Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2022/C 458/11)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

STANDARDMUUDATUSE HEAKSKIITMISE TEADE

„Malepère“

PDO-FR-A0196-AM01

Teate esitamise kuupäev: 28.9.2022

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Geograafiline piirkond ja vahetus läheduses asuv piirkond

Tootespetsifikaadi I peatüki IV osa „Piirkonnad, kus eri toiminguid tehakse“ punkti 1 „Geograafiline piirkond“ ja punkti 3 „Vahetus läheduses asuv piirkond“ on lisatud viide ametlikule geograafilisele koodile, millega kinnitatakse ja määratakse kindlaks kommuunide loetelu departemangude kaupa üleriigilisel tasandil. See redaktsiooniline muudatus võimaldab viidata geograafilisele piirkonnale INSEE avaldatud ametliku geograafilise koodi 1. jaanuaril 2022 kehtinud redaktsiooni järgi ja suurendab geograafilise piirkonna määratluse õiguskindlust.

Koonddokumendis lisatakse see viide punkti „Geograafiline piirkond“ ja punkti „Lisatingimused – vahetus läheduses asuv piirkond“.

2. Piiritletud kasvatusala

Nimetuse „Malepère“ tootespetsifikaadi I peatüki IV osa „Piirkonnad, kus eri toiminguid tehakse“ punkti 2 „Piiritletud kasvatusala“ on muudetud, et lisada kuupäevad, millal riiklik ametiasutus kinnitas nimetuse jaoks kasutatavate viinamarjade kasvatusalad.

See täpsustus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

KOONDDOKUMENT

1. Nimetus(ed)

Malepère

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

1. Veinide organoleptiline kirjeldus

LÜHIKIRJELDUS

Tegemist on kuivade punaste ja roosade vaiksete veinidega.

Punase veini puhul on tegemist kuiva veiniga, mille valmistamisel kasutatakse peamiselt varajast viinamarjasorti „Merlot N“, mis jõuab saavutada piisava fenoolse küpsuse ja optimaalse suhkrusisalduse. Seda veini iseloomustab tavaliselt intensiivne rubiinpunane värvus, veinil on sageli väikeste punaste puuviljade lõhna- ja maitseomadused, mis võivad meenutada tumedate puuviljade, mõnikord ka trühvli, vürtside ja naha maitsenüansse. Maitseomadused on väljapeetud, iseloomulikud ja sügavad, tunda on intensiivsust ja tasakaalustatud struktuursust.

Roosa veini puhul on tegemist kuiva veiniga, milles domineerib pikema valmimisajaga ja hahkhallituse suhtes vastupidav viinamarjasort „Cabernet franc N“, mida täiendavad sordid „Cabernet-Sauvignon N“, „Cot N“, „Cinsaut N“, „Grenache N“ ja „lledoner pelut N“. Üldjuhul on tegemist heleda ja sädeleva paletiga veinidega. Veini lõhnas on tunda intensiivseid puuviljalisi, sageli valgeid puuvilju meenutavaid nüansse. Esmamulje on värske, terviklik, järelmaitse intensiivne.

2. Analüütilised omadused

LÜHIKIRJELDUS

Punaste ja roosade veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 12 mahuprotsenti.

Pakendamise ja tarbijale turustamise etapis on punase veini õunhappesisaldus kuni 0,4 grammi liitri kohta.

Pakendamise ja tarbijatele turustamise etapis on punaste veinide, mille naturaalne alkoholisisaldus on kuni 14 mahuprotsenti, fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 3 grammi liitri kohta; punaste veinide puhul, mille naturaalne alkoholisisaldus on üle 14 mahuprotsendi, on fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 4 grammi liitri kohta; roosade veinide puhul on fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 4 grammi liitri kohta.

Üldhappesus, lenduvate hapete sisaldus, vääveldioksiidi kogusisaldus ja üldalkoholisisaldus vastavad liidu õigusaktidega kindlaksmääratud väärtustele.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

5.1. Veinivalmistuse eritavad

1. Viljelustavad

— Viinapuude minimaalne istutustihedus on 4 000 tüve hektari kohta; Ridade vahekaugus ei või olla suurem kui 2,50 meetrit ja samas reas olevate viinapuude tüvede vahemaa ei või olla väiksem kui 0,90 meetrit.

