palun märkige, kas see on kulude eelarveridasid mõjutav sihtotstarbeline tulu ◻

Selle punkti täitmisel tuleks kasutada haldusalaste eelarveandmete tabelit, mis on esitatud õigusaktile lisatava finantsselgituse lisas , ja laadida see üles DECIDE võrku talitustevahelise konsulteerimise eesmärgil.

Asjaomaste talituste pettusevastased strateegiad, mis vaadatakse korrapäraselt läbi ja mida vajaduse korral kohandatakse, kui on avaldatud komisjoni pettusevastase võitluse strateegia uus sõnastus, et tagada muu hulgas järgmist:

Kõrge riskiga keskkonda arvestades peavad süsteemid välistama tehingute võimalike vastavusvigade (eeskirjade eiramise juhtumid) sagedase esinemise ning sisaldama arvukalt kontrolle vigade ennetamiseks, avastamiseks ja parandamiseks makseprotsessi võimalikult varases etapis. Praktikas tähendab see, et vastavuse kontrollimisel tuginetakse eelkõige mahukatele eelkontrollidele, mis kavandatakse mitmeks aastaks, mille viivad läbi nii välisaudiitorid kui ka komisjoni töötajad kohapeal enne projektidega seotud lõplike maksete tegemist ning mis on finantsmääruse alusel nõutavatest rahalistest kaitsemeetmetest märgatavalt ulatuslikumad (endiselt tehakse ka mõningaid järelauditeid). Vastavuskontrolli raamistik koosneb muu hulgas järgmistest olulistest osadest.

Õigusakti rakendamisega seoses on võetud eesmärk mitte ületada mittevastavuse (vea määra) senist taset, mil jääkvea kogutase on olnud alla 2 % (mitme aasta arvestuses pärast kõigi kavas olevate kontrollide ja paranduste tegemist suletud lepingute korral). See tähendab üldjuhul, et Euroopa Kontrollikoja aastase kinnitava avalduse jaoks kontrollitud asjaomase aasta tehingute juhuslikus valimis jääb hinnanguline viga vahemikku 2–5 %. Komisjoni hinnangul on see väikseim mittevastavuse oht, mida on võimalik kõnealuses kõrge riskiga keskkonnas saavutada, võttes arvesse halduskoormust ning vastavuse kontrolliks vajalikku kulutasuvust. Puuduste tuvastamisel rakendatakse sihipäraseid parandusmeetmeid, et tagada veamäärade minimaalsus.

Kuigi kuludega seotud juhtimistegevuse ja vastavuskontrolli laadi parandamist ja sihipärasemaks muutmist jätkatakse, on kõnealused kulud üldiselt vajalikud õigusaktide eesmärkide tulemuslikuks ja tõhusaks saavutamiseks, nii et mittevastavuse oht püsiks minimaalne (jääkviga alla 2 %). Need kulud on oluliselt väiksemad, kui sisekontrollide kõrvaldamise või vähendamisega seotud ohud sellises kõrge riskiga valdkonnas.

Sisekontrolli- / juhtimiskulud moodustavad ligikaudu 4 % aastatel 2021–2027 ELi üldeelarvest rahastatavate kulukohustuste assigneeringute (tegevus ja haldus) kogusummast, mis on hinnanguliselt keskmiselt 12,78 miljardit eurot aastas. Kontrollikulude arvutuses on silmas peetud ainult komisjoni, mitte liikmesriikide ega volitatud üksuste kulusid. Volitatud üksused võivad rahaliste vahendite haldamiseks kinni pidada kuni 7 % ja seda summat võidakse osaliselt kasutada kontrollimise eesmärgil.

Sisekontrolli- ja haldusprotsessi eesmärk on tagada piisav kindlus, et saavutatakse tegevuse tulemuslikkuse ja tõhususe, finantsaruandluse usaldusväärsuse ning asjakohasele õigus- ja menetlusraamistikule vastavusega seoses seatud eesmärgid.

Eelarve kaudse täitmise korral peavad nimetatud üksused uue finantsmääruse artikli 154 kohaselt tagama ELi finantshuvide kaitse taseme, mis on samaväärne otsese eelarve täitmise korral tagatud tasemega. Eelnevalt viiakse läbi üksuste süsteemide ja menetluste sambapõhine hindamine, järgides proportsionaalsuse põhimõtet ning võttes nõuetekohaselt arvesse meetme olemust ja sellega seotud finantsriske. Kui eelarve täitmise viis seda nõuab või kui tegevusaruannetes on esitatud reservatsioone, siis koostatakse ja viiakse ellu konkreetseid riskimaandamismeetmeid sisaldavad tegevuskavad. Lisaks sellele võivad rakendamisega kaasneda komisjoni kehtestatud asjakohased järelevalvemeetmed.

Lisaks sõlmitakse lepingud sõltumatute välisekspertidega, et hinnata ELi välistegevuse tulemuslikkust kolme eri süsteemi kaudu. Hindamised aitavad suurendada vastutavust ning täiustada käimasolevaid sekkumismeetmeid; samuti tehakse nende käigus järeldusi saadud kogemustest, et tulevased meetmed ja poliitika oleksid teadlikumad.

Komisjoni järelevalve- ja hindamissüsteemid on üha enam orienteeritud tulemustele. Süsteemides on kaasatud nii oma töötajad, rakenduspartnerid kui ka väliseksperdid.

◻ isikutele, kellele on delegeeritud Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaste ÜVJP erimeetmete rakendamine ja kes on kindlaks määratud asjaomases alusaktis.

ÜMTde, sealhulgas Gröönimaa assotsieerimise eesmärgid, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklites 198 ja 199, eeldavad ulatuslikku partnerlust, mis hõlmab institutsioonilist raamistikku, kaubanduskokkuleppeid, mitmeid koostöövaldkondi ning aluspõhimõtteid, mis reguleerivad liidu finantsabi andmist ÜMTdele. Selleks on vaja laiaulatusliku kohaldamisalaga õigusakti.

Hariduse eelarvetoetuse programmi rakendamisel on tehtud edusamme: 2016. aastal saavutati või ületati enamik eesmärke (74,12 %). Gröönimaa otsuse majanduslike eesmärkide mõju mõõtmine on osutunud siiski keerulisemaks, kuna tegemist on pikaajaliste eesmärkidega, mistõttu mõju ei ole kohe nähtav. Sellest hoolimata võib täheldada positiivseid suundumusi uute sektorite arendamisel (nt kaevanduste avamine), hariduse omandamise määrade tõstmisel ja valitsuse suutlikkuse suurendamisel pikaajalise poliitika väljatöötamiseks. Lisaks sellele on pidev ametlik ja mitteametlik poliitiline dialoog soodustanud partneritevahelist vastastikust mõistmist ja tihedat koostööd sellistes olulistes valdkondades nagu Arktika, kus Gröönimaa osaleb ELi 2016. aasta Arktika-poliitikas ja toetab ELi taotlust saada Arktika Nõukogus vaatleja staatus. Sellised suundumused peaksid jätkuma ka pärast 2020. aastat ja isegi edasi arenema.

Gröönimaa otsus: Aastateks 2014–2020 vastu võetud otsusega eraldatakse eelarvetoetuse programmile 217,8 miljonit eurot ehk 31 miljonit eurot aastas. See on ELi peamine rahastamisvahend ja ELi eelarve kasutamist reguleeriv õigusakt, mis on ELi ja Gröönimaa suhete aluseks. Otsus täiendab ÜMTde assotsieerimise otsust. Lisaks täiendab Gröönimaa otsus kalandusalast partnerluslepingut ja 2014. aasta ühisavaldust ELi ja Gröönimaa suhete kohta. Gröönimaa otsuse üldsiht on säilitada lähedasi ja püsivaid sidemeid partnerite vahel, toetades samas Gröönimaa säästvat arengut. Kaks põhieesmärki on toetada Gröönimaad tema peamiste sõlmküsimuste lahendamisel (eelkõige majanduse mitmekesistamisel) ning toetada Gröönimaa kohaliku valitsuse suutlikkust töötada välja ja rakendada kohalikku poliitikat. Gröönimaa säästva arengu orienteeriv programmdokument 2014–2020 toetab Gröönimaa otsuse eesmärkide saavutamist, edendades arukat majanduskasvu haridusse ja teadustöösse tehtavate investeeringute kaudu ning kaasavat majanduskasvu suuremale osale elanikele kvalifikatsiooni andva hariduse pakkumise kaudu, et kindlustada töökohti, vähendada vaesust ja luua majanduskasvu jätkusuutlik alus.

