EUROOPA KOMISJON Brüssel,8.8.2022 COM(2022) 388 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Aruanne, milles käsitletakse pärast Euroopa Liidu institutsiooni teenistusest lahkumist töötuks jäänud endiste ajutiste ja lepinguliste töötajate ning parlamendiliikmete assistentide suhtes kohaldatava töötuskindlustusskeemi finantsolukorda ajavahemikul 2015–2020



KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Aruanne, milles käsitletakse pärast Euroopa Liidu institutsiooni teenistusest lahkumist töötuks jäänud endiste ajutiste ja lepinguliste töötajate ning parlamendiliikmete assistentide suhtes kohaldatava töötuskindlustusskeemi finantsolukorda ajavahemikul 2015–2020 Kokkuvõte Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste kohaselt on endistele ajutistele ja lepingulistele töötajatele ning parlamendiliikmete registreeritud assistentidele (v.a näiteks omal soovil teenistusest lahkunud isikutel), kes on jäänud vastu oma tahtmist töötuks pärast seda, kui on lõppenud nende teenistus Euroopa Liidu institutsioonis Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 1 tähenduses, pärast teenistuse lõppemist nähtud ette ELi töötushüvitis. See hüvitis täiendab võimalikku töötushüvitist, mida endisele töötajale maksab liikmesriik. Neid hüvitisi makstakse töötusfondist (edaspidi „fond“), mida omakorda rahastatakse muude teenistujate teenistustingimustega hõlmatud ja hüvitist saada võivate töötajate sissemaksetest ning nende tööandja sissemaksetest. Hüvitise andmise tingimusi, hüvitise saajate kategooriaid ja sissemaksete suurust on personalieeskirjade viimaste reformidega oluliselt muudetud ning see avaldab mõju eelkõige fondi rahaliste vahendite saldole. Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ning liidu muude teenistujate teenistustingimuste reformiga, mis jõustus 1. mail 2004, lisati muude teenistujate teenistustingimustesse uus lepinguliste töötajate kategooria ja uued eeskirjad töötusfondi sissemaksete kohta. Vastavalt nõukogu 23. veebruari 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 160/2009, millega muudetakse Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimusi, on töötusfondiga edaspidi kaetud ka parlamendiliikmete registreeritud assistendid. Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ning liidu muude teenistujate teenistustingimuste reformiga, mis jõustus 1. jaanuaril 2014, muudeti liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 3b alusel tööle võetud lepinguliste töötajate lepingute maksimaalset pikkust, mis on nüüd kolme aasta asemel kuus aastat. Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõikes 11 ja artikli 96 lõikes 11 on sätestatud komisjoni kohustus esitada iga kahe aasta järel aruanne ühenduse töötuskindlustusskeemi kohta. Olenemata käesolevast aruandest võib komisjon vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõikega 7 ja artikli 96 lõikega 7 ette nähtud sissemakseid delegeeritud õigusaktidega kohandada, kui see on skeemi tasakaalu jaoks vajalik. Fondi arengu paremaks mõistmiseks koostab komisjon aruande iga kahe aasta järel viieaastase vaatlusperioodiga. Eelmine aruanne hõlmas ajavahemikku 2013–2018 ja käesoleva aruande vaatlusperioodiks on ajavahemik 2015. aasta detsembrist 2020. aasta detsembrini. Fondi areng Kui 2015. aastal oli töötusfondi puudujääk 3 miljonit eurot ning fondi 2009. aasta alguseks akumuleerunud reserv 16,1 miljonit eurot oli 2015. aasta lõpus kahanenud 2 miljoni euroni, siis praeguseks on töötusfondi reserv taastatud ja ulatub 2020. aasta lõpu seisuga üle 29 miljoni euro. Makstud hüvitiste arvu muutus

