Seletav sõnastik

AKV : Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid

ASECNA : Aafrika lennunavigatsiooniohutuse amet (Agency for the Safety of Aerial Navigation in Africa)

COMESA : Ida- ja Lõuna-Aafrika ühisturg (Common Market for Eastern and Southern Africa)

EAF : Euroopa Arengufond

East African Community : Ida-Aafrika Ühendus

ECOWAS : Lääne-Aafrika riikide majandusühendus (Economic Community of West African States)

EPA : majanduskoostöö leping (Economic Partnership Agreement)

EÜ : Euroopa Ühendus

IAS : siseauditi talitus (Internal Audit Service)

IGAD : valitsustevaheline arenguamet (Intergovernmental Authority on Development)

IOC : India ookeani komisjon (Indian Ocean Commission)

IRCC : piirkondadevaheline koordineerimiskomitee (Inter Regional Coordinating Committee)

RISM : piirkondliku integratsiooni toetusmehhanism (Regional Integration Support Mechanism)

RISP : piirkondliku integratsiooni toetusprogramm (Regional Integration Support Programme)

SADC : Lõuna-Aafrika Arenguühendus (Southern African Development Community)

UEMOA : Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliit (Union économique et monétaire ouest africaine)

UNIDO : ÜRO Tööstusarengu Organisatsioon (United Nations Industrial Development Organisation)

Kokkuvõte

I. Piirkondlikuks integratsiooniks nimetatakse protsessi, kus naaberriigid teevad koostööd antud piirkonna poliitilise stabiilsuse parandamise ja majandusarengu stimuleerimise nimel. Kaupade, teenuste, kapitali ja inimeste vaba liikumine võimaldab suurematel ja ühtlustatud turgudel saavutada mastaabisäästu ning soodustab kaubandust ja investeeringuid. Arengumaadevaheline piirkondlik majandusintegratsioon on seega majanduskasvu soodustav vahend, mille abil on võimalik vaesust vähendada.

II. Kontrollikoja auditi eesmärk oli hinnata, kas piirkondlikule majandusintegratsioonile Ida- ja Lääne-Aafrikas suunatud EAFi toetus oli mõjus. Auditis uuriti komisjoni lähenemisviisi piirkondlikule majandusintegratsioonile, antava toetuse haldamist ja üksikprojektide valimi tulemusi.

III. Piirkondlik majandusintegratsiooniprotsess on edenenud nii Ida- kui Lääne-Aafrikas: piirkondlike kaubanduse ja transpordi valdkonnaga seotud eesmärkide osas on jõutud kokkulepetele. Kohalikud ametiasutused on aga nimetatud kokkulepete elluviimisel ajakavast maha jäänud ning kaupade, teenuste, kapitali ja inimeste vaba liikumine ei ole veel nendes kahes piirkonnas võimalikuks saanud.

IV. Üldiselt on piirkondlikule majandusintegratsioonile suunatud EAFi toetus mitmete pärssivate asjaolude tõttu siiamaani olnud vaid osaliselt mõjus. On loodud mitmeid piirkondlikke organisatsioone, millel on kattuvad ülesanded, samad liikmed ja nõrk suutlikkus, ning selle tulemuseks on keeruline institutsioonide võrgustik. Lisaks esineb puudusi selles, kuidas komisjon piirkondlikke majandusintegratsiooni programme juhib ja millist lähenemisviisi nende puhul rakendab.

V. Komisjoni rakendatav lähenemisviis Ida- ja Lääne-Aafrika piirkondliku majandusintegratsiooni toetamisele on suunatud nende piirkondade ja riikide suurema majanduskasvu saavutamisele, mis aitaks võidelda vaesuse vastu. Välja arvatud transpordisektor (teatud ulatuses), kavandatakse ja rakendatakse piirkondliku ja riikliku tasandi strateegiaid ja sekkumisi siiski enamjaolt teineteisest sõltumatult, võtmata piisavalt arvesse võimalust nendevahelise täiendavuse loomiseks.

VI. Komisjoni delegatsioonidel puuduvad nii asjakohased suunised kui piisav suutlikkus piirkondlike tegevuste väljatöötamise, elluviimise ja kooskõlastamisega tegelemiseks ja vastava aruandluse koostamiseks. Piirkondlike organisatsioonide tasandil tehtav kooskõlastamine on samuti ebapiisav ning puudub järelevalvesüsteem igas riigis toimuva piirkondliku majandusintegratsiooniprotsessi üldise edenemise jälgimiseks.

VII. Üksikprojektide puhul saavutatud või tõenäoliselt saavutatavaid tulemusi oli keeruline hinnata, kuna eesmärgid olid puudulikult määratletud, aruandlus ja järelevalve ebapiisavad ning mitmed suured projektid on lõpetamata ja nende lõpptulemusi ei ole veel teada. Üldiselt on tõenäoline, et nimetatud projektide tulemused on parimal juhul vaid osaliselt rahuldavad.

VIII. Aruande peamiste soovituste kohaselt peaks komisjon:

- jätkama toetuse andmist piirkondlikule integratsioonile, tingimusel, et selle varajases etapis jõutakse kokkuleppele, kuidas saavutada eelnevalt kindlaksmääratud ajakava raames piirkonnas asuvate erinevate piirkondlike organisatsioonide vaheline lähenemine ning et riiklikud ametiasutused panustaksid rohkem piirkondlikku integratsiooniprotsessi;

- kümnenda EAFi strateegia 2010. aasta vahehindamisest alates parandama ühtsust oma piirkondlike ja riiklike strateegiate vahel;

- uurima, kas kümnendas EAFis sisalduv piirkondlikele programmidele antav rahaline toetus pole mitte liiga suur;

- delegatsioonide tehtava piirkondlike programmide juhtimise puhul kindlaks määrama nende vastutusvaldkonnad, kehtestama nendevahelise asjakohase kooskõlastamismehhanismi ja kontrollima oma töötajate arvu piisavust.

Sissejuhatus

Poliitiline raamistik

1. Vastavalt Cotonou lepingule on Euroopa Ühenduse (EÜ) ning Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide (AKV riikide) vahelise koostöö põhieesmärkideks vaesuse vähendamine ja lõppkokkuvõttes selle kaotamine, säästlik areng ja AKV riikide järkjärguline integreerumine maailmamajandusse [1]. Piirkondlik majandusintegratsioon võib paljudes, eriti väiksemates riikides tähendada olulist sammu nimetatud eesmärkide täitmise suunas. Selle põhieesmärk on luua poliitiline stabiilsus või parandada seda ja soodustada piirkonna majanduslikku arengut. Suured ühtlustatud turud lihtsustavad kaupade, teenuste, kapitali ja inimeste vaba liikumist, mis võimaldab saavutada mastaabisäästu ning soodustab kaubandust ja investeeringuid. Piirkondlik majandusintegratsioon (käesolevas aruandes edaspidi "piirkondlik integratsioon") aitab soodustada majanduskasvu ja võib seeläbi aidata vähendada vaesust [2].

2. Komisjon oli juba enne Cotonou lepingut oma 1995. aasta teatises [3] defineerinud oma toetuse arengumaade vahelisele piirkondlikule integratsioonile, määrates kindlaks kontseptuaalse raamistiku ja esitades arengukoostöö toetuseks kolm põhivaldkonda: suutlikkuse suurendamine ja institutsioonide tugevdamine piirkondlikul ja riiklikul tasandil, otsetoetused erasektorile, mis aitaks kasutada piirkondliku integratsiooni tulemusel tekkinud võimalusi ja eelarvetoetus, mis aitaks katta majanduse liberaliseerimisest ja reformimisest tingitud üleminekukulusid.

3. Euroopa Ühenduse 2000. aasta arengupoliitikas [4] valiti piiratud arv prioriteetseid valdkondi ühenduse arengukoostööks, sh kaubandus ja areng ning piirkondlik integratsioon ja koostöö. 2005. aastast pärinevas EÜ kaasajastatud arengupoliitikas "Euroopa konsensus arengu küsimustes" [5] rõhutati taas kord kaubanduse ja piirkondliku integratsiooni olulisust: valdkonnad liideti omavahel ja valiti ühenduse tegevuse üheks prioriteetseks valdkonnaks.

4. Komisjon kaasajastas oma piirkondliku integratsiooni poliitikat, eelkõige seoses AKV riikidega, oma 2008. aasta teatises (vt joonealune märkus 2), milles ta kinnitas oma seisukohta, et piirkondlik integratsioon on oluline majanduskasvu suurendamisel ja vaesuse vähendamisel. Teatises määratleti ka mitmed pikaajalised väljakutsed piirkondliku integratsiooni saavutamisel, sh institutsioonilise suutlikkuse ja isevastutuse puudumine riiklikul ja piirkondlikul tasandil, vajadus parandada majandusintegratsiooni lepingute elluviimist ja ühtlustada kattuvaid ja ebajärjepidevaid integratsioonikavasid, riikide majanduste ebapiisav mitmekesistamine ja ebatõhusad infrastruktuuride vahelised ühendused. Piirkondliku majandusintegratsiooni valdkonnas tehti teatises ettepanek suunata ELi toetus järgmistele prioriteetsetele valdkondadele: piirkondlike institutsioonide tugevdamine, piirkondlike integreeritud turgude ülesehitamine, ettevõtluse arengu toetamine ja piirkondlike infrastruktuurivõrkude ühendamine.

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

EAF-i toetus piirkondlikule integratsioonile

5. EÜ toetab Euroopa Arengufondide kaudu AKV riikide arengut nendega allkirjastatud riiklike programmidega, konkreetses piirkonnas mitut või kõiki riike hõlmavate piirkondlike programmidega ja AKV riikide vaheliste programmidega, mis on suunatud mitmele või kõikidele AKV riikidele. Üheksandast EAFist (2002–2007) alates on piirkondlikud programmid muutunud piirkondliku integratsiooni peamiseks toetamise vahendiks. Mitmetest erinevate AKV-riikide rühmade poolt loodud piirkondlikest organisatsioonidest, kes tegelevad piirkondliku majandusintegratsiooniga, on saanud komisjoni peamised partnerid nende piirkondlike programmide koostamisel ja elluviimisel. Üheksanda EAFi raames oli piirkondlikele programmidele algselt kavandatud miljard eurot. Pärast mitme programmi lõpphindamist oli lõplik piirkondlikele programmidele eraldatud summa 904 miljonit eurot, millest 70% oli suunatud piirkondliku majandusintegratsiooni sekkumistele [6]. Kümnenda EAFi raames suurendati piirkondlikele programmidele eraldatud kogusummat 1,783 miljardi euroni, millest 75% oli suunatud piirkondlikule majandusintegratsioonile. Eraldatud summad on piirkondade kaupa toodud tabelis 1.

