EUROOPA KOMISJON Brüssel,12.9.2018 COM(2018) 631 final 2018/0330(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet

ning millega tunnistataks kehtetuks nõukogu ühismeede 98/700/JSK, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1052/2013 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2016/1624









FMT:ItalicEuroopa Komisjoni panus juhtide kohtumisse, mis toimub Salzburgis 19.–20. septembril 2018





SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Euroopa piiri- ja rannikuvalvet käsitlev määrus, mis pärast 2015. aasta rändekriisi rekordajaga vastu võeti, jõustus 6. oktoobril 2016. Tuleb aga teha rohkem, et osana terviklikust lähenemisest rändele tagada tõhus kontroll ELi välispiiril ja oluliselt tõhustada ebaseaduslike rändajate tulemuslikku tagasisaatmist. Tänu Euroopa piiri- ja rannikuvalvele selle praegusel kujul on selles küsimuses toimunud edusamme. On aga äärmiselt tähtis, et see vastaks täielikult Euroopa Liidu ambitsioonidele ja vajadustele kaitsta tõhusalt oma välispiiri ning lahendada tulevasi probleeme rände valdkonnas. Euroopa piiri- ja rannikuvalve peaks olema konkreetne näide Euroopa solidaarsusest ning seda peaks olema võimalik vajaduse korral operatiivselt kasutada liidu ühise välispiiri kaitse tugevdamiseks. Komisjon on juba esitanud oma arusaama tugevdatud ja täielikult toimiva Euroopa piiri- ja rannikuvalve kohta, et lahendada kodanike mured seoses liidu julgeoleku ja ohutusega. Järgmiseks mitmeaastaseks finantsraamistikuks (2021–2027) on komisjon teinud ettepaneku luua 10 000 piirivalveametnikust koosnev alaline korpus ning peaaegu kolmekordistada rände- ja piirihalduse rahastamist 34,9 miljardi euroni (võrreldes ligi 13 miljardi euroga käesoleval perioodil), et sihipäraselt reageerida kasvanud rände-, liikuvus- ja julgeolekuprobleemidele. See võimaldab Euroopa piiri- ja rannikuvalvel ELi piiri paremini hallata ning tagada tulemuslikuma rändepoliitika. Peale selle tegi komisjon ettepaneku anda rahalist toetust Euroopa piiri- ja rannikuvalve riikliku osa varustuse ja koolituse jaoks liikmesriikides, et võimaldada neil parandada oma operatiivsuutlikkust, tugevdada olemasolevaid vahendeid ning töötada välja kogu ELi hõlmavad piiride-, rände haldamise ja julgeolekualased teabesüsteemid. Sellega seoses tegi komisjon 12. juunil 2018 ettepaneku Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, piirihalduse rahastamisvahendi ning Sisejulgeolekufondi kohta, mis koos saavad 20,9 miljardit eurot. Oma 2018. aasta juuni järeldustes kinnitas Euroopa Ülemkogu vajadust ELi välispiiri tõhusama kontrolli järele, tugevdades täiendavalt Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti toetavat rolli, sealhulgas koostööd kolmandate riikidega, vahendite suurendamise ja volituste laiendamise kaudu. Liikmesriigid on Euroopa Ülemkogu järeldustes kokku lepitud peamisi põhimõtteid mitmesugustes foorumites täiendavalt toetanud, rõhutades vajadust tugevdada Euroopa solidaarsuse tagamise vahendeid, kindlustada välispiiri tõhus haldamine tugevama Euroopa piiri- ja rannikuvalve kaudu ning kehtestada tulemuslikum ja sidusam Euroopa tagasisaatmispoliitika, tuginedes suuremale solidaarsusele ja vastastikusele usaldusele. Lisaks rõhutati Euroopa Parlamendi 30. mai 2018. aasta resolutsioonis Schengeni ala toimimist käsitleva aastaaruande kohta, kui oluline on institutsioonide vahel kokku lepitud täieulatusliku Euroopa integreeritud piirihalduse strateegia, Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti tehnilise ja tegevusstrateegia ning liikmesriikide järgnevate strateegiate kiire kehtestamine. Samuti väljendas Euroopa Parlament oma muret vastuolude pärast integreeritud piirihalduse strateegia rakendamisel liikmesriikides ning rõhutas, et integreeritud piirihalduse strateegia täielik rakendamine kõigis liikmesriikides on Schengeni ala nõuetekohaseks toimimiseks äärmiselt oluline. Et vastata nendele seisukohtadele ja Euroopa Ülemkogu hiljutisele üleskutsele, esitab komisjon ettepaneku teha Euroopa piiri- ja rannikuvalves mitu muudatust, eeskätt luua ametile oma operatiivne haru, nimelt 10 000 operatiivtöötajast koosnev Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus, millel on seoses kogu oma tegevusega täitevvolitused, et liikmesriike kohapeal tulemuslikult toetada. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse näol ei ole tegemist mitte üksnes kvantitatiivse muudatusega, vaid see toob kaasa ka kvalitatiivse muutuse, tagades kergesti kasutatava ja usaldusväärse lahenduse. Selle abil kindlustatakse, et ELil kollektiivselt on vajalik suutlikkus kaitsta oma välispiiri, takistada teisest rännet ja saata tulemuslikult tagasi ebaseaduslikke rändajaid. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus toob kaasa suure muutuse ELi ühise piiri kollektiivse kaitsmise ja rändevoogude haldamise kvaliteedis ja tulemuslikkuses, kuna tema kasutada olev tehniline varustus paraneb oluliselt, tema koosseisulistele töötajatele antakse täitevvolitused ja tema võime tegutseda kolmandates riikides tugevneb veelgi. Uute normide kehtestamise ja piirivalveametnikes Euroopa mõtteviisi süvendamise teel saab Euroopa piiri- ja rannikuvalvest ka eeskuju, millest ELi piirihalduse rakendamisel tuleks lähtuda. Sellest tulenevalt tuleb kohandada Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimist, ja mis veelgi olulisem, Euroopa integreeritud piirihalduse strateegiliste prioriteetide kehtestamise viisi. Seega on ettepaneku eesmärk struktureerida Euroopa integreeritud piirihalduse poliitilist juhtimist, kehtestades Euroopa ja liikmesriikide integreeritud piirihalduse strateegiate poliitikatsükli. Euroopa integreeritud piirihalduse kavandamisprotsesside koordineerimist täiustatakse, et piiril toimuvaid operatsioone paremini ette valmistada ning määrata kindlaks kõrgemate mõjutasemete korral võetavad meetmed, eelkõige alalise korpuse võimalik sekkumine ja ameti muu suutlikkuse kasutamine liikmesriikide toetamiseks. Ühtlasi parandatakse sellega Euroopa piiri- ja rannikuvalve suutlikkuse ettevalmistamist, koordineerides koolitust ja õpet ning varustuse soetamist lühikeses ja pikas perspektiivis, sealhulgas uurimis- ja arendustegevust. Ettepanekuga tõhustatakse ka suutlikkust vahetada teavet ja toetada liikmesriike tagasisaatmise valdkonnas. Lisaks esitatakse see koos läbivaadatud tagasisaatmisdirektiiviga, mille eesmärk on abistada liikmesriike tagasisaatmise tõhustamisel ning saavutada tulemuslikum ja sidusam Euroopa tagasisaatmispoliitika. Uuesti sõnastatud tagasisaatmisdirektiiviga tehakse ettepanek luua selgemad ja tõhusamad menetlused tagasisaatmisotsuste tegemiseks ja kaebuste menetlemiseks, et tagada sidusus ja sünergia varjupaiga- ja tagasisaatmismenetluste vahel, ning kasutada tagasisaatmise hõlbustamiseks tõhusamalt kinnipidamist. Sellega seoses laiendatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalvet käsitleva määruse kavandatud muudatustega veelgi operatiivabi ulatust, mida amet liikmesriikidele pakub. Nende muudatustega tugevdatakse ka ameti ja Euroopa Liidu Varjupaigaameti vahelist koostööd rändehalduse tugirühmade kasutamisel, eelkõige esmase vastuvõtu piirkondades ja kontrollitud keskustes. Komisjon täidab vajaduse tagada varjupaiga- ja tagasisaatmismenetluste sünergia liikmesriikide pädevate asutuste ja asjaomaste liidu ametite vahelise koordineerimise teel ning samuti ühise tagasisaatmispoliitika kui jätkusuutliku rändehalduse olulise osa tõhususe suurendamise kaudu. Euroopa integreeritud piirihalduse teine oluline element on koostöö kolmandate riikidega. Käesoleva ettepanekuga tugevdatakse ameti koostööd kolmandate riikidega eesmärgiga edendada Euroopa piirihalduse ja tagasisaatmise norme, vahetada teavet ja riskianalüüse, hõlbustada tagasisaatmise elluviimist, et parandada selle tõhusust, ning toetada kolmandaid riike piirihalduse ja rände valdkonnas. See hõlmab Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse lähetamist juhul, kui selline abi on vajalik välispiiri kaitsmiseks ja liidu rändepoliitika tulemuslikuks haldamiseks. Täielikult toimiv Euroopa piiri- ja rannikuvalve peaks ühtlustama ja kasutama ka kõiki olemasolevaid operatiivvahendeid. Komisjon teeb ettepaneku hõlmata Euroopa piiri- ja rannikuvalvet käsitlevasse ettepanekusse Euroopa piiride valvamise süsteem (EUROSUR), et parandada EUROSURi toimimist ja laiendada selle ulatust enamikule integreeritud piirihalduse osadele. See tähendab kriisiolukordade paremat avastamist, ettenägemist ja neile reageerimist ELi välispiiril ja kolmandates riikides. Eespool nimetatud meetmetega tugevdatakse integreeritud piirihaldust, sest need võimaldavad Euroopa piiri- ja rannikuvalvel toimida tõelise piirivalveasutusena, et tagada ELi välispiiri kaitse, hallata tulemuslikult rändevooge ja toetada julgeoleku kõrget taset liidus, mis on oluline tingimus Schengeni ala säilitamiseks. Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimise parandamise põhjused Üks 2016. aasta määrusega kehtestatud uuendus oli 1 500 piirivalveametnikust koosnev kohustuslik kiirreageerimisreserv. Kuigi reserv on edukalt loodud, saab seda kasutada ainult piirivalve kiirreageerimisoperatsioonides, mis on väga spetsiifilist liiki sekkumine hädaolukordade lahendamiseks. Korrapäraste ühisoperatsioonide käigus, mis on kõige tavalisemat liiki operatsioon ja millega pakutakse operatiivtuge kõige suurema surve all olevatele liikmesriikidele, tugineb amet jätkuvalt täielikult liikmesriikide inim- ja tehniliste ressursside vabatahtlikule panustamisele.

Rändekriisi jooksul on ameti operatiivvajadused seoses kõige suurema surve all olevate liikmesriikide toetamisega neljakordistunud: 2014. aastal nõudsid operatsioonid 52 359 inimpäeva ja 2017. aastal 189 705 inimpäeva. Isegi kui surve välispiirile on 2015. aastaga võrreldes vähenenud, kuna Vahemere kesk- ja idaosa rändeteede kaudu saabuvaid ebaseaduslikke rändajaid on oluliselt vähem, aitab ameti ulatuslikum operatiivne osalemine nende positiivsete tulemuste saavutamisele märgatavalt kaasa. Liikmesriikide vabatahtlikud lubadused ei ole aga sageli piisavad ameti kindlakstehtud inim- ja tehniliste ressursside tagamiseks, mida operatiivtegevuseks vajatakse. Välispiiri nõuetekohase ja pikaajalise kaitse tagamiseks on vaja pidevat aktiivset osalemist. Nii maailma teatavates strateegilistes piirkondades toimunud geopoliitilisi muutusi kui ka üleilmseid demograafilisi suundumusi arvesse võttes oodatakse Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametilt üha enamate ELi liikmesriikide abistamist rändesurvega toimetulekul, muu hulgas tõhusa tagasisaatmise ja kolmandate riikidega tehtava koostöö toetamise teel. Kuigi liikmesriigid on seda suundumust suuresti ette näinud ning pakkunud ametile täiendavaid piirivalveametnikke ja eksperte, mõjutas siiski enamikku ameti ühisoperatsioone ajavahemikul 2015–2018 kahjuks oluliselt püsiv ressursside puudus, mille tõttu ameti toetus oli sageli osaliselt ebatõhus, nagu komisjon on korduvalt kirjeldanud. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti ning liikmesriikide vahelise 2018. aasta lubaduste andmise protsessi tulemusel on tagatud üksnes 49 % piirivalveametnikest ja 45 % varustusest võrreldes sellega, mis on vajalik ameti tegevuseks maismaapiiril. Merepiirioperatsioonide puhul on tagatud küll 96 % piirivalveametnikest, kuid ainult 60 % tehnilisest varustusest. Selline püsiv puudus praeguses vahendite koondamise mehhanismis mõjutab ELi suutlikkust tagada julgeolek oma välispiiril ja see tuleb kõrvaldada, nagu justiits- ja siseküsimuste nõukogu on mitmel korral tunnistanud. Peale selle annavad liikmesriigid praeguse vahendite koondamise mehhanismi raames oma panustega seotud lubadusi sageli konkreetsete asukohtade ja konkreetsete ajavahemike kohta, mille tulemusel puudub ametil piisav paindlikkus, et eksperte ja/või tehnilist varustust vastavalt vajadusele muudesse operatsiooni piirkondadesse kiiresti ümber paigutada. Samuti ei ole ametile antud lubadused teatavatel tippkoormusega kuudel piisavad ja on madalhooaja kuudel üleliigsed. See kõik on probleemne, sest amet ei saa operatiivtöötajaid vastavalt kindlakstehtud vajadustele ümber paigutada. Amet püüab kompenseerida liikmesriikide ebapiisavaid panuseid ja paindlikkuse puudumist ümberpaigutamisel enda suutlikkuse väljatöötamise ja kasutamisega, eelkõige koondades ja kasutades nn lähetatud rühmaliikmeid kui oma panust operatiivtegevusse. See vabatahtlik ja täiendav süsteem on aga osutunud suuresti ebapiisavaks, et võimaldada ametil saada kasu selle peamistest eelistest, nimelt osalemise pikaajalisest prognoositavusest ja paindlikkusest ümberpaigutamisel. Kuigi lähetatud rühmaliikmeid saab ameti kasutusse anda üheks aastaks või pikemaks ajaks, lähetatakse neist enamik vaid määrusega nõutud kolme kuu pikkuseks miinimumajaks. Ameti tegevuse käigus saadud kogemused näitavad, et on olemas selge vajadus ameti alaliste, igakülgselt koolitatud töötajate järele, keda saab igal ajal mis tahes asukohta lähetada. Samuti kinnitavad kogemused, et liikmesriikide lähetused on ebavõrdsed ning et puudub ühtne koolitus, piisav keeleoskus ja ühine tegevuskultuur, mis üheskoos takistavad koostööd kohapeal. Täielikult koolitatud ja ühetaolise töökultuuriga töötajad pakuksid tõelist lisaväärtust. Sarnaselt püsivate raskustega inimressursside koondamisel jääb ametil samuti regulaarselt tublisti puudu liikmesriikide panustatud tehnilistest seadmetest. Kuna tundub olevat keeruline luua kohustuslik vahendite koondamise mehhanism, lähtudes kõikide liikmesriikide võrdsest osalemisest, on ainuke toimiv lahendus arendada edasi ameti enda tehnilist suutlikkust vajaliku varustuse soetamise kaudu, võttes arvesse ulatuslikke eelarvevahendeid, mis on komisjoni ettepanekus järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kohta sel eesmärgil ette nähtud. Selle protsessiga kaasneb täiendav vajadus, et operatiivtöötajad tegutseksid kõikide kõnealuste tehniliste vahendite käigushoidmisel ja kasutamisel meeskonnaliikmetena, ja pikaajaline lahendus peaks seda vajadust kajastama. Liidu rolli liikmesriikide toetamisel tagasisaatmise valdkonnas on vaja tugevdada kui võtmetähtsusega elementi, mis aitab lahendada ELi liikmesriikides valitsevat rändeolukorda. Nagu viimaste aastate tagasisaatmise määrad ELis näitavad, esineb tagasisaatmise tõhusal elluviimisel jätkuvalt probleeme. Eurostati statistika näitab, et kogu ELis on tagasisaatmise määr vähenes 2016. aasta 45,8 %-lt 2017. aastal koguni 36,6 %ni. Koos tagasisaatmisdirektiivi uuesti sõnastamise ettepanekuga, milles soovitatakse luua selgemad ja tõhusamad menetlused tagasisaatmisotsuste tegemiseks ja kaebuste menetlemiseks, samuti tulemuslikum väljasaadetavate kinnipidamine tagasisaatmiste hõlbustamiseks, on käesoleva ettepaneku eesmärk tugevdada üldist kehtivat tagasisaatmispoliitika raamistikku. Pidades silmas ameti poolt liikmesriikidele antava toetuse täiendavat suurendamist ja tema tegevuse mitmekesistamist tagasisaatmise valdkonnas, muu hulgas ka seoses kolmandate riikidega, on ilmne, et ameti sellealaste jõupingutuste toetamiseks on vaja rohkem operatiivtöötajaid, arvestades eelkõige märkimisväärset eelarvet, mis on ette nähtud ameti tegevuse rahastamiseks tagasisaatmise valdkonnas. Kõnealuste laiendatud volitustega tagasisaatmise valdkonnas peaksid kaasnema piisav suutlikkus ja piisavad inimressursid, võttes arvesse ka seda, et tagasisaatmisoperatsioonide arv, millele Euroopa piiri- ja rannikuvalve on operatiivtoetust andnud, kasvab juba praegu: 3. augusti seisuga on amet 2018. aastal korraldanud või koordineerinud 192 operatsiooni võrreldes 90ga 2016. aasta samal ajavahemikul ja 194ga 2017. aastal. Viimase kahe aasta kogemused on rohkem kui kunagi varem tõendanud kolmandates riikides meetmete võtmise, sealhulgas operatiiv- ja tehnilise abi pakkumise tähtsust. Komisjon on pidanud liidu nimel teatavate naaberriikidega läbirääkimisi kokkulepete üle, et amet saaks nendesse riikidesse operatiivlähetusi teha. Läbirääkimised Lääne-Balkani riikidega on lõpule jõudnud või lõppjärgus ning kõnealused kokkulepped võivad tulevikus laieneda naaberriikidest kaugemale ja olla territoriaalsete piiranguteta, kui selline toetus kolmandatele riikidele toetab ELi välispiiri kaitset. Selliste operatiivlähetuste jaoks ja kõnealuse tegevuse toetamiseks kohapeal kolmandates riikides, sealhulgas tagasisaatmise korral, on vaja oluliselt rohkem operatiivtöötajaid alalisest korpusest. Euroopa piiri- ja rannikuvalve eesmärgid Kõik eespool nimetatud asjaolud näitavad tungivat vajadust püsiva ja usaldusväärse lahenduse järele, et tagada ametile vajalik suutlikkus ELi välispiiri kaitsmiseks ja tagasisaatmise tulemuslikuks toetamiseks. 2016. aastal vastu võetud Euroopa piiri- ja rannikuvalvet käsitlevas määruses on sätestatud Euroopa integreeritud piirihalduse põhimõtted ning määratletud Euroopa piiri- ja rannikuvalve, peamiselt on selles aga käsitletud Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti rolli. 2013. aastal vastuvõetud EUROSURi määrusega kehtestati liikmesriikide ja ameti vahelise koostöö ja teabevahetuse raamistik, kuid praegu piirdub see raamistik mere- ja maismaapiiride valvamisega. Kahe määruse liitmise teel ühendatakse ettepanekuga nii ameti ülesanded kui ka roll, mida liikmesriikide asutused peavad Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimises täitma. Sel põhjusel teeb komisjon ettepaneku moodustada 2020. aastaks 10 000 operatiivtöötajast koosnev Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus, et luua ametile oma tõhus ja tulemuslik operatiivharu. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kõrvaldada praegused kindlakstehtud puudused, täita olemasolevad vajadused ja tagada ELi strateegiline valmisolek reageerida probleemidele tulevikus. Eelkõige on äärmiselt oluline tagada, et alaline korpus saavutaks 2020. aastaks kiiresti oma täieliku suutlikkuse (10 000 operatiivtöötajat), mis võimaldaks ametil hetkeolukorrale reageerida. Sellega seoses peaks kogu ettevalmistav tegevus, sealhulgas kõik logistilised ja haldusalased ettevalmistused värbamiseks ja lähetamiseks toimuma niipea, kui ettepaneku suhtes on jõutud poliitilisele kokkuleppele. Alalise korpuse loomine tuleb integreerida hästi toimivasse Euroopa piiri- ja rannikuvalvesse, mille puhul liikmesriigid, liit ja ELi ametid, eeskätt Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet, tegutsevad koordineeritult ning ühiste ja jagatud poliitikaeesmärkide nimel. Sellise koordineerimisega tagatakse suutlikkus jagada teavet ja analüüse ja koordineerida reageerimisvõimet ning suutlikkus välispiiril esinevaid kriisiolukordi lühikeses, keskpikas ja pikas perspektiivis ette näha ning arendada ühiselt välja vajalik reageerimisvõime. Kõnealuse Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse suuruse puhul lähtutakse peamiselt praegustest osalemiskavadest olemasolevate vahendite koondamise mehhanismide alusel, mis on aga oma laadilt vabatahtlikud, v.a kiirreageerimisreserv. Haldusnõukogu otsuse kohaselt on ameti operatiivtegevuseks vajalik piirivalveametnike koguarv 5 000. Ameti süsteemis OPERA registreeritud Euroopa piiri- ja rannikuvalve rühmaliikmete tegelik arv on aga üle 7 000. Seda suutlikkust täiendavad kiirreageerimisreservi määratud 1 500 piirivalveametnikku. Peale selle on tagasisaatmise valdkonnas praegu ameti käsutuses kolm reservi, mis kooskõlas haldusnõukogu otsusega peaksid koosnema vastavalt 600 tagasisaatmise saatemeeskonna liikmest, 50 tagasisaatmisspetsialistist ja 40 sunniviisilise tagasisaatmise järelevalvajast. Sellega seoses on alalise korpuse soovitatud suurus – 10 000 töötajat – kavandatud nii, et ametil oleks võimalik lisaks praeguste puuduste kõrvaldamisele suurendada oma toetust kõige suurema surve all olevatele liikmesriikidele määrava tähtsusega operatiivtegevuse valdkondades ning katta rohkem piirkondi ELi liikmesriikides ja kolmandates riikides, samuti oluliselt suurendada tagasisaatmiste arvu. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus peaks koosnema järgmisest kolmest operatiivtöötajate kategooriast: 1) Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametis töötavad töötajad (1. kategooria), 2) liikmesriikide poolt kohustuslikult pikaks ajaks ametisse lähetatud töötajad (2. kategooria) ja 3) liikmesriikide poolt kohustuslikult lühikeseks ajaks lähetatud töötajad (3. kategooria). Selle uue lähenemisviisi tähtis tunnusjoon on ameti koosseisuliste töötajate hõlmamine Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisse korpusse, millel on kõik vajalikud volitused piirikontrolli ja tagasisaatmisega seotud ülesannete, sealhulgas täitevvolitusi nõudvate ülesannete täitmiseks. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktis d on sätestatud, et liit võtab mis tahes meetmeid, mis on vajalikud välispiiride integreeritud haldamissüsteemi järkjärguliseks kehtestamiseks. See loob õigusliku aluse anda liidu nimel tegutsevatele ametnikele välispiiride integreeritud haldamissüsteemi kehtestamisega seotud ülesannete täitmisel õiguskaitsevolitused. Kõnealused volitused ja ülesanded peaksid aga olema selgelt kindlaks määratud, et need vastaksid välispiiride integreeritud haldamissüsteemi kehtestamise eesmärgile. Seepärast moodustab selliste ülesannete loetelu osa ettepanekust. 1. kategooriasse kuuluvad ameti töötajad on ameti uut liiki ELi töötajad, kellele antakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse lähetatud rühmaliikmena tegutsedes täitevvolitused, sealhulgas jõu kasutamiseks. Komisjon peab sellist korraldust oma läbivaadatud ettepaneku põhielemendiks, millel on suur mõju ameti volituste tugevdamisele, et tagada liidu välispiiri tulemuslik kontroll.

Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse teine võtmetähtsusega element on asjaolu, et liikmesriikide lühi- ja pikaajalised panused Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisse korpusse on oma laadilt kohustuslikud; see on ainus lahendus, mis tagab ameti tegevuseks vajalike panuste kättesaadavuse, lähtudes solidaarsuse vaimust ja vastutustundest Schengeni ala nõuetekohase toimimise tagamisel. Liikmesriikide individuaalsed panused on kehtestatud 2016. aastal peetud kiirreageerimisreservi käsitlevate läbirääkimiste käigus kokku lepitud jaotuspõhimõtte põhjal ja sätestatud määruse (EL) 2016/1624 I lisas. Selline kohustuslik panus võib osutuda liikmesriikide jaoks suureks probleemiks juhul, kui riigi suutlikkus on riigisiseste ülesannete tõttu üle koormatud. Seepärast on ettepanekuga ette nähtud rahalise toetuse süsteem, et toetada ja alal hoida liikmesriikide inimressursside pikaajalist arengut, võimaldades liikmesriikidel palgata ja koolitada lisatöötajaid ning seeläbi tagada vajalik paindlikkus, et täita Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse raames kehtestatud panustamiskohustust ning seejuures säilitada piisav suutlikkus riigi tasandil. Asjaolu, et Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus on üles ehitatud moodulitena, koosnedes kolmest operatiivtöötajate kategooriast, võimaldab ameti osalemist vastavalt operatiivvajadustele paindlikult muuta. Kui ameti koosseisulised operatiivtöötajad (1. kategooria) on alati alalisest korpusest tehtavate lähetuste peamine alustala, siis 2. kategooria ja eriti 3. kategooria operatiivtöötajate osalemist saab olemasolevate mehhanismide raames kohandada. Samuti pakuvad Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus ja selle operatiivtöötajad integreeritud lahenduse kõikide ameti lähetuste puhul: piirihaldusmeeskonnad, tagasisaatmisrühmad ning erineva koosseisuga rändehalduse tugirühmad. Seepärast integreeritakse ettepanekus kõik olemasolevad vahendite koondamise mehhanismid: praegune iga-aastane lubaduste andmise mehhanism välispiiril toimuva tegevuse puhul, kohustuslik kiirreageerimisreserv piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide puhul ning kaks reservi tagasisaatmisspetsialistide ja tagasisaatmise saatemeeskondade jaoks. Tulenevalt nende ülesannete ja eriteadmiste spetsiifilisusest ning sõltumatuse vajalikkusest järelevalvefunktsiooni täitmisel peaks sunniviisilise tagasisaatmise järelevalvajate reservi puhul erandina kehtima eraldi korraldus. Ettepaneku eesmärk on struktureerida Euroopa integreeritud piirihalduse poliitilist juhtimist, kehtestades Euroopa ja liikmesriikide integreeritud piirihalduse strateegiate poliitikatsükli. Ettepanekuga tugevdatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve varajase hoiatamise mehhanisme, et suurendada võimet reageerida kriisidele, aga ka selleks, et lahendada paremini olukorrad, kui Schengeni ala toimimine võib olla ohustatud. Nende protsesside võtmetähtsusega element on ennetamine. Ettepaneku eesmärk on täiustada Euroopa integreeritud piirihalduse kavandamisprotsesside koordineerimist, et piiril toimuvaid operatsioone paremini ette valmistada ning määrata kindlaks kõrgematele mõjutasemete korral võetavad meetmed, eelkõige alalise korpuse võimalik sekkumine ja ameti muu suutlikkuse kasutamine liikmesriikide toetamiseks. Ühtlasi parandatakse sellega Euroopa piiri- ja rannikuvalve suutlikkuse ettevalmistamist, koordineerides koolitust ja õpet ning varustuse soetamist lühikeses ja pikas perspektiivis, sealhulgas uurimis- ja arendustegevust. Ettepanekuga tõhustatakse ka suutlikkust vahetada teavet ja toetada liikmesriike tagasisaatmise valdkonnas. Selleks et liikmesriike paremini abistada, laiendatakse käesoleva ettepanekuga ameti ülesandeid tehnilisele ja operatiivabile tagasisaatmismenetluste rakendamisel, sealhulgas tagasisaatmisotsuste koostamisele ja muule tagasisaatmiseelsele tegevusele ning abile tagasisaatmise haldamise süsteemide ja teabevahetussüsteemide väljatöötamisel ja kasutamisel. Ettepanekuga selgitatakse liikmesriikide ja ameti vastavaid rolle Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimises, sealhulgas koostöös kolmandate isikute ja kolmandate riikidega. Tagasisaatmise valdkonnas saab amet pakkuda abi kolmandate riikide tagasisaatmisalase tegevuse jaoks, muu hulgas mitut riiki hõlmavate tagasisaatmisoperatsioonide korraldamise kaudu, milles osaleb üks või mitu liikmesriiki. Eelkõige täiustatakse veelgi EUROSURi toimimist, parandades vahetatavate andmete kvaliteeti ning süsteemide turvalisust ja reageerimisvõimet. Integreeritud piirihalduse eri osade paremaks toetamiseks kasvab EUROSURi ulatus piirivalvelt piirikontrollile, mis hõlmab teavet teisese rände ja õhupiiride kohta. EUROSURi kasutatakse piiril toimuvate operatsioonide ja integreeritud kavandamise jaoks. Ühtlasi tõhustatakse EUROSURi abil operatiivkoostööd ja teabevahetust kolmandate riikide ja kolmandate isikutega. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev ettepanek täiendab komisjoni 12. juuni 2018. aasta ettepanekuid, mis käsitlevad integreeritud piirihalduse fondi ning Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi loomist järgmise mitmeaastase finantsraamistiku alusel, et tugevdada Euroopa piiri- ja rannikuvalve riiklikke osasid. Kõikide nimetatud komisjoni ettepanekute eesmärk on üheskoos tagada täielikult integreeritud ELi piirihaldussüsteem, mida rakendab tugev ja täielikult toimiv Euroopa piiri- ja rannikuvalve, mis koosneb Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametist ning liikmesriikides piiri ja tagasisaatmise eest vastutavatest riiklikest asutustest. Selleks et Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalist korpust saaks alates 1. jaanuarist 2020 tulemuslikult kasutada, tuleks võimalikult kiiresti teha teatavad otsused ja kehtestada rakendusmeetmed. Eelkõige tuleks erandina määruses kehtestatud tavapärasest tähtajast võtta vastu haldusnõukogu otsus ameti alalise korpuse profiilide kohta kuue nädala jooksul alates määruse jõustumisest ning liikmesriigid peaksid määrama Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse operatiivtöötajad 12 nädala jooksul alates määruse jõustumisest. Samal ajal tuleks ameti korraldatava operatiivtegevuse toetamise järjepidevuse tagamiseks kavandada ja rakendada kõik lähetused kuni 31. detsembrini 2019, sealhulgas kiirreageerimisreservist tehtavad lähetused vastavalt määruse (EL) 2016/1624 artiklitele 20, 30 ja 31 ning kooskõlas 2018. aastal korraldatud iga-aastaste kahepoolsete läbirääkimistega. Kõnealuste sätete tühistamine peaks jõustuma alles 1. jaanuaril 2020. Ettepanek tugineb kehtivale piirihalduspoliitikale ja olemasolevatele vahenditele, eeskätt määrusega (EL) 2016/1624 loodud Euroopa piiri- ja rannikuvalvele. Viimase kahe aasta jooksul on Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimivuse tagamise tulemusel viidud ellu esimesed haavatavuse hindamise tsüklid ning moodustatud kiirreageerimisreservid hädaolukordadele reageerimiseks. 10 000 operatiivtöötajast koosneva Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse abil suurendatakse täiendavalt ameti ja seega liidu suutlikkust tõhusalt reageerida praegustele või tulevastele ohtudele ja probleemidele välispiiril, tugevdades, hinnates ja koordineerides ennetaval viisil liikmesriikide meetmeid välispiiril ning koostöös kolmandate riikidega, samuti aitab see kiirendada tagasisaatmist. Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSURi) integreerimisega õigusakti, millega luuakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve, tugevdab ettepanek konkreetsete ja siduvate kohustuste abil täiendavalt koostöövaimu, teabevahetust ja jõupingutuste kooskõlastamist liikmesriikide ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti vahel, samuti liikmesriikide asutuste ja liidu ametite vahel. Ettepanek tugineb ka määrusele (EL) nr 656/2014, millega kehtestatakse eeskirjad Frontexi koordineeritava operatiivkoostöö raames toimuva vaatlustegevuse jaoks välistel merepiiridel. Ettepanekuga selgitatakse ameti korraldatava haavatavuse hindamise ning määrusega (EL) nr 1053/2013 kehtestatud Schengeni hindamismehhanismi seost, et suurendada koostoimet nende kahe mehhanismi vahel, mis on olulise tähtsusega Schengeni ala toimimise kvaliteedi kontrollimisel Euroopa tasandil. Käesolev ettepanek tugineb selles poliitikavaldkonnas juba kehtivatele sätetele ja arendab neid edasi Euroopa piiri- ja rannikuvalve raamistikus, luues liidu tasandil välispiiride integreeritud haldussüsteemi, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktis d. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev ettepanek on kooskõlas rände paremat haldamist käsitleva laiaulatusliku pikaajalise poliitikaga, mille komisjon on sätestanud Euroopa rände tegevuskavas. Selles tegevuskavas on president Junckeri poliitilistest suunistest välja kujundatud hulk sidusaid ja vastastikku tugevdavaid neljal sambal põhinevaid algatusi. Kõnealused sambad on ebaseadusliku rände stiimulite vähendamine, välispiiride kindlustamine ja elude päästmine, tugev varjupaigapoliitika ning uus seadusliku rände poliitika. Käesoleva ettepanekuga jätkatakse Euroopa rände tegevuskava rakendamist, täpsemalt seoses välispiiride kindlustamise eesmärgiga, pidades silmas, et Euroopa piiri- ja rannikuvalve rakendab Euroopa integreeritud piirihaldust. Samuti kujutab käesolev ettepanek endast vastust Euroopa Ülemkogu üleskutsele tugevdada ressursside suurendamise ja volituste laiendamise abil veelgi Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti toetavat rolli, sealhulgas koostöös kolmandate riikidega, et tagada tõhus kontroll ELi välispiiril ning oluliselt kiirendada ja tõhustada ebaseaduslike sisserändajate tagasisaatmist. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus Käesolev seadusandlik ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktidel b ja d ning artikli 79 lõike 2 punktil c. Artikli 77 lõike 1 punktides b ja d on sätestatud, et Euroopa Liit töötab välja poliitika, mille eesmärk on tagada isikute kontrollimine ja tõhus valve välispiiri ületamisel ning kehtestada järk-järgult välispiiride integreeritud haldussüsteem. Sel eesmärgil võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt, artikli 77 lõike 2 punktide b ja d kohaselt vastu meetmed, mis käsitlevad välispiiri ületavate isikute suhtes teostatavat kontrolli, ning mis tahes meetmed, mis on vajalikud välispiiride integreeritud haldussüsteemi järkjärguliseks kehtestamiseks. Artikli 79 lõike 2 punktiga c volitatakse Euroopa Parlamenti ja nõukogu võtma meetmeid seoses ebaseadusliku sisserände ja riigis ebaseadusliku elamisega, sealhulgas ebaseaduslikult riigis elavate isikute väljasaatmise ja repatrieerimisega. •Subsidiaarsus Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada ELi välispiiril Euroopa integreeritud piirihaldus eesmärgiga hallata tõhusalt rännet ja tagada liidus kõrge julgeoleku tase, kaitstes seal samal ajal isikute vaba liikumist. Sisepiirideta alal mõjutab ebaseaduslik ränne ühe liikmesriigi välispiiri kaudu kõiki teisi liikmesriike Schengeni alal. Sisepiirideta ala on jätkusuutlik üksnes siis, kui välispiir on tõhusalt turvatud ja kaitstud. Kuna liidu välispiiri kontroll on üldine ja ühine huvi, mida tuleb teostada kooskõlas rangete ja ühtsete liidu normidega, liikmesriigid üksi ei saa käesoleva ettepaneku eesmärke täiel määral saavutada ning selle ülesande saab paremini täita liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. •Proportsionaalsus Ettepaneku eesmärk on reageerida uutele probleemidele ja poliitilisele reaalsusele, millega Euroopa Liit puutub kokku nii seoses rände haldamise kui ka sisejulgeolekuga. Sellega suurendatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve käsutuses olevaid võimalusi, eeskätt 10 000 operatiivtöötajast koosneva Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomise abil, et terviklikul viisil lahendada probleeme ELi piirihalduse ja tagasisaatmise valdkonnas. See tagab, et liikmesriigid rakendavad integreeritud piirihalduse eeskirju täiel määral ja nõuetekohaselt ühes sidusas mitmeaastases strateegilises poliitikatsüklis, et võetakse asjakohaseid meetmeid kriisiolukordade vältimiseks ja selleks, et kriisiolukordade tekkides välispiiril varajases etapis tõhusalt reageerida, ning et liidu tasandil võetakse kiireloomulisi meetmeid otseseks kohapealseks sekkumiseks üksnes siis, kui olukord muutub kriitilisemaks. Kooskõlas määruse eesmärkidega ning Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks. •Vahendi valik Nagu on selgitatud 1. peatükis, on Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomise ja vajalike kaasnevate meetmete kehtestamise näol tegemist ülimalt tähtsate täiendustega, mis märkimisväärselt mõjutavad Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimist. Nende muutuste olulisust arvestades on vaja muuta määrust (EL) 2016/1624, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet. Samuti annab see võimaluse integreerida muudetud EUROSUR paremini Euroopa piiri- ja rannikuvalvesse, hõlmates määruse (EL) nr 1052/2013 (millega luuakse Euroopa piiride valvamise süsteem (EUROSUR)) muudetud osad uude määrusesse, nagu järeldati EUROSURi määruse hindamisel. Üksnes määrusega saab tagada vajalikul määral ühtsuse, mida on vaja välispiiri integreeritud halduse ja ameti tõhusa rolli tagamiseks tagasisaatmise valdkonnas. Arvestades asjaolu, et Euroopa piiri- ja rannikuvalve ja EUROSUR loodi määrusega, on sama õigusakt asjakohane ka käesoleva ettepaneku puhul, millega kahte määrust muudetakse ja need liidetakse. •Põhiõigused Käesolevas ettepanekus austatakse põhiõigusi ja peetakse eelkõige kinni Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtetest. Kogu Euroopa piiri- ja rannikuvalve tegevuses nii Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti kui ka piiri ja tagasisaatmise valdkonnas pädevate liikmesriikide asutuste poolt järgitakse täielikult hartas sätestatud põhiõigusi, sealhulgas varjupaigaõigust (harta artikkel 18), kaitset piirilt tagasisaatmise eest (harta artikkel 19), õigust era- ja perekonnaelu austamisele (harta artikkel 7), õigust isikuandmete kaitsele (harta artikkel 8) ja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile (harta artikkel 47). Ettepanekus võetakse igati arvesse lapse õigusi ja haavatavas olukorras olevate isikute erivajadusi. Määrus on seega kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklitega 2 ja 6 ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga. 3.MÕJU EELARVELE ELi rahaline toetus Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametile moodustab juba osa liidu eelarvest vastavalt finantsselgitusele, mis on lisatud komisjoni ettepanekule määruse kohta, millega luuakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve. Peale selle on teatavad täiendavad vahendid ameti jaoks kindlaks määratud finantsselgitustes, mis on lisatud komisjoni ettepanekutele ETIASe ja koostalitlusvõime paketi kohta. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomiseks ja ameti varustuse soetamiseks, samuti käesoleva ettepanekuga ette nähtud uute või täiendatud ülesannete rahuldavaks täitmiseks tuleb lisada ELi olemasolevale toetusele 2019. ja 2020. aastaks praeguse mitmeaastase finantsraamistiku alusel 577,5 miljoni euro suurune summa, milleks võib olla vaja kasutada mitmeaastase finantsraamistiku määrusega ette nähtud erivahendeid. Ajavahemikuks 2021–2027 on vaja ELi rahalist toetust kogusummas 11 270 miljonit eurot, et täita ameti täiendatud ülesandeid, mis on peamiselt seotud Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse rakendamise ja ameti varustuse soetamisega. Neid summasid täiendab Schengeni lepinguga ühinenud riikide vastav rahaline osalus. Ajavahemikuks 2021–2027 taotletava ELi rahalise toetuse rahastamine jääb mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevas 2. mai 2018. aasta ettepanekus sätestatud ülempiiride raamesse. Mis puudutab inimressursse, siis peaks ameti töötajate arv 2020. aastaks jõudma 1 000ni. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomiseks eraldatakse ametile täiendavad ametikohad: 2019. aastal peaks nende ametikohtade arv olema 750 ja 2025. aastal 3 000. Need täiendavad ametikohad jagatakse võrdselt ajutiste teenistujate ja lepinguliste töötajate vahel. Uutel ametikohtadel alustavad tööd ja väljaõpet põhiliselt Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse 1. kategooria operatiivtöötajad. See kategooria hõlmab aga ka ETIASe kesküksuse loomiseks ja käitamiseks ette nähtud töötajaid.

Peale selle võib amet eespool nimetatud 3 000 ametikoha raames määrata kuni 4 % alalise korpuse kogukoosseisust täitma ülesandeid eesmärgiga toetada Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomist (töölevõtmine, igapäevane haldus, operatiivplaneerimine jms), esinduste personalivajaduste rahuldamist, ameti varustuse soetamist ning muid Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimisega seotud uusi ülesandeid, sealhulgas EUROSURi rakendamine, tagasisaatmisega seotud laiendatud volituste täitmine ja FADO ülevõtmine. Lisaks ameti eelarvele toetavad liikmesriigid laiendatud EUROSURi rakendamist rände ja piirihalduse valdkonna fondide raames olemasolevate vahendite kaudu välispiiride ja viisade rahastamisvahendist 2020. aastal (52,5 miljonit eurot) ja tulevasest integreeritud piirihalduse fondist ajavahemikul 2021–2027 (647,5 miljonit eurot); 10 % nendest vahenditest eraldatakse EUROSURi jaoks. Asjaomaseid meetmeid rakendatakse eelarve jagatud või otsese täitmise raames. Käesolevas ettepanekus sisalduvaid eeskirju täiendab detsentraliseeritud asutusi käsitlev läbivaadatud raamfinantsmäärus, sealhulgas tõhustatud eeskirjad nende asutuste juhtimise kohta pettuse, õigusnormide rikkumise, huvide konflikti ja sisekontrolli küsimustes. 4.Ettevalmistav protsess ja konsulteerimine sidusrühmadega 2017. aastal esitas komisjon Euroopa Ülemkogule, Euroopa Parlamendile ja nõukogule viis eduaruannet, milles andis ülevaate Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimivuse tagamisel tehtud edusammudest ja analüüsis esinenud puudusi. Kõnealustele aruannetele järgnesid sageli arutelud nõukogus ja esitlused Euroopa Parlamendi asjaomastes komisjonides. Oma veebruaris esitatud teatises sätestas komisjon prioriteedid ja mitu valikuvõimalust liidu tulevaseks mitmeaastaseks finantsraamistikuks, mis hõlmab täielikult integreeritud Euroopa piirihaldussüsteemi, mille keskmes on tugev ja täielikult toimiv Euroopa piiri- ja rannikuvalve. Oma 2. mai 2018. aasta teatises, mis on lisatud järgmist mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevale ettepanekule, kordas komisjon oma kohustust töötada selle eesmärgi nimel ja tegi ettepaneku luua ligikaudu 10 000 piirivalveametnikust koosnev alaline korpus. 5. juulil korraldas ameti haldusnõukogu mitteametliku seminari, et arutada ameti tulevast õigusraamistikku, ning selle koosoleku kirjalik aruanne koos kaheksa liikmesriigi eraldi seisukohtadega on esitatud komisjonile. Lisaks arutati ameti uusi volitusi 9. juulil toimunud strateegilise sisserände-, piiride ja varjupaigakomitee koosolekul, kus liikmesriikide esindajad väljendasid oma esialgseid arvamusi mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevas ettepanekus sisalduvate ideede kohta. Mis puudutab EUROSURi, siis koostas komisjon kooskõlas määruse (EL) nr 1052/2013 artikli 22 lõikega 3 EUROSURi üldhinnangu. Kõnealuse hindamise aruanne on lisatud ettepanekule. Hindamisaruandes järeldati, et EUROSURi raamistik on täitnud oma eesmärgid, kuid EUROSURi toimimist saaks parandada, arendades selle tehnilisest teabesüsteemist teabevahetuse ja koostöö juhtimise raamistikuks. Järelkonsultatsioonid on toimunud EUROSURi eksperdirühmaga, mille amet moodustas ja mida ta haldab eesmärgiga toetada EUROSURi rakendamist, ning EUROSURi sihtotstarbelise eksperdirühmaga, mille komisjon moodustas eesmärgiga arutada ja jälgida hindamisprotsessi ning arutada kehtiva määruse võimalikke muudatusi. 6. ja 7. veebruaril 2018 korraldas komisjon sihtotstarbelise seminari, et arutada EUROSURi tehnoloogilisi ja tööstuslikke aspekte tööstusharu esindajate, teadlaste ja valitsusekspertidega liikmesriikidest ning ELi institutsioonidest ja ametitest. Ettepanekuga kavandatud mitmesuguste muudatuste kulude ja tulude hindamiseks on komisjon tellinud uuringu Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) võimalike arengusuundadega seotud eri valikuvõimaluste mõju hindamiseks. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 28. juuni 2018. aasta üleskutset ameti toetavat rolli laiendatud volituste teel veelgi tugevdada ja vajadust sellele üleskutsele sobiliku tähtaja jooksul vastata, otsustati mõjuhinnangut mitte koostada. 5.Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Ettepanekuga (artikkel 8) kehtestatakse Euroopa integreeritud piirihalduse jaoks mitmeaastane strateegiline poliitikatsükkel, mis võimaldab Euroopa piiri- ja rannikuvalvel tagada Euroopa integreeritud piirihalduse tulemusliku rakendamise. Mitmeaastase tsükliga luuakse koostalitlusvõimeline, ühtlustatud ja järjepidev protsess, et anda kõikidele asjakohastele osalejatele liidu tasandil ja liikmesriikides strateegilisi suuniseid piirihalduse ja tagasisaatmise valdkonnas, eesmärgiga rakendada Euroopa integreeritud piirihaldust sidusalt, integreeritult ja metoodiliselt. Tsükkel algab Euroopa integreeritud piirihalduse poliitiliste suunistega, mis esitatakse komisjoni delegeeritud õigusakti vormis, mida järgnevalt rakendatakse Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti koostatud tehnilise ja tegevusstrateegia ning liikmesriikide koostatud riiklike strateegiate kaudu. Nimetatud kolme etapi rakendamise kohta koostatakse hinnang, et valmistuda järgmiseks tsükliks. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomist käsitleva ettepaneku peamised tahud, millele on lisatud muu olulise suutlikkuse täiustused (vt eelkõige artikli 5 lõige 2 ning artiklid 55–60, 63 ja 64). –Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpusega seotud olulisi küsimusi, eeskätt selle koosseisu, suurust, tegevuse ulatust, kohustuslikku laadi ja täitevvolituste kohaldamist on selgitatud eespool 1. peatükis. –Alalise korpuse kombineeritud laadi tõttu kehtestatakse ettepanekuga Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse operatiivtöötaja mõiste, mis hõlmab piirivalveametnikke, tagasisaatmise saatemeeskondade liikmeid, tagasisaatmisspetsialiste ja teised asjaomaseid töötajaid. Neid saab lähetada kolme liiki rühmade raames: piirihaldus, tagasisaatmine ja rändehalduse toetamine. –Liikmesriikide individuaalsed panused Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisse korpusse määratakse kindlaks vastavalt IV ja V lisale. Kõnealuste individuaalsete panuste jaotus põhineb kiirreageerimisreservi kohta kokku lepitud jaotuspõhimõttel, nagu on sätestatud Euroopa piiri- ja rannikuvalvet käsitleva kehtiva määruse I lisas. –Komisjon koostab Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse toimimise ja selle koosseisu kohta vahekokkuvõtte. Vahekokkuvõtte põhjal võib komisjon kaaluda vastavate lisade muutmist. –Ühise töökultuuri tagamiseks tuleks Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisest korpusest lähetatud rühmadele anda erikoolitust ja vormiriietus. –Võttes arvesse Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisest korpusest rühmade lähetamist kolmandate riikide territooriumile, peaks amet välja arendama suutlikkuse tagada nende enda juhtimis- ja kontrollistruktuurid. –Selleks et kõrvaldada püsivad puudused tehniliste seadmete vabatahtlikus panustamises liikmesriikide poolt, eeskätt suuremõõtmelise varustuse puhul, peaks ametil endal olemas olema varustus, mida saaks kasutada ühisoperatsioonides ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonides või mis tahes muu operatiivtegevuse tarbeks. Ehkki õigusraamistiku alusel on ametil oma tehniliste seadmete soetamise või rentimise õigus olnud alates 2011. aastast, on selle võimaluse kasutamist oluliselt takistanud eelarvevahendite puudumine. 2016. aasta määruse vastuvõtmisega eraldati ametile 40 miljoni euro suurune sihtotstarbeline eelarve väikese ja keskmise suurusega varustuse soetamiseks ning amet on võtnud meetmeid nende võimaluste kasutamiseks. Nende arengusuundumuste loomuliku tulemusena ning pidades silmas eesmärke, mis ajendasid Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomist, eraldas komisjon mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 raames märkimisväärsed eelarvevahendid, et amet saaks soetada operatiivvajaduste täitmiseks nõutava lennu-, mere- ja maismaavarustuse, hoida selle töökorras ja seda käitada.

–Ehkki vajamineva varustuse soetamine võib kujuneda aeganõudvaks, eelkõige suuremõõtmelise varustuse korral, peaks ameti oma varustus lõppkokkuvõttes moodustama lähetatava operatiivvarustuse põhiosa, mida erandlikel asjaoludel täiendavad liikmesriikide panustatavad ressursid. Ameti varustust peaksid põhiliselt käitama Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisse korpusse kuuluvad ameti tehnilised töötajad. Selleks et ettepanekuga ameti seadmete soetamiseks ette nähtud rahalisi vahendeid kasutataks tõhusalt, peab protsess põhinema mitmeaastasel strateegial, mille haldusnõukogu lepib kokku nii vara kui võimalik ning millele lisatakse tegevuskava. –Ameti töö hõlbustamiseks liikmesriikides, kus toimub tema operatiivtegevus välispiiril ja tagasisaatmisega seotud tegevus, on ametil võimalus luua esindused, mis asuvad nendes liikmesriikides tema tegevuse toimumise vältel. Kõnealuste esinduste roll on toimida ameti ja vastuvõtva liikmesriigi vahelise kontaktüksusena, et tagada koordineerimine, teabevahetus ja logistiline tugi ning kindlustada kõikide asjaomase operatiivtegevusega seotud protsesside sujuv kulgemine. Esindusbürood luuakse asukohtades, mis paiknevad geograafiliselt lähedal operatiivtegevuse toimumise piirkondadele. Ettepanekuga (artiklid 9 ja 67) luuakse raamistik Euroopa piiri- ja rannikuvalve integreeritud kavandamiseks. Sellise kavandamisega integreeritakse liikmesriikide piirivalve- ja tagasisaatmisasutuste ning ameti mitmesugused kavandamisprotsessid lühikeses, keskpikas ja pikas perspektiivis. Integreeritud kavandamisel järgitakse Euroopa integreeritud piirihalduse mitmeaastast strateegilist poliitikatsüklit. –Ettepanekuga kehtestatakse standardmetoodika ameti koostatud stsenaariumidest lähtuvaks kavandamiseks. Nendes riskianalüüsil põhinevates stsenaariumides võetakse arvesse geopoliitilist konteksti ja need kiidab heaks ameti haldusnõukogu. –Ettepanekuga kehtestatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve suutlikkuse arendamise kavandamine. Käesoleva ettepanekuga kehtestatud suutlikkuse arendamise kavandamine on mehhanism, mille eesmärk on võrrelda ja koondada liikmesriikide ja ameti pikaajalisi kavasid, et teha kindlaks võimalused koolituse ja õppe, tehniliste ja tegevusalaste normide kehtestamise, varustuse ühise hankimise ning teadus- ja arendustegevuse valdkondades. Amet suurendab oma suutlikkust liikmesriikide individuaalsete vajaduste toetamiseks, samuti on tal võtmeroll kogu Euroopa piiri- ja rannikuvalve suutlikkuse arendamise koordineerimisel. –Suutlikkuse arendamise kavandamise protsessi tulemusel koostatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve jaoks suutlikkust käsitlev tegevuskava, mille kiidab heaks ameti haldusnõukogu ning mis lisatakse integreeritud piirihalduse tehnilisele ja tegevusstrateegiale. Kõnealuse suutlikkust käsitleva tegevuskavaga antakse strateegilisi juhiseid Euroopa piiri- ja rannikuvalve suutlikkuse arendamiseks. Suutlikkust käsitleva tegevuskava põhjal kehtestatakse hankekavad ja tehnoloogiaalased tegevuskavad. Need hankekavad aitavad liikmesriike ja ametit tehniliste seadmete soetamisel ja rentimisel ning tehnoloogiaalased tegevuskavad toetavad ametit teadusuuringute oluliste teemade kindlakstegemisel ja neid võetakse arvesse selliste ELi vahenditega seotud programmitöös, mis toetavad nii operatiiv- kui ka teadustegevust integreeritud piirihalduse ja tagasisaatmise valdkonnas. –Ettepanekuga tugevdatakse kehtivaid nõudeid hädaolukorra plaanimise kohta liikmesriikide tasandil, mis on osa integreeritud kavandamise üldisest protsessist. Hädaolukorra plaanimisel käsitletakse kõiki vajalikke meetmeid ja vahendeid, mis võimaldavad potentsiaalselt tõhustada suutlikkust, sealhulgas logistikat ja toetust olukorras, kui välispiiril esineb kõrgem mõjutase, ning võimet toetada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti koordineeritava täiendava suutlikkuse kasutamist. Nende plaanide puhul tuleks haavatavuse hindamise mehhanismi osana jätkuvalt kasutada kvaliteedikontrolli. –Lühikeses perspektiivis koordineeritakse operatiivtegevuse kavandamist liikmesriikide ja ameti vahel EUROSURi raamistikus kooskõlas piiril toimuvate ühisoperatsioonide kavandamise protsessidega, mille amet on kehtestanud. Ettepanekuga (artikkel 18 ja järgnevad) hõlmatakse EUROSUR Euroopa piiri- ja rannikuvalvet käsitlevasse määrusesse kui Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimiseks vajalik osa. –EUROSUR muutub piirihalduse eest vastutavate liikmesriikide asutuste ja ameti vahelise teabevahetuse ja koostöö juhtimise raamistikuks, tuginedes liikmesriikide ja ameti kasutatavatele mitmesugustele infosüsteemidele ning laiendades riiklike koordinatsioonikeskuste rolli ja pädevusi. –Ettepanekuga lihtsustatakse kehtiva EUROSURi määruse olemasolevaid osi ja parandatakse EUROSURi reageerimisvõimet. Kehtiva EUROSURi määruse teatavad tehnilised osad viiakse üle rakendusaktidesse, et muuta tehniline rakendamine selgemaks, eesmärgiga võimaldada rohkem paindlikkust ja võimalikke operatiivseid ajakohastusi, tagades samal ajal nende siduvuse. Ettepanekuga laiendatakse EUROSURi praegust ulatust maismaa- ja merepiiride valvamiselt piirikontrollile (lisades kontrollid piiripunktides ja õhupiiri valvamise, mille kohta liikmesriigid esitasid seni teavet vabatahtlikult), et pakkuda igakülgset ülevaadet olukorrast välispiiril ja laiendada reageerimissuutlikkuse ulatust. Amet töötab välja lennundusvaldkonna asutustega toimuva asutustevahelise koostöö uued liigid, et õhusõidukite ja droonidega kaasnevaid uusi ohte paremini avastada ja neile reageerida. Ettepanekuga parandatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve olukorrateadlikkust, riskianalüüsi, ennetamistegevust ja reageerimisvõimet järgmistes aspektides. –Euroopa piiri- ja rannikuvalve riskianalüüsi funktsiooni tugevdamiseks viiakse kooskõlla mitmesugused teabeallikad ja meetodid, piirilõigud ja mõjutasemed, mida kasutatakse EUROSURis, ja need, mida kasutavad amet ja liikmesriigid Frontexi riskianalüüsi võrgustiku (FRAN) ühtse integreeritud riskihindamise metoodika (CIRAM) kaudu ja mida kasutatakse haavatavuse hindamisel (artikkel 31). –EUROSURi põhjal parandatakse ettepanekuga Euroopa piiri- ja rannikuvalve olukorrateadlikkust (artikkel 29). Sellega ühendatakse praegune ühine piirieelne luurepilt, mille puhul kogutakse andmeid piirieelse ala kohta, Euroopa olukorrapildiga, mis kehtiva määruse kohaselt vastab Schengeni alal kogutavale teabele. Edaspidi hõlmavad olukorrapildid teisest rännet, et hinnata rändeolukorda ELi välispiiril nii strateegilisel kui ka taktikalisel tasandil. Liikmesriigid ja amet saavad nüüd seda teavet riiklike koordinatsioonikeskuste kaudu kasutada ja täiendada otse EUROSURis. –Ametlikult luuakse EUROSURi ühendteenused (artikkel 29), mis asendavad kehtivas EUROSURi määruses osutatud „seirevahendite ühise kohaldamise“. EUROSURi ühendteenuste kaudu annab amet riiklikele koordineerimiskeskustele ja iseendale välispiiri kohta asjakohast teavet. EUROSURi ühendteenuseid pakutakse jätkuvalt ameti ja kolmandate isikute vahelise koostöö kaudu. Amet jätkab piirieelse ala jälgimiseks Maa seire satelliitside teenuste kasutamist Copernicuse kosmoseprogrammi alusel, kuid arendab koos teiste ELi ametite ja rahvusvaheliste partneritega välja uued EUROSURi ühendteenused, mis vastaksid EUROSURi uuele ulatusele. Näiteks tuleks selline ametitevaheline koostöö käivitada õhupiiri valvamise valdkonnas ameti, Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrgu haldaja (EUROCONTROL) ja Euroopa Lennundusohutusameti (EASA) vahel. –Ettepanekuga (artikkel 30) kehtestatakse nõue Euroopa integreeritud piirihalduse strateegilise riskianalüüsi kohta, mille Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet peab koostama iga kahe aasta tagant, et saada pikas perspektiivis teatav ülevaade ja analüüs tulevaste aastate kohta. Selline analüüs oleks komisjonile lähtepunkt Euroopa integreeritud piirihalduse mitmeaastase strateegilise poliitikatsükli algatamiseks. Strateegiline riskianalüüs toetab kõrgetasemelisi stsenaariumeid, millele integreeritud kavandamine tugineb. –Arvestades, et haavatavuse hindamine ja määrusega (EL) nr 1053/2013 loodud Schengeni hindamise mehhanism on kaks vastastikku täiendavat mehhanismi Schengeni ala nõuetekohase toimimise Euroopa tasandi kvaliteedikontrolli tagamiseks, tuleb komisjoni ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti vahel luua korrapärane teabevahetus nende mehhanismide vaheliste sünergiate maksimeerimiseks (artikkel 34). –Kriisiolukordade paremaks lahendamiseks juhul, kui piirilõigu tasandil esineb olukord, mis ohustab Schengeni ala toimimist, luuakse EUROSURis täiendavalt neljas, kriitiline mõjutase. Kriitilisele mõjutasemele reageerib Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti alaline korpus automaatselt (artiklid 35, 36 ja 42). –Komisjoni ettepanek sisaldab uusi sätteid rändehalduse tugirühmade kohta (artiklis 41), et tagada ühtsus oma muudetud ettepanekuga Euroopa Liidu Varjupaigaametit käsitleva määruse kohta, mis esitatakse koos käesoleva ettepanekuga. Komisjon teeb ettepaneku laiendada rändehalduse tugirühmade kasutamist tingivate asjaolude ulatust – rühmade lähetamine toimub asjaomase liikmesriigi taotlusel, kuid ei piirdu enam olukordadega, kus tegemist on ebaproportsionaalse rändesurvega. Komisjon vastutab kohapealse koordineerimise eest, nagu on juba sätestatud kehtivas määruses, samuti liikmesriikide taotluste koordineerimise ja vajaduste hindamise eest. Sellega tagatakse nii liidu asjakohaste ametite eri meetmete sidusus kui ka ametite ja liikmesriikide vahendite sünergiad.

–Tuginedes kehtivatele sätetele, tugevdatakse ettepanekuga (artikkel 42) tegevdirektori rolli asjaomasele liikmesriigile soovituse esitamisel ameti konkreetseks operatiivtegevuseks, kui see on põhjendatud haavatavuse hindamise tulemuste ja riskianalüüsi põhjal või kui ühele või mitmele piirilõigule on määratud kriitiline mõju. Kui sellise soovituse korral ei tehta koostööd, tuleks teavitada komisjoni, et hinnata ja otsustada, kas on vaja täiendavaid meetmeid kooskõlas artikliga 43, mis käsitleb kiiret tegutsemist nõudvat olukorda ELi välispiiril. Ettepanekuga tõhustatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve sisest teabevahetust ja koostööd (vt üldiselt artikkel 12). –Rakendusaktides täpsustatakse täiendavalt EUROSURi raames esitatava teabe liik, aga ka konkreetse teabe kogumise, töötlemise, arhiivimise ja edastamise eest vastutavad üksused, maksimaalsed teavitamistähtajad ning andmeturbe ja andmekaitse põhimõtted (vt nt artikkel 25). –Amet jälgib reaalajas nii võrgustike ja süsteemide tehnilist olukorda kui ka liikmesriikide esitatud teabe kvaliteeti ning jagab kasutajatega seda teavet kui EUROSURi raamistiku usaldusväärsuse olulist osa (artikkel 24). –Andmeedastusvõrk loodi kehtiva EUROSURi määruse raamistikus ning selle kaudu saab liikmesriikide ja ameti vahel vahetada ELi salastatud teavet. Edaspidi kasutatakse andmeedastusvõrku (artiklid 14 ja 15) kogu Euroopa piiri- ja rannikuvalve eri osade vaheliseks teabevahetuseks ning selle salastatuse taset tõstetakse tasemelt „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ tasemele „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“, et parandada teabe turvalisust ja kindlustunnet osalejate vahel. –Amet töötab välja tehnilised normid teabevahetuse tõhustamiseks, samal ajal kui infokindlust tugevdatakse riiklike koordinatsioonikeskuste kaudu (artikkel 16). Ettepanekuga parandatakse ELi reageerimist tagasisaatmise valdkonnas järgmistes aspektides (vt artikkel 49 ja järgnevad). –Ettepanekuga laiendatakse veelgi ameti volitusi pakkuda liikmesriikidele tagasisaatmismenetlustes tehnilist ja operatiivabi, ilma et see piiraks nende vastutust tagasisaatmisotsuste tegemise, sealhulgas tagasisaatmisotsuste koostamise, kolmandate riikide kodanike tuvastamise ning liikmesriikide muu tagasisaatmiseelse ja tagasisaatmisega seotud tegevuse eest. –Liikmesriikide täiendavaks abistamiseks pannakse ametile ka järgmised ülesanded: –töötada välja tagasisaatmisjuhtumite haldamise näidismudel, millega nähakse ette liikmesriikide tagasisaatmise haldamise süsteemide ülesehitus; –toetada liikmesriikide süsteemide väljaarendamist või nende viimist mudeliga kooskõlla; –luua keskne süsteem ja sideinfrastruktuur, mis ühendab liikmesriikide tagasisaatmise haldamise süsteemid omavahel ja keskse süsteemiga kogu teabe ja kõikide andmete töötlemiseks, mis on ametile vajalikud määruse kohaseks tehnilise ja operatiivabi pakkumiseks. –Tihedam koostöö kolmandate riikidega: pakkuda abi kolmandate riikide tehtavas ja kolmandates riikides toimuvas tagasisaatmistegevuses, muu hulgas Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse kolmandatesse riikidesse lähetamise teel, samuti tõhusama tagasisaatmisalase koostöö kaudu kolmandate riikide asutustega, sealhulgas seoses reisidokumentide hankimisega. –Ameti volituste tugevdamine isikuandmete töötlemisel seoses tema tegevusega tagasisaatmise valdkonnas, aga ka tagasisaatmisega seotud teabe vahetamisel kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Ettepanekuga tõhustatakse Euroopa piiri- ja rannikuvalve välismõõdet (vt artiklid 72–79). –Euroopa piiri- ja rannikuvalvel võimaldatakse tegutseda kolmandates riikides, mis ei piirdu naaberriikidega, sealhulgas tagasisaatmise valdkonnas, nagu on täpsustatud eespool. –Ettepanekus kirjeldatakse, millistel tingimustel amet kolmandatele riikidele tehnilist ja operatiivabi pakub. Tegevuspiirkonnaga piirneva liikmesriigi (piirnevate liikmesriikide) nõusolekul võib ameti tegevus toimuda asjaomase kolmanda riigi mis tahes piiril. –Ettepanekuga parandatakse teabevahetust kolmandate riikidega EUROSURi raames riiklike koordinatsioonikeskuste kaudu, säilitades samal ajal liikmesriikide ja kolmandate riikide ajaloolised suhted. Sätetes kirjeldatakse üksikasjalikult, millistel tingimustel kolmandate riikide asutustega andmeid vahetatakse ja neile saab EUROSURi ühendteenuseid pakkuda. –Kooskõlas komisjoni ettepanekuga sisserände kontaktametnike Euroopa võrgustiku loomise kohta (uuesti sõnastatud) tunnustatakse sisserände kontaktametniku rolli teabevahetuses ja koostöös. Lisaks sisserände kontaktametnike Euroopa võrgustikule luuakse ametlikult sidemed riiklike koordinatsioonikeskuste ja ameti vahel. –Selgitatakse komisjoni rolli kolmandate riikidega tehtavas koostöös: komisjon toetab liikmesriike ja ametit kolmandate riikidega tehtava koostöö valdkonnas, koostades näidissätted ja veendudes, et kahepoolsete ja mitmepoolsete kokkulepete ning töökorralduste asjakohased sätted on määrusega kooskõlas.

Samuti teeb komisjon nõukogu 27. märtsi 2017. aasta järeldustele tuginedes ettepaneku integreerida Euroopa piiri- ja rannikuvalve raamistikku süsteem FADO (võltsitud ja ehtsad dokumendid veebis). FADO on kujutiste edastamise Euroopa süsteem, mis on kavandatud liikmesriikide vahel ehtsate ja võltsitud dokumentide kohta teabe vahetamiseks ja mida praegu haldab nõukogu peasekretariaat. Selline ühine ja jagatud liidu süsteem kujutiste edastamiseks on väga kasulik vahend dokumendipettuse vastu võitlemisel, sest see muudab võltsitud dokumentide avastamise lihtsamaks. FADO integreerimine Euroopa piiri- ja rannikuvalve raamistikku võimaldab ametil süsteemi üle võtta ja seda hallata. FADO integreerimise tulemused on järgmised (artikkel 80). –Et toetada liikmesriike piiril dokumentide ehtsuse kontrollimisel, tehakse ettepanekuga ametile ülesandeks süsteemi FADO (võltsitud ja ehtsad dokumendid veebis) ülevõtmine ja kohandamine vastavalt praegustele ja tulevastele nõuetele. Nõukogu 3. detsembri 1998. aasta ühismeede 98/700/JSK tunnistatakse täies ulatuses kehtetuks ning asendatakse õigusliku alusega Euroopa piiri- ja rannikuvalvet käsitlevas määruses, mis võimaldab ametil praeguse süsteemi üle võtta. Rakendussätted kehtestatakse rakendusaktides. Sellega tagatakse liikmesriikide ekspertide kaasamine (artikli 6 alusel loodud olemasoleva komitee kaudu) ja ühtlasi võimaldab see süsteemi tulevastele vajadustele kohandada. –FADO süsteemide mitmekihiline struktuur tuleks säilitada, sest see on vajalik eri sidusrühmadele, sealhulgas üldsusele, dokumentide kohta eri tasemel teabe esitamiseks. Seoses üleminekuajaga tuleb tagada, et praegune FADO süsteem toimib kuni uue süsteemi kasutuselevõtmiseni ja et olemasolevad andmed viiakse uude süsteemi üle liikmesriikide kui andmete omanike nõusolekul. Lõpuks käsitletakse ettepanekus ameti juhtimise mitut aspekti ja haldusküsimusi. –Arvestades Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomist ning ameti volituste üldist laiendamist, eelkõige tagasisaatmise valdkonnas, määratakse kolm tegevdirektori asetäitjat kehtiva määrusega ette nähtud ühe asemel (artikkel 105). Kõigile kolmele tegevdirektori asetäitjale tuleb määrata konkreetne vastutusala. –Tulenevalt ameti äärmisest tähtsusest välispiiri integreeritud halduse eest vastutava Euroopa piiri- ja rannikuvalve osana ning komisjoni rollist seoses Euroopa integreeritud piirihalduse mitmeaastase strateegilise poliitikatsükliga (vt artikkel 8) tuleks komisjoni vastutus ameti juhtimise raamistikus viia kooskõlla liidu detsentraliseeritud asutusi käsitleva ühise lähenemisviisi põhimõtetega, mille võtsid 12. juulil 2012 vastu Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon (nt seoses tegevdirektori asetäitjate määramisega, artikkel 105). –Ettepanekuga luuakse komitee, kes aitab komisjoni määrusega ette nähtud mitme rakendusakti koostamisel. FADO puhul tuleks aga kasutada olemasolevat artikli 6 alusel loodud komiteed (artikkel 117). Ettepanekus korratakse kehtiva määruse sätteid, mis käsitlevad Iirimaad ja Ühendkuningriiki. Komisjon on seisukohal, et eespool nimetatud muudatused on väga olulised selle kindlustamiseks, et Euroopa piiri- ja rannikuvalve oleks hästi varustatud, tõhus ja täielikult toimiv ning tagaks liikmesriikidele tulemusliku toetuse liidu välispiiri kaitsmiseks. 2018/0330 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet

ning millega tunnistataks kehtetuks nõukogu ühismeede 98/700/JSK, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1052/2013 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2016/1624









Euroopa Komisjoni panus juhtide kohtumisse, mis toimub Salzburgis 19.–20. septembril 2018

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkte b ja d ning artikli 79 lõike 2 punkti c, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist: (1)Liidu poliitika eesmärk välispiiri halduse valdkonnas on arendada ja rakendada riigi ja liidu tasandil Euroopa integreeritud piirihaldust, mis on vajalik eeldus isikute vabaks liikumiseks liidus ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala oluline komponent. Euroopa integreeritud piirihaldus on keskse tähtsusega, et parandada rändehaldust. Eesmärgiks on hallata tõhusalt välispiiride ületamist ja tegeleda rändeprobleemide ja võimalike tulevaste ohtudega neil piiridel, aidates sellega võidelda piiriülese mõõtmega raskete kuritegude vastu ja tagada liidus kõrgel tasemel sisejulgeolek. Seejuures on oluline järgida täielikult põhiõigusi ja samas kaitsta isikute vaba liikumist liidus. (2)Euroopa Liidu Liikmesriikide Välispiiril Tehtava Operatiivkoostöö Juhtimise Euroopa Agentuur asutati nõukogu määrusega (EÜ) nr 2007/2004. Alates oma kohustuste täitma asumisest 1. mail 2005 on agentuur edukalt aidanud liikmesriikidel rakendada välispiiri halduse operatiivseid aspekte ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide, riskianalüüsi, teabevahetuse, kolmandate riikidega suhtlemise ning tagasipöördujate tagasisaatmise kaudu. (3)Euroopa Liidu Liikmesriikide Välispiiril Tehtava Operatiivkoostöö Juhtimise Euroopa Agentuur nimetati ümber Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiks (edaspidi „Amet“) ning selle ülesandeid laiendati, jätkates täielikult kogu tegevust ja kõiki menetlusi. Ameti peamisteks ülesanneteks peaks olema kehtestada tehniline- ja tegevusstrateegia osana Euroopa integreeritud piirihalduse rakendamise mitmeaastasest strateegilisest poliitikatsüklist, teostada järelevalvet piirikontrolli tõhusa toimimise üle välispiiridel, teostada riskianalüüsi ja haavatavuse hindamist, tagada suurem tehniline ja operatiivabi liikmesriikidele ja kolmandatele riikidele ühisoperatsioonide ja piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide kaudu, tagada meetmete praktiline elluviimine olukorras, mis nõuab kiireloomulist tegutsemist välispiiridel, anda tehnilist ja operatiivabi merehädaliste otsingu- ja päästeoperatsioonides ning korraldada, kooskõlastada ja läbi viia tagasisaatmisoperatsioone ja tagasisaatmisega seotud sekkumisi ning anda tehnilist ja operatiivabi kolmandate riikide tagasisaatmistoimingutele. (4)Alates rändekriisi algusest 2015. aastal on komisjon käivitanud liidu piiride kaitse tugevdamiseks olulisi algatusi. 2015. aasta detsembris esitati Euroopa Liidu Liikmesriikide Välispiiril Tehtava Operatiivkoostöö Juhtimise Euroopa Agentuuri volitusi oluliselt laiendav ettepanek ning ettepanekut käsitlevad läbirääkimised toimusid 2016. aastal rekordilise kiirusega Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametit käsitlev määrus jõustus 6. oktoobril 2016. (5)Välispiiride kontrolli, tagasipöördumise ja varjupaiga valdkonna liidu raamistikku tuleks siiski edasi arendada. Selleks ning praeguste ja tulevaste kavandatud operatiivmeetmete täiendavaks toetamiseks tuleks Euroopa piiri- ja rannikuvalvet reformida, andes Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametile suuremad volitused ning eelkõige Euroopa piiri- ja rannikuvalve 10 000 operatiivtöötajast koosneva alalise korpuse vormis vajaliku suutlikkuse, kellel on täitevvolitused toetada liikmesriike tõhusalt kohapeal nende jõupingutustes kaitsta välispiire, võidelda teisese rändega ning oluliselt kiirendada ebaseaduslike rändajate tulemuslikku tagasisaatmist. (6)Euroopa Ülemkogu kutsus oma 28. juuni 2018. aasta järeldustes üles veelgi tugevdama Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti toetavat rolli, sealhulgas kolmandate riikidega tehtava koostöö raames, suurendades selleks vahendeid ja volitusi, eesmärgiga tagada välispiiri tõhus kontroll ja oluliselt kiirendada ebaseaduslike rändajate tulemuslikku tagasisaatmist. (7)On vaja tõhusalt jälgida välispiiride ületamist, tegeleda rändeprobleemidega ja võimalike tulevaste ohtudega välispiiridel, tagada kõrgel tasemel sisejulgeolek liidus, kaitsta Schengeni ala toimimist ning austada üldist solidaarsuse põhimõtet. Sellega peaks kaasnema rände ennetav haldamine, sealhulgas vajalikud meetmed kolmandates riikides. Eespool märgitust lähtudes tuleb konsolideerida Euroopa piiri- ja rannikuvalve tegevust ning veelgi suurendada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti volitusi. Ameti töötajaskonna peaksid moodustama peamiselt Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse 10 000 operatiivtöötajat. (8)Peegeldamaks oma volituste kvalitatiivset laiendamist, eelkõige selle operatiivharu (Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus, kuhu kuulub 10 000 operatiivtöötajat) loomise näol, tuleks varem Frontexi nime all tuntud ametit edaspidi nimetada Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiks. Amet peaks edaspidi tegutsema ainult selle nime all. Kõnealust muudatust tuleks arvesse võtta kõigil asjaomastel juhtudel, sealhulgas kujutamisel välistes teabematerjalides. (9)Euroopa integreeritud piirihalduse rakendamisel tuleks tagada kooskõla teiste poliitikavaldkondade eesmärkidega, sealhulgas piiriülese transpordi korralik toimimine. (10)Euroopa integreeritud piirihaldust tuleks rakendada nii, et selle eest vastutavad ühiselt amet ning piirihalduse eest vastutavad riiklikud asutused, sealhulgas rannikuvalveasutused, kui nad teostavad merepiiril patrull- ja vaatlustegevust ja täidavad muid piirikontrolliülesandeid, ning tagasisaatmise eest vastutavad asutused. Ehkki liikmesriikidele jääb esmavastutus oma välispiiride haldamise eest enda ja kõikide liikmesriikide huvides ning nad vastutavad tagasisaatmisotsuste tegemise eest, peaks amet toetama välispiiride halduse ja tagasisaatmisega seotud liidu meetmete kohaldamist seeläbi, et ta tugevdab, hindab ja kooskõlastab neid meetmeid rakendavate liikmesriikide tegevust. (11)Selleks et tagada Euroopa integreeritud piirihalduse tõhus rakendamine ja parandada ühise tagasisaatmispoliitika tõhusust, tuleks luua Euroopa piiri- ja rannikuvalve. Euroopa piiri- ja rannikuvalvele tuleks tagada vajalikud rahalised vahendid, inimressursid ja varustus. Euroopa piiri- ja rannikuvalve peaks koosnema Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametist ning piirihalduse eest vastutavatest riiklikest asutustest, sealhulgas rannikuvalveasutustest, kui nad täidavad piirikontrolli ülesandeid, ning tagasisaatmise eest vastutavatest asutustest. Euroopa piiri- ja rannikuvalve tugineb teabe, suutlikkuse ja süsteemide ühisele kasutamisele riigi tasandil ning ameti reageerimisele liidu tasandil. (12)Euroopa integreeritud piirihaldus ei muuda komisjoni ja liikmesriikide vastavat pädevust tolli valdkonnas, eelkõige seoses kontrollide, riskijuhtimise ja teabevahetusega. (13)Välispiiri kontrolli ja tagasisaatmist käsitleva poliitika ja õigusnormide väljatöötamine, sealhulgas Euroopa integreeritud piirihalduse strateegia väljatöötamine, jääb liidu institutsioonide ülesandeks. Tuleks tagada tihe kooskõlastamine ameti ning kõnealuste institutsioonide vahel. (14)Euroopa integreeritud piirihalduse tõhus rakendamine Euroopa piiri- ja rannikuvalve poolt peaks olema tagatud Euroopa integreeritud piirihalduse mitmeaastase strateegilise poliitikatsükli kaudu. Mitmeaastase raamistiku raames tuleks kehtestada integreeritud, ühtne ja pidev protsess strateegiliste suuniste andmiseks kõigile asjaomastele liidu ja liikmesriigi tasandi piirihalduse ja tagasisaatmise valdkonna osapooltele, et need saaksid Euroopa integreeritud piirihaldust sidusalt rakendada. See peaks hõlmama ka kogu Euroopa piiri- ja rannikuvalve asjaomast suhtlust komisjoni, muude institutsioonide ja asutustega ning samuti koostööd teiste asjaomaste partneritega, sealhulgas vajaduse korral kolmandate riikide ja kolmandate isikutega. (15)Euroopa integreeritud piirihaldus eeldab liikmesriikide ja ameti vahelist piire ja tagasisaatmisi käsitlevate operatsioonide integreeritud kavandamist, et valmistada välispiiridel suurema mõjuga olukordadele reageerimiseks ette hädaolukorra lahendamise plaane ning kooskõlastada suutlikkuse pikaajalist arendamist nii värbamise kui ka väljaõppe osas, kuid samuti varustuse hankimist ja arendamist. (16)Käesoleva määruse rakendamine ei mõjuta liidu ja liikmesriikide vahelist pädevuse jaotust ega liikmesriikide kohustusi, mis tulenevad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioonist, rahvusvahelisest konventsioonist inimelude ohutusest merel, rahvusvahelisest mereotsingute ja -pääste konventsioonist, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsioonist, seda täiendavast rändajate salaja üle maa-, õhu- või merepiiri toimetamist tõkestavast protokollist, pagulasseisundi konventsioonist, inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist ja muudest asjaomastest rahvusvahelistest õigusaktidest. (17)Käesoleva määruse rakendamine ei mõjuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 656/2014. (18)Ameti tegevus ei tohiks mõjutada liikmesriikide nende kohustuste täitmist, mis on seotud avaliku korra säilitamise ja sisejulgeoleku tagamisega. (19)Amet peaks täitma oma ülesandeid nii, et sellega ei piirata liikmesriikide kaitsealast pädevust.

(20)Ameti laiendatud ülesannete ja pädevusega peaksid kaasnema tugevamad meetmed põhiõiguste kaitsmiseks ja suurem aruandekohustus. (21)Amet tugineb liikmesriikide koostööle, et suuta oma ülesandeid tõhusalt täita. Seoses sellega on ameti ja liikmesriikide jaoks oluline tegutseda heas usus ning vahetada õigeaegselt täpset teavet. Ükski liikmesriik ei tohiks olla kohustatud andma teavet, mille avalikustamist ta peab oma oluliste julgeolekuhuvide vastaseks. (22)Liikmesriigid peaksid ka enda ja teiste liikmesriikide huvides esitama ameti tegevuste jaoks vajalikku asjaomast teavet, sealhulgas olukorrateadlikkuse, riskianalüüsi, haavatavuse hindamise ja integreeritud kavandamise eesmärgil. Ka peaksid nad tagama, et andmed on täpsed, ajakohastatud ning saadud ja sisestatud õiguspäraselt. (23)Euroopa piiride valvamise süsteem (edaspidi „EUROSUR“) on vajalik Euroopa piiri- ja rannikuvalve toimimiseks, et toetada liikmesriikide ametiasutuste vahelist teabevahetust ja operatiivkoostööd ning nende teabevahetust ja operatiivkoostööd ametiga. EUROSUR tagab kõnealustele ametiasutustele ja ametile vajaliku taristu ja vahendid, et parandada nende olukorrateadlikkust ja suurendada reageerimisvõimet välispiiridel ebaseadusliku sisserände ja piiriülese kuritegevuse avastamiseks, tõkestamiseks ja nende vastu võitlemiseks ning rändajate päästmisele kaasa aitamiseks ja nende elude kaitsmise tagamiseks. (24)Liikmesriigid peaksid looma riiklikud koordinatsioonikeskused, et tõhustada nende ja ameti vahelist teabevahetust ja koostööd patrull- ja vaatlustegevuses ning teostama kontrolle piiripunktides. EUROSURi nõuetekohaseks toimimiseks on vaja, et kõik liikmesriikide õigusaktide alusel välispiiride valvamise eest vastutavad riigi ametiasutused teeksid riiklike koordinatsioonikeskuste kaudu koostööd. (25)Käesolev määrus ei tohiks takistada liikmesriikidel teha riiklikud koordinatsioonikeskused vastutavaks ka integreeritud piirihalduse muude komponentide nagu tagasisaatmisega seotud teabevahetuse ja koostöö kooskõlastamise eest. (26)Liikmesriikide ja ameti vahel vahetatud teabe kvaliteet on integreeritud piirihalduse nõuetekohase toimimise eeltingimuseks. EUROSURi edule toetudes tuleks sama kvaliteet tagada teabevahetuse võrkude ja süsteemide kaudu standardimise ja automatiseerimise ning edastatud andmete ja teabe infokindluse ning kvaliteedikontrolli kaudu. (27)Amet peaks toetama EUROSURi väljatöötamist ja toimimist, sealhulgas süsteemide koostalitlusvõimet, eelkõige EUROSURi raamistiku loomise, haldamise ja koordineerimise teel. (28)EUROSUR peaks andma välispiiridel, kuid ka Schengeni alal ning piirieelsel alal toimuvast ammendava olukorrapildi. See peaks hõlmama maismaa-, mere- ja õhupiiridel toimuvat patrull- ja vaatlustegevust, kuid ka kontrolle piiripunktides. (29)Õhupiiridel toimuv patrull- ja vaatlustegevus peaks olema piirihalduse osa, kuna nii kommerts- kui ka eralende ning kaugjuhitavaid õhusõiduki süsteeme kasutatakse sisserände ja piiriülese kuritegevusega seotud ebaseaduslikuks tegevuseks. (30)Ameti poolt osutatavate EUROSURi ühendteenuste aluseks peaks olema valvevahendite ühine kasutamine ja asutustevaheline koostöö ELi tasandil, sealhulgas Copernicuse julgeolekuteenuse osutamine. Nad peaksid pakkuma liikmesriikidele ja ametile integreeritud piirihaldusega seotud, lisaväärtust loovaid teabeteenuseid. EUROSURi ühendteenuseid tuleks laiendada toetama piiripunktides toimuvaid kontrolle, õhupiiridel toimuvat patrull- ja vaatlustegevust ja rändevoogude jälgimist. (31)Väikeste, meresõiduks kõlbmatute paatide kasutamine on oluliselt suurendanud lõunapoolsel merepiiril uppunud rändajate arvu. EUROSUR peaks märkimisväärselt parandama ameti ja liikmesriikide operatiiv- ja tehnilist suutlikkust selliste väikeste paatide avastamisel ning parandama liikmesriikide reageerimisvõimet, aidates nii vähendada hukkunud rändajate arvu. (32)Käesolevas määruses nenditakse, et rändeteele asuvad ka rahvusvahelist kaitset vajavad isikud. (33)Amet peaks koostama üldise ja oludele kohandatud riskianalüüsi, mis põhineb ühisel integreeritud riskianalüüsi mudelil, mida kasutavad amet ise ja liikmesriigid. Amet peaks muu hulgas liikmesriikide antud teabe põhjal andma asjakohast teavet, mis hõlmab kõiki Euroopa integreeritud piirihalduse asjakohaseid aspekte, eelkõige piirikontrolli, tagasisaatmist, kolmandate riikide kodanike ebaseaduslikku teisest rännet liidus, piiriülese kuritegevuse, sealhulgas ebaseaduslikule piiriületusele kaasaaitamise, inimkaubanduse, terrorismi ja hübriidohtude tõkestamist ning olukorda asjaomastes kolmandates riikides, et võimaldada võtta asjakohaseid meetmeid või tegeleda tuvastatud ohtude ja riskidega eesmärgiga parandada välispiiride integreeritud haldamist. (34)Arvestades ameti tegevust välispiiridel, peaks ta aitama ennetada ja avastada piiriülese mõõtmega raskeid kuritegusid, nagu rändajate ebaseaduslik üle piiri toimetamine, inimkaubandus ja terrorism, kui amet on saanud oma tegevuse kaudu asjakohast teavet ja kui tema sekkumine on vajalik. Amet peaks kooskõlastama oma tegevust Europoliga kui ametiga, kelle ülesanne on toetada ja tugevdada liikmesriikide meetmeid ja koostööd kahte või enamat liikmesriiki mõjutava raske kuritegevuse tõkestamisel ja selle vastu võitlemisel. Piiriülesel kuritegevusel on paratamatult piiriülene mõõde. Piiriülest mõõdet iseloomustavad kuriteod, mis on otseselt seotud välispiiride ebaseadusliku ületamisega, sealhulgas inimkaubandusega või rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamisega. Samas võimaldab nõukogu direktiivi 2002/90/EÜ artikli 1 lõige 2 liikmesriikidel mitte määrata karistusi, kui tegevuse eesmärk on anda rändajatele humanitaarabi. (35)Jagatud vastutusest juhindudes peaks ameti roll olema välispiiride halduse korrapärane jälgimine. Amet peaks tagama nõuetekohase ja tõhusa jälgimise mitte üksnes olukorrateadlikkuse ja riskianalüüsi kaudu, vaid ka oma töötajate hulka kuuluvate ekspertide kohalviibimisega liikmesriikides. Amet peaks seega saama lähetada kontaktametnikke liikmesriikidesse teatavaks ajaks, mille jooksul annab kontaktametnik tegevdirektorile aru. Kontaktametnike aruanne peaks moodustama osa haavatavuse hindamisest. (36)Amet peaks läbi viima objektiivsetest kriteeriumidest lähtuva haavatavuse hindamise, et hinnata liikmesriikide suutlikkust ja valmisolekut tulla toime survega nende välispiiridele ning panustada Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisse korpusse ja tehnilise varustuse reservi. Haavatavuse hindamine peaks hõlmama liikmesriikide varustust, taristut, personali, eelarvet ja rahalisi ressursse, samuti nende hädaolukorra lahendamise plaane välispiiridel tekkida võivate kriiside lahendamiseks. Liikmesriigid peaksid võtma meetmeid, et kõrvaldada haavatavuse hindamise käigus kindlaks tehtud puudujäägid. Tegevdirektor peaks tegema kindlaks meetmed, mida tuleb võtta, ning soovitama neid asjaomasele liikmesriigile. Tegevdirektor peaks samuti kehtestama tähtaja, mille jooksul need meetmed tuleb võtta, ning tähelepanelikult jälgima nende õigeaegset rakendamist. Kui kehtestatud tähtaja jooksul vajalikke meetmeid ei võeta, tuleks küsimus edastada haldusnõukogule edasise otsuse tegemiseks. (37)Kui ametile ei esitata õigeaegselt täpset teavet, mida on vaja haavatavuse hindamiseks, peaks ametil olema võimalik seda asjaolu haavatavuse hindamisel arvesse võtta, kui andmete esitamata jätmiseks ei esitata mõjuvaid põhjuseid. (38)Nõukogu määrusega (EL) nr 1053/2013 kehtestatud haavatavuse hindamine ja Schengeni hindamismehhanism on kaks teineteist täiendavat mehhanismi, millega tagatakse Schengeni ala nõuetekohast toimimist käsitlev Euroopa kvaliteedikontroll ning pidev valmisolek liidu ja liikmesriigi tasandil reageerida välispiiridel esilekerkinud probleemidele. Nende mehhanismide vahelist sünergiat tuleks Schengeni ala toimimisest parema pildi saamiseks maksimaalselt ära kasutada, vältides vastavalt võimalustele liikmesriikide jõupingutuste dubleerimist, ning tagades välispiiride haldust toetavate liidu asjaomaste finantsvahendite paremini kooskõlastatud kasutamise. Selleks tuleks ameti ja komisjoni vahel luua mõlema mehhanismi töötulemusi käsitlev korrapärane teabevahetus. (39)Arvestades, et liikmesriigid loovad piirilõike, millele amet määrab mõjutaseme, ning liikmesriikide ja ameti reageerimissuutlikkus peaks vastama nendele mõjutasemetele, tuleks kehtestada neljas mõjutase, mis käsitleb olukorda, kus Schengeni ala on ohus ja amet peaks sekkuma.

