ET

Brüssel 5.12.2006

KOM(2006) 762 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

2006. AASTA DETSEMBRI LÄHENEMISARUANNE

(koostatud asutamislepingu artikli 122 lõike 2 kohaselt)

{SEK(2006) 1570}

1. Aruande eesmärk

Asutamislepingu artikli 122 lõike 2 kohaselt peavad komisjon ja Euroopa Keskpank (EKP) vähemalt kord iga kahe aasta jooksul või selle liikmesriigi taotlusel, kelle suhtes on kehtestatud erand, nõukogule aru andma liikmesriikide edusammudest nende kohustuste täitmisel, mis on seotud majandus- ja rahaliidu loomisega.

Komisjoni ja EKP viimastes lähenemisaruannetes, mis võeti vastu 2004. aasta oktoobris, käsitleti kümmet ELiga 2004. aasta mais ühinenud liikmesriiki ja Rootsit. [1] Vastavate riigiasutuste taotlusel hinnati Leedut ja Sloveeniat 2006. aasta mais välja antud lähenemisaruannetes. [2] Käesolev aruanne hõlmab ülejäänud üheksat liikmesriiki, kelle suhtes on kehtestatud erand: Tšehhi Vabariiki, Eestit, Küprost, Lätit, Ungarit, Maltat, Poolat, Slovakkiat ja Rootsit. [3] Üksikasjalikum hinnang nende riikide lähenemisele on esitatud käesoleva aruande tehnilises lisas {SEK(2006) 1570}.

Komisjoni ja EKP koostatud aruannete sisu on reguleeritud asutamislepingu artikli 121 lõikega 1, millega on ette nähtud, et kõnealustes aruannetes vaadeldakse iga liikmesriigi õigusaktide ühtivust asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ja EKP põhikirjaga. Aruannetes vaadeldakse ka püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme saavutamist selle alusel, kuidas asjaomane liikmesriik on täitnud lähenemiskriteeriume (hindade stabiilsus, valitsemissektori eelarveseisund, vahetuskursi stabiilsus, pikaajalised intressimäärad) ning võetakse arvesse mitmeid teisi artikli 121 lõike 1 viimases lõigus nimetatud tegureid. Nelja lähenemiskriteeriumi käsitletakse üksikasjalikumalt asutamislepingule lisatud protokollis (protokoll nr 21 lähenemiskriteeriumide kohta).

Et kontrollida liikmesriikide õigusaktide (sh liikmesriikide keskpankade põhikirjade) kooskõla asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPS/EKP põhikirjaga, tuleb hinnata nende vastavust rahastamiskeelule (asutamislepingu artikkel 101), eesõiguste keelule (asutamislepingu artikkel 102) ja EKPSi eesmärkide järgimist (artikli 105 lõige 1), keskpanga sõltumatust (asutamislepingu artikkel 108) ja liikmesriikide keskpankade lõimumist EKPSiga (mitmed EÜ asutamislepingu ja EKPSi põhikirja artiklid).

Hindade stabiilsuse kriteerium on asutamislepingu artikli 121 lõike 1 esimeses taandes määratletud järgmiselt: „hindade stabiilsuse kõrge taseme saavutamine […] nähtub inflatsioonimäärast, mis on hindade stabiilsuse mõttes lähedane kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi omale”.

Lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 1 on sätestatud, et „hindade stabiilsuse kriteerium tähendab , et liikmesriigil on püsiva stabiilsustasemega hinnanäitajad ning keskmine inflatsioonimäär vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist ei ületa rohkem kui 1,5 protsendipunkti võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi määra. Inflatsiooni mõõdetakse võrreldaval alusel tarbijahinnaindeksi abil, võttes arvesse määratluste erinevust riigiti”. Jätkusuutlikkuse nõue tähendab, et rahuldav inflatsioon tuleb saavutada pigem tootmissisendi kulude ja hindu struktuurselt mõjutavate teiste tegurite dünaamika kaudu, kui peegeldama ajutistes tegurite mõju. Sellepärast sisaldab vastastikuse lähenemise hindamine inflatsiooni mõjutavate tegurite ja keskpika perspektiivi hindamist. Samuti hinnatakse, kas on tõenäoline, et riik saavutab järgnevate kuude jooksul kontrollväärtuse.

Inflatsiooni kontrollväärtuseks 2006. aasta oktoobris [4] saadi 2,8%, võttes aluseks Poola, Soome ja Rootsi kui kolme kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi näitajad.

Asutamislepingu artikli 121 kolmandas taandes on vahetuskursikriteeriumi kirjeldatud kui „kinnipidamist Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaalsetest kõikumispiiridest vähemalt kahe aasta jooksul, devalveerimata oma vääringut ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes”.

Lähenemiskriteeriumide protokolli artikli 3 kohaselt tähendab Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium seda, et „liikmesriik on järginud Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähemalt kahe aasta jooksul enne kontrollimist. Eelkõige ei tohi liikmesriik olla sama aja jooksul omal algatusel devalveerinud oma vääringu kahepoolset keskkurssi ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes”.

Käesolevas aruandes on vastav kaheaastane periood vahetuskursi stabiilsuse hindamiseks ajavahemik 2004. aasta novembrist kuni 2006. aasta oktoobrini.

Valitsemissektori eelarveseisundiga seotud lähenemiskriteerium on määratletud asutamislepingu artikli 121 lõike 1 teises taandes riigi rahanduse stabiilsusena, mis „nähtub niisuguse eelarveseisundi saavutamisest, kus puudub eelarvepuudujääk, mis artikli 104 lõike 6 kohaselt on ülemäärane”. Lisaks on lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 2 sätestatud, et kõnealune kriteerium tähendab, et „kontrollimise ajal ei kehti liikmesriigi suhtes asutamislepingu artikli 104 lõikes 6 nimetatud nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta”.

Asutamislepingu artikli 121 lõike 1 neljandas taandega on ette nähtud, et liikmesriik peab saavutama vastastikuse lähenemise ja Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise püsikindluse, „mis peegeldub tema pikaajaliste intressimäärade tasemes”. Lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 4 on sätestatud ka, et intressimäärade lähenemise kriteerium tähendab seda, et „ühe aasta jooksul enne kontrollimist ei ületa keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär liikmesriigis rohkem kui kahe protsendipunkti võrra kolme hindade stabiilsuse osas kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi määra. Intressimäärasid mõõdetakse pikatähtajaliste riigi võlakirjade või nendega võrreldavate väärtpaberite alusel, võttes arvesse riiklike määratluste erinevust”.

Intressimäära kontrollväärtuseks 2006. aasta oktoobris saadi 6,2%.

Asutamislepingu artikliga 121 on samuti ette nähtud teiste majandusliku lõimumise ja lähenemise seisukohalt oluliste tegurite uurimine. Nende lisategurite hulka kuuluvad finantsturu ja kaubaturu lõimumine, maksebilansside jooksevkontode ja ühiku tööjõukulude areng ning muud hinnaindeksid. Viimaseid käsitletakse hindade stabiilsuse hindamises.

2. hindamine liikmesriikide kaupa

2.1. Tšehhi Vabariik

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruandes antud hinnangu kohaselt täitis Tšehhi Vabariik kaks lähenemiskriteeriumi (hindade stabiilsus ja pikaajalised intressimäärad). Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Tšehhi Vabariigi õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Tšehhi Vabariigi Riigipanga seadust on viimastel aastatel (nimelt 2005. ja 2006. aastal) korduvalt muudetud, aga muutmisaktides ei ole käsitletud 2004. aasta lähenemisaruandes välja toodud mittevastavusi.

Euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumise osas ei ole Tšehhi Vabariigi õigusaktid, eeskätt Tšehhi Vabariigi Riigipanga seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

(...PICT...)