Tabel 1

Rahalised eraldised piirkondlikele programmidele

(miljonit eurot) |

Piirkond | Kaheksas EAF (1996 – 2001) | Üheksas EAF (2002 – 2007) | Kümnes EAF (2008 – 2013) |

Kokku | PMI [1001] | Kokku | PMI | Kokku | PMI |

Ida-Aafrika [1002] | 219 | 154 | 289 | 203 | 645 | 548 |

Lääne-Aafrika | 226 | 143 | 253 | 200 | 597 | 418 |

Vahesumma | 445 | 297 | 542 | 403 | 1242 | 966 |

Lõuna-Aafrika Arenguühendus | 121 | 81 | 147 | 95 | 116 | 93 |

Kesk-Aafrika | 91 | 60 | 64 | 29 | 165 | 97 |

Kariibi mere piirkond | 90 | 40 | 111 | 89 | 165 | 140 |

Vaikse ookeani piirkond | 35 | – | 40 | 15 | 95 | 45 |

Kokku | 782 | 478 | 904 | 631 | 1783 | 1341 |

Piirkondlike programmide juhtimine

6. Enne üheksandat EAFi lepiti piirkondlike programmide osas kokku komisjoni ja vastava piirkonna konkreetsete riikide vahel. Piirkondlikud projektid andsid sageli täiendavaid vahendeid riiklikele tegevustele (nt teedeehitus) ega toetanud selgelt kavandatud piirkondlikke poliitikaid.

7. Cotonou lepinguga asetati aga uus rõhk piirkondlikele programmidele kui põhilisele vahendile, millega toetada piirkondlikku majandusintegatsiooni, ning sätestati nõue komisjoni ja vastavate volitustega piirkondliku organisatsiooni koostöös koostada iga piirkonna mitmeaastased piirkonna toetusstrateegiad ja sihtprogrammid järgmistel tingimustel [7]:

- asjaomased AKV riigid määravad kindlaks geograafiliste piirkondade definitsiooni;

- piirkondlikud integratsioonikavad peaksid võimalikult palju vastama majandusliku integratsiooni eest vastutavate piirkondlike organisatsioonide kavadele;

- kui mitme piirkondliku organisatsiooni liikmed osaliselt kattuvad, peaks piirkondlik integratsiooniskava "hõlmama kõiki nende organisatsioonide liikmeid".

8. Lähtudes eespool nimetatud sätetest, koostati üheksanda ja kümnenda EAFi raames toimuva piirkondliku programmitöö tulemusel strateegiad ja sihtprogrammid kuuele erinevale piirkonnale, mis hõlmavad kõiki AKV riike ehk nelja piirkonda Aafrikas, ühte Vaikse ookeani piirkonnas ja ühte Kariibi mere piirkonnas. Mitmes Aafrika piirkonnas on loodud mitmeid majandusintegratsiooni eest vastutavaid piirkondlikke organisatsioone, mis tegelevad erinevate ja mõnikord kattuvate valdkondadega. Selle tulemusel on tekkinud olukord, kus kahes suuremas piirkonnas – Ida-Aafrikas ja Lääne-Aafrikas – peab komisjon koostööd tegema vastavalt nelja (Ida-Aafrika) ja kahe (Lääne-Aafrika) majandusliku integratsiooni eest vastutava piirkondliku organisatsiooniga, et nende konkreetse piirkonna strateegiat ja sihtprogrammi koostada, allkirjastada ja ellu viia. Piirkondlik sihtprogramm määrab piirkonna ja perioodi kaupa kindlaks sihtvaldkondadele ettenähtud vahendite jaotuse. Iga sekkumise puhul valitakse kõige sobivam piirkondlik organisatsioon, kes määratakse piirkondlikuks eelarvevahendite käsutajaks, kes tihedas koostöös komisjoniga hakkab vastutama sekkumiste koostamise ja elluviimise eest.

Ida-Aafrika piirkond

9. Ida-Aafrika piirkond oma praeguses koosseisus loodi üheksanda EAFi piirkondliku strateegiadokumendi ja piirkondliku sihtprogrammi allkirjastamisega [8]. Antud piirkond on mitmes mõttes ebaühtlane ja erisugune: sealsed riigid on erineva suuruse, rahvaarvu, geograafilise asukoha, arengutaseme ja poliitilise stabiilsusega. Üheksanda EAFi raames hõlmas piirkondlik programm 21 riiki, kuid kümnenda EAFi raames vähendati pärast nelja riigi lahkumist asjaomastest piirkondlikest organisatsioonidest seda riikide arvu 17-le.

10. Piirkonda iseloomustavad neli piirkondliku integratsiooniga tegelevat piirkondlikku organisatsiooni, mis hõlmavad erinevaid allpiirkondi. Neid organisatsioone tähistatakse lühenditega COMESA, EAC, IGAD ja IOC [9]. Neis organisatsioonides on suuri kattuvusi geograafilise katvuse ja liikmete osas ning ülesannete ja poliitika eesmärkide osas (vt I lisa ja II lisa). COMESA ja EACi tegevus on suunatud peamiselt piirkonna majandusintegratsioonile. EAC on juba asutanud tolliliidu, kuigi COMESA alles tegeleb oma vabakaubanduspiirkonna muutmisega tolliliiduks. IGAD tegeleb samuti piirkondliku majandusintegratsiooniga, kuid keskendub rohkem konfliktide lahendamisele ja toiduainetega kindlustamise küsimustele. IOC tegeleb pigem majandus- ja kaubandusalase koostöö kui piirkondliku majandusintegratsiooniga ning keskendub peamiselt loodusvarade majandamise (kalandus) piirkondlikule koostööle. Sellele vaatamata osaleb IOC Ida-Aafrika piirkonnale suunatud üheksanda ja kümnenda EAFi piirkondlike sihtprogrammide programmitöös ja elluviimises.

11. Liikmete kattuvus põhjustab suuri probleeme, kuna osa liikmesriikidest kuulub kahte erinevasse kaubanduspiirkonda (COMESA ja EAC). Lisaks esineb liikmete kattuvusi ja ühildamatust Lõuna-Aafrika Arenguühenduse (SADC) puhul, mis on piirkondlikuks organisatsiooniks Lõuna-Aafrikas [10], ning mille eesmärk on samuti oma liikmete vahelise tolliliidu loomine. Liikmesus mitmes tolliliidus ei ole siiski tehniliselt võimalik. Liikmesuse ja ülesannete kattuvuse tagajärjel on institutsioonide võrgustik keeruline. Need asjaolud ja praegune vilets olukord nimetatud organisatsioonide vahelises kooskõlastamises (vt punktid 39–43) põhjustavad komisjonile tõsiseid probleeme, eriti piirkondliku majandusintegratsiooni valdkonna sekkumiste kavandamisel ja elluviimisel.

Lääne-Aafrika piirkond

12. Antud piirkonnas on kaks volitatud piirkondlikku organisatsiooni, kelleks on Lääne-Aafrika riikide majandusühendus (ECOWAS) ja Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliit (UEMOA). Piirkondlik programm hõlmab nende kahe organisatsiooni liikmeskonda ning Mauritaaniat – piirkonna ainukest riiki, mis ei ole kummagi organisatsiooni liige, osaleb samuti ECOWASi raames tehtavas ERFi piirkondlikus koostöös.

13. Kuigi selle piirkonna majandusintegratsiooni saavutamine võib tunduda lihtsam, kuna seal on vähem allpiirkondi kui Ida-Aafrikas, on ka selles piirkonnas olulisi väljakutseid. UEMOA eeliseks on ühine valuuta ja toimiv tolliliit, samas kui ECOWAS on selles osas palju vähem arenenud, kuid tal on rohkem liikmeid ning ta on seega loogilisem valik piirkondliku integratsiooni struktuuriks pikemas perspektiivis ning peamiseks aluseks majanduskoostöö lepingu (EPA) sõlmimiseks EÜga [11]. Mõlemad organisatsioonid tunnistavad vajadust nende kahe piirkonna ja organisatsiooni lähendamise järele ning on lubanud selle pikaajalise eesmärgi nimel tööd teha, kasutades "vahelduva geomeetria ja kiiruse" lähenemisviisi. Samal ajal vajatakse nii nende kahe organisatsiooni kui ka nende ja Euroopa Komisjoni vahel põhjalikku kooskõlastamist, et jätkata seda piirkondlikku integratsiooniprotsessi nii mõjusalt ja tõhusalt kui võimalik.

Auditi lähenemisviis ja ulatus

14. Võttes arvesse piirkondliku majandusintegratsiooniga seonduvat kasvavat huvi ja sellele osutatava EAFi toetuse kasvu, otsustas kontrollikoda selles valdkonnas auditi teha. Audit kavandati nii, et komisjonil oleks võimalik auditi tulemusi arvesse võtta 2010. aastaks kavandatud kümnenda EAFi elluviimise vahehindamises.

15. Auditi eesmärk oli otsustada, kas Euroopa Arengufondi (EAF) toetus piirkondlikule majandusintegratsioonile on olnud mõjus. Auditi eesmärk oli vastata järgmistele küsimustele:

a) Kas komisjonil on asjakohane ja ühtne lähenemisviis piirkondlikule integratsioonile?

b) Kas komisjon on piirkondliku integratsiooni toetamist hästi juhtinud?

c) Kas komisjoni üksikprojektid, mis olid seotud piirkondliku integratsiooni toetamisega, on oma eesmärgid täitnud?

16. Geograafilise ulatuse puhul keskenduti kontrollikoja auditis kuuest olemasolevast piirkondlikust programmist kahele suuremale, ehk Ida- ja Lääne-Aafrika omadele (vt tabel 1), mis koos moodustavad suuresti üle 50% piirkondlikele programmidele eraldatud kogusummast.

17. Audititöö hõlmas järgnevat:

a) asjassepuutuvate piirkondliku integratsiooniga seotud EÜ arengupoliitika dokumentide kontrollimine;

b) valitud kahe piirkonna puhul üheksanda ja kümnenda EAFiga seotud komisjoni piirkondlike strateegiadokumentide [12] ning külastatud riikide puhul riiklike strateegiadokumentide [13] kontrollimine;

c) mõlemasse piirkonda kohapealsete auditite tegemine, hõlmates üheksat riiki ning ka vastavate piirkondlike organisatsioonide peakortereid [14];

d) 18 piirkondliku projekti kontrollimine, mille käigus kontrolliti kõiki üheksanda EAFi ja suuremaid kaheksanda EAFi projekte seoses piirkondliku integratsiooni, kaubanduse ja transpordiga, ning mille rahaline eraldis kokku oli ligi 450 miljonit eurot [15]. Selle uurimise ulatus piirdus projekti tulemuste saavutamise (selle tõenäosuse) hindamisega, tulemuste pikaajalist mõju ei hinnatud. Uuritud projektide nimekiri on esitatud III lisas;

e) komisjoni koostatud Ida- ja Lääne-Aafrika piirkondlike strateegiate hindamiste kontrollimine, hindamaks nendes tehtud järelduste usaldusväärsust ja komisjoni tehtud või kavandatav järelkontroll ning piirkondlike projektide, eriti Lõuna-Aafrika piirkonna, finantsjuhtimise siseauditi kontroll [16].