(40)Amet peaks korraldama asjakohast tehnilist ja operatiivabi liikmesriikidele, et suurendada nende suutlikkust täita oma kohustusi seoses välispiiride kontrolliga ning tulla toime ebaseaduslikust sisserändest või piiriülesest kuritegevusest tuleneva survega välispiiridel. Selline abi ei tohiks piirata asjaomaste riiklike asutuste pädevust algatada kriminaaluurimisi. Seoses sellega peaks amet liikmesriigi taotlusel või omal algatusel korraldama ja koordineerima ühe või mitme liikmesriigi jaoks ühisoperatsioone ning lähetama Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse rühmasid ning vajalikke tehnilisi seadmeid. (41)Juhtudel, mil välispiiridel esineb spetsiifiline ja ebaproportsionaalne surve, peaks amet liikmesriigi taotlusel või omal algatusel korraldama ja kooskõlastama piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni ning lähetama nii Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse rühmasid kui ka tehnilist varustust, sealhulgas kiirreageerimisreservist. Piirivalve kiirreageerimisoperatsioonid peaksid piiratud ajaks tagama toe olukordades, kus on vaja viivitamata reageerida ning kus selline sekkumine tagaks tõhusa reageerimise. Sellise sekkumise tõhusa toimimise tagamiseks peaksid liikmesriigid andma asjaomaste rühmade käsutusse Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse operatiivtöötajad ning andma neile vajaliku tehnilise varustuse. Amet ja asjaomane liikmesriik peaksid leppima kokku operatsiooniplaanis. (42)Kui mõni liikmesriik seisab oma välispiiride mõnel alal silmitsi spetsiifilise ja ebaproportsionaalse rändesurvega, mida iseloomustab suur segarändevoogude sissevool, peaksid liikmesriigid saama tugineda suuremale tehnilisele- ja operatiivtoele. Sellist tuge peaksid pakkuma esmase vastuvõtu piirkondades rändehalduse tugirühmad. Nendesse rühmadesse peaksid kuuluma Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisest korpusest lähetatud operatiivtöötajad ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Europoli või muude asjaomaste liidu ametite poolt liikmesriikidest lähetatud eksperdid. Amet peaks aitama komisjonil erinevate ametite tegevust kohapeal koordineerida. (43)Liikmesriigid peaksid tagama, et asutustel, kes tõenäoliselt võivad saada rahvusvahelise kaitse taotlusi, näiteks politseil, piirivalvel, sisserändeasutustel ja kinnipidamisasutuste töötajatel, on asjakohane teave. Liikmesriigid peaksid samuti tagama, et selliste asutuste töötajad saavad oma tööülesannetele ja kohustustele vastavat vajalikul tasemel koolitust ning juhiseid taotlejate teavitamiseks sellest, kuhu ja kuidas saab rahvusvahelise kaitse taotlusi esitada. (44)2018. aasta juunis taaskinnitas Euroopa Ülemkogu rännet käsitleva tervikliku lähenemisviisi olulisust ja leidis, et ränne on väljakutse mitte ainult ühele liikmesriigile, vaid kogu Euroopale. Sellega seoses rõhutati, et liidu jaoks on oluline pakkuda rändevoogude nõuetekohase haldamise tagamiseks täielikku toetust. Selline toetus on võimalik selliste kontrollitavate keskuste loomise kaudu, kus liitu saabunud kolmandate riikide kodanikke saaks kiiresti kontrollida, et tagada kaitse neile, kes seda vajavad, ning nende kiire tagasisaatmine, kes kaitset ei vaja. Kuigi kontrollitavaid keskusi luuakse vabatahtlikkuse alusel, peaks liidul olema võimalik anda liikmesriikidele asjaomaste liidu asutuste, sealhulgas Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti kaudu täielikku rahalist ja tegevustoetust. (45)Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet ja [Euroopa Liidu Varjupaigaamet] peaksid rändeprobleemide tulemuslikuks lahendamiseks tegema tihedat koostööd, eelkõige välispiiridel, mida iseloomustab suur segarändevoogude sissevool. Mõlemad ametid peaksid kooskõlastama oma tegevust ja toetama liikmesriike, et hõlbustada rahvusvahelise kaitse menetluse läbiviimist või tagasisaatmismenetluse läbiviimist nende kolmandate riikide kodanike suhtes, kelle rahvusvahelise kaitse taotlus lükatakse tagasi. Amet ja [Euroopa Liidu Varjupaigaamet] peaksid tegema koostööd ka muudes ühistes operatiivtegevustes, nagu ühine riskianalüüs, statistiliste andmete kogumine, väljaõpe ja liikmesriikide toetamine hädaolukorra lahendamise plaanide koostamisel. (46)Liikmesriigid peaksid saama tugineda suuremale operatiivsele ja tehnilisele toele, mida pakuvad rändehalduse tugirühmad, eelkõige esmase vastuvõtu piirkondades või kontrollitavates keskustes. Rändehalduse tugirühmadesse peaksid kuuluma ameti töötajatest eksperdid ja liikmesriikide lähetatud eksperdid ning [Euroopa Liidu Varjupaigaameti], Europoli või muude asjaomaste liidu asutuste või liikmesriikide eksperdid. Komisjon peaks tagama kohapeal vajaduste ja operatsioonide vajalikkuse hindamise koordineerimise, et kaasata liidu erinevaid ameteid. (47)Esmase vastuvõtu piirkondades peaksid liikmesriigid tegema koostööd asjaomaste liidu ametitega, kes peaksid tegutsema oma volituste piires ning komisjoni koordineerimisel. Komisjon peaks koostöös asjaomaste liidu ametitega tagama, et esmase vastuvõtu piirkondades toimuv tegevus on kooskõlas liidu asjaomase õigusega. (48)Kontrollitavates keskustes peaksid liidu ametid selliseid keskusi võõrustava liikmesriigi taotlusel ja komisjoni koordineerimisel toetama vastuvõtvat liikmesriiki, et kohaldada rahvusvahelise kaitse ja/või tagasisaatmise kiirmenetlusi. Sellistes keskustes peaks olema võimalik teha kiiresti vahet rahvusvahelist kaitset vajavate kolmandate riikide kodanike ja kaitset mittevajavate kodanike vahel, viia läbi julgeolekukontroll ning teostada kogu rahvusvahelise kaitse andmise ja/või tagasisaatmismenetlust või osa sellest. (49)Kui haavatavuse hindamise või riskianalüüsi tulemused või ühele või mitmele piirilõigule omistatud kriitiline mõju seda õigustavad, peaks ameti tegevdirektor soovitama asjaomasele liikmesriigile algatada ja teostada ühisoperatsioone või piirivalve kiirreageerimisoperatsioone. (50)Kui välispiiri kontroll on muutunud niivõrd ebatõhusaks, et see võib seada ohtu Schengeni ala toimimise, sest liikmesriik ei võta vajalikke meetmeid kooskõlas haavatavuse hinnanguga või ei ole välispiiridel esineva spetsiifilise ja ebaproportsionaalse surve tõttu taotlenud ametilt piisavat toetust või ei astu vajalikke samme nende meetmete rakendamiseks, tuleks liidu tasandil tagada ühtne, kiire ja tõhus reageerimine. Nende riskide leevendamise eesmärgil ning liidu tasandil parema koordineerimise tagamiseks peaks komisjon määrama kindlaks meetmed, mida amet peab rakendama, ning nõudma, et asjaomane liikmesriik teeks nende meetmete rakendamisel ametiga koostööd. Amet peaks seejärel kindlaks määrama meetmed, mida on vaja komisjoni otsuses osutatud meetmete praktiliseks elluviimiseks. Amet peaks koos asjaomase liikmesriigiga koostama operatsiooniplaani. Asjaomane liikmesriik peaks hõlbustama komisjoni otsuse ja operatsiooniplaani rakendamist, täites muu hulgas artiklites 44, 83 ja 84 sätestatud kohustusi. Kui liikmesriik 30 päeva jooksul kõnealust komisjoni otsust ei täida ja ametiga selles otsuses sisalduvate meetmete rakendamisel koostööd ei tee, peaks komisjonil olema õigus algatada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/399 artiklis 29 sätestatud erimenetlus, et lahendada eriolukord, mis ohustab sisepiirikontrollita ala üldist toimimist. (51)Euroopa piiri- ja rannikuvalvel peaks olema 10 000 operatiivtöötajast koosnev alaline korpus, kuhu kuuluvad piirivalvurid, tagasisaatmise saatemeeskonnad, tagasisaatmisspetsialistid ja muud asjaomased töötajad. Alaline korpus peaks koosnema kolmest operatiivtöötajate kategooriast: Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti koosseisulised töötajad, liikmesriikide poolt ameti juurde pikaks ajaks lähetatud töötajad ja liikmesriikide poolt lühiajalisteks lähetusteks saadetud töötajad. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalist korpust tuleks kasutada piirihaldusrühmade, rändehalduse tugirühmade või tagasisaatmisrühmade raames. (52)Rühmaliikmetena lähetatud Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse operatiivtöötajatel peaks olema kõik vajalikud volitused piirikontrolli ja tagasisaatmisega seotud ülesannete täitmiseks, sealhulgas selliste ülesannete täitmiseks, mille jaoks on vaja täitevvolitusi, mis on sätestatud asjaomastes siseriiklikes õigusaktides või ameti töötajate puhul kooskõlas V lisaga. (53)Liikmesriigid peaksid andma oma panuse Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisse korpusesse pikaajaliste lähetuste puhul III lisa alusel ja lühiajaliste lähetuste puhul IV lisa alusel. Iga liikmesriigi individuaalne panus on määratud kindlaks 2016. aastal kiirreageerimisreservi käsitlevate läbirääkimiste käigus kokku lepitud jaotuspõhimõtte alusel, mis on sätestatud määruse (EL) 2016/1624 I lisas. Seda jaotuspõhimõtet on kohandatud proportsionaalselt Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse suurusega. Kõnealused panused on proportsionaalselt kindlaks määratud ka Schengeni lepinguga ühinenud riikide jaoks. (54)Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse toimimise ja selle koosseisu kohta tuleks korraldada komisjoni vahehindamine. (55)Rahalise toetuse süsteemi abil tuleks toetada liikmesriikide inimressursside pikaajalist arengut, et tagada liikmesriikide osalemine Euroopa piiri- ja rannavalve alalises korpuses. Selleks on asjakohane lubada ametil kasutada toetuste andmist liikmesriikidele ilma projektikonkursita, kuludega sidumata maksena kooskõlas määruse (EL, Euratom) 2018/1046 artikli 125 lõike 1 punktiga a. Rahaline toetus peaks võimaldama liikmesriikidel värvata ja koolitada täiendavaid töötajaid, et tagada neile vajalik paindlikus anda kohustuslik panus Euroopa piiri- ja rannavalve alalisse korpusesse. Sihtotstarbeline rahastamissüsteem peaks leidma õige tasakaalu õigusnormide eiramise ja pettuse riski ning kontrollimise kulude vahel. Määruses on sätestatud peamised tingimused, mis võimaldavad rahalist toetust ehk piisava arvu piirivalveametnike või muude spetsialistide värbamist ja väljaõpet, et see vastaks ameti juurde pikaajaliselt lähetatud ametnike arvule või ametnike tulemuslikule kasutamisele ameti operatiivtegevuses vähemalt 4 kuu jooksul. Kuna puuduvad asjakohased ja võrreldavad andmed liikmesriikide tegelike kulude kohta, oleks kulupõhise rahastamiskava väljatöötamine liiga keeruline ning see ei lahendaks vajadust lihtsa, kiire, tõhusa ja tulemusliku rahastamisskeemi järele. Selleks on asjakohane lubada ametil toetada liikmesriike ilma projektikonkursita, kuludega sidumata makse vormis, tingimusel et täidetud on määruse (EL, Euratom) 2018/1046 artikli 125 lõike 1 punktis a esitatud tingimused. Selleks et määrata erinevate liikmesriikide puhul kindlaks selliste rahaliste vahendite summa, on asjakohane kasutada võrdlussummana Euroopa institutsioonide III tegevusüksuse 8. palgaastme 1. palgajärku kuuluva lepingulise töötaja aastapalka, mida on kohandatud iga liikmesriigi puhul vastavalt usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttele ja võrdse kohtlemise põhimõttele. Rahalise toetuse rakendamisel tagavad amet ja liikmesriigid kaasrahastamise põhimõtete järgimise ning topeltrahastamise vältimise. (56)Kuna Euroopa piiri- ja rannikuvalvet võidakse kasutada ka kolmandate riikide territooriumil, peaks amet arendama juhtimis- ja kontrollistruktuuride suutlikkust. (57)Selleks et Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalist korpust saaks alates 1. jaanuarist 2020 tulemuslikult kasutada, tuleks nii kiiresti kui võimalik vastu võtta teatavad otsused ja rakendusmeetmed ning need rakendada. Erandina määruses sätestatud tavapärasest tähtajast tuleks artikli 55 lõikes 4 osutatud haldusnõukogu otsus Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse ametikohtade kohta vastu võtta 6 nädala jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest. Sellele otsusele peaks 12 nädala jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest järgnema artikli 56 lõikes 4 ja artikli 57 lõikes 1 sätestatud, liikmesriikide esitatud kandidaatide ametisse nimetamine. (58)Erandina määruses sätestatud tavapärasest tähtajast tuleks artikli 64 lõikes 4 osutatud ameti haldusnõukogu otsus 2020. aastal ameti vajadustele vastava tehniliste seadmete minimaalse arvu kohta vastu võtta 6 nädala jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest. (59)Samal ajal tuleks ameti korraldatud operatiivtegevuse toetamise jätkumise tagamiseks kavandada ja rakendada kõik lähetused kuni 31. detsembrini 2019, sealhulgas kiirreageerimisreservi raames, kooskõlas määruse (EL) 2016/1624 artiklitega 20, 30 ja 31 ning 2018. aastal toimunud iga-aastaste kahepoolsete läbirääkimistega. Seepärast tuleks nimetatud sätted kehtetuks tunnistada alles alates 1. jaanuarist 2020.

(60)Ameti personal koosneb töötajatest, kes täidavad ametile antud ülesandeid peakorteris või Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse osana. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alaline korpus võib hõlmata nii koosseisulisi töötajaid kui ka pikaajaliselt või lühiajaliselt liikmesriikide ametiasutuste kaudu lähetatud töötajaid. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse koosseisulisi töötajaid kasutatakse eelkõige rühmaliikmetena; ainult piiratud ja selgelt määratletud osa nendest töötajatest võib värvata alalise korpuse loomise tugifunktsioonide täitmiseks, seda eelkõige peakorteris. (61)Selleks et kõrvaldada liikmesriikidest tehniliste seadmete vabatahtlikus koondamises esinevad püsivad puudused, seda eriti suuremahuliste seadmete puhul, peaks ametil endal olema vajalikud seadmed, mida kasutada ühisoperatsioonide, piirivalve kiirreageerimisoperatsioonide või muude operatiivtegevuste korral. Kuigi ametil on olnud alates 2011. aastast seaduslikult võimalik hankida või liisida endale tehnilised seadmed, takistas selle võimaluse kasutamist oluliselt eelarveliste vahendite puudumine. (62)Selleks et saavutada Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomise aluseks olevad eesmärgid, eraldas komisjon mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) raames märkimisväärsel hulgal vahendeid, et amet saaks hankida oma operatsioonide jaoks õhus, merel ja maismaal varustust ning seda hooldada ja käitada. Kuigi vajaliku varustuse hankimine võib olla pikaajaline protsess, eriti suuremahulise varustuse puhul, peaks amet kasutama edaspidi operatiivtöös enda seadmeid ning liikmesriikidelt tuleks täiendavat panustamist paluda erandjuhtudel. Ameti seadmeid peaks suures osas käitama ameti tehniline personal, mis on osa Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalisest korpusest. Selleks et tagada kavandatud rahaliste vahendite tõhus kasutamine, peaks protsess põhinema mitmeaastasel strateegial, mille kohta teeb võimalikult vara otsuse haldusnõukogu. (63)Amet ja liikmesriigid peaksid käesoleva määruse rakendamisel kasutama inimressursside ja tehniliste seadmete osas võimalikult hästi nii liidu kui ka riigi tasandil olemasolevaid võimalusi. (64)Euroopa piiri- ja rannikuvalve uute suutlikkuste pikaajaline areng tuleks kooskõlastada liikmesriikide ja ameti vahel mitmeaastase strateegilise poliitikatsükli alusel, võttes arvesse teatavate protsesside pikka kestust. See hõlmab uute piirivalveametnike värbamist ja väljaõpet (kes võivad oma karjääri jooksul teenida nii liikmesriikides kui ka alalises korpuses), varustuse hankimist, hooldust ja kasutusest kõrvaldamist (mille jaoks tuleks kasutada koostalitusvõime ja mastaabisäästu võimalusi), aga ka uute seadmete ja sellega seotud tehnoloogiate arendamist, sealhulgas teadusuuringute kaudu. (65)Suutlikkuse tegevuskava tuleks ühtlustada liikmesriikide suutlikkuse arengukavadega ning ameti vahendite mitmeaastase kavandamisega, et optimeerida pikaajalisi investeeringuid välispiiride kõige tõhusamaks kaitseks. (66)Võttes arvesse Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti laiendatud volitusi, Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse loomist ning selle suuremat kohalolekut välispiiridel ja suuremat osalemist tagasisaatmise valdkonnas, peaks ametil olema võimalik luua esindusi, mis asuksid oluliste operatiivtegevuste tegevuskohtade läheduses nende tegevuste kestuse ajal, et tegutseda vahendajana ameti ja vastuvõtva liikmesriigi vahel ning tegeleda kooskõlastus-, logistika- ja tugiülesannetega ning hõlbustada ameti ja vastuvõtva liikmesriigi vahelist koostööd. (67)Nende kolmandate riikide kodanike tagasisaatmine, kes ei vasta või enam ei vasta liikmesriikidesse sisenemise, neis viibimise või elamise tingimustele kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/115/EÜ, on igakülgsete ebaseadusliku rände vastaste jõupingutuste lahutamatu osa ja märkimisväärset avalikku huvi pakkuv küsimus. (68)Amet peaks suurendama oma abi liikmesriikidele kolmandate riikide kodanike tagasisaatmiseks vastavalt liidu tagasisaatmispoliitikale ning kooskõlas direktiiviga 2008/115/EÜ. Eelkõige peaks amet koordineerima ja korraldama ühest või mitmest liikmesriigist tagasisaatmise operatsioone ning korraldama ja läbi viima tagasisaatmisega seotud sekkumist, et tugevdada nende liikmesriikide tagasisaatmissüsteemi, kes vajavad suuremat tehnilist ja operatiivabi, täites oma kohustust saata tagasi kolmandate riikide kodanikud kooskõlas kõnealuse direktiiviga. (69)Amet peaks täiel määral põhiõigusi järgides ning piiramata liikmesriikide vastutust tagasisaatmisotsuste tegemisel, andma liikmesriikidele tagasisaatmismenetluse käigus tehnilist ja operatiivabi, mis hõlmab muu hulgas tagasisaatmisotsuste ettevalmistamist, kolmandate riikide kodanike kindlakstegemist ning muid tagasisaatmisele eelnevaid ja tagasisaatmisega seotud tegevusi. Lisaks peaks amet abistama liikmesriike tagasisaatmiseks vajalike reisidokumentide hankimisel koostöös asjaomaste kolmandate riikide asutustega. (70)Tagasisaatmismenetlusi läbi viivatele liikmesriikidele antav abi peaks hõlmama vastuvõtvate kolmandate riikide kohta käesoleva määruse rakendamiseks vajaliku praktilise teabe andmist, näiteks tagasisaatmisoperatsioonide sujuvaks läbiviimiseks vajalike kontaktandmete või muu logistilise teabe andmist. Abi peaks hõlmama ka sellise keskse süsteemi loomist, käitamist ja hooldamist, mis töötleb kogu liikmesriikide tagasisaatmissüsteemide automaatselt edastatud teavet ja andmeid, mida amet vajab tehnilise ja operatiivabi osutamiseks vastavalt määrusele. (71)Amet peaks osutama ka tehnilist ja operatiivabi kolmandatele riikidele tagasisaatmistoimingute läbiviimisel, eelkõige juhul, kui selline abi on põhjendatud liidu ebaseadusliku rände poliitika prioriteetidega. (72)Liikmesriigi ja kolmanda riigi vaheline võimalik kokkulepe ei vabasta ametit ega liikmesriiki liidu või rahvusvahelisest õigusest tulenevatest kohustustest, eelkõige välja- või tagasisaatmise lubamatuse põhimõtte järgimisest. (73)Liikmesriikidel peaks olema võimalik teha välispiiridel operatiivtasa