Iga tüve kasvuala maksimaalne pindala on 2,5 ruutmeetrit. Selle pindala arvutamiseks korrutatakse ridade vahekaugus ühe rea tüvede vahekaugusega

— Viinapuid lõigatakse enne 30. aprilli.

— Lehtrikujuline võra (gobelet): võrsed lõigatakse lühikeseks, jättes igale tüvele kuni 12 punga. Igale võrsele jäetakse kuni kaks punga.

— Royat’ nöörpuu vorm (cordon de Royat): võrsed lõigatakse lühikeseks, jättes igale tüvele kuni 10 punga, igal võrsel võib olla kuni kaks punga.

— Viinamarjasortide „Cot“ ja „Merlot“ puhul võib kasutada üheõlalist Guyot’ vormi, jättes igale tüvele kuni 10 punga, millest kuni kuus võib olla pikal võrsel ning kuni kahel kõrvalvõrsel võib mõlemal olla kuni kaks punga.

— Viinamarjasortide „Cabernet franc“ ja „Cabernet-Sauvignon“ puhul võib kasutada üheõlalist Guyot’ vormi, jättes igale tüvele kuni 12 punga, millest kuni kaheksa võib olla pikal võrsel ning kuni kahel kõrvalvõrsel võib mõlemal olla kuni kaks punga.

— Ühepoolse Guyot’ vormi kasutamisel võib pikale võrsele jäävate pungade arv nimetatud kuupäeval olla suurem kui 6 või 8, tingimusel, et enne 31. maid lõigatakse viinapuud eespool esitatud nõuetele vastavalt. Kastmine võib olla lubatud.

2. Veinivalmistuse eritavad

Roosade veinide valmistamisel on aktiivsöe kasutamine nii puhtal kujul kui ka seguna keelatud.

Lisaks eespool esitatud sätetele tuleb veinivalmistustavade puhul järgida liidu tasandil ning maaelu ja merekalapüügi seadustikuga (code rural et de la pêche maritime) kehtestatud kohustusi.

5.2. Maksimaalne saagikus

1. 60 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade koristamine, töötlemine, veini valmistamine ja laagerdamine peab toimuma Aude’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil:

Alaigne, Alairac, Arzens, Bellegarde-du-Razès, Belvèze-du-Razès, Brézilhac, Brugairolles, Cailhau, Cailhavel, Cambieure, Carcassonne, La Cassaigne, Caux-et-Sauzens, Couffoulens, La Courtète, Donazac, Fanjeaux, Fenouillet-du-Razès, Ferran, La Force, Gramazie, Hounoux, Lasserre-de-Prouille, Laurac, Lauraguel, Lavalette, Malviès, Mazerolles-du-Razès, Montclar, Montgradail, Montréal, Preixan, Roullens, Routier, Saint-Martin-de-Villereglan, Villarzel-du-Razès, Villeneuve-lès-Montréal, Villesèquelande, Villesiscle.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Cinsaut N – Cinsault

Cot N – Malbec

Grenache N

Lledoner pelut N

Merlot N

8. Seos(t)e kirjeldus

8.1. Seost väljendavate looduslike ja inimtegurite kirjeldus

Seost väljendavate looduslike tegurite kirjeldus

Geograafilist piirkonda ääristavad:

— lõuna poolt kontrollitud päritolunimetuse „Limoux“ geograafiline piirkond;

— ida poolt Aude’i jõgi, mis eraldab Malepère’i ja Corbières’i mäemassiive;

— põhja poolt Lauragais’ org, millele järgneb Fresqueli tasandik ja mida piirab lõuna poolt Canal du Midi;

— lääne poolt Fanjeaux’ lubjakivist kulumisastang, mis on veelahe ookeani- ja Vahemere vahel

Pinnavormid pärinevad Püreneede formatsioonist ning kuigi maastik tundub olevat kompaktne, läbivad Malepère’i massiivi tipust alates laugemates osades kohati sügavad kanjonilaadsed orud.