Tähelepanekud

Kas komisjonil on asjakohane ja ühtne lähenemisviis piirkondlikule integratsioonile?

18. Selle küsimuse käsitlemisel uuris kontrollikoda, kas kahe vaadeldava piirkonna puhul oli komisjoni strateegia kooskõlas piirkondade endi prioriteetidega ning kas ta täiendas komisjoni iga riigi jaoks koostatud koostööstrateegiat. Konkreetsete piirkondlike projektide puhul uuris kontrollikoda, kas nad vastasid prioriteetsetele vajadustele nii piirkondlikul kui riiklikul tasandil.

Komisjoni piirkondlik koostööstrateegia on asjakohane, kuid selle ning riiklike koostööstrateegiate täiendavus oli puudulik ning selle rahastamises ei võetud arvesse vahendite kasutamise suutlikkust

19. Komisjon esitab piirkondliku integratsiooni puhul tehtud edusammude ja eesootavate väljakutsete täpse analüüsi nii üheksanda kui kümnenda EAFi piirkondlikes strateegiadokumentides. Nimetatud analüüs õigustas otsust suunata mõlema piirkonnaga seotud EAFi rahalised eraldised majandusintegratsioonile ja kaubandusele, hõlmates ka transporti või käsitledes seda teise sihtvaldkonnana. Kümnenda EAFi piirkondlikes strateegiadokumentides ja komisjoni 2008. aasta teatises (vt joonealune märkus 2) esitatud põhjenduses selle kohta, miks kümnenda EAFi raames suurendati piirkondlike programmide rahalisi eraldisi 1783 miljoni euroni, öeldakse, et see kajastab "ELi ja AKV vahelist konsensust piirkondliku integratsiooni ja arenguprotsessi tähtsuse osas". Seda suurt eraldist on piirkondlikel organisatsioonidel tulevikus keeruline tõhusalt ja mõjusalt kasutada, arvestades, et siiani on nad üles näidanud vähest võimet toetust vastu võtta (vt punktid 44–49).

20. Komisjoni piirkondlikud strateegiad on ühildatud põhiliste piirkondlike organisatsioonide strateegiate ja eesmärkidega, et suurendada majanduskasvu ja vähendada vaesust piirkondliku majandusintegratsiooni kõrgemate tasandite kaudu, toetades olemasolevate vabakaubanduspiirkondade ja tolliliitude tööd ja konsolideerimist ning pöörates tähelepanu probleemidele infrastruktuuri valdkonnas.

21. Komisjon on järginud asjakohast lähenemisviisi, toetades piirkondlike organisatsioonide haldussuutlikkuse edendamist, et suurendada nende suutlikkust piirkondlike poliitikate väljatöötamisel ja elluviimisel. Komisjoni strateegia näeb ette igas piirkonnas ühe, mitmeid piirkondlikke organisatsioone hõlmava ühise piirkondliku sihtprogrammi toetamist ning selles strateegias võetakse arvesse praeguse institutsioonilise raamistiku keerukust, mis tuleneb piirkondlike organisatsioonide paljususest ja nende tegevuse osalisest kattuvusest (vt punktid 10–13). Veel üheks eesmärgiks on nimetatud organisatsioonidevahelise koostöö ja lähenemisprotsessi tugevdamine. Piirkondlikes strateegiadokumentides ei määratleta aga esmavajadust konkreetsete riikide haldussuutlikkuse suurendamiseks, et aktiivsemalt osaleda piirkondliku integratsiooni poliitikate väljatöötamises ja elluviimises.

22. Piirkondlikus strateegias transpordile keskendumine on kooskõlas ühise Aafrika-ELi strateegiaga [17], milles kehtestati, et Aafrika ja ELi eesmärk on suurendada vastastikust seotust, parandades selleks üleaafrikaliste maanteetranspordi koridoride ning seotud piirkondlike maantee- ja raudteevõrkudega külgnevat infrastruktuuri, et toetada arengut läbi majanduskasvu ning kaubanduse. Eesmärgiks on toetada piirkondlike transpordipoliitikate väljatöötamist ja elluviimist, seades prioriteediks riiklike transpordipoliitikate ühtlustamise (nt raskete kaubaveokite maksimaalse teljekoormuse standardiseerimine) ja transpordi lihtsustamise piirkondlikes maanteetranspordi koridorides (nt ühiselt ehitatud ja hallatud piiripunktid, ebaseaduslike kontrollpunktide kaotamine).

23. Üheksanda ja kümnenda EAFi raames komisjoni ja konkreetsete riikide vahel tehtava koostöö strateegiad on ühildatud riikide endi arengustrateegiatega, nagu sätestatud riiklikes vaesuse vähendamise strateegiadokumentides. Kõigi nende riiklike strateegiate eesmärgiks on suurema majanduskasvu saavutamine, mida peetakse vajalikuks tingimuseks vaesuse vähendamiseks. Paljudel juhtudel ei pöörata riiklikes strateegiates siiski tähelepanu sellele, milline peaks olema seos nende ja piirkondlike integratsiooniprogrammide vahel ning kuidas nad üksteist täiendama peaksid.

24. Enamuses kontrollikoja poolt uuritud riikides on komisjoni koostöö strateegiad suunatud eelarvetoetusele. Viimase eesmärk on aidata kaasa makromajanduslikule stabiilsusele, mis on oluliseks tingimuseks riiklike makromajanduslike poliitikate lähendamise, piirkondade majanduskasvu ja kaubanduse arengu ja seega kogu piirkonna integratsiooni tugevdamisel.

25. Enamus kontrollikoja poolt uuritud riikidest olid oma sihtvaldkonnaks määranud transpordi ning antud valdkonnal on potentsiaal piirkondlikule integratsioonile kaasa aidata. Kuigi üheksanda EAFi raames on piirkondlike transpordikoridoride parandamise olulisust mainitud mitmel juhul, on enamus kontrollikoja uuritud maanteedega seotud programmidest erinevates riikides suunatud riigisiseste ühenduste parandamisele. Kümnenda EAFi riiklikes strateegiates on rõhuasetust oluliselt muudetud, kuna nüüd on prioriteediks seatud piirkondlike ühenduste edendamine, et lihtsustada ja laiendada piirkondlikku kaubandust.

26. Üheksanda EAFi riiklike strateegiate teistes valdkondades peale transpordi pööratakse piirkondlikule integratsioonile erineval määral ja üldiselt ebapiisavat tähelepanu. Ei ole teada, kuidas komisjoni toetus ja riikliku tasandi poliitiline dialoog peaksid toetama piirkondlikku integratsiooniprotsessi ning puuduvad ka selged seosed piirkondlike sekkumistega või nendevaheline täiendavus, nt seoses vajadusega anda riiklikele haldusasutustele institutsioonilist toetust piirkondlike õigusaktide ülevõtmise ja kohaldamise puhul või tugevdada erasektori konkurentsivõimet. Kuigi enamuse kontrollikoja poolt uuritud riikide puhul sisaldavad kümnenda EAFi riiklikud strateegiad sihtvaldkonnast erinevatele valdkondadele (nt kaubandus, piirkondlik integratsioon või majanduskoostöö lepingud) antavat toetust käsitlevaid sätteid, ei täpsustata neis käsitlemist vajavaid prioriteetseid vajadusi.

27. Kontrollikoja leiud kinnitavad komisjoni tellitud hindamisi nende kahe piirkonna kohta. Nimetatud hindamised hõlmasid kaheksandat ja üheksandat EAFi ning neis järeldati, et täiendavus oli puudulik ebapiisava kooskõlastamise tõttu nii komisjoni, piirkondlike organisatsioonide ja konkreetsete riikide vahelise poliitilise dialoogi tasandil, kui ka piirkondlike ja riiklike programmide vahelisel programmitöö tasandil.

Piirkondlikud projektid on asjakohased, kuid ei käsitle piisavalt piirkondliku integratsiooni vajadusi riiklikul tasandil

28. Kõik üheksanda EAFi Ida-ja Lääne-Aafrika piirkondlikud programmid sisaldavad põhjalikke piirkondliku integratsiooni projekte [18], mis käsitlevad enamust piirkondliku integratsiooni valdkonna küsimusi. Nad keskenduvad institutsioonilise suutlikkuse suurendamisele, kaubanduspoliitika korra välja töötamisele, majanduskoostöö lepingute sõlmimisele ja rakendamisele ning tollitariifide vähendamisest tingitud riigi tulude vähenemise rahalise hüvitamise mehhanismide toetamisele. Transpordi valdkonnas on need projektid suunatud transpordi lihtsustamisele, kuna transpordi infrastruktuuri toetusi rahastatakse riiklikest programmidest.

29. Ida-Aafrika piirkondliku integratsiooni toetusprogramm koosneb näiteks üheksast "tulemusvaldkonnast", mis sisaldavad tegevusi alates vabakaubanduspiirkonna ja tolliliidu lepingute rakendamisest kuni statistiliste andmete ühtlustamise, rahandus-, eelarve- ja maksupoliitika ühtlustamise ning transpordi- ja kommunikatsioonistrateegia ning prioriteetsete investeeringute kava koostamiseni. Lääne-Aafrika majandusintegratsiooni ja kaubanduse projekt sisaldab nelja põhikomponenti, milleks on ühisturu loomine, makromajanduslik stabiilsus ja lähenemine, institutsioonilise suutlikkuse tõstmine ja tootmissektori konkurentsivõime suurendamine. Kõik nimetatud tegevused kuuluvad piirkondlike organisatsioonide (nt Ida-Aafrikas COMESA ja EAC ning Lääne-Aafrikas ECOWAS ja UEMOA [19]) integratsioonikavasse.

30. Ida-Aafrika piirkondliku integratsiooni toetusmehhanismi projekt on selle piirkonna suurim rahaline sekkumine, saades EAFist 78 miljonit eurot. Projekti eesmärk on aidata selle piirkonna riike eelarve kohandamise protsessis, kui riigid hakkavad teiste liikmesriikide liitumisel vabakaubanduspiirkonna ja tolliliiduga oma tollitariife liberaliseerima. Osa projekti kuuluvatest riikidest ei ole huvi üles näidanud. Peamiseks põhjuseks on asjaolu, et projekt oma pragusel kujul ei ole suunatud nende riikide prioriteetidele. Auditi ajaks ei oldud selle projekti raames väljamakseid tehtud.