ÜMTdele antav rahaline toetus ei piirdu vaesuse kaotamise eesmärgi kui EAFi üldeesmärgiga, kuna ÜMTde ja ELi assotsieerimise eesmärk on „ edendada ÜMTde sotsiaalset ja majanduslikku arengut, seades sisse tihedad majandussidemed nende ja liidu kui terviku vahel“. 11. EAFi raames ÜMTdes toetatavad sektorid hõlmavad suurt hulka poliitikavaldkondi, kusjuures erilist tähelepanu pööratakse keskkonnale, bioloogilisele mitmekesisusele, kliimamuutustega kohanemisele ja kliimamuutuste leevendamisele, taastuvatele energiaallikatele, haridusele, telekommunikatsioonile, digitaalsele ühenduvusele ja turismile. Vahekokkuvõttes leiti, et 11. EAF on asjakohane ja tulemuslik vahend, mis toetab ELi ja ÜMTde assotsieerimise eesmärkide saavutamist. Samas nõuavad mõned ÜMTd regulaarselt lihtsamaid programmitöö- ja rakendamismenetlusi, viidates oma haldussuutlikkuse piiratusele. Lisaks ei ole siiani piisavalt kasutatud seniseid sätteid, millega soodustatakse piirkondlikku koostööd piirkondlike osalejate erinevate kategooriate vahel (ÜMTd, AKV riigid ja nende naabruses olevad äärepoolseimad piirkonnad ning AKV-välised arenguriigid).

Uue ÜMTde assotsieerimise otsuse tulemusena tekkiv oodatav lisaväärtus peaks johtuma välistegevuse rahastamisvahendite vahekokkuvõtte järeldustest. ÜMTde ja Gröönimaa puhul jõuti järeldusele, et mõlemad vahendid on eesmärgipärased ning et ÜMTde assotsieerimine ja partnerlus Gröönimaaga on erinevate hinnatud parameetrite (tõhusus jne) puhul andnud tulemusi. Eeldatakse, et kavandatava õigusakti toel see positiivne suundumus jätkub.

Oma delegatsioonide kaudu tegutseb EL kogu maailmas, omades seetõttu tohutul hulgal teavet maailma riikide ja piirkondade arengu kohta. See võimaldab ELil olla pidevalt teadlik uutest vajadustest ja probleemidest ning ressursse asjakohaselt ümber jaotada. ELi meetmed ja liikmesriikide võetavad meetmed täiendavad üksteist ja see vastastikune täiendavus kasvab. See elavdab poliitilist dialoogi ja koostööd, mida üha enam suunatakse liikmesriikidega ühiselt kavandatud programmide kaudu.

ELil on märkimisväärne oskusteave ÜMTde vajaduste ja huvidega seotud olulistes valdkondades (näiteks piirkondlik ühtekuuluvus, majanduslik integratsioon, kliimamuutused), mis tugineb muu hulgas ELi edule teatavates poliitikavaldkondades (nt ühise põllumajanduspoliitika raames saadud teadmised toiduga kindlustatuse kohta). Mõningates valdkondades, kus liikmesriigid on otsustanud mitte meetmeid võtta või kus nende tegutsemisvõimalused on piiratud, on EL endiselt peamine või mõnikord ainus osaleja, kes saab sekkuda.

Ülemeremaad ja -territooriumid (edaspidi „ÜMTd“) on olnud Euroopa Liiduga assotsieeritud alates Rooma lepingu jõustumisest 1958. aastal. ÜMTde liiduga assotsieerimine tuleneb põhiseaduslikest suhetest, mida kõnealused piirkonnad omavad kolme liikmesriigiga. ÜMTd ei ole liidu tolliterritooriumi osa ning jäävad väljapoole siseturu piire. Lisaks sellele on enamik ÜMTsid silmitsi spetsiifiliste probleemidega, mis tulenevad nende suurusest, asukohast, kaugusest ja ahtast majanduslikust baasist. Seetõttu on EL viimastel aastakümnetel rahastanud ÜMTdes EAFi territoriaalseid ja piirkonnaprogramme; viimati anti rahalist toetust ÜMTdele 11. EAFi kaudu ja toetamine peaks jätkuma.

4.Vajaduse korral võib kanda eelarvesse assigneeringuid ka pärast 2027. aastat, et katta artiklis 78 ette nähtud kulusid, selleks et oleks võimalik hallata meetmeid, mis ei ole 31. detsembriks 2027 veel lõpule viidud.

3.Programmi rahastamispaketist võib katta ka tehnilise ja haldusabi kulud, mis on vajalikud selleks, et tagada üleminek programmi ja selle eelkäija, nõukogu otsuse 2013/755/EL alusel vastu võetud meetmete vahel.

2.Komisjon rakendab programmi ning selle meetmete ja tulemustega seotud teavitus- ja kommunikatsioonimeetmeid. Programmile eraldatud rahalised vahendid peavad ühtlasi aitama kaasa liidu poliitiliste prioriteetide tutvustamisele, niivõrd kui need on seotud artiklis 3 osutatud eesmärkidega.

2.II lisa artikli 10 lõike 6 ja artikli 16 lõike 8 kohaldamisel abistab komisjoni tolliseadustiku komitee, mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 artikli 285 lõikega 1. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.

5.Artikli 86 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et ta ei esita vastuväiteid. Nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.

Selleks et tõhusalt hinnata käesoleva otsuse eesmärkide saavutamise edenemist, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 87 vastu delegeeritud õigusakte I lisa 3. artikli muutmiseks, et näitajad vajaduse korral läbi vaadata või neid täiendada ning et lisada käesolevasse otsusesse järelevalve- ja hindamisraamistiku kehtestamist käsitlevad sätted.

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 87 vastu delegeeritud õigusakte II, III ja IV lisa muutmiseks, et võtta arvese tehnoloogia arengut ja tollialastes õigusaktides tehtud muudatusi.

(a) tagada, et asjaomasel ÜMT-l on haldus- ja kontrollisüsteemid, mis kindlustavad liidu vahendite nõuetekohase ja tõhusa kasutamise, ning et need süsteemid toimivad nõuetekohaselt, ning

Kui käesolevas otsuses ei ole sätestatud teisti, rakendatakse liidu finantsabi kooskõlas eesmärkide ja üldpõhimõtetega, mis on sätestatud käesolevas otsuses, finantsmääruses ja [naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahendi määruses], eriti II jaotise I peatükis, v.a artikkel 13, artikli 14 lõiked 1 ja 4 ning artikkel 15, III peatükis, v.a artikli 21 lõige 1, lõike 2 punktid a ja b ning lõige 3, ning V peatükis, v.a artikli 31 lõiked 1, 4, 6 ja 9 ning artikli 32 lõige 3. Käesoleva otsuse artiklis 80 sätestatud korda ei kohaldata [naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahendi määruse] artikli 21 lõike 2 punktis c osutatud juhtudel.

4.Asjaomase ÜMT ametiasutused vastutavad meetmete elluviimise eest, ilma et see piiraks komisjoni pädevust kindlustada usaldusväärne finantsjuhtimine liidu vahendite kasutamisel.

(c)Vajaduse korral võib käesoleva otsuse alusel kehtestatud meetmete jaoks toetust saada muude liidu programmide kaudu, tingimusel et neist toetustest ei kaeta samu kulusid. Käesoleva otsuse kaudu võib toetada ka muude liidu programmide alusel kehtestatud meetmeid, tingimusel et neist toetustest ei kaeta samu kulusid. Sellisel juhul tehakse kohaldatavate eeskirjade valik kõnealuseid meetmeid käsitlevas tööprogrammis.

ÜMTd võtavad vastu või säilitavad õigusraamistiku, mis takistab nende finantssüsteemi kasutamist rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil, juhindudes eelkõige selles valdkonnas tegevate rahvusvaheliste organite välja töötatud vahenditest, näiteks rahapesuvastase töökonna rahvusvahelistest standarditest rahapesu ning terrorismi rahastamise ja tuumarelva leviku tõkestamise kohta – FATFi läbivaadatud soovitused („International Standards on Combating Money Laundering and the Financing of Terrorism and Proliferation - the FATF Recommendations“).

Liit ja ÜMTd tagavad võimalust mööda, et nende territooriumil finantsteenuste sektori reguleerimisel ja järelevalves ning maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise vastases võitluses rakendatakse ja kohaldatakse rahvusvaheliselt kokku lepitud standardeid. Sellised rahvusvaheliselt kokkulepitud standardid on muu hulgas Baseli Pangajärelevalve Komitee „Tõhusa pangajärelevalve põhialused“ („Core Principles for Effective Banking Supervision“), Rahvusvahelise Kindlustusjärelevalve Assotsiatsiooni „Kindlustuse põhialused ja meetodid“ („Insurance Core Principles“), Rahvusvahelise Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni „Väärtpaberijärelevalve eesmärgid ja põhimõtted“ („Objectives and Principles of Securities Regulation“), Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni „Maksundusalase teabevahetuse leping“ („Agreement on Exchange of Information on Tax Matters“), G20 avaldus „Avaldus läbipaistvuse ja teabevahetuse kohta maksustamise eesmärgil“ („Statement on Transparency and Exchange of Information for Tax Purposes“), finantsstabiilsuse nõukogu „Finantsinstitutsioonide tulemusliku kriisilahenduse korra põhielemendid“ („Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions“).