Vaatlusperioodil suurenes igakuiste töötushüvitiste arv 31 %. See suundumus on eelkõige seotud järgmiste tsükliliste teguritega: -Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade 2014. aasta reformi tulemusel artiklis 3b määratletud lepinguliste töötajate lepingute kestuse pikendamine kolmelt aastalt kuuele aastale, mille tõttu lõppes 2015.–2016. aastal vähem lepinguliste töötajate lepinguid; -parlamendiliikmete registreeritud assistentide lepingute lõppemine parlamendi koosseisu ametiaja lõppemise tõttu 2019. aastal; -ajutiste töötajate hüvitiste arvu märkimisväärne suurenemine 2020. aastal (56 %), mis vastab kabinettides töötanud ajutiste töötajate lahkumisele (märts 2020). 2020. aastal, kui parlamendi eelmise koosseisu ametiaeg lõppes, maksti välja peaaegu 14 000 igakuist hüvitist, st hüvitiste arv oli üle kahe korra suurem kui 2016. aastal. Keskmise igakuise hüvitise muutus (eurodes) Ajutiste töötajate keskmine igakuine hüvitis püsib stabiilsena. Ajavahemikul 2017–2020 suurenes lepinguliste töötajate keskmine hüvitis veidi ning parlamendiliikmete registreeritud assistentide oma vähenes mõnevõrra. See tulenes eelkõige makstud hüvitiste arvu suurenemisest. Keskmine töötushüvitis jääb vahemikku 1 900–2 500 eurot. Hüvitise maksmise keskmine kestus on alates 2015. aastast olnud suhteliselt stabiilne, jäädes vahemikku 8–10 kuud (vt tabel 11.1). Õiguslik raamistik 1.1Skeemi kirjeldus Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ja liidu muude teenistujate teenistustingimuste reformiga, mis jõustus 1. mail 2004, muudeti töötusfondist hüvitise saamise nõuetele vastavuse õiguslikku alust ning sellesse fondi sissemaksete tegemise eeskirju, mis kehtisid alates 1985. aastast. Muudatused võib kokku võtta järgmiselt: Enne 2004. aasta maid Pärast 2004. aasta maid Töötuskindlustus üksnes teenistusest lahkuvatele ajutistele töötajatele. Töötuskindlustusega kaetakse uus lepinguliste töötajate kategooria. Töötaja sissemakse määr 0,4 % ja tööandja sissemakse määr 0,8 %. Uued eeskirjad töötusfondi tehtavate sissemaksete kohta (st töötaja sissemakse määr 0,81 % ja tööandja sissemakse määr 1,62 % ning kindlasummaline hüvitis 1 050,30 eurot artiklis 3b määratletud lepinguliste töötajate ja parlamendiliikmete registreeritud assistentide ning 1 400,41 eurot ajutiste töötajate puhul). Õigus saada töötushüvitist kuni 24 kuu jooksul. Õigus saada töötushüvitist aja jooksul, mis ei ole pikem kui üks kolmandik ajast, mil ajutine töötaja, lepinguline töötaja või parlamendiliikme registreeritud assistent oli tegelikult teenistuses, ning mitte kauem kui 36 kuud. Alates seitsmendast töötuks olemise kuust kohaldatakse hüvitise suhtes ülempiiri ja ühtlasi suurendati hüvitise miinimumsummat. Alljärgnevas tabelis on esitatud ülem- ja alampiirid töötajate eri kategooriate kaupa. Summad eurodes 1. jaanuari 2021 seisuga Ajutised töötajad Lepingulised töötajad Parlamendiliikmete registreeritud assistendid Ülempiir (alates seitsmendast kuust) 3 080,90 2 310,64 2 391,63 Alampiir 1 540,45 1 155,33 1 016,43 Kindlasummalist toetust ning ülem- ja alampiire ajakohastatakse igal aastal sama moodi nagu töötasusid ning kooskõlas Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikliga 65.

Töötushüvitisele lisanduvad võimalikud peretoetused. Euroopa Liidu ühise ravikindlustusskeemi osamakse (5,1 % võrdlusaluseks olevast töötu põhipalgast) tasub töötusfond. 1.2Õigusraamistik -Muude teenistujate teenistustingimuste artikkel 28a, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta määrusega nr 1023/2013. -Muude teenistujate teenistustingimuste artikkel 96 ja lisa artikkel 5, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta määrusega nr 1023/2013. -Muude teenistujate teenistustingimuste artiklid 135 ja 136, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2010. aasta määrusega nr 1239/2010 (ELT L 338, 22.12.2010). -Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 65 lõige 1, milles käsitletakse töötasu ja muude summade ajakohastamist. -Komisjoni 13. jaanuari 1988. aasta määrus nr 91/88, millega nähakse ette Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõike 2 rakendussätted (ELT L 11, 15.1.1989). -Komisjoni 14. juuli 1988. aasta eeskirjad, mille kohta saavutatud ühist kokkulepet kinnitas Euroopa Ühenduste Kohtu president 4. juulil 1989 ja milles sätestatakse üksikasjalikult ajutiste töötajate töötushüvitiste määramise kord, et rakendada Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõiget 10. 2Töötusfondi finantsolukord ja rahasaldo: 2015–2020 Aruande selles osas on kirjeldatud töötusfondi finantsolukorra arengut, eelkõige fondi tulusid ja kulusid. Töötushüvitiste all loetletud summad sisaldavad läbivalt töötushüvitise põhisummat ja kõiki peretoetusi. Kõik riigi tasandil saadud sotsiaaltoetused (töötushüvitised, peretoetused, haigus- ja sünnitushüvitised jne) on maha arvatud. Nagu eespool märgitud (1.1), rahastab ühise ravikindlustusskeemi sissemakseid töötusfond (5,1 % võrdlusaluseks olevast töötu põhipalgast). Töötusfond kasutab oma tulude ja kulude haldamiseks kahte vahendit: ·arvelduskontot tulude kogumiseks ja hüvitiste maksmiseks; ·tähtajalisi hoiuseid akumuleerunud ülejäägi investeerimiseks. 2.1Rahasaldo: tegevustulemused ja akumuleerunud jääkajavahemikul 2015–2020 Kassapõhise arvestuse puhul registreeritakse tehingud üksnes juhul, kui toimub raha laekumine või väljamakse.

Tabelis 2 on esitatud töötusfondi finantsvara muutused nii Euroopa Komisjoni raamatupidamisarvestusega hõlmatud arvelduskontol (I osa) kui ka eelarve peadirektoraadi (enne 2019. aastat majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat) hallatavatel investeerimiskontodel (II osa). Kolmas osa kajastab nende kahe konto konsolideeritud akumuleerunud ülejääki (III osa). Tabelis 3 on esitatud fondi akumuleerunud jääk. Aastatel 2015–2018 suurenes akumuleerunud ülejääk märkimisväärselt, saavutades 2019. aastal maksimaalse väärtuse (30,7 miljonit eurot). 2020. aasta lõpus oli see vähenenud (29 miljonit eurot). Seda võib selgitada asjaoluga, et parlamendi koosseisu vahetumine mõjutas kulusid. 2016. aastast vähenesid märkimisväärselt parlamendiliikmete registreeritud assistentidega seotud kulud ning need suurenesid taas oluliselt alates 2019. aastast, saavutades 2020. aastal maksimumi. Eri institutsioonide ja asutuste sissemaksetest saadud tulu suurenes kõnealusel perioodil peaaegu 10 miljoni euro võrra. 