Aastane tarbijahindade harmoneeritud indeksi (THHI) inflatsioon on Tšehhi Vabariigis 2002. aasta algusest saadik olnud alla 3,5% ja 1999.–2005. aastate keskmine oli 2,3%. Näib, et inflatsioonisurvet on viimaste aastate jooksul ohjeldatud. Palkade inflatsiooni on piiranud tööturu nõrkus, kuigi 2003.–2005. aastatel tsüklilised tingimused järk-järgult paranesid. Impordihindade tõusu on peamiselt piiranud Tšehhi krooni vahetuskursi reaalne nominaalne tõus. Tšehhi Vabariigi inflatsioon on siiski jäikade hindade ja ELiga liitumise mõju ning toidukaupade ja impordihindade kõikumise tõttu mõneti muutlik. Mõningast inflatsioonitõusu on oodata 2007.–2008. aastatel, sest tsüklilised tingimused on paranenud ning kavas on tõsta aktsiisi ja reguleeritud hindu. Keskpikas perspektiivis sõltub inflatsioon samuti vahetuskursi arengust, sest Tšehhi Vabariik on väga avatud majandusega, ja fiskaalpoliitikast. 12 kuu keskmine inflatsioon on Tšehhi Vabariigis olnud alates 2005. aasta aprillist kontrollväärtusega võrdne või sellest madalam. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Tšehhi Vabariigis 2,2%, mis on madalam kui 2,8%-line kontrollväärtus, ja on tõenäoline, et ka järgnevatel kuudel jääb see allapoole kontrollväärtust. Tšehhi Vabariik täidab hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Praegu kohaldatakse Tšehhi Vabariigi suhtes nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. [5] Nõukogu soovitas Tšehhi Vabariigil vähendada eelarvepuudujääki 2008. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt allapoole 3% SKTst. Riigi eelarvepuudujäägi suurenemine pärast 2000. aastat on suuresti tingitud ülemineku ajutisest mõjust, mis on seotud eelkõige ettevõtlus- ja pangandussektorite ümberkorraldamise ja sotsiaalkulutuste suurendamisega. Puudujäägi oluline vähenemine 2004. aastal 2,9%-le SKTst oli peamiselt tingitud majanduskasvu suurenemisest ja ministeeriumidele antud võimalusest kasutamata vahendid üle kanda. Majandustingimused on viimastel aastatel aidanud kaasa rahanduse stabiliseerimisele, kuid tugevat majanduskasvu ei ole eelarve kohandamise tempo tõstmiseks täielikult ära kasutatud. Kuigi valitsemissektori võlg on 2000. aastaga võrreldes oluliselt suurenenud, on see jätkuvalt küllaltki väike – umbes 30% SKTst. Valitsemissektori eelarve puudujääk oli 2005. aastal 3,6% SKTst ja valitsemissektori võlg 30,4% SKTst. [6] Tšehhi Vabariik ei täida valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Tšehhi kroon ei osale vahetuskursimehhanismis. Alates 1998. aastast on Tšehhi Vabariik kasutanud otseselt inflatsioonile suunatud süsteemi ja ujuvkurssi. Tšehhi krooni nominaalväärtus on pikka aega, alates 1990ndate lõpust, tõusnud, kuigi 2002. aasta keskel ja 2004. aasta kevadel oli selles suundumuses katkestus. Kahe aasta jooksul enne käesolevat hindamist (st novembrist 2004 kuni oktoobrini 2006) kasvas krooni väärtus euro suhtes umbes 10%. Tšehhi Vabariik ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrini oli Tšehhi Vabariigi aasta keskmine pikaajaline intressimäär 3,8%, mis on madalam kui 6,2%-line kontrollväärtus. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Tšehhi Vabariigis olnud kontrollväärtusest madalamad ELiga liitumisest saadik. Alates 2005. aasta algusest on Tšehhi Vabariigi võlakirjade tootlus olnud sarnane euroala näitajatega, kusjuures intressivahe ei ole ületanud 35 baaspunkti. Pärast 2005. aastal valitsenud mõõdukalt positiivset kursivahet muutus see 2006. aasta esimesel poolel veidi negatiivseks. Tšehhi Vabariik täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemiskriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ja maksebilansi arenguid. Tšehhi Vabariigi majandus on ELiga väga lõimunud. Peamiselt tänu sellele, et palju finantsvahendajaid on välisomanduses, on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega laiaulatuslikud ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine laiema ELi sektoriga. Tšehhi Vabariigi välispositsioon on viimastel aastatel paranenud. Jooksevkonto puudujääk on oluliselt vähenenud (6%-lt SKTst 2003. aastal ligi 2%-le SKTst 2005. aastal), seda peamiselt kaupade ekspordikasvu tõttu. Finantspoolel on finantskonto ülejäägis, mis peegeldab peamiselt välismaiste otseinvesteeringute netosissevoolu olulist suurenemist, mis jõudis 2005. aastal 8%-le SKTst.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Tšehhi Vabariigi kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.2. Eesti

(...PICT...)

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu kohaselt täitis Eesti kaks lähenemiskriteeriumi (hindade stabiilsus ja valitsemissektori eelarveseisund) ning puudus põhjus arvata, et Eesti ei suuda täita intressimäära kriteeriumi. Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Eesti õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Seoses euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumisega ei ole Eesti õigusaktid (eelkõige Eesti Panga seadus, Eesti Vabariigi põhiseadus, rahaseadus ja seadus Eesti krooni tagamise kohta) hinnangu kohaselt täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

(...PICT...)

Eesti Panga seaduse muutmise seaduseelnõu esitati Riigikogule 2005. aasta septembris ja see võeti vastu 7. juunil 2006. Eesti Panga seadusest on 2004. aasta lähenemisaruandes nimetatud mittevastavused kõrvaldatud. Seoses euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumisega ei vasta Eesti põhiseaduse artikkel 111 formaalselt asutamislepingu ja EKPSi põhikirja nõuetele. Eesti Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 11. mai 2006. aasta otsus annab aga õigusliku selguse, eelkõige artikli 111 kohaldamatuse kohta pärast euro kasutuselevõttu Eestis, ning seetõttu ei ole põhiseadust enam vaja muuta.

Eesti õigusakte võib lugeda asutamislepingu ja EKPSi/EKP põhikirja nõuetega täielikult kooskõlas olevateks, kui alates kuupäevast, mil võetakse kasutusele euro, tühistatakse rahaseadus ja seadus Eesti krooni tagamise kohta.

THHI inflatsioon on Eestis viimase kümne aasta jooksul oluliselt aeglustunud, kusjuures madalaim (1,4%) oli see 2003. aastal. Inflatsioon tõusis aga 2004. aastal 3%-le ja 2005. aastal 4,1%-le ning on püsinud kõrgena senini. Kuigi kõrge inflatsioon oli algselt tingitud välisest hinnašokist (eriti nafta kallinemine üle kogu maailma) ja kaudsete maksude korrigeerimisest, näib, et ka inflatsioonisurve on hiljuti suurenenud, sest nõudluse tugev kasv ja kiiresti pingestuv tööturg seavad majanduse suutlikkusele suurenevaid piirangud. Inflatsioon jääb eeldatavalt mõnda aega kõrgeks, kajastades suurt nõudlust ja palgakasvu, majapidamiste energiahindade ja kaudsete maksude tõusu, et vastata ELi nõuetele. Eesti 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusest kõrgem alates 2004. aasta septembrist. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Eestis 4,3%, mis on 2,8%-lisest kontrollväärtusest kõrgem, ja see jääb tõenäoliselt kontrollväärtusest kõrgemaks ka järgnevatel kuudel. Eesti ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