Selleks et tagada, et ÜMTd saaksid käesolevast otsusest võimalikult suurt kasu ja et nad saaksid liidu siseturul ning piirkondlikul, allpiirkondlikul ning rahvusvahelisel turul osaleda võimalikult headel tingimustel, aitab assotsieerimine arendada ÜMTde kaubandussuutlikkust,

(a)abi saavas ÜMTs ei kohaldata lepingu suhtes tempelmakse ega registreerimislõive ega samaväärse toimega makse, olenemata sellest, kas need maksud on juba olemas või kehtestatakse need edaspidi; sellised lepingud registreeritakse siiski ÜMTs kehtivate õigusaktide kohaselt ja selle eest võib võtta osutatud teenusele vastavat tasu;

2.Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, kohaldatakse liidu rahastatavate lepingute suhtes järgmist korda:

3.Ühtki käesoleva otsuse sätet ei tõlgendata selliselt, et see takistaks asjaomastel pädevaid ametiasutusi eristamast oma asjakohaste maksusätete kohaldamisel maksumaksjaid, kes ei ole ühesuguses olukorras, eeskätt oma elu- või asukoha poolest või selle koha poolest, kuhu nad oma kapitali on investeerinud.

2.Ühtki käesoleva otsuse sätet ei tõlgendata selliselt, et see takistaks vastu võtmast või rakendamast meetmeid, mille eesmärk on ära hoida maksupettust või takistada topeltmaksustamise vältimiseks sõlmitud lepingute maksustamissätete või muude maksukokkulepete või riigisisese maksuseadusega ette nähtud maksudest kõrvalehoidmist või maksustamise vältimist.

1.Ilma et see piiraks artikli 66 kohaldamist, ei kohaldata käesoleva otsuse sätete kohaselt võimaldatavat enamsoodustusrežiimi maksusoodustuste suhtes, mida liikmesriigid või ÜMTde ametiasutused annavad või võivad edaspidi anda topeltmaksustamise vältimise lepingute või muude maksukokkulepete või siseriikliku maksuõiguse alusel.

2.Liikmesriigid ja ÜMTde ametiasutused kohustuvad maksebilansi kapitalikonto kohaste tehingute puhul tagama kapitali vaba liikumise vastuvõtva liikmesriigi, riigi või territooriumi õigusaktide kohaselt asutatud äriühingutesse otse investeerimisel ning tagama, et selliste investeeringute tulemusena omandatud vara ja nendest tulenevat kasumit on võimalik rahaks muuta ja kodumaale tagasi viia.

1.Assotsieerimise eesmärk on edendada kaubandust, et saavutada täielik ja produktiivne tööhõive ning tagada kõigile inimväärne töö.

1.Assotsieerimise raames tehtava kaubandus- ja kaubandusega seotud koostöö eesmärk on suurendada kaubandus- ja keskkonnapoliitika ja -kohustuste vastastikust kooskõla. Seejuures võetakse assotsieerimise raames kaubandusega seotud koostöös arvesse põhimõtteid, millest lähtutakse rahvusvahelises keskkonnajuhtimises ning mis on sätestatud mitmepoolsetes keskkonnalepingutes.

4.ÜMT ametiasutused võivad kohaliku tööhõive edendamise või soodustamise eesmärgil vastu võtta õigusakte, et toetada ÜMTde füüsilisi isikuid ja kohalikku majandustegevust. Sellisel juhul teavitavad ÜMT ametiasutused komisjoni vastuvõetud õigusaktidest, et komisjon saaks liikmesriikidele neist teada anda.

3.Ühtki käesoleva otsuse sätet ei tõlgendata selliselt, et see takistaks liidul või ÜMTdel vastu võtmast või säilitamast usaldatavuskaalutluste meetmeid muu hulgas järgmisel otstarbel:

(a)liit võimaldab ÜMTde füüsilistele ja juriidilistele isikutele kohtlemist, mis on vähemalt sama soodus kui kõige soodsam kohtlemine, mida nad kohaldavad mis tahes sellise kolmanda riigi füüsiliste ja juriidiliste isikute suhtes, kellega liit sõlmib või on sõlminud majandusliku integratsiooni lepingu;

(b)„ÜMT juriidiline isik“ – juriidiline isik, kes on asutatud asjaomase ÜMT õigusaktide alusel ja kelle registrijärgne asukoht, juhatuse asukoht või põhitegevuskoht on selle ÜMT territooriumil. Juriidilist isikut, kellel on ÜMT territooriumil üksnes registrijärgne asukoht või juhatuse asukoht, ei käsitata ÜMT juriidilise isikuna, kui tema tegevus ei ole tegelikult ja pidevalt seotud selle riigi või territooriumi majandusega;

(a)„ÜMT füüsiline isik“ – füüsiline isik, kes tavaliselt elab ÜMTs ja kes on mõne liikmesriigi kodanik või kellele on selles ÜMTs antud spetsiaalne õiguslik seisund. Selle määratlusega ei piirata liidu kodakondsusest tulenevaid õigusi ELi toimimise lepingu tähenduses;

Kui komisjon on seisukohal, et esinevad piisavad põhjused seada kahtluse alla käesoleva otsuse rakendamise nõuetekohasus, alustab ta konsultatsioone asjaomase ÜMT ja liikmesriigiga, kellel on temaga erisuhted, et tagada käesoleva otsuse nõuetekohane rakendamine. Kui konsultatsioonide tulemuseks ei ole käesoleva otsuse rakendamine vastastikku vastuvõetaval viisil, võib liit ajutiselt tühistada asjaomase ÜMT soodustused kooskõlas III lisaga.

4.Käesolevas jaotises mõistetakse „suure kaubanduspartneri“ all mis tahes arenenud riiki või mis tahes riiki, mille osakaal maailma kaupade ekspordis on üle 1 %, või, ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, iseseisvalt, ühiselt või majandusliku integratsiooni lepingu alusel tegutsevat riikide rühma, mille osakaal maailma kaupade ekspordis on kokku üle 1,5 %. Osakaalu arvutuseks kasutatakse Maailma Kaubandusorganisatsiooni uusimaid ametlikke andmeid maailma juhtivate kaubaeksportijate kohta (liidusisene kaubandus välja arvatud).

2.Lõikega 1 ei välistata kaupade impordi-, ekspordi- või transiidikeeldude või -piirangute kohaldamist, kui see on õigustatud kõlbluse või avaliku korra seisukohast või seotud inimeste, loomade ja taimede elu ja tervise, rahvuslike, kunsti-, ajaloo- ja muinsusväärtuste kaitsmise, taastumatute loodusvarade säilitamise või tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmisega.

(h)toetada ÜMTde jõupingutusi, ühtlustada oma õigusakte liidu õigusaktidega või viia need vastavusse liidu õigusaktidega, kui see on asjakohane;

1.Assotsieerimise raames audiovisuaalvaldkonnas tehtava koostöö eesmärk on edendada osalejate audiovisuaalset toodangut ja see võib hõlmata järgmisi meetmeid:

1.Liit ja ÜMTd peavad dialoogi tööhõive ja sotsiaalpoliitika valdkonnas, et toetada ÜMTde majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning edendada inimväärset tööd ÜMTdes ja piirkondades, kus nad asuvad. Lisaks on dialoogi eesmärk aidata ÜMTde ametiasutustel töötada välja valdkonna poliitika ja õigusaktid.

Assotsieerimise raames info- ja kommunikatsioonitehnoloogiateenuste valdkonnas tehtava koostöö eesmärk on stimuleerida ÜMTdes innovatsiooni ja majanduskasvu ning parandada kodanike igapäevaelu ja ettevõtete olukorda, sealhulgas puuetega inimeste juurdepääsuvõimalusi. Koostöö eesmärk on parandada ÜMTde regulatiivset suutlikkust ning selle raames võib toetada info- ja kommunikatsioonitehnoloogiavõrkude ja -teenuste osutamise laiendamist järgmiste meetmetega:

Assotsieerimise raames lennutranspordi ohutuse ja turvalisuse valdkonnas tehtava koostöö eesmärk on aidata ÜMTdel täita asjaomaseid rahvusvahelisi standardeid ja see võib muu hulgas hõlmata:

1.Assotsieerimise raames meretranspordi valdkonnas tehtava koostöö eesmärk on arendada ja edendada ühtaegu säästlike ja tõhusate meretransporditeenuste osutamist ÜMTdes ja see võib hõlmata:

Assotsieerimise raames kliimamuutuste valdkonnas tehtava koostöö eesmärk on toetada ÜMTde algatusi, mis hõlmavad kliimamuutuste leevendamist ja kohanemist kliimamuutuste negatiivsete mõjudega, ning see võib hõlmata:

2.Veevarustuse ja kanalisatsiooni valdkonnas pööratakse erilist tähelepanu joogiveega varustamisele ja kanalisatsiooniteenustele piirkondades, kus need teenused ei ole piisavalt välja arendatud ning mis on loodusõnnetuste poolt eriti haavatavad, et aidata parandada rahvastiku tervislikku seisundit ja suurendada tootlikkust ning seega otseselt arendada inimressursse.

(c)assotsieerimise rakendamiseks moodustatakse ÜMTde ja nendega seotud liikmesriikide ning komisjoni kokkuleppel nõuandvaid töörühmi, mille laad oleneb käsitletavatest küsimustest. Need töörühmad võib kokku kutsuda komisjoni, liikmesriigi või ÜMT taotlusel. Töörühmad täiendavad ÜMT ja ELi foorumi ja/või kolmepoolsetel konsultatsioonidel tehtavat tööd ning neis peetakse tehnilisi arutelusid küsimustes, mis on ÜMTde ja nendega seotud liikmesriikide jaoks eriti olulised.