31. Kõikidel kontrollitud piirkondlikel projektidel oli selge piirkondlik ulatus ja nad sisaldasid piirkondliku tasandi tegevusi. Komisjon, piirkondlikud organisatsioonid ja konkreetsed riigid ei ole aga pööranud piisavalt tähelepanu ega andnud toetust vajalikele järelmeetmetele riiklikul tasandil, eriti seoses õigusaktide ülevõtmise ja kohaldamise ning piirkondlike poliitikate rakendamisega (vt 1. selgitus).

1. selgitus

Ebapiisav seos piirkondlike ja riiklike tegevuste vahel

Ida-Aafrikas käivitati 2005. aasta juulis piirkondliku integratsiooni toetusprogramm, mille eesmärk on suurendada piirkondlike organisatsioonide ja nende liikmesriikide suutlikkust poliitika väljatöötamisel, piirkondliku integratsiooni elluviimisel ja jälgimisel, mitmepoolses ja piirkondlikus kaubanduses ja kaubandusega seotud valdkondades. Programmi 5. tulemusvaldkond "piirkondlike poliitikate parandamine riiklikul tasandil" on mõeldud liikmesriikide "riikliku arengu ja kaubanduspoliitika foorumi" (või samalaadse riikliku töörühma) toetamiseks riigi piirkondliku integratsiooniga seotud tegevuse suunamisel, kooskõlastamisel ja jälgimisel ning samuti selle integreerimisel maailmamajandusse. 2008. aastal oli aga ainult neli riiki (Burundi, Etioopia, Malawi ja Seišellid), kus kaubanduspoliitika foorum oli piisavalt aktiivne ja piisava suutlikkusega, et antud valdkonna tööplaan koostada. Nende riikide hulgast oli projekti kaudu aidatud vaid Etioopiat.

Lääne-Aafrikas on ECOWASi keskused kõikide liikmesriikide riigiaparaadis. Nad vastutavad ECOWASi riikide abistamise eest piirkondlike otsuste ülevõtmisel, kuid nende sisendeid ei võeta piisavalt arvesse peamise piirkondliku integratsiooniprojekti juhtimises, kuna nad ei ole esindatud projekti juhtkomitees. Nende suutlikkus on väga piiratud ulatusega ning nad on siiani enamjaolt toiminud teabe- ja kontaktpunktidena ECOWASi liikmesriikides. Projektis on tunnistatud vajadust tugevdada ECOWASi keskuste suutlikkust, kuid selleks ülesandeks ei ole eraldatud piisavalt rahalisi vahendeid. Projekti töökava 2008. aastaks näeb ette 45000 eurot (3 000 eurot igale keskusele) suutlikkuse suurendamise kava väljatöötamiseks (kava koostamine oli auditi toimumise ajal pooleli). 2009. aasta töökavas eraldatakse ainult 98000 eurot (6 500 eurot igale keskusele) suutlikkuse suurendamise kava elluviimiseks.

Kas komisjon on piirkondliku integratsiooni toetamist hästi juhtinud?

32. Selle küsimuse käsitlemisel uuris kontrollikoda, kas komisjon tagas oma delegatsioonidele asjakohased suunised, mehhanismid ja piisavalt inimressursse, et juhtida piirkondlike sekkumiste programmitööd, elluviimist ja järelevalvet; kas komisjon tagas, et piirkondlikud organisatsioonid olid loonud piisavad kooskõlastus- ja järelevalvemehhanismid; ning kas piirkondlikke projekte viidi ellu kavandatud tähtaegu järgides.

Delegatsioonidel puuduvad piirkondlike programmide juhtimiseks suunised ja suutlikkus

33. Kui riigi strateegiadokumendid koostatakse komisjoni ja konkreetse riigi vaheliste läbirääkimiste põhjal, siis piirkondlike strateegiadokumentidega on Ida-Aafrika puhul hõlmatud vähemalt neli piirkondlikku organisatsiooni (COMESA, EAC, IGAD, IOC), mis esindavad 17 riigi valitsusi, ning Lääne-Aafrika puhul kaks piirkondlikku organisatsiooni (ECOWAS, UEMOA), mis esindavad 16 riigi valitsusi. Komisjoni poolel on sellega igas piirkonnas seotud peaaegu sama arv delegatsioone. Piirkondlike projektide tegevusi viiakse põhiliselt läbi piirkondlikul tasandil, st ühe või mitme piirkondliku organisatsiooni poolt, kuid osa tegevustest toimub ka piirkonda kuuluvate konkreetsete riikide tasandil. Näiteks tolliliidu loomiseks tuleb esiteks piirkondlikul tasandil sõlmida ühise tollitariifistiku leping, kuid selle rakendamine eeldab kõikide osalevate riikide tolliasutuste kaasamist ja koolitamist. Piirkondliku strateegia välja- töötamine ja elluviimine vajab kõrgetasemelist kooskõlastamist, kuna sellesse on kaasatud hulgaliselt erinevaid osapooli.

34. Komisjon ei olnud kehtestanud menetlusi ega suuniseid piirkondlike strateegiate ja sekkumiste väljatöötamiseks ja elluviimiseks. Asjakohaste suuniste puudumine tähendab, et:

- a) piirkonna erinevate delegatsioonide konkreetseid ülesandeid ja vastutusvaldkondi ei ole selgelt määratletud ega jaotatud, st pole määratletud, millistel delegatsioonidel on ja millistel ei ole vastutust suhete eest piirkondlike organisatsioonidega;

- b) ükski delegatsioon ei oma ei üldist vastutust mõne piirkondliku sihtprogrammi eest ega vastuta selle kooskõlastamise eest;

- c) ei ole loodud kõiki piirkonna delegatsioone hõlmavat kooskõlastusraamistikku.

35. Kümnenda EAFi strateegiadokumentide ja sihtprogrammide koostamisel on üldiselt järgitud riigi strateegiadokumentide koostamise suuniseid. Väljastati piirkondliku programmitöö spetsiifilised programmitöö suunised, mis käsitlesid dokumentide sisu ja vormi, kuid mitte koostamisprotsessi. Samuti ei arvestatud neis riiklike ja piirkondlike strateegiate vaheliste institutsiooniliste erinevustega. Vastutusvaldkondade kooskõlastamise ja määratlemise puudumine on piirkondlike ja riiklike programmide vahelise täiendavuse puudumise üheks peamiseks põhjuseks (vt punktid 20–31).

36. Seoses projektide elluviimisega teeb iga delegatsioon järelevalvet ja koostab aruandeid oma asukohariigi valitsuse ning kui selles riigis asub ka mõni piirkondlik organisatsioon, siis ka selle tegevuse kohta (vt 2. selgitus). Lisaks keskenduvad delegatsioonide aruanded põhiliselt projektide rahastamisega seotud küsimustele ning projekti materiaalse arengu või probleemide kohta antakse vaid vähest teavet või seda ei käsitletagi. Selle tulemusel ei saa komisjoni peakorter üldist ja konsolideeritud ülevaadet ning ei ole seega võimeline piirkondlikke projekte piisavalt jälgima ja kooskõlastama. Lisaks takistab piirkondlike projektide edenemisest üldise ülevaate puudumine komisjoni talitustel projekti elluviimises esinevatele probleemidele reageerida kohe nende tekkimisel (vt punktid 40–46).

37. Burkina Fasos, Nigeerias, Tansaanias ja Sambias asuvad delegatsioonid vastutavad ühiselt nendes riikides loodud piirkondliku organisatsiooniga suhtlemise eest ja juhivad piirkondliku programmi ja riiklike programmide mõlemaid osasid. Kontrollikoda uuris, kas neile "piirkondlikele" delegatsioonidele on eraldatud täiendavat tööjõudu piirkondliku programmi juhtimiseks. Kuigi delegatsiooni töömahu määravad erinevad tegurid [20], on delegatsiooni töötajate arv, eriti operatiiv-, finants- ja lepinguliste küsimuste puhul, seotud tema hallatava rahalise eraldise suurusega. Kontrollikoda leidis siiski, et nii piirkondlikke kui riiklikke tegevusi haldavate delegatsioonide laiem vastutusvaldkond ei tähenda suuremat töötajate arvu ning et kümnenda EAFi piirkondlike eraldiste kahekordistamise võimalikku mõju ei ole veel käsitletud.

2. selgitus

Komisjonipoolne ebapiisav aruandlus ja järelevalve

Ülesannete killustatust võib täheldada delegatsioonide aruandluse koostamise viisis – komisjoni peakorterile esitatakse iga kuue kuu tagant välisabi korraldamise aruanded. Lääne-Aafrikas ei ole ei Abujas asuval delegatsioonil (kes tegeleb ECOWASiga) ega Ouagadougous asuval delegatsioonil (kes tegeleb UEMOAga) täielikku ülevaadet sellest, kuidas edenevad piirkonna kaks põhiprojekti (piirkondliku integratsiooni ja kaubanduse toetamine ning transpordi abivahend), mis sisaldavad paljudes või kõikides piirkonna riikides toimuvaid tegevusi. Praktikas annavad mõlemad delegatsioonid komisjoni peakorterile aru nende tegevuste kohta, mille eest "nende" piirkondlik organisatsioon vastutab. Kuna teistes riikides asuvatel delegatsioonidel ei ole ametlikku vastutust piirkondlike projektide eest, ei anna nemad aru ühegi tegevuse kohta, mis võib-olla on nimetatud projektide raames nende asukohariikides aset leidnud [21].

Sarnane olukord on tekkinud Ida-Aafrikas, kus Sambias asuval piirkondlikul organisatsioonil COMESA on ametlik vastutus peamiste piirkondlike integratsiooniprojektide eest (RISP/RISM), kuid osa projektitegevustest on seotud EACi integratsioonikavaga ning neid viib ellu Tansaanias asuv EAC, kuigi teatud tegevused on põhimõtteliselt kõigi Ida-Aafrika piirkonda kuuluvate riikidega seotud. Ei COMESA peamiseks kontaktpunktiks olev Sambias asuv delegatsioon ega ka ükski teine delegatsioon ei oma täielikku ülevaadet nimetatud projektide edenemisest ning ainult need neli delegatsiooni, mis asuvad piirkondlike organisatsioonide asukohariikides, annavad komisjoni peakorterile aru tegevuste kohta, mille eest "nende" piirkondlik organisatsioon vastutab.

38. Kontrollikoja tähelepanekud piirkonnas asuvate erinevate delegatsioonide vahelise kooskõlastamise puudumise kohta kinnitavad komisjoni tellitud hindamiste tulemusi. Lääne-Aafrika hindamisaruandes täheldati, et komisjon ei olnud oma delegatsioonide võrgustikku sekkumiste juhtimiseks piirkondlikel ja riiklikel tasanditel täiendaval ja kooskõlastatud viisil kasutanud. Samuti leiti hindamises, et abi juhtimise jagamine Abuja ja Ouagadougou vahel põhjustas toimiva kooskõlastamissüsteemi puudumisest tulenevalt probleeme ja kinnistas muljet, nagu koosneks piirkond tegelikult kahest sõltumatust alampiirkonnast. Ida-Aafrika hindamisaruandes täheldati, et puudusid mehhanismid, millega tagataks kooskõlastatud poliitiline dialoog asjaomaste piirkondlike organisatsioonide eest vastutavate delegatsioonide vahel ning nende ja riiklike pädevustega delegatsioonide vahel. Hindamises mainiti veel, et "tegelik kooskõlastamine on jätkuvalt nõrk… kuna piirkondliku organisatsiooni tasandil puudub ühine järelevalvesüsteem ning riiklike pädevuste ja piirkondlike pädevustega komisjoni delegatsioonid ei suhtle piisavalt". Kontrollikoda ei leidnud auditi käigus tõendeid, et komisjon oleks hindamise tulemusel võtnud asjakohaseid meetmeid.

Piirkondlike organisatsioonide omavaheline kooskõlastamine, aruandlus ja järelevalve on üldiselt ebapiisavad

39. Piirkondlikud organisatsioonid on mõlemas piirkonnas loonud mehhanisme omavahelise kooskõlastamise toetamiseks ja programmide elluviimise jälgimiseks. Neli Ida-Aafrika piirkondlikku organisatsiooni asutasid 2003. aastal piirkondadevahelise koordineerimiskomitee (IRCC), mille sekretariaati toetatakse praegu ühe EAFi projekti kaudu ("IRCC sekretariaadi toetamine"). Lääne-Aafrikas lõid ECOWAS ja UEMOA 2004. aastal ühise tehnilise sekretariaadi. Nimetatud asutust toetatakse samuti EAFi projekti kaudu ("Piirkondliku sihtprogrammi järelevalvemehhanism").

40. Kõik asjaomased pooled loevad IRCC-d põhiliseks piirkondlike organisatsioonide vaheliseks kooskõlastamisvahendiks, mis aitab tagada erinevate üksikprojektide ja heakskiidetud piirkondliku poliitika vahelise ühtsuse. IRCC ei ole aga siiani taganud tervet piirkondlikku sihtprogrammi hõlmava üldise järelevalve- ja hindamissüsteemi loomist. Praktikas jälgib IRCC piirkondlike projektide rahalist rakendamist, aga mitte nimetatud programmidega saavutatud edu, võrreldes püstitatud eesmärkidega ja nende üldist panust piirkondlikule integratsiooniprotsessile. 2005. aastal läbiviidud IRCC-projekti vahehindamises soovitati muu hulgas luua ühine järelevalve- ja hindamissüsteem ning rahastamisettepanekute kvaliteedikontrolli süsteem, et suurendada riiklike ja piirkondlike sihtprogrammide vahelist kooskõlastamist. Piirkondlikud organisatsioonid ja komisjon ei ole aga projekti vastavaid kohandusi õigel ajal teinud, sest nimetatud soovitusi käsitletakse alles kümnenda EAFi raames tehtava projekti pikendamise etapi uutes juhistes, mis võetakse kasutusele 2009. aastal.

41. Ühendatud tehnilisel sekretariaadil on Lääne-Aafrikas potentsiaali olla tähtis vahend piirkondlike organisatsioonide vahelisel kooskõlastamisel ning erinevate üksikprojektide ja heakskiidetud piirkondliku strateegia vahelise ühtlustatuse tagamisel. Siiani ei ole ta suutnud töötajate vähesuse ja piiratud volituste tõttu nimetatud ülesandeid mõjusalt täita. Piirkondliku sihtprogrammi järelevalvemehhanismi projektiga koostatud tegevusaruannetes on mainitud probleeme seoses töötajate vähesuse ja järelevalveandmete puudumisega, kuna projektide kohta ei ole õigel ajal eduaruandeid koostatud. Nimetatud probleemid, millest teavitati piirkondliku sihtprogrammi juhtkomiteed (kes esindab komisjoni), näitestavad kahe piirkondliku organisatsiooni (ECOWAS ja UEMOA) ja komisjoni suutmatust eemaldada peamised piirangud, millest oldi teadlikud ja millest teatati juba 2007. aastal ning mis takistavad Lääne-Aafrika piirkondliku sihtprogrammi tõhusat järelevalvet ja kooskõlastamist.

42. Kontrollikoda leidis peaaegu 40% uuritud projektidest, et piirkondlike organisatsioonide või eraldi projektijuhtimismeeskondade poolt tehtav aruandlus oli puudulik ja teatavatel juhtudel sellega viivitati. Lääne-Aafrikas ei tehtud nelja suletud kaheksanda EAFi projekti puhul tavaliselt iga projekti kohta nõutavat vahehindamist, vaid tehti ainult üks projekti lõpus tehtav hindamine, kuigi kõik seitsme käimasoleva projekti jaoks kavandatud kontrollid lükati projektide käivitamise hilinemise ja ebapiisava edenemise tõttu edasi. On olemas risk, et hilisemate projektide vahehindamine tehakse kas liiga hilja, võimaldamaks selle soovitusi arvesse võtta, või seda ei tehtagi. Puudulik aruandlus muudab projekti mõjususe hindamise ja vastavate järelduste tegemise keeruliseks või isegi võimatuks (vt 5. selgitus).

43. Kuigi kaks koordineerimiskomiteed (st IRCC ja piirkondliku sihtprogrammi juhtkomitee) alluvad otseselt piirkondlikele organisatsioonidele, vastutab komisjon kaudselt nende komiteede toimimise eest ja mõjutab seda, kuna ta annab neile nimetatud kahe projekti kaudu finants- ja tehnilist tuge ning on mõlemas komitees esindatud. Komisjon on seega olnud teadlik mõlema piirkonna järelevalve- ja kooskõlastussüsteemide puudustest, kuid tema mõju ja tugi on nimetatud probleemide lahendamiseks olnud ebapiisav.

Piirkondlike projektide elluviimine on keeruline ja aeglane

44. Kontrollikoda uuris, kas 18 valitud piirkondlikku sekkumist viidi ellu kavandatud ajakava kohaselt ning kas toetuse lepingute kasutamine aitas kaasa piirkondlike projektide elluviimise parandamisele.

45. 18st kontrollitud projektist 11 puhul (8 suletud ja 3 pooleliolevat) oli projektiperioode tulnud pikendada, kuna käivitumine oli pikaajalise ettevalmistusprotsessi tõttu hilinenud ja/või selle elluviimine oli olnud aeglane. Kaasaaitavateks teguriteks on piirkondlike projektide keerukus, piirkondlike organisatsioonide nõrk institutsiooniline suutlikkus ning osadel juhtudel riiklike ametiasutuste ja teiste sidusrühmade (kodanikuühiskond) poolse isevastutuse puudumine. Asjaolu, et komisjon on ülehinnanud piirkondlike organisatsioonide juhtimist ja reaalset suutlikkust raha vastu võtta, viis selleni, et kehtestati liiga ambitsioonikad projektieesmärgid koos liiga paljude tegevuste ja liiga suurte projektieelarvetega (vt 3. selgitus).

3. selgitus

Piirkondlik projekt on keerukas ja aeglane

Põhiline üheksanda EAFi toetus piirkondlikule integratsioonile Lääne-Aafrikas liigub ühe suure projekti kaudu, mille rahaline eraldis on 105 miljonit eurot. See keerukas projekt käivitati 2007. aastal ja selle elluviimise eest vastutavad kaks piirkondlikku organisatsiooni – ECOWAS ja UEMOA – kasutades selleks järgmisi vahendeid:

kummagi piirkondliku organisatsiooniga sõlmitud toetuse leping (väärtusega vastavalt 44,8 ja 31,6 miljonit eurot), mis on suunatud ühisturule, makromajanduslikule stabiilsusele ning piirkondlike organisatsioonide ja liikmesriikide suutlikkuse suurendamisele;

rahastamisleping väärtusega 28,6 miljonit eurot, mis on suunatud erasektori konkurentsivõime parandamisele ja kahe organisatsiooni nimel tegutseva UEMOA ga lepingu sõlminud valitsusväliste osaliste suutlikkuse suurendamisele;

rahastamislepingu "erasektori" osa koosneb kolmest allosast: 1) "Kvaliteediprogramm", mida viiakse ellu UNIDOga sõlmitud toetuse lepingu kaudu (15 miljonit eurot); 2) "Äriõiguse ühtlustamine" (4 miljonit eurot) ja 3) "Kalandusalaste õigusaktide ühtlustamine" (5 miljonit eurot), mille elluviimise eest vastutab UEMOA programmi prognooside ja otseste tööturutegevuste kaudu, kuid mis on delegeeritud liikmesriikide eelarvevahendite käsutajatele;

"valitsusväliste osaliste suutlikkuse suurendamise" osa (2,6 miljonit eurot) rakendab ECOWAS toetuslepingute kaudu, mis sõlmitakse pärast projektikonkursi toimumist.

Viieteistkümne erineva osa raames toimunud projekti elluviimine on olnud väga aeglane, eelkõige kahe piirkondliku organisatsiooni nõrga institutsioonilise suutlikkuse tõttu. 2009. aasta alguses, kui projekti elluviimine oli kestnud kaks aastat, oli toetuse lepingute elluviimise määr 4% [22]. Komisjoni poolt 2006. aastal sõlmitud rahastamislepingu kohaselt tehtud maksed moodustasid ligikaudu 20% eelarvest, kuigi jaanuariks 2009, kui kõik lepingud pidid olema allkirjastatud, ei oldud üle viie miljoni euro suurust summat (või 17% rahastamislepingu eelarvest) veel kulukohustustega seotud ning see summa on projekti jaoks põhimõtteliselt kaotatud.

46. Kontrollikoja tähelepanekud kinnitavad komisjoni siseauditi talituse tähelepanekuid, mis sisalduvad piirkondlike programmide finantsjuhtimise aruandes (vt joonealune märkus 16), mis AKV riikide puhul keskendus peamiselt Lõuna-Aafrika piirkonnale. Aruandes leiti, et piirkondlike projektide programmitöö ja kavandamine on keerukas, mitmeid osalejaid hõlmav protsess, mis koos osapoolte piiratud suutlikkusega takistas oluliselt rakendusasutuste ja delegatsioonide tööd. Selle tulemusel pikenes projektide käivitamisperiood ja tekkisid olulised viivitused projektide elluviimisel.

