EUROOPA KOMISJON Brüssel,8.7.2021 COM(2021) 389 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA KESKPANGALE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabel



1. Sissejuhatus Tulemuslikud kohtusüsteemid on olulised liidu õiguse rakendamiseks ning õigusriigi põhimõtte ja ELi aluseks olevate põhiväärtuste kaitsmisel. Liidu õiguse kohaldamisel toimivad liikmesriikide kohtud ELi kohtutena. Esmajoones on just liikmesriikide kohtud need, kes tagavad liidu õigusega ette nähtud õiguste ja kohustuste tulemusliku kaitse (Euroopa Liidu lepingu artikkel 19). Tulemuslikud kohtusüsteemid on olulised ka vastastikuse usalduse, investeerimiskliima ja pikaajalise kasvu jätkusuutlikkuse jaoks. Seepärast kuulub liikmesriikide kohtusüsteemide tõhususe, kvaliteedi ja sõltumatuse parandamine ELi majanduspoliitika koordineerimise iga-aastase tsükli – Euroopa poolaasta – tähtsaimate eesmärkide hulka. 2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegias,() milles on esitatud ELi majandus- ja tööhõivepoliitika prioriteedid, korratakse seost liikmesriikide tulemuslike kohtusüsteemide ja ettevõtluskeskkonna vahel. Hästi toimivad ja täiesti sõltumatud kohtusüsteemid võivad avaldada investeerimisele positiivset mõju ja aidata seega suurendada tootlikkust ja konkurentsivõimet. Need on samuti olulised selleks, et tagada piiriüleselt efektiivne lepingute ja haldusotsuste täitmine ning vaidluste lahendamine, mis on tähtis ühtse turu toimimise seisukohast( ). Eeltoodu taustal esitatakse ELi õigusemõistmise tulemustabelis iga-aastane ülevaade näitajatest, mis on seotud tulemuslike kohtusüsteemide oluliste parameetritega: ·tõhusus, ·kvaliteet ja ·sõltumatus. 2021. aasta väljaandes (edaspidi „tulemustabel“) arendatakse kõigi kolme parameetri näitajaid edasi, sealhulgas kohtusüsteemi digiteerimise puhul, mis on osutunud eriti oluliseks selleks, et tagada kohtute toimimine COVID-19 pandeemia ajal ning et üldisemalt edendada tõhusaid ja juurdepääsetavaid kohtusüsteeme( ).  Euroopa õigusriigi mehhanism – Nagu president von der Leyeni poliitilistes suunistes välja kuulutatud, on komisjon loonud tervikliku Euroopa õigusriigi mehhanismi, et jälgida põhjalikumalt olukorda liikmesriikides. Õigusriigi mehhanism on ennetav vahend, mis süvendab dialoogi ja ühist teadlikkust õigusriigiga seotud küsimustest. Uue mehhanismi keskmes on iga-aastane õigusriigi olukorda käsitlev aruanne, milles esitatakse kokkuvõte nii positiivsetest kui ka negatiivsetest olulistest sündmustest kõigis liikmesriikides ja liidus tervikuna. 2020. aasta õigusriigi olukorda käsitlev aruanne avaldati 30. septembril 2020 ja see põhines mitmesugustel allikatel, sealhulgas ELi õigusemõistmise tulemustabelil(). 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelit on edasi arendatud, et kajastada täiendava võrdleva teabe vajadust, mida täheldati 2020. aasta õigusriigi olukorda käsitleva aruande koostamisel, ning et toetada edaspidiste õigusriigi olukorda käsitlevate aruannete koostamist.



Mis on ELi õigusemõistmise tulemustabel? ELi õigusemõistmise tulemustabel on võrdlev teabevahend, mis koostatakse igal aastal. Selle eesmärk on aidata ELil ja liikmesriikidel parandada oma kohtusüsteemi tulemuslikkust, esitades kõikide liikmesriikide kohtusüsteemide i) tõhususe, ii) kvaliteedi ja iii) sõltumatuse hindamiseks vajalike näitajate kohta objektiivseid, usaldusväärseid ja võrreldavaid andmeid. Selles ei esitata üldist ühtset paremusjärjestust, vaid antakse ülevaade kõikide kohtusüsteemide toimimisest, tuginedes näitajatele, mis pakuvad kõigile liikmesriikidele ühist huvi ja on neile olulised. Tulemustabelis ei propageerita ühtegi konkreetset kohtusüsteemi, vaid käsitletakse kõiki liikmesriike võrdsetel alustel. Liikmesriigi kohtusüsteemi mudelist või selle aluseks olevast õigustraditsioonist olenemata on tulemusliku kohtusüsteemi olulised parameetrid tõhusus, kvaliteet ja sõltumatus. Nende kolme parameetriga seotud näitajaid tuleks vaadelda koos, sest kõik kolm parameetrit on sageli omavahel seotud (algatus ühe parameetri parandamiseks võib mõjutada ka teisi parameetreid). Tulemustabelis esitatakse peamiselt tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjade ning teatavate kriminaalasjadega seotud näitajaid, et aidata liikmesriikidel luua tõhusam investeerimis-, ettevõtlus- ja kodanikusõbralik keskkond. Tulemustabel on võrdlusvahend, mida arendatakse dialoogis liikmesriikide ja Euroopa Parlamendiga( ). Selle eesmärk on teha kindlaks tulemusliku kohtusüsteemi olulised parameetrid ning esitada vastavad iga-aastased andmed. Millist metoodikat on ELi õigusemõistmise tulemustabelis kasutatud?

Tulemustabeli koostamiseks on kasutatud mitmesuguseid teabeallikaid. Suure osa kvantitatiivsetest andmetest on esitanud Euroopa Nõukogu kohtute efektiivsust hindav komisjon (CEPEJ), kellega komisjon on sõlminud kokkuleppe iga-aastase eriuuringu tegemiseks. Need andmed hõlmavad aastaid 2012–2019 ning liikmesriigid on need esitanud kooskõlas CEPEJ metoodikaga. Konteksti tutvustamiseks on uuringus esitatud ka üksikasjalikud märkused ja riigipõhised teabelehed. Neid tuleks lugeda koos arvandmetega( ). CEPEJ kogutud andmetest menetluste kestuse kohta on näha otsusele jõudmiseks kuluv aeg, mis on kohtumenetluste arvestuslik kestus (tugineb pooleliolevate ja lahendatud kohtuasjade suhtele). Andmetest, mis kajastavad kohtute tõhusust liidu õiguse kohaldamisel konkreetsetes valdkondades, tuleb välja menetluste keskmine kestus arvestatuna kohtuasjade tegeliku kestuse alusel. Pange tähele, et kohtumenetluste kestus võib liikmesriigi eri piirkondades märkimisväärselt erineda, eriti linnades, kus äritegevus võib tähendada kohtute jaoks suuremat töökoormust. Muud andmeallikad, mis hõlmavad ajavahemikku 2012–2020, on järgmised: liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikute rühm,( ) Euroopa kohtute haldamise nõukodade võrgustik,( ) ELi kõrgeimate kohtute esimeeste võrgustik,( ) ELi Riiginõukogude ja Kõrgeimate Halduskohtute Ühendus,( ) Euroopa konkurentsivõrgustik,( ) sidekomitee,( ) intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus,( ) tarbijakaitsealase koostöö võrgustik,( ) rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev eksperdirühm,( ) Eurostat( ) ja Euroopa õigusalase koolituse võrgustik. Aastate jooksul on tulemustabeli metoodikat tihedas koostöös liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikute rühmaga edasi arendatud ja viimistletud. Selleks kasutati eelkõige küsimustikku (ajakohastatakse igal aastal) ja koguti andmeid kohtusüsteemide toimimise teatavate aspektide kohta. Andmete, eriti kohtusüsteemide tõhususe näitajate kättesaadavus üha paraneb, kuna paljud liikmesriigid on investeerinud oma suutlikkusse hankida kohtusüsteemi kohta paremaid statistilisi andmeid. Jätkuvad probleemid andmete kogumisel või esitamisel on tingitud ebapiisavast statistilisest suutlikkusest või asjaolust, et andmete kogumisel liikmesriigis kasutatavad kategooriad ei vasta täpselt tulemustabelis kasutatavatele kategooriatele. Vaid mõnel üksikul juhul on andmelünk põhjustatud sellest, et liikmesriikide ametiasutused ei jaga andmeid. Komisjon ärgitab liikmesriike ka edaspidi andmelünka veelgi vähendama. Kuidas võetakse ELi õigusemõistmise tulemustabelit arvesse Euroopa poolaasta kontekstis ning kuidas see on seotud taaste- ja vastupidavusrahastuga? Tulemustabelis on esitatud näitajad liikmesriikide kohtusüsteemide tõhususe, kvaliteedi ja sõltumatuse hindamiseks ning sellega püütakse aidata liikmesriikidel parandada oma kohtusüsteemi tulemuslikkust. Kohtusüsteeme käsitleva teabe võrdlemise teel aitab tulemustabel välja selgitada parimaid tavasid ja vajakajäämisi ning jälgida probleeme ja edusamme. Euroopa poolaasta raames korraldatakse liikmesriikide asjaomaste ametiasutuste ja sidusrühmadega peetava kahepoolse dialoogi kaudu riigipõhine hindamine. Kui tuvastatud vajakajäämised on makromajanduslikult olulised, võib komisjon Euroopa poolaasta raames tehtud analüüsi põhjal teha nõukogule ettepaneku võtta vastu riigipõhised soovitused konkreetse liikmesriigi kohtusüsteemi parandamiseks( ). Taaste- ja vastupidavusrahastust tehakse laenude ja toetustena kättesaadavaks üle 670 miljardi euro, millest iga liikmesriik peaks vähemalt 20 % eraldama digiüleminekuks. Taaste- ja vastupidavusrahastu annab võimaluse rakendada liikmesriikide kohtusüsteemidega seotud riigipõhiseid soovitusi ning kiirendada riikide jõupingutusi oma kohtusüsteemi digiülemineku lõpuleviimiseks. Sellega seoses peab komisjon hindama, kas liikmesriikide taaste- ja vastupidavuskavad aitavad eeldatavasti tulemuslikult lahendada kõiki probleeme või suurt osa probleemidest, mis on kindlaks tehtud asjakohastes riigipõhistes soovitustes, või probleeme, mis on kindlaks tehtud muudes asjakohastes dokumentides, mille komisjon on Euroopa poolaasta raames vastu võtnud(). Miks on tulemuslikud kohtusüsteemid investeerimist soodustava ettevõtluskeskkonna jaoks olulised? Õigusriigi põhimõtet kaitsvatel tulemuslikel kohtusüsteemidel on majandusele soodne mõju. Kui kohtusüsteemid tagavad õiguskaitse, annavad võlausaldajad suurema tõenäosusega laenu, väheneb ettevõtjate soov käituda omakasupüüdlikult, alanevad tehingukulud ja innovaatilised ettevõtjad investeerivad tõenäoliselt rohkem. Riikide hästi toimivate kohtusüsteemide positiivset mõju majandusele toetavad arvukad uuringud ja teaduskirjandus, muu hulgas Rahvusvahelise Valuutafondi( ), Euroopa Keskpanga( ), OECD( ), Maailma Majandusfoorumi( ) ja Maailmapanga( ) uuringud ja väljaanded. Ühes uuringus leiti, et kohtumenetluse kestuse (mida mõõdetakse kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluva ajana( )) vähendamine 1 % võrra võib tõsta ettevõtjate arvu kasvumäära( ) ning et kohtusüsteemi sõltumatuna tajuvate ettevõtjate osakaalu suurenemisel 1 % võrra on seos ettevõtjate käibe suurenemise ja tootlikkuse kasvuga( ). Teises uuringus ilmnes positiivne seos kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse ja välismaiste otseinvesteeringute voogude vahel( ). Lisaks sellele on mitmes uuringus tõstetud esile liikmesriikide kohtusüsteemide tulemuslikkuse olulisust ettevõtjate jaoks. Näiteks ühes uuringus vastas 93 % suurettevõtjatest, et nad hindavad süstemaatiliselt ja pidevalt õigusriigi olukorda (sealhulgas kohtute sõltumatust) riikides, kuhu nad investeerivad( ). Teises uuringus vastas enam kui pool väikestest ja keskmise suurusega ettevõtjatest (VKE), et peamised põhjused, miks nad loobusid intellektuaalomandiõiguste rikkumisega seotud menetluse algatamisest kohtus, olid vastavalt kohtumenetluse kulud ja liiga pikk kestus( ). Ka komisjoni teatises „Ühtse turu tõkete tuvastamine ja kõrvaldamine“( ) ning ühtse turu nõuete täitmise tagamise tegevuskavas( ) antakse ülevaade tulemuslike kohtusüsteemide tähtsusest ühtse turu toimimiseks, eelkõige ettevõtjate jaoks. Kuidas abistab komisjon heade kohtureformide rakendamisel tehnilise toetusega? Liikmesriigid saavad kasutada komisjoni tehnilist toetust, mida struktuurireformi toe peadirektoraat (DG REFORM) pakub tehnilise toe instrumendi( ) raames, mille kogueelarve aastateks 2021–2027 on 864,4 miljonit eurot. Aastatel 2017–2020 oli struktuurireformi tugiprogrammi eelarve 222,8 miljonit eurot ning selle raames toetati 27 liikmesriigis mitmes valdkonnas üle 1 000 reformiprojekti. Õigusvaldkonnas hõlmas see näiteks tehnilist toetust kohtusüsteemi tõhususe parandamiseks, kohtute võrgustiku reformimiseks, kohtute korralduseks, e-õiguskeskkonna programmide ja küberõigusemõistmise väljatöötamiseks ja elluviimiseks, kohtuasjade haldamise süsteemide jaoks, kohtunike valimiseks ja edutamiseks, kohtunike koolitamiseks, maksejõuetusraamistike täiustamiseks ja tarbijavaidluste kohtuväliseks lahendamiseks. Lisaks täiendab tehnilise toe instrument komisjoni meetmeid COVID-19 pandeemia majanduslike tagajärgedega toimetulekuks, nimelt taaste- ja vastupidavusrahastut, kuna tehnilise toe instrumendiga saab toetada liikmesriike nende taaste- ja vastupidavuskavade ettevalmistamisel ja rakendamisel. Miks jälgib komisjon liikmesriikide kohtusüsteemide digiteerimist? Kohtusüsteemi digiteerimine on kohtusüsteemi tulemuslikkuse suurendamise oluline tegur ning ilmselgelt vajalik vahend õiguskaitse kättesaadavuse parandamiseks ja soodustamiseks. COVID-19 pandeemia näitas selgelt, et liikmesriikidel on vaja kiirendada selle valdkonna moderniseerimiseks elluviidavaid reforme. ELi õigusemõistmise tulemustabel on alates 2013. aastast sisaldanud teatavat võrdlevat teavet õigusemõistmise digiteerimise kohta liikmesriikides, näiteks veebis kohtuotsustele juurdepääsu või veebipõhise nõuete esitamise ja nende seisu jälgimise kohta. Komisjoni poolt 2020. aasta detsembris vastu võetud teatis „Õigusemõistmise digipööre Euroopa Liidus. Võimalusterohked töövahendid“() hõlmab strateegiat, mille eesmärk on parandada tehnoloogia abil õiguskaitse kättesaadavust ja kohtusüsteemide tulemuslikkust. Nagu teatises märgitud, lisatakse alates 2021. aastast ELi õigusemõistmise tulemustabelisse mitu lisanäitajat. Eesmärk on tagada põhjalik ja õigeaegne ülevaade edusammudest, aga ka probleemidest, millega liikmesriigid oma kohtusüsteemi digiteerimisel kokku puutuvad.

2. Taust: kohtusüsteemi reformide areng 2020. aastal

2020. aastal jätkas suur hulk liikmesriike tööd selle nimel, et parandada oma kohtusüsteemi tulemuslikkust. Joonisel 1 antakse ajakohastatud ülevaade reforme ellu viivates liikmesriikides mitmes kohtusüsteemigaseotud valdkonnas vastu võetud ja kavandatavatest meetmetest. Joonis 1. Kohtusüsteemidega seotud seadusandlik ja reguleeriv tegevus 2020. aastal (liikmesriikides vastu võetud meetmed / läbirääkimiseks esitatud algatused) (allikas: Euroopa Komisjon( )) 2020. aastal oli mitmes liikmesriigis endiselt erilise tähelepanu all menetlusõigus ning käimas või kavas oli ulatuslik seadusandlik tegevus. Samuti elavnes tegevus kohtunike staatust ning õigusala töötajaid käsitlevate eeskirjade reformide vallas. Mitmes liikmesriigis oli käimas kohtusüsteemis info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) kasutamist käsitleva õigusakti kehtestamise protsess. Eelnenud aastatel hoo sisse saanud meetmed kohtute haldamise valdkonnas jätkusid 2020. aastal. Muudes valdkondades, nagu vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodid, prokuröridega seotud eeskirjad või kohtulõivud, oli näha tegevuse aeglustumist. Mõni liikmesriik kasutab juba aktiivselt või kavatseb oma kohtusüsteemis kasutama hakata tehisintellekti. Ülevaade kinnitab tähelepanekut, et kohtureformid on aeglased – kohtureformi väljakuulutamisest kuni seadusandlike ja reguleerivate meetmete vastuvõtmise ning kohapeal nende tegeliku rakendamiseni kulub mõnikord aastaid. COVID-19 pandeemia on tekitanud ka uusi probleeme, mis on selgelt näidanud kohtusüsteemi digiteerimiseks vajalike reformide kiirendamise vajalikkust. Sellega seoses võeti mitmes liikmesriigis vastu uued meetmed, et tagada kohtute korrapärane toimimine, kindlustades samal ajal kõigile jätkuva ja lihtsa juurdepääsu õigusemõistmisele, eelkõige menetluseeskirjade kohandamise kaudu. ELi Riiginõukogude ja Kõrgeimate Halduskohtute Ühendus töötas välja küsimustiku, mille abil uuriti COVID-19 pandeemia mõju kõrgeimate kohtute tegevusele. Vastajate hulgas olid kõrgeimad halduskohtud ja kõrgeimad üldkohtud (ELi kõrgeimate kohtute esimeeste võrgustiku liikmed). Joonisel 2 on esitatud menetlusõiguse muudatused, mille liikmesriigid on kohtute õigusemõistmisega seotud ülesannete täitmise hõlbustamiseks vastu võtnud kas uute õigusaktide, kõrgeima kohtu otsuste, kohtueeskirjade või tavade kaudu (analüüs ei hõlma COVID-19 pandeemiaga toimetulekuks võetud sisulisi meetmeid). Joonis 2. COVID-19 pandeemiast tulenevad muudatused kõrgeimate kohtute menetluseeskirjades (allikas: ELi Riiginõukogude ja Kõrgeimate Halduskohtute Ühendus ning ELi kõrgeimate kohtute esimeeste võrgustik( )) (*) Iga liikmesriigi puhul on vasakpoolses tulbas kajastatud kõrgeimate üldkohtute tavad ning parempoolses tulbas on kajastatud kõrgeimate halduskohtute tavad (tähega „A“ tähistatud tulp). Liikmesriigid on esitatud nende originaalkeelsete geograafiliste nimede tähestikulises järjekorras. Belgia: Conseil d’Etat (Belgia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) ja Cour de Cassation (kõrgeim kohus). Bulgaaria: Върховен административен съд (Bulgaaria kõrgeim halduskohus). Tšehhi: Nejvyšší správní soud (Tšehhi Vabariigi kõrgeim halduskohus) ja Nejvyšší soud (Tšehhi Vabariigi kõrgeim kohus). Saksamaa: Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus). Eesti: Riigikohus (Eesti kõrgeim kohus). Iirimaa: Chúirt Uachtarach (Iirimaa kõrgeim kohus). Kreeka: Συμβούλιο της Επικρατείας (Kreeka kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu). Hispaania: Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim kohus). Prantsusmaa: Conseil d’Etat (Prantsusmaa kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu), Cour de Cassation (kõrgeim kohus). Horvaatia: Visoki upravni sud (Horvaatia kõrgem halduskohus). Itaalia: Consiglio de Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu). Küpros: Küprose kõrgeim kohus. Läti: Augstākā tiesa (Läti kõrgeim kohus). Leedu: Vyriausiasis Administracinis Teismas (Leedu kõrgeim halduskohus). Luksemburg: Cour administrative (Luksemburgi kõrgeim halduskohus), Cour de Cassation ( kõrgeim kohus). Ungari: Kúria (Ungari kõrgeim kohus). Malta: Court of Appeal (Malta apellatsioonikohus). Madalmaad: Hoge Raad (Madalmaade kõrgeim kohus), Centrale Raad van Beroep (avaliku teenistuse ja sotsiaalkindlustusasjade apellatsioonikohus), Raad van State (Madalmaade kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu). Austria: Verwaltungsgerichtshof (Austria kõrgeim halduskohus), Personalsenat (kõrgeima halduskohtu erihindamiskolleegium), Oberster Gerichtshof (Austria kõrgeim üldkohus). Poola: Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus). Portugal: Supremo Tribunal Administrativo (Portugali kõrgeim halduskohus). Rumeenia: Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumeenia kõrgeim kohus). Sloveenia: Vrhovno sodišče (Sloveenia kõrgeim kohus). Slovakkia: Najvyšší súd (Slovakkia kõrgeim kohus). Soome: Korkein hallinto-oikeus (Soome kõrgeim halduskohus). Rootsi: Högsta förvaltningsdomstolen (Rootsi kõrgeim halduskohus). Andmeid ei saadud järgmistelt kohtutelt: Bulgaaria: Върховен касационен съд (Bulgaaria kõrgeim kassatsioonikohus); Horvaatia: Vrhovni sud (Horvaatia kõrgeim kohus); Itaalia: Corte Suprema di Cassazione (Itaalia kõrgeim kohus); Rootsi: Högsta domstolen (Rootsi kõrgeim kohus). 3. 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabeli põhijäreldused Tulemusliku kohtusüsteemi põhiparameetrid on tõhusus, kvaliteet ja sõltumatus ning tulemustabelis on esitatud näitajad kõigi kolme kohta. 3.1. Kohtusüsteemide tõhusus Tulemustabel sisaldab näitajaid, mis kajastavad menetluste tõhusust tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjades üldiselt ning konkreetsetes valdkondades, kus haldusasutused ja kohtud kohaldavad liidu õigust( ). 3.1.1. Muutused töökoormuses Võrreldes eelmise aastaga suurenes kohtusüsteemi töökoormus mitmes liikmesriigis, samas kui teistes liikmesriikides see vähenes või püsis stabiilsena. Üldiselt on töökoormus liikmesriigiti endiselt väga erinev (joonis 3). See näitab, kui oluline on olla jätkuvalt tähelepanelik töökoormuse muutuste suhtes, et tagada kohtusüsteemi tulemuslikkus. Joonis 3. Sissetulevate tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade arv 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring( )) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri asju, muude registrite asju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Metoodikat muudeti Lätis (kohaldatakse tagasiulatuvalt 2017. aastani), Slovakkias ja Rootsis (2017. aasta andmeid on kohandatud, et kooskõlas CEPEJ metoodikaga hõlmata rändeõigusega seotud asjad haldusasjadena). Joonis 4. Sissetulevate tsiviil- ja kaubandusvaidluste arv 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring)

(*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad tsiviil- ja kaubandusvaidlused pooltevahelisi vaidlusi, nt lepingust tulenevaid vaidlusi. Vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasjad hõlmavad vaidlustamata menetlusi, näiteks vaidlustamata maksekäske. Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad. Joonis 5. Sissetulevate haldusasjade arv 2012. ja 2017.–2019. aastal (*) (esimene kohtuaste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad haldusasjad vaidlusi isikute ning kohalike, piirkondlike või riiklike ametiasutuste vahel. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata. Rumeenias on mõni haldusmenetlus muudetud 2018. aastal kohtuväliseks. Kreeka, Slovakkia ja Rootsi muutsid metoodikat. Rootsis on rändeasjad lisatud haldusasjade hulka (kohaldatakse tagasiulatuvalt 2017. aastani).

3.1.2. Kohtusüsteemi tõhususe üldandmed Menetluste tõhususe näitajad tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjade valdkondades on järgmised: i) menetluste eeldatav kestus (kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluv aeg), ii) algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr ning iii) pooleliolevate kohtuasjade arv.  Menetluste eeldatav kestus – Menetluse kestus on eeldatav aeg (päevades), mis on vajalik asja lahendamiseks kohtus, st aeg, mis kulub esimese astme kohtul otsuse tegemiseks. Kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluva aja näitaja kujutab endast aasta lõpu seisuga lahendamata kohtuasjade ja lahendatud kohtuasjade jagatist, mis on korrutatud 365ga (päevade arv)( ). Tegemist on arvutatud näitajaga, mis viitab eeldatavale miinimumajale, mida kohus vajab asja lahendamiseks praegusi töötingimusi säilitades. Mida suurem väärtus, seda suurema tõenäosusega kulub kohtul otsuse tegemiseks rohkem aega. Joonistel on enamasti kajastatud menetlusi esimese astme kohtutes ning võimaluse korral on võrreldud 2012., 2017., 2018. ja 2019. aasta andmeid( ). Joonistel 8 ja 10 on näidatud aeg, mis kulus 2019. aastal tsiviil- ja kaubandusvaidlustes ning haldusasjades otsusele jõudmiseks kõikides kohtuastmetes, ning joonisel 22 on näidatud rahapesuga seotud kohtuasjade keskmine menetlemise aeg esimese astme kohtutes. Joonis 6. Tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade lahendamiseks hinnanguliselt kulunud aeg 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri asju, muude registrite asju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Slovakkia muutis metoodikat. Tšehhi puhul ja kuni 2016. aastani Slovakkia puhul hõlmab pooleliolevate kohtuasjade arv kõiki kohtuastmeid. Läti: järsk langus on tingitud kohtusüsteemi reformist ning vigade kontrollist ja andmete puhastamisest kohtute teabesüsteemis. Joonis 7. Esimeses kohtuastmes tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamiseks hinnanguliselt kulunud aeg 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad tsiviil- ja kaubandusvaidlused pooltevahelisi vaidlusi, nt lepingust tulenevaid vaidlusi. Vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasjad hõlmavad vaidlustamata menetlusi, näiteks vaidlustamata maksekäske. Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi puhul ja kuni 2016. aastani Slovakkia puhul hõlmab pooleliolevate kohtuasjade arv kõiki kohtuastmeid. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad. Joonis 8. Kõigis kohtuastmetes tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamiseks hinnanguliselt kulunud aeg 2019. aastal(*) (esimene, teine ja kolmas kohtuaste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Järjekorra määrab kindlaks kõige pikemate menetlustega kohtuaste igas liikmesriigis. Belgia, Bulgaaria ja Iirimaa esimese ja teise astme kohtute, Madalmaade teise astme kohtute, Austria teise ja kolmanda astme kohtute ning Saksamaa ja Horvaatia kolmanda astme kohtute kohta ei ole andmed kättesaadavad. Maltal ei ole kolmanda astme kohut. Juurdepääs kolmanda astme kohtule võib olla mõnes liikmesriigis piiratud.

Joonis 9. Esimeses kohtuastmes haldusasjade lahendamiseks hinnanguliselt kulunud aeg 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad haldusasjad vaidlusi isikute ning kohalike, piirkondlike või riiklike ametiasutuste vahel. Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi puhul ja kuni 2016. aastani Slovakkia puhul hõlmab pooleliolevate kohtuasjade arv kõiki kohtuastmeid. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata. Küpros: lahendatud kohtuasjade arv kasvas 2018. aastal, sest kohtuasjades tehti otsuseid koos, 2 724 liidetud kohtuasja võeti tagasi ning 2015. aastal asutati halduskohus. Joonis 10. Kõigis kohtuastmetes haldusasjade lahendamiseks hinnanguliselt kulunud aeg 2019. aastal(*) (esimene ning asjakohastel juhtudel teine ja kolmas kohtuaste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Järjekorra määrab kindlaks kõige pikemate menetlustega kohtuaste igas liikmesriigis. Andmed puuduvad: esimese astme kohtu kohta Luksemburgis, teise astme kohtute kohta Maltal ja Rumeenias ning kolmanda astme kohtu kohta Poolas. Tšehhis, Itaalias, Küprosel, Austrias, Sloveenias ja Soomes on ainus apellatsiooniaste kõrgeim kohus või mõni muu kõrgeima astme kohus. Horvaatias, Leedus, Luksemburgis ja Maltal seda liiki kohtuasjade jaoks kolmanda astme kohut ei ole. Belgias on teatavate kohtuasjade puhul esimeseks ja ainsaks kohtuastmeks kõrgeim halduskohus. Juurdepääs kolmanda astme kohtule võib olla mõnes liikmesriigis piiratud. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata.



 Algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr – Algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on sissetulnud kohtuasjade arvu ja lahendatud kohtuasjade arvu suhe. Sellega mõõdetakse seda, kas kohus suudab sissetuleva töökoormusega hakkama saada. Kui algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on ligikaudu 100 % või kõrgem, on kohtusüsteem suuteline lahendama vähemalt sama palju kohtuasju, kui neid sisse tuleb. Kui algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on madalam kui 100 %, on kohtud suutelised lahendama vähemal määral kohtuasju, kui neid sisse tuleb. Joonis 11. Tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade lahendamise määr 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / protsentides – kõrgem kui 100 % väärtus tähendab, et lahendatakse rohkem kohtuasju, kui neid sisse tuleb, ning madalam kui 100 % väärtus tähendab, et lahendatakse vähem kohtuasju, kui neid sisse tuleb) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri asju, muude registrite asju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Slovakkia muutis metoodikat. Iirimaa puhul eeldatakse, et metoodika tõttu ei kajastu aruandluses kõik lahendatud kohtuasjad. Itaalias võeti 2013. aastal kasutusele tsiviilasjade erinev liigitus. Joonis 12. Tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamise määr 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / protsentides) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Iirimaa puhul eeldatakse, et metoodika tõttu ei kajastu aruandluses kõik lahendatud kohtuasjad. Itaalias võeti 2013. aastal kasutusele tsiviilasjade erinev liigitus. Madalmaade andmetes sisalduvad ka vaidlustega mitteseotud asjad. Joonis 13. Haldusasjade lahendamise määr 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / protsentides) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Mõne liikmesriigi varasemaid näitajaid on joonisele mahutamiseks vähendatud (Küprosel oli kõnealune määr 2018. aastal 219 %; Itaalias oli see 2012. aastal 279,8 %). Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata. Küprosel on lahendatud kohtuasjade arv kasvanud, sest kohtuasjades tehti otsuseid koos, 2 724 liidetud kohtuasja võeti tagasi ning 2015. aastal asutati halduskohus.  Pooleliolevad kohtuasjad– Pooleliolevate kohtuasjade arv väljendab lõpuni menetlemata kohtuasjade arvu asjaomase aasta lõpu seisuga. See mõjutab ka kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluvat aega.

Joonis 14. Pooleliolevate tsiviil-, kaubandus- ning haldus- ja muude asjade arv 2012. ja 2017.–2019. aastal (*) (esimene kohtuaste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri asju, muude registrite asju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Slovakkia muutis metoodikat. Tšehhi puhul ja kuni 2016. aastani Slovakkia puhul hõlmab pooleliolevate kohtuasjade arv kõiki kohtuastmeid. Itaalias võeti 2013. aastal kasutusele tsiviilasjade erinev liigitus. Joonis 15. Pooleliolevate tsiviil- ja kaubandusvaidluste arv 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi puhul ja kuni 2016. aastani Slovakkia puhul hõlmab pooleliolevate kohtuasjade arv kõiki kohtuastmeid. Itaalias võeti 2013. aastal kasutusele tsiviilasjade erinev liigitus. Madalmaade andmetes sisalduvad ka vaidlustega mitteseotud asjad. Joonis 16. Pooleliolevate haldusasjade arv 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) Mõne liikmesriigi varasemaid näitajaid on joonisele mahutamiseks vähendatud (Kreekas oli kõnealune määr 2012. aastal 3,5). Kreeka ja Slovakkia muutsid metoodikat. Tšehhi puhul ja kuni 2016. aastani Slovakkia puhul hõlmab pooleliolevate kohtuasjade arv kõiki kohtuastmeid. Taani ja Iirimaa andmetes haldusasju ei eristata.



3.1.3. Tõhusus konkreetsetes liidu õiguse valdkondades Selles jaos täiendatakse kohtusüsteemide tõhusust käsitlevaid üldandmeid ja antakse ülevaade menetluste keskmisest kestusest( ) konkreetsetes valdkondades, kus kohaldatakse liidu õigust. 2021. aasta tulemustabelis tuginetakse konkurentsi, elektroonilise side, ELi kaubamärkide, tarbijaõiguse ja rahapesuvastase tegevuse valdkonnas varem kogutud andmetele. Need valdkonnad valiti välja, sest need on olulised ühtse turu ja ettevõtluskeskkonna seisukohast. Kokkuvõtlikult võib öelda, et kohtumenetlustes esinevad pikad viivitused võivad kahjustada liidu õigusest tulenevaid õigusi, näiteks kui asjakohaseid õiguskaitsevahendeid ei saa enam kasutada või kui suurt rahalist kahju ei ole enam võimalik sisse nõuda. – Konkurents – Konkurentsiõiguse tulemuslik rakendamine tagab ettevõtjatele tegutsemiseks võrdsed tingimused ja on seepärast väga oluline ligitõmbava ettevõtluskeskkonna kujundamiseks. Joonisel 17 on esitatud ELi toimimise lepingu artikleid 101 ja 102( ) kohaldanud liikmesriikide konkurentsiasutuste otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus. Joonis 17. Konkurents: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus 2013. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja Euroopa konkurentsivõrgustik) (*) Iirimaa ja Austria puhul ei ole stsenaarium kohaldatav, sest ametiasutustel ei ole õigust selliseid otsuseid teha. Austria: andmed hõlmavad kartellikohtu lahendatud juhtumeid, mis on seotud ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 rikkumisega, kuid mis ei põhine liikmesriigi konkurentsiasutuse vastu esitatud edasikaebustel. Itaalia puhul on kestus hinnanguline. Tulba puudumine võib näidata, et liikmesriik ei teatanud selle aasta puhul ühestki kohtuasjast. Paljudes liikmesriikides oli kohtuasju vähe (aastas alla viie), mistõttu võib aastaandmeid mõjutada üks erandlikult pikk või lühike kohtuasi.

– Elektrooniline side – Elektroonilist sidet käsitlevate ELi õigusaktide eesmärk on suurendada konkurentsi, aidata kaasa ühtse turu arengule ning hoogustada investeeringuid, innovatsiooni ja majanduskasvu. Positiivset mõju tarbijatele on võimalik saavutada kõnealuste õigusaktide täitmise tulemusliku tagamisega, mis võib kaasa tuua madalamad hinnad lõppkasutajale ja kvaliteetsemad teenused. Joonisel 18 on esitatud elektroonilise side valdkonnas ELi õigust kohaldavate riikide reguleerivate asutuste otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus( ). Joonis hõlmab mitmesuguseid kohtuasju alates keerukast turuanalüüside läbivaatamisest kuni tarbijakesksete küsimusteni. Joonis 18. Elektrooniline side: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus 2013. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja sidekomitee) (*) Kohtuasjade arv on liikmesriigiti erinev. Tulba puudumine näitab, et liikmesriik ei teatanud selle aasta puhul ühestki kohtuasjast (välja arvatud Portugal 2017.–2019. aastal ja Rumeenia 2018. aastal, mille puhul andmed puuduvad). Kui asjaomaste kohtuasjade arv on mõnes kohtuastmes väike (Küpros, Malta, Slovakkia, Soome, Rootsi), võib aastaandmeid mõjutada üks erandlikult pikk või lühike kohtuasi, mille tulemusel esineb aastate lõikes suuri kõikumisi. Taani: esimeses astmes vastutab kaebuste läbivaatamise eest kohtulaadne organ. Eesti: kohtuliku läbivaatamise menetluste keskmine kestus oli 2013. aastal 18 päeva. Hispaanias, Austrias ja Poolas vastutavad olenevalt valdkonnast erinevad kohtud. – ELi kaubamärk – Intellektuaalomandiõiguste tulemuslik kaitse on väga oluline, et elavdada investeerimist uuendustegevusse. ELi kaubamärke käsitleva ELi õigusaktiga( ) on antud märkimisväärne roll liikmesriikide kohtutele, kes tegutsevad ELi kohtutena ja teevad ühtset turgu mõjutavaid otsuseid. Joonisel 19 on esitatud ELi kaubamärgiga seotud rikkumiste menetlemise keskmine kestus eraõiguslike isikute vahelistes kohtuvaidlustes.



Joonis 19. ELi kaubamärk: ELi kaubamärgiga seotud rikkumiste menetlemise keskmine kestus 2013. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus) (*) Prantsusmaa, Itaalia, Leedu ja Luksemburgi puhul kasutati teatud aastate andmete jaoks kohtuasjade valimit. Taani: andmed hõlmavad kõiki (mitte üksnes ELi) kaubamärkidega seotud kohtuasju kõrgetes kaubandus- ja merenduskohtutes; andmete kogumise süsteemis tehtud muudatuste tõttu puuduvad 2018. ja 2019. aasta puhul andmed keskmise kestuse kohta. Kreeka: andmed põhinevad kahe kohtu menetluste kestuse kaalutud keskmisel. Hispaania: keskmise kestuse arvutamisel on arvesse võetud muude ELi intellektuaalomandiõigustega seotud kohtuasju. – Tarbijakaitse – Tarbijaõiguse tulemusliku rakendamisega kantakse hoolt selle eest, et tarbijad saaksid kasu oma õigustest ja tarbijaõigusi rikkuvad ettevõtjad ei saaks ebaõiglast eelist. Tarbijakaitseasutustel ja kohtutel on liidu tarbijaõiguse rakendamisel erinevates riiklikes õigusnormide täitmise tagamise süsteemides väga tähtis roll( ). Joonisel 20 on näidatud ELi õigust kohaldavate tarbijakaitseasutuste otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus. Õigusnormide tulemuslik maksmapanek võib nii tarbijate kui ka ettevõtjate jaoks tähendada erinevate osalejate ahelat, kuhu kuuluvad lisaks kohtutele ka haldusasutused. Selle ahela täiendavaks uurimiseks esitatakse teave tarbijakaitseasutuste menetluste kestuse kohta. Joonisel 21 on näidatud keskmine aeg, mis kulus riikide tarbijakaitseasutustel aastatel 2014, 2016, 2018 ja 2019 haldusotsuseni jõudmiseks alates juhtumi algatamisest. Asjakohaste otsuste hulka kuuluvad materiaalõiguse normide rikkumise tuvastamine, ajutised meetmed, keelustamiskorraldused, kohtumenetluse algatamine ja kohtuasja sulgemine.



Joonis 20. Tarbijakaitse: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus 2013., 2016., 2018. ja 2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja tarbijakaitsealase koostöö võrgustik) (*) Saksamaa, Luksemburgi ja Austria puhul ei ole stsenaarium kohaldatav, sest tarbijakaitseasutustel ei ole õigust otsustada asjaomaste tarbijaeeskirjade rikkumise üle. Eestis, Küprosel, Madalmaades, Sloveenias ja Soomes oli 2019. aastal asjaomaste juhtumite arv väike (alla viie). Kreeka ja Rumeenia esitasid hinnangulise keskmise kestuse teatavate aastate kohta. Joonis 21. Tarbijakaitse: tarbijakaitseasutuste haldusotsusteni jõudmise keskmine kestus 2014., 2016., 2018. ja 2019. aastal(*) (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja tarbijakaitsealase koostöö võrgustik)

(*) Saksamaa, Luksemburgi ja Austria puhul ei ole stsenaarium kohaldatav, sest tarbijakaitseasutustel ei ole õigust otsustada asjaomaste tarbijaeeskirjade rikkumise üle. Küprosel oli asjaomaste juhtumite arv 2019. aastal väike (alla viie). Taani, Kreeka, Prantsusmaa, Rumeenia ja Soome esitasid hinnangulise keskmise pikkuse teatavate aastate kohta.

– Rahapesu – Kuritegevuse vastasesse võitlusesse panustamise kõrval on rahapesu vastu võitlemise tulemuslikkus ülioluline selleks, et tagada finantssektori usaldusväärsus, terviklikkus ja stabiilsus, usaldus finantssüsteemi vastu ning aus konkurents ühtsel turul( ). Rahapesu võib peletada välisinvesteeringuid, moonutada rahvusvahelisi kapitalivooge ja kahjustada riigi makromajanduslikke tulemusi, mis põhjustab heaolu kadu ja tootlikuma majandustegevuse arvelt ressursside raiskamist( ). Rahapesuvastase direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid säilitama statistikat rahapesu või terrorismi rahastamise vastase võitluse süsteemide tulemuslikkuse kohta ( ). Koostöös liikmesriikidega koguti uuendatud küsimustikku kasutades andmeid liikmesriikide rahapesuvastase korra kohtulike etappide kohta. Joonisel 22 on näidatud rahapesukuritegudega seotud kohtuasjade keskmine kestus esimese astme kohtutes. Joonis 22. Rahapesu: kohtuasjade keskmine kestus 2014. ja 2017.–2019. aastal(*) (esimene kohtuaste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ning rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev eksperdirühm) (*) 2019. aasta andmed puuduvad: Belgia, Saksamaa, Iirimaa, Kreeka, Prantsusmaa, Horvaatia, Küpros ja Poola. Bulgaaria: kohtuasjade keskmist pikkust arvutatakse alates kohtumenetluse algatamise päevast kuni kohtuotsuse tegemiseni kuudes. Luksemburg: mediaan 201. aastal: 36 päeva, 2018. aastal: 49 päeva; keskmine kestus 2018. aastal: 57 päeva (7 kohtuasja). Hispaania, Madalmaad: hinnanguline kestus. Tšehhi: kestus kuudes. Ungari: keskmine päevade arv arvutati ainult süüdimõistva kohtuotsusega lahendatud kohtuasjade arvu põhjal. Portugal: keskmine päevade arv arvutati valimi põhjal. Itaalia: andmed puudutavad vastanud kohtuid, mis moodustasid 2017. aastal ligikaudu 99 %; andmed hõlmavad nii põhi- kui ka eelistungeid. Küpros: kriminaalkohtus menetletakse raskeid kuritegusid keskmiselt ühe aasta jooksul. Kergemaid kuritegusid menetletakse ringkonnakohtutes, kus see võtab kauem aega. Slovakkia*: andmed vastavad kogu menetluse (sealhulgas apellatsioonikohtus) keskmisele kestusele. 3.1.4. Kokkuvõte kohtusüsteemide tõhususe kohta Tõhusas kohtusüsteemis hallatakse töökoormust ja kuhjunud kohtuasju ning tehakse lahendeid ilma tarbetute viivitusteta. Põhinäitajad, mida kasutatakse ELi õigusemõistmise tulemustabelis kohtusüsteemide tõhususe jälgimiseks, on seega menetluste kestus (eeldatav või keskmine kohtuasja lahendamiseks kuluv aeg päevades), algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr (sissetulnud kohtuasjade arvu ja lahendatud kohtuasjade arvu suhe) ning pooleliolevate kohtuasjade arv (lõpuni menetlemata kohtuasjade arv aasta lõpu seisuga). Kohtusüsteemi tõhususe üldandmed 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabel sisaldab tõhusust kajastavaid andmeid kaheksa aasta kohta (2012–2019). See ajavahemik võimaldab tuvastada teatavaid suundumusi ja võtta arvesse asjaolu, et kohtureformide mõju avaldub sageli aeglaselt. Kui vaadata tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjade kohta kättesaadavaid andmeid alates 2012. aastast, siis kümnes liikmesriigis on tõhusus paranenud või püsinud stabiilne, samas kui üheksas liikmesriigis on see vähenenud, kuigi sageli vaid vähesel määral. Positiivseid muutusi võib täheldada mitmes liikmesriigis, mida on Euroopa poolaasta raames nimetatud riigina, kus esineb konkreetseid probleeme( ). ·Enamikus neist liikmesriikidest on nende riikide kohta kättesaadavate andmete põhjal esimese astme kohtumenetluste kestus kõiki kohtuasju hõlmavas üldkategoorias (joonis 6) ning tsiviil- ja kaubandusvaidluste puhul (joonis 7) alates 2012. aastast lühenenud või püsinud stabiilne. Haldusasjade puhul (joonis 9) on menetluste kestus alates 2012. aastast lühenenud või püsinud stabiilne peaaegu kõigis neis liikmesriikides. 2019. aastal pikenes menetluste kestus pooltes liikmesriikides. ·Tulemustabelis on esitatud andmed menetluste kestuse kohta kõikides kohtuastmetes tsiviil- kaubandusvaidluste puhul (joonis 8) ning haldusasjade puhul (joonis 10). Andmetest nähtub, et mitmes liikmesriigis, kus on tuvastatud probleeme menetluste kestusega esimese astme kohtutes, tegutsevad kõrgema astme kohtud tõhusamalt. Mõnes teises probleemses liikmesriigis on aga menetluste keskmine kestus kõrgema astme kohtutes veelgi pikem kui esimese astme kohtutes. ·Kõiki kohtuasju hõlmavas üldkategoorias ning tsiviil- ja kaubandusvaidluste kategoorias (joonised 11 ja 12) on alates 2012. aastast suurenenud nende liikmesriikide koguarv, kus algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on üle 100 %. 2019. aastal teatas enamik liikmesriike, sh suurem osa neist, kus esineb probleeme, kõrgest algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määrast (üle 97 %), mis tähendab, et kohtud tulevad neis kategooriates sissetulevate kohtuasjade menetlemisega üldjuhul toime. Haldusasjade puhul (joonis 13) võib täheldada, et algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr varieerub aastati rohkem ning kuigi see on endiselt üldjuhul madalam kui muude kategooriate puhul, teevad mõned liikmesriigid jätkuvalt suuri edusamme. Üle poole probleeme kogenud liikmesriikidest on teatanud, et algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on alates 2012. aastast haldusasjade puhul kasvanud. ·Alates 2012. aastast on olenemata kohtuasjade kategooriast edusamme tehtud pea kõikides liikmesriikides, kus probleemid kuhjunud kohtuasjadega on kõige suuremad. Olulisi edusamme pooleliolevate kohtuasjade arvu vähendamisel on sageli tehtud nii tsiviil- ja kaubandusvaidluste (joonis 15) kui ka haldusasjade (joonis 16) puhul. Hoolimata edusammudest on vahe suhteliselt väheste pooleliolevate kohtuasjadega liikmesriikide ja arvukate pooleliolevate kohtuasjadega liikmesriikide vahel jäänud siiski märkimisväärseks. Tõhusus konkreetsetes liidu õiguse valdkondades Andmed menetluste keskmise kestuse kohta liidu õiguse konkreetsetes valdkondades (joonised 17–22) annavad ülevaate kohtusüsteemide toimimisest vastavat liiki ettevõtlusalaste vaidluste puhul. Konkreetsetes õigusvaldkondades tõhususe kohta andmete kogumisel on aluseks võetud kitsalt määratletud stsenaarium ja sellele vastavate kohtuasjade arv võib näida väike. Samas, kui tõhususe üldandmetes on esitatud menetluste arvestuslik kestus, siis need näitajad kajastavad kõikide aasta jooksul menetletud konkreetse õigusvaldkonnaga seotud asjaomaste kohtuasjade tegelikku keskmist kestust. Seetõttu väärib märkimist, et mitu liikmesriiki, kellel tõhususe üldandmete põhjal ei tundu olevat probleeme, on teatanud liidu konkreetsetes õigusvaldkondades märkimisväärselt pikemast menetluste keskmisest kestusest. Samas võib menetluste kestus kõikuda õigusvaldkondade lõikes tunduvalt ka liikmesriigi piires. Liidu õiguse konkreetseid valdkondi puudutavatest arvandmetest nähtuvad järgmised suundumused. ·Konkurentsiasjade puhul (joonis 17) liikmesriikide kohtute üldine töökoormus veidi vähenes ning kohtuliku läbivaatamise kestus lühenes või püsis stabiilne seitsmes liikmesriigis, ent pikenes üheksas liikmesriigis. Nagu ka 2018. aastal, teatasid vaid kaks liikmesriiki 2019. aastal pikemast kui 1 000-päevasest keskmisest kestusest; positiivne suundumus seega jätkus. ·Elektroonilise side valdkonnas (joonis 18) on kohtute töökoormus eelmiste aastatega võrreldes vähenenud ja menetluste pikenemise negatiivne suundumus, mida täheldati 2018. aastal, on seega pöördunud. 2019. aastal menetluste keskmine kestus 2018. aastaga võrreldes kas lühenes või jäi stabiilseks enamikus liikmesriikides ja pikenes vaid mõnes liikmesriigis. ·ELi kaubamärgiga seotud rikkumiste (joonis 19) menetlemisel stabiliseerusid suundumused 2019. aastal võrreldes eelmiste aastatega. Enamikus liikmesriikides tulid kohtud oma töökoormusega paremini toime ning menetluste kestus kas lühenes või jäi stabiilseks, samas kui mõnes liikmesriigis täheldati kohtumenetluste keskmise kestuse selget pikenemist. ·Seda, milline koosmõju võib olla õigusnormide täitmise tagamise ahelal, mis hõlmab nii haldusmenetlusi kui ka kohtulikku läbivaatamist, on kajastatud ELi tarbijaõiguse valdkonnas (joonised 20 ja 21). 2019. aastal teatasid kuus liikmesriiki, et nende tarbijakaitseasutustel kulus ELi tarbijaõiguse alla kuuluva juhtumi kohta otsuse tegemiseks keskmiselt vähem kui kolm kuud, samas kui kuues muus liikmesriigis kulus selleks üle kuue kuu. Juhtudel, mil tarbijakaitseasutuste otsused vaidlustati kohtutes, olid haldusotsuse kohtuliku läbivaatamise kestuse suundumused 2019. aastal liikmesriigiti erinevad: võrreldes 2018. aastaga pikenes see kestus kuues liikmesriigis, ent lühenes kuues teises liikmesriigis. Kahes liikmesriigis on kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus endiselt üle 1 000 päeva. ·Tulemuslik võitlus rahapesu vastu on väga oluline, et kaitsta finantssüsteemi ja ausat konkurentsi ning ennetada kahjulikke tagajärgi majandusele. Rahapesukuritegude kohtus menetlemise kestusega seotud probleemid võivad mõjutada rahapesuvastase võitluse tulemuslikkust. Joonisel 22 on esitatud ajakohastatud andmed rahapesukuritegudega seotud kohtumenetluste kestuse kohta. Jooniselt nähtub, et enam kui pooltes liikmesriikides kestavad esimese astme kohtumenetlused keskmiselt kuni aasta, kuid mitmes liikmesriigis kestavad need menetlused keskmiselt umbes kaks aastat( ). 3.2. Kohtusüsteemide kvaliteet Kohtusüsteemi kvaliteedi mõõtmiseks ei ole üht kindlat viisi. 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis jätkatakse selliste tegurite uurimist, mida peetakse kohtusüsteemi kvaliteedi parandamisel üldjuhul asjakohaseks. Need tegurid on jaotatud järgmisse nelja kategooriasse: 1) kodanike ja ettevõtjate juurdepääs õigusemõistmisele; 2) piisavad materiaalsed ja inimressursid; 3) hindamisvahendite kasutuselevõtt ning 4) digiteerimine. 3.2.1. Juurdepääsetavus Juurdepääsetavus on vajalik kogu õigusemõistmise ahelas, et inimestel oleks võimalik saada asjakohast teavet kohtusüsteemi, nõude esitamise ja sellega seonduvate finantsaspektide ning menetluse seisu kohta kuni menetluse lõpuni ning et kohtuotsusega oleks võimalik veebis tutvuda. – Tasuta õigusabi, kohtulõivud ja õigusabikulud – Kohtuvaidlustega seotud kulud on põhitegur, mis mõjutab juurdepääsu õigusemõistmisele. Kohtuvaidlusega seotud suured kulud, sealhulgas kohtulõivud( ) ja õigusabikulud,( ) võivad juurdepääsu õigusemõistmisele piirata. Tsiviil- ja kaubandusvaidlustega seotud kulud ei ole ELi tasandil ühtlustatud. Neid reguleeritakse siseriiklike õigusaktidega ja seetõttu on need liikmesriigiti erinevad. Juurdepääs tasuta õigusabile on põhiõigus, mis on sätestatud ELi põhiõiguste hartas( ). See võimaldab juurdepääsu õigusemõistmisele neile, kes ei suuda kohtuvaidlusega seotud kulusid tasuda või ette maksta. Enamik liikmesriike lähtub tasuta õigusabi andmisel taotleja sissetulekust( ). Joonisel 23 on näidatud täielikult või osaliselt tasuta õigusabi kättesaadavus konkreetse tarbijavaidluse puhul, mis hõlmab 6 000 euro suurust nõuet. Sellel võrreldakse tasuta õigusabi saamiseks kohaldatavaid sissetulekukünniseid, mis on väljendatud protsendina Eurostati vaesuspiirist igas liikmesriigis( ). Näiteks kui tasuta õigusabi saamise künnis on 20 %, võib tasuta õigusabi saada veel taotleja, kelle sissetulek on Eurostati asjaomase liikmesriigi vaesuspiirist 20 % suurem. Kui aga tasuta õigusabi saamise künnis on alla 0, tähendab see, et ka vaesuspiirist allapoole jääva sissetulekuga isik ei pruugi saada tasuta õigusabi.

Mõnes liikmesriigis on kasutusel õigusabisüsteem, mille raames kaetakse 100 % kohtuvaidlusega seotud kuludest (täielikult tasuta õigusabi) ning mida täiendab süsteem, mille raames kaetakse osa kuludest (osaliselt tasuta õigusabi), kusjuures viimase puhul rakendatakse tasuta õigusabi saamise õiguse tuvastamiseks teistsuguseid kriteeriume kui esimese puhul. Teistes liikmesriikides on kasutusel vaid kas täielikult või osaliselt tasuta õigusabi andmise süsteem. Joonis 23. Sissetulekukünnis tasuta õigusabi saamiseks konkreetse tarbijavaidluse puhul 2020. aastal(*) (protsentuaalne erinevus Eurostati vaesuspiirist) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu( )) (*) Eesti: otsus tasuta õigusabi andmise kohta ei põhine taotleja rahaliste vahendite suurusel. Iirimaa: osaliselt tasuta õigusabi andmise otsustamisel tuleb võtta arvesse ka taotleja likviidset vara. Läti: künnis on eri omavalitsustes erinev, ülempiir on kujutatud skeemil. Portugal: tasuta õigusabi andmise kohta teevad otsuse haldusasutused, sotsiaalministeerium hindab taotleja rahalist olukorda seaduse kohaselt. Enamik liikmesriike nõuab pooltelt kohtumenetluse alustamiseks kohtulõivu tasumist. Tasuta õigusabi saajad on sageli vabastatud kohtulõivu tasumisest. Vaid Bulgaarias, Eestis, Iirimaal, Madalmaades, Poolas ja Sloveenias ei ole tasuta õigusabi saajad kohtulõivu tasumisest automaatselt vabastatud. Tšehhi Vabariigis otsustab kohus tasuta õigusabi saaja kohtulõivu tasumisest vabastamise igal üksikjuhul eraldi. Luksemburgis ei pea menetlusosalised, kes saavad õigusabi, kohtutäituri tasu maksma. Joonisel 24 on võrreldud kahe stsenaariumi puhul nõude suuruse alusel kohtulõivu suhtelist suurust. Näiteks kui allpool oleval joonisel moodustab 6 000 euro suuruse nõude kohtulõiv 10 %, siis peab tarbija kohtumenetluse alustamiseks tasuma kohtulõivuna 600 eurot. Väikese nõude määratluse aluseks on Eurostati andmete kohane suhtelise vaesuse piir asjaomases liikmesriigis. Joonis 24. Tarbijavaidluses kohtumenetluse alustamiseks nõutav kohtulõiv 2020. aastal(*) (kohtulõivu suhteline suurus nõude suuruse alusel)) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu( )) ANDMED PUUDUVAD (*) Väike nõue on nõue, mis vastab asjaomases liikmesriigis Eurostati andmete kohasele vallalise isiku vaesuspiirile, mis on arvutatud igakuise sissetulekuna (näiteks 2019. aastal oli see vahemikus 193 eurot Rumeenias kuni 1 824 eurot Luksemburgis). Hispaania, Portugal: andmeid ei esitatud. Bulgaaria, Rumeenia: ei esitatud andmeid kohtulõivude kohta väikese nõude korral. Luksemburg: menetlusosalised peavad menetluse alustamiseks hagejana tasuma kohtutäituri tasu, kui nad ei saa tasuta õigusabi. Madalmaad: kohtulõivud, kui sissetulek on alla 2 325 euro kuus. Austria: kohtulõivu maksimumsumma sõltub kohtuastmest. Rootsi: tsiviilasjade puhul makstavate kohtulõivude suurus sõltub kohtuasja liigist. Kohtuvaidluste puhul, kus nõude väärtus on alla 2 253 euro, on kohtulõiv 86 eurot. Kui nõude väärtus on üle 2 253 euro, on riigilõiv 267 eurot. Muud liiki nõuete puhul on ette nähtud muud kohtulõivud.



Lepingute täitmise tõhus tagamine on majandusele väga oluline. Kohtuvaidlusega seotud tegelike kulude hüvitamise tõenäosus tugevdab lepingu täitmise tagamist taotleva võlausaldaja positsiooni. Tavaliselt peab võlausaldajast hageja tasuma hagi kohtusse esitamise eest kohtulõivu. Üldjuhul kohustab kohus kaotanud kostjat võitnud hagejale tema ette makstud kohtulõivu täies ulatuses hüvitama. Joonisel 25 on näidatud nõutava kohtulõivu suurus kohtumenetluse algatamisel konkreetses kahe ettevõtja vahelises piiriüleses kaubandusvaidluses lepingu täitmise üle, kusjuures nõude suurus on 20 000 eurot. Joonis 25. Kohtumenetluse algatamise lõiv konkreetses kaubandusasjas 2020. aastal(*) ((eurodes) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu( )) (*) Hispaanias ja Kreekas otsustatakse kohtulõivu hüvitamine igal üksikjuhul eraldi. Ungaris ei ole kohustust võitnud poolele kohtulõiv täielikult hüvitada. Tavaliselt peab võlausaldaja oma advokaadi tasu ette maksma mitte ainult kohtumenetluse etapis, vaid ka juba enne seda etappi. Hüvitamisel kohaldatakse enamikus liikmesriikides reeglit, mille kohaselt kohtuasja kaotanud pool peab lisaks enda õigusabikuludele tasuma ka võitnud poole kulud. See tasude ülekandmise reegel pärsib selliste kohtuasjade algatamist, mille võitmise tõenäosus on väike, julgustades samal ajal algatama selliseid kohtuasju, mille võitmise tõenäosus on suur. Joonisel 26 on näidatud summa, mille kohus määraks võitnud hagejale konkreetse kaubandusvaidluse stsenaariumi puhul (vt joonealune märkus 58). Eristada võib kolme peamist tasusüsteemi: 1) seadusest tulenevate tasude süsteemiga riikides oleneb õigusabikulude hüvitamine advokaadi töö eest ette nähtud seadusest tuleneva tasu summast, mis on liikmesriigiti väga erinev; 2) liikmesriikides, kus seadusest tulenevate tasude süsteemi ei ole, hüvitatakse õigusabikulud kas täies mahus (Ungari, Portugal, Soome) või osaliselt (Poola, Läti, Luksemburg); ning 3) mitmes liikmesriigis teeb kohus hüvitamise kohta otsuse igal üksikjuhul eraldi. Joonis 26. Õigusabikulude hüvitamine kaubandusvaidluse puhul 2020. aastal(*) (eurodes) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu( )) (*) Selle näitaja puhul ei sisalda õigusabikulud menetluskulusid ja käibemaksu (kui need tuleb tasuda). Hüpoteetiline õigusabikulu stsenaariumis ette nähtud kohtuetapi eest on 1 650 eurot. Süsteemides, kus seadusest tulenevat tasu ei kohaldata, tähendab täielik hüvitamine, et see summa (1 650 eurot) võidakse välja mõista. Osalist hüvitamist kohaldavad liikmesriigid (Poola, Läti, Luksemburg) on reastatud välja mõistetava õigusabikulu suuruse alusel (suurimast vähimani, summad on vahemikus 1 275 – 500 eurot). Joonis ei sisalda teavet kohtueelse etapi õigusabikulude hüvitamise kohta, mida ei ole kõikides liikmesriikides ette nähtud. Austria: stsenaariumi ei saa Austria hüvitamissüsteemile täielikult kohaldada. Malta: Maltal ei kasutata tunnipõhist õigusabikulu, hüvitamise üle otsustatakse nõude suuruse alusel. Itaalia: Itaalias kehtib seadusest tulenev tasu (stsenaariumis 3 235 eurot), kuid kohus võib hüvitamise otsustada etteantud piirides. Leedu: kohus võtab otsuse tegemisel arvesse justiitsministeeriumi suuniseid, stsenaariumi puhul oleks maksimumsumma 3 350 eurot.





– Juurdepääs vaidluste kohtuvälise lahendamise meetoditele – Joonisel 27 on näidatud liikmesriikide pingutused vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite vabatahtliku kasutamise edendamiseks konkreetsete stiimulitega, mis võivad olenevalt õigusvaldkonnast erineda( ). Joonis 27. Vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite kasutamise edendamine ja stimuleerimine 2020. aastal(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Suurim võimalik punktide arv: 68 punkti. Koondandmed, mis põhinevad järgmistel näitajatel: 1) veebisait, kus antakse teavet vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; 2) reklaamikampaaniad meedias; 3) üldsusele suunatud trükised; 4) konkreetne teave vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta, mida kohus annab taotluse korral; 5) vaidluste kohtuvälise lahendamise / vahendamise koordineerijad kohtutes; 6) vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta hinnangute avaldamine; 7) vaidluste kohtuvälise lahendamise võimaluse kasutamise kohta statistika avaldamine; 8) vaidluste kohtuvälise lahendamise kulude (osaline või täielik) katmine tasuta õigusabiga; 9) kohtulõivude, sealhulgas tempelmaksude osaline või täielik tagastamine, kui vaidluse kohtuväline lahendamine on edukas; 10) vaidluse kohtuväliseks lahendamiseks ei nõuta advokaadi olemasolu; 11) kohtunik võib olla lepitajaks, 12) poolte saavutatud kokkulepe muudetakse kohtu poolt täitmisele pööratavaks; 13) võimalus algatada menetlus / esitada nõue ning esitada dokumentaalsed tõendid internetis; 14) pooli saab teavitada menetluse algatamisest ja menetluse erinevatest etappidest elektrooniliselt; 15) võimalus tasuda kohaldatavad tasud internetis; 16) kohtuvaidluste algatamise ja lahendamise hõlbustamiseks tehnoloogia (tehisintellektirakendused, juturobotid) kasutamine ning 17) muud vahendid. Iga eespool nimetatud 17 näitaja eest anti igas õigusvaldkonnas üks punkt. Iirimaa: haldusasjad klassifitseeritakse tsiviil- ja kaubandusasjade kategooriasse. Kreeka: vaidluste kohtuvälise lahendamise võimalus on olemas riigihankemenetluses kõrgemates halduskohtutes. Hispaania: tööõigusasjades on vaidluste kohtuväline lahendamine kohustuslik. Portugal: tsiviil- ja kaubandusvaidlustes tagastatakse kohtulõiv üksnes rahukohtunike puhul. Slovakkia: Slovakkia õiguskorras ei toetata vaidluste kohtuvälist lahendamist haldusalastel põhjustel. Soome: tsiviilasjadeks loetakse ka tarbija- ja töövaidlusi. Rootsi: kohtunikel on vaidluse kohtuvälise lahendamise puhul menetluslik kaalutlusõigus. Kohtunik on kohustatud otsima rahumeelset lahendust, välja arvatud juhul, kui see on asja laadi tõttu ebasobiv.



– Lapsesõbralik õigusemõistmine – Joonisel 28 on näidatud liikmesriikides rakendatavad mitmesugused lähenemisviisid, mille eesmärk on muuta kohtusüsteem lastele kättesaadavamaks ja nende vajadustele paremini vastavaks, näiteks pakkudes menetluste kohta lapsesõbralikku teavet või võttes meetmeid, et laps ei peaks osalema mitmel kohtuistungil. Joonis 28. Lapsesõbralik õigusemõistmine 2020. aastal(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) 3.2.2. Ressursid Kohtusüsteemi heaks toimimiseks on tarvis piisavalt ressursse, sealhulgas vajalikke investeeringuid füüsilisse ja tehnilisse taristusse, ning kõigis kategooriates kvalifitseeritud, koolitatud ja piisavalt tasustatud töötajaid. Ilma piisavate ruumide, töövahendite ja töötajateta, kellel on nõutav kvalifikatsioon ja oskused ning keda järjepidevalt koolitatakse, on ohus menetluste ja otsuste kvaliteet. – Rahalised vahendid – Allpool olevatel joonistel on näidatud valitsemissektori tegelikud kulutused kohtusüsteemi (välja arvatud vanglad) ülalpidamisele nii elaniku kohta (joonis 29) kui ka osana sisemajanduse koguproduktist (SKP) (joonis 30), samuti kohtute peamised kulukategooriad (joonis 31)( ). Joonis 29. Valitsemissektori kogukulutused kohtutele eurodes elaniku kohta 2012. ja 2017.–2019. aastal(*) (allikas: Eurostat) (*) Liikmesriigid on järjestatud 2019. aasta kulutuste alusel (kõige suurematest kõige väiksemateni). Järgmiste riikide andmed on esialgsed: Hispaania (2019), Prantsusmaa (2018, 2019), Portugal (2019) ja Slovakkia (kõik aastad). Andmete väljavõte 8. aprillil 2021. Joonis 30. Valitsemissektori kogukulutused kohtutele protsendina SKPst 2012. ja 2017. –2019. aastal(*) (allikas: Eurostat)

(*) Liikmesriigid on järjestatud 2019. aasta kulutuste alusel (kõige suurematest kõige väiksemateni). Järgmiste riikide andmed on esialgsed: Hispaania (2019), Prantsusmaa (2018, 2019), Portugal (2019) ja Slovakkia (kõik aastad). Andmete väljavõte 8. aprillil 2021.



Joonisel 31 on näidatud põhilised majanduskategooriad, mida valitsemissektori kulutused kohtutele hõlmavad: 1) kohtunike ja kohtutöötajate palgad, sealhulgas sotsiaalmaksed (hüvitised töötajatele)( ); 2) kohtutele vajalike kaupade ja teenuste kulud, näiteks hoonete üürimine, kontoritarbed, energia ja õigusabi (vahetarbimine)( ); 3) investeeringud põhivarasse, näiteks kohtuhoonetesse ja tarkvarasse (kapitali kogumahutus põhivarasse)( ); ning 4) muud kulutused. Joonis 31. Valitsemissektori kulutused kohtutele kategooriate kaupa(*) (2019. aastal protsendina kogukulutustest) (allikas: Eurostat) (*) Järgmiste riikide andmed on esialgsed: Hispaania (2019), Prantsusmaa (2018, 2019), Portugal (2019) ja Slovakkia (kõik aastad). Andmete väljavõte 8. aprillil 2021.



– Inimressursid – Kohtusüsteemi kvaliteedi jaoks on piisavad inimressursid väga olulised. Kohtunike mitmekesisus, sh sooline tasakaal, rikastab teadmisi, oskusi ja kogemusi ning peegeldab ühiskonnas valitsevat tegelikku olukorda. Joonis 32. Kohtunike arv aastatel 2012–2019(*) (100 000 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria täiskohaga töötavaid kohtunikke. Sellesse ei kuulu kohtuametnikud (Rechtspfleger, court clerk), kes on mõnes liikmesriigis olemas. Austria: halduskohtute andmed on lisatud alates 2016. aastast. Kreeka: Alates 2016. aastast hõlmab elukutseliste kohtunike arv kõigi kohtuastmete kriminaal- ja tsiviilkohtute, samuti halduskohtute kohtunikke. Itaalia: arvesse ei ole võetud piirkondlikke auditikomiteesid, kohalikke maksukomisjone ega sõjakohtuid. Halduskohtute andmeid on arvesse võetud alates 2018. aastast. Joonis 33. Elukutseliste naiskohtunike osakaal kõrgeimates kohtutes aastatel 2018–2020(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Reastatud 2020. aasta arvude alusel, suurimast vähimani.





Joonis 34. Advokaatide arv aastatel 2012–2019(*) (100 000 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) (*) CEPEJ metoodika järgi on advokaat siseriikliku õiguse kohaselt kvalifitseeritud ja volitatud isik, kes võib oma klientide nimel esineda kaitsjana või osutada õigusteenuseid, esineda kohtus ning nõustada või esindada oma kliente õigusküsimustes (Euroopa Nõukogu ministrite komitee soovitus Rec(2000)21 advokaadi kutsealal tegutsemise vabaduse kohta). Saksamaa: advokaate ei eristata kategooriate (näiteks õigusnõustaja ja vandeadvokaat) alusel. Soome: alates 2015. aastast esitatud advokaatide arv hõlmab nii erasektoris kui ka avalikus sektoris töötavaid advokaate. – Koolitus – Kohtunike koolitamine on tähtis kohtuotsuste ja kodanikele osutatava õigusemõistmise teenuse kvaliteedi seisukohast. Allpool esitatud andmed käsitlevad kohtunike koolitamist paljudes eri valdkondades, sealhulgas küsimustes, mis puudutavad suhtlemist menetlusosaliste ja ajakirjandusega, ning õigusalaste oskuste vallas. Joonis 35. Eri liiki oskustele keskenduva kohtunike täienduskoolituse osakaal 2019. aastal(*) (protsendina selliseid täienduskoolitusi saanud kohtunike koguarvust) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Joonis 35 kajastab täienduskoolitusel (st pärast kohtuniku põhikoolituse läbimist pakutaval koolitusel) osalenud kohtunike protsentuaalset jaotust nelja kindlaksmääratud valdkonna vahel. Õigusalast koolitust ei ole arvesse võetud. Kreekas, Maltal ja Portugalis ei pakkunud kohtunikke koolitavad asutused valitud oskustega seotud erikoolitust. Taani: andmed hõlmavad kohtutöötajaid. Austria: andmed hõlmavad prokuröre. Joonis 36. Kohtunike suhtluskoolituse kättesaadavus 2020. aastal (*)(allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Suurim võimalik punktide arv: 14 punkti. Liikmesriikidele anti üks punkt, kui seal pakutakse põhikoolitust, ning üks punkt, kui pakutakse täienduskoolitust (mõlema koolituse eest kokku maksimaalselt kaks punkti). Võrreldes õigusemõistmise tulemustabeli varasemate versioonidega on andmeallikas muutunud ja see mõjutab andmete võrreldavust. Taani: COVID-19 pandeemia avaldas 2020. aastal suurt negatiivset mõju jätkukursuste ja -seminaride korraldamisele. Ungari: COVID-19 pandeemia tõttu tuli mõned koolituskursused ära jätta. 3.2.3. Hindamisvahendid Regulaarne hindamine võib parandada kohtusüsteemi võimet reageerida praegustele ja tulevastele väljakutsetele ning aidata seega parandada kohtusüsteemi kvaliteeti. Uuringud (joonis 37) on väga olulised, et hinnata kohtusüsteemi toimimist õigusala töötajate ja menetlusosaliste vaatenurgast. Kohtusüsteemi kvaliteedi parandamiseks on oluline võtta uuringute tulemuste põhjal asjakohaseid järelmeetmeid (joonis 38). Joonis 37. Menetlusosaliste või õigusala töötajate seas korraldatud uuringute teemad 2019. aastal(*) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Liikmesriikidele anti iga märgitud uuringuteema eest üks punkt, olenemata sellest, kas uuring tehti riigi, piirkonna või kohtu tasandil. Kategooriasse „muud teemad“ kuuluvad: advokaatide seas korraldatud uuringud teatavate kohtute toimimise kohta (Hispaania); menetlusosaliste seas korraldatud uuringud teatavate kohtute töö kohta (Läti); kohtunike ja kohtunikuabide seas korraldatud uuring mitmesugustel teemadel, sealhulgas füüsiline ligipääsetavus ja lastele pakutavad tingimused, menetlusosaliste lugupidav kohtlemine ja vajadus kohtuotsuste kujundamise põhimõtete järele (Malta). Saksamaal korraldati liidumaade tasandil mitu eri uuringut. Joonis 38. Menetlusosaliste või õigusala töötajate seas korraldatud uuringute järelmeetmed 2019. aastal(*) (allikas: Euroopa Komisjon( ))

(*) Liikmesriikidele anti iga järelmeetmete liigi eest üks punkt.

3.2.4. Digiteerimine Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) kasutamisega on võimalik liikmesriikide õigussüsteeme tugevdada ning muuta need juurdepääsetavamaks, tõhusamaks, vastupidavamaks ning praeguste ja tulevaste väljakutsetega toimetulekuks paremini valmis olevaks. COVID-19 pandeemia on avaldanud negatiivset mõju ka liikmesriikide kohtusüsteemidele ja toonud esile mitu kohtusüsteemi toimimist mõjutavat probleemi. ELi õigusemõistmise tulemustabeli varasemates väljaannetes esitati võrdlevaid andmeid kohtusüsteemides IKT kasutamise teatavate aspektide kohta. Nagu kuulutati välja komisjoni 2. detsembri 2020. aasta teatises õigusemõistmise digipöörde kohta ELis(), on tulemustabelit oluliselt täiendatud lisaandmetega, mis käsitlevad digiteerimist liikmesriikides. See peaks võimaldama edusammude ja lahendamist vajavate probleemide põhjalikumat jälgimist. Lisaks sellele, et teave riigi kohtusüsteemi kohta peab olema kergesti kättesaadav, on kodanikukeskse õigusemõistmise jaoks vajalik, et see teave on kohandatud konkreetsetele ühiskonnarühmadele, kellel oleks muidu teabele ligipääsemisel raskusi. Joonisel 39 on näidatud riikide kohtusüsteemide konkreetseid aspekte käsitleva veebipõhise teabe kättesaadavus konkreetsetele ühiskonnarühmadele. Joonis 39. Kohtusüsteemi käsitleva veebipõhise teabe kättesaadavus üldsusele 2020. aastal(*)(allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Saksamaal otsustatakse igal liidumaal ja föderaaltasandil, millist teavet veebis avaldada.



– Digiteerimist toetavad menetlusnormid – Digilahenduste kasutamine tsiviil-/kaubandus-, haldus- ja kriminaalasjades eeldab sageli asjakohast reguleerimist riiklike menetlusnormidega. Joonis 40 illustreerib erinevate osaliste võimalust osaleda menetluses kommunikatsioonitehnoloogia (nt videokonverentsi) abil ning kajastab praegust olukorda seoses digitaalsete tõendite vastuvõetavusega. Joonis 40. Menetlusnormid võimaldavad digitehnoloogia kasutamist tsiviil-/kaubandus-, haldus- ja kriminaalasjades(*) (*) Iga liikmesriigi puhul kajastab esimene tulp tsiviil-/ kaubandusasjade menetlusnorme, teine tulp kajastab haldusasjade menetlusnorme ja kolmas tulp kajastab kriminaalasjade menetlusnorme. Suurim võimalik punktide arv: 12 punkti. Iga kriteeriumi puhul anti kaks punkti, kui vastav võimalus on olemas kõikide tsiviil-/kaubandus-, haldus- ja kriminaalasjade menetlemisel (kriminaalasjade puhul jagati menetlusosaliste ärakuulamise võimalus kaheks, et hõlmata nii süüdistatavad kui ka kannatanud). Punktid jagati kahega, kui vastavat võimalust kõikidel juhtudel ei ole. Nendes liikmesriikides, kus tsiviil-/kaubandus- ja haldusasju ei eristata, anti mõlema valdkonna puhul sama arv punkte. Luksemburg, Küpros ja Horvaatia: puuduvad haldusasjade puhul.



– Digivahendite kasutamine – Lisaks digiteerimist toetavatele menetlusnormidele peavad kohtutel ja prokuratuuridel olema asjakohased vahendid ja sobiv taristu, et võimaldada kaugsidet ja turvalist kaugjuurdepääsu töökohale (joonis 41). Piisavat taristut ja seadmeid on vaja ka turvaliseks elektrooniliseks teabevahetuseks kohtute/prokuratuuride ning õigusala töötajate ja institutsioonide vahel (joonised 42 ja 43). IKT-l, sealhulgas uuenduslikul tehnoloogial, on oluline roll õigusasutuste töö toetamisel, aidates seega märkimisväärselt kaasa kohtusüsteemi kvaliteedi parandamisele. Erinevate digivahendite kättesaadavus kohtunikele, prokuröridele ja kohtutöötajatele võib muuta tööprotsessid sujuvamaks, tagada töökoormuse õiglase jaotuse ja võimaldada märkimisväärset aja kokkuhoidu. Joonis 41. Digitehnoloogia kasutamine kohtutes ja prokuratuurides(*)

(*) Suurim võimalik punktide arv: 7 punkti. Iga kriteeriumi puhul anti üks punkt, kui vastavalt kohtud või prokuratuurid kasutavad asjaomast tehnoloogiat, ja 0,5 punkti, kui nad ei kasuta seda alati.



Turvaline elektrooniline side võib aidata parandada kohtusüsteemide kvaliteeti. Kohtute võimalus suhelda elektrooniliselt nii omavahel kui ka õigusala töötajate ja teiste institutsioonidega võib lihtsustada protsesse ning vähendada vajadust paberipõhise suhtluse ja füüsilise kohaloleku järele, mille tulemusel lüheneb kohtueelse tegevuse ja kohtumenetluste kestus. Joonis 42. Kohtud: elektroonilised sidevahendid(*) (*) Suurim võimalik punktide arv: 5 punkti. Iga kriteeriumi puhul anti üks punkt, kui kohtute käsutuses on turvaline elektrooniline side. Kui asjaomast võimalust kõikidel juhtudel ei ole, anti 0,5 punkti. Prokuratuurid on kriminaalõigussüsteemi toimimiseks hädavajalikud. Ka neile võib olla kasulik juurdepääs turvalisele elektroonilisele sidekanalile, mis võib hõlbustada nende tööd ja parandada kohtumenetluste kvaliteeti. Võimalus turvaliseks elektrooniliseks teabevahetuseks prokuratuuri ning uurimisasutuste, kaitseadvokaatide ja kohtute vahel toetab kohtumenetluse otstarbekamat ja tõhusamat ettevalmistamist. Joonis 43. Prokuratuur: elektroonilised sidevahendid(*) (*) Suurim võimalik punktide arv: 5 punkti. Iga kriteeriumi puhul anti üks punkt, kui prokuratuuride käsutuses on turvaline elektrooniline side. Kui asjaomast võimalust kõikidel juhtudel ei ole, anti 0,5 punkti. Elektrooniliste sidevahendite kättesaadavus prokuratuuris hõlmab teabevahetust prokuratuuri palgatud advokaatidega.



– Veebipõhine juurdepääs kohtutele – Võimalus kasutada kohtumenetluse teatavate etappide läbimiseks elektroonilisi vahendeid on kohtusüsteemi kvaliteedi oluline näitaja. Nõuete elektrooniline esitamine ning võimalus veebi teel menetlust jälgida ja toiminguid teha või dokumente elektrooniliselt edastada võib tuntavalt lihtsustada kodanike ja ettevõtjate (või nende seaduslike esindajate) juurdepääsu õigusemõistmisele ning vähendada viivitusi ja kulusid. Selliste digitaalsete avalike teenuste kättesaadavus aitaks lähendada kohtuid kodanikele ja ettevõtjatele ning seeläbi suurendada usaldust kohtusüsteemi vastu. Joonis 44. Digilahendused tsiviil-/kaubandus- ja haldusasjade menetluste algatamiseks ja jälgimiseks(*) (*) Suurim võimalik punktide arv: 9 punkti. Iga kriteeriumi puhul anti üks punkt, kui vastav võimalus on olemas kõigi tsiviil-/kaubandus- ja haldusasjade menetlemisel. Kui asjaomast võimalust kõikidel juhtudel ei ole, anti 0,5 punkti. Nendes liikmesriikides, kus tsiviil-/kaubandus- ja haldusasju ei eristata, anti mõlema valdkonna puhul sama arv punkte. Horvaatia: puuduvad haldusasjade puhul.



Digivahendite kasutamine kriminaalmenetluste läbiviimiseks ja jälgimiseks võib lisaks aidata tagada kannatanute ja süüdistatavate õigusi. Näiteks võivad digilahendused tagada konfidentsiaalse kaugsuhtluse süüdistatavate ja nende advokaatide vahel, võimaldada kinnipeetutel valmistuda kohtuistungiks või aidata kuriteoohvritel vältida teistkordset ohvristamist. Joonis 45. Digilahendused kohtumenetluste läbiviimiseks ja jälgimiseks kriminaalasjades(*)

(*) Suurim võimalik punktide arv: 6 punkti. Iga kriteeriumi puhul anti üks punkt, kui vastav võimalus on olemas kõigi kriminaalasjade menetlemisel. Kui asjaomast võimalust kõikidel juhtudel ei ole, anti 0,5 punkti. – Juurdepääs kohtuotsustele – Kohtuotsustele veebi kaudu juurdepääsu tagamine parandab kohtusüsteemi läbipaistvust, aitab kodanikel ja ettevõtjatel aru saada oma õigustest ning võib aidata kaasa kohtupraktika järjepidevusele. Kohtuotsuste veebis avaldamise kord on oluline selleks, et luua kasutajakeskseid otsingusüsteeme,( ) mis muudavad kohtupraktika õigusala töötajatele ja üldsusele kättesaadavamaks. Sujuv juurdepääs kohtupraktikale ja selle hõlbus taaskasutamine võimaldab luua õigusala töötajate toetamiseks uuenduslikke õigustehnilisi rakendusi. Kohtuotsuste veebis avaldamisel tuleb õigus- ja poliitikaraamistikega seatud piirides arvestada mitmesuguste huvidega. Kui kohtud töötlevad isikuandmeid, kohaldatakse selle suhtes täielikult isikuandmete kaitse üldmäärust(). Selle hindamisel, millised andmed avalikustada, tuleb omavahel kaaluda õigust andmekaitsele ja isikukajastuse kontrollile kohtuotsustes ning kohtusüsteemi läbipaistvust. See kehtib eriti juhul, kui tegemist on valdava avaliku huviga, mis õigustab selliste andmete avaldamist. Paljudes riikides nõuab seadus või praktika kas süsteemselt või taotluse alusel kohtuotsuste anonüümimist või pseudonüümimist( ) enne nende avaldamist. Kohtusüsteemis toodetud andmeid reguleeritakse ka Euroopa õigusaktidega, mis käsitlevad avaandmeid ja avaliku sektori teabe taaskasutamist( ). Kohtuotsuste kättesaadavus masinloetaval kujul( ) soodustab algoritmide kasutamist kohtusüsteemis( ). Joonis 46. Üldsuse veebipõhine juurdepääs avaldatud kohtuotsustele 2020. aastal(*) (tsiviil-/kaubandusasjad, haldusasjad ja kriminaalasjad, kõik kohtuastmed) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Suurim võimalik punktide arv: 9 punkti. Kui kõik tsiviil-/kaubandusasjades, haldusasjades ja kriminaalasjades tehtud otsused on veebis kättesaadavad, anti iga kohtuastme eest üks punkt ja kui kättesaadavad on vaid mõned kohtuotsused, anti 0,5 punkti. Kui liikmesriigis on vaid kaks kohtuastet, on punktide andmisel kolmele astmele antud vastava olemasoleva kõrgema astme punktid ka puuduvale astmele. Liikmesriikides, kus nimetatud kahte õigusvaldkonda (tsiviil-/kaubandus- ja haldusasjad) ei eristata, anti samad punktid mõlemale valdkonnale. Belgia: tsiviil- ja kriminaalasjade puhul otsustab iga kohus oma otsuste avaldamise ise. Saksamaa: esimese astme kohtu otsuste veebis avaldamine otsustatakse iga liidumaa tasandil. Iirimaa: kriminaalasja lahendamisel lühimenetluses ei tehta tavaliselt kirjalikke otsuseid. Austria: esimese ja teise astme puhul otsustavad kohtunikud, millised otsused avaldatakse. Ei avaldata neid kõrgeima üldkohtu otsuseid, millega lükatakse apellatsioonikaebus tagasi ilma üksikasjaliku põhjenduseta. Madalmaad: otsuste avaldamise otsustavad kohtud kooskõlas avaldatud kriteeriumidega. Portugal: tsiviil- ja kriminaalasjades teeb avaldamisotsuse kohtu komisjon. Slovakkia: tsiviil- ja kriminaalasjades ei avaldata otsuseid, mis on tehtud menetluses, kus avalikkusel puudub juurdepääs kohtulikule arutelule, ega maksekorraldusi. Soome: kohtud otsustavad, millised kohtuotsused avaldatakse. Joonis 47. Masinloetavate kohtuotsuste koostamise kord 2020. aastal(*) (tsiviil-/kaubandus-, haldus- ja kriminaalasjad, kõik astmed) (allikas: Euroopa Komisjon( )) (*) Suurim võimalik punktide arv: 24 punkti kohtuasja liigi kohta. Kõigi kolme astme (esimene, teine, viimane) puhul võib anda ühe punkti, kui hõlmatud on kõik otsused. Kui mingis astmes on hõlmatud vaid mõned otsused, antakse vaid pool punkti. Kui liikmesriigis on vaid kaks kohtuastet, on punktide andmisel kolmele astmele antud vastava olemasoleva kõrgema astme punktid ka puuduvale astmele. Liikmesriikides, kus haldusasju ning tsiviil-/kaubandusasju ei eristata, anti samad punktid mõlemale õigusvaldkonnale. Hispaania: kohtute üldnõukogu andmebaasi kasutamine ärieesmärkidel või teabe ulatuslik allalaadimine ei ole lubatud. Selle teabe taaskasutamisel andmebaaside täiendamiseks või ärieesmärkidel tuleb järgida kohtute üldnõukogu kohtudokumentide keskuses kehtestatud korda ja tingimusi. Iirimaa: kohtuotsused anonüümitakse kriminaalmenetluses (st kui seadus nõuab või kohtunik on kohtupraktikas väljakujunenud põhimõtete kohaselt määranud, et poolte või isikute identiteeti ei avalikustata) ning otsuse teinud kohtunik peab märkima, kuidas varjatakse sisu, mille abil on võimalik teha kindlaks isik, kelle identiteeti tuleks kaitsta.

3.2.5. Kokkuvõte kohtusüsteemide kvaliteedi kohta Kohtusüsteemide kõrget kvaliteeti soodustavad tegurid on lihtne juurdepääs, piisavad ressursid, tulemuslikud hindamisvahendid ja digiteerimine. Kodanikud ja ettevõtjad ootavad tulemuslikult kohtusüsteemilt kvaliteetseid lahendeid. 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis arendatakse edasi nende tegurite võrdlevat analüüsi. Juurdepääsetavus Käesolevas väljaandes vaadeldakse taas hulka elemente, mis aitavad muuta kohtusüsteemi kodanikukesksemaks. ·Õigusemõistmisele juurdepääsul on otsustava tähtsusega tasuta õigusabi kättesaadavus ja kohtulõivude suurus, eriti vaesuses elavate inimeste jaoks. Jooniselt 23 nähtub, et inimesed, kelle sissetulek jääb allapoole Eurostati vaesuspiiri, ei saa mõnes liikmesriigis tasuta õigusabi. 2019. aastaga võrreldes on tasuta õigusabi kättesaadavust vähendatud ligikaudu kolmandikus liikmesriikides ja suurendatud viies liikmesriigis, eelkõige osaliselt tasuta õigusabi puhul. Selline areng on kooskõlas pikemaajalise suundumusega, mis osutab tasuta õigusabi kättesaadavuse halvenemisele mõnes liikmesriigis. Kohtulõivude suurus (joonis 24) on alates 2016. aastast püsinud üldjoontes stabiilsena, kuigi mitu liikmesriiki on kohtulõivude summat väikeste nõuete puhul suurendanud. Väikeste nõuete puhul on kohtulõivud jätkuvalt proportsionaalselt koormavamad. Tasuta õigusabi saamise keerukus koos suurte kohtulõivudega võib mõnes liikmesriigis vähendada vaesuses elavate inimeste juurdepääsu õigusemõistmisele. ·Kohtulõivude suurus kaubandusvaidlustes (joonis 25) on liikmesriigiti väga erinev (ulatudes 0,1 %st kuni 6 %ni nõude suurusest), kusjuures kohtulõive ei ole kehtestatud vaid kahes liikmesriigis. Joonisel 26 on näidatud, millises ulatuses võidakse kaubandusasjades õigusabikulud võitnud poolele hüvitada. Õigusabikulude hüvitamisel kohtumenetluse etapis on suured erinevused nii seadusest tuleneva tasu süsteemi kasutavate kui ka mittekasutavate liikmesriikide vahel, samuti nende rühmade sees (eelkõige suurema ja väiksema seadusest tuleneva tasu süsteemi vahel). Peale selle oleneb õigusabikulude hüvitamine paljudes liikmesriikides kohtute äranägemisest. See, kui suures ulatuses süsteem õigusabikulusid hüvitab, võib hagi esitamise tõenäosust ja seetõttu ka üldist juurdepääsu õigusemõistmisele kas soodustada või pärssida. ·2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis laiendatakse analüüsi viiside kohta, kuidas liikmesriigid edendavad vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite vabatahtlikku kasutamist eraõiguslike vaidluste puhul (joonis 27), eelkõige digitehnoloogia kasutamise võimalikkust. Seitseteist liikmesriiki näevad ette võimaluse algatada menetlus või esitada nõue ja esitada dokumentaalseid tõendeid veebis vähemalt teatavat liiki vaidluste puhul. 19 liikmesriigis saab menetlusosalisi menetluse algatamisest ja eri etappidest elektrooniliselt teavitada ning 12 liikmesriigis saab kohaldatavaid tasusid maksta veebis. Kaheksas liikmesriigis saab vaidluste algatamise ja lahendamise lihtsustamiseks kasutada selliseid tehnoloogilisi lahendusi nagu tehisintellektirakendused või juturobotid. ·Teist korda esitatakse 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis liikmesriikides lapsesõbraliku kohtusüsteemi tagamiseks võetavate meetmete terviklik ülevaade (joonis 28). Kõikides liikmesriikides tehakse laste jaoks vähemalt mõned kohandused; kõige sagedamini võetakse meetmeid ülekuulamise muutmiseks lapsesõbralikumaks (sealhulgas keskkonna mõttes) ning laste korduva ülekuulamise vältimiseks. Peaaegu kõik liikmesriigid pakuvad kohtunikele ka koolitusi lapsesõbraliku õigusemõistmise teemal. Ressursid Selleks et liikmesriikide kohtusüsteemid oleksid kvaliteetsed, on tarvis piisavaid rahalisi vahendeid ja inimressursse, sealhulgas vajalikke investeeringuid füüsilisse ja tehnilisse taristusse, asjakohast põhi- ja täienduskoolitust ning kohtunike mitmekesisust, kaasaarvatud soolist tasakaalu. 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabel näitab järgmist. ·Rahaliste vahendite osas nähtub andmetest, et 2019. aastal jäid valitsemissektori kogukulutused kohtutele liikmesriikides suures osas stabiilseks, kuid tegelikud summad olid nii eurodes elaniku kohta kui ka protsendina SKPst liikmesriikide vahel endiselt väga erinevad (joonised 29 ja 30). Peaaegu kõikides liikmesriikides suurendati 2019. aastal kulutusi elaniku kohta (võrreldes 2018. aastaga) ning enamikus suurendati ka kulutusi osakaaluna SKPst. ·Sarnaselt 2020. aastale kajastatakse ka 2021. aasta tulemustabelis Eurostati kogutud andmete põhjal kogukulutuste jagunemist eri kategooriate vahel. Joonisel 31 on liikmesriigiti näha suured erinevused kulude jagunemises. Kui kohtunike ja kohtutöötajate palgad (sealhulgas sotsiaalmaksed) moodustavad enamikus liikmesriikides kuludest suurima osa, siis investeeringud põhivarasse, näiteks kohtuhoonetesse ja tarkvarasse, moodustavad väiksema osa. Teisalt on tegevuskulud (nt hoonete üürimine, tasuta õigusabi, kulumaterjalid) mõnes liikmesriigis oluliselt suuremad kui enamikus teistes. See jaotus on püsinud aasta-aastalt suhteliselt stabiilsena. ·Naisi on kõrgeimate kohtute kohtunike hulgas enamikus liikmesriikides endiselt alla 50 % (joonis 33). Kolme aasta jooksul (2018–2020) toimunud areng näitab, et liikmesriigiti on suundumused erinevad, kuid enamikus liikmesriikides on naiste osakaal kõrgeimates kohtutes 2010. aastast saadik kasvanud. ·Kohtunike koolituse kohta võib öelda, et kui vähemalt mingit ametioskuste alast täienduskoolitust pakuvad peaaegu kõik liikmesriigid, siis väiksem arv liikmesriike pakub koolitust, mille raames käsitletakse IT-oskusi, kohtu haldamist ja kohtunikueetikat. Võrreldes eelmise aastaga kasvas veidi IT-oskuste koolituses osalevate kohtunike osakaal (joonis 35). Mis puudutab haavatavate isikutega suhtlemise koolitust (joonis 36), siis enamik liikmesriike pakub soolise vägivalla ohvritega suhtlemise koolitust ning rohkem kui pooled liikmesriigid pakuvad koolitust sootundlike tavade, varjupaigataotlejate või erineva kultuurilise, usulise, etnilise või keeletaustaga isikute kohta. Nägemis- või kuulmispuudega inimestega suhtlemise koolitust pakutakse ligikaudu pooltes liikmesriikides. Teadlikkuse suurendamist ja desinformatsiooniga toimetulemist käsitlev koolitus on kättesaadav vaid veidi rohkem kui pooltes liikmesriikides. Hindamisvahendid ·Menetlusosaliste ja õigusala töötajate seas tehti 2019. aastal uuringuid veidi rohkem kui eelmistel aastatel (joonis 37); nende liikmesriikide arv, kus otsustati uuringuid mitte korraldada, jäi stabiilseks. Siiski näib olevat erinevusi selles, millised riigid otsustasid uuringute tegemisest loobuda, mis viitab, et mõnikord tehakse uuringuid ainult üle aasta / mõne aasta järel. Uuringute korduvateks teemadeks jäid endiselt juurdepääsetavus, klienditeenindus, kohtuistungid ja -otsused ning ka üldine usaldus kohtusüsteemi vastu, kuid vaid vähestes liikmesriikides uuriti erivajadustega inimrühmade rahulolu või inimeste teadlikkust oma õigustest. Kõik uuringuid teinud liikmesriigid tagasid ka järelmeetmete võtmise (joonis 38), ehkki järelmeetmete ulatus oli jätkuvalt väga erinev. Tulemusi kasutati tavaliselt aasta- või eriaruannetes ning paljudes liikmesriikides hindamise sisendina või õigusaktide muutmise vajaduse väljaselgitamiseks. Digiteerimine ·Alates 2021. aastast sisaldab ELi õigusemõistmise tulemustabel laiendatud komponenti, mille raames käsitletakse üksikasjalikult õigusemõistmise digiteerimisega seotud aspekte. Kuigi enamik liikmesriike juba kasutab digilahendusi erinevates kontekstides ja erineval määral, on arenguruumi veel palju. ·Peaaegu kõik liikmesriigid annavad oma kohtusüsteemi kohta mõningast veebipõhist teavet. Muu hulgas on olemas kesksed veebiportaalid, kus on avaldatud veebivormid ja pakutakse interaktiivseid koolitusi seadustes sätestatud õiguste kohta (joonis 39). Erinevusi esineb pakutava teabe sisus ja selles, kuivõrd see vastab inimeste vajadustele. Näiteks on vaid mõnes liikmesriigis (12) inimestel võimalik veebisimulatsiooni abil välja selgitada, kas neil on õigus saada tasuta õigusabi. Enamikus liikmesriikides on siiski olemas veebisait, mis sisaldab üldsusele ja ettevõtjatele mõeldud veebivorme või teavet teist keelt rääkivatele inimestele. ·Vähem kui pooltes liikmesriikides on kehtestatud digiteerimist toetatavad menetlusnormid, mis võimaldavad kasutada kommunikatsioonitehnoloogiat ja esitada tõendeid ainult digitaalsel kujul. Ülejäänud liikmesriikides on see võimalik vaid piiratud juhtudel. ·Mis puudutab digitehnoloogia kasutamist kohtutes ja prokuratuurides, siis enamikus liikmesriikides on kohtute, prokuröride ja töötajate käsutuses juba erinevad digivahendid. Kuigi enamikus liikmesriikides on olemas kohtuasjade haldamise süsteemid, videokonverentsisüsteemid ja kaugtöö võimalus, on siiski vaja teha veel pingutusi, et muuta kohtuasjade automaatse jaotamise süsteemid, tehisintellekt ja plokiahelal põhinevad vahendid laiemalt kättesaadavaks. ·Enamikus liikmesriikides on kohtute käsutuses turvalised elektroonilised sidevahendid. Mitmes liikmesriigis on kohtutel siiski võimalik turvaliste elektrooniliste lahenduste abil suhelda ainult teatavate õigusala töötajate ja/või ametiasutustega. Vähem kui kolmandikus liikmesriikidest on tagatud prokuratuuride üldine turvaline elektrooniline side õigusala töötajate ja ametiasutustega. ·Tsiviil-/kaubandusasjades ja haldusasjades pakub enamik liikmesriike kodanikele ja ettevõtjatele (või nende seaduslikele esindajatele) veebipõhist juurdepääsu nende pooleliolevatele või lõpetatud kohtuasjadele, kuigi erinevas ulatuses. Seevastu kriminaalasjades on enamikus liikmesriikides süüdistatavatel ja kannatanutel väga piiratud võimalused jälgida oma kohtuasja või osaleda selles digilahenduste abil ning mõnes liikmesriigis ei ole selliseid võimalusi üldse. ·Varasemate aastatega võrreldes ei ole veebipõhine juurdepääs kohtuotsustele kasvanud (joonis 46), eelkõige kõrgeima astme kohtu otsuste puhul: 17 liikmesriigis avaldatakse kõik tsiviil-/kaubandus- ja haldusasjades tehtud otsused ning 15 liikmesriigis avaldatakse ka kõrgeima astme kohtu otsused kriminaalasjades. Need numbrid osutavad, et liikmesriikidel on selles vallas veel arenguruumi, sest kõrgeima kohtu otsustel on kohtupraktika järjepidevuse tagamisel oluline roll. Samuti ei ole edenenud teise astme kohtute otsuste avaldamine. 2020. aastal avaldati ainult üheksas liikmesriigis kõik teise astme kohtutes tsiviil-/kaubandus- ja haldusasjades tehtud otsused veebis ning teise astme kohtutes kriminaalasjades tehtud otsused avaldati kuues liikmesriigis, mida on vähem kui 2019. aastal. ·Ka 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabelis analüüsitakse liikmesriikides kehtestatud korda, mis võib hõlbustada masinloetavate kohtuotsuste koostamist (joonis 47). Kõikides liikmesriikides on tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja kriminaalasjade jaoks kehtestatud vähemalt mingi sellekohane kord, kusjuures liikmesriikide vahel võib täheldada märkimisväärseid erinevusi. Ilmneb, et halduskohtud on kohtusüsteemis algoritmide kasutamist võimaldavate tegurite tagamisel suhteliselt kaugemale jõudnud. Üldiselt võib täheldada, et vastavaid kordi on hakatud rohkem kehtestama, eriti seoses kohtuotsustes sisalduvate metaandmetega märksõnade ja otsuse kuupäeva kohta, samuti seoses isikuandmete avaldamisega avalikustatavates kohtuotsustes. Võrreldes 2019. aastaga teatas enamik liikmesriike 2020. aastal olukorra paranemisest. Nende kohtusüsteemide puhul, kus on kehtestatud kord, millega nõutakse kohtuotsuste koostamisel masinloetavust võimaldavate standardite järgimist, on nähtavasti rohkem potentsiaali saavutada tulevikus paremaid tulemusi.



3.3. Sõltumatus Kohtusüsteemi sõltumatus kui õigusmõistmise lahutamatu osa on nõue, mis tuleneb Euroopa Liidu lepingu artiklis 19 osutatud tulemusliku õiguskaitse põhimõttest ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (artikkel 47) sätestatud õigusest tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus( ). See nõue eeldab järgmist: a) välist sõltumatust, mis tähendab seda, et asjaomane organ täidab oma ülesandeid täiesti iseseisvalt, olemata kellegagi hierarhilises või alluvussuhtes ja saamata kelleltki korraldusi või juhiseid, ning on seega kaitstud väljastpoolt tuleva sekkumise või surve eest, mis võib kahjustada selle organi liikmete otsustusvabadust ja mõjutada nende otsuseid; ning b) sisemist sõltumatust ja erapooletust, mis tähendab seda, et menetlusosalistega ja nende vastavate huvidega säilitatakse menetluse eset arvestades võrdne distants( ). Kohtute sõltumatus tagab kõigi liidu õigusega isikutele antud õiguste ja Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 osutatud liikmesriikide ühiste väärtuste, eeskätt õigusriigi väärtuse kaitse( ). ELi õiguskorra säilimine on äärmiselt oluline kõigi kodanike ja ettevõtjate jaoks, kelle õigused ja vabadused on ELi õigusega kaitstud.

Kohtusüsteemi tajutav sõltumatus edendab majanduskasvu ning sõltumatuse tajutav puudumine võib investeeringud eemale peletada( ). Lisaks mitmesugustest allikatest kogutud näitajatele kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse kohta esitatakse tulemustabelis hulk näitajaid selle kohta, kuidas on kohtusüsteemid korraldatud kohtute sõltumatuse kaitsmiseks teatavat liiki olukordades, kus kohtute sõltumatus võib olla ohus. Lähtudes Euroopa kohtute haldamise nõukodade võrgustikult, Euroopa Liidu kõrgeimate kohtute esimeeste võrgustikult ning rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlevalt eksperdirühmalt saadud andmetest, esitatakse tulemustabelis näitajad kõrgeimate kohtute kohtunike ametisse nimetamisega seotud asutuste ja kandidaatidele esitatavate nõuete kohta, ülevaade hierarhilistest volitustest prokuratuurides ja teave võimaluse kohta lasta vaadata läbi prokuröri otsus asja mitte menetleda.

3.3.1. Tajutav kohtusüsteemi sõltumatus Joonis 48. Üldsuse tajutav kohtute ja kohtunike sõltumatus(*) (allikas: Eurobaromeeter( ) – heledad värvid: 2016, 2019 ja 2020; tumedad värvid: 2021) (*) Liikmesriigid on järjestatud esmalt nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on väga suur või võrdlemisi suur (kogunäitaja „suur“). Kui kogunäitaja „suur“ osakaal on samasugune mitme liikmesriigi puhul, siis on nad järjestatud nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on võrdlemisi väike või väga väike (kogunäitaja „väike“). Kui nii kogunäitaja „suur“ kui ka kogunäitaja „väike“ osakaal on samasugune mitme liikmesriigi puhul, siis on nad järjestatud nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on väga suur. Kui kogunäitajate „suur“, „väike“ ja „väga suur“ osakaalud on samasugused mitme liikmesriigi puhul, siis on nad järjestatud nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on väga väike. Joonisel 49 on esitatud vastajate nimetatud peamised põhjused, miks tajutakse, et kohtud ja kohtunikud ei ole sõltumatud. Üldsuse hulgast pärit vastajad, kes andsid kohtusüsteemi sõltumatusele hinnangu „võrdlemisi väike“ või „väga väike“, said oma hinnangu selgitamiseks valida kolme põhjuse vahel. Liikmesriigid on loetletud samas järjekorras kui joonisel 48. Joonis 49. Peamised põhjused, miks üldsus tajub sõltumatuse puudumist (osakaal kõikidest vastajatest – kõrgem väärtus tähendab suuremat mõju) (allikas: Eurobaromeeter( )) Joonis 50. Ettevõtjate tajutav kohtute ja kohtunike sõltumatus(*) (allikas: Eurobaromeeter( ) – heledad värvid: 2016, 2019 ja 2020; tumedad värvid: 2021) (*) Liikmesriigid on järjestatud esmalt nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on väga suur või võrdlemisi suur (kogunäitaja „suur“). Kui kogunäitaja „suur“ osakaal on samasugune mitme liikmesriigi puhul, siis on nad järjestatud nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on võrdlemisi väike või väga väike (kogunäitaja „väike“). Kui nii kogunäitaja „suur“ kui ka kogunäitaja „väike“ osakaal on samasugune mitme liikmesriigi puhul, siis on nad järjestatud nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on väga suur. Kui kogunäitajate „suur“, „väike“ ja „väga suur“ osakaalud on samasugused mitme liikmesriigi puhul, siis on nad järjestatud nende vastajate osakaalu järgi, kes märkisid, et kohtute ja kohtunike sõltumatus on väga väike. Joonisel 51 on esitatud vastajate nimetatud peamised põhjused, miks tajutakse, et kohtud ja kohtunikud ei ole sõltumatud. Ettevõtjatest vastajad, kes andsid kohtusüsteemi sõltumatusele hinnangu „võrdlemisi väike“ või „väga väike“, said oma hinnangu selgitamiseks valida kolme põhjuse vahel. Liikmesriigid on loetletud samas järjekorras kui joonisel 50. Joonis 51. Peamised põhjused, miks ettevõtjad tajuvad sõltumatuse puudumist (osakaal kõikidest vastajatest – kõrgem väärtus tähendab suuremat mõju) (allikas: Eurobaromeeter( ))



3.3.2. Struktuurne sõltumatus Struktuurse sõltumatuse tagatised eeldavad selliste normide olemasolu, mis puudutavad eelkõige kohtu koosseisu ning selle liikmete ametisse nimetamist ja ametiaega ning hääletamisest hoidumise, taandamise ja tagasikutsumise aluseid, võimaldades hajutada inimeste võimalikke põhjendatud kahtlusi selles suhtes, kas asjaomane kohus on väljaspool väliste tegurite haardeulatust ja kas ta on vastanduvaid huvisid arvestades neutraalne( ). Need normid peavad eelkõige võimaldama välistada mitte ainult igasuguse otsese mõju juhiste kujul, vaid ka kaudsema mõju vormid, mis võivad asjaomaste kohtunike otsuseid mõjutada( ). Välja on töötatud Euroopa normid, eelkõige on seda teinud Euroopa Nõukogu. Need on näiteks esitatud Euroopa Nõukogu 2010. aasta soovituses kohtunike sõltumatuse, tulemuslikkuse ja vastutuse kohta( ).ELi õigusemõistmise tulemustabelis on esitatud teatavad näitajad küsimuste kohta, mis võimaldavad hinnata seda, kuidas kaitstakse kohtusüsteemi korralduse kaudu kohtusüsteemi sõltumatust.

Konkreetselt sisaldab käesolev ELi õigusemõistmise tulemustabel uusi näitajaid kõrgeimate kohtute kohtunike ametisse nimetamisega seotud asutuste ja kandidaatidele esitatavate nõuete kohta (joonised 52–54)( ). Samuti antakse ülevaade hierarhilistest volitustest prokuratuurides ning võimalusest lasta vaadata läbi prokuröri otsus asja mitte menetleda (joonised 55–57)( ). Joonistel on kajastatud riiklikud raamistikud 2020. aasta detsembri seisuga. Tulemustabelis esitatud joonistega ei anta hinnangut ega kvantitatiivset teavet kaitsemeetmete tulemuslikkuse kohta. Nendega ei püüta kajastada menetluse ja juurdekuuluvate kaitsemeetmete komplekssust ega üksikasju. Samuti tuleks märkida, et kohtusüsteemi sõltumatuse tagamisel on oluline rakendada ka strateegiaid ja tavasid, millega suurendatakse kohtute usaldusväärsust ja ennetatakse kohtutes korruptsiooni. Lõppkokkuvõttes nõuab kohtute sõltumatuse tõhus kaitse lisaks mis tahes vajalikele normidele ka aususe ja erapooletuse kultuuri, mille on omaks võtnud kohtunikud ja mida austab laiem ühiskond. – Kõrgeimate kohtute kohtunike ametisse nimetamine – Kõrgeimad kohtud kui viimase astme kohtud täidavad olulist rolli liikmesriikides õiguse ühetaolise kohaldamise tagamisel. Liikmesriikide ülesanne on korraldada kõrgeimate kohtute kohtunike ametisse nimetamise menetlus nii, et tagada kohtunike sõltumatus ja erapooletus. Sellega seoses kohustab Euroopa õigus liikmesriike tagama, et ametisse nimetatud kohtunikud on oma ülesannete täitmisel vabad ametisse nimetava asutuse mõjust ja survest( ). Samuti tuleb tagada, et ametisse nimetamise otsuste vastuvõtmist reguleerivad sisulised tingimused ja menetlusnormid oleksid sellised, et need ei tekitaks inimestes põhjendatud kahtlusi selles suhtes, kas asjaomased kohtunikud on väljaspool väliste tegurite haardeulatust ja kas nad on vastanduvaid huvisid arvestades neutraalsed( ). Sõltumatute organite, näiteks kohtute haldamise nõukodade osalemine kohtunike ametisse nimetamise protsessis võib põhimõtteliselt aidata muuta seda protsessi objektiivsemaks, tingimusel et selline organ ise on seadusandlikust ja täidesaatvast võimust piisavalt sõltumatu( ).



Joonisel 52 on esitatud ülevaade organitest, kes teevad ettepanekuid kõrgeimate kohtute kohtunike ametisse nimetamiseks, organitest, kes kohtunikud ametisse nimetavad, ning organitest, kellega konsulteeritakse (nt kohtunikud). Joonis 52. Kõrgeimate kohtute kohtunike ametisse nimetamine: ettepanekuid esitavad ja ametisse nimetavad organid(*)( ) Austria: ettepaneku teeb kõrgeima kohtu erikolleegium; ametisse nimetab president justiitsministri soovitusel. Luksemburg: ettepaneku teeb ja ametisse nimetab Cour supérieure de justice (Luksemburgi kõrgeim kohus). Saksamaa: ettepaneku teeb kohtunike valiku komitee ((Richterwahlausschuss), mis koosneb 16 liidumaa justiitsministritest ja 16 liikmest, kelle on valinud liitvabariigi parlament (Bundestag)) või justiitsministeerium; ametisse nimetab kohtunike valiku komitee, konsulteerides kõrgeima kohtu presidendi nõukoguga (Präsidialrat), millesse kuuluvad esimees ja kohtu kõigi kohtunike valitud kohtunikud ning mis esitab põhjendatud arvamuse iga kandidaadi isikliku ja ametialase sobivuse kohta) ja justiitsministri kohustuslikul nõusolekul; ametlikult nimetab ametisse president. Slovakkia: ettepanek – kohtute esimehed või kohtute haldamise nõukoda; ametisse nimetab riigipea kohtute haldamise nõukoja soovitusel. Rootsi: ettepaneku teeb kohtunike valiku komisjon; ametisse nimetab valitsus. Horvaatia: ettepanek – kandidaadid seavad end konkursil ise üles. Eesti: ettepaneku teeb Riigikohtu esimees pärast avalikku konkurssi; Riigikohtu esimees kaalub kõigepealt Riigikohtu üldkogu ja kohtute haldamise nõukoja arvamust. Madalmaad: ettepaneku teeb kõrgeim kohus. ametisse nimetab parlament. Poola: ettepaneku teeb riiklik kohtute haldamise nõukoda; ametisse nimetab Vabariigi President. Rumeenia: ametisse nimetamise ettepanekuid ei tehta; kõrgeim kohtunike nõukogu korraldab riikliku kohtunike instituudi kaudu konkursse. Küpros: president nimetab kandidaadi ametisse kõrgeima kohtu esimehe soovitusel. Kreeka: ettepaneku teeb justiitsminister; ametisse nimetab kohtute haldamise nõukoda, kelle otsusele järgneb presidendi dekreet otsuse rakendamise kohta. Bulgaaria: ettepanekuid ei tehta; konkursimenetlus; ametisse nimetab kohtunike kõrgeima nõukogu erikolleegium. Leedu: joonis kajastab protsessi kõrgeimas kohtus. Kõrgeima kohtu kohtunikud nimetab ametisse Leedu Seim (ettepaneku teeb Vabariigi President. Kandidaadid valib valikukomisjon. President konsulteerib ka kohtute haldamise nõukojaga; ametisse nimetab parlament. . Kõrgeima halduskohtu kohtunikud nimetab ametisse Vabariigi President. Läti: ettepaneku teeb kohtu esimees kõrgeima kohtu vastava kolleegiumi kohustusliku arvamuse alusel; ametisse nimetab väliste kandidaatide puhul parlament ja kohtunike puhul kohtute haldamise nõukoda. Itaalia: Vabariigi President annab välja dekreedi Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutseva riiginõukogu kohtuniku ametisse nimetamise kohta halduskohtunike nõukogu ettepanekul. Prantsusmaa: ametisse nimetav organ on Vabariigi President, kes nimetab kohtunikud ametlikult ametisse oma dekreediga (kohtute haldamise nõukoja soovitusel). Belgia: ettepaneku teeb kohtute haldamise nõukoda, kes peab konsulteerima kõrgeima kohtuga. Taani: kohtunike ametisse nimetamise nõukogu teeb kandidaadi kohta ettepaneku justiitsministrile, kandidaati kontrollib kõrgeim kohus (kandidaadi nimetab ametlikult ametisse riigipea). Iirimaa: ettepanek – kandidaadid, kes parasjagu ei tööta kohtunikuna, valib ja esitab sobivuse korral valitsusele ametisse nimetamiseks kohtunike ametisse nimetamise nõuandekogu. Ametisolevaid kohtunikke võib kõrgemale ametikohale määramiseks valida valitsus; ametisse nimetab Iiri Vabariigi President valitsuse soovitusel. Ungari: kõrgeima kohtu esimees teavitab riikliku kohtute ameti direktorit, kui kohtuniku ametikoht on täitmata. Kohtute ameti direktor kuulutab kohtuniku ametikoha täitmiseks välja avaliku konkursi