2.Dialoogi peetakse ranges kooskõlas liidu, ÜMTde ja nendega seotud liikmesriikide institutsioonilise, õigusliku ja finantspädevusega. Dialoog on paindlik. See võib olla ametlik või mitteametlik ning seda peetakse asjakohasel tasemel ja asjakohases vormis artiklis 14 osutatud dialoogifoorumite kaudu.

1.Assotsieerimisel võetakse arvesse, et ÜMTde majanduslik areng on ebaühtlane ja nad ei suuda ühtviisi ära kasutada kõiki artiklis 7 osutatud piirkondliku koostöö ja integratsiooni pakutavaid võimalusi.

Käesoleva otsuse artikli 7 lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel tähendavad koostööalgatused või koostöö teised vormid samuti seda, et ÜMTde valitsusasutused, piirkondlikud- ja allpiirkondlikud organisatsioonid, kohalikud ametiasutused ning vajaduse korral ka teised avaliku ja erasektori asutused või institutsioonid (sealhulgas avalike teenuste osutajad) võivad osaleda Euroopa territoriaalse koostöö rühmituses, tehes seda vastavalt koostöö eeskirjadele ja eesmärkidele, mis on sätestatud käesoleva otsusega ning määrusega (EL) nr 1302/2013 ning vastavalt korrale, mida kohaldatakse ÜMTga seotud liikmesriigi suhtes.

3.Assotsieerimisega toetatakse liidu ning ÜMTde ja teiste partnerite vahelist koostööd käesoleva otsuse II ja III osas sätestatud koostöövaldkondades. Seda arvesse võttes on assotsieerimise eesmärk edendada ÜMTde koostööd ELi toimimise lepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimate piirkondadega, samuti AKV riikide hulka kuuluvate ja AKV riikide hulka mittekuuluvate naaberriikide ja -territooriumidega. Selle eesmärgi saavutamiseks parandab liit asjaomaste programmide koordineerimist ja nendevahelist sünergiat. Samuti püüab liit vajaduse korral assotsieerida ÜMTd dialoogiga, mida liit peab ÜMTde naaberriikidega, sõltumata sellest, kas tegemist on AKV riikidega või AKV riikide hulka mittekuuluvate naaberriikide ja -territooriumidega, ning äärepoolseimate piirkondadega.

2.Sel eesmärgil ja võttes arvesse ÜMTde osalemist piirkondlikes ja rahvusvahelistes organisatsioonides, võivad liit ja ÜMTd teiste partneritega vahetada teavet ja häid tavasid, teha nendega muud laadi tihedat koostööd ning koordineerida oma tegevust nendega, kui see on asjakohane vastavalt rahvusvahelistele lepingutele.

2.Assotsieerimises osalevad partnerid on liit, ÜMTd ja liikmesriigid, kellega ÜMTd on seotud (edaspidi „seotud liikmesriigid“).

1.Käesoleva otsusega kehtestatakse ülemeremaade ja -territooriumide (edaspidi „ÜMTd“) assotsieerimine Euroopa Liiduga (edaspidi „liit“), mis on ELi toimimise lepingu artiklil 198 põhinev partnerlus, et toetada ÜMTde kestlikku arengut ja edendada ELi väärtusi ja standardeid kogu maailmas.

(36)Vastavalt finantsmäärusele, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 883/2013, nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95, nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ja nõukogu määrusele (EL) 2017/1939 tuleb liidu finantshuve kaitsta tulemuslike ja proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad õigusnormide rikkumise, sh pettuste ärahoidmist, avastamist, korrigeerimist ja uurimist, kaotatud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud summade tagasinõudmist ja vajaduse korral halduskaristuste kehtestamist. Eelkõige võib Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) korraldada haldusjuurdlusi, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 883/2013 ning nõukogu määruse (Euratom, EÜ) nr 2185/96 sätetele ja neis määrustes sätestatud korras, et teha kindlaks, kas on esinenud pettust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust. Vastavalt määrusele (EL) 2017/1939 võib Euroopa Prokuratuur uurida pettusi ja muid õiguserikkumisi, mis mõjutavad liidu finantshuve, ja esitada nende kohta süüdistusi, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2017/1371. Finantsmääruse kohaselt peab iga isik või üksus, kes saab liidu rahalisi vahendeid, tegema liidu finantshuvide kaitsel täielikult koostööd ja andma komisjonile, OLAFile, Euroopa Prokuratuurile ja Euroopa Kontrollikojale vajalikud õigused ja juurdepääsu ning tagama, et kolmandad isikud, kes on kaasatud liidu vahendite haldamisse, annaksid samaväärsed õigused. Seetõttu peaksid kolmandate riikide ja territooriumidega ja rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud kokkulepped, samuti kõik käesoleva otsuse rakendamise tulemusel sõlmitavad lepingud või kokkulepped sisaldama sätteid, millega antakse komisjonile, kontrollikojale ja OLAFile sõnaselge õigus oma pädevusest lähtudes korraldada selliseid auditeid, kohapealseid kontrolle ja inspektsioone ning tagatakse, et liidupoolse rahastamise rakendamisega seotud kolmandad isikud annavad samaväärsed õigused.

(33)Selleks et võtta arvesse tolli- ja kaubandusalastes õigusaktides tehtud muudatusi, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte II, III ja IV lisa kohta, et komisjonil oleks võimalik neid muudatusi otsuses kajastada. Vastavalt 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppe punktidele 22 ja 23 on vaja käesolevat programmi hinnata konkreetsete seirenõuete kohaselt kogutud teabe alusel, vältides samal ajal ülereguleerimist ja halduskoormust, eelkõige liikmesriikides. Kui see on asjakohane, võivad need nõuded sisaldada mõõdetavaid näitajaid, mille põhjal hinnata programmi mõju kohapeal. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016 institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

(31)Liit peaks otsima võimalusi olemasolevate vahendite kõige tõhusamaks kasutamiseks, et saavutada välistegevuses optimaalne mõju. See tuleks saavutada liidu välistegevuse rahastamisvahendite sidususe ja täiendavusega, samuti liidu muude poliitikameetmete ja programmide suhtes koostoime tagamisega. Ühise eesmärgi saavutamiseks rakendatavate kombineeritud sekkumiste võimalikult suure mõju huvides peaks käesolev otsus võimaldama kombineerida rahastamist liidu muude programmidega, tingimusel et need ei kata samu kulusid.

(29)Käesoleva otsuse suhtes kohaldatakse horisontaalseid finantseeskirju, mille Euroopa Parlament ja nõukogu on võtnud vastu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 322 alusel. Need eeskirjad on sätestatud finantsmääruses ja nendega määratakse kindlaks eelkõige kord, mille kohaselt eelarvet koostatakse ja täidetakse toetuste, hangete, auhindade ja kaudse eelarve täitmise kaudu, ning nähakse ette finantshalduses osalejate vastutuse kontroll. ELi toimimise lepingu artikli 322 kohaselt vastu võetud eeskirjades on käsitletud ka liidu eelarve kaitsmist juhul, kui liikmesriikides esineb üldisi puudusi õigusriigi toimimises, sest õigusriigi põhimõtte austamine on usaldusväärse finantsjuhtimise ja tulemusliku liidupoolse rahastamise oluline eeltingimus.

(23)Ette tuleks näha ka piisavalt üksikasjalikud kaitse- ja järelevalvemeetmed. See annaks ÜMTdele, liidu pädevatele asutustele ning ettevõtjatele võimaluse kasutada selgeid ja läbipaistvaid eeskirju ja menetlusi. Lisaks on ühistes huvides tagada, et menetlusi ja korda, mille alusel ÜMTde kaupu saab eksportida liitu tollimaksu- ja kvoodivabalt, rakendatakse nõuetekohaselt.

(21)Käesoleva otsusega tuleks suurendada päritolureeglite paindlikkust, muu hulgas nähes ette uusi päritolu kumulatsiooni võimalusi. Kumulatsioon peaks hõlmama mitte ainult ÜMTsid ja majanduspartnerluse lepingutes osalevaid riike, vaid teatud tingimustel ka tooteid, mis pärinevad riikidest, kelle suhtes liit kohaldab vabakaubanduslepingut, ning teatavatel tingimustel ka selliseid tooteid, mis pääsevad liitu tollimaksu- ja kvoodivabalt liidu üldise soodustuste süsteemi raames. Need tingimused on vajalikud, et vältida kaubandussätete eiramist ja tagada kumulatsioonireeglite nõuetekohane täitmine.

(15)ÜMTde maismaa ja mere bioloogiline mitmekesisus on suur. Kliimamuutused mõjutavad ÜMTde looduskeskkonda ja ohustavad nende kestlikku arengut. Meetmete võtmine bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi teenuste säilitamise, katastroofiohu vähendamise, loodusvarade säästva majandamise ja jätkusuutliku energia valdkonnas aitab ÜMTdel kohaneda kliimamuutuste mõjuga ja seda leevendada. Assotsieerimise eesmärk peaks olema bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi teenuste säilitamine, taastamine ja säästev kasutamine, kuna need on kestliku arengu oluline eeltingimus.

(13)Paljud ÜMTd on ELi toimimise lepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimate piirkondade, samuti Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (edaspidi „AKV“) riikide ning teiste kolmandate riikide ja territooriumide naabrid ning neil on naabritega ühiseid huvisid, mis hõlmavad muu hulgas kliimamuutustega kohanemist ja kliimamuutuste leevendamist, bioloogilise mitmekesisuse säilitamist ja ookeanidega seotud probleeme, majanduslikku mitmekesistamist ja katastroofiohu vähendamist.