47. Projektide tõhususe ja mõjususe parandamiseks ja piirkondlike organisatsioonide isevastutuse suurendamiseks otsustas komisjon peamiste üheksanda EAFi piirkondlike projektide puhul kasutusele võtta ühise halduse mudeli. Ühine haldus on finantsmääruses [23] ettenähtud peamine rahvusvaheliste organisatsioonidega koostöö tegemise meetod. Meetodi peamiseks eripäraks on see, et asjaomasel organisatsioonil on lubatud kasutada oma raamatupidamisarvestuse-, sisekontrolli-, auditi- ja hankemenetlusi, eeldusel, et neljast etapist koosnev eelkontroll kinnitab nimetatud menetluste vastavust rahvusvahelistele standarditele. Pärast positiivse hinnangu saamist võib komisjon asjaomasele organisatsioonile toetuse lepingu kaudu rahalist toetust anda.

48. Komisjon allkirjastas UEMOA ja ECOWASiga toetuse lepingud üheksanda EAFi piirkondliku programmi märkimisväärselt suure osa elluviimiseks, hoolimata sellest, et neljast etapist koosneva hindamise tulemus oli negatiivne. Kompenseerimaks organisatsioonide süsteemides ja menetlustes leitud puudusi pidi komisjon selle tulemusel lisama eritingimusi seoses finants-, hanke- ja välisauditi menetlustega. Isevastutuse suurendamise asemel põhjustas see ajutine lahendus UEMOAs suure rahulolematuse, kuna nende arvates nullisid need tingimused toetuse lepingu kasutamise otstarbe. Eeldatavat suuremat tõhusust ei ole ka veel saavutatud, kuna asjaomased delegatsioonid on ikka veel kohustatud finantsalast rakendamist tähelepanelikult jälgima, arvestades organisatsioonide nõrga finantsjuhtimise suutlikkusega. Praktikas on praeguste üheksanda EAFi programmide elluviimine Lääne-Aafrikas olnud väga aeglane (vt 3. selgitus) ja suurenenud rahaliste vahendite vastuvõtmise suutlikkus jääb piiratuks ka lähitulevikus. Antud kontekstis on tõenäoline, et kümnenda EAFi raames tehtavale piirkondlikule koostööle eraldatavate rahaliste vahendite kahekordistamine süvendab selles piirkonnas esinevaid rakendamisega seotud probleeme veelgi.

49. Ida-Aafrikas on siiani ühe piirkondliku organisatsiooni (COMESA) finantsjuhtimise suutlikkusele antud positiivne hinnang ja komisjon on kasutanud toetuse lepingut oma toetuse suunamiseks kahele peamisele üheksanda EAFi piirkondliku integratsiooni projektile (RISP/RISM). Osa nimetatud projektide alla kuuluvaid tegevusi tuleb aga ellu viia teise piirkondliku organisatsiooni — EAC — poolt, kuigi tema sekretariaadi institutsiooniline suutlikkus on veel nõrk ja neljast etapist koosneva hindamise tulemused olid negatiivsed. Taas kord leiti ajutine lahendus, mille kohaselt pidi EAC haldama RISPi rahalisi vahendeid vastavalt COMESA menetlustele. COMESA poolt koostatud siseauditi aruannete kohaselt kasutab EAC praktikas siiski enda menetlusi, mida komisjon ei ole veel kinnitanud.

Kas komisjoni piirkondliku integratsiooni toetamisega seotud üksikprojektid on oma eesmärgid täitnud?

50. Kontrollikoda uuris piirkondlike projektide valimit, hindamaks, kui suurel määral olid projektide eesmärgid saavutatud, võttes arvesse saavutatud või tõenäoliselt saavutatavaid tulemusi. Pooleliolevate projektide puhul võeti hindamises arvesse nende elluviimise olukord ja kiirus. Projektide tõhusus hinnati rahuldavaks, kui nad olid, või saavad tõenäoliselt olema tõhusad oma eesmärkide saavutamisel; osaliselt rahuldavateks, kui projekti käigus oli ette tulnud probleeme ja eesmärk saavutati või tõenäoliselt saavutatakse osaliselt; ning mitterahuldavateks, kui projekti käigus oli ette tulnud olulisi probleeme ja kui saavutati või tõenäoliselt saavutatakse mõned planeeritud eesmärkidest. Projektide ja nende vastavate liigituste nimekiri on esitatud III lisas.

Projektide mõjusust on raske hinnata, kuid enamikul juhtudest on see vähene

51. Projektide eesmärke ja oodatavaid tulemusi ei ole alati rahastamis- lepingutes selgelt sõnastatud ning edenemise mõõtmiseks kasutatavaid näitajaid täpselt määratletud. Sellistel juhtudel on raske oodatavate tulemuste saavutamise kohta objektiivset otsust teha.

52. Lisaks sellele, et viie suletud või kaua väldanud projekti puhul, mille kavandatud tegevused olid üldiselt juba ellu viidud ja oodatavad tulemused saavutatud, ei olnud kontrollikojal võimalik tulemusi hinnata, kuna puudusid piisavad eduaruanded ja/või nõutavad järelevalve- ja hindamisaruanded (vt 4. selgitus).

4. selgitus

Mõjusust ei ole võimalik hinnata

Ida-Aafrikas oli piirkondliku integratsioonikava (II etapp) eesmärk piirkondliku integratsioonipoliitika kujundamise tugevdamine COMESA sekretariaadi analüüsi- ja teabetöötlusvõime suurendamise abil. Kontrollikoda leidis, et projekti puhul oli eiratud iga kuue kuu tagant eduaruande koostamise nõuet ning selle asemel oli iga-aastastes töökavades koostatud vaid eelneva aasta tegevusi käsitlev aruanne. Projektil puudus juhtkomitee, kes oleks saavutatud edasiminekut perioodiliselt hinnanud. Peale vahehindamise ei toimunud ühtegi asutusevälist järelevalvekülastust ega viidud läbi sõltumatut hindamiskülastust projekti lõpus, kuigi finantsmäärusega oli see ette nähtud. Leiti, et projekti loogilises raamistikus sisalduvad näitajad olid liiga ebamäärased võimaldamaks iga oodatava tulemuse suhtes projekti mõjusust usaldusväärselt ja üksikasjalikult hinnata.

53. Kuue projekti puhul, sh mõlema piirkonna peamised piirkondliku integratsiooni projektid [24], hindas kontrollikoda mõjusust "mitterahuldavaks". Need kõik on üheksanda EAFi projektid, mis olid auditi toimumise ajal ikka veel pooleli. Arvestades nimetatud projektide suure mahu ja eesmärkide ulatusega, aeglase elluviimise ja rahaliste vahendite vähese väljamaksmisega, ei ole tõenäoline, et enamus neist pooleliolevatest projektidest oleks võimelised oma oodatavaid tulemusi allesjäänud perioodi jooksul saavutama (vt 5. selgitus).

5. selgitus

Projekti tulemused on mitterahuldavad

Kontrollikoda leidis, et piirkondliku integratsiooni toetusprojekt Ida-Aafrikas, mis peaks lõppema 2010. aasta keskpaigaks, oli 2008. aasta lõpuks toetuse lepingus esitatud seitsmest vahe-eesmärgist saavutanud ainult kolm. Projekti üldist mõjusust ohustab eelkõige asjaolu, et riiklike ametiasutuste ülesandeks olev piirkondlike poliitikate kehtestamine ei ole andnud asjakohaseid tulemusi.

Lääne-Aafrikas on transpordi abivahendi (64 miljonit eurot) eesmärk parandada piirkondlikke transporditeenuseid, eelkõige peamiste piirkondlike transpordikoridoride äärde ühiste piiripunktide ehitamise kaudu. Projekti esimeses etapis esines olulisi viivitusi ja pärast projekti kolme tegevusaastat on peamiseks saavutuseks olnud nende piiripunktide toimimise kohta koostatud üksikasjalik analüüs. Võimaldamaks piiripunktide kavandamist ja nende väljaehitamist tulevikus, pidi komisjon väljastama "vabastuse" D+3 reegli kohta, mille kohaselt tuleb projekti raames sõlmitavad lepingud allkirjastada hiljemalt kolm aastat pärast projekti rahaliste kohustuste heakskiitmist. Isegi saadud kaheaastase pikendusega on kahel piirkondlikul organisatsioonil (ECOWAS ja UEMOA) ikka veel raskusi ehitustööde lõpetamise ning asjaomaste riikide vahel piiripunktide tõhusaks käitamiseks vajaliku üksikasjaliku ja ühtlustatud korra kehtestamisega.

54. Ülejäänud seitsme projekti puhul näib, et nad on osa oma oodatavatest tulemustest saavutanud või tõenäoliselt saavutavad need, kuid suletud projektide puhul vajatakse täiendavat toetust, mida enamikul juhtudel erinevate pooleliolevate programmide raames ka antakse või kavandatakse (vt 6. selgitus).

55. Komisjoni tellitud kaks hindamist on keskendunud rohkem komisjoni piirkondlike strateegiate olulisusele ja sidususele ning sihtvaldkondade valikule, kui üksikprojektide tulemustele. Lääne-Aafrika piirkondlikus hindamises märgitakse, et enamiku üheksanda EAFi piirkondlike projektide elluviimisest on möödunud liiga vähe aega, võimaldamaks nende mõjususe hindamist. Hindamises juhitakse aga tähelepanu sellele, et puuduvad hästi määratletud oodatavad tulemused ja võrdlusnäitajad, mis muudab EAFi projektide mõju määratlemise keeruliseks.

6. selgitus

Projekti tulemused on osaliselt rahuldavad

Lääne-Aafrikas oli UEMOA tsooni piirkondliku integratsiooni toetava PARI projekti ("Programme d’Appui à l’Intégration Régionale de la zone UEMOA") eesmärk oli toetada UEMOAd ja selle liikmesriike piirkondliku turu loomiseks ja makromajandusliku raamistiku konsolideerimiseks vajaliku õigusliku ja haldusalase raamistiku täiendamisel. Kuigi nimetatud projekti eesmärgid ja asjaomased näitajad olid väga üldised, täheldati projekti lõpphindamises, et piirkondlikus integratsiooniprotsessis on toimunud edasiminek. Tolliliitu ja liikmesriikidevahelist kaubanduse liberaliseerimist puudutavad UEMOA koostatud õigusaktid olid kvaliteetsed ning need võeti erinevates liikmesriikides kasutusele. Kaupade, inimeste, teenuste ja kapitali vaba liikumine ning asutamisõigus ei olnud aga kaugeltki saavutatud. UEMOA mitmepoolse makromajandusliku jälgimissüsteemi toimimine oli samuti paranenud, kuid selle tulemusel ei oldud veel saavutatud põhieesmärki — UEMOA tsooni majanduste paremat lähenemist. Samu valdkondi käsitletakse ka käimasolevas majandusintegratsiooni ja kaubanduse projektis.

Järeldused ja soovitused

EAF-i toetus piirkondlikule majandusintegratsioonile Ida- ja Lääne-Aafrikas on siiani olnud vaid osaliselt mõjus

56. Piirkondliku integratsiooniprotsessi käigus on mõlemas piirkonnas saavutatud kokkulepped kaubanduse ja transpordiküsimustega seotud piirkondlike eesmärkide ja poliitikate osas, nagu nt vabakaubanduspiirkondade ja tolliliitude loomine ning ühtlustatud korra ja ilma alusetute kontrollideta piirkondlike transpordikoridoride loomine. EAF on sellele protsessile andnud märkimisväärselt palju tehnilist ja rahalist toetust. Riiklikud ametiasutused on aga nimetatud kokkulepete elluviimises ajakavast maha jäänud ning kaupade, teenuste, kapitali ja inimeste vaba liikumine ei ole veel teoks saanud kummaski piirkonnas.

57. Piirkondlikule majandusintegratsioonile antav EAFi toetus on siiani olnud vaid osaliselt mõjus mitmel põhjusel. Osa nimetatud teguritest jäävad väljapoole komisjoni otsest kontrolli, kuigi komisjon võib neid mõjutada oma toetuse ja poliitilise dialoogi kaudu. Mõlemas piirkonnas on mitmeid piirkondlikke organisatsioone osaliselt kattuvate liikmete ja ülesannetega. Vaatamata komisjoni antavale suutlikkuse suurendamise toetusele, on kõikides piirkondlikes organisatsioonides (kuigi erineval määral) ikka veel puudu institutsioonilisest suutlikkusest projektitsükli kõikides osades, alates programmitööst ja projektide koostamisest kuni nende elluviimise, aruandluse koostamise ja finantsjuhtimiseni. Lisaks ei sea liikmesriigid alati prioriteediks piirkondlikku integratsiooni kui poliitika eesmärki, vaid võtavad arvesse paljusid teisi, riiklikul tasandil kindlaksmääratud kiireloomulisi vajadusi. Komisjoni lähenemisviisi ja juhtimisega seotud muud tegurid kahandavad samuti EAFi toetuse mõjusust (vt punktid 58–60).

1. soovitus

Komisjon peaks jätkama toetuse andmist piirkondlikule integratsioonile, tingimusel, et selle varajases etapis jõutakse kokkuleppele, kuidas saavutada eelnevalt kindlaksmääratud ajakava raames igas piirkonnas asuvate erinevate piirkondlike organisatsioonide vaheline lähenemine ning et riiklikud ametiasutused panustaksid rohkem piirkondlikku integratsiooniprotsessi.

Komisjoni lähenemisviis piirkondlikule integratsioonile on asjakohane, kuid selle ühtsus on ebapiisav ning rahastamises ei võeta arvesse vahendite kasutamise suutlikkuse piiratust

58. Komisjoni lähenemisviis piirkondliku integratsiooni toetamisele Ida- ja Lääne-Aafrikas on asjakohane seoses piirkondade ja riikide vajadusega saavutada suurem majanduskasv, mis omakorda oleks vaesusega võitlemise vahendiks – eesmärk, mida sisaldavad kõik komisjoni piirkondlikud ja riiklikud strateegiad ning sekkumised. Selle ühtsus on aga ebapiisav – nende kahe tasandi strateegiad ja sekkumised on suures osas kavandatud ja ellu viidud teineteisest sõltumatult, pööramata piisavalt tähelepanu nendevahelise täiendavuse loomise võimalikkusele, välja arvatud teataval määral transpordisektoris. Lisaks ei võeta kümnenda EAFi raames elluviidavatele piirkondlikele programmidele suunatud rahalise eraldise kahekordistamisel arvesse piirkondlike organisatsioonide vahendite kasutamise suutlikkuse piiratust (punktid 19–31).

2. soovitus

Komisjon peaks 2010. aastal tehtavast kümnenda EAFi strateegiate vahehindamisest alates parandama ühtsust oma piirkondliku strateegia ja riiklike strateegiate vahel, "süvalaiendades" piirkondlikku integratsiooni kõigi oma toetustegevuste kaudu riiklikul tasandil ja püüdes oma toetustegevuste vahel kahel erineval tasandil saavutada süstemaatilisemat täiendavust.

3. soovitus

Ühe osana kümnenda EAFi vahehindamisest peaks komisjon uurima, kas piirkondlikele programmidele suunatud rahaline eraldis pole mitte liiga suur.

Komisjon ei halda piirkondlikule integratsioonile antavat toetust asjakohaselt

59. Komisjonipoolses piirkondlike programmide juhtimises ei ole olnud konkreetseid juhtimis- ja kooskõlastamisvahendeid, et asjakohaselt tegeleda piirkondlike tegevustega seotud ettevalmistuse, elluviimise, aruandluse ja kooskõlastamisega: piirkonnas asuvate erinevate delegatsioonide ülesandeid ja vastutusvaldkondi ei ole selgelt määratletud, puudub ka delegatsioonidevaheline kooskõlastamismehhanism. Nii piirkondlikke kui ka riiklikke tegevusi juhtivate delegatsioonide suurem vastutusvaldkond ei kajastu nende töötajate arvus. Ka piirkondlike organisatsioonide tasandil on kooskõlastamine puudulik ning iga liikmesriigi piirkondliku integratsiooniprotsessi üldise edenemise jälgimiseks ettenähtud järelevalvesüsteemi ei ole loodud. Juhtudel, kus rakendusasutuse institutsiooniline suutlikkus oli nõrk, ei olnud toetuse lepingud projekti elluviimise kiirust parandanud (punktid 33–49).

4. soovitus

Seoses piirkondlike programmide juhtimisega peaks komisjon:

- selgelt määratlema asjaomastes piirkondades asuvate delegatsioonide vastutusvaldkonnad;

- looma asjakohase kooskõlastamismehhanismi piirkonnas asuvate delegatsioonide vahel;

- üle vaatama programmitööks ja piirkondlike programmide elluviimiseks delegatsioonidele eraldatud vahendite mahu;

- kasutama piirkondlike organisatsioonidega sõlmitavaid toetuse lepinguid üksnes juhul, kui finantsjuhtimine vastab rahvusvahelistele standarditele.

5. soovitus

Komisjon peaks suurendama oma jõupingutusi, et aidata piirkondlikel organisatsioonidel:

- parandada nii omavahelist kooskõlastamist kui ka nende ja liikmesriikidevahelist kooskõlastamist;

- luua järelevalvesüsteemid, mis toetaksid programmide elluviimist ja annaksid põhjalikku teavet üldise piirkondliku integratsiooniprotsessi edenemise kohta, sh üksikutes riikides toimunud edenemine.

Piirkondlikku integratsiooni toetavatel üksikprojektidel on tõenäoliselt üldiselt mitterahuldavad tulemused

60. Kontrollikojal on olnud keeruline, ning mõnel juhul võimatu, hinnata üksiktoetuste mõjusust, kuna nende eesmärke ei ole alati korralikult määratletud ning tihti puudub ka vajalik teave, kuna projektidega seotud aruandluse, järelevalve ja hindamise kvaliteet ja sagedus on olnud puudulik. Enamus pooleliolevatest projektidest on viimasel ajal olnud suure mahu ja ambitsioonikate eesmärkidega; nende elluviimine on aga siiani aeglane olnud. Üldiselt on 18 uuritud piirkondliku projekti tulemused või oodatavad tulemused parimal juhul vaid osaliselt rahuldavad (punktid 51–54).

6. soovitus

Komisjon peaks:

- kavandama projekti eesmärgid, mis on täpsed, mõõdetavad, saavutatavad, asjakohased ja ajaliselt piiritletud (SMART);

- pöörama rohkem tähelepanu regulaarsele ja kvaliteetsele eduaruannete koostamisele ning projekti tulemuste süstemaatilisele järelevalvele ja hindamisele.

Kontrollikoda võttis käesoleva aruande vastu 19. novembri 2009. aasta istungil Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

president

[1] AKV-EÜ partnerlusleping, allkirjastatud 23. juunil 2000 ja muudetud 25. juunil 2005 (edaspidi nimetatakse Cotonou leping), osa 3, I jaotis: arengustrateegiad, artikkel 19.

[2] Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele: Arengut edendav piirkondlik integratsioon AKV riikides, KOM(2008) 604 (lõplik)/2, 6.10.2008. Vt ka komisjoni töödokumenti, mis on lisatud AKV riikide piirkondlikku integratsiooni ja arengut käsitlevale komisjoni teatisele, SEK(2008) 2539, 1.10.2008.

[3] Komisjoni teatis: EÜ toetus piirkondliku majandusintegratsiooniga seotud tegevusele arengumaades KOM(95) 219, 16.06.1995.

[4] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: Euroopa Ühenduse arengupoliitika, 26.4.2000 KOM(2000) 212 (lõplik).

[5] Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavaldus: "Euroopa konsensus arengu küsimustes", 22. november 2005.

[6] Komisjoni sihtprogrammides jagatakse eraldiste kogusumma kahe või kolme peamise toetusvaldkonna (nimetatakse ka "sihtvaldkondadeks") vahel. Esitatud andmetes piirkondlikule majandusintegratsioonile eraldatud piirkondlike programmide osa arvutatakse järgmistele sihtvaldkondadele eraldatud summade kokku liitmisel: "piirkondlik integratsioon ja kaubandus" või "piirkondlik majandusintegratsioon" ning "transport ja kommunikatsioon" või "eri transpordiliikide sidumine". Kümnenda EAFi piirkondlike programmide raames ei esitata transporti enam eraldi sihtvaldkonnana, vaid see sisaldub peamises sihtvaldkonnas "majandusintegratsioon".

[1001] Piirkondlik majandusintegratsioon.

[1002] Komisjoni ametlik nimetus sellele piirkonnale on "Ida- ja Lõuna-Aafrika ning India ookean"; käesolevas aruandes nimetatakse seda "Ida-Aafrika".

[7] Cotonou leping, IV lisa "Rakendus- ja juhtimiskord", 2. peatükk "Piirkondlik kavandamine ja selle ettevalmistamine".

[8] See piirkond oli kuni kaheksanda EAFini hõlmatud kahe sihtprogrammiga, üks Ida- ja Lõuna-Aafrika ning teine India ookeani piirkonnale, kuid Cotonou lepingu põhimõtteid rakendades asendati nad ühe ühtse strateegia ja suuremale piirkonnale mõeldud sihtprogrammiga.

[9] COMESA – Ida- ja Lõuna-Aafrika ühisturgEAC – Ida-Aafrika ÜhendusIGAD – valitsustevaheline arenguametIOC – India ookeani komisjon.

[10] Näiteks osaleb Tansaania Ida-Aafrika piirkondlikus programmis EACi liikmena. Tansaania ei ole aga COMESA liige, vaid SADCi liige.

[11] Majanduskoostöö lepingud saavad uuteks AKV riikide (rühmade) ja ELi vahelisteks kaubanduslepinguteks, mis asendavad Cotonou lepingule eelnenud Lomé konventsioonides sätestatud ühepoolsete kaubandussoodustuste süsteemi.

