KOMISJONI TEATIS

Suunised Euroopa Regionaalarengu Fondist, Euroopa Sotsiaalfondist, Ühtekuuluvusfondist ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist antava abi jaoks vastu võetud rakenduskavade lõpetamise kohta (2014–2020)

(2021/C 417/01)

VASTUTUSE VÄLISTAMINE Selle töödokumendi on koostanud komisjoni talitused. Selles antakse kohaldatava ELi õiguse alusel tehnilisi suuniseid kolleegidele ja asutustele, kes on seotud Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi tegevuse lõpetamisega. Need suunised ei piira Euroopa Kohtu ja Üldkohtu tõlgendusi.

Sisukord

1. ÜLDPÕHIMÕTTED

2. ETTEVALMISTUSED LÕPETAMISEKS

3. ENNETÄHTAEGSE LÕPETAMISE VÕIMALUS

3.1. Programmide muutmine

3.2. Suurprojektide esitamine / suurprojektidest teatamine ja nende muutmine

4. FINANTSJUHTIMINE

4.1. Kulukohustustest vabastamine

4.2. Esialgsete ja iga-aastaste eelmaksete kontrollimine ja heakskiitmine

4.3. Lõppmakse arvutamine

4.4. Üledeklareerimine

5. NÄITAJAD JA TULEMUSRAAMISTIK LÕPETAMISEL

5.1. Väljundnäitajate saavutamise väärtustest teatamine

5.2. Tulemusraamistiku mõju lõpetamisele

6. TEGEVUSTE ETAPIPÕHINE ELLUVIIMINE KAHE PROGRAMMITÖÖ PERIOODI JOOKSUL

7. MITTETOIMIVAD TEGEVUSED

8. TEGEVUSED, MIDA MÕJUTAVAD RIIKLIKUD UURIMISED VÕI MIS ON PEATATUD KOHTUMENETLUSE VÕI HALDUSKAEBUSEGA, MILLEL ON PEATAV TOIME

9. KULUD, MIDA MÕJUTAVAD KÄIMASOLEVAD OLAFI UURIMISED JA ARUANDED VÕI KOMISJONI VÕI EUROOPA KONTROLLIKOJA AUDITID

10. ÕIGUSNORME RIKKUVAD KULUD

10.1. Õigusnorme rikkuvate summade käsitlemine viimasel aruandeaastal

10.2. Sissenõutavad ja sissenõutamatud summad

10.3. Õigusnormide rikkumise oht, mille tõttu peavad programmi haldavad asutused komisjonile juba deklareeritud kulusid uuesti tõendama

10.4. Pärast lõpetamist sissenõutavad summad

11. LÕPETAMISDOKUMENTIDE ESITAMINE

11.1. Lõpetamisdokumentide esitamise tähtaeg

11.2. Lõpetamisdokumentide muutmine pärast nende esitamistähtaega

11.3. Dokumentide kättesaadavus

12. LÕPETAMISDOKUMENTIDE SISU

12.1. Rakendamise lõpparuanne

12.1.1. Aruanded suurprojektide kohta

12.1.2. Vastuvõtmine ja tähtajad

12.2. Raamatupidamisaruanded

12.2.1. Kontrollimine ja heakskiitmine

12.3. Liidu vahendite haldaja kinnitus ja iga-aastane kokkuvõttev aruanne

12.4. Auditiarvamus ja auditeerimise aastaaruanne

12.4.1. Rahastamisvahendid

12.4.2. Andmete usaldusväärsus

12.4.3. Toetusesaajatele makstud avaliku sektori kulud

13. LÕPPMAKSE TEGEMINE

14. SEADUSLIKKUSE JA KORREKTSUSEGA SEOTUD KÜSIMUSED

I LISA

II LISA

III LISA

IV LISA

Võttes arvesse, kui oluline on Euroopa Regionaalarengu Fondist, Euroopa Sotsiaalfondist, Ühtekuuluvusfondist ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist programmitöö perioodiks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 antava abi saamiseks heakskiidetud rakenduskavade, sealhulgas REACT-EU vahenditest abi saavate rakenduskavade õigeaegne ja tõhus lõpetamine, on vaja anda nõuetekohased suunised kõnealuste rakenduskavade lõpetamise kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1303/2013 (1) ja selle alusel vastu võetud üldkohaldatavate õigusaktidega.

Programmitöö perioodide 2000–2006 ja 2007–2013 lõpetamise kogemust silmas pidades pakutakse suunistes välja lihtsustatud menetlused, mille eesmärk on tugineda eelmiste perioodide lõpetamise käigus kindlaks tehtud parimatele tavadele.

Suunistes võetakse arvesse enneolematut COVID-19 kriisi 2020. ja 2021. aastal ning selle mõju kava rakendamisele.

Suuniste eesmärk on hõlbustada lõpetamisprotsessi metoodilise raamistiku abil, mille kohaselt peaks lõpetamistoimingu käigus täitma liidu täitmata eelarvelised kulukohustused, nii et liikmesriigile tehakse rakenduskava lõppmakse ja/või vabastatakse ta kulukohustustest või nõutakse tagasi komisjoni poolt liikmesriigile põhjendamatult makstud summad.

Raamatupidamisarvestuse iga-aastase kontrollimise ja heakskiitmise süsteemiga on algatatud märkimisväärselt lihtsam lõpetamismenetlus. Seepärast peaks rakenduskava täielik lõpetamine põhinema ainult viimase aruandeaastaga seotud dokumentidel ja rakendamise lõpparuandel või viimasel rakendamise aastaaruandel.

1. ÜLDPÕHIMÕTTED

Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF), Euroopa Sotsiaalfondi (ESF), Ühtekuuluvusfondi (edaspidi „fondid“) ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) rakenduskavad, mida rakendatakse kooskõlas ühissätete määrusega (2) programmitöö perioodil 2014–2020, (3) lõpetatakse käesolevate suuniste kohaselt.

Selliste rakenduskavade lõpetamise käigus täidetakse liidu täitmata eelarvelised kulukohustused, nii et liikmesriigile tehakse rakenduskava lõppmakse (4) ja/või vabastatakse liikmesriik kulukohustusest või nõutakse tagasi komisjoni poolt liikmesriigile põhjendamatult makstud summad. Rakenduskavade lõpetamine ei piira komisjoni õigust kehtestada ühissätete määruse asjakohaste sätete alusel finantskorrektsioone.

2. ENNETÄHTAEGSE LÕPETAMISE VÕIMALUS

Liikmesriigid võivad taotleda rakenduskava ennetähtaegset lõpetamist, tingimusel et nad on ellu viinud kõik programmi rakendamisega seotud tegevused. Sel eesmärgil tuleks programmi viimaseks aruandeaastaks pidada 1. juulist 2023 kuni 30. juunini 2024 kestvale aruandeaastale eelnenud aruandeaastat. Kui komisjon taotluse rahuldab, peab liikmesriik esitama ühissätete määruse artiklis 141 sätestatud lõpetamisdokumendid (edaspidi „lõpetamisdokumendid“) asjaomasele aruandeaastale järgneva aasta 15. veebruariks. Ennetähtaegsel lõpetamisel tuleks järgida kõiki kehtestatud lõpetamiseeskirju.

3. ETTEVALMISTUSED LÕPETAMISEKS

3.1. Programmide muutmine

Selleks et tagada programmide nõuetekohane rakendamine ja õigeaegne lõpetamiseks ettevalmistamine, peaksid liikmesriigid esitama 30. septembriks 2023 taotlused programmide läbivaatamiseks, (5) sealhulgas rahastamiskavade muutmiseks, et kanda vahendeid üle sama programmi prioriteetsete suundade vahel sama piirkondliku kategooria ja sama fondi raames. See võimaldab otsused vastu võtta enne rahastamiskõlblikkuse lõppkuupäeva (31. detsember 2023). Liikmesriigid peaksid esitama komisjonile ühissätete määruse artikli 30 lõike 5 (6) kohaste mitteoluliste ülekannete muudetud finantsandmete tabelid enne rahastamiskõlblikkuse lõppkuupäeva (31. detsember 2023).