(9)2015. aasta septembris ÜROs vastu võetud kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 (edaspidi „tegevuskava 2030“) on rahvusvahelise kogukonna vastus kestliku arenguga seotud ülemaailmsetele väljakutsetele ja suundumustele. Tegevuskava 2030, mille keskmes on kestliku arengu eesmärgid, Pariisi kliimakokkulepe ja Addis Abeba tegevuskava, on pöördeline raamistik, millega kaotada kogu maailmas vaesus ja saavutada kestlik areng. See on universaalse haardega, võimaldades nii liidul kui ka selle partneritel kohaldada meetmete elluviimisel põhjalikku ühist raamistikku. Selles leitakse tasakaal kestliku arengu majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase mõõtme vahel, kasutades ära eesmärkide ja sihtide olulisi omavahelisi seoseid. Tegevuskavaga 2030 ei jäeta kedagi kõrvale. Selle rakendamise koordineerimisel arvestatakse igal sammul ka muid rahvusvahelisi kohustusi. Käesoleva otsuse alusel rakendatavate meetmetega pööratakse eritähelepanu kestliku arengu eesmärkide seostele ja integreeritud meetmetele, millega saab hüvesid võimendada ja täita sidusalt mitut eesmärki.

(8)ÜMTde kestliku arengu toetamiseks arendatakse liidu ja ÜMTde vahelist erisuhet edasi ning arengukoostööalane lähenemisviis on asendumas vastastikuse partnerlusega. Liidu ja ÜMTde vaheline solidaarsus peaks põhinema ka nende ainulaadsel suhtel ja tõsiasjal, et kuulutakse samasse Euroopa perre.

(7)ELi toimimise lepingu ja teiseste õigusaktide üldsätteid ei kohaldata ÜMTde suhtes automaatselt, välja arvatud mõned sätted, mille puhul see on sõnaselgelt sätestatud. Kuigi ÜMTd ei kuulu kolmandate riikide hulka, ei moodusta need ka osa ühtsest turust ning peavad kaubanduse valdkonnas täitma kolmandatele riikidele pandud kohustusi, eelkõige päritolureegleid, tervishoiu- ja taimetervisenorme ning kaitsemeetmeid.

Käesoleva otsusega nähakse ette, et ÜMTde assotsieerimiseks eraldatakse kokku 500 000 000 eurot (jooksevhindades). Sellest summast eraldatakse 225 000 000 eurot Gröönimaale ja 225 000 000 eurot muudele ÜMTdele, sealhulgas 159 000 000 eurot territoriaalsete programmide jaoks ja 66 000 000 eurot piirkonnaprogrammide jaoks. Peale selle on kõikidele ÜMTdele, sealhulgas Gröönimaale, ette nähtud 15 000 000 euro suurune piirkondlik rahastamispakett. Lisaks näeb uus otsus ette 22 000 000 eurot tehniliseks abiks ja 13 000 000 eurot kindlaksmääramata assigneeringuteks.

Lisaks sellele tagab EDFi omaduste, näiteks mitmeaastase kavandamise põhimõtte ülekandmine (niivõrd, kui see on võimalik) veelgi lihtsamad ja paindlikumad menetlused, mida varem ei olnud võimalik Gröönimaa puhul kasutada. Seega lihtsustab kavandatav otsus seniste õigusaktide haldamise ja järelevalve struktuuri.

Õigusliku struktuuri lihtsustamise eesmärk on vähendada halduskoormust võrreldes praeguste õigusaktidega. Praegu reguleerivad suhteid ÜMTdega ja ÜMTde rahalisi vahendeid (sealhulgas programmitööd ja rakenduseeskirju) neli õigusakti, milleks on i) ÜMTde assotsieerimise otsus, ii) 11. EAFi määrus, iii) Gröönimaa otsus ja iv) ühine rakendusmäärus.

Samuti tehti mõjuhinnangus järeldus, et enamikku rahastamisvahendeid on võimalik ühendada; erandiks on vaid need rahastamisvahendid, millel on väga spetsiifiline õiguslik alus või eesmärk. Ühendada saab arengukoostöö rahastamisvahendi, Euroopa Arengufondi, Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi, demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi, stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahendi ning partnerluse rahastamisvahendi. Eraldi peaksid jääma humanitaarabi; ühise välis- ja julgeolekupoliitika eelarve; osa tuumaohutusealasest koostöövahendist; ülemeremaad ja -territooriumid (sh Gröönimaa); liidu kodanikukaitse mehhanism; ühinemiseelse abi rahastamisvahend; ELi humanitaarabi vabatahtlike kava; toetus Küprose türgi kogukonnale; hädaabireserv ja Euroopa rahutagamisrahastu.

Analüüsi tulemusena jõuti järeldusele, et EAFi eelarvesse integreerimise eelised ületavad puudusi, kui on täidetud teatavad eeltingimused. Näiteks ei tohiks välistegevuseks eraldatav summa olla väiksem kui EAFi ja teiste välistegevuse rahastamisvahendite summa kokku; EAFi paindlikkus tuleks võimalikult suurel määral säilitada; ning EAFi Aafrika rahutagamisrahastust rahastatavad sõjalised operatsioonid peaksid jätkuma muu eelarvevälise mehhanismi abil.

Gröönimaa otsuse hindamist käsitleva avaliku konsultatsiooni käigus oldi ühel meelel selles, et otsus on olnud asjakohane ja tulemuslik oma üld- ja erieesmärkide saavutamise seisukohast ning ülemaailmsete ja Arktika-küsimuste teemal valdkonnapoliitika dialoogi hõlbustamise üldpõhimõtte seisukohast. Pärast 2020. aastat antava finantsabi kaalumisel võiks Gröönimaale antava finantsabi kavandamise ja rakendamise menetlused viia vastavusse teiste ÜMTde puhul kohaldatavate EAFi menetlustega. Gröönimaa otsuses nähti väärtuslikku vahendit, mis säilitab ja tihendab tugevaid sidemeid Gröönimaa ja liidu vahel. Selle suhte poliitilised tahud on aastate jooksul märkimisväärselt edasi arenenud.

Seda seisukohta toetasid liikmesriigid, kes leiavad, et ÜMTde assotsieerimise otsus on ÜMTde ja ELi koostöö õige alus, kuid rakendamises tuleks teha olulisi muudatusi. Samuti tõdeti taustadokumendis, et liikmesriigid pooldavad spetsiaalset eelarvesse kantavat vahendit tingimusel, et sellega kaasnevad sätted on vastuvõetavad, ning täpsemalt, et säilitatakse eelarvetoetuse võimalus ja mitmeaastase kavandamise põhimõte.

ÜMTde ühenduse tellitud taustadokumendis toodi esile, et praegune ÜMTde assotsieerimise otsus on ÜMTde arvates üldiselt võimaldanud neil teha märkimisväärseid edusamme ja et see on hea õiguslik vahend, mida ei ole vaja ulatuslikult muuta. ÜMTde ja ELi edasisele koostööle tuleks kasuks keskendumine säästva arengu eesmärkide saavutamisele. Tulevasi suhteid võiks reguleerida eelarvesse kantud eraldi ÜMT-vahendi abil, millega kaasnevad asjakohased eeskirjad ning mis võimaldab lihtsat, paindlikku ja sujuvat programmitööd. EAFi lülitamine ELi eelarvesse oleks tervitatav, kui säiliksid teatavad EAFi paindlikkuse omadused. Mõned ÜMTd kutsusid üles rahalist toetust suurendama, arvestades nende geograafilisi eripärasid ja kuulumist ELi perekonda.

Gröönimaa otsus integreeritakse ÜMTde assotsieerimise otsusesse, mis hakkab hõlmama ka Gröönimaad, ning nii Gröönimaa kui ka teised ÜMTd hakkavad saama rahalisi vahendeid samast ELi eelarve rubriigist. Kahe otsuse liitmine soodustab lihtsustamist, paindlikkust ja sidusust, kuna poliitilised suhted kõigi ÜMTdega ja rahalised vahendid koondatakse ühe õigusakti alla. See rõhutab ja tugevdab ÜMTde eristaatust, suurendab tähelepanu ÜMTde eripäradele võrreldes teiste arengupartneritega ning toob esile asjaolu, et ÜMTdega tehtava koostöö keskmes on nende säästev areng.

Üldiselt järeldati vahearuandes, et välistegevuse rahastamisvahendid on eesmärgipärased, asjakohased, suures osas kooskõlas ELi eesmärkidega ja partnerriikide vajadustega ning piisavalt paindlikud, et toetada ja võimaldada areneva poliitikaraamistiku rakendamist. Leiti, et rahastamisvahendite ja protsesside mitmekesisus kahjustab ELi välistegevuse üldist sidusust ja nähtavust ning et sünergiat ja vastastikust täiendavust ei kasutata täielikult ära.

Komisjoni talituste töödokumendis 11. EAFi kohta esitati järeldus, et rahastamisvahend on asjakohane. See on tõendatud lisaväärtuse ja rahuldava sisemise sidususega tõhus mehhanism. Aruandes leiti, et mõned ÜMTdega seotud rakendamiskorra puudused mõjutavad koostöö tulemuslikkust.