Mäemassiivi kõigil äärealadel esineb erosioonile vastu pidanud purdkivimitest või kvartsliivakivist läätsjaid konkretsioone, mis moodustavad ümaraid künkaid (pech) vanikulaadsete gruppide kujul ja sulanduvad mahedate ja harmooniliste vormidega eripalgelistesse maastikesse.

Mäejalamil ühinevad savi- ja lubjakivirikka pinnasega mäeküljed Aude’i (idas), Sou (edelas) ja Fresqueli (põhjas) settelise savi-muda-kruusaseguse pinnasega tasandikega.

Mäemassiivi keskosa järskudel nõlvadel ja väheviljakatel muldadel domineerivad metsad ja tihnikud, samas kui viinamarjakasvatusala, mille kõrgus lõuna suunas on 350 meetrit ja põhja suunas 300 meetrit, paikneb neid ümbritsevatel mäekülgedel ja astangutel.

Geograafiline piirkond asub Aude’i departemangu lääneosa 39 kommuuni territooriumil, ümbritsedes Malepère’i mäemassiivi, mille kõrgeim tipp (Pech de Mont-Naut) on 442 meetri kõrgune.

Kõige iseloomulikumad mullad on moodustunud molassist. Sõltuvalt mullakihtidest ja elementide osakaalust on mullad erineva iseloomuga, ulatudes kõvast, kuid rabedast liivakat lubjakivi sisaldavast mullast kuni pehme savimullani.

Purdkivimitest ja kvartsliivakivist moodustunud kerged mullad on taimede juurte jaoks lihtsalt läbitavad. Savikas pinnas koos liiva või kruusa sisaldavate komponentidega võimaldab vett optimaalsel määral kinni pidada. Koos lähisvahemerelise kliimaga tagab see pinnase pideva veevarustuse. Viinapuid on istutatud ka vett hästi läbilaskva savi-kruusaseguse või veerismullaga settelistele astangutele.

Geograafilises piirkonnas valitseb iseloomulik üleminekukliima Vahemere ja ookeani mõjutuste vahel. Idast läände liikudes asendub vahemereline kliima, mida iseloomustavad suvised kuivaperioodid, ookeanilise kliima mõjudega vahemerelise kliimaga, mille puhul suvise veepuuduse mõju on väiksem.

Mitmesuguste kohalikule kliimale iseloomulike tegurite mõjul seguneb piirkonna loodusliku taimestiku hulka tüüpilisi vahemerelisi (iilekstamm) ja lähisvahemerelisi taimi (karvane tamm).

Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Viinamarjaistandus, kus kasvatatakse viinapuid kontrollitud päritolunimetusega veini „Malepère“ tootmiseks, on Languedoci läänepoolseim. See on tekkinud väga ammu, juba Rooma impeeriumi aegadel. 1072. aastal saabus Malviès’i Razès’ valitseja Barcelona krahv, et lahendada „taktinõudev“ lugu seoses viinamarjaistanduste jaotamisega. Alates 17. sajandist on Canal du Midi rajamine soodustanud veini vedamist Akvitaania ja Vahemeremaade vahel.

Viinamarjakasvatuspiirkond kannatas väga tugevalt viinapuutäi kriisi ajal 19. sajandi lõpul, seejärel keskenduti veinide tootmisele viinamarjasortide segudest. 1960. aastatel algas tootjate, tehnoloogide ja Toulouse’i ülikooli teadlaste algatusel viinamarjakasvatuse kvalitatiivne ümberkorraldamine.

Lähtuvalt piirkonna loodusliku taimkatte omadustest on viinamarjakasvatajate kogukond saavutanud parima võimaliku vastavuse viinamarjaistanduste asukoha ja kasutatavate viinamarjasortide vahel, mis võimaldab toota algupäraseid veine.

Vahemerele lähemal asuvate alade (Carcassès) kergete muldade ja mäejalamite tihedate purdmaterjali sisaldavate muldade (Razès) puhul on viinamarjade kasvutingimused erinevad, millest tulenevalt on kasvatamiseks valitud erinevad viinamarjasordid.

Seetõttu kasvatatakse kesknõlvade jahedal ja tihedal aluspinnasel eelkõige nn Atlandi viinamarjasorte, nagu „Cabernet franc N“, „Cabernet-Sauvignon N“ ja „Merlot N“, samas kui nõlvade ülaosa kuivematel aladel põhiliselt vahemerelisi viinamarjasorte, nagu „Grenache N“, „Lledoner pelut N“ ja „Cinsaut N“.

Vahepealsetel aladel, mis ei ole liiga kuivad ega väheviljakad, domineerib eelkõige viinamarjasort „Cot N“.

Viinamarjakasvatajate kogukond on seega hoidnud alal oma ajaloo, kinnistanud oma oskusteabe ja rõhub oma veinide tuntusele ja kvaliteedile, mis võimaldas pärast tunnustamist kõrgema kvaliteediga päritolunimetusena 1976. aastal saavutada ka tunnustamise kontrollitud päritolunimetusega veinina „Malpère“4. mai 2007. aasta dekreedi alusel.

2009. aasta koristushooajal toodeti kontrollitud päritolunimetusega veini „Malpère“12 000 hektoliitrit, sellest 65 % moodustasid punased veinid ja 35 % roosad veinid, toodangut deklareerisid neli veinikooperatiivi ja 14 veinikotta kuuluvad 73 tootjad.

8.2. Põhjuslikud seosed

Sellises konkreetses geograafilises olukorras, mida iseloomustab vahemerelist tüüpi kliima, mille niiskusrežiim kaldub pigem ookeanilise poole, kus soojad päevad vahelduvad jahedate öödega ja kus on erinevad pinnasetüübid ja päikesevalgusele avatuse ulatused, on veinide tootjad suutnud rakendada kogu oma oskusteavet.

Nad on selles eripärases looduskeskkonnas omavahel kombineerinud ja ühendanud Atlandi ookeani ja Vahemere piirkonna viinamarjasordid, millest igaühe jaoks on leitud optimaalne kasvukeskkond; veinide „Malepère“ terviklikkus ja eripära tuleneb nimelt sellisest sobitamisest ja ühendamisest.

Selleks et geograafilise keskkonna eripärasid kõige paremini ära kasutada, on viinamarjade kasvatusalad hoolikalt valitud ja piiritletud. Selline piiritlemine tagab viinapuu optimaalse kasvatamise, toodangu mahu ja võimaluste haldamise, mis tuleneb madala saagikusega kasvatusmeetodist ja viinapuude rangetest lõikamiseeskirjadest.

„Malepère“ veinide head mainet on mainitud juba 16. sajandil Narbonne’i peapiiskopkonna rohelises raamatus (Livre Vert de l’Archevêché de Narbonne), kus on loetletud piiskoppide maaomandid, viinamarjaistandused ja õigused ning milles osutatakse Alaigne’i ja Routier’ veinikeldritele, mille veinid olid reserveeritud ainult piiskoppidele ja õukonnale.

Need veinid märgiti ära 1897. aasta üldisel põllumajandustoodete konkursil koos Caux’ veinidega, mis on hiljem saanud mitmeid auhindu.

Seega, kuigi oksitaani keeles kasutatakse väljendit „Male peyre“ halva ehituskivi tähenduses, on suutnud siinne kogukond aja jooksul säilitada looduskeskkonna, kuhu kuuluvad viinapuud, põllud ja tammemetsad, see on just see maastik, mida on nii kaunilt kujutanud puäntillistist kunstnik Achille LAUGE.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus

Vahetus läheduses asuv piirkond, mis on määratletud viinamarjade töötlemise, veini valmistamise ja laagerdamise erandina, koosneb järgmistest Aude’i departemangu kommuunidest vastavalt ametlikule geograafilisele koodile 1. jaanuari 2022. aasta seisuga:

Alzonne, Berriac, Bram, Cavanac, Cazilhac, Cépie, Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard, Gaja-et-Villedieu, Laurabuc, Leuc, Limoux, Loupia, Monthaut, Montirat, Palaja, Pauligne, Pennautier, Pezens, Pieusse, Pomas, Rouffiac-d’Aude, Sainte-Eulalie, Trèbes, Verzeille, Villasavary, Villedubert, Villemoustaussou, Villelongue-d’Aude.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-eb1bbdaf-dcfa-4d39-a45e-83206261b02f

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.