[12] Komisjonis nimetatakse neid dokumente "piirkondlik strateegiadokument" ja "piirkondlik sihtprogramm".

[13] Komisjonis nimetatakse neid dokumente "riigi strateegiadokument" ja "riiklik sihtprogramm".

[14] Ida-Aafrikas tehti auditikülastusi järgmistesse riikidesse: Keenia, Malawi, Ruanda, Tansaania ja Sambia ning järgmistesse piirkondlikkesse organisatsioonidesse: Ida- ja Lõuna-Aafrika ühisturg (COMESA) ja Ida-Aafrika Ühendus (EAC). Lääne-Aafrikas tehti auditikülastusi järgmistesse riikidesse: Burkina Faso, Ghana, Nigeeria ja Senegal ning järgmistesse piirkondlikkesse organisatsioonidesse: Lääne-Aafrika riikide majandusühendus (ECOWAS) ja Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliit (UEMOA). Ida-Aafrikas osaleb piirkondlikus koostöös veel kaks piirkondlikku organisatsiooni (valitsustevaheline arenguamet ja India ookeani komisjon), kuid nende roll seoses majandusliku integratsiooniga on väike ning neid auditi käigus ei külastatud.

[15] Üheksandast EAFist rahastati 12 projekti ja kaheksandast EAFist kuus projekti; kümnendast EAFist rahastatavate projektide elluviimist ei oldud veel auditi toimumise ajaks alustatud.

[16] "Évaluation de la stratégie régionale de la Commission Européenne en Afrique de l’Ouest", lõpparuanne, mai 2008; "Evaluation of the Commission’s support to the region of Eastern and Southern Africa and the Indian Ocean", lõpparuanne, detsember 2008; IASi auditiaruanne, juuli 2008 (komisjoni sisedokument).

[17] "Aafrika–ELi strateegiline partnerlus: ühine Aafrika–ELi strateegia", vastu võetud ELi-Aafrika tippkohtumisel Lissabonis, detsember 2007.

[18] Ida-Aafrikas sisaldab see piirkondliku integratsiooni toetusprogrammi koos piirkondliku integratsiooni toetusmehhanismiga; Lääne-Aafrikas sisaldab see Lääne-Aafrika piirkondliku integratsiooni toetamise projekti koos majandusliku integratsiooni ja kaubanduse projektiga.

[19] Piirkondlike organisatsioonide täielik nimekiri on toodud seletavas sõnastikus, mille leiate pärast sisukorda ja joonealusest märkusest 14.

[20] Näiteks võib eelarvetoetusega seotud tegevus delegatsioonile tähendada suuremat töökoormust kui projektitoetusega seotud tegevus, kuigi eelarvetoetuse osakaal võib riigiti erineda; või, lisaks tavalistele EAFi eraldistele, asjaomaste piirkondade delegatsioonide vastutusvaldkonda kuuluda ka mitmed projektid, mida rahastatakse üldeelarve horisontaalsetelt eelarveridadelt.

[21] Erandiks on piirkondlik projekt "Appui au programme de formation de l’ASECNA" (ASECNA koolitusprogrammi toetamine), mille eest vastutavad Senegalis ja Nigeerias asuvad delegatsioonid.

[22] Välja arvatud tollitariifide vähendamise tulemusel saamata jäänud valitsemissektori tulude rahalise hüvitamise mehhanismi alla kuuluvad maksed.

[23] Üheksandale EAFile kohaldatava finantsmääruse artikkel 16 (ELT L 83, 1.4.2003, lk 1); nõukogu 18. veebruari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb kümnendale EAFile kohaldatavat finantsmäärust, artikkel 29 (ELT L 78, 19.3.2008, lk 1).

[24] Ida-Aafrikas on programmid järgmised:

- Piirkondliku integratsiooni toetusprogramm (RISP);

- Piirkondliku integratsiooni toetusmehhanism (RISM).Lääne-Aafrikas on prgrammid järgmised:

- Majandusintegratsioon ja kaubandus;

- Piirkondliku integratsiooni toetamine Lääne-Aafrikas.

--------------------------------------------------

I LISA

PIIRKONDLIKU MAJANDUSINTEGRATSIOONI KORRALDUS IDA- JA LÄÄNE-AAFRIKAS

+++++ TIFF +++++

COMESA: Ida- ja Lõuna-Aafrika ühisturg

EAC: Ida-Aafrika koostöö

IGAD: Valitsustevaheline arenguamet

IOC: India ookeani komisjon

SACU: Lõuna-Aafrika tolliliit

SADC: Lõuna-Aafrika Arenguühendus

Allikas: Region of Eastern an Southern Africa and the Indian Ocean - European Community: Regional Strategy Paper and Regional Indicative Programme for the period 2002-2007, 6. lisa.

--------------------------------------------------

II LISA

PEAMISED PIIRKONDLIKUD ORGANISATSIOONID IDA- JA LÄÄNE-AAFRIKAS

Peamised piirkondlikud organisatsioonid | Majandusühenduse liik | Integratsiooni ja koostöö valdkonnad | Jõustumiskuupäev | Liikmesriigid | Täpsustatud eesmärk |

Ida- ja Lõuna-Aafrika ühisturg (COMESA) | Vabakaubandus- piirkond | Kaubad, teenused, investeeringud, ränne | 8. detsember 1994 | Burundi, Komoorid, Kongo Demokraatlik Vabariik, Djibouti, Egiptus, Eritrea, Etioopia, Keenia, Madagaskar, Malawi, Mauritius, Ruanda, Seišellid, Sudaan, Svaasimaa, Uganda, Sambia, Zimbabwe | Ühisturg |

Ida-Aafrika Ühendus (EAC) | Tolliliit | Kaubad, teenused, investeeringud, ränne | 7. juuli 2000 | Keenia, Tansaania, Uganda, Ruanda, Burundi | Täielik majandusliit |

Valitsustevaheline arenguamet (IGAD) | Vabakaubandus- piirkond | Kaubad, teenused, investeeringud, ränne | 25. november 1996 | Djibouti, Eritrea, Etioopia, Keenia, Somaalia, Sudaan, Uganda | Täielik majandusliit |

India ookeani komisjon (IOC) | | Diplomaatiline, majandusalane ja kaubandusalane koostöö, loodusvarad, keskkonnakaitse | 1984 | Komoorid, Madagaskar, Mauritius, Réunion (Prantsusmaa), Seišellid | vt COMESA |

Lääne-Aafrika riikide majandusühendus (ECOWAS) | Vabakaubandus- piirkond | Kaubad, teenused, investeeringud, ränne | 24. juuli 1993 | Benin, Burkina Faso, Cabo Verde, Côte d'Ivoire, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Libeeria, Mali, Niger, Nigeeria, Senegal, Sierra Leone, Togo | Täielik majandusliit |

Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliit (UEMOA) | Tolliliit | Ühtlustatud äriõigus. Makromajandusliku poliitika lähendamine aset leidnud | 10. jaanuar 1994 | Benin, Burkina Faso, Côte d'Ivoire, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Senegal, Togo | Täielik majandusliit |

--------------------------------------------------

III LISA

KONTROLLITUD PROJEKTIDE NIMEKIRI

Viide | Projekti nimetus | Summa [1] | Hinnang |

IDA-AAFRIKA |

9 ACP RSA 03 | Support to Secretariat of IRCC (IRCC sekretariaadi toetamine) | 9,7 | osaliselt rahuldav |

9 ACP RSA 08 | Trade Negotiations Facility (kaubandusläbirääkimiste edendamine) | 2,0 | pole võimalik hinnata |

9 ACP RSA 16 | Regional Information and Communication Technologies Support Programme (piirkondlik info- ja sidetehnoloogiate toetuskava) | 21,0 | osaliselt rahuldav |

9 ACP RSA 19 | Regional Integration Support Programme (piirkondliku integratsiooni toetuskava) | 33,5 | mitterahuldav |

9 ACP RSA 25/26 | Regional Integration Support Mechanism (piirkondliku integratsiooni toetusmehhanism) | 78,0 | mitterahuldav |

8 ACP ROR 01 | Regional Harmonisation of Customs and Trade Statistics Systems (tolli ja kaubanduse statistikasüsteemide piirkondlik ühtlustamine) | 13,6 | osaliselt rahuldav |

8 ACP ROR 02 | Regional Integration Programme Phase II (piirkondliku integratsioonikava II etapp) | 9,5 | pole võimalik hinnata |

| IDA-AAFRIKA KOKKU | 167,2 | |

LÄÄNE-AAFRIKA |

9 ACP ROC 16 | Economic Integration and Trade (majandusintegratsioon ja kaubandus) | 76,4 | mitterahuldav |

9 ACP ROC 15 | Support for Regional Integration in West Africa (piirkondliku integratsiooni toetamine Lääne-Aafrikas) | 28,6 | mitterahuldav |

9 ACP ROC 14 | Facilitation des Transports (transpordi abivahend) | 63,8 | mitterahuldav |

9 ACP ROC 10 | RIP Monitoring Mechanism (piirkondliku integratsioonikava järelevalvemehhanism) | 6,0 | mitterahuldav |

9 ACP ROC 09 | Appui à l'intégration régionale et aux négociations de l'Accord de Partenariat Économique entre la CE et la région de l'Afrique de l'Ouest (piirkondliku integratsiooni ning EÜ ja Lääne-Aafrika piirkonna vaheliste majanduspartnerluse läbiraakimiste toetamine) | 7,0 | pole võimalik hinnata |

9 ACP ROC 08 | Appui technique à la CEDEAO pour la facilitation des transports en Afrique de l'Ouest (Lääne-Aafrika transpordi abivahendile suunatud tehniline abi CEDEAO-le) | 2,0 | osaliselt rahuldav |

9 ACP ROC 01 | Appui au programme de formation de l'ASECNA (ASECNA koolitusprogrammi toetamine) | 14,2 | pole võimalik hinnata |

8 ACP ROC 44 | ECOWAS Statistical Development Programme (ECOWASi statistiline arengukava) | 2,0 | osaliselt rahuldav |

8 ACP ROC 33 | ECOWAS Capacity Building Programme for Regional Integration (ECOWASi piirkondliku integratsiooni suutlikkuse suurendamise programm) | 1,9 | pole võimalik hinnata |

8 ACP ROC 31 | PARI II - Secteur privé (PARI II – erasektor) | 15,0 | osaliselt rahuldav |

8 ACP ROC 21 | PARI II | 65,0 | osaliselt rahuldav |

| LÄÄNE-AAFRIKA KOKKU | 281,9 | |

KÕIK KOKKU | | 449,1 | |

[1] Rahastamis-/ Toetuse lepingud + lisalepingud.

--------------------------------------------------