Gröönimaa otsus kavandati nii, et see hõlmaks ja teeniks paremini Euroopa Liiduga sisse seatud partnerluse laiemaid poliitilisi sihte. Seega võimaldab otsus jätkuvalt saavutada 2020. aastaks seatud eesmärgid.

Komisjoni talituste töödokumendis Gröönimaa otsuse kohta tõdeti, et otsuse peamine eesmärk säilitada partnerite vahel lähedasi ja püsivaid sidemeid, samas toetades Gröönimaa säästvat arengut, on saavutatud ja otsus teenib jätkuvalt seda eesmärki. Tugev partnerlus ja koostöö Euroopa Liiduga on võimaldanud Gröönimaal suurendada suutlikkust, arendada tugevamaid juhtimis- ja finantssüsteeme ning tugevdada oma haridussüsteemi ja seeläbi ka tööjõudu.

Aruandes, mille komisjon võttis vastu 2017. aasta detsembris, hinnati, kas need kümme rahastamisvahendit on endiselt eesmärgipärased, et tagada ELi abi tulemuslik rakendamine. Aruanne koosnes üldanalüüsist ja kümnest komisjoni talituste töödokumendist, milles hinnati iga rahastamisvahendit, tuginedes väliskonsultantide poolt aastatel 2016–2017 läbi viidud hindamistele.

Gröönimaa otsuse artiklis 7, mis käsitleb otsuse rakendamist, on sätestatud, et hiljemalt 2018. aasta juuniks tuleb koostada vahearuanne, mis on aluseks otsusega ja selle alusel võetavate meetmetega edaspidi tehtavale tööle. 11. EAFi puhul, mis hõlmab teiste ÜMTdega seotud programmitööd, tuleb tulemuste läbivaatamine läbi viia 2018. aasta lõpuks. Seetõttu kaasati Gröönimaa otsus (2014/137/EL) ja 11. EAF hindamisse koos veel kaheksa välistegevuse rahastamisvahendiga, mille puhul vastavalt ühise rakendusmääruse artiklile 17 tuleb vahearuanne koostada 2017. aasta lõpuks.

Ilma et see piiraks komisjoni eesõigusi, vastutavad koostööstrateegia raames kokku lepitud meetmete rakendamise eest esmajärjekorras ÜMTde ametiasutused. Komisjon vastutab kõnealuste programmide ja projektide üldeeskirjade ja tingimuste kehtestamise eest.

Ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsuse aluseks on ELi toimimise lepingu neljas osa. Assotsieerimise üksikasjalikud eeskirjad ja menetlused sätestatakse ELi toimimise lepingu artikli 203 alusel nõukogu poolt vastu võetud otsustes; nimetatud artiklis nähakse ette, et sellised õigusaktid võetakse vastu seadusandliku erimenetlusega.

Euroopa Liidu integreeritud Arktika-poliitika kajastab liidu strateegilist huvi etendada Arktika piirkonnas olulist rolli. Tuginedes varasematele algatustele, põhjendatakse selles liidu poliitikat, milles keskendutakse rahvusvahelise koostöö edendamisele, et reageerida mõjule, mida kliimamuutused Arktika tundlikule keskkonnale avaldavad, ning eelkõige Arktika Euroopa-osa säästva arengu edendamisele ja toetamisele. Gröönimaal Taani Kuningriigi osana on selle poliitika elluviimisel tähtis roll.

ELi ja ÜMTde assotsieerimise kehtivad eeskirjad ja menetlused on sätestatud 25. novembri 2013. aasta otsuses 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta. Eeskirjad ja menetlused, mis puudutavad suhteid Gröönimaaga, on sätestatud 14. märtsi 2014. aasta otsuses 2014/137/EL, mis käsitleb ühelt poolt Euroopa Liidu ning teiselt poolt Gröönimaa ja Taani Kuningriigi vahelisi suhteid.

Kuna mõlemad otsused on leitud olevat „eesmärgipärased“, on juhtpõhimõtteks säilitada see, mis toimib hästi, ja parandada seda, mis pärsib partnerite suutlikkust oma poliitikat ja prioriteete tulemuslikult ellu viia. Teisalt on asjaomased liikmesriigid kindlalt nõudnud praeguse ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsuse ülesehituse ja õigustiku säilitamist.

ÜMTde assotsieerimise otsust ja Gröönimaa otsust ei saa integreerida uut naabruspoliitika, arengu ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahendit käsitlevasse õigusakti ega ühtegi muusse õigusakti, mis võetakse vastu seadusandliku tavamenetlusega. Selle põhjuseks on asjaolu, et mõlema puhul kehtib spetsiifiline vastuvõtmise kord: vajalik on nõukogu ühehäälne otsus, mis võetakse vastu pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist. Programmide arvu vähendamiseks tehakse seetõttu ettepanek liita mõlemad otsused üheks otsuseks, mis hakkab hõlmama kõiki ÜMTsid, sealhulgas Gröönimaad.

Vahearuandes (detsember 2017), mis käsitleb kümmet välistegevuse rahastamisvahendit, sealhulgas Gröönimaa otsust ja 11. EAFi, mis hõlmab teiste ÜMTdega seotud programmitööd, esitati järeldus, et välistegevuse rahastamisvahendid on eesmärgipärased. Nii aruandes kui ka läbiviidud konsultatsioonides rõhutati siiski vajadust suurema paindlikkuse, lihtsustamise, sidususe ja tulemuslikkuse järele. Seetõttu on esitatud ettepanek luua naabruspoliitika, arengu ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahend, millega lihtsustatakse liidu välistegevuse struktuuri, tuginedes saadud kogemustele.

13. märtsil 1984 allkirjastati kalanduskokkulepe. Pärast neljanda kalandusprotokolli vahekokkuvõtte tegemist jõudis Euroopa Ülemkogu 2003. aastal järeldusele, et kokkuleppes tuleks arvesse võtta kalanduse olulisust ja struktuurilisi arenguprobleeme Gröönimaal. ELi, Gröönimaa ja Taani 2006. aasta ühisavalduses määratleti uue partnerluse ühised eesmärgid. Ühisavaldus moodustas poliitilise aluse nõukogu otsusele 2006/526/EÜ, millega määrati kindlaks koostööraamistik aastateks 2007–2013. Nõukogu otsus 2014/137/EL hõlmab nüüd ajavahemikku 2014-2020 ning on kooskõlas ELi, Gröönimaa ja Taani vahelise 2015. aasta ühisavaldusega, milles kinnitatakse pooltevahelisi tihedaid suhteid.

Nõukogu otsus 2013/755/EL (ÜMTde assotsieerimise otsus) reguleerib suhteid ÜMTde (sealhulgas Gröönimaa), liikmesriikide, millega ÜMTd on seotud, ja Euroopa Liidu vahel. Selles kirjeldatakse erisuhteid, mida ÜMTd omavad ELiga „ELi pere“ osana, ja ÜMTde suhtes kohaldatavat spetsiifilist õigusraamistikku. Kehtiva ÜMTde assotsieerimise otsuse peamine rahastamisallikas on 11. Euroopa Arengufond (EAF), mis hõlmab ÜMTde territoriaalsete ja piirkonnaprogrammide programmitööd ja rahastamist, välja arvatud Gröönimaa puhul, mille kohta on võetud vastu ELi eelarvest rahastatav eraldi otsus.

ÜMTdel on üldiselt laiaulatuslik autonoomia, mis hõlmab selliseid valdkondi nagu majandusküsimused, tööturg, rahvatervis ning sise- ja tolliküsimused. Kaitse- ja välispoliitika jääb tavaliselt liikmesriikide pädevusse. ÜMTd ei ole liidu tolliterritooriumi osa ning jäävad väljapoole siseturu piire. Seetõttu ei kohaldata seal liidu õigusakte. Kuna ÜMTde elanikud on põhiseadusliku seose alusel Euroopa Liidu liikmesriigi kodanikud, on neil sellest tulenevalt ELi kodakondsus.

Käesolevas õigusakti ettepanekus on kohaldamise alguskuupäevaks määratud 1. jaanuar 2021. Ettepanek esitatakse 27 liikmesriigile, sest 29. märtsil 2017 sai Euroopa Ülemkogu Ühendkuningriigilt teate tema kavatsuse kohta astuda välja Euroopa Liidust ja Euratomist Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 50 kohaselt. Seepärast ei ole ettepanek kohaldatav 12 ÜMT suhtes, mis on seotud Ühendkuningriigiga. Ülejäänud 13 ÜMT liiduga assotsieerimine tuleneb põhiseaduslikest suhetest, mida kõnealused piirkonnad omavad kolme liikmesriigiga – Taani, Prantsusmaa ja Madalmaadega.

Ülemeremaad ja -territooriumid (edaspidi „ÜMTd“) on olnud Euroopa Liiduga assotsieeritud alates Rooma lepingu jõustumisest. Need 25 saart, mis asuvad Atlandi ookeani, Antarktika, Arktika, Kariibi mere, India ookeani ja Vaikse ookeani piirkonnas, ei ole suveräänsed riigid, vaid sõltuvad neljast ELi liikmesriigist: Taanist, Prantsusmaast, Ühendkuningriigist ja Madalmaadest.