2.2Finantsolukord: tegevustulemused ajavahemikul 2015–2020 Tekkepõhise arvestuse puhul kajastatakse tehingud raamatupidamises ajal, kui tekib töötusfondi sissemakse tegemise või töötushüvitise väljamaksmise kohustus. See tähendab, et ·mõned aasta N alguses tehtud sissemaksed hõlmavad aasta N-1 lõpu tegevusperioode, ·mõned aasta N alguses välja makstud summad hõlmavad aasta N-1 lõpu töötusperioode. Raamatupidamiseeskirjade kohaselt seostatakse need tehingud majandusaastaga N-1. Tabelis 4 on tulud ja kulud esitatud selle põhimõtte järgi ning seega kajastavad need töötusfondi iga-aastast rahalist olukorda tulude ja kulude osas. Kulud suurenesid ajavahemikul 2013–2015 märkimisväärselt eeskätt seoses Euroopa Parlamendi uue koosseisu ametiaja algusega ning töötusfondist toetusõiguslikele parlamendiliikmete registreeritud assistentidele makstavate töötushüvitistega. Siiski on need kulud alates 2016. aastast vähenenud, sest lõppes suurema osa parlamendiliikmete registreeritud assistentide õigus saada töötushüvitist ning lepinguliste töötajate töölepinguid pikendati kolmelt aastalt kuuele aastale (2014. aasta personalieeskirjade reform). Ajavahemikul 2019–2020 suurenesid kõnealused kulud taas märkimisväärselt, sest lõppesid nii Euroopa Parlamendi koosseisu kui ka komisjoni ametiaeg (vastavalt 2019. aasta keskel ja lõpus). Fondi arvelduskonto puudujääk oli 2015. aastal üle 3 miljoni euro; seevastu ajavahemikul 2016–2018 oli aastane ülejääk ligikaudu 10 miljonit eurot. Pärast väiksemat ülejääki 2019. aastal oli fondi puudujääk 2020. aastal 0,5 miljonit eurot, mis oli tingitud Euroopa Parlamendi koosseisu ametiaja ja komisjoni ametiaja lõppemisest. Tegevustulemused (2015–2020)

2.3Finantsolukord: kulud ja tulud institutsioonide ja kõikide ametite kaupa ajavahemikul 2015–2020 Tabelis 5 on esitatud kulud ja tulud institutsioonide ning kõikide ametite kaupa. Tabeli esimeses osas on esitatud absoluutsummad ning teises osas protsentuaalne osatähtsus kogukuludest ja -tuludest. Euroopa Parlamendi koosseisu ametiaja lõppemise tsükliline mõju on eriti selgelt näha: aastatel 2015–2016 vähenesid Euroopa Parlamendiga seotud kulud järsult 6,5 miljoni euro võrra, langedes 2018. aastal ligikaudu 3 miljoni euroni. Alates 2019. aastast suurenesid need taas, küündides 2020. aastal maksimumini üle 13 miljoni euro. Ametite sissemaksete tase on palju kõrgem kui nende osa kuludest. Sellise olukorra põhjuseks võib olla asjaolu, et mõnedel nende töötajatel on tähtajatud lepingud. Samas tuleb märkida, et ametite endiste töötajatega seotud kulud vähenesid kuni 2018. aastani ning hakkasid seejärel 2020. aastal taas veidi suurenema (5 miljonit eurot), mis on peaaegu 19 % vähem kui 2015. aastal. 3Kindlustatud isikute, hüvitise saajate ja makstud hüvitiste analüüs 3.1Kindlustatud isikute arv ja keskmine sissemakse Tabelis 6 on esitatud töötusfondi sissemakseid teinud ja iga aasta 31. detsembri seisuga teenistuses olnud ajutiste töötajate, lepinguliste töötajate ja parlamendiliikmete registreeritud assistentide arv.



3.2Töötushüvitist saanud isikute absoluutarv ja nende arv protsendina võrreldes kindlustatud isikute arvuga: töötuse määr iga aasta 31. detsembri seisuga Tabelis 7 on esitatud iga aasta detsembris täishüvitist või riikliku süsteemi hüvitisele lisaks täiendavalt makstud hüvitist saanud töötute arv. Juhime tähelepanu sellele, et Euroopa Parlamendi eelmise koosseisu ametiaja lõppemine mõjutas tugevalt nende isikute arvu, kellele maksti aasta jooksul hüvitist vähemalt ühel kuul. Ühendades tabelis 6 esitatud andmed 31. detsembri seisuga teenistuses olnud ajutiste töötajate, lepinguliste töötajate ja parlamendiliikmete registreeritud assistentide kohta ning tabelis 7 esitatud töötushüvitist saanud isikute arvu, on võimalik arvutada töötusfondist hüvitist saanud isikute ja fondis kindlustatud isikute suhtarv. Tulemus on esitatud tabelis 8.

Ajutiste töötajate puhul jääb töötushüvitise saajate suhtarv skeemi liikmete arvuga võrreldes stabiilseks (3 %). Lepinguliste töötajate puhul aga suurenes töötushüvitist saanud isikute osakaal võrreldes liikmete arvuga märkimisväärselt peaaegu kahekordistudes 1,83 %-lt 3,56 %-le. 2019. ja 2020. aastal sai parlamendi koosseisu ametiaja lõppemise tõttu hüvitist suur arv endisi parlamendiliikmete registreeritud assistente (2019. aastal 400 ja 2020. aastal 291). Seega oli hüvitist saanud isikute osakaal võrreldes liikmete arvuga neil aastatel märkimisväärne (vastavalt 22 % ja 15 %), samas kui tavaliselt on see ligikaudu 2 % või 3 %. See on kooskõlas Euroopa Parlamendi eelmise koosseisu ametiaja lõpus tehtud tähelepanekutega. 3.3Makstud igakuiste töötushüvitiste arv, keskmine summa, hüvitise saajad ja nende elukohariigid Muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28 lõike 4 ja artikli 96 lõike 4 kohaselt makstakse töötushüvitist ajavahemikul, mis vastab ühele kolmandikule teenistusajast, kuid mitte kauem kui 36 kuud. Tabelis 9 on esitatud kõikidele hüvitisesaajatele makstud igakuiste töötushüvitiste arv aastas. Tabelis on näidatud Euroopa Parlamendi koosseisu vahetumise mõju parlamendiliikmete registreeritud assistentidele ja komisjoni vahetumise mõju ajutistele töötajatele (mõju 2015. ja 2020. aastal). Tabelis 10 on esitatud töötushüvitise keskmine summa hüvitisesaajate kategooriate kaupa. See summa vastab iga hüvitisesaajate kategooria (ajutised töötajad, lepingulised töötajad ja parlamendiliikmete registreeritud assistendid) kogukuludele, mis on jagatud igakuiste väljamaksete arvuga. Tuleb märkida, et teataval kuul väljamakstud hüvitis võib olla hüvitise täissumma või üksnes proportsionaalne osa vastavalt sellele, mitme päeva eest oli isikul tegelikult õigus töötushüvitist saada. Kuigi erinevatele töötushüvitise saajatele 2020. aastal makstud summad on eelmise aastaga võrreldes suhteliselt stabiilsed, on need parlamendiliikmete registreeritud assistentide puhul veidi vähenenud. See tuleneb töötushüvitise järkjärgulisest kahanemisest. Tabelis 11.1 on esitatud aasta jooksul töötushüvitise saamise keskmine ajavahemik kuudes, kusjuures arvesse võetakse ka võimalikke varasemaid maksmisele kuuluvaid hüvitisi. See ajavahemiku arvutamiseks liideti kokku kõigi nende päevade arv, mille eest maksti hüvitist kuni asjaomase aasta 31. detsembrini, ning see arv jagati selle aja jooksul töötushüvitist saanute arvuga. Saadud tulemus jagatakse 30ga, et saada kuudes keskmine ajavahemik, mille eest töötushüvitist maksti. Töötushüvitise maksmise keskmine ajavahemik kuudes on püsinud viimase kuue aasta jooksul stabiilsena (8–10 kuud). Järgmistes tabelites on esitatud hüvitise maksmise perioodi pikkus töötajate kategooriate kaupa (ajutised töötajad, lepingulised töötajad ja parlamendiliikmete registreeritud assistendid).

Lepingulised töötajad / ajutised töötajad Parlamendiliikmete registreeritud assistendid Kuigi parlamendiliikmete registreeritud assistentidega seotud kulude osatähtsus kogukuludes oli 2015., 2019. ja 2020. aastal suur (vastavalt 31 %, 33 % ja 31 %), oli see tingitud nii sellesse kategooriasse kuuluvate töötajate arvust kui ka igakuiste hüvitiste suurest keskmisest summast. 2015. ja 2016. aastal oli registreeritud assistentidele hüvitise maksmise keskmine periood (13 kuud) märkimisväärselt pikem kui lepinguliste töötajate ja ajutiste töötajate oma, mis oli otseselt tingitud töötushüvitise saamise tingimustele vastavate parlamendiliikmete registreeritud assistentide arvu kasvust. Seejärel lüheneb kõnealune periood oluliselt, jõudes 2019. aastal miinimumini (5 kuud), enne kui see järgneval aastal kahekordistub 10 kuuni. Võttes arvesse töötuskindlustusskeemi suhtes kehtivat täiendavuse põhimõtet, on oluline töötushüvitise saaja elukohariik, pidades eelkõige silmas seda, et riikliku töötushüvitise saamise kriteeriumid on riigiti väga erinevad. Tabelis 12 on esitatud aasta jooksul vähemalt ühel kuul hüvitist saanud isikute elukohariigid. Tuleb märkida, et kuni üleminekuperioodi lõpuni 31. detsembril 2020 loeti Ühendkuningriiki liikmesriigiks, mis võimaldas endistel töötajatel saada töötushüvitist Ühendkuningriigis elamise ajal. Pärast üleminekuperioodi lõppu ja vastavalt väljaastumislepingu artiklile 115 kohaldatakse muude teenistujate teenistustingimuste artikleid 28a, 96 ja 136 mis tahes kodakondsusega liidu muude teenistujate suhtes, sealhulgas endiste teenistujate suhtes, kes on teinud sissemakseid ELi töötuskindlustusskeemi enne üleminekuperioodi lõppu, kui nad elavad Ühendkuningriigis ja on registreeritud Ühendkuningriigis töötuna. 2015. aastal oli enam kui pool hüvitise saajatest tööotsijana registreeritud Belgias. See osakaal püsis vaatlusperioodil stabiilsena, jäädes vahemikku 42,86–49,47 %. 4JÄRELDUSED 4.1Ajavahemik 2015–2020 Järjestikused positiivsed majandusaastad ajavahemikus 2016–2019 võimaldasid reservil püsida üle 29 miljoni euro, hoolimata 1,3 miljoni euro suurusest puudujäägist 2020. aastal. Vastavalt töötuskindlustusskeemi finantsolukorda käsitleva eelmise aruande järeldustele on komisjon teinud süstemaatilist järelevalvet selle skeemi finantsolukorra üle. Eelkõige on ta jätkanud selle hindamist, kas kõnealuse skeemi tasakaal nõuab selle rahastamiseks tehtavate sissemaksete määra muutmist; kuni 2020. aasta lõpuni ei olnud selleks vajadust. 4.2Töötusfondi väljavaated lühikese ja keskmise perioodi jooksul Varasemate vaatluste põhjal näib, et 2020. aasta lõpuks kogunenud olulise suurusega reserv kasvab veelgi kuni Euroopa Parlamendi praeguse koosseisu ametiaja lõpuni ja volinike kolleegiumi uuele mandaadile üleminekuni aastatel 2024–2025. Samuti tuleb märkida, et kulusid võivad suurendada ka muud tegurid, nagu ajutiste töötajate kasutamine komisjonis, inflatsioon ja praegune ebakindel majanduslik olukord.