Soovitus:

NÕUKOGU SOOVITUS,

milles käsitletakse Ungari 2013. aasta riiklikku reformikava ning esitatakse nõukogu arvamus Ungari lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone[4],

võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime suurendamiseks.

(2) Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5] mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

(3) Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

(4) 6. juulil 2012 võttis nõukogu vastu soovituse Ungari 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2015) kohta.

(5) 28. novembril 2012 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi[6] ning see sündmus märkis 2013. aasta majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta algust. Samuti 28. novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu häiremehhanismi aruande[7], milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida, nimetati ka Ungarit.

(6) Euroopa Ülemkogu kiitis 14. märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

(7) 10. aprillil 2013 avaldas komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Ungari suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi[8] tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Ungaris esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja millega seoses tuleb võtta otsustavaid poliitikameetmeid. Selleks et vähendada olulisi majanduse toimimisele avalduva negatiivse mõju riske, tuleb eelkõige pöörata jätkuvalt erilist tähelepanu suure negatiivse rahvusvahelise neto­investeerimispositsiooni käimasolevale kohandamisele. Praegune investeerimis­positsioon on suuresti tingitud erasektori finantsvõimenduse vähenemisest avaliku sektori kõrge võlataseme ja nõrga majanduskeskkonna tingimustes.

(8) 24. aprillil 2013 esitas Ungari oma 2013. aasta lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2016 ja 22. aprillil 2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse nende kahe programmi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(9) Lähtudes 2013. aasta lähenemisprogrammile määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel antud hinnangust, on nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on mõnevõrra optimistlik. Ungari ametivõimude kasvuprognoosid aastateks 2013 ja 2014 – vastavalt 0,7 % ja 1,9 % – on ligikaudu pool protsendipunkti kõrgemad kui komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis. Programmis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada, et liigne eelarvepuudujääk oleks 2012. aastaks jätkusuutlikult korrigeeritud ning et jätkuvalt järgitaks keskpika perioodi eesmärki. Ungari võttis aastal 2012 ette märkimisväärse eelarve konsolideerimise ning saavutas eelarvepuudujäägi alal 1,9 % SKP-st, mis ületas nõukogu soovitatud puudujäägialast eesmärki, milleks oli 2,5 % SKP-st. Osaliselt tulenes see täiendavatest ühekordsetest tuludest 0,2 % SKP-st lisaks tuludele, mis olid teada juba komisjoni soovituse ajal. Ent 2012. ja järgnevate aastate parandusmeetmed, eeskätt 2012. aasta sügisel välja kuulutatud meetmed, keskendusid peamiselt tulude poolele, eelkõige valitud sektoritele, mistõttu tekkis küsimusi konsolideerimise jätkusuutlikkuse kohta. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt on vaja täiendavaid jõupingutusi niihästi 2013. kui ka 2014. aastal, et jätkusuutlikult korrigeerida liigset eelarvepuudujääki. Pärast kevadprognoosi avaldamist võttis valitsus vastu uue korrektsioonipaketi ning komisjoni uuendatud hinnangu kohaselt peaks puudujääk uute meetmete korral nii 2013. kui ka 2014. aastal jääma alla 3 % SKP-st. Programmiga muudeti keskpika perioodi eesmärk -1,5 %-protsendiliselt struktuurselt eelarvepositsioonilt -1,7 protsendile SKP-st. Uus keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Aastal 2012 sai Ungari kirja struktuurse eelarvepositsiooni -0,7 % SKP-st, mis on tublisti üle tema muudetud keskpika perioodi eesmärgi, ning komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis on ette nähtud, et struktuurne eelarvepositsioon püsib vastavuses keskpika perioodi eesmärgiga kogu prognoosiperioodi jooksul ning on 2013. aastal -1,1 % ja 2014. aastal -1,8 %. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi järel kehtestatud meetmete põhjal võiks struktuurne eelarvepositsioon püsida ka 2014. aastal ülalpool keskpika perioodi eesmärki. Valitsemissektori kulude kasv aastatel 2013 ja 2014, arvestamata riigi omal äranägemisel võetavaid tulumeetmeid, on üldjoontes vastavuses SKP võimaliku keskpika perspektiivi kasvu kontrollmääraga, kuid 2015. ja 2016. aastal ületab ta seda eeldatavasti oluliselt. Seega nendel kahel aastal kulutuste sihttaset ei järgita. Valitsuse kavade kohaselt väheneb valitsemissektori võla suhe SKP-sse kogu programmiperioodi vältel pidevalt, 2012.aasta 79,2 protsendilt 2014. aastaks 77,2 protsendile ning 2016. aastaks 73,4 protsendile, jäädes seega üle 60 % SKP-st. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis, kus võeti arvesse konsolideerimiskavasid mõjutavaid riske, oodati siiski 2014. aastal ainult marginaalset vähenemist 78,9 protsendini, mis oleks uute parandusmeetmete korral olnud umbes 0,5 protsendipunkti madalam. Ungaris on alates 2013. aastast üleminekuperiood seoses võlakriteeriumi täitmisega ja vastavalt komisjoni 2013. aasta kevadprognoosile teeb ta 2013. ja 2014. aastal piisavalt edusamme võlakriteeriumi täitmise poole.

(10) Keskpika perioodi eelarveraamistik on ikka veel ainult orienteeriv, mis tähendab, et eelarve planeerimise horisont keskendub ainult käimasolevale eelarveaastale. Peale selle ei ole eelarvenõukogule antud ülesanded ja analüütilised ressursid vaatamata hiljutistele täiustustele ikka veel võrdväärsed tema enneolematu vetoõigusega ja vajadusega teha arvuliste eelarvereeglite täitmise kohta süstemaatiliselt järelhindamisi. Keskpika perioodi eelarveraamistiku tugevdamine ja eelarvenõukogu volituste laiendamine aitaks muuta hiljuti ümber kujundatud eelarve juhtimise raamistiku kindlamaks ja usaldatavamaks.

(11) Ungari finantssektor kaotab oma finantsvõimendust väga kiiresti, osaliselt tingituna mõningatest poliitikameetmetest, millel on olnud tugev negatiivne mõju pankade kasumlikkusele ja mis aitavad karmistada laenutingimusi. Toimetulek portfelli kvaliteedi halvenemisega on finantssektori üks suurimaid probleeme, mis tuleneb üha suuremast hulgast viivislaenudest. Viimastel aastatel on valitsus kehtestanud mitu meedet, et aidata välisvaluutas laenu võtnuid, kusjuures mitmel juhul ei ole pangandussektori huvirühmadega konsulteeritud. Ent need meetmed pole mitte alati olnud suunatud raskustes laenuvõtjatele. Rea meetmete vastuvõtmine lühikese aja jooksul võib suurendada laenuvõtjate moraaliriski, sest jätkuvalt eeldatakse, et valitsus aitab alati välja. Üleilmne finantskriis on näidanud, millises ulatuses võib olemasolev pangandussüsteem sundida riigivõime finantsstabiilsuse kaitse huvides tegutsema. Esimeses Ungarile antava finantsabi programmis rõhutati vajadust kehtestada tänapäevane järelevalvesüsteem, sealhulgas finantsinspektsioonile antavad mõjusad erakorralised volitused ja vaidluste lahendamise mehhanism. Ehkki viimase kolme aasta jooksul on Ungari finantsinspektsiooni volitusi oluliselt laiendatud, ei ole seadusandja andnud talle piisavaid järelevalvevolitusi.

(12) Ungari ei ole täitnud 2012. aasta soovitust kehtestada moonutusi vältiv ja stabiilne äriühingute maksustamise raamistik ning on suurendanud valitud ettevõtlussektorite maksukoormust, kehtestades uusi täiendavaid sektoripõhiseid lisamakse. Ehkki uus väikeettevõtete maks, mis kehtestati osana töösuhete kaitse seadusest, on soodsa struktuuriga, takistab mitmete erinevate maksumäärade olemasolu eri ettevõtlussektorites vahendite tulemuslikku eraldamist ning mõjutab investeeringuid ja laene. Vähendatud sotsiaalkindlustusmaksete kehtestamine töösuhete kaitse seaduse alusel on tööjõu maksukiilu vähendamisel samm õiges suunas. Ent madalapalgaliste maksukiil on siiski suur ja soovitav oleks süsteemi niiviisi täiustada, et see oleks paremini suunatud kõnealusele rühmale. Ungari kavatseb ka tegelda puuduliku maksukuulekusega, kehtestades mitmesuguseid meetmeid, nagu kõikide kassaaparaatide ühendamine maksuhaldusasutustega. Energiamaksude suhtes võetud meetmed ei ajenda vähendama energia tarbimist ning neil esineb moonutavaid tagajärgi.

(13) Madal tööhõive määr on seotud väga madala tööturul osalemise määraga. Noorte töötuse määr on tõusnud 2001. aasta 11 protsendilt 2012. aastal 28,1 protsendile. Ühiskondliku töö programmile kulub suurem osa eelarvevahendeid, millest pikaajalistele töötutele antakse sotsiaaltoetuste asemel tööga seotud sissetulekut, ent selle pikaajaline kasu tööalase konkurentsivõime tõstmisel ei ole seni tõendust leidnud. Ungari on tugevdanud aktiivset tööturupoliitikat, kuid mõnedel ebasoodsamas olukorras olevatel inimestel peaks olema neile parem juurdepääs ning täiskasvanute osalemine elukestvas õppes on endiselt üks ELi madalamaid. Viimase viie aasta jooksul on naiste tööhõive määr jäänud ligikaudu samale madalale tasemele. Et õhutada naisi tööturul osalema, on valitsus laiendanud lapsehoiuasutusi ja edendanud paindlikku töökorraldust. Sotsiaalne olukord läheb üha halvemaks: 31 % elanikkonnast elab vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse riskis ning suure materiaalse puuduse tingimustes elavate inimeste protsent on kõrge. Vaesusmäär on ebaproportsionaalselt kõrge ebasoodsamas seisundis olevatel territooriumidel ja kogukondades, eelkõige romade hulgas.

(14) Ärikeskkond on Ungaris viimase kolme aasta jooksul pidevalt halvenenud „tänu” reale meetmetele, sealhulgas investoritele kehtestatud piirangutele ja ebastabiilsele õigusraamistikule, eelkõige teenindussektoris. Hiljutised piirangud, mis mõjutavad ebaproportsionaalses ulatuses välisinvestoreid, on koondunud peamiselt teenindussektorisse, sealhulgas jaemüügisektorisse. Nn lihtsa riigi programm hõlmas 114 meedet ettevõtete halduskoormuse vähendamiseks ligikaudu 500 miljardi Ungari forinti võrra, kuid selle rakendamises on olnud mõningaid viivitusi. Riigihangetel püsib visalt madal konkurents, ehkki 1. jaanuaril 2012 jõustus uus seadus. Korruptsioonivastase võitluse programm on Magyary programme keskne element. Ent see programm ei tegele ei selle valdkonna ebapiisava õiguskaitsega ega parteide rahastamise rangema kontrolliga, mis on olulist muret tekitav valdkond. Pealegi ei ole enamikku välja kuulutatud samme veel ette võetud. Problemaatiline on ka rakendatud meetmete järelevalve puudumine. Ungaris aastatel 2012 ja 2013 toimunud sündmused on suurendanud muret kohtusüsteemi sõltumatuse üle. Innovatsiooniliidu tulemustabelis on Ungari paigutatud mõõdukate uuendajate hulka. Teadusse ja arendusse investeerivad peamiselt välisomandis olevad ettevõtted.

(15) Ungaril on õnnestunud vähendada koolist väljalangejate arvu. Kuna piirkonniti on ikka veel suuri erinevusi, võivad tsentraliseeritud riikliku haridussüsteemi uued elemendid, kui neid hoolikalt ei rakendata, avaldada negatiivset mõju ning suurendada sotsiaalset ebavõrdsust ja segregatsiooni. Ehkki kõrgharidust alustavate tudengite arv on viimastel aastatel oluliselt kasvanud, on vaja teha veel pingutusi, et jõuda ELi keskmise tasemeni ja täita strateegias “Euroopa 2020” riigile ette nähtud eesmärk. On kahtlane, kas käimasolev kõrgharidusreform suudab parandada ebasoodsamas olukorras olevate õppurite pääsu kõrgharidusse.

(16) Ühiskondliku transpordi kulutasuvuse ja toimimise parandamisele suunatud Szell Kalmani plaanis sisalduvate meetmete rakendamises esineb suuri viivitusi ja kõikehõlmava transpordistrateegia puudumine raskendab transpordisüsteemi rahalist jätkusuutlikkust. Ungari on küll piisavalt suurendanud elektrivõrguühendusi oma naabritega, nagu soovitati aastal 2012, kuid energiasektori reguleeriva asutuse puudulik sõltumatus energiatariifide kehtestamisel ja reguleeritud energiahindade suur osakaal tekitavad endiselt probleeme.

(17) Komisjon on Euroopa poolaasta raames põhjalikult hinnanud Ungari majanduspoliitikat. Hinnatud on lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitatud on põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Ungari eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad soovitustes 1–7.

(18) Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Ungari lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[9] selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

(19) Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Nõukogu soovitused, mis on esitatud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 2, 3, 4, 5 ja 7,

SOOVITAB Ungaril võtta ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:

1. Rakendada usaldatav ja majanduskasvu toetav eelarvestrateegia, nähes ette vajalikud meetmed, mis keskenduvad kulutuste kärpimisele, ning säilitada tugev eelarvepositsioon, järgides programmiperioodi kestel keskpika perioodi eesmärki. Lähtudes eelnimetatud meetmetest, viia valitsemissektori võlatase kindlalt langusesse, mh selleks, et vähendada kuhjunud makromajanduslikku tasakaalustamatust. Kindlustada keskpika perioodi eelarveraamistikku, muutes selle siduvamaks ja sidudes selle tihedalt arvuliste eelarvereeglitega. Laiendada eelarvenõukogu volitusi, sealhulgas arvuliste eelarvereeglite täitmise süstemaatilise järelkontrolli ning korrapäraste makromajanduslike eelarveprognooside ja suuremate poliitiliste seaduseelnõude eelarvemõju hindamiste kaudu.