Eesti suhtes ei kohaldata nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. 2000. ja 2005. aasta vahel oli Eesti keskmine eelarveülejääk 1,1% SKTst. Eelarve on pidevalt ületäidetud, eelkõige tulude kasvu arvelt. 2005. aastal oli Eesti eelarveülejääk 2,3%, nagu ka aasta varem. [7] 2005. aastal on tsükliliselt korrigeeritud ülejääk mõnevõrra vähenenud, mis viitab ekspansiivsele fiskaalpoliitikale tugeva majanduskasvu tingimustes. Valitsemissektori koguvõlg oli 2005. aastal 4,5% SKTst, mis on kõigi ELi liikmesriikide seas madalaim näitaja. Riik on suure majanduskasvu ajal kogunud märkimisväärse reservi. Eesti täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Eesti kroon on osalenud vahetuskursimehhanismis alates 28. juunist 2004, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks juba üle kahe aasta. Enne vahetuskursimehhanismiga liitumist järgis Eesti edukalt valuutakomitee süsteemi, Eesti kroon on alates 1992. aastast olnud seotud Saksa marga ja hiljem euroga. Vahetuskursimehhanismiga liitumisel kohustus Eesti ühepoolselt valuutakomitee süsteemi säilitama. Lisanäitajad, nagu lühiajaliste intressimäärade ja valuutareservide areng, ei peegelda survet valuutakursile. Valuutakomitee süsteemi peetakse finantsturgudel ja avalikkuse seas väga usaldusväärseks. Vaadeldava kahe aasta jooksul ei ole Eesti kroon kaldunud kõrvale keskkursist ega kogenud suuri pingeid. Eesti täidab vahetuskursikriteeriumi.

Kuna Eesti valitsemissektori võlg on väike, siis ei ole võimalik pikaajaliste riigivõlakirjade või võrreldavate väärtpaberite alusel võrrelda pikaajalistes intressimäärades kajastuvat lähenemise püsivust. Leibkondadele ja mittefinantssektori ettevõtetele kroonides antud pikaajalistel pangalaenudel põhinev intressimäära näitaja püsis 2006. aastal kuni septembrini keskmiselt 4,1% juures. [8] Intressimäära näitaja arengute alusel ja võttes muu hulgas arvesse väikest valitsemissektori võlga, ei ole põhjust järeldada, et Eesti ei täida pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arenguid. Eesti majandus on ELiga väga lõimunud. Peamiselt tänu sellele, et paljud finantsvahendajad on välisomanduses ja laenude ja investeeringute osas kasutatakse laiaulatuslikult eurot, on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega laiaulatuslikud ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine laiema ELi sektoriga. Eesti jooksevkonto puudujääk on alates 2002. aastast olnud üle 10% SKTst. Suur jooksevkonto puudujääk peegeldab peamiselt kiiret järelejõudmisprotsessi, kus välislaenude abil kasutatakse välismaiseid sääste sisemaiste investeeringute ja tootlikkuse suurendamiseks. Välispositsioon viitab aga olulisele rahastamisvajadusele keskpikas perspektiivis ja sissetulevaid vahendeid tuleb kasutada produktiivselt. Jooksevkonto puudujääki on katnud peamiselt suur välisinvesteeringute sissevool ja kontsernisisesed pangalaenud.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Eesti kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.3. Küpros

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu kohaselt täitis Küpros kaks lähenemiskriteeriumi (hindade stabiilsus ja pikaajalised intressimäärad). Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Küprose õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Siiani ei ole kehtestatud ühtegi riikliku õigusakti, mis lahendaks 2004. aasta lähenemisaruandes mainitud lähenemisprobleemid. Nende probleemidega tegelemiseks ning asutamislepingu ja EKPSi/EKP põhikirjaga kooskõla tagamiseks esitati siiski 12. oktoobril 2006. aastal parlamendile 2002. ja 2003. aasta Küprose Keskpanga seaduse muutmise seaduseelnõu. Oma praegusel kujul kaotab kõnealune eelnõu kõik 2004. aasta lähenemisaruandes osutatud mittevastavused.

(...PICT...)

Uue seaduseelnõu vastuvõtmiseni ei ole Küprose õigusaktid, iseäranis Küprose Keskpanga seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga seoses euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumisega.

(...PICT...)

Kuigi mõnikord kõikuv, on Küprose inflatsioon olnud tavaliselt üsna madal, mis kajastab riigi väikese ja avatud majanduse tundlikkust välistele hinnašokkidele. THHI inflatsioon oli 1999.–2005. aastatel keskmiselt 2,7%. Kõrgeimad näitajad on 2000. aasta kevadel ja taas 2003. aasta talvel olnud 6%. Viimane oli osaliselt tingitud käibemaksumäärade ja aktsiisi tõusust seoses ELiga ühinemisega. Inflatsioon kiirenes 2006. aasta alguses, kuid on viimastel kuudel olnud taas mõõdukas – 2006. aasta oktoobris 1,7%. Need kõikumised peegeldavad peamiselt energia- ja toidukaupade hindade mõju. Kui energiahinnašokk vaibub, peaks inflatsioon järk-järgult vähenema. Ent käibemaksu ja aktsiisi tõus, mis on seotud ELi nõuete täitmisega, tõstab inflatsiooni eeldatavasti märkimisväärselt veel hiljemalt 2007. aasta lõpus, kui kehtivad erandid kaotavad kehtivuse. Inflatsioon sõltub keskpikas perspektiivis suurel määral võimaliku palgasurve vaoshoidmisest. 12 kuu keskmine inflatsioon on Küprosel alates 2005. aasta augustist olnud allpool kontrollväärtust. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu keskmine inflatsioon oli Küprosel 2,3%, mis on allpool 2,8%-list kontrollväärtust, ja see jääb tõenäoliselt sellest madalamaks ka järgnevatel kuudel. Küpros täidab hindade stabiilsuse kriteeriumi.

Küprose suhtes ei kohaldata hetkel nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta [9] tühistati nõukogu 11. juuli 2006. aasta otsusega. [10] Valitsemissektori eelarve puudujääk oli kõige suurem (6,3% SKTst) 2003. aastal, aga see vähenes järgmiste aastate jooksul oluliselt – 2,3%-le SKTst 2005. aastal. [11] 2005. aastale eelnenud kuue aasta jooksul kasvasid keskmiselt nii kogutulud kui ka -kulud. Kogutulud suurenesid mitmete erinevate struktuuriliste ja ühekordsete meetmete tõttu. Struktuurilised meetmed hõlmasid käibemaksumäärade kohandamist ühenduse õiguse alusel ja maksudest kõrvalehoidmist vähendavaid meetmeid ning ühekordsed meetmed olid erakorralised dividendid poolvalitsusorganisatsioonide varasemalt kasumilt ja maksuamnestia. Kulutuste kasvu piiras esmastele kuludele ja kapitalikultustele seatud nominaalse kasvumäära piirang. Seda poliitikat on jätkatud ka hilisemate eelarvete puhul. Valitsemissektori võlg vähenes 2005. aastal 69,2%-le SKTst. Küpros täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Küprose nael on osalenud vahetuskursimehhanismis alates 2. maist 2005, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks 19 kuud. Enne vahetuskursimehhanismiga liitumist oli Küprose Keskpank hoidnud naela ja euro vahetuskursi kõikumised keskkursi suhtes ± 2,25% piires. Alates 2001. aastast on ametlikult lubatud suurem kõikumine: ± 15%, aga tegelikult seda ei kasutatud. Vahetuskursimehhanismis osalemisele eelnenud hindamisperioodil oli naela kurss lähedal tulevasele keskkursile. Alates vahetuskursimehhanismiga liitumisest on nael püsinud keskkursi lähedal ega ole kogenud tugevaid pingeid. Küpros ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrile eelnenud aasta jooksul oli Küprose keskmine pikaajaline intressimäär 4,1%, mis jääb alla kontrollväärtusest 6,2%. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Küprosel olnud kontrollväärtusest madalamad alates 2005. aasta novembrist. Pikaajalised intressimäärad on Küprosel viimase paari aasta jooksul oluliselt vähenenud. Madala tootlusega väärtpaberite intressivahe võrrelduna euroalaga annab turgude arvates tunnistust riigi madalast hajutatavast laenuriskist. Küpros täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemiskriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arenguid. Küprose majandus on ELiga väga lõimunud. Eelkõige suurenevad kaubavahetus ja välismaised otseinvesteeringud ning Küprose finantssüsteem on oluliselt seotud ELi ja teiste riikide süsteemidega, sest Küprosel tegutsevad välismaiste pankade harukontorid ja tütarettevõtted. Küprose jooksevkonto puudujääk on viimastel aastatel suurenenud, ulatudes 2005. aastal 5,7%-le SKTst. Jooksevkonto puudujääk näitab suuri erinevusi kaupade ja teenuste netokaubavahetuses. Tavaliselt ei ole teenustekaubanduse ulatuslik ülejääk suutnud täielikult tasakaalustada väga suurt kaubavahetuse puudujääki ja negatiivset tulusaldot. Finantseerimise osas on välismaiste otseinvesteeringute netosissevool olnud suur, kuigi kõikuv.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Küprose kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.4. Läti

