide, ühiste uurimisrühmade, piiriülese jälitamise või piiriülese jälgimise abil. 3. Sisepiirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise järel tagavad asjaomased liikmesriigid vajaduse korral asjakohased meetmed, millega leevendatakse piirikontrolli taaskehtestamise mõju isikutele ja kaubaveole, ning pööravad neid meetmeid võttes eriti suurt tähelepanu piirialadele.“ 3. Sisepiirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise järel tagavad asjaomased liikmesriigid vajaduse korral asjakohased meetmed, millega leevendatakse piirikontrolli taaskehtestamise mõju isikutele ja kaubaveole, ning pööravad neid meetmeid võttes eriti suurt tähelepanu piirialadele.“

Motivatsioon

Ettepaneku eesmärkide saavutamiseks on oluline, et alternatiivseid meetmeid kaalutaks juba piirikontrolli taaskehtestamisele eelnevas etapis, mitte ainult pikendamise etapis.

Tehakse ettepanek artikkel 23a välja jätta ja seetõttu tuleb see jätta välja samuti artiklist 26.

Muudatusettepanek 31

Artikli 1 punkt 11

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 11) Artikkel 27 asendatakse järgmisega: 11) Artikkel 27 asendatakse järgmisega: „Artikkel 27 „Artikkel 27 Sisepiirikontrolli ajutisest taaskehtestamisest teavitamine ja riskianalüüs Sisepiirikontrolli ajutisest taaskehtestamisest teavitamine ja riskianalüüs 1. Liikmesriikide teated sisepiirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise kohta sisaldavad järgmist teavet: 1. Liikmesriikide teated sisepiirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise kohta sisaldavad järgmist teavet: a) piirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise põhjus, sealhulgas kogu üksikasjalik teave selliste sündmuste kohta, mis ohustavad tõsiselt nende avalikku korda või sisejulgeolekut; a) piirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise põhjus, sealhulgas kogu üksikasjalik teave selliste sündmuste kohta, mis ohustavad tõsiselt nende avalikku korda või sisejulgeolekut , ning põhjus, miks alternatiivne meede ei osutunud asjakohaseks ; b) piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise või pikendamise ulatus koos täpsustusega, missugusel sisepiirilõigul või missugustel sisepiirilõikudel piirikontroll taaskehtestatakse või seda pikendatakse; b) piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise või pikendamise ulatus koos täpsustusega, missugusel sisepiirilõigul või missugustel sisepiirilõikudel piirikontroll taaskehtestatakse või seda pikendatakse; c) ametlike piiripunktide nimed; c) ametlike piiripunktide nimed; d) piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise või pikendamise kuupäev ja kestus; d) piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise või pikendamise kuupäev ja kestus; e) vajalikkuse ja proportsionaalsusega seotud kaalutlused, millele on osutatud artikli 26 lõikes 1, ning pikendamise korral kaalutlused, millele on osutatud artikli 26 lõikes 2; e) vajalikkuse ja proportsionaalsusega seotud kaalutlused, millele on osutatud artikli 26 lõikes 1, ning pikendamise korral kaalutlused, millele on osutatud artikli 26 lõikes 2; f) asjakohasel juhul meetmed, mida peavad võtma teised liikmesriigid. f) asjakohasel juhul meetmed, mida peavad võtma teised liikmesriigid. Teate võivad ühiselt esitada kaks või enam liikmesriiki. Teate võivad ühiselt esitada kaks või enam liikmesriiki. Teate esitamisel järgitakse vormi, mille komisjon kehtestab rakendusaktiga ja mis tehakse internetis kättesaadavaks. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 38 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.“ Teate esitamisel järgitakse vormi, mille komisjon kehtestab rakendusaktiga ja mis tehakse internetis kättesaadavaks. Vorm peaks sisaldama artikli 39 lõike 1 punkti h kohaselt piirialadena käsitatavate kohalike halduspiirkondade asjaomas(t)e asutus(t)e seisukohta. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 38 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. 2. Juhul kui kooskõlas artikli 25a lõikega 4 on piirikontrolli rakendatud kuus kuud, peab iga järgnev teade piirikontrolli pikendamise kohta sisaldama riskianalüüsi. Riskianalüüsis tuleb kirjeldada tuvastatud tõsise ohu ulatust ja eeldatavat arengut, eelkõige seda, kui kaua tuvastatud tõsine oht eeldatavasti püsib ja milliseid sisepiirilõike see tõenäoliselt mõjutab, ning esitada teave koordineerimismeetmete kohta, mida võetakse koos teiste liikmesriikidega, keda sellised meetmed mõjutavad või võivad mõjutada. 2. Juhul kui kooskõlas artikli 25a lõikega 4 on piirikontrolli rakendatud kuus kuud, peab iga järgnev teade piirikontrolli pikendamise kohta sisaldama riskianalüüsi. Riskianalüüsis tuleb kirjeldada tuvastatud tõsise ohu ulatust ja eeldatavat arengut, eelkõige seda, kui kaua tuvastatud tõsine oht eeldatavasti püsib ja milliseid sisepiirilõike see tõenäoliselt mõjutab, ning esitada teave koordineerimismeetmete kohta, mida võetakse koos teiste liikmesriikidega ja piirialadega , keda sellised meetmed mõjutavad või võivad mõjutada. 3. Kui piirikontroll taaskehtestatakse või seda pikendatakse artikli 25 lõike 1 punktis b osutatud tiheda ebaseadusliku liikumise tõttu, tuleb riskianalüüsis esitada ka teave sellise ebaseadusliku liikumise ulatuse ja suundumuste kohta, sealhulgas kogu teave, mis on saadud asjaomastelt ELi asutustelt kooskõlas nende vastavate volitustega, samuti asjakohastest infosüsteemidest saadud andmete analüüs. 3. Kui piirikontroll taaskehtestatakse või seda pikendatakse artikli 25 lõike 1 punktis b osutatud tiheda ebaseadusliku liikumise tõttu, tuleb riskianalüüsis esitada ka teave sellise ebaseadusliku liikumise ulatuse ja suundumuste kohta, sealhulgas kogu teave, mis on saadud asjaomastelt ELi asutustelt kooskõlas nende vastavate volitustega, samuti asjakohastest infosüsteemidest saadud andmete analüüs. 4. Asjaomane liikmesriik esitab komisjoni taotluse korral lisateavet, sealhulgas teavet koordineerimismeetmete kohta, mida võetakse koos liikmesriikidega, keda sisepiirikontrolli kavandatav pikendamine mõjutab, ning lisateavet, mida on vaja artiklites 23 ja 23a osutatud meetmete võimaliku rakendamise hindamiseks. 4. Asjaomane liikmesriik esitab komisjoni taotluse korral lisateavet, sealhulgas teavet koordineerimismeetmete kohta, mida võetakse koos liikmesriikidega, keda sisepiirikontrolli kavandatav pikendamine mõjutab, ning lisateavet, mida on vaja artiklites 23 ja 23a osutatud meetmete võimaliku rakendamise hindamiseks. 5. Lõike 1 või 2 kohase teate esitamisel võib liikmesriik vajaduse korral ja siseriiklike õigusaktide alusel otsustada osa teabest salastada. 5. Lõike 1 või 2 kohase teate esitamisel võib liikmesriik vajaduse korral ja siseriiklike õigusaktide alusel otsustada osa teabest salastada. Teabe salastamine ei välista teiste, sisepiirikontrolli ajutisest taaskehtestamisest mõjutatud liikmesriikide juurdepääsu teabele asjakohaste ja turvaliste politseikoostöö kanalite kaudu.“ Teabe salastamine ei välista teiste, sisepiirikontrolli ajutisest taaskehtestamisest mõjutatud liikmesriikide juurdepääsu teabele asjakohaste ja turvaliste politseikoostöö kanalite kaudu.“

Motivatsioon

Kooskõla eelmise muudatusettepanekuga.

Muudatusettepanek 32

Artikli 1 punkt 12

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 12) Lisatakse artikkel 27a: 12) Lisatakse artikkel 27a: „Artikkel 27a „Artikkel 27a Liikmesriikidega korraldatavad nõupidamised ja komisjoni arvamus Liikmesriikidega korraldatavad nõupidamised ja komisjoni arvamus 1. Pärast artikli 27 lõike 1 alusel esitatud teadete kättesaamist võib komisjon vajaduse korral algatada nõupidamisprotsessi, sealhulgas korraldada kohtumisi sisepiirikontrolli taaskehtestamist või selle pikendamist kavandava liikmesriigi ja teiste liikmesriikide, eriti sellistest meetmetest vahetult mõjutatud liikmesriikide, ning asjaomaste liidu asutuste vahel. 1. Pärast artikli 27 lõike 1 alusel esitatud teadete kättesaamist algatab komisjon vajaduse korral nõupidamisprotsessi, sealhulgas korraldada kohtumisi sisepiirikontrolli taaskehtestamist või selle pikendamist kavandava liikmesriigi ja teiste liikmesriikide, eriti sellistest meetmetest vahetult mõjutatud liikmesriikide , Euroopa Parlamendi ja Euroopa Regioonide Komitee ning asjaomaste liidu asutuste vahel. Nõupidamistel käsitletakse eelkõige avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardavat tuvastatud ohtu ja piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise asjakohasust, võttes arvesse võimalikke alternatiivseid meetmeid, ning arutatakse viise, kuidas tagada liikmesriikidevahelise vastastikuse koostöö rakendamine taaskehtestatud piirikontrolli tingimustes. Nõupidamistel käsitletakse eelkõige avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardavat tuvastatud ohtu ja piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise asjakohasust, võttes arvesse võimalikke alternatiivseid meetmeid, ning arutatakse viise, kuidas tagada liikmesriikidevahelise vastastikuse koostöö rakendamine taaskehtestatud piirikontrolli tingimustes. Sisepiirikontrolli taaskehtestada või pikendada kavatsev liikmesriik võtab nõupidamise tulemusi sisepiirikontrolli tehes täiel määral arvesse. Sisepiirikontrolli taaskehtestada või pikendada kavatsev liikmesriik võtab nõupidamise tulemusi sisepiirikontrolli tehes täiel määral arvesse. 2. Pärast sisepiirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise kohta esitatud teadete saamist võib komisjon või mõni liikmesriik, ilma et see piiraks ELi toimimise lepingu artikli 72 kohaldamist, esitada arvamuse, kui tal on kas teates ja riskianalüüsis sisalduva teabe või lisateabe põhjal kahtlusi sisepiirikontrolli kavandatava taaskehtestamise või pikendamise vajalikkuse või proportsionaalsuse suhtes. 2. Pärast sisepiirikontrolli taaskehtestamise või pikendamise kohta esitatud teadete saamist võib komisjon või mõni liikmesriik, ilma et see piiraks ELi toimimise lepingu artikli 72 kohaldamist, esitada arvamuse, kui tal on kas teates ja riskianalüüsis sisalduva teabe või lisateabe põhjal kahtlusi sisepiirikontrolli kavandatava taaskehtestamise või pikendamise vajalikkuse või proportsionaalsuse suhtes. 3. Pärast seda, kui komisjon on saanud teate sisepiirikontrolli pikendamise kohta vastavalt artikli 25a lõikele 4, esitab ta juhul, kui piirikontrolli pikendamisega kaasneb pidev sisepiirikontroll kestusega kokku 18 kuud, oma arvamuse sisepiirikontrolli vajalikkuse ja proportsionaalsuse kohta. 3. Pärast seda, kui komisjon on saanud teate sisepiirikontrolli pikendamise kohta vastavalt artikli 25a lõikele 4, esitab ta juhul, kui piirikontrolli pikendamisega kaasneb pidev sisepiirikontroll kestusega kokku 12 kuud, oma arvamuse sisepiirikontrolli vajalikkuse ja proportsionaalsuse kohta. Arvamuses tuleks võtta arvesse ka artikli 39 lõike 1 punkti h kohases teates piirialadena käsitatavate kohalike halduspiirkondade asjaomas(t)e asutus(t)e seisukohta. 4. Lõikes 2 või 3 osutatud arvamuse esitamise korral võib komisjon algatada nõupidamisprotsessi, et arutada seda arvamust liikmesriikidega. Komisjon algatab sellise protsessi juhul, kui tema või mõni liikmesriik esitab arvamuse, milles on väljendatud kahtlust taaskehtestatud sisepiirikontrolli vajalikkuse või proportsionaalsuse suhtes. 4. Lõikes 2 või 3 osutatud arvamuse esitamise korral komisjon algatab nõupidamisprotsessi, et arutada seda arvamust liikmesriikidega. Komisjon algatab sellise protsessi juhul, kui tema või mõni liikmesriik esitab arvamuse, milles on väljendatud kahtlust taaskehtestatud sisepiirikontrolli vajalikkuse või proportsionaalsuse suhtes. 5. Kui liikmesriik leiab, et valitseb erandlik olukord, mis õigustab sisepiirikontrolli jätkamise vajadust kauem kui artikli 25 lõikes 5 osutatud maksimaalse ajavahemiku jooksul, teatab ta sellest komisjonile kooskõlas artikli 27 lõikega 2. Liikmesriigi uues teates tuleb põhjendada jätkuvat ohtu avalikule korrale või sisejulgeolekule, võttes arvesse komisjoni arvamust, mis on esitatud vastavalt lõikele 3. Komisjon esitab järelarvamuse.“ 5. Kui liikmesriik leiab, et valitseb erandlik olukord, mis õigustab sisepiirikontrolli jätkamise vajadust kauem kui artikli 25 a lõikes 5 osutatud maksimaalse ajavahemiku jooksul, teatab ta sellest komisjonile kooskõlas artikli 27 lõikega 2. Liikmesriigi uues teates tuleb põhjendada jätkuvat ohtu avalikule korrale või sisejulgeolekule, võttes arvesse komisjoni arvamust, mis on esitatud vastavalt lõikele 3. Komisjon esitab järelarvamuse.“

Motivatsioon

On oluline, et Euroopa Komisjon hindaks kiiresti sisepiirikontrolli pikendamise vajadust ja proportsionaalsust ja et tema soovitustes lähtutaks artikli 39 lõike 1 punkti h kohaselt piirialadena käsitatavate kohalike halduspiirkondade asjaomas(t)e asutus(t)e seisukohast. Selles protsessis tuleks pidada nõu Euroopa Parlamendi ja Euroopa Regioonide Komiteega. Lisaks sisaldub viide sisepiirikontrolli pikendamisel artikli 25a lõikes 5 ja seda tuleb parandada.

Muudatusettepanek 33

Artikli 1 punkt 13

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 13) Artikkel 28 asendatakse järgmisega: 13) Artikkel 28 asendatakse järgmisega: „Artikkel 28 „Artikkel 28 Erimehhanism juhuks, kui tõsine oht avalikule korrale või sisejulgeolekule seab ohtu sisepiirikontrollita ala üldise toimimise Erimehhanism juhuks, kui tõsine oht avalikule korrale või sisejulgeolekule seab ohtu sisepiirikontrollita ala üldise toimimise 1. Kui komisjon teeb kindlaks, et üks ja sama tõsine oht avalikule korrale või sisejulgeolekule mõjutab enamikku liikmesriike ja seega on ohus sisepiirikontrollita ala üldine toimimine, võib ta teha nõukogule ettepaneku võtta vastu rakendusotsus, millega lubatakse liikmesriikidel taaskehtestada piirikontroll, kui artiklites 2 3 ja 23a osutatud meetmed ei ole ohu kõrvaldamiseks piisavad. 1. Kui komisjon teeb kindlaks, et üks ja sama tõsine oht avalikule korrale või sisejulgeolekule mõjutab enamikku liikmesriike ja seega on ohus sisepiirikontrollita ala üldine toimimine, võib ta teha nõukogule ettepaneku võtta vastu rakendusotsus, millega lubatakse liikmesriikidel taaskehtestada piirikontroll, kui artiklis 23 osutatud meetmed ei ole ohu kõrvaldamiseks piisavad. 2. Otsus hõlmab kuni kuuekuulist ajavahemikku, ja kui oht püsib, võib seda komisjoni ettepaneku põhjal pikendada veel kuni kuueks kuuks, võttes arvesse lõikes 5 osutatud läbivaatamist. 2. Otsus hõlmab kuni kuuekuulist ajavahemikku ja seda võib komisjoni ettepaneku põhjal pikendada , kui oht püsib, veel kuni kuueks kuuks ja kokku 24 kuuks , võttes arvesse lõikes 5 osutatud läbivaatamist. 3. Kui liikmesriigid taaskehtestavad piirikontrolli või pikendavad seda lõikes 1 osutatud ohu tõttu, põhineb see kontroll nõukogu otsuse jõustumisest alates nimetatud otsusel. 3. Kui liikmesriigid taaskehtestavad piirikontrolli või pikendavad seda lõikes 1 osutatud ohu tõttu, põhineb see kontroll nõukogu otsuse jõustumisest alates nimetatud otsusel. 4. Lõikes 1 osutatud nõukogu otsuses viidatakse ka asjakohastele leevendusmeetmetele, mis kehtestatakse riiklikul ja liidu tasandil, et minimeerida piirikontrolli taaskehtestamisest tulenevat mõju. 4. Lõikes 1 osutatud nõukogu otsuses viidatakse ka asjakohastele leevendusmeetmetele, mis kehtestatakse riiklikul ja liidu tasandil, et minimeerida piirikontrolli taaskehtestamisest tulenevat mõju. 5. Komisjon vaatab tuvastatud ohu arengu ja lõikes 1 osutatud nõukogu otsuse kohaselt võetud meetmete mõju läbi, et hinnata, kas need meetmed on endiselt põhjendatud. 5. Komisjon vaatab tuvastatud ohu arengu ja lõikes 1 osutatud nõukogu otsuse kohaselt võetud meetmete mõju läbi, et hinnata, kas need meetmed on endiselt põhjendatud. 6. Liikmesriigid teavitavad lõikes 1 osutatud nõukogu otsuse alusel taaskehtestatud sisepiirikontrollist viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike. 6. Liikmesriigid teavitavad lõikes 1 osutatud nõukogu otsuse alusel taaskehtestatud sisepiirikontrollist viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike. 7. Komisjon võib esitada soovituse, milles viidatakse artiklites 2 3 ja 23a osutatud muudele meetmetele, mis võiksid sisepiirikontrolli täiendada või lõikes 1 osutatud avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardava tuvastatud ohu kõrvaldamiseks paremini sobida.“ 7. Komisjon võib esitada soovituse, milles viidatakse artiklis 23 osutatud muudele meetmetele, mis võiksid sisepiirikontrolli täiendada või lõikes 1 osutatud avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardava tuvastatud ohu kõrvaldamiseks paremini sobida. Soovituses tuleks võtta arvesse ka artikli 39 lõike 1 punkti h kohaselt piirialadena käsitatavate kohalike halduspiirkondade asjaomas(t)e asutus(t)e seisukohta.“

Motivatsioon

Selleks et tagada piirialade kohalike ja piirkondlike omavalitsuste seisukohtade arvessevõtmine ja ettepaneku sätete järgimine, peaks aruande ühtne vorm sisaldama osa, milles käsitletakse artikli 39 lõike 1 punkti h kohaselt piirialadena käsitatavate kohalike halduspiirkondade reguleeriva(te) asutus(t)e seisukohta. Lisaks on kindlaksmääratud ülempiir vajalik, et vältida peaaegu püsivat sisepiirikontrolli.

Muudatusettepanek 34

Artikli 1 punkt 14

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 14) Artiklit 31 muudetakse järgmiselt: 14) Artiklit 31 muudetakse järgmiselt: a) artiklist 31 saab lõige 1; a) artiklist 31 saab lõige 1; b) lisatakse lõige 2: b) lisatakse lõige 2: „2. Liikmesriik, kes teavitab kooskõlas artikli 27 lõikega 1 komisjoni ja teisi liikmesriike piirikontrolli taaskehtestamisest, edastab samal ajal Euroopa Parlamendile ja nõukogule järgmise teabe: „2. Liikmesriik, kes teavitab kooskõlas artikli 27 lõikega 1 komisjoni ja teisi liikmesriike piirikontrolli taaskehtestamisest, edastab samal ajal Euroopa Parlamendile ja nõukogule järgmise teabe: a) üksikasjad sisepiiride kohta, kus piirikontroll taaskehtestatakse; b) kavandatava taaskehtestamise põhjused; c) ametlike piiripunktide nimed; d) piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise kuupäev ja kestus; e) asjakohasel juhul meetmed, mida peab võtma teine liikmesriik. a) üksikasjad sisepiiride kohta, kus piirikontroll taaskehtestatakse; b) kavandatava taaskehtestamise põhjused; c) ametlike piiripunktide nimed; d) piirikontrolli kavandatava taaskehtestamise kuupäev ja kestus; e) asjakohasel juhul meetmed, mida peab võtma teine liikmesriik. 3. Liikmesriigid võivad esitatava teabe artikli 27 lõike 4 kohaselt salastada. 3. Liikmesriigid võivad esitatava teabe artikli 27 lõike 4 kohaselt salastada. Avaliku julgeolekuga seotud põhjendatud juhtudel ei ole liikmesriigid kohustatud esitama kogu lõikes 2 osutatud teavet. Avaliku julgeolekuga seotud põhjendatud tõsistel ja erandlikel juhtudel ei ole liikmesriigid kohustatud esitama kogu lõikes 2 osutatud teavet. Teabe salastamine ei takista komisjoni avaldamast seda Euroopa Parlamendile. Käesoleva artikli alusel Euroopa Parlamendile edastatud teabe ja dokumentide edasisaatmisel ja käitlemisel tuleb järgida Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahel kohaldatavaid salastatud teabe edastamise ja käitlemise eeskirju.“ Teabe salastamine ei takista komisjoni avaldamast seda Euroopa Parlamendile. Käesoleva artikli alusel Euroopa Parlamendile edastatud teabe ja dokumentide edasisaatmisel ja käitlemisel tuleb järgida Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahel kohaldatavaid salastatud teabe edastamise ja käitlemise eeskirju.“

Motivatsioon

Läbipaistvusest tehtavad erandid peaksid olema väga piiratud ulatusega.

Muudatusettepanek 35

Artikli 1 punkt 15

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 15) Artikkel 33 asendatakse järgmisega: 15) Artikkel 33 asendatakse järgmisega: „Artikkel 33 „Artikkel 33 Aruanne sisepiirikontrolli taaskehtestamise kohta Aruanded sisepiirikontrolli taaskehtestamise kohta 1. Sisepiirikontrolli teinud liikmesriigid esitavad nelja nädala jooksul pärast sisepiirikontrolli kaotamist Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile aruande sisepiirikontrolli taaskehtestamise ja asjakohasel juhul selle pikendamise kohta. 1. Sisepiirikontrolli tegevad liikmesriigid esitavad iga nelja nädala tagant sisepiirikontrolli ajal ja nelja nädala jooksul pärast sisepiirikontrolli kaotamist Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile aruanded sisepiirikontrolli taaskehtestamise ja asjakohasel juhul selle pikendamise kohta. 2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, esitab asjaomane liikmesriik, kes pikendab piirikontrolli vastavalt artikli 25a lõikele 5, selle kohta aruande 12 kuu möödudes , ja seejärel iga 12 kuu tagant , kui piirikontroll erandkorras säilitatakse. 2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, esitab asjaomane liikmesriik, kes pikendab piirikontrolli vastavalt artikli 25a lõikele 5, selle kohta aruande 12 kuu möödudes, kui piirikontroll erandkorras säilitatakse. 3. Aruandes antakse eelkõige ülevaade piirikontrolli vajalikkuse ja artiklis 26 osutatud kriteeriumide täitmise esialgsest ja järelhindamisest, kontrolli toimimisest, praktilisest koostööst naaberliikmesriikidega, kontrolli mõjust isikute liikumisele, eeskätt piirialadel, ning sisepiirikontrolli taaskehtestamise tulemuslikkusest, sealhulgas piirikontrolli taaskehtestamise proportsionaalsuse järel hindamisest. 3. Aruannetes antakse eelkõige ülevaade piirikontrolli vajalikkuse ja artiklis 26 osutatud kriteeriumide täitmise esialgsest ja järelhindamisest, kontrolli toimimisest, praktilisest koostööst naaberliikmesriikidega, kontrolli mõjust isikute liikumisele, eeskätt piirialadel, ning sisepiirikontrolli taaskehtestamise tulemuslikkusest, sealhulgas piirikontrolli taaskehtestamise proportsionaalsuse jooksvast hindamisest. 4. Komisjon võtab vastu sellise aruande ühtse vormi ja teeb selle internetis kättesaadavaks. 4. Komisjon võtab vastu selliste aruannete ühtse vormi ja teeb selle internetis kättesaadavaks. Aruanne peab sisaldama osa, milles käsitletakse artikli 39 lõike 1 punkti h kohaselt piirialadena käsitatavate kohalike halduspiirkondade asjaomas(t)e asutus(t)e seisukohta. 5. Komisjon võib esitada oma arvamuse ühel või mitmel sisepiiril või selle lõikudel piirikontrolli ajutise taaskehtestamise järel hindamise kohta. 5. Komisjon esitab oma arvamuse ühel või mitmel sisepiiril või selle lõikudel piirikontrolli ajutise taaskehtestamise jooksva hindamise kohta. 6. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule vähemalt kord aastas aruande sisepiirikontrollita ala toimimise kohta (Schengeni olukorda käsitlev aruanne). See aruanne sisaldab loetelu kõigist vaadeldaval aastal tehtud sisepiirikontrolli taaskehtestamise otsustest. Samuti sisaldab see teavet Schengeni alal täheldatud suundumuste kohta, mis on seotud kolmanda riigi kodanike ebaseadusliku liikumisega, võttes arvesse asjaomastelt liidu ametitelt saadud teavet, asjakohastest infosüsteemidest saadud andmeanalüüsi ning hinnangut aruandega hõlmatud ajavahemikul taaskehtestatud piirikontrolli vajalikkuse ja proportsionaalsuse kohta.“ 6. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule vähemalt kord aastas aruande sisepiirikontrollita ala toimimise kohta (Schengeni olukorda käsitlev aruanne). See aruanne sisaldab loetelu kõigist vaadeldaval aastal tehtud sisepiirikontrolli taaskehtestamise otsustest. Samuti sisaldab see teavet Schengeni alal täheldatud suundumuste kohta, mis on seotud kolmanda riigi kodanike ebaseadusliku liikumisega, võttes arvesse asjaomastelt liidu ametitelt saadud teavet, asjakohastest infosüsteemidest saadud andmeanalüüsi ning hinnangut aruandega hõlmatud ajavahemikul taaskehtestatud piirikontrolli vajalikkuse ja proportsionaalsuse kohta.“

Motivatsioon

Selleks et tagada kohalike ja piirkondlike omavalitsuste seisukohtade arvessevõtmine piirialadel ja ettepaneku sätete järgimine, peaks aruande ühtne vorm sisaldama osa, milles käsitletakse artikli 39 lõike 1 punkti h kohaselt piirialadena käsitatavate kohalike halduspiirkondade asjaomas(t)e asutus(t)e seisukohta.

Sisepiiridel taaskehtestatud piirikontrolli vajalikkus ja proportsionaalsus vaadatakse korrapäraselt üle ning komisjon peab seda kontrolli hindama nii kontrolli ajal kui ka pärast seda.

Kuna sisepiirikontrolle tuleks teha üksnes erandlikel asjaoludel ja see peaks olema viimane abinõu, tuleks neid meetmeid algusest peale hoolikalt seirata ja hinnata. Siin välja pakutud neljanädalane ajavahemik on kooskõlas tagantjärele tehtavaks aruandluseks ette nähtud tähtaegadega.

Muudatusettepanek 36

Artikli 1 punkt 19

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 19) Lisatakse uus, XII lisa: „XII LISA A OSA Sisepiiridel kinni peetud isikute üleandmise menetlus [1.–7.] B OSA Sisepiiridel kinni peetud isikute üleandmiseks ette nähtud standardvorm […]“

Motivatsioon

Artikli 23a väljajätmise ettepanekut arvestades tuleb välja jätta ka XII lisa.

Muudatusettepanek 37

Artikli 2 lõige 1

Euroopa Komisjoni ettepaneku tekst Komitee muudatusettepanek 1. Direktiivi 2008/115/EÜ artikli 6 lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Liikmesriigid võivad loobuda tagasisaatmisotsuse väljastamisest nende territooriumil ebaseaduslikult viibiva kolmanda riigi kodaniku suhtes, kui mõni teine liikmesriik võtab kõnealuse kolmanda riigi kodaniku tagasi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/399 (*1) artikliga 23a ette nähtud menetluse või kahepoolsete lepingute või kokkulepete kohaselt. Liikmesriik, kes on asjaomase kolmanda riigi kodaniku vastavalt esimesele lõigule tagasi võtnud, väljastab lõike 1 kohase tagasisaatmisotsuse. Sellistel juhtudel esimeses lõigus sätestatud erandit ei kohaldata. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata kõigist kehtivatest, muudetud või uutest kahepoolsetest lepingutest või kokkulepetest.“

Motivatsioon

Artikli 23a väljajätmise ettepaneku tulemusena tuleb välja jätta ka direktiivi 2008/115/EÜ artikli 6 lõike 3 kohta esitatud muudatusettepanekud. Põhjenduste 25 ja 26 väljajätmise ettepaneku motivatsioon kehtib ka siin. Lisaks võib ulatuslik tuginemine liikmesriikide kahepoolsetele kokkulepetele, mis on vajalikud selliste üleandmiste rakendamiseks, kahjustada Euroopa solidaarsust. Kooskõlas Euroopa Liidu Nõukogu õigustalituse 19. veebruari 2021. aasta arvamusega (6357/21, 19.2.2021), milles selgitatakse üksikasjalikult Schengeni ja Dublini õigustiku erinevust