2. Aidata taastada tavapärane majandusele laenude andmine, eelkõige parandades finantssektori kapitali akumulatsiooni võimet, muu hulgas seeläbi, et vähendatakse praegu sellele kehtestatud lisakoormust. Parandada portfelli kvaliteeti, eemaldades pankade bilansist rämpsvarad, konsulteerida tihedalt huvirühmadega uute poliitiliste algatuste küsimustes ja hoolitseda selle eest, et uued poliitikameetmed ei halvendaks laenuvõtjate moraaliriski. Tugevdada finantsregulatsiooni ja -järelevalvet, eelkõige andes Ungari finantsinspektsioonile mõjusamad erakorralised volitused ja kehtestades pangakriiside lahendamise korra.

3. Tagada stabiilne, tasakaalustatum ja ennustatavam äriühingute maksusüsteem. Ratsionaliseerida äriühingute maksustamine; majanduskasvu ja tööhõive soodustamise nimel viia miinimumini vahendite eraldamises esinevad moonutused, mille on põhjustanud sektoripõhised maksud. Jätkata tööd, et muuta tööjõu maksustamine tööhõivesõbralikumaks, leevendades madalapalgaliste maksukoormust muu hulgas sellega, et täpsustada töösuhete kaitse seaduse toetuskõlblikkuskriteeriume ja viia maksustamise raskuspunkt keskkonnamaksudele. Kiirendada nende juba välja kuulutatud meetmete täielikku rakendamist, mille eesmärk on parandada maksukuulekust ja vähendada maksukuulekuskulusid.

4. Lahendada noorte töötuse probleem, näiteks noortegarantii abil. Tugevdada aktiivse tööturupoliitika meetmeid ja täiendada riigi tööturuasutuse kliendiprofiili koostamise süsteemi. Vähendada ühiskondliku töö programmi domineerimist tööhõivemeetmetes ja tugevdada töötute aktiveerimise elementi. Võimendada koolitusprogramme, et suurendada osalemist elukestvas õppes. Jätkata lastehoiuasutuste laiendamist, et õhutada naisi tööturul osalema. Tagada, et riikliku sotsiaalse kaasatuse strateegia eesmärgid peavoolustataks kõikides poliitikavaldkondades, et vähendada vaesust, eelkõige laste ja romade hulgas.

5. Luua toetav ärikeskkond, eelkõige taastada välismaiste otseinvesteeringute tegijatele atraktiivne keskkond, muutes õigusraamistiku stabiilsemaks ja soodustades turul konkurentsi. Tagada halduskoormuse vähendamiseks kavandatud meetmete kiire rakendamine, parandada konkurentsi riigihangete alal ja võtta piisavalt meetmeid korruptsiooni vastu. Lahendada kohtusüsteemi sõltumatuse probleemid. Kaotada hiljuti kehtestatud takistused teenindussektoris, sealhulgas jaemüügiteenuste alal. Pakkuda sihtotstarbelisi stiimuleid, et toetada uuendusmeelseid ettevõtteid.

6. Rakendada riiklik strateegia koolist väljalangevuse vastu ning tagada, et haridussüsteem annaks kõikidele noortele tööturul olulised oskused, pädevused ja kvalifikatsiooni. Parandada kaasava tavahariduse kättesaadavust, eelkõige romade hulgas. Toetada üleminekut ühest haridusetapist teise ja haridusest tööturule. Rakendada kõrgharidusreform, mis võimaldab kolmanda taseme hariduse rohkematele inimestele, eelkõige ebasoodsamas olukorras olevatele tudengitele.

7. Järk-järgult kaotada reguleeritud energiahinnad ja tagada samas majanduslikult haavatavamate tarbijate tõhus kaitse. Astuda täiendavaid samme, et tagada riigi reguleeriva asutuse sõltumatus. Tagada riigi omandis olevate transpordisektori ettevõtete rahaline jätkusuutlikkus, vähendades nende tegevuskulusid ja suurendades tulusid.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

[2] ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

[3] COM(2013) 367 final.

[4] P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.

[5] Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.

[6] COM(2012) 750 final.

[7] COM(2012) 751 final.

[8] SWD(2013) 119 final.

[9] Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.