Ühissätete määruse artiklis 92a (7) osutatud REACT-EU vahendite ümberpaigutamist ERFi ja ESFi vahel saab ühissätete määruse artikli 92b lõike 5 kümnenda lõigu (8) kohaselt kohaldada üksnes rahastamiskava jooksva aasta või tulevaste aastate suhtes. Kõik taotlused rahastamiskavade muutmiseks, mis mõjutavad 2021. ja 2022. aasta programmitööks ettenähtud vahendeid ja hõlmavad vahendite ümberpaigutamist ERFi ja ESFi vahel, tuleks esitada vastava aasta 15. novembriks, et oleks piisavalt aega võtta otsused vastu enne 31. detsembrit. Asjaomase aasta iga-aastaseid eelarvelisi kulukohustusi ei saa muuta pärast kõnealuse aasta 31. detsembrit.

3.2. Suurprojektide esitamine / suurprojektidest teatamine ja nende muutmine

Kuna suurprojektid hõlmavad märkimisväärset osa fondidest ja on seetõttu programmide üldise tulemuslikkuse seisukohast olulised, peaksid liikmesriigid esitama suurprojektide heakskiitmise või muutmise taotluse või teatise 30. septembriks 2023. See võimaldab otsused vastu võtta enne rahastamiskõlblikkuse lõppkuupäeva (31. detsember 2023) (9).

Suurprojektide esitamisel ja neist teatamisel tuleb järgida ühissätete määruse artiklites 102 ja 103 sätestatud menetlusi ning ühissätete määruse artiklis 101, komisjoni rakendusmääruses (EL) 2015/207 (10) ja komisjoni rakendusmääruses (EL) nr 1011/2014 (11) sätestatud teabenõudeid.

Suurprojektide muutmise taotluste puhul tuleb järgida sama menetlust, mida kasutati esmasel teavitamisel või komisjonile esitamisel (vastavalt ühissätete määruse artikli 102 lõige 1 või lõige 2). Suurprojektide muudatused hõlmavad etapiviisilisi taotlusi, programmitöö perioodil 2014–2020 veel lõpule viimata suurprojektide muudatusi ja suurprojektide tühistamist.

4. FINANTSJUHTIMINE

4.1. Kulukohustustest vabastamine

Programmitöö perioodi viimase aastaga seotud kasutamata kulukohustused vabastatakse lõpetamise käigus (12). See osa kulukohustustest, mis on 31. detsembril 2023 endiselt avatud, vabastatakse, kui komisjonile ei ole lõpetamisdokumente esitatud 15. veebruariks 2025 või komisjoni antud ajapikenduse korral 1. märtsiks 2025 (13).

Vastavalt ühissätete määruse artikli 92b lõike 8 teisele lõigule (14) hõlmavad rakenduskavad, millele liikmesriigid eraldavad REACT-EU vahendeid, ajavahemikku, mis kestab kuni 31. detsembrini 2022, arvestades kõnealuse artikli lõiget 4. REACT-EU vahendite kasutamata kulukohustused vabastatakse samuti rakenduskavade lõpetamise käigus (15).

4.2. Esialgsete ja iga-aastaste eelmaksete kontrollimine ja heakskiitmine

Esialgse eelmaksena makstud summad kantakse komisjoni raamatupidamisarvestusest välja hiljemalt programmi lõpetamisel (16). Sama kehtib ka REACT-EU vahenditest tehtud täiendavate eelmaksete kohta (17).

Esialgsete eelmaksetena makstud summasid saab kontrollida ja heaks kiita ainult seoses deklareeritud rahastamiskõlblike kuludega. Esialgsete eelmaksete kontrollimine ja heakskiitmine võib siiski alata niipea, kui programm saab maksete kaudu fondide maksimaalse toetuse, mis on sätestatud programmi heakskiitmist käsitlevas komisjoni otsuses. Sellisel juhul kasutab komisjon raamatupidamisarvestuses sisalduvaid rahastamiskõlblikke kulusid pärast fondidest ja EMKFist makstava summa arvutamist kõigepealt iga-aastaste eelmaksete väljakandmiseks ning seejärel jätkab komisjon esialgsete eelmaksete väljakandmisega. Väljakandmine toimub programmide, fondide ja piirkonnakategooriate kaupa pärast raamatupidamisarvestuse heakskiitmist.

Summad, mida komisjon ei ole 2020. aastal seoses 2020. aastal esitatud raamatupidamisarvestusega tagasi nõudnud, kantakse lõpetamisel raamatupidamisarvestusest välja või nõutakse tagasi (18). Neid summasid võetakse arvesse programmi lõppmakse arvutamisel.

4.3. Lõppmakse arvutamine

Nagu mis tahes muu aruandeaasta puhul, hüvitab komisjon viimasel aruandeaastal 90 % liikmesriigi taotletud summast, kohaldades vahemaksetaotlustesse kantud prioriteedi kaasrahastamismäära kõnealuse prioriteediga seotud rahastamiskõlblike kulude suhtes, tingimusel et rakenduskavas on olemas kulukohustused ja vabad vahendid on kättesaadavad.

Komisjon määrab fondidest ja EMKFist viimasel aruandeaastal tasumisele kuuluva summa kooskõlas ühissätete määruse artikliga 139. Ühissätete määruse artikli 139 lõikes 6 on sätestatud, et komisjon arvutab heakskiidetud raamatupidamise aastaaruannete alusel fondidest ja EMKFist aruandeaastal tasumisele kuuluva summa, võttes arvesse nii arvestuskannete summat kui ka komisjoni poolt selle aruandeaasta jooksul tehtud maksete kogusummat.

Pärast fondidest ja EMKFist tasumisele kuuluva summa arvutamist kiidab komisjon heaks iga-aastased ja/või esialgsed eelmaksed. Kooskõlas ühissätete määruse artikli 139 lõike 7 teise lõiguga (19) ei esita komisjon sissenõudekorraldust 2020. aastal raamatupidamise aastaaruannete alusel sissenõutavate summade kohta – need summad tasaarvestatakse või nõutakse sisse programmi lõpetamisel.

Kooskõlas ühissätete määruse artikli 130 lõikega 3 (20) ei tohi fondide või EMKFi toetus iga prioriteedi lõppmaksena ületada

— prioriteedi tasandil iga fondi ja piirkonnakategooria kohta — rohkem kui 10 % võrra fondide või EMKFi toetust igale prioriteedile fondi ja piirkonnakategooria kohta, nagu on sätestatud komisjoni otsuses, millega rakenduskava heaks kiidetakse;

— programmi tasandil — deklareeritud rahastamiskõlblikke avaliku sektori kulusid või — iga fondi ja piirkonnakategooria toetust igale rakenduskavale, nagu on sätestatud komisjoni otsuses, millega rakenduskava heaks kiidetakse, olenevalt sellest, kumb on väiksem.

REACT-EU vahendid moodustavad sihtotstarbelise välistulu, mida kasutatakse kooskõlas finantsmääruse artikli 21 lõikega 1 (21) teatavate kulukategooriate rahastamiseks. REACT-EU vahendeid hoitakse teatavatel eelarveridadel – REACT-EUga mitteseotud ERFi ja ESFi eelarveridadest eraldi. Seetõttu ei ole võimalik kohaldada nendevahelist paindlikkust 10 % ulatuses, kuna see tähendaks eelarvelise kulukohustuse muutmist pärast selle võtmise aastat. Selle tulemusena kohaldatakse REACT-EU puhul paindlikkust 10 % ulatuses ainult sama fondi REACT-EU prioriteetide vahel sama kava raames, näiteks kahe REACT-EU ERFi prioriteedi vahel.

Maksmisele kuuluv / sissenõutav summa, mis on arvutatud vastavalt eespool selgitatud eeskirjadele, moodustab rakenduskava lõppmakse.

Näide rakenduskava lõppmakse arvutamise kohta on esitatud käesolevate suuniste IV lisas.

4.4. Üledeklareerimine

Üledeklareerimine on liikmesriikide tava deklareerida komisjonile rahastamiskõlblikke kulusid, mis ületavad komisjoni rakenduskava heakskiitmist käsitlevas otsuses sätestatud fondide toetuse maksimummäära.

Kuna maksetaotlused on kumulatiivsed ainult konkreetse aruandeaasta jooksul, siis juhul, kui prioriteet saavutab enne viimast aruandeaastat rakenduskava heakskiitmist käsitlevas komisjoni otsuses sätestatud fondist saadava toetuse maksimummäära, ei kanta komisjonile deklareeritud kulusid, mis ületavad kõnealust prioriteedile ettenähtud fondist saadava toetuse maksimummäära, üle järgmisesse aruandeaastasse.

Seetõttu võivad sertifitseerimisasutused otsustada, et nende aruandeaasta raamatupidamissüsteemi kantud summad deklareeritakse komisjonile järgmisel aruandeaastal või lõpetamise eesmärgil ka viimasel aruandeaastal.

Eespool nimetatut arvesse võttes ja juhul, kui liikmesriigid soovivad, et viimasel aruandeaastal oleks võimalik teha toetuse maksimummäära ületavaid kulusid, võiksid nad hoiduda komisjonile kõnealuste kulude deklareerimisest mis tahes aruandeaastal enne viimast aruandeaastat ning kasutada neid kulusid programmi vajaduste jaoks. Liikmesriigid võivad kaaluda toetuse maksimummäära ületavate kulude deklareerimist ainult viimasel aruandeaastal, välja arvatud juhul, kui

— nad peavad need kulud deklareerima varasemal aruandeaastal, et asendada tuvastatud õigusnorme rikkuvad summad (mis jäävad fondidest või EMKFist prioriteetsele suunale antava toetuse piiresse), või

— nad muudavad programmi rahastamiskava, et suurendada üledeklareeritud prioriteedi jaoks fondidest või EMKFist saadavat toetust kooskõlas programmi muutmisel kohaldatavate eeskirjadega.

Kui toetuse maksimummäära ületavaid kulusid ei ole vaja enne viimast aruandeaastat, deklareeriksid liikmesriigid sellised kulud, sealhulgas eelmiste aruandeaastate jooksul toetusesaajate kantud ja makstud kulud, komisjonile alles viimasel aruandeaastal (või varasemas etapis, kui liikmesriik otsustab rakenduskava ennetähtaegselt lõpetada). Viimasel aruandeaastal komisjonile deklareeritud toetuse maksimummäära ületavaid kulusid võetakse arvesse rakenduskava lõpetamise ajal ja pärast lõpetamist, et asendada õigusnorme rikkuvad summad (mis deklareeritakse mis tahes aruandeaastal, sealhulgas viimasel aruandeaastal) ja tagada ühissätete määruse artikli 130 lõike 3 (22) kohane 10 % paindlikkus. Ilma et see piiraks ühissätete määruse artikli 145 lõike 7 kohaldamist, võivad liikmesriigid asendada õigusnorme rikkuvad summad, mis avastatakse pärast viimase aruandeaasta raamatupidamise aastaaruande esitamist / pärast lõpetamist, kasutades toetuse maksimummäära ületavaid kulusid.

5. NÄITAJAD JA TULEMUSRAAMISTIK LÕPETAMISEL

EMKFi puhul tuleb lõpetamisel näitajate andmed esitada programmi rakendamise viimases aastaaruandes, kasutades selleks komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 1362/2014 (23) lisas esitatud näidistabeleid 1, 2 ja 3.

EMKFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi lõpetamisel tuleb väljund- ja tulemusnäitajate andmed esitada kava rakendamise lõpparuandes, kasutades selleks komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/207 V lisas esitatud näidistabeleid 1, 2, 3 ja 4. Veerus „Märkused“ peaksid liikmesriigid (vajaduse korral) selgitama 2023. aasta saavutuste väärtusi, eelkõige juhul, kui need erinevad oluliselt seatud eesmärkidest (st kõrvalekalle üle 20 %). Tulemusraamistiku jaoks valitud näitajate andmed tuleb esitada komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/207 V lisa tabelis 5.

Liikmesriigid peavad rakendamise lõpparuandesse lisama näitajate kohta järgmise teabe:

— kumulatiivsed (ESFi puhul iga-aastased) väljund- ja tulemusnäitajate väärtused 2023. aastani (kaasa arvatud). ERFi ja Ühtekuuluvusfondi väljundnäitajate ning ESFi väljund- ja tulemusnäitajate puhul on väärtused seotud rakenduskavast kaasrahastatavate tegevustega;

— kõik probleemid, mis mõjutavad rakenduskava tulemuslikkust, sealhulgas eesmärkide saavutamist;

— (ERFi ja Ühtekuuluvusfondi puhul) rakenduskavade tulemusnäitajate 2023. aasta väärtused, mis on statistikapõhised või esitatud kindlate prioriteetidega seotud teabeallikate (nt uuringud) abil kindlatel ajahetkedel. Sellised väärtused peavad hõlmama rakenduskava toetust ja muude tegurite toetust. Need on seotud kõigi võimalike toetusesaajatega (sama analüüsiüksus, mis algtaseme määratlemisel).

Liikmesriikidel ei soovitata eesmärke pärast 2022. aastat enam muuta, välja arvatud juhtudel, kui muutmine on tingitud muutustest teatava prioriteedi eraldistes või teatavate tegevuste etapipõhisest elluviimisest. Komisjon hindab eesmärkide saavutamist, võttes arvesse kava rakendamise lõpparuandes esitatud teavet, sealhulgas elemente ja tegureid, mis võisid seatud eesmärkide saavutamist oluliselt mõjutada.

5.1. Väljundnäitajate saavutamise väärtustest teatamine

Rakendamise lõpparuandes või EMKFi puhul viimase aasta rakendusaruandes esitatud väljundnäitajate saavutamise väärtused peaksid viitama sellele, mida on saavutatud rakenduskava raames toetatud tegevuste abil. Ehkki näitajate saavutamise väärtused peaksid vastama 31. detsembril 2023 valitsevale olukorrale, võib EMKFi puhul tegelikult nendes dokumentides esitada kaasrahastatud tegevuste väljundid kuni rakendamise lõpparuande või rakendamise viimase aastaaruande esitamise kuupäevani. Rakenduskava auditeerimisasutused peaksid tegema järeldused viimast aruandeaastat käsitlevas auditeerimise aastaaruandes esitatud tulemusnäitajate usaldusväärsuse kohta.

Etapipõhiste tegevuste puhul (vt käesolevate suuniste punkti 6) võib kava rakendamise lõpparuandes kajastada ainult programmitöö perioodiga 2014–2020 hõlmatud etapi tegelikke näitajaid. Muud väljundnäitajad (koos nendega seotud kuludega) tuleb esitada programmitöö perioodi 2021–2027 raames.

Mittetoimivate tegevuste puhul (vt käesolevate suuniste punkti 7) võib kava rakendamise lõpparuandes kajastada ainult programmi raames deklareeritud kulude põhiseid tegelikke väljundnäitajaid. Teatavatel juhtudel tähendab see väljundnäitajate puudumist. Mittetoimivate tegevuste tulemuslikkust hinnatakse pärast 15. veebruari 2026 – see on tähtaeg, mil liikmesriigid peavad sellised tegevused füüsiliselt lõpetama või täielikult rakendama ning tagama, et need aitavad saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke.

5.2. Tulemusraamistiku mõju lõpetamisele

Komisjon hindab tulemusraamistiku näitajate sihtväärtuste saavutamist, lähtudes rakendamise lõpparuandes või EMKFi puhul viimases rakendamise aastaaruandes esitatud väärtustest.

Liikmesriik võib teha ettepaneku eesmärkide läbivaatamiseks nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, nt majandus-, keskkonna- ja tööturu tingimuste oluliste muutuste korral ning juhul, kui läbivaatamine tuleneb konkreetse prioriteedi eraldiste muudatustest (24). Liikmesriigid võivad soovitada eesmärkide läbivaatamist rakenduskava muutmise teel juhul, kui teatavad tegevused viiakse ellu etappide kaupa, vastavalt käesolevate suuniste punktile 6.

Tõsine ebaõnnestumine ainult finantsnäitajate, väljundnäitajate ja peamiste rakendamisetappidega seotud eesmärkide saavutamisel võib kaasa tuua finantskorrektsioone, kui on täidetud ühissätete määruse artikli 22 lõikes 7 sätestatud tingimused (25). Tõsist ebaõnnestumist hinnatakse vastavalt komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 215/2014 (26) artikli 6 lõigetes 3 ja 4 sätestatud kriteeriumidele.

Kui programmi haldav asutus otsustab lisada sellesse mittetoimivad tegevused, võib väljundnäitajate puudumine kahjustada tulemusraamistiku jaoks valitud eesmärkide saavutamist. Kui programmis sisalduvad mittetoimivad tegevused põhjustavad olulise vajakajäämise tulemusraamistikus sätestatud eesmärkide saavutamisel, loetakse liikmesriigi kohustuseks sellised tegevused füüsiliselt lõpetada või täielikult rakendada ja tagada, et need aitavad kaasa asjaomaste prioriteetide eesmärkide saavutamisele, 15. veebruariks 2026, tuginedes ühissätete määruse artikli 22 lõikes 7 osutatud eesmärkide saavutamiseks võetavatele parandusmeetmetele. Tingimus on, et asjaomased tegevused tagavad vajalikud väljundnäitajad käesolevate suuniste punktis 7 sätestatud lisa-aastal. Finantskorrektsioone võib rakendada juhul, kui väljundnäitajaid ei esitata 15. veebruariks 2026.

Kui teatavate etapipõhiselt elluviidavate tegevuste tulemusena ei saavutata tulemusraamistiku jaoks valitud eesmärke, võib komisjon otsustada kohaldada finantskorrektsiooni vastavalt ühissätete määruse artikli 22 lõikele 7.

Komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 480/2014 (27) artikli 2 kohaselt määratakse finantskorrektsioon kindlaks ühtse määra alusel, võttes arvesse saavutuse/kasutusvõime koefitsienti, st tulemusraamistiku kõigi väljundnäitajate ja peamiste rakendusetappide lõplike saavutusmäärade keskmise ning asjaomase prioriteedi tulemusraamistiku kohase finantsnäitaja lõpliku saavutusmäära suhet. Sama delegeeritud määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt kohaldatakse kindlat määra fondi toetusele, mis määratakse kindlaks lähtuvalt liikmesriigi poolt selle prioriteedi raames deklareeritud kuludest. Delegeeritud määruse artikli 3 lõike 4 kohaselt vähendatakse finantskorrektsiooni taset, kui kindel määr on ebaproportsionaalne.

Ühissätete määruse artikli 92b lõike 13 punkti c (28) kohaselt ei kohaldata REACT-EU vahendite suhtes tulemusreservi nõudeid ja tulemusraamistiku kohaldamise nõudeid.

6. TEGEVUSTE ETAPIPÕHINE ELLUVIIMINE KAHE PROGRAMMITÖÖ PERIOODI JOOKSUL

See punkt põhineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2021/1060 (29) artiklil 118, milles sätestatakse etapipõhiselt elluviidavate tegevuste tingimused.

Lõppdokumentide esitamise ajal peaksid tegevused olema füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud ja aitama saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke. Kuid arvestades, et mõnikord on tegevusi keeruline programmitöö perioodiga kooskõlastada, ning selleks, et tagada tegevuste lõpuleviimine ja aidata saavutada poliitilisi eesmärke, on võimalik viia tegevuse teine etapp üle programmitöö perioodi 2021–2027 (erandiks on rahastamisvahendid), eeldusel, et täidetud on kõik järgmised tingimused:

— tegevust ei kaasrahastatud programmitöö perioodil 2007–2013 fondidest ega EMKFist;

— tegevuse mõlema etapi kogukulud ületavad 5 miljonit eurot;

— tegevusel on rahastamise seisukohast kaks eristatavat etappi;

— kulude kohta on olemas üksikasjalik ja täielik kontrolljälg tagamaks, et samu kulusid ei deklareerita komisjonile kaks korda;

— tegevuse teine etapp vastab programmitöö perioodil 2021–2027 ERFist, ESF+ist, Ühtekuuluvusfondist või EMKVFist (30) toetuse saamise tingimustele ja on kooskõlas kõigi programmitöö perioodi 2021–2027 suhtes kohaldatavate eeskirjadega;

— liikmesriik kohustub vastavalt ühissätete määruse artiklile 141 esitatud rakendamise lõpparuandes või EMKFi puhul viimases rakendamise aastaaruandes lõpetama programmitöö perioodi 2021–2027 ajal teise ja viimase etapi.

Liikmesriigid peaksid esitama koos rakendamise lõpparuandega (või EMKFi puhul viimase aasta rakendusaruandega) kõigi etapipõhiste tegevuste loetelu, kasutades käesolevate suuniste I lisas esitatud vormi.

Seda tehes kinnitavad liikmesriigid, et käesolevate suuniste I lisas loetletud tegevused on toimivad, st on füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud ning aitavad saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke programmitöö perioodi 2021–2027 viimase aruandeaasta kinnituspaketi esitamise tähtajaks. Sel viisil etappideks jagatud tegevust käsitatakse tervikuna ja lõpule viiduna alles siis, kui mõlemad etapid on füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud ning aidanud saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke. Kui etapipõhist tegevust plaanipäraselt lõpule ei viida, võib mõlemas tegevusetapis teha finantskorrektsioone.

Selleks et taotleda ametlikult suurprojekti etapipõhist lõpuleviimist, peaksid liikmesriigid esitama suurprojekti või teatama suurprojektist, mis on kavas jagada etappideks kahe programmitöö perioodi jooksul, või programmitöö perioodil 2014–2020 juba heaks kiidetud suurprojekti muutmise taotluse (vt käesolevate suuniste punkti 3.2).

Kooskõlas käesolevate suuniste punktiga 11.2 ei või koos rakendamise lõpparuandega (või EMKFi puhul viimase aasta rakendusaruandega) käesolevate suuniste I lisas toodud vormis esitatud etapipõhiste tegevuste loendit muuta pärast lõpetamisdokumentide esitamise tähtaega, välja arvatud juhul, kui komisjon nõuab selle muutmist või selles esineb kirjavigu.

7. MITTETOIMIVAD TEGEVUSED

Nagu eespool märgitud, peavad liikmesriigid lõpetamisdokumentide esitamise ajal tagama, et kõik programmi tegevused (sealhulgas need, mis jagatakse programmitöö perioodil 2007–2013 etappideks) toimivad, st need on füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud ja on aidanud saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke (31).

Liikmesriikidel palutakse viimase eelarveaasta raamatupidamisarvestusest välja arvata kulud, mis on tekkinud ja makstud tegevuste eest, mis ei ole füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud ja/või ei aita saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke (edaspidi „mittetoimivad tegevused“). Liikmesriigid võivad siiski otsustada lisada sellised kulud viimase eelarveaasta raamatupidamisarvestusse eeldusel, et

— iga mittetoimiva tegevuse kogukulud ületavad 2 miljonit eurot ja

— komisjonile tõendatud mittetoimivate tegevuste jaoks ettenähtud kogukulud ei ületa 10 % kava jaoks eraldada otsustatud rahastamiskõlblikest kogukuludest (ELi ja riiklikud kulud).

Mittetoimivate tegevuste kulude viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestusse lisamise teel kohustuvad liikmesriigid hiljemalt 15. veebruariks 2026 kõik sellised mittetoimivad tegevused füüsiliselt lõpetama või täielikult rakendama ja tagama, et need aitavad saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke, ning maksma asjaomased summad ELi eelarvesse tagasi, kui need tegevused nimetatud kuupäevaks ei toimi.

Liikmesriigid peaksid esitama koos rakendamise lõpparuandega (või EMKFi puhul viimase aasta rakendusaruandega) kõigi rakenduskavasse kuuluvate mittetoimivate tegevuste loetelu, kasutades käesolevate suuniste II lisas esitatud vormi. Liikmesriigid peaksid jälgima mittetoimivaid tegevusi ja esitama 15. veebruariks 2026 komisjonile vajaliku teabe nende füüsilise lõpetamise või täieliku rakendamise ning nende panuse kohta asjaomaste prioriteetide eesmärkide saavutamisse.

Kui tegevused ei toimi 15. veebruariks 2026, peaksid liikmesriigid, võttes arvesse lõpetamise ja rakendamise ning tegevuste üldeesmärkide saavutamise seisu, esitama komisjonile korrigeerimist vajavad summad ja põhjendused nimetatud summade arvutamise kohta. Pärast selle teabe saamist alustab komisjon asjaomaste summade sissenõudmist. Kõik õigusnorme rikkuvad summad võib asendada toetuse maksimummäära ületavate kuludega (kui need on olemas).

Kui komisjon ei nõustu korrigeeritavate summade arvutuskäiguga, võib ta otsustada algatada finantskorrektsiooni menetluse.

Samuti võib tegevuste füüsiliselt lõpetamata või täielikult rakendamata jätmine ja/või asjaomaste prioriteetide eesmärkidesse panustamata jätmine eespool nimetatud tähtajaks anda alust rakendada finantskorrektsioone olulise vajakajäämise tõttu tulemusraamistikus sätestatud eesmärkide saavutamisel (32).

8. TEGEVUSED, MIDA MÕJUTAVAD RIIKLIKUD UURIMISED VÕI MIS ON PEATATUD KOHTUMENETLUSE VÕI HALDUSKAEBUSEGA, MILLEL ON PEATAV TOIME

Enne lõpetamisdokumentide esitamist peaksid liikmesriigid otsustama, kas arvata viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestusest osaliselt või täielikult välja kulud tegevustele, mida mõjutavad käimasolevad riiklikud uurimised või mis on peatatud kohtumenetluse või halduskaebusega, millel on peatav toime.

Käimasolevate riiklike uurimiste näideteks on uurimised, mida viivad läbi programmi haldavatest asutustest erinevad riiklikud asutused (näiteks politseiuurimine, kohtulik või kriminaaluurimine) ning mille tulemus võib mõjutada kulude seaduslikkust ja korrektsust.

Tegevuse peatamine kohtumenetluse või halduskaebusega ei pikenda ühissätete määruse artiklis 65 sätestatud rahastamiskõlblike kulude kandmise lõpptähtaega.

Deklareerida ei või selliste tegevuste kulusid, mis on peatatud kohtumenetluse või halduskaebusega, millel on peatav toime, pärast viimase aruandeaasta vahemakse lõpliku taotluse tegemist.

Kui sellised tegevused, mida mõjutavad käimasolevad riiklikud uurimised või mis on peatatud kohtumenetluse või halduskaebusega, millel on peatav toime, ei ole viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestusest välja arvatud, peaksid liikmesriigid koos rakendamise lõpparuandega esitama kõnealuste tegevuste loendi, kasutades käesolevate suuniste III lisas esitatud vormi.

Liikmesriigid peavad teatama (33) komisjonile riiklike uurimiste, kohtumenetluste ja halduskaebuste tulemustest. Kui tuvastatakse õigusnormide rikkumine, alustab komisjon asjaomaste summade sissenõudmist. Kõik õigusnorme rikkuvad summad võib asendada toetuse maksimummäära ületavate kuludega (kui need on olemas).

9. KULUD, MIDA MÕJUTAVAD KÄIMASOLEVAD OLAFI UURIMISED JA ARUANDED VÕI KOMISJONI VÕI EUROOPA KONTROLLIKOJA AUDITID

Enne lõpetamisdokumentide esitamist kutsutakse liikmesriike üles viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestusest välja jätma kulud, mida mõjutavad OLAFi käimasolevates uurimistes (kui sellised uurimised ja asjaomased mõjutatud kulud on liikmesriikidele selles etapis teada), OLAFi aruannetes või komisjoni või Euroopa kontrollikoja auditite käigus tuvastatud võimalikud õigusnormide rikkumised. Kui liikmesriik vaidlustab sellised leiud või asjaomased mõjutatud kulud ja lisab mõjutatud kulud raamatupidamisarvestusse, jätkab komisjon vastuolulist menetlust, mille tulemusena võidakse rakendada finantskorrektsiooni. Ilma et see piiraks ühissätete määruse artikli 145 lõiget 7, võib õigusnorme rikkuvad summad asendada toetuse maksimummäära ületavate kuludega (kui need on olemas).

10. ÕIGUSNORME RIKKUVAD KULUD

Mis tahes aruandeaasta raamatupidamisaruanded, sh lõpparuanded, sisaldavad iga prioriteedi ning vajaduse korral fondi ja piirkonnakategooria tasandil

— aruandeaasta jooksul tühistatud ja sissenõutud summasid;

— aruandeaasta lõpu seisuga sissenõudmisele kuuluvaid summasid;

— ühissätete määruse artikli 71 kohaselt sissenõutud summasid ning

— summasid, mida ei ole võimalik sisse nõuda (34).

Tühistatud ja sissenõutud, sissenõudmisele kuuluvate ning ühissätete määruse artikli 71 kohaste sissenõutud summade ja sissenõutamatute summade aruandluse vorming on sätestatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 1011/2014 VII lisas kehtestatud raamatupidamisarvestuse vormis (vastavalt 2., 3., 4. ja 5. liide).

10.1. Õigusnorme rikkuvate summade käsitlemine viimasel aruandeaastal

Arvestades, et pärast 31. juuliks 2024 esitatavat vahemakse lõpptaotlust ei saa komisjonile enam ühtki maksetaotlust esitada, tuleb kõik vajalikud mahaarvamised (olenemata asjaolust, et need võivad viidata eelmistel aruandeaastatel deklareeritud kuludele) teha viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestuses ja esitada vastavalt raamatupidamisarvestuse vormidele, eriti 1., 2. ja 8. liites toodud vormidele.

See ei puuduta sissenõutavaid summasid, summasid, mida ei ole võimalik sisse nõuda, ega nende suuniste punktides 8 ja 9 osutatud summasid, mille puhul liikmesriik otsustas mõjutatud kulud raamatupidamisarvestusse jätta.

Kui vastavalt ühissätete määruse artikli 137 lõikele 2 otsustab liikmesriik kulude seaduslikkuse ja korrektsuse käimasoleva hindamise tõttu viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestusest välja jätta, siis juhul, kui kõnealused kulud osutuvad seejärel seaduslikuks ja korrektseks, ei saa neid uuesti deklareerida, sest nende kohta ei esitata enam vahemaksetaotlusi.

10.2. Sissenõutavad ja sissenõutamatud summad

Viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestuses võivad liikmesriigid esitada sissenõutavaid summasid ja sissenõutamatuid summasid, mis on seotud nii eelmistel aruandeaastatel kui ka viimasel aruandeaastal deklareeritud kuludega (35). Liikmesriigid võivad viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestuses kajastada ka summasid, millest on saanud sissenõutavad või sissenõutamatud summad pärast viimase aruandeaasta lõppu, kuid enne lõpetamisdokumentide esitamist.

Komisjon jätab lõppmakse arvutamisel välja summad, mille kohta on teatatud, et need on sissenõutavad summad, mida ei ole võimalik sisse nõuda (36).

Komisjon otsustab vastavalt komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2016/568 (37) kehtestatud korrale sissenõudmismenetluse tulemuste ja/või komisjoni sissenõutamatuid summasid käsitleva hinnangu alusel, kas teatatud summad liidu eelarvest tagasi maksta. Raamatupidamisarvestuse 1. liitesse tuleks lisada ka 3. ja 5. liites esitatud summad, mis on seotud viimasel aruandeaastal deklareeritud kuludega, et hüvitada võimalikud tulevased kulud liidu eelarvest, kuni ilmnevad selliste menetluste või hindamiste tulemused.

Liikmesriik peaks komisjoni võimalikult kiiresti teavitama poolelioleva sissenõudmismenetluse tulemustest.

Kui liikmesriik jõuab järeldusele, et sissenõutamatud summad tuleks kanda liidu eelarvesse, peaks ta esitama komisjonile taotluse sellise järelduse kinnitamiseks, järgides komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2016/568 lisas esitatud vormi. Komisjon otsustab, kas sissenõutamatud summad tuleks kanda liidu eelarvesse vastavalt sama määruse artiklis 3 kehtestatud eeskirjadele. See puudutab komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 1011/2014 kavade aastaaruandeid käsitlevas VII lisas esitatud programmikontode 5. liites esitatud summasid, mida ei ole võimalik sisse nõuda (edaspidi „sissenõutamatud summad“), ja samuti sama lisa 3. liites esitatud summasid (edaspidi „sissenõutavad summad“) sissenõutavate summadena, mis võivad muutuda tagastamatuteks summadeks pärast seda, kui viimane aastaaruanne on esitatud.

10.3. Õigusnormide rikkumise oht, mille tõttu peavad programmi haldavad asutused komisjonile juba deklareeritud kulusid uuesti tõendama

Kui on tuvastatud õigusnormide rikkumise oht ja selle tulemusena peavad programmi haldavad asutused komisjonile juba deklareeritud kulusid uuesti tõendama, peavad riikide ametiasutused pidama kinni järgmistest tähtaegadest:

— viimasele aruandeaastale eelneva aruandeaasta raamatupidamisarvestusest vastavalt ühissätete määruse artikli 137 lõikele 2 välja jäetud kulude puhul tuleb lisakontroll lõpetada õigel ajal, et kulusid oleks võimalik deklareerida hiljemalt viimase aruandeaasta viimases vahemaksetaotluses, mille esitamise tähtaeg on 31. juuli 2024;

— õigusnormide rikkumise ohu korral, millega kaasneb viimasel aruandeaastal deklareeritud kulude täiendav tõendamine, tuleks otsus nende seaduslikkuse ja korrektsuse kohta ning seega otsus selle kohta, kas jätta need kulud viimasesse aastaaruandesse või sealt välja, vastu võtta aastaaruande koostamise käigus – aastaaruande esitamise tähtaeg on 15. veebruar 2025 või komisjoni antud ajapikenduse puhul 1. märts 2025.

10.4. Pärast lõpetamist sissenõutavad summad

Kui liikmesriik tuvastas pärast lõpetamist seoses raamatupidamisarvestuses sisalduvate kuludega õigusnormide rikkumisi, tuleb pärast lõpetamist sissenõutud summad liidu eelarvesse tagasi maksta. Kõik õigusnorme rikkuvad summad võib asendada toetuse maksimummäära ületavate kuludega (kui need on olemas).

11. LÕPETAMISDOKUMENTIDE ESITAMINE

11.1. Lõpetamisdokumentide esitamise tähtaeg

Lõpetamisdokumendid tuleb esitada 15. veebruariks 2025 (38) (erandina tuleb EMKFi puhul viimane rakendamise aastaaruanne esitada 31. maiks 2024 (39)). Komisjon võib seda tähtaega vastavalt finantsmääruse artikli 63 lõikele 7 pikendada 1. märtsini 2025, kui asjaomane liikmesriik on sellest teatanud.

Komisjon vabastab automaatselt selle osa kulukohustustest, mis on 31. detsembril 2023 veel avatud, juhul kui komisjonile ei ole lõpetamisdokumente esitatud 15. veebruariks 2025 (või komisjoni antud ajapikenduse korral 1. märtsiks 2025) (40). Sellisel juhul lõpetatakse rakenduskava olemasoleva teabe alusel.

Mis tahes lõpetamisdokumendi esitamata jätmine võib viidata tõsisele puudusele rakenduskava juhtimis- ja kontrollisüsteemis, mis seab ohtu programmile juba makstud liidu toetuse. Komisjon võib sellistel juhtudel otsustada rakendada finantskorrektsiooni.

11.2. Lõpetamisdokumentide muutmine pärast nende esitamistähtaega

Liikmesriigid ei tohi ühtegi lõpetamisdokumenti pärast selle esitamistähtaega muuta, välja arvatud juhul, kui komisjon nõuab muutmist või esineb kirjavigu.

11.3. Dokumentide kättesaadavus

Kooskõlas ühissätete määruse artikli 140 lõikega 1 võib dokumentide kättesaadavusperioodi katkestada kas haldus- ja kohtumenetluste korral või komisjoni nõuetekohaselt põhjendatud taotluse alusel.

Kui liikmesriik on jaganud tegevuse kahe programmitöö perioodi vahel etappideks (vastavalt käesolevate suuniste punktile 6), esitab komisjon kooskõlas ühissätete määruse artikli 140 lõike 1 neljanda lõiguga taotluse katkestada sellise tegevuse esimese etapi dokumentide säilitamisperiood seniks, kuni algab tegevuse teise etapi dokumentide säilitamisperiood.

Kui liikmesriik otsustas kasutada komisjoni antud lisaaega mittetoimiva tegevuse füüsiliseks lõpetamiseks või täielikuks elluviimiseks ning selle tagamiseks, et see aitab saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke (vt käesolevate suuniste punkti 7), esitab komisjon vastavalt ühissätete määruse artikli 140 lõikele 1 taotluse katkestada sellise tegevuse dokumentide säilitamisperiood seniks, kuni komisjonile teatatakse kõnealuse tegevuse toimimisest, st see on füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud ja aidanud saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke.

Katkestust põhjendatakse asjaoluga, et kogu tegevuse (mõlema etapi) üldist rahastamiskõlblikkust ja toimimist saavad kontrollida või auditeerida ainult komisjoni talitused või Euroopa Kontrollikoda pärast tegevuse lõpetamist.

12. LÕPETAMISDOKUMENTIDE SISU

12.1. Rakendamise lõpparuanne

ERFist, ESFist ja Ühtekuuluvusfondist toetatavate kavade rakendamise lõpparuanne peab sisaldama ühissätete määruse artikli 50 lõigetes 2 ja 5 (majanduskasvu ja tööhõivesse ning Euroopa territoriaalsesse koostöösse investeerimise eesmärk) ja artikli 111 lõikes 3 (majanduskasvu ja tööhõivesse investeerimise eesmärk) kirjeldatud teavet.

Rakendamise lõpparuande struktuur on sätestatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/207 V lisas (majanduskasvu ja tööhõivesse investeerimise eesmärk) ja X lisas (Euroopa territoriaalse koostöö eesmärk).

Rakendamise lõpparuanne peab sisaldama veel järgmist:

— loetelu kõigist etapipõhistest tegevustest koos esimese etapi rahastamiskõlblike kuludega, mis tehti programmitöö perioodil 2014–2020, vastavalt käesolevate suuniste punktile 6. Loetelu koostamisel tuleb järgida käesolevate suuniste I lisas esitatud vormi;

— loetelu kõigist mittetoimivatest tegevustest vastavalt käesolevate suuniste punktile 7. Loetelu koostamisel tuleb järgida käesolevate suuniste II lisas esitatud vormi;

— loetelu kõigist tegevustest, mida mõjutavad käimasolevad riiklikud uurimised või mis on peatatud kohtumenetluse või halduskaebusega, millel on peatav toime, vastavalt käesolevate suuniste punktile 8. Loetelu koostamisel tuleb järgida käesolevate suuniste III lisas esitatud vormi.

EMKFist toetatavate kavade puhul ei ole rakendamise lõpparuannet vaja. Selle asemel tuleb viimase aasta rakendusaruanne (mis peaks vajaduse korral sisaldama käesolevate suuniste I, II ja III lisa tabeleid) esitada 31. maiks 2024, mis peaks sisaldama ühissätete määruse artikli 50 lõikes 2 ja määruse (EL) nr 508/2014 artiklis 114 kirjeldatud teavet. Sellise iga-aastase rakendusaruande struktuur on sätestatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 1362/2014 lisas.

12.1.1. Aruanded suurprojektide kohta

Kui rakendamise lõpparuandesse on lisatud suurprojekt (komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/207 V lisa tabel 12), kinnitab liikmesriik, et suurprojekt on füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud ning aitab saavutada asjaomaste prioriteetide eesmärke. Suurprojektidest, mis ei toimi või on etapipõhised, tuleks aru anda vastavalt käesolevate suuniste punktidele 6 ja 7 (41).

Tabeli 12 veerus „Märkused“ peaksid liikmesriigid märkima, kas suurprojekt on ellu viidud esitatud dokumentide kohaselt või on sellest teatatud komisjonile ühissätete määruse artikli 102 või 103 alusel, mis oli alus komisjoni otsusele, millega kiideti heaks projekti rahaline toetus otsuse või vaikiva kokkuleppe vormis. Liikmesriigid peaksid kirjeldama ja selgitama kõiki erinevusi suurprojekti rakendamisel võrreldes eespool nimetatud dokumentides sätestatuga.

Komisjon hindab elluviidud suurprojekti vastavust esitatud või teavitusdokumentidele (ja vajaduse korral vastavust komisjoni otsusele rahalise toetuse heakskiitmise kohta). Hindamise käigus võtab komisjon arvesse elluviidud suurprojekti ja komisjoni heakskiitu toetavate dokumentide mittevastavusega kaasnevaid põhjuseid ja tagajärgi ning võib kehtestada finantskorrektsiooni.

12.1.2. Vastuvõtmine ja tähtajad

Komisjon vaatab rakendamise lõpparuande läbi ja teatab liikmesriigile oma tähelepanekutest viie kuu jooksul alates aruande kättesaamisest (42). Kui komisjon ei esita oma tähelepanekuid nimetatud tähtaja jooksul, loetakse aruanne vastuvõetuks.

Liikmesriikidel on kaks kuud aega, et vastata rakendamise lõpparuande kohta tehtud komisjoni tähelepanekutele. Komisjon võib liikmesriigi taotlusel seda tähtaega kahe kuu võrra pikendada. Rakendamise lõpparuanne võetakse vastu, kui komisjonil ei ole tähelepanekuid või kui kõiki komisjoni tähelepanekuid on nõuetekohaselt käsitletud.

12.2. Raamatupidamisaruanded

Viimase aruandeaasta, nagu ka mis tahes muu aruandeaasta raamatupidamisarvestus peab sisaldama ühissätete määruse artikli 137 lõikes 1 kirjeldatud teavet. Raamatupidamisaruannete vorm on esitatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 1011/2014 VII lisas. Nende aruannete ettevalmistamisel tuleb arvesse võtta viimase aruandeaasta erinõudeid (vt punkt 10 eespool).

12.2.1. Kontrollimine ja heakskiitmine

Viimase aruandeaasta raamatupidamisaruande kontrollimisel ja heakskiitmisel järgitakse samu eeskirju, mis on kehtestatud mis tahes muu aruandeaasta raamatupidamisaruannete kontrollimise ja heakskiitmise jaoks.

Komisjon rakendab viimase aruandeaasta raamatupidamisaruande kontrollimise ja heakskiitmise menetlust ning teavitab liikmesriiki 31. maiks 2025, kas ta kiidab aruanded heaks ja kinnitab, et need on täielikud, täpsed ja õiged (43).

12.3. Liidu vahendite haldaja kinnitus ja iga-aastane kokkuvõttev aruanne

Viimase aruandeaasta vahendite haldaja kinnituse vorm on (nagu iga muu aruandeaasta puhul) esitatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/207 VI lisas.

12.4. Auditiarvamus ja auditeerimise aastaaruanne

Viimase aruandeaasta auditiarvamuse vorm on (nagu iga muu aruandeaasta puhul) esitatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/207 VIII lisas.

Viimase aruandeaasta auditeerimisaruande vorm on (nagu iga muu aruandeaasta puhul) esitatud komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/207 IX lisas.

Kui ühist juhtimis- ja kontrollisüsteemi kohaldatakse mitme rakenduskava suhtes, võib liikmesriik valida võimaluse esitada nõutud teave ühes auditeerimise aastaaruandes, mis hõlmab kõiki asjaomaseid rakenduskavasid.

Viimase aruandeaasta auditeerimisaruanne peaks sisaldama ka järgmist:

— teave komisjoni talituste või Euroopa Kontrollikoja poolt läbiviidud audititest tulenevate avalike leidude kohta, mis tuleks esitada auditeerimise aastaaruande punktis 8 „Muu teave“;

— kinnitus rahastamisvahendiga seotud kulude seaduslikkuse ja korrektsuse kohta (ühissätete määruse artiklid 41 ja 42);

— kinnitus näitajatega seotud andmete usaldusväärsuse kohta;

— kinnitus, et toetusesaajatele makstud avaliku sektori kulude summa on vähemalt võrdne toetusega, mille komisjon on fondidest ja EMKFist liikmesriigile maksnud (ühissätete määruse artikkel 129).

12.4.1. Rahastamisvahendid

Rahastamisvahendite puhul peaksid rakenduskava auditeerimisasutused saama kinnituse, et lõpetamisel deklareeritud lõplikud summad on rahastamiskõlblikud. See teave tuleks esitada auditeerimisaruande punktis 9 „Üldine kindlustase“ ja vajaduse korral ka teistes aruande osades (eelkõige punktis 4 „Süsteemiauditid“ ja punktis 5 „Tegevusauditid“).

Rahastamisvahendite puhul, mille kohta esitatakse etapipõhised vahemaksetaotlused (ettemaksete osamaksed) (44), ei pruugi varasemad auditid hõlmata viimase osamaksega seotud kulude rahastamiskõlblikkust ja kuni 15 % eelmistes osamaksetes sisalduvatest summadest. Rakenduskava auditeerimisasutused peaksid enne viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestuse esitamist saama kinnituse nende kulude seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Lõplik toetusesaaja ei pea siiski olema rahastamisvahendist toetatud investeerimistegevust lõpetamisdokumentide esitamise ajaks lõpetanud. Rakenduskava auditeerimisasutused peaksid aru andma, kuidas nad on selle kinnituse saanud, ja kinnitama komisjonile rahastamisvahendi kogukulude rahastamiskõlblikkust vastavalt ühissätete määruse artiklile 42 viimase aruandeaasta auditeerimisaruandes.

Lõpetamisjärgus rahastamisvahendite puhul on soovitatav, et rakenduskava auditeerimisasutus käsitleks ülejäänud rahastamiskõlblikke kulusid, mida varem ei olnud tegevuste auditites käsitletud. Kõiki rahastamisvahendeid ei ole vaja lõpetamisel auditeerida, kuid ühtegi rahastamisvahendit ei tohiks juhuslikust valikust välja jätta. Peale selle võivad rakenduskava auditeerimisasutused otsustada valitud rahastamisvahendid oma auditite jaoks rühmitada, arvestades, et saadud tulemusi kohaldatakse kõigi rühma kuuluvate rahastamisvahendite suhtes.

Rakenduskava auditeerimisasutused peaksid läbi viima investeeringute ja halduskulude ning tasude statistilise valimi auditi ning nad võivad neid kulusid käsitleda täiendava valimi perioodi raames, et kasutada varem tehtud auditite tulemusi (45).

12.4.2. Andmete usaldusväärsus

Rakenduskava auditeerimisasutused peaksid viimase aruandeaasta auditeerimisaruandes tegema järeldused näitajatega seotud andmete usaldusväärsuse kohta, sealhulgas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 480/2014 IV lisa tabelis 1 esitatud peamise nõude 6 „Töökindel süsteem andmete kogumiseks, salvestamiseks ja säilitamiseks seire, hindamise, finantsjuhtimise, kontrolli ja auditeerimise otstarbel, sealhulgas ühendused toetusesaajatega elektroonilise andmevahetuse pidamise süsteemidega“ hindamise põhjal tehtud järeldus. Kõnealune peamise nõude 6 hinnang peaks hõlmama kinnitust, et komisjonile esitatud koondandmed on õiged.

12.4.3. Toetusesaajatele makstud avaliku sektori kulud

Sertifitseerimisasutus peaks tagama, et lõplikus raamatupidamise aastaaruandes järgitakse ühissätete määruse artiklit 129. Riiklik auditeerimisasutus peaks seda aspekti arvestama oma viimase aruandeaasta raamatupidamisarvestuses ja esitama sellekohase saadud kinnituse auditeerimise lõpparuande 6. peatükis.

13. LÕPPMAKSE TEGEMINE

Lõppmaksed tasutakse hiljemalt kolme kuu jooksul pärast viimase aruandeaasta raamatupidamisaruande heakskiitmise kuupäeva või ühe kuu jooksul pärast rakendamise lõpparuande vastuvõtmise kuupäeva, olenevalt sellest, kumb tähtpäev on hilisem (46).

See ei piira komisjoni õigust katkestada lõppmakse tasumise tähtaeg või selline makse peatada.

14. SEADUSLIKKUSE JA KORREKTSUSEGA SEOTUD KÜSIMUSED

Komisjon võib pärast lõppmakse tasumist ja rakenduskava lõpetamist tõstatada raamatupidamisarvestuses näidatud kulude aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega seotud küsimusi.

Rakenduskava lõpetamine ei piira komisjoni õigust kehtestada finantskorrektsioone vastavalt ühissätete määruse artiklitele 85, 144 ja 145 ning EMKFi puhul ka määruse (EL) nr 508/2014 artiklile 105.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

(2) ELT L 347, 20.12.2013, lk 320.

(3) Vastavalt ühissätete määruse artikli 92b lõike 8 teisele lõigule, mida on muudetud 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221, hõlmavad rakenduskavad, millele liikmesriigid eraldavad REACT-EU vahendid, ajavahemikku, mis kestab 31. detsembrini 2022, arvestades kõnealuse artikli lõiget 4.

(4) Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (ELT C 384I, 12.11.2019, lk 1) (edaspidi „väljaastumisleping“) artikli 138 lõike 1 kohaselt kohaldatakse selliste liidu programmide ja meetmete rakendamisel, mis on 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku või varasemate finantsperspektiivide raames kulukohustustega seotud, Ühendkuningriigi suhtes pärast 31. detsembrit 2020 kuni liidu programmide ja meetmete lõppemiseni jätkuvalt liidu õigust, sealhulgas finantskorrektsioone ning raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetlust käsitlevaid õigusnorme, välja arvatud juhul, kui ühiskomitee on võtnud vastu väljaastumislepingu artikli 138 lõike 5 kohased tehnilised meetmed. Tuleb siiski märkida, et käesolevate suuniste REACT-EU vahendeid käsitlevaid sätteid ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes, nagu on sätestatud ühissätete määruse artikli 154 viiendas lõigus, mida on muudetud 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221.

(5) Ühissätete määruse artikli 30 lõige 1.

(6) Muudetud 30. märtsi 2020. aasta määrusega (EL) 2020/460.

(7) Muudetud 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221.

(8) Muudetud 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221.

(9) Suurprojektid ei ole seotud EMKFist toetatavate programmidega.

(10) Komisjoni 20. jaanuari 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/207, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 üksikasjalikud rakenduseeskirjad eduaruannete, suurprojektide kohta teabe esitamise, ühise tegevuskava, majanduskasvu ja tööhõivesse investeerimise eesmärgiga seotud rakendusaruannete, vahendite haldaja kinnituse, auditistrateegia, auditiarvamuse ja auditeerimise aastaaruande vormide ning kulude ja tulude analüüsimise metoodika kohta ning kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1299/2013 üksikasjalikud rakenduseeskirjad Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgiga seotud rakendusaruannete vormi kohta (ELT L 38, 13.2.2015, lk 1).

(11) Komisjoni 22. septembri 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1011/2014, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 üksikasjalikud rakenduseeskirjad komisjonile teatava teabe esitamise vormide kohta ning toetusesaajate ning korraldusasutuste, sertifitseerimisasutuste, auditeerimisasutuste ja vahendusasutuste vahelise teabevahetuse korra kohta (ELT L 286, 30.9.2014, lk 1).

(12) Ühissätete määruse artikli 86 lõige 2.

(13) Ühissätete määruse artikli 86 lõige 4 ja artikli 136 lõige 2.

(14) Muudetud 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221.

(15) 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221 muudetud ühissätete määruse artikli 92b lõike 5 viies lõik.

(16) Ühissätete määruse artikkel 82.

(17) 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221 muudetud ühissätete määruse artikli 92b lõike 7 kolmas lõik.

(18) 30. märtsi 2020. aasta määrusega (EL) 2020/460 muudetud ühissätete määruse artikli 139 lõige 7.

(19) Muudetud 30. märtsi 2020. aasta määrusega (EL) 2020/460.

(20) Muudetud 23. aprilli 2020. aasta määrusega (EL) 2020/558.

(21) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrus (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (ELT L 193, 30.7.2018, lk 1).

(22) Muudetud 23. aprilli 2020. aasta määrusega (EL) 2020/558.

(23) Komisjoni 18. detsembri 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1362/2014, millega kehtestatakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist rahastatavates rakenduskavades tehtavate teatavate muudatuste heakskiitmise lihtsustatud menetluse eeskirjad ja nende rakenduskavade rakendamise aastaaruannete vormi ja esitamist käsitlevad eeskirjad (ELT L 365, 19.12.2014, lk 124).

(24) Ühissätete määruse II lisa punkt 5.

(25) Ühissätete määruse artikli 22 lõige 7 ja artikli 144 lõige 4.

(26) Komisjoni 7. märtsi 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 215/2014, millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta) rakenduseeskirjad seoses kliimamuutuste alase eesmärgi raames antavate toetuste metoodika, tulemusraamistiku vahe-eesmärkide ja eesmärkide kindlaksmääramise ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide sekkumiskategooriate nomenklatuuriga (ELT L 69, 8.3.2014, lk 65).

(27) Komisjoni 3. märtsi 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 480/2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta (ELT L 138, 13.5.2014, lk 5).

(28) Muudetud 23. detsembri 2020. aasta määrusega (EL) 2020/2221.

(29) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1060, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfond+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi kohta ning nende ja Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu suhtes kohaldatavad finantsreeglid (ELT L 231, 30.6.2021, lk 159).

(30) Programmitöö perioodi 2021–2027 raames on nimetus Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF) muudetud Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondiks (EMKVF).

(31) Ühissätete määruse artiklis 71 sätestatud tingimusi täitnud, aga rakenduskava lõpetamisel enam mitte toimivat tegevust ei tuleks lugeda mittetoimivaks tegevuseks.

(32) Ühissätete määruse artikli 22 lõige 7.

(33) Ilma et see piiraks õigusnormide rikkumisest teatamise kohustusi kooskõlas komisjoni 8. juuli 2015. aasta delegeeritud määrusega (EL) 2015/1970, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1303/2013 erisätetega, mis käsitlevad eeskirjade eiramisest teatamist seoses Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondiga (ELT L 293, 10.11.2015, lk 1).

(34) Ühissätete määruse artikli 137 lõike 1 punkt b.

(35) Selleks et liikmesriigid saaksid kasutada ühissätete määrusest tulenevat võimalust deklareerida lõpetamisel või pärast lõpetamist sissenõutamatute summadena need sissenõutavad summad, mis on seotud programmitöö perioodi viimase aruandeaastaga.

(36) Selle tulemusena tuleb positiivse lõppmakse korral tasuda või tasaarveldada väiksem summa või tagasi maksta suurem summa juhul, kui lõppmakse on sissenõudmine.

(37) Komisjoni 29. jaanuari 2016. aasta delegeeritud määrus (EL) 2016/568, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1303/2013 seoses tingimuste ja menetlustega, mille alusel tehakse kindlaks, kas liikmesriigid peavad tagasi maksma Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondiga seotud summad, mida ei ole võimalik sisse nõuda (ELT L 97, 13.4.2016, lk 1).

(38) Ühissätete määruse artikkel 138 ja artikli 141 lõige 1 ning finantsmääruse artikli 63 lõige 5.

(39) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määruse (EL) nr 508/2014 (Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011) artikli 114 lõige 1 (ELT L 149, 20.5.2014, lk 1).

(40) Ühissätete määruse artikli 136 lõige 2.

(41) Suurprojektid ei ole seotud EMKFist toetatavate programmidega.

(42) Ühissätete määruse artikli 50 lõige 7.

(43) Ühissätete määruse artikkel 139.

(44) Ühissätete määruse artikkel 41.

(45) Seoses ühissätete määruse artikli 38 lõike 1 punktide a ja c alusel loodud rahastamisvahenditega ning sama artikli punkti b alusel loodud ja Euroopa Investeerimispanga (EIP) või muu rahvusvahelise finantsasutuse rakendatud rahastamisvahenditega auditeerivad EIP / Euroopa Investeerimisfondi (EIF) või muu rahvusvahelise finantsasutuse nõutavaid halduskulusid ja tasusid EIP/EIFi välisaudiitorid. Peale selle kontrollivad EIP/EIFi välisaudiitorid kõiki halduskulusid ja tasusid, mida EIFi poolt riiklikul tasandil valitud finantsvahendajad laenude ja kapitaliinstrumentide suhtes rakendavad.

(46) Ühissätete määruse artikli 141 lõige 2.