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu kohaselt täitis Läti kaks lähenemiskriteeriumi (valitsemissektori eelarveseisund ja pikaajalised intressimäärad). Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Läti õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Läti Panga seadust on pärast 2004. aasta lähenemisaruannet muudetud kaks korda (2005. aasta detsembris ja 2006. aasta juunis), aga see on lahendanud vaid mõne väljatoodud mittevastavuse.

Euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumise osas ei ole Läti õigusaktid, eelkõige Läti Panga seadus, täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

(...PICT...)

Alates 2004. aastast on aastane keskmine inflatsioon olnud Lätis peamiselt üle 6%, mis peegeldab väliste hinnašokkide mõju ning jäikade hindade ja kaudsete maksude korrigeerimist, samuti suurenevaid tootmisvõimsuse piiranguid pikaajalise väga kiire SKT kasvu kontekstis. Koguinflatsioon on hiljuti veidi mõõdukamaks muutunud ja oli 2006. aasta oktoobris 5,6%. Kuigi välised tegurid (nimelt energiahinnad) on inflatsioonitõusule oluliselt kaasa aidanud, on nõudlusega seotud tegurid muutunud inflatsiooni kõrge taseme üha olulisemaks põhjuseks, mida näitavad küllaltki kõrged baasinflatsiooni näitajad. Inflatsioon jääb kõrgeks eeldatavasti veel mõnda aega, kajastades tööjõukulude kasvu pinges tööturul, majanduse suurt aktiivsust, aktsiisitõusu ja protsüklilist fiskaalpoliitikat. Läti 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusest kõrgem ELiga liitumisest saadik. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Lätis 6,7%, mis on 2,8%-lisest kontrollväärtusest kõrgem, ja see jääb tõenäoliselt kontrollväärtusest kõrgemaks ka järgnevatel kuudel. Läti ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

Läti suhtes ei kohaldata praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. 1998. aasta Venemaa rahakriisi järgselt lõppes rahanduse stabiliseerimise periood järsult 1999. aastal, kui puudujääk kasvas kiiresti 5,3%-le SKTst. Seejärel on valitsemissektori eelarve puudujääk olnud väiksem. Aastatel 2000–2004 oli see keskmiselt 1,8% SKTst ja 2005. aastal oli ülejääk väga väike – 0,1% SKTst. Samas vähenes jätkuvalt maksukoormus – 32%-lt SKTst 1999. aastal 29%-le 2005. aastal. Nii tulusuhe kui ka esmane kulusuhe on võrreldes SKTga pidevalt alanenud. 2005. aastal oli valitsemissektori eelarve tasakaalus ja valitsemissektori võlg 12,1% SKTst. [12] Läti täidab valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

(...PICT...)

Läti latt on osalenud vahetuskursimehhanismis alates 2. maist 2005, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks 19 kuud. Enne vahetuskursimehhanismis osalemist oli latt kuni 2004. aasta lõpuni seotud SDRiga (Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühik) ja alates 1. jaanuarist 2005 on latt seotud euroga. Vahetuskursimehhanismis osalemisele eelnenud hindamisperioodil odavnes latt euro suhtes mõõdukalt ja siis stabiliseerus uue seotuse tõttu. Vahetuskursimehhanismiga liitumisel kohustus Läti ühepoolselt hoidma lati kursi kõrvalekaldumist keskkursist ±1% piires. Alates vahetuskursimehhanismiga liitumisest on latt püsinud keskkursi lähedal ega ole kogenud tugevaid pingeid. Lisanäitajad, näiteks lühiajaliste intressimäärade ja valuutareservide areng, ei peegelda survet valuutakursile. Läti ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrile eelnenud aasta jooksul oli Läti keskmine pikaajaline intressimäär 3,9%, mis jääb alla kontrollväärtusest 6,2%. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Lätis olnud kontrollväärtusest madalamad ELiga liitumisest saadik. Alates valuutavahetusmehhanismiga liitumisest on intressimäära vahe euroalaga kõikunud üsna mõõdukal tasemel, mis näitab valuuta seotuse stabiilsust ja investorite usaldust selle vastu. Läti täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemiskriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arenguid. Läti majandus lõimub ELiga üha enam. Peamiselt tänu sellele, et paljud finantsvahendajad on välisomanduses ja sellele, et riigi börs ühines Põhjamaade börsiettevõttega OMX grupp, on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega laiaulatuslikud ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine laiema ELi sektoriga. Läti jooksevkonto puudujääk on alates 2004. aastast olnud üle 10% SKTst ja 2005. aastal oli see näitaja 12,7% SKTst. Jooksevkonto pidev suur puudujääk, mis on peamiselt tingitud kaubavahetuse suurest puudujäägist (mida osaliselt tasakaalustab teenuste ja jooksvate ülekannete positiivne saldo), peegeldab majanduse kiiret järelejõudmisprotsessiga, kus välislaenude abil on välismaiseid sääste kasutatud sisemaiste investeeringute ja tootlikkuse suurendamiseks. Välispositsioon viitab aga olulisele rahastamisvajadusele keskpikas perspektiivis ja sissetulevaid vahendeid tuleb kasutada produktiivselt. Jooksevkonto puudujääki on peamiselt finantseeritud välismaiste otseinvesteeringute positiivse netosissevooluga ja suurte kontsernisiseste pangalaenudega, samuti väliskodanike märkimisväärsete deposiitidega.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Läti kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.5. Ungari

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu kohaselt ei täitnud Ungari ühtki lähenemiskriteeriumi. Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Ungari õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Ungari parlament muutis Magyar Nemzeti Panga seadust 2004. aasta lõpus. 2004. aasta lähenemisaruandes nimetatud mittevastavusi need muudatused aga ei kõrvaldanud. Lisaks puudub kooskõla rahastamiskeeluga.

(...PICT...)

Seoses euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumisega ja rahastamiskeeluga ei ole Ungari õigusaktid (eelkõige Magyar Nemzeti Panga seadus, põhiseadus ja krediidiasutuste seadus) täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

(...PICT...)

Pärast vähenemist 10%-lt 2000ndate alguses 4%-le 2003. aastal, kiirenes THHI inflatsioon taas 2004. aastal, peamiselt energia ja toidukaupade hinnatõusu tõttu. Inflatsioon muutus aga mõõdukaks 2004. aasta lõpus ja 2006. aasta alguses oli see veidi üle 2%. Seda peamiselt töödeldud toiduainete hindade kiire alanemise tõttu, millega samal ajal toimus ka energiahindade alanemine. Hiljuti on inflatsioon Ungaris taas kiirenenud. See on tingitud toidukaupade hinnatõusust, suvel kehtestatud muutustest kaudsetes maksudes ja jäikades hindades ning 2006. aasta esimesel poolel toimunud kursi langemise hilinenud mõjust. Inflatsiooni tõusu on oodata veelgi, seda mitmete 2006. aasta jooksul ellu viidud meetmete ning 2007. aastaks kavandatud jäikade hindade ja kaudsete maksude olulise tõusu mõjul. Lisaks avaldavad hindade tõusuks tõenäoliselt survet mitmed tervishoiu- ja haridussüsteemi reformid, mis peaksid toimuma enne 2007. aasta lõppu. Ungari 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusest kõrgem ELiga liitumisest saadik. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Ungaris 3,5%, mis on 2,8%-lisest kontrollväärtusest kõrgem, ja see jääb tõenäoliselt kontrollväärtusest kõrgemaks ka järgnevatel kuudel. Ungari ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

Ungari suhtes kohaldatakse praegu nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. [13] Nõukogu soovitas Ungaril keskpikas perspektiivis võtta meetmeid, et tuua eelarvepuudujääk 2008. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt alla 3% SKTst. 2005. aasta novembris otsustas nõukogu, et Ungari ei olnud tema soovituste alusel piisavaid abinõusid tarvitusele võtnud. 1. septembril 2006 esitas Ungari korrigeeritud lähenemiskava, mille alusel andis nõukogu 2006. aasta oktoobris Ungarile oma eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks lisa-aasta (aastani 2009). Alates 2001. aastast on Ungari fiskaalpoliitika suund olnud igal aastal ekspansiivne; sellele on andnud hoogu avaliku sektori suurenenud kulutused (eelkõige avaliku sektori palgad ja sotsiaaltoetused) ja maksude alandamine, mida ei tasakaalustanud aga kulude vastav vähenemine. Alates 2002. aastast on valitsemissektori eelarve puudujääk olnud igal aastal tunduvalt üle 6% SKTst ja 2005. aastal oli see 7,8% SKTst, võttes arvesse ka pensionireformi kulud. 2006. aastal teavitas valitsus suurtest eelarvekõrvalekalletest. Parandusmeetmete järgselt on selle aasta eesmärgiks seatud eelarvepuudujääk 10,1% SKTst. [14] Valitsemissektori võlg on suurenenud 61,7%-le SKTst ja seda vaatamata suurele tulule erastamistegevusest. Ungari ei täida valitsemissektori eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Ungari forint, mis on ühepoolselt seotud euroga ja mille kõikumismäär on alates 2001. aastast 15%, ei osale vahetuskursimehhanismis. Enamiku euroga sidumisele järgnenud ajast on forint kõikunud selle vahemiku ülemises osas. 2005. aasta augustist alates odavnes forint aga euro suhtes oluliselt, saavutades 2006. aasta juunis kõige madalama väärtuse, ning seejärel on see taas tugevnema hakanud. Kahe aasta jooksul enne käesolevat hindamist (st novembrist 2004 kuni oktoobrini 2006) vähenes forinti väärtus euro suhtes umbes 9%. Ungari ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrile eelnenud aasta jooksul oli Ungari keskmine pikaajaline intressimäär 7,1%, mis on kõrgem kontrollväärtusest 6,2%. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Ungaris olnud kontrollväärtusest madalamad ELiga liitumisest saadik. Võlakirjade tootluse vahe euroalaga laienes umbes 280 baaspunktist 2006. aasta juunis kuni umbes 350 baaspunktini 2006. aasta augustis ja umbes 375 baaspunktini 2006. aasta oktoobris. Ungari ei täida pikaajaliste intressimäärade lähenemiskriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arenguid. Ungari majandus on ELiga väga lõimunud. Peamiselt tänu sellele, et paljud finantsvahendajad on välisomanduses, on välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega laiaulatuslikud ning oluliselt on edenenud riigi finantssektori lõimumine laiema ELi sektoriga. Jooksevkonto puudujääk vähenes 2004. aasta 8,5%-lt SKTst 6,8%-le SKTst 2005. aastal, sest kaupade ja teenustega kauplemise puudujääk vähenes. Viimastel aastatel on olulist jooksevkonto puudujääki, mis kajastab muu hulgas ka riigi säästude vähesust, finantseeritud jätkuvalt suurte välismaiste otseinvesteeringute (v.a 2003. aasta, kui need oluliselt vähenesid) ja kaudsete investeeringute netosissevooluga. 2006. aasta esimesel poolel viis välisinvestorite hinnangu halvenemine Ungari majanduse alustugede suhtes järsule investeeringute vähenemisele.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Ungari kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.6. Malta

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu kohaselt täitis Malta ühe lähenemiskriteeriumi (pikaajalised intressimäärad). Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Malta õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Kuigi Malta Keskpanga seadust muudeti 2005. aastal kaks korda, ei kaotanud muutmisaktid komisjoni 2004. aasta lähenemisaruandes välja toodud mittevastavusi. Ülejäänud probleemidega tegelemiseks ning asutamislepingu ja EKPSi/EKP põhikirjaga kooskõla tagamiseks esitati 13. novembrist 2006. aastal parlamendile uus Malta Keskpanga seaduse muutmise eelnõu. Oma praegusel kujul kaotab kõnealune eelnõu kõik 2004. aasta lähenemisaruandes osutatud mittevastavused.

(...PICT...)

Kuni uue seaduseeelnõu vastuvõtmiseni ei ole Malta õigusaktid, eelkõige Malta Keskpanga seadus, euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumise osas täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

(...PICT...)

(...PICT...)

THHI inflatsioon on Maltal viimastel aastatel olnud ligikaudu 2,5%, kusjuures kõikumist on põhjustanud asjaolu, et Malta on avatud majandusega riik, mis on tundlik välistele šokkidele (peamiselt toidukaupade ja energiahindade osas) ning muutused kaudsetes maksudes. 2005. aasta augustis kiirenes inflatsioon oluliselt, peamiselt reguleeritud energiahindade ja sellega seotud toodete hindade järsu tõusu tõttu. 2006. aasta jooksul on kõnealune inflatsioon olnud küllaltki kõikuv ja vähenes oktoobris oluliselt, sest muutused naftahindades olid soodsad. THHI inflatsioon (v.a energia) on 2006. aastal püsinud keskmiselt alla 2%. Baasinflatsiooni mõõdukas dünaamika näitab, et inflatsioonisurve on tagasihoidlik, kusjuures SKT lõhe on negatiivne ja palgasurve madal. Oodata on, et inflatsioon jääb keskpikas perspektiivis mõõdukaks, kuna energiahinna šokk on vaibumas. Energiahinnatõusust tingitud kaudne või sekundaarne mõju jääb ohuks, ent siiani ei ole olulist kõrvalmõju täheldatud. Malta 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusest kõrgem alates 2006. aasta maist. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Maltal 3,1%, mis on 2,8% suurusest kontrollväärtusest kõrgem, ja järgnevatel kuudel see tõenäoliselt läheneb kontrollväärtusele. Malta ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

Malta suhtes kohaldatakse praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta (nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus). [15] Nõukogu soovitas Maltal keskpikas perspektiivis meetmeid rakendada, et viia eelarvepuudujääk 2006. aastal usaldusväärselt ja jätkusuutlikult alla 3% SKTst. Malta valitsemissektori eelarvepuudujääk on viimastel aastatel kõikunud küllaltki kõrgel tasemel (sh ühekordsete tehingute tõttu). See jõudis tippu 2003. aastal, kui vastav näitaja oli 10% SKTst. Järgmistel aastatel vähenes puudujääk tänu valitsuse eelarve konsolideerimiskavale. Tulumäär on tõusnud, samas kui kulutused suurenesid kuni 2003. aastani, ja vähenesid seejärel. Valitsemissektori võlg suurenes viimase kümne aasta esimesel poolel oluliselt, jõudes 2004. aastal 75%-le. Valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2005. aastal 3,2% SKTst ja riigivõlg vähenes pisut – 74,2%-le SKTst. [16] Malta ei täida riigi eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Malta liir on osalenud vahetuskursimehhanismis alates 2. maist 2005, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks 19 kuud. Enne vahetuskursimehhanismiga liitumist oli liir seotud euro-dollari-naela valuutakorviga. Vahetuskursimehhanismis osalemisele eelnenud hindamisperioodil oli liiri kurss lähedal tulevasele keskkursile. Vahetuskursimehhanismiga liitumisel kohustusid Malta ametasutused ühepoolselt hoidma liiri kurssi keskkursi tasemel. Vahetuskursimehhanismis osalemise ajal on liir püsinud keskkursi suhtes stabiilsena ega ole kogenud tugevaid pingeid. Lisanäitajad, näiteks lühiajaliste intressimäärade ja välisvaluutareservide areng, ei näi valuutakursile survet avaldavat. Malta ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrile eelnenud aasta jooksul oli Malta keskmine pikaajaline intressimäär 4,3%, mis on madalam kontrollväärtusest 6,2%. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Maltal olnud kontrollväärtusest madalamad alates ELiga liitumisest. Pikaajalise tootluse vahe võrreldes euroala tootlusega on viimastel aastatel kõikunud küllaltki mõõdukal tasemel, olles 2006. aasta sügisel 50 baaspunkti ringis. Mõõdukas tootluse vahe annab turgude arvates tunnistust riigi piiratud hajutatavast laenuriskist. Malta täidab pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arenguid. Malta majandus on üha enam lõimunud ELiga. Eelkõige on ulatuslikud välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ning finantsvahendajate ja piiriüleste teenuste osutamise tõttu on Malta rahandussüsteem oluliselt seotud teiste riikide süsteemidega nii ELi siseselt kui ka väliselt. Malta jooksevkonto saldo on viimaste aastate jooksul olnud üsna kõikuv, mis peegeldab majanduse väiksust ja majandusharude piiratust. Välispositsioon näitab suuri lahknevusi kaupade ja teenuste netokaubanduses, kusjuures kaubavahetuse suurt puudujääki kompenseerib osaliselt oluline teenuste ülejääk. Jooksevkonto puudujääk on viimastel aastatel oluliselt suurenenud, jõudes 2005. aastal 10,6%-le SKTst. Kõnealune tõus peegeldas domineerivate elektroonika- ja turismisektorite raskeid turutingimusi ning 2005. aasta suur naftahinna tõusu. Finantseerimise osas on välismaiste otseinvesteeringute netosissevool olnud oluline, kuigi kõikuv. Välispositsioon viitab keskpikas perspektiivis olulisele finantseerimisvajadusele.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Malta kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.7. Poola

(...PICT...)

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu kohaselt ei täitnud Poola ühtegi lähenemiskriteeriumi. Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Poola õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Poola Riigipanga seadust muudeti 2004. ja 2006. aastal, aga ükski neist muudatustest ei olnud suunatud 2004. aasta lähenemisaruandes välja toodud mittevastavuste kõrvaldamisele. Lisaks ei ole kooskõla finantseerimiskeeluga.

Euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumise ja finantseerimiskeelu küsimustes ei ole Poola õigusaktid (eelkõige Poola Riigipanga seadus, põhiseadus ja pangagarantiifondi seadus) täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Pärast kõrget ja kõikuvat inflatsiooni 1990. aastatel on THHI inflatsioon Poolas vähenenud järsult väga madalale tasemele, olles aastatel 2002–2005 keskmiselt 2,1%. Inflatsioonisurvet on viimase paari aasta jooksul ohjeldatud. Palgainflatsiooni on piiranud tööjõuturu passiivsus, kuigi tsüklilised tingimused on aastatel 2005–2006 järk-järgult paranenud. Impordihindade tõus on alates 2004. aastast oluliselt aeglustunud, peegeldades peamiselt zloti nominaalse vahetuskursi reaalset tõusu. Sellegipoolest on Poola inflatsioon mõneti kõikuv, peamiselt ELiga liitumise ning toidu- ja impordihindade kõikumise tõttu. 2007.–2008. aasta jooksul kavandatud kaudsete maksude suurendamise ja paranenud tsükliliste tingimuste tõttu on oodata mõningast inflatsioonitõusu võrreldes praeguse madala tasemega. Rahuldava inflatsiooni hoidmine sõltub keskpikas perspektiivis sellest, kas palkade kasvu hoitakse kooskõlas tootlikkuse arenguga, sest eeldatav töötuse vähenemine võib mõneti soodustada palgasurvet. 12 kuu keskmine inflatsioon on Poolas olnud kontrollväärtusega võrdsel või sellest madalamal tasemel alates 2005. aasta novembrist. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu keskmine inflatsioon oli Poolas 1,2%, mis on allpool 2,8%-list kontrollväärtust, ja see jääb tõenäoliselt sellest madalamaks ka järgnevatel kuudel. Poola täidab hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Poola suhtes kohaldatakse praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta (nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus). [17] Nõukogu soovitas Poolal keskpikas perspektiivis meetmeid rakendada, et viia eelarve puudujääk 2007. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt alla 3% SKTst. 2006. aasta 28. novembril otsustas nõukogu, et Poola võetud abinõud ei olnud tema 2004. aasta juuli soovituste kohaselt piisavad. Valitsemissektori eelarve tasakaal oli aastatel 2000–2005 negatiivne. Keskmine puudujääk oli 3,2% SKTst. Puudujääk suurenes 2001. aastal ja taas 2003. aastal, kui kasvas kulude suhe SKTsse. 2004.–2005. aastal puudujääk vähenes, peamiselt tulumaksureformide, sotsiaaltoetuste indekseerimise peatamise, oodatust väiksemate avaliku sektori investeeringute ja maksude kogumise metoodika muutuste arvelt. Valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2005. aastal 2,5% SKTst. Kui jätta valitsussektorist välja kohustuslik pensioniskeem, oleks valitsemissektori eelarvepuudujääk kokku 4,4% SKTst. [18] [19] Valitsemissektori võla osatähtsus suurenes aastatel 2000–2005 rohkem kui 6 protsendipunkti võrra. Valitsemissektori võlg oli 42,0% SKTst; kohustuslikku pensioniskeemi välja jättes oleks see 47,3% SKTst. Poola ei täida riigi eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Poola zlott ei osale vahetuskursimehhanismis. Pärast libiseva keskkursi kaotamist 2000. aastal on Poolas olnud kasutusel inflatsioonikontrollimisele suunatud režiim koos ujuvkursiga. Zloti kurss on varasematel aastatel tugevalt kõikunud. Aastatel 2000–2001 zlott tugevnes jõudsalt, aga seejärel nõrgenes oluliselt kuni 2004. aasta alguseni. Kahe aasta jooksul enne hindamist (st novembrist 2004 kuni oktoobrini 2006) kasvas zloti väärtus euro suhtes umbes 8,5%. Poola ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrile eelnenud aasta jooksul oli Poola keskmine pikaajaline intressimäär 5,2%, mis on madalam kui kontrollväärtus 6,2%. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Poolas olnud kontrollväärtusega võrdsel või sellest madalamal tasemel alates 2005. aasta augustist. Poola pikaajalised intressimäärad on viimastel aastatel kõikunud, peegeldades peamiselt muutusi inflatsiooniprognoosides ja rahapoliitikas, samuti muutusi riigi riskipreemiaid mõjutavates turuhoiakutes. Pikaajaline intressivahe võrreldes euroalaga vähenes võrreldes 2000. aastate algusega oluliselt. Intressivahe vähenes (umbes 100 baaspunkti lähedaseks) 2006. aasta kevadel, ent suurenes taas 2006. aasta suvel üle 150 baaspunkti. Poola täidab pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arenguid. Poola majandus ELiga kõrgelt lõimunud. Eelkõige välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega on kasvamas ning riigi finantssektori lõimumine laiema ELi sektoriga on oluliselt edenenud, peamiselt tänu paljudele välisomanduses finantsvahendajatele. Poola jooksevkonto puudujääk suurenes 2004. aastal ajutiselt üle 4% SKTst (peamiselt tulude puudujäägi suurenemise tõttu, mis peegeldas peamiselt välismaistelt otseinvesteeringutelt saadud suurt kasumit), aga 2005. aastal vähenes see 1,7%-le SKTst. Välismaiste otseinvesteeringute sissevool, mis on teiste liikmesriikidega võrreldes väike, oli eelnevatel aastatel jooksevkonto puudujäägi finantseerimiseks piisav.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Poola kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.8. Slovakkia

(...PICT...)

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu järgi täitis Slovakkia üht lähenemiskriteeriumi (pikaajalised intressimäärad). Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu kohaselt ei olnud Slovakkia õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Slovakkia Riigipanga seadust muudeti 2004. ja 2005. aastal, aga muudatustega ei kaotatud 2004. aasta lähenemisaruandes välja toodud mittevastavusi. Lisaks ei ole kooskõla finantseerimiskeeluga.

Euro kasutuselevõtul keskpanga EKPSiga lõimumise ja finantseerimiskeelu küsimustes ei ole Slovakkia õigusaktid (eelkõige Slovakkia Riigipanga seadus ja pangadeposiitide kaitse seadus) täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

Viimastel aastatel on THHI inflatsioon olnud Slovakkias kõikuv ja mõnikord kõrge, peegeldades väliseid mõjusid ning jäikade hindade ja kaudsete maksude korrigeerimisi. Krooni vahetuskursi kallinemine aastatel 2002–2005 muutis inflatsiooni mõõdukaks. Jäikade hindade tõusu mõju tõttu korrigeeritud baasinflatsioon on olnud üldiselt üsna soodus. Hiljuti on sisenõudluse surve ja energiahinnad aidanud kaasa inflatsiooni tõusule keskmiselt 2,8%-lt 2005. aastal 5%-le 2006. aasta suvel. 2007. ja 2008. aastal on oodata inflatsiooni mõõdukamaks muutumist, peamiselt jäikade hindade väiksema tõusu tõttu, ent suur nõudlus ja palgakasv surub inflatsiooni eeldatavalt ülespoole. Slovakkia 12 kuu keskmine inflatsioon on olnud kontrollväärtusest kõrgem ELiga liitumisest saadik. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Slovakkias 4,3%, mis on 2,8%-lisest kontrollväärtusest kõrgem, ja see jääb tõenäoliselt kontrollväärtusest kõrgemaks ka järgnevatel kuudel. Slovakkia ei täida hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Slovakkia suhtes kohaldatakse praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta (nõukogu 5. juuli 2004. aasta otsus). [20] Nõukogu soovitas Slovakkial rakendada keskpikas perspektiivis meetmeid, et viia eelarvepuudujääk 2007. aastaks usaldusväärselt ja püsivalt alla 3% SKTst. Slovakkia valitsemissektori eelarvepuudujääk ulatus kümmeaastaku alguses 7%ni SKTst, ent alates 2002. aastast on see oluliselt vähenenud. Kahanenud on nii tulude kui ka kulude suhtarv, neist viimane on kahanenud kiiremini. Valitsemissektori võlg on alates 2000. aastast, kui see oli umbes 50% SKTst, oluliselt vähenenud. Valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2005. aastal 3,1% SKTst ja riigivõlg 34,5% SKTst. [21] Slovakkia ei täida riigi eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Slovakkia kroon on vahetuskursimehhanismis osalenud alates 28. novembrist 2005, st käesoleva aruande vastuvõtmise ajaks 12 kuud. Enne vahetuskursimehhanismiga liitumist kasutas Slovakkia juhitud ujuvkurssi. Vahetuskursimehhanismis osalemisele eelnenud hindamisperioodil krooni väärtus euro suhtes veidi tõusis ja siis jäi tulevase keskkursi lähedale. Vahetuskursimehhanismiga liitumisest alates on kroon olnud keskkursist kõrgemal, v.a lühikest aega 2006. aasta suvel, kui valimistejärgne ebakindlus euro kasutuselevõtu kuupäeva suhtes ning fiskaalsed ebakindlused koos laiema survega Kesk-Euroopa valuutadele tõid kaasa tugeva surve allapoole liikumiseks, mille vastu võttis keskpank tarvitusele abinõud. 2006. aasta juulist alates on kroon silmatorkavalt tõusuteel ja hindamisperioodi lõpuks oli see 5,5% kesksest pariteedist kõrgemal. Slovakkia ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrile eelnenud aasta jooksul oli Slovakkia keskmine pikaajaline intressimäär 4,3%, mis on madalam kui kontrollväärtus 6,2%. Keskmised pikaajalised intressimäärad on Slovakkias olnud kontrollväärtusest madalamad ELiga liitumisest saadik. Intressivahe on euroala pikaajaliste võrdlusvõlakirjadega võrreldes alates valitsuse 2002. aasta reformikava vastuvõtmist oluliselt vähenenud ja oli 2005. aastal mitu kuud negatiivne, misjärel muutus taas positiivseks 2006. aastal inflatsiooni tõusu ja rahapoliitilise intressimäära tõstmise tõttu. Slovakkia täidab pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arenguid. Slovakkia majandus on ELiga väga lõimunud. Eelkõige välismaised otseinvesteeringud ja kaubandussuhted teiste liikmesriikidega on laialdased ning riigi finantssektori lõimumine laiema ELi sektoriga on oluliselt edenenud, peamiselt tänu paljudele välisomanduses finantsvahendajatele. Slovakkia jooksevkonto saldo on viimastel aastatel olnud väga kõikuv, peegeldades ekspordikõikumisi, mida mõjutasid uued, välismaiste otseinvesteeringutega seotud tootmisvõimsused, eelkõige autotööstuses. Pärast olulist paranemist 2003. aastal suurenes jooksevkonto puudujääk 2005. aastal 8,6%-le SKTst. Slovakkia välispositsiooni halvenemine viimastel aastatel on tingitud dünaamilisest eratarbimisest ja välismaiste otseinvesteeringutega seotud impordi suurenemisest. Järgnevatel aastatel on oodata ekspordi kasvu tänu uuele, ekspordile suunatud tootmisvõimsusele. Jooksevkonto puudujääki on peamiselt finantseerinud suur välismaiste otseinvesteeringute netosissevool.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Slovakkia kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

2.9. Rootsi

Komisjoni 2004. aasta lähenemisaruande hinnangu järgi täitis Rootsi kolme vastastikuse lähenemise kriteeriumi (hindade stabiilsus, riigi eelarveseisund ja pikaajalised intressimäärad). Õigusaktide lähendamisele antud hinnangu järgi ei olnud Rootsi õigusaktid täielikult kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 ja EKPSi/EKP põhikirjaga.

(...PICT...)

Rootsi Keskpanga seadust muudeti 2004. ja 2006. aastal, aga muudatustega ei kaotatud 2004. aasta lähenemisaruandes välja toodud mittevastavusi. Lisaks on leitud mittevastavusi vahetuskursipoliitika seaduses.

Keskpanga finantssõltumatuse ja euro kasutuselevõtu ajal keskpanga EKPSiga lõimumise küsimustes ei ole Rootsi õigusaktid (eelkõige Rootsi Keskpanga seadus, põhiseadus ja vahetuskursipoliitika seadus) täielikult kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi/EKP põhikirjaga.

THHI inflatsioon on Rootsis viimastel aastatel olnud üldiselt alla 2%, v.a teataval ajavahemikul 2001. ja 2003. aastal, kui elektrihinna tõus põhjustas koguinflatsiooni tõusu. Küllaltki tugev majanduskasv on peamiselt tingitud tootlikkuse kasvust, mis on suures osas tasakaalustanud palgatõusu mõju ühiku tööjõukuludele. Madalat inflatsiooni on soodustanud ka krooni vahetuskursi tugevnemine aastatel 2002–2004 ning rahvusvahelise konkurentsi ja üleilmastumise mõju imporditud tööstuskaupade hindadele. Oodata on, et inflatsiooni suruvad mõõdukalt ülespoole nõudluse suur kasv ja tööjõuturu tingimuste paranemine. Keskpikas perspektiivis on inflatsiooniväljavaated siiski soodsad, sest pakkumistegurid on positiivsed ja inflatsiooniootused kindlad. 12 kuu keskmine inflatsioon on Rootsis viimastel aastatel olnud järjekindlalt allpool kontrollväärtust. 2006. aasta oktoobrile eelnenud 12 kuu keskmine inflatsioon oli Rootsis 1,5%, mis on allpool 2,8%-list kontrollväärtust, ja see jääb tõenäoliselt sellest madalamaks ka järgnevatel kuudel. Rootsi täidab hindade stabiilsuse kriteeriumi.

(...PICT...)

Rootsi suhtes ei kohaldata praegu nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Aastatel 2000–2005 oli Rootsi valitsemissektori eelarve keskmine ülejääk 2,0% SKTst. Suur keskmine ülejääk kajastab Rootsi eelarveraamistiku eeskirjapõhisust. 2005. aastal oli valitsemissektori eelarve ülejääk 3,0% SKTst. Kui jätta valitsemissektorist välja kohustusliku pensioni skeem oleks riigieelarve üldine ülejääk 2,0% SKTst. [22] [23] Valitsemissektori võlg oli 2005. aastal 50,4% SKTst; kohustuslikku pensioni skeemi välja jättes oleks see 50,9% SKTst. Rootsi täidab riigi eelarveseisundiga seotud kriteeriumi.

Rootsi kroon ei osale vahetuskursimehhanismis. Rootsi süsteem on suunatud inflatsioonikontrollimisele ja kasutusel on ujuvkurss. Välja arvatud vahetuskursi kiire langus kohe pärast fikseeritud vahetuskursi kaotamist 1992. aastal, on krooni ja Saksa marga ning hiljem euro vahetuskurss liikunud suhteliselt kitsastes piirides. 2004. aasta novembri ja 2006. aasta oktoobri vahel vähenes krooni väärtus euro suhtes pisut alla 3%. Rootsi ei täida vahetuskursikriteeriumi.

2006. aasta oktoobrile eelnenud aasta jooksul oli Rootsi keskmine pikaajaline intressimäär 3,7%, mis on madalam kui kontrollväärtus 6,2%. Keskmine pikaajaline intressimäär on Rootsis viimaste aastate jooksul pidevalt olnud kontrollväärtusest madalam. Intressivahe võrreldes euroala intressimääradega vähenes alates 2003. aastast oluliselt (umbes 50 baaspunktist praeguse 10 baaspunktini), mis kajastab muu hulgas negatiivset rahapoliitilise intressimäära vahet euroalaga võrreldes. Rootsi täidab pikaajaliste intressimäärade vastastikuse lähenemise kriteeriumi.

Uuriti ka lisategureid, sh kauba- ja finantsturgude lõimumist ning maksebilansi arengut. Rootsi majandus on ELiga väga lõimunud. Eelkõige tihenevad kaubandussuhted teiste liikmesriikidega ja riigi finantssektor on hästi lõimunud laiema ELi sektoriga, peamiselt tänu sellele, et Rootsile kuuluvad paljud finantsvahendajad Põhja- ja Baltimaades ning sellele, et Rootsi börs liitus Põhjamaade börsiettevõttega OMX grupp. Rootsi jooksevkonto ülejääk on mitu aastat olnud suure ekspordi tõttu umbes 6–7% SKTst. Finantskonto puudujääk on tingitud peamiselt välismaiste otseinvesteeringute netoväljavoolust.

Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon jõudnud järeldusele, et puudub vajadus muuta Rootsi kui liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand staatust.

[1] Euroopa Komisjon, 2004. aasta lähenemisaruanne, KOM(2004) 690, 20. oktoober 2004; ning Euroopa Keskpank, 2004. aasta lähenemisaruanne, 2004. aasta oktoober.

[2] Euroopa Komisjon, 2004. aasta lähenemisaruanne Leedu kohta, KOM(2006) 223, 16. mai 2006; Euroopa Komisjon, 2004. aasta lähenemisaruanne Sloveenia kohta, KOM(2006) 224, 16. mai 2006; ning Euroopa Keskpank, 2006. aasta mai lähenemisaruanne, 2006. aasta mai.

[3] Taani ja Ühendkuningriik pidasid enne Maastrichti lepingu vastuvõtmist läbirääkimisi seoses euro kasutuselevõtust loobumisega ega osale majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis. Kuni ajani, mil need liikmesriigid näitavad üles soovi osaleda kolmandas etapis ja võtta euro kasutusele, ei hinda nõukogu euro vastuvõtu tingimuste täitmist.

[4] Käesolevas aruandes on kasutatud 2006. aasta 17. novembrile eelnenud andmeid.

[5] 2005/185/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 20.

[6] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve puudujääki suurusega 3,5% SKTst.

[7] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve ülejääki suurusega 2,5% SKTst.

[8] Kõige hiljutisemad kättesaadavad andmed.

[9] 2005/184/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 19.

[10] 2006/627/EÜ, ELT L 256, 20.9.2006, lk 13–14.

[11] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve puudujääki suurusega 1,9% SKTst.

[12] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve puudujääki suurusega 1,0% SKTst.

[13] 2004/918/EÜ, ELT L 389, 30.12.2004, lk 27.

[14] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt saamaväärset valitsemissektori eelarve puudujääki.

[15] 2005/186/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 21.

[16] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve puudujääki suurusega 2,9% SKTst.

[17] 2005/183/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 18.

[18] Poola kasutab üleminekuperioodi, et rakendada Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsust pensioni kogumisskeemide liigitamise kohta. Selle ajavahemiku jooksul, mis lõpeb 2007. aasta esimese eelarveteatisega, võib Poola avalikus sektoris võtta arvesse kogumispensioniskeemidest tingitud tulusid ja kulusid, mistõttu on valitsemissektori eelarvepuudujääk väiksem.2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve puudujääki suurusega 2,2% SKTst. (Kohustuslikke pensioniskeeme arvestamata oleks näitaja 4,2% SKTst).

[19] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve puudujääki suurusega 2,2% SKTst. (Kohustuslikke pensioniskeeme arvestamata oleks näitaja 4,2% SKTst).

[20] 2005/182/EÜ, ELT L 62, 9.3.2005, lk 16–17.

[21] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve puudujääki suurusega 3,4% SKTst.

[22] Rootsi kasutab üleminekuperioodi, et rakendada Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsust pensioni kogumisskeemide liigitamise kohta. Selle ajavahemiku jooksul, mis lõpeb 2007. aasta esimese eelarveteatisega, võib Rootsi avalikus sektoris võtta arvesse kogumispensioniskeemidest tingitud tulusid ja kulusid, mistõttu on valitsemissektori eelarveülejääk suurem.

[23] 2006. aastaks ennustatakse komisjoni talituste sügisese prognoosi kohaselt valitsemissektori eelarve ülejääki suurusega 2,8% SKTst. (Kohustuslikke pensioniskeeme arvestamata oleks näitaja 1,7% SKTst).

--------------------------------------------------