Käesolev ettepanek esitatakse seoses 2021.–2027. aasta mitmeaastase finantsraamistikuga, mida on kirjeldatud komisjoni teatistes Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Tänapäevane eelarve liidu jaoks, mis hoiab, kaitseb ja avardab võimalusi“. Teatistes esitatakse alapealkirja „Naabrus ja maailm“ all ELi välistegevuse programmide peamised prioriteedid ja üldine eelarveraamistik. Üks selline prioriteet on nõukogu otsus, mis käsitleb ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimist Euroopa Liiduga, sealhulgas suhteid ühelt poolt Euroopa Liidu ning teiselt poolt Gröönimaa ja Taani Kuningriigi vahel.

EUROOPA KOMISJON Brüssel,14.6.2018 COM(2018) 461 final LISAD järgmise dokumendi juurde: Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta, sh ühelt poolt Euroopa Liidu ning teiselt poolt Gröönimaa ja Taani Kuningriigi vahelised suhted

(ÜMTde assotsieerimise otsus) {SWD(2018) 337 final}

{SEC(2018) 310 final}



SISUJUHT SISUKORD I LISA: LIIDU FINANTSABI 2 II LISA: Mõiste „päritolustaatusega tooted“ määratlus ja halduskoostöö meetodid 4 I jaotis. Üldsätted 4 II jaotis. Mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlus 5 III jaotis. Territoriaalsed nõuded 15 IV jaotis. Päritolutõend 16 V jaotis. Halduskoostöö kord 25 VI jaotis. Ceuta ja Melilla 30 Liited I–VI 32 III LISA: SOODUSTUSTE AJUTINE TÜHISTAMINE 75 IV LISA: KAITSE- JA JÄRELEVALVEKORD 77 I LISA LIIDU FINANTSABI

Artikkel 1

Jaotumine ÜMTde vahel 1.Käesoleva otsuse kohaldamisel jaotatakse seitsmeaastaseks ajavahemikuks 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027 eraldatud liidu rahaline abi üldsummas 500 000 000 eurot jooksevhindades järgmiselt: (a)159 000 000 eurot toetustena muudele ÜMTdele peale Gröönimaa pikaajaliseks arenguks kavandatud kahepoolseks abiks eelkõige programmidokumendis osutatud algatuste rahastamiseks. See summa jaotatakse ÜMTde vahel vastavalt nende vajadustele ja tulemustele järgmiste kriteeriumide kohaselt. Programmidokumendis juhitakse vajaduse korral erilist tähelepanu abisaavate ÜMTde valitsemise ja institutsionaalse suutlikkuse tugevdamisele suunatud meetmetele ning asjakohastel juhtudel kavandatavate meetmete tõenäolisele ajakavale. Selle summa eraldamisel võetakse arvesse elanike arvu, sisemajanduse koguprodukti (SKP) taset, eelnevalt eraldatud summasid ja käesoleva otsuse artiklis 9 osutatud ÜMTde geograafilisest isoleeritusest tulenevaid probleeme. (b)225 000 000 eurot toetustena muudele ÜMTdele peale Gröönimaa pikaajaliseks arenguks kavandatud kahepoolseks abiks eelkõige programmidokumendis osutatud algatuste rahastamiseks. (c)ÜMTde piirkondlike programmide toetuseks eraldatakse 81 000 000 eurot, millest 15 000 000 võib kasutada piirkonnasiseste tegevuste toetamiseks; Gröönimaa vastab ainult piirkonnasisese tegevuse toetamise tingimustele. Seda koostööd rakendatakse kooskõlas käesoleva otsuse artikliga 7, võttes eelkõige arvesse käesoleva otsuse artiklis 5 osutatud ühist huvi pakkuvaid valdkondi ning konsulteerides käesoleva otsuse artiklis 14 osutatud ELi-ÜMTde partnerlust edendavate dialoogifoorumitega. Seejuures seatakse eesmärgiks koordineerida summa kasutamist muude liidu rahastamisprogrammide ja -vahenditega ning eelkõige koostööd Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349 nimetatud äärepoolseimate piirkondadega. (d)22 000 000 eurot uuringuteks või tehnilise abi meetmeteks kõigile ÜMTdele, k.a Gröönimaale vastavalt käesoleva otsuse artiklile 78. (e)13 000 000 eurot jaotamata fondi kõigi ÜMTde, k.a Gröönimaa jaoks, et muu hulgas: i) tagada liidu asjakohane vastus ettenägematus olukorras; ii)tegeleda uute vajaduste või esilekerkivate probleemidega, nagu rändesurve ELi või tema naabrite piiridel; iii)edendada uusi rahvusvahelisi algatusi ja prioriteete. 2.Komisjon võib pärast läbivaatamist otsustada eraldada käesolevas artiklis nimetatud jaotamata vahendid. 3.Vahendeid ei seota pärast 31. detsembrit 2027 kulukohustustega, välja arvatud juhul, kui nõukogu otsustab komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt teisiti. Artikkel 2

Vahendite haldamine Kõiki käesoleva otsusega sätestatud rahalisi vahendeid haldab komisjon. Artikkel 3

Näitajad Otsuse artikli 3 lõikes 5 sätestatud eesmärkide saavutamist hinnatakse järgmiselt: 1.ÜMTde puhul, v.a Gröönimaa, kaupade ja teenuste eksport protsendina SKPst ja valitsemissektori kogutulu protsendina SKPst;

2.Gröönimaa puhul kaupade ja teenuste eksport protsendina SKPst ja kalandussektori osakaal kogu ekspordist. II LISA Mõiste „päritolustaatusega tooted“ määratlus ja halduskoostöö meetodid I jaotis



Üldsätted Artikkel 1



Mõisted Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: (a)„majanduspartnerluslepinguga ühinenud riigid” – Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide rühma piirkonnad ja riigid, kes on sõlminud lepingu, millega või mille tulemusel sõlmitakse majanduspartnerlusleping, kui majanduspartnerluslepingut kohaldatakse ajutiselt või kui majanduspartnerlusleping jõustub, olenevalt sellest, kumb toimub varem; (b)„valmistamine” – iga liiki töö või töötlemine, kaasa arvatud komplekteerimine; (c)„materjal“ – koostisosa, toormaterjal, komponent või osa jne, mida kasutatakse toote valmistamisel; (d)„toode” – valmistatav toode, isegi kui see on ette nähtud hiljem mõnes teises valmistamistoimingus kasutamiseks; (e)„kaup” – nii materjalid kui ka tooted; (f)„samaväärsed materjalid” – sama liiki ja sama kaubandusliku kvaliteediga materjalid, millel on samad tehnilised ja füüsilised omadused ja mida ei ole võimalik üksteisest eristada, kui neid on valmistootes kasutatud; (g)„tolliväärtus” – kooskõlas 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe VII artikli rakendamise lepinguga (WTO leping tolliväärtuse määramise kohta) määratud tolliväärtus; (h)„materjalide väärtus” – I liites kasutatud päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus importimise ajal või kui see väärtus ei ole teada ja seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mida nende materjalide eest makstakse ÜMT territooriumil. Kui on vaja kindlaks määrata valmistamiseks kasutatavate päritolustaatusega materjalide väärtus, kohaldatakse käesolevat punkti mutatis mutandis; (i)„tehasehind“ – hind, mida makstakse tehases toote eest tootjale, kelle ettevõttes toimub viimane töö või töötlus, tingimusel et hind sisaldab kõikide kasutatud materjalide väärtust ja kõiki toote tootmisega seotud kulusid ning sellest on maha arvatud kõik siseriiklikud maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta saadud toote ekspordil; Kui tegelikult makstud hind ei kajasta kõiki ÜMTs toote tootmisega seotud kulusid, sisaldab tehasehind kõiki kõnealuseid kulusid, millest on maha arvatud siseriiklikud maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta saadud toote eksportimisel. Käesolevas dokumendis võib käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud mõiste „valmistaja” tähendada alltöövõtja palganud ettevõtjat, kui viimase töö või töötluse on valmistaja teinud alltöövõtuna; (j)„päritolustaatuseta materjalide suurim lubatud sisaldus” – päritolustaatuseta materjalide suurim sisaldus tootes, mis võimaldab valmistamist käsitada piisava töö või töötlemisena, mis annab tootele päritolustaatuse. Seda võib väljendada toote tehasehinna protsendina või konkreetsetesse gruppidesse, gruppi, rubriiki või alamrubriiki kuuluvate kasutatud materjalide netomassi protsendina; (k)„netomass” – kauba enda mass ilma pakkematerjalita ja mis tahes pakenditeta;

