Brüssel 15.3.2005

KOM(2005) 87 lõplik

2005/0020 (COD)

Ettepanek

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

millega kehtestatakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus

(komisjoni esitatud) {SEK(2005) 351}{SEK(2005) 352}

SELETUSKIRI

SISSEJUHATUS JA TAUST

Sissejuhatus

Pärast 1975. aasta tarbijate kaitse ja teavitamise poliitika esialgsele programmi[1] ning 1993. aasta rohelise raamatu tegevuskava, mis käsitleb õigusabi kättesaadavust tarbijatele ja tarbijavaidluste lahendamist siseturul,[2] võttis komisjon 1996. aastal vastu teatise tegevuskava kohta, mis käsitleb õigusabi kättesaadavust tarbijatele ja tarbijavaidluste lahendamist siseturul[3]. Tegevuskava keskendus eraisikute tarbijavaidluste lahendamise menetluste edendamisele ja parandamisele ning nägi ette kohtumenetluse kättesaadavuse lihtsustamist. Amsterdami lepingu jõustumisega 1999. aastal püstitas Euroopa Liit endale eesmärgi võtta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala järkjärguliseks loomiseks meetmeid ka tsiviilasju puudutavas õigusalases koostöös.

Euroopa Ülemkogu kohtumisel 1999. aastal Tamperes kutsuti nõukogu üles koostama ühtne menetluskord väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks ning selliste vahemeetmete kaotamiseks, mida siiani nõutakse otsuse või kohtuotsuse tunnustamiseks ja täitmiseks vastava taotluse saanud riigis seoses kõikide väiksemate kohtuvaidlustega (s.t mitte ainult tarbijavaidlustega).

Komisjoni ja nõukogu ühisprogrammis, mis käsitleb meetmeid tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamiseks, mille nõukogu 30. novembril 2000. aastal[4] vastu võttis, kutsuti üles väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamisele ja kiirendamisele. Arutelu väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamise ja kiirendamise üle hõlbustaks ka kohtuotsuste vastastikust tunnustamist ja täitmist.

Euroopa Parlament on samuti väljendanud vajadust väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks.[5]

Roheline raamat, mis käsitleb Euroopa maksekorralduse menetlust ja meetmeid väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks

Selle ettepaneku vastuvõtmisele eelnes ulatuslik konsulteerimine nii liikmesriikide kui ka kõikide kodanikulühiskonna huvigruppidega. Komisjoni 20. detsembril 2002 esitatud rohelises raamatus, mis käsitleb Euroopa maksekorralduse menetlust ja meetmeid väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks[6] anti ülevaade liikmesriikide olemasolevatest väiksemate kohtuvaidluste menetlustest. Toetudes võrdlevale uurimusele selle kohta, kuidas liikmesriigid asjaomaseid menetlusküsimusi lahendavad, tõstatas komisjon mitmeid küsimusi tulevase Euroopa meetme soovitud rakendusala ja omaduste kohta.

Vastustest rohelise raamatu neile küsimustele, mida arutati komisjoni 12. detsembril 2003. aastal korraldatud avalikul kuulamisel, selgus, et meede väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks tunnistati peaaegu ühehäälselt sammuks edasi vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisel.

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee tervitas 18. juuni 2003. aasta arvamuses rohelise raamatu kohta[7] komisjoni algatust selleteemaliste konsultatsioonide alustamiseks ning komisjoni jõupingutusi kiirema, odavama ja tõhusama tsiviilkohtumenetluse väljatöötamiseks. Komitee toetas Euroopa menetluse kehtestamist väiksemate kohtuvaidluste menetlemise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks. Komitee oli arvamusel, et selliste menetluste kiirendamiseks võetavate abinõude kindlaksmääramine ei tohi kahjustada asjaomastele pooltele õigusriigi põhimõtete kohaselt tagatud garantiisid.

Euroopa Parlament tervitas 12. veebruari 2004. aasta arvamuses rohelise raamatu kohta[8] komisjoni algatust ja tõdes, et väiksemate kohtuvaidluste menetlust tuleks lisaks väikeseid summasid puudutavatele juhtumitele, mille puhul tuleb eelnevalt kehtestada nõude rahaline piirmäär, rakendada laiemalt ka teistele võlaõiguse alla kuuluvatele majandussuhteid puudutavatele nõuetele. Lisaks tuleb väiksemate kohtuvaidluste menetluste puhul rakendada alternatiivseid vaidluste lahendamise meetodeid, lihtsustada tõendite kogumist ning piirata nõude esitamise õigust.

Määruse eelnõud, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, arutati 16. märtsil 2004. aastal liikmesriikide ekspertide koosolekul. Delegatsioonid kiitsid üldiselt heaks idee võtta vastu määrus, mille eesmärk on lihtsustada ja kiirendada väiksemate kohtuvaidluste kulgu, kehtestades Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse, mida vaidluspooltel on võimalik kasutada alternatiivina liikmesriigis kohaldatavale menetlustele, mida ei muudeta, ning kaotada vahemeetmed, et võimaldada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse raames tehtud kohtuotsuse tunnustamist ja täitmist teises liikmesriigis.

SISU JA RAKENDUSALA

Üldine eesmärk

Väiksemate kohtuvaidluste tõhusa menetlemise tähtsus

Kohtumenetlusega seotud kulud, tähtajad ja asjaajamise tülikus ei kahane alati proportsionaalselt nõude summa kahanemisega. Otse vastupidi, mida väiksem on nõude summa, seda suuremaks muutub eespool nimetatud takistuste kaal. Seetõttu kohaldatakse paljudes liikmesriikides väiksemate kohtuvaidluste lahendamisel lihtsustatud menetlust. Seoses EÜ asutamislepingus sätestatud inimeste, kaupade ja teenuste vaba liikumise õiguste sagedama kasutamisega, kasvab ka potentsiaalsete piiriüleste kohtuvaidluste arv. Takistused kiire ja odava kohtumenetluse läbiviimiseks on piiriüleste nõuete puhul märgatavalt suuremad. Sageli on vaja palgata kaks advokaati, lisanduvad kirjaliku ja suulise tõlke ning muud kulud, näiteks vaidluspoolte, tunnistajate ja advokaatide reisikulud jne.

Võimalikud probleemid ei puuduta ainult eraisikute vahelisi vaidlusi. Ka väikeettevõtjad võivad sattuda raskustesse, kui soovivad taotleda oma õiguste kaitset teises liikmeriigis. Kuna puudub menetlus, mille kulud oleksid proportsionaalsed nõude summaga, ning arvestades takistusi, millega võlausaldajal tuleb ilmselt silmitsi seista, võib kohtumenetluse majanduslik tasuvus muutuda küsitavaks. Sageli on kohtulahendi saavutamise kulud, eriti teises liikmesriigis asuva kostja puhul, nõude summaga võrreldes ebaproportsionaalselt kõrged. Mitmed võlausaldajad, kes satuvad silmitsi menetluse kuludega ja praktiliste raskustega, kaotavad igasuguse lootuse saada tagasi see, mis nende arvates õiglaselt neile kuulub.

Väiksemate kohtuvaidluste iseloomustus – menetluse lihtsustamine

Vastavalt traditsioonidele ja menetluskorrale on mitmed liikmesriigid kehtestanud väiksemate kohtuvaidluste jaoks erimenetluse, mis on tavamenetlusega võrreldes lihtsam. Ei ole sugugi üllatav, et lahendused on liikmesriigiti erinevad. Kui mõnedes liikmesriikides kohaldatakse väiksemate kohtuvaidluste lahendamiseks erimenetlust, kohaldatakse teistes selliste kohtuvaidluste puhul mõneti lihtsustatud menetlust. Ka menetluste lihtsustatuse ulatus on erinev.

Ühendkuningriigis (Inglismaa/Wales, Šotimaa ja Põhja-Iirimaa), Iirimaal, Rootsis ja Hispaanias kohaldatakse väiksemate kohtuvaidluste lahendamisel menetlust, mida on tavalise menetlusega võrreldes mitmeti lihtsustatud. Saksamaal võib väiksema kohtuvaidluse puhul kohaldatava menetluse otsustada kohus. Prantsusmaal on väiksemate kohtuvaidluste puhul lihtsustatud menetluse algatamise korda (“déclaration au greffe”). Austria, Soome, Madalmaade ja teiste liikmesriikide tsiviilõiguses on teatud piirmäärast väiksemate nõudesummade puhul kohaldatavat menetlust tavamenetlustega võrreldes mitmeti lihtsustatud. Kuigi lihtsustatud menetlusi ei saa väiksemate kohtuvaidluste erimenetlusteks pidada, võimaldavad need praktikas jõuda üsna sarnaste tulemusteni.

Tähtsamad olemasolevate väiksemate kohtuvaidluste menetluste iseloomulikud jooned võib kokku võtta järgmiselt:[9]

- Kõik väiksemate kohtuvaidluste menetlust kohaldavad liikmesriigid on kehtestanud nõude summa piirmäärad, mis samas riigiti suuresti erinevad.[10] Mõnedes liikmesriikides kohaldatakse väiksemate kohtuvaidluste menetlust lisaks ka muude kohtuvaidluste puhul, olenemata nõude summa piirmäärast. Enamikes liikmesriikides, kus on kehtestatud väiksemate kohtuvaidluste menetlus, kohaldatakse seda ka mitterahaliste nõuete puhul. Enamikel juhtudel on (piirväärtusest väiksemate nõuete puhul) lihtsustatud menetluse kohaldamine kohustuslik, kuid kohtu otsusega või ühe poole nõudmisel võib selle asendada tava- või ametlikuma menetlusega.

- Paljude olemasolevate väiksemate kohtuvaidluste menetluste puhul on nõude esitamiseks vaja täita vastav vorm. Üheski liikmesriigis ei ole nõude esitamisel kohustuslik viidata õiguslikule alusele, s.t viidata tuleb ainult faktidele. Enamikes liikmesriikides saab menetluse algatamiseks abi kohtu- või abistava kantselei ametnikult. Lisaks abistab kohtunik kohtuistungil advokaadita poolt (eriti menetluskorda puudutavates küsimustes), jäädes siiski erapooletuks. Praegu ei nõua ükski liikmesriik väiksemate kohtuvaidluste puhul, et pooli peab esindama advokaat.

- Tõendusmaterjali esitamise korra paindlikkus on enamikes liikmesriikides väiksemate kohtuvaidluste puhul otsustava tähtsusega. Paljudel juhtudel on kohtunikul kaalutlusõigus. Toimida selles valdkonnas teatud määral oma äranägemise järgi. Mitmetel juhtudel on võimalik kohaldada ainult kirjalikku menetlust (suulise menetluse asemel). Mõningatel juhtudel on kohtuotsuse sisu puudutavad reeglid paindlikumad. Paljudes liikmesriikides on kohtuotsuse väljakuulutamise tähtajale kehtestatud ajaline piirang. Kohtukulude tasumise kord on samuti oluliste erinevustega. Enamikes liikmesriikides peab kohtukulud tasuma ainult kostja, juhul kui ta kohtuasja kaotab. Ka otsuse edasikaebamise võimalused väiksema kohtuvaidluse puhul on erinevate liikmesriikide õiguse puhul oluliselt erinevad.

RAKENDUSALA

Vajadus tegutseda ühenduse tasandil

Vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 65 kuulub piiriülestes tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas seadusandlik võim ühendusele ulatuses, mis on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks.

Siseturu nõudmiste suhtes on ühenduse institutsioonidel kaalutlusõigus, et otsustada, kas meede on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks. Käesoleva ettepanekuga lihtsustatakse siseturu nõuetekohast toimimist, sest Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus aitab kõrvaldada kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumist piiravad takistused. Vastavalt eespool mainitule (2.1.2) on praegu liikmesriikide väiksemate kohtuvaidluste menetlused suuresti erinevad. Ettevõtjate ligipääs erinevatele kohtumenetlustele, mille tõhusus on suuresti erinev, toob kaasa konkurentsimoonutuse siseturul, olenemata sellest, kas ettevõtjad on samast või erinevatest liikmesriikidest. Kui mõnedel ettevõtjatel on juurdepääs tõhusatele menetlustele ja teistel mitte, ei toimi siseturul ettevõtjatevaheline konkurents võrdsetel alustel. Olemasolevad erinevused liikmesriikide õiguses on takistuseks siseturu nõuetekohaseks toimimiseks. Erinevate liikmesriikide õigusaktid annavad võlausaldajate käsutusse erineva tõhususega menetlused, mistõttu puudub turul tasakaal ning seega on konkurents siseturul moonutatud. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus lihtsustaks siseturu nõuetekohast toimimist.

Piiriülestee kohtuvaidluste puhul kasutatakse asutamislepingus mitmetes keeltes terminit „juhtum“, mitte „meede“. Seega on vajalik ja piisav tingimus, et „juhtum“ oleks piiriülese mõjuga. Seda tõlgendust toetab artikli 65 lõige c, milles sätestatakse õigusalase koostöö meetmed tsiviilasjades, mis peavad kõrvaldama takistused tsiviilkohtumenetluse nõuetekohaseks toimimiseks, ning ka Euroopa põhiseaduse lepingu artikkel III-269.

Menetlusõigusel võib juba oma olemuse tõttu olla piiriülene mõju. Kohus kohaldab alati asukohamaa õigust olenemata sellest, kas kohtuvaidluses on piiriüleseid elemente või mitte. Väiksemad kohtuvaidlused on potentsiaalsed piiriülesed juhtumid, sest arvestades siseturu arengut, puutub enamik ettevõtjaid ja tarbijaid varem või hiljem kokku kohtuvaidlusega välismaal.

Meetmel, mida kohaldatakse ainult siseriiklike juhtumite korral ja mis on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks, sest ta välistab konkurentsimoonutused erinevatest liikmesriikidest pärit ettevõtjate vahel, on kindlasti piiriülene mõju, mistõttu Euroopa väiksemate kohtuvaidluste tõhusa menetluse kehtestamine kõikides liikmesriikides hõlbustab õigusabi kättesaadavust võrdsetel tingimustel.

Artikliga 65 sätestatud siseturuga seotud tingimus piirab seega piiriülese mõju tingimust. Meede, mis on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks, on kindlasti piiriülese mõjuga, samal ajal piiriülese mõjuga meede ei ole alati vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks. Sellise tõlgenduseni jõuti ka läbirääkimistel, mille tulemusel artikkel 65 vastu võeti, sest siseturu tingimus lisati läbirääkimiste hilises etapis, et kitsendada sätte rakendusala. Artikli 65 kitsendatud tõlgendamine ei olnud kindlasti eelnõu koostajate soov, sest see takistaks veelgi rohkem õiguskaitse kättesaadavust Euroopa õigusruumis. Igal õigusaktil peaks siis olema oma "piiriülese juhtumi“ määratlus, sest see muutub erinevate juhtumite puhul peaaegu alati ja see raskendaks märgatavalt nende õigusaktide kohaldamist.

Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kohaldamine ainult piiriüleste juhtumite suhtes oleks mitte ainult ebasobiv, vaid ka arengut takistav.

Esiteks tuleb hoiduda erinevate menetluste loomisest siseriiklike ja piiriüleste juhtumite jaoks. Selline menetluste kahesus oleks vastuolus eesmärgiga tagada kõikidele ühtne ja sidus õigusruum.

Lisaks, nagu eespool mainiti, ei ole mitte kõikides liikmesriikides vaidluspooltele tagatud kiire ja odav väiksemate kohtuvaidluste menetlus. Sellise menetluse puudumine, mille kulud oleksid proportsionaalsed nõude summaga, muudab kohtuliku menetlemise majandusliku kasu sageli küsitavaks ning võlausaldajad loobuvad sageli õiguslike meetmete võtmisest. Õiguskaitse piiratud kättesaadavus põhjustab majanduslikke kulutusi, millel on tähelepanuväärne negatiivne makromajanduslik mõju siseturu nõuetekohasele toimimisele.

Lähimus ja proportsionaalsus

Käesoleva ettepaneku eesmärki lihtsustada ja kiirendada väiksemate kohtuvaidluste menetlust, kehtestades Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse, ei saa liikmesriigid ise täiel määral täita, sest nad ei saa tagada ühtsete eeskirjade rakendamist kogu ühenduse territooriumil. Seega saab eesmärgi saavutada vaid ühenduse tasandil toimides.

Käesolev ettepanek on igati kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ning piirdub seega ainult eesmärgi saavutmiseks vältimatult vajalikuga. Selles kontekstis on eriti tähtis rõhutada valitud õigusakti (määrus) ja Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse vabatahtliku iseloomu koosmõju võrreldes liikmesriikide menetlusõigusele vastavate mehhanismidega. Tagades menetluse ühtsuse ja otsese kohaldatavuse, kohustab kavandatav määrus liikmesriike võimaldama Euroopa menetluse kohaldamist vaid täiendava menetlusena. See ei kohusta neid ei oma olemasolevatest väiksemaid kohtuvaidlusi reguleerivatest õigusaktidest loobuma ega neid ühenduse õigusega vastavusse viima. Seega ei mõjuta kavandatav määrus liikmesriikide õigust kohaldada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlusega kõrvuti nende siseriiklikku õigust ning mõjutab vähem nende menetlussüsteeme kui direktiiv, mis nõuaks siseriikliku õiguse vastavusse viimist direktiivis sätestatud standarditega. See seadusandlik meetod tagab tegelikkuses väiksemate kohtuvaidluste menetluste tõhususe ühtse miinimumtaseme, kuid võimaldab liikmesriikidel, kes on välja töötanud paremini toimiva siseriikliku menetluse, seda menetlust säilitada. Lisaks on võlausaldajal võimalus valida kumb menetlus on nende arvates tõhusam või kättesaadavam, viimane kriteerium on eriti oluline nende jaoks, kes arendavad majandustegevust korraga mitmes liikmesriigis ning ei pea ennast enam kursis hoidma iga liikmesriigi menetlusõigusega, vaid võivad nõuda ühtse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kohaldamist. Tuleb ka meeles pidada, et vastavalt käesoleva ettepaneku artiklile l7 „reguleeritakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust selle liikmesriigi menetlusõigusega, kus menetlust kohaldatakse, kui käesoleva määruse sätetest ei tulene teisiti.“ Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kehtestamine ei nõua sellest tulenevalt siseriiklike menetlusnormide täiendavat ühtlustamist ning mõjutab seega siseriiklikku õigust vaid minimaalselt.

2005/0020 (COD)

Ettepanek

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

millega kehtestatakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[11]

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,[12]

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[13]

ning arvestades järgmist:

Euroopa Liit on seadnud eesmärgiks säilitada ning arendada Euroopa Liitu vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alana, kus on tagatud isikute vaba liikumine. Sellise ala järkjärguliseks loomiseks peab ühendus muu hulgas võtma siseturu nõuetekohaseks toimimiseks vajalikud meetmed seoses õigusalase koostööga tsiviilasjades.

Sellest lähtudes on ühenduse tasandil muude meetmete hulgas vastu võetud nõukogu 29. mai 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1348/2000 tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide Euroopa Liidu liikmesriikides kätteandmise kohta,[14] nõukogu 28. mai 2001. aasta otsus nr 2001/470/EÜ, millega luuakse tsiviil- ja kaubandusasju käsitlev Euroopa kohtute võrk[15], nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades[16] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta[17].

20. detsembril 2002 võttis komisjon vastu rohelise raamatu, mis käsitleb Euroopa maksekorralduse menetlust ja meetmeid väiksemate kohtuvaidluste lahendamise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks[18]. Roheline raamat käivitas konsultatsioonid seoses väiksemate kohtuvaidluste menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks võetavate meetmetega.

Mitmed liikmesriigid kohaldavad väiksemate kohtuvaidluste lahendamisel lihtsustatud tsiviilmenetlust, sest menetluse kulud, tähtajad ja asjaajamise tülikus ei kahane alati proportsionaalselt nõude summa kahanemisega. Takistused kiire ja odava kohtumenetluse läbiviimiseks on piiriüleste nõuete puhul suuremad. Seepärast on vaja luua Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus. Sellise Euroopa menetluse eesmärk on lihtsustada õigusabi kättesadavust, tagades menetluse mõõduka kestuse ja taskukohase maksumuse.

Erinevate liikmesriikide õigusaktid annavad võlausaldajate käsutusse erineva tõhususega menetlused, mistõttu konkurents siseturul on moonutatud, mis annab tunnistust vajadusest ühenduse õiguse järele, mis tagaks võlausaldajatele ja võlgnikele ühtsed reeglid kogu Euroopa Liidu territooriumil.

Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust kohaldatakse ainult siseriiklike juhtumite suhtes, et välistada erinevatest liikmesriikidest pärit ettevõtjate vahelise konkurentsi moonutamist ja tagada õigusabi kättesaadavus võrdsetel tingimustel kõikides liikmesriikides.

Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus peaks aitama lihtsustada ja kiirendada väiksemate kohtuvaidluste menetlemist, vähendades samas menetluskulusid, pakkudes lisavõimalust liikmesriigi õiguses olevatele võimalustele, viimaseid muutmata. Käesolev määrus peaks lihtsustama Euroopa väiksemate kohtuvaidluse menetluse raames mõnes muus liikmesriigis tehtud kohtuotsuse tunnustamist ja täitmist, isegi kui kohtuotsus oli esialgselt ainult siseriikliku ulatusega.

Et lihtsustada menetluse alustamist, peab hageja Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse algatamiseks täitma vastava nõudevormi ning esitama selle pädevale kohtule.

Tähtaegade lühendamiseks ning kulude kokkuhoidmiseks peavad dokumendid olema vaidluspooltele saadetud tähitud postiga kättesaamistõendi vastu või mõnel lihtsamal moel, näiteks kirja, faksi või e-kirja teel. Menetlus toimub kirjalikult, välja arvatud juhul, kui kohus peab vajalikuks suulise menetluse läbiviimist. Pooli ei pea esindama advokaat.

Kohtule tuleks anda võimalus korraldada kohtuistungi audio- või videokonverentsi vormis või e-kirjavahetuse teel. Kohtule tuleks anda ka võimalus otsustada ise tõendusvahendite ja tunnistuste võtmise ulatuse üle ja lubada tunnistuse esitamist telefoni teel, tele- või videokonverentsil, e-kirjavahetuse teel ning tunnistada kirjalikke tunnistusi.

Kohus peab järgima võistlevuse põhimõtet.

Et kiirendada vaidluste lahendamist, peab kohtuotsuse tegema kuue kuu jooksul pärast hagi registreerimist.

Selleks et kiirendada väiksemate kohtuvaidlustega vaidlustatud kahjude korvamist tuleks kohtuotsus koheselt täitmisele pöörata, vaatamata võimalikule edasikaebamisele ja olema tagatise esitamise kohustuseta.

Kulude vähendamiseks ei saa kaotajat poolt, kui selleks on eraisik, keda ei esindanud advokaat ega mõni muu õigusala esindaja, kohustada korvama teise poole advokaadi või mõne muu õigusala esindaja palkamisega seotud kulusid.

Selleks et lihtsustada kohtuotsuse tunnustamist ja täitmist, peab ühes liikmesriigis Euroopa väiksema kohtuvaidluse menetluse tulemusena tehtud kohtuotsust tunnustama ja täitma teises liikmesriigis ilma täitmisotsuse vajaduseta ning ilma võimaluseta selle tunnustamist vastustada.

Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtetest. Erilist tähelepanu pööratakse harta artiklis 47 sätestatud õiglase kohtumõistmise põhimõtte täielikule järgimisele.

Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleb vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlus[19].

Kuna liikmesriigid ei saa käesoleva meetme eesmärke – lihtsustada ja kiirendada väiksemate kohtuvaidluste menetlemist ning vähendada menetluse kulusid – täielikult saavutada ja neid on võimalik paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetme kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud lähimuspõhimõttega. Kooskõlas nimetatud artiklis ette nähtud proportsionaalsuspõhimõttega ei lähe käesolev määrus kaugemale, kui on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks.

[Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt teatasid Ühendkuningriik ja Iirimaa oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmises ja kohaldamises.]

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I peatükk

SISU JA RAKENDUSALA

Artikkel 1

Sisu

Määrusega kehtestatakse väikeste nõuete Euroopa menetlus, mille eesmärk on lihtsustada ja kiirendada väiksemate kohtuvaidluste menetlemist ning vähendada menetlusega seotud kulusid. Väikeste nõuete Euroopa menetlus on kättesaadav alternatiivina liikmesriikide õiguses sätestatud menetlustele.

Määruse eesmärk on ka kaotada vahemeetmed, mis olid siiani vajalikud, et võimaldada ühes liikmesriigis Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse tulemusena tehtud kohtuotsuse tunnustamist ja täitmist teises liikmesriigis, välja arvatud kohtuotsused vaidlustamata nõuete kohta.

Artikkel 2

Rakendusala

Käesolevat määrust kohaldatakse tsiviil- ja kaubandusasjades igat liiki kohtutes, kui nõude rahaline või mitterahaline koguväärtus ilma intressideta, kulutusteta ja väljamakseteta ei ületa menetluse alustamise ajal 2 000 eurot (edaspidi „Euroopa väiksem kohtuvaidlus“).

Määruse rakendusalasse ei kuulu maksu-, tolli- ja haldusasjad.

Käesolevat määrust ei kohaldata:

(a) füüsiliste isikute õigus- või teovõime suhtes,

(b) abielusuhtest, testamendist või pärimisest tulenevate varaliste õiguste suhtes,

(c) pankrotimenetluste, maksejõuetute äriühingute või teiste juriidiliste isikute likvideerimismenetluste, kohtumenetluste, kohtuväliste kokkulepete ja muude analoogsete menetluste suhtes,

(d) sotsiaalkindlustuse suhtes,

(e) vahekohtu menetluste suhtes.

(f) tööõiguse suhtes.

Käesolevas määruses hõlmab mõiste “liikmesriik” kõiki liikmesriike, välja arvatud Taani. [Ühendkuningriik/Iirimaa]

II peatükk

EUROOPA VÄIKSEMATE KOHTUVAIDLUSTE MENETLUS

Artikkel 3

Menetluse alustamine

Hageja täidab Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse alustamiseks vastava nõudevormi, mis on esitatud I lisas, ning esitab selle koos vajalike lisadokumentidega pädevale kohtule. Nõudevormi võib esitada kas otse, posti teel või muud edastamisviisi kasutades (faks või e-kiri), mida tunnustatakse liikmesriigis, kus menetlust alustatakse.

Liikmesriigid peavad komisjoni teavitama nende poolt tunnustatud edastamisviisidest. Komisjon teeb selle teabe avalikult kättesaadavaks.

Kohus registreerib nõudevormi kohe pärast selle saamist, samuti registreerib ta Euroopa väiksemate kohtuvaidluse menetluse käigus saadud kõikide muude dokumentide vastuvõtmise kuupäeva ja kellaaja.

Aegumistähtaja katkestamiseks loetakse nõue kohtule esitatuks, kui nõudevorm on registreeritud vastavalt lõikele 3.

Kui nõudevorm ei käi artikli 2 mõistes käesoleva määruse rakendusalasse kuuluvat juhtumi kohta, ei menetleta nõuet vastavalt Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlusele, vaid kohaldatakse selle liikmesriigi menetlusõigust, kus asja menetletakse. Kohus teavitab sellest hagejat .

Kui kohus otsustab, et hageja poolt esitatud teave ei ole piisavalt selge või adekvaatne, või kui nõudevorm ei ole nõuetekohaselt täidetud, võib kohus anda hagejale võimaluse vormi täiendada, parandada või esitada kohtu nõudmistele vastavat lisateavet või dokumente.

Liikmesriigid peavad tagama, et nõudevorm oleks saadaval kõikides kohtutes, kus Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust saab algatada, ning et nendes kohtutes oleks hagejale nõudevormi täitmisel tagatud vajalik praktiline tugi.

Artikkel 4

Menetluse käik

Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus on kirjalik, välja arvatud juhul, kui kohus, võttes arvesse poolte vastavaid märkusi ja taotlusi, otsustab, et suuline menetlus on vajalik.

Nõudevormi saamisel täidab kohus II lisas esitatud vastuse vormi 1. osa.

Kohus annab nõudevormi koopia koos täidetud vastuse vormiga kostjale artikli 11 kohaselt kätte kaheksa päeva jooksul nõudevormi .

Kostja peab vastama kuu aja jooksul pärast nõudevormi ja vastuse vormide kätteandmist, täites II lisas esitatud vastuse vormi II osa ja lisades vajadusel täiendavad dokumendid, ning saatma need kohtule või edastama oma vastuse mõnel muul nõuetekohasel moel nimetatud vastuse vormi kasutamata.

Kohus peab kaheksa päeva jooksul pärast kostjalt vastuse saamist edastama kostja vastuse koopia ja võimalikud lisadokumendid hagejale vastavalt artiklile 11.

Kui kostja oma vastuses esitab hageja vastu vastuhagi, teavitab kohus sellest hagejat. Hageja peab vastuhagile vastama ühe kuu jooksul vastuse kätteandmisest. Kohus edastab vastava teabe hagejale.

Kui vastuhagi väärtus ületab artikli 2 lõikes 1 sätestatud summat, menetleb kohus vastuhagi ainult juhul, kui see tuleneb samast õigussuhtest nagu nõue ning kui kohus otsustab jätkata menetlemist vastavalt Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlusele.

Kui mõni kohtule esitatud lisadokument on menetluse keelest erinevas keeles, võib kohus nõuda selle dokumendi tõlkimist vaid juhul, kui see on vajalik kohtuotsuse tegemiseks.

Kui üks pool keeldub dokumendi vastuvõtmisest, sest see ei ole määruse (EÜ) nr 1348/2000 artiklis 8 sätestatud keeles, teavitab kohus sellest teist poolt ning soovitab esitada dokumendi tõlke.

Artikkel 5

Menetluse viimased etapid

Ühe kuu jooksul pärast vastuse saamist kostjalt või hagejalt, kes on vastanud vastavalt artikli 4 lõikele 3 või 5 kehtestatud ühekuulise tähtaja piires, peab kohus

a) tegema kohtuotsuse või

b) nõudma pooltelt nõuet puudutava lisateabe esitamist teatavaks tähtajaks või

c) kutsuma pooled kohtuistungile.

Kui kohus ei ole saanud kostjalt vastust artikli 4 lõikes 3 sätestatud ühekuulise tähtaja jooksul, teeb kohus tagaseljaotsuse.

Artikkel 6

Kohtuistung

Kohus võib vastavalt tehnilistele võimalustele ja mõlema poole nõusolekul korraldada kohtuistungi audio- või videokonverentsina või e-kirjavahetuse teel.

Kui üks pool ei ilmu kohtuistungile ning teda esindab kolmas isik, võib kohus nõuda asjaomase poole volitust või muud kirjalikku luba, kui see on sätestatud selles liikmesriigis kohaldatava menetlusõigusega, kus menetlus toimub.

Artikkel 7

Tõendite kogumine

Kohus võib otsustada ise tõendamisvahendite ja tõendamise ulatuse üle. Kohus võib lubada kirjalikke tunnistusi, tõendite kogumist telefoni teel, tele- või videokonverentsil ning e-kirjavahetuse teel.

Erakordsete asjaolude puhul, kui see on vajalik kohtuotsuse tegemiseks, võib kohus võtta tunnistuse eksperdilt.

Artikkel 8

Poolte esindamine

Poolte esindamine advokaadi või mõne muu õigusala esindaja poolt ei ole kohustuslik.

Artikkel 9

Kohtu roll

Kohus peab pidama kinni õigusest õiglasele kohtumõistmisele ning järgima võistlevuse põhimõtet, eriti otsustades kohtuistungi vajalikkuse või tõendamisvahendite ja tõendamise ulatuse üle.

Kohus ei kohusta pooli andma nõudele õiguslikku hinnangut.

Vajaduse korral toetab kohus pooli menetlust puudutavates küsimustes ja võib neilt nõuda kogu faktilise teabe esitamist juhtumi kohta.

Võimalusel soovitab kohus pooltel jõuda omavahel kokkuleppele.

Artikkel 10

Otsus

Otsus tehakse kuue kuu jooksul nõudevormi registreerimisest.

Kui kohtuotsust ei tehta teatavaks kohtuistungil, millel osalevad mõlemad pooled, edastab kohus pooltele otsuse vastavalt artiklis 11 sätestatud korrale.

Artikkel 11

Dokumentide kätteandmine

Kui dokumendid antakse kätte mõnes teises liikmesriigis kui see, kus menetlus toimub, saadetakse dokumendid pooltele tähitud kirjaga vastuvõtuteatise vastu, järgides määruse (EÜ) nr 1348/2000 artiklis 14 sätestatud võimalikke lisatingimusi ja selle määruse artikli 8 sätteid.

Kui dokumendid antakse kätte samas liikmesriigis, kus menetlus toimub, ja saaja aadress on täpselt teada, võib dokumendid pooltele edastada tähitud kirjaga vastuvõtuteatise vastu või mõnel lihtsamal viisil, näiteks lihtkirja, faksi või e-kirjana, kui seda lihtsamat viisi tunnustatakse selle liikmesriigi menetlusõigusega, kus menetlus toimub.

Kui erakordsete asjaolude tõttu ei ole võimalik edastada dokumente vastavalt lõigetes 1 ja 2 sätestatud korrale, võib need edastada mõnel muul viisil, mille puhul on tagatud isiklik kätteandmine.

Artikkel 12

Tähtajad

Vajadusel võib kohus erakordsetel asjaoludel poolte tõhusa kaitse tagamiseks pikendada artikli 4 lõigetes 3 ja 5 sätestatud tähtaegu.

Kui kohtul ei ole erakordsete asjaolude tõttu võimalik järgida artikli 4 lõigetes 2 ja 4, artikli 5 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 1 sätestatud tähtaegasid, ohustamata menetluse nõuetekohast läbiviimist, peab ta võtma vajalikud meetmed võimalikult kiiresti.

Käesolevas määruses esitatud tähtaegade arvutamisel on kohaldatud nõukogu 3. juuni 1971. aasta määrust (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade kohta[20].

Artikkel 13

Kohtuotsuse täitmine

Kohtuotsus on koheselt täidetav, vaatamata võimalikule edasikaebamisele. Tagatist ei ole vaja esitada.

Artikkel 14

Kulud

Menetluse kulud kannab kaotaja pool, välja arvatud juhul, kui see on ebaõiglane või ebaotstarbekas. Sel juhul määrab kohus kulude tasumise õiglastel alustel.

Kui kaotajaks pooleks on eraisik, keda ei esindanud advokaat ega mõni muu õigusala esindaja, ei saa teda kohustada korvama teise poole advokaadi või õigusala esindaja palkamisega seotud kulusid.

Artikkel 15

Apellatsioonikaebus

Liikmesriik peab teavitama komisjoni, kas tema menetlusõiguse kohaselt on Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse käigus tehtud kohtuotsuse suhtes võimalik esitada apellatsioonkaebus. Komisjon teeb selle teabe avalikult kättesaadavaks.

Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse käigus tehtud kohtuotsuse apellatsioonimenetluses ei ole poolte esindamine advokaadi või mõne muu õigusala esindaja poolt kohustuslik.

Apellatsioonimenetluses tehtud otsust ei saa vaidlustada ei tavalise edasikaebuse ega kassatsioonkaebusega.

Artikkel 16

Kohtuotsuse läbivaatamine

Tingimusel, et ta toimib viivitamatult, võib kostja esitada taotluse Euroopa väiksemate kohtuvaidluse menetluse käigus tehtud kohtuotsuse läbivaatamiseks selle liikmesriigi õiguses sätestatud tingimustel, kus menetlus toimus, ja komisjoni teavitamisel määruse (EÜ) nr 805/2004 artiklites 19 ja 30 sätestatud tingimuste täitmisest, kui:

a) i) nõude vorm või kohtukutse on kostjale kätte antud ilma vastuvõtuteatiseta ning

ii) dokumente ei antud kätte piisavalt vara või need anti kätte moel, mis ei võimaldanud kostjal temast sõltumatutel põhjustel oma kaitset korraldada, või

b) kostjat takistasid nõude vaidlustamisel vääramatu jõud või temast sõltumatud erakorralised asjaolud.

Artikkel 17

Kohaldatav menetlusõigus

Kui käesolevas määruses ei ole teisiti ette nähtud, kohaldatakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlemisel selle liikmesriigi menetlusõigust, kus menetlus toimub.

III peatükk

TUNNUSTAMINE JA TÄITMINE

Artikkel 18

Kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine

Ühes liikmesriigis Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse käigus tehtud kohtuotsust tunnustatakse ja täidetakse teises liikmesriigis ilma täitmisotsuse vajaduseta ning ilma võimaluseta selle tunnustamist vastustada, kui kohtuotsus on päritoluliikmesriigi kohtus tõendatud, kasutades III lisas esitatud vormi.

väikeste nõuete Euroopa menetluses tehtud kohtuotsus tõendatakse, kui see on kooskõlas määruse (EÜ) nr 44/2001 II peatüki 3. ja 6. jaotises sätestatud kohtualluvust käsitlevate eeskirjadega.

Tõend koostatakse kohtuotsuse keeles.

Tõendi väljaandmist ei saa vaidlustada.

Tõendi parandamise suhtes kohaldatakse selle menetluse liikmesriigi õigust

Kui kohtuotsuse tegemise ajal on tõenäoline, et seda tuleb täita teises liikmesriigis, tuleb tõend väljastada ex officio kohtuotsusega üheaegselt. Vastasel juhul väljastatakse tõend ühe poole taotluse korral.

Kohtuotsuse täitmist taotlev pool peab esitama:

a) kohtuotsuse koopia, mis vastab selle ehtsuse kindlakstegemiseks vajalikele tingimustele; ning

b) lõikes 1 nimetatud tõendi.

Lõikeid 1-4 ei rakendata vaidlustamata nõuetele määruse (EÜ) nr 805/2004 artikli 3 1. lõike tähenduses.

IV peatükk

SEOS ÜHENDUSE MUUDE AKTIDEGA

Artikkel 19 Seos määrusega (EÜ) nr 805/2004ja määrusega (EÜ) nr 44/2001

Käesolev määrus ei mõjuta määruse (EÜ) nr 805/2004 ja määruse (EÜ) nr 44/2001 kohaldamist.

V peatükk

LÕPPSÄTTED

Artikkel 20

Teavitamine

Pädevad siseriiklikud asutused teevad koostööd üldsuse ja kutseringkondade teavitamisel Euroopa väiksemata kohtuvaidluste menetlusest, eriti otsusega nr 2001/470/EÜ loodud tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa kohtute võrgu kaudu.

Artikkel 21

Rakendusmeetmed

Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed, mis puudutavad artikli 2 lõikega 1 sätestatud piirmäära muutmist ja lisades esitatud vormide ajakohastamist või tehnilist muutmist või lisavormi kehtestamist, võtab komisjon vastu vastavalt artikli 22 lõikes 2 sätestatud nõuandemenetlusele.

Artikkel 22

Komitee

Komisjoni abistab vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklile 75 asutatud komitee.

Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.

Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 23

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub [kuupäev].

Käesolev määrus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt tervikuna siduv ja liikmesriikides vahetult kohaldatav.

Brüssel, […]

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[…] […]

[1] EÜT C 92, 25.4.1975, lk 2.

[2] KOM(93) 576.

[3] KOM(96) 13.

[4] EÜT C 12, 15.01.2001, lk 1.

[5] EÜT C 146, 17.5.2001, lk 4

[6] KOM(2002) 746 lõplik.

[7] ELT C 220, 16.9.2003, lk 5.

[8] Euroopa Parlamendi resolutsioon väljavaadete kohta lähendada Euroopa Liidus kohaldatavaid tsiviilkohtumenetluse alaseid õigusakte (KOM(2002) 654 + KOM(2002) 746 - C5-0201/2003 - 2003/2087(INI)), A5-0041/2004.

[9] Täpsema ülevaate saamiseks vaata rohelise raamatu peatükki 4.3.

[10] Alates 600 eurost Saksamaal kuni 8 234 euroni Inglismaal/Walesis.

[11] ELT C […], […], lk […].

[12] ELT C […], […], lk […].

[13] ELT C […], […], lk […].

[14] EÜT L 160, 30.6.2000, lk 37.

[15] EÜT L 174, 27.6.2001, lk 25.

[16] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.

[17] ELT L 143, 30.4.2004, lk 15.

[18] KOM(2002) 746 lõplik

[19] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

[20] EÜT L 124, 8.6.1971, lk 1.