(l)„grupid”, „rubriigid” ja „alamrubriigid” – grupid, rubriigid ja alamrubriigid (nelja- või kuuekohalised koodid), mida on kasutatud harmoneeritud süsteemi nomenklatuuris ja mida on muudetud vastavalt Tollikoostöö Nõukogu 26. juuni 2004. aasta soovitusele; (m)„klassifitseeritud” – osutab toote või materjali klassifitseerimisele harmoneeritud süsteemi teatavasse rubriiki või alamrubriiki; (n)„kaubasaadetis” – tooted, mis –saadetakse samaaegselt ühelt eksportijalt ühele kaubasaajale või –saadetakse eksportijalt kaubasaajale üheainsa veodokumendi alusel või selle dokumendi puudumisel üheainsa kaubaarve alusel; (o)„eksportija” – isik, kes ekspordib kaubad liitu või ÜMTsse ja kes suudab kaupade päritolu tõendada, olenemata sellest, kas ta on need valmistanud või kas ta täidab ise ekspordi tolliformaalsusi; (p)„registreeritud eksportija” – eksportija, kes on registreeritud asjaomase ÜMT pädevate asutuste juures, et koostada käesoleva otsuse alusel eksportimiseks vajalikke päritolukinnitusi; (q)„päritolukinnitus” – eksportija koostatud kinnitus, mis näitab, et sellega hõlmatud tooted vastavad käesolevas lisas sätestatud päritolureeglitele, et kaupade liidus vabasse ringlusse lubamise deklaratsiooni esitav isik saaks taotleda tariifset sooduskohtlemist või et ÜMT ettevõtja, kes impordib materjale edasiseks töötlemiseks kumulatsioonieeskirjade alusel, saaks tõendada kõnealuste kaupade päritolustaatust; (r)„üldiste tariifsete soodustuste kavaga hõlmatud riik” – riik või territoorium, mis on määratletud määruse (EL) nr 978/2012 artikli 2 punktis d. (s)„REX-süsteem“ – süsteem selliste määruse (EL) 2015/2447 artikli 80 lõikes 1 osutatud eksportijate registreerimiseks, kellel on lubatud tõendada kauba päritolu. II jaotis



Mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlus Artikkel 2



Üldnõuded 1.Järgmisi tooteid käsitatakse ÜMTst pärit toodetena: (a)artikli 3 tähenduses täielikult ÜMTst saadud tooted; (b)ÜMTst saadud tooted, milles on kasutatud materjale, mis ei ole täielikult saadud ÜMTst, tingimusel et need on läbinud piisava töö või töötluse artikli 4 tähenduses. 2.Kui päritolustaatusega tooted on valmistatud materjalist, mis on täielikult saadud vähemalt kahest ÜMTst või on vähemalt kahes ÜMTs läbinud piisava töö või töötluse, loetakse nende toodete päritoluriigiks see ÜMT, kus toimus viimane töö või töötlus. Artikkel 3



Täielikult ühes riigis või ühel territooriumil saadud tooted 1.Täielikult ÜMTst saaduks loetakse: (a)tema pinnasest või merepõhjast kaevandatud mineraalsed maavarad;

(b)seal kasvatatud või koristatud taimed ning taimsed tooted; (c)seal sündinud ja kasvatatud elusloomad; (d)seal kasvatatud elusloomadelt saadud tooted; (e)seal sündinud ja kasvatatud, tapetud loomadest saadud tooted; (f)seal toimunud jahi ja kalapüügi saadused; (g)vesiviljelustooted, kui kalad, koorikloomad ja limused on seal sündinud ja kasvanud; (h)merekalapüügisaadused ja muud selle riigi laevade poolt väljaspool territoriaalmerd merest püütud saadused; (i)selle riigi kalatöötlemislaevade pardal ainult punktis h osutatud saadustest valmistatud tooted; (j)seal kogutud kasutatud esemed, mis sobivad ainult tooraine saamiseks; (k)sealse tootmistegevuse jäätmed ja jäägid; (l)väljaspool selle riigi territoriaalvett merepõhjast või selle aluspinnasest välja toodud saadused, tingimusel et tal on merepõhja või aluspinnase kasutamise ainuõigus; (m)kõik punktides a–l nimetatud toodetest seal valmistatud tooted. 2.Lõike 1 punktides h ja i nimetatud mõisteid „selle riigi laevad” ja „selle riigi kalatöötlemislaevad” kohaldatakse üksnes laevade ja kalatöötlemislaevade suhtes, mis: (a)on registreeritud ÜMTs või liikmesriigis; (b)sõidavad ÜMT või liikmesriigi lipu all; (c) vastavad ühele järgmistest tingimustest: –nad kuuluvad vähemalt 50 % ulatuses ÜMT või liikmesriikide kodanikele või –nad kuuluvad äriühingule, i) kelle peakontor ja peamine tegevuskoht on ÜMTs või liikmesriigis ja ii) millest vähemalt 50 % kuulub ÜMT-le või selle riigi avalik-õiguslikule isikule või selle riigi või liikmesriigi kodanikule.

3.Lõike 2 tingimused võivad olla täidetud liikmesriikides või eri ÜMTdes. Sel juhul käsitatakse tooteid sellest ÜMTst pärit tootena, kus laev või kalatöötlemislaev on registreeritud vastavalt lõike 2 punktile a. Artikkel 4



Piisava töö või töötluse läbinud tooted 1.Ilma et see piiraks artiklite 5 ja 6 kohaldamist, käsitatakse tooteid, mis artikli 3 tähenduses ei ole täielikult saadud ÜMTst, sealt pärit toodetena, kui asjaomased tooted vastavad I liites esitatud loendis nimetatud tingimustele. 2.Kui toode on päritolustaatuse saanud ÜMTs kooskõlas lõikega 1 ja seda töödeldakse seal edasi ning kasutatakse teise toote valmistamiseks vajaliku materjalina, ei võeta arvesse selle valmistamisel kasutatavaid päritolustaatuseta materjale. 3.Iga toote puhul tehakse kindlaks, kas lõikes 1 nimetatud tingimused on täidetud. Kui asjakohane reegel põhineb päritolustaatuseta materjalide suurimal lubatud sisaldusel, võib siiski arvutada päritolustaatuseta materjalide väärtuse lõikes 4 sätestatud keskmise alusel, et võtta arvesse kulude ja valuutakursi kõikumisi. 4.Lõike 3 teises lõigus osutatud juhul arvutatakse toote keskmine tehasehind ja kasutatud päritolustaatuseta materjalide keskmine väärtus vastavalt eelmisel majandusaastal kõigi toodete eest saadud tehasehinnale ja eelmisel majandusaastal toodete valmistamiseks kasutatud kõigi päritolustaatuseta materjalide koguväärtusele, kusjuures majandusaasta on ekspordiriigi majandusaasta ning kui ei ole andmeid terve majanadusaasta kohta, siis võetakse aluseks lühem ajavahemik, mis ei ole lühem kui kolm kuud. 5.Eksportijad, kes otsustavad teha arvutused keskmise näitaja alusel, kasutavad seda meetodit järjepidevalt võrdlusmajandusaastale järgneva aasta jooksul või vajaduse korral lühemale võrdlusajavahemikule järgneva aasta jooksul. Nad võivad lõpetada selle meetodi kasutamise, kui antud majandusaasta või lühema võrdusajavahemiku (mis ei ole lühem kui kolm kuud) jooksul ilmneb, et kulude või valuutakursi kõikumine, mis õigustas sellise meetodi kasutamist, ei ole enam asjakohane. 6.Lõikes 4 osutatud keskmisi näitajaid kasutatakse vastavalt tehasehinnana ja päritolustaatuseta materjalide väärtusena, et teha kindlaks, kas päritolustaatuseta materjalide suurima lubatud sisalduse nõue on täidetud. Artikkel 5



Ebapiisav töö või töötlus 1.Ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, käsitatakse järgmisi toiminguid päritolustaatuse omandamiseks ebapiisava töö või töötlusena, olenemata sellest, kas artikli 4 tingimused on täidetud või mitte: (a)toimingud, mis tagavad toodete hea seisundi säilimise nende transportimisel ja ladustamisel; (b)pakkeüksuste osadeks jagamine ja koondamine; (c)pesemine, puhastamine; tolmu, oksiidi, õli, värvi ja muude katete eemaldamine; (d)tekstiili ja tekstiiltoodete triikimine või pressimine; (e)lihtsad värvimis- ja poleerimistööd; (f)riisi koorimine ja osaline või täielik kroovimine; teravilja ja riisi poleerimine ja glaseerimine; (g)suhkru toonimine või maitsestamine või tükkipressimine; kristallsuhkru osaline või täielik jahvatamine; (h)puuviljade, pähklite ja köögiviljade koorimine ja kividest puhastamine. (i)teritamine, lihtlihvimine või -lõikamine;

(j)tuulamine, uhtmine, sortimine, klassifitseerimine, liigitamine, kokkusobitamine (kaasa arvatud kaupade komplekteerimine); (k)lihtne klaas- või plastpudelitesse, plekkpurkidesse, kottidesse, karpidesse, kastidesse pakkimine, alustele jms kinnitamine ning kõik muu lihtne pakendamine; (l)märkide, etikettide, logode ja muude eristusmärkide kinnitamine või trükkimine tootele või selle pakendile; (m)ühte või mitut sorti toodete segamine; suhkru segamine mis tahes ainega; (n)lihtne toodetele vee lisamine või toote lahjendamine või dehüdreerimine või denatureerimine; (o)toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks või toodete osadekslammutamine; (p)kaks või rohkem punktides a–o loetletud toimingut üheskoos; (q)loomade tapmine. 2.Lõike 1 kohaldamisel käsitatakse toiminguid lihtsana, kui selliste toimingute tegemiseks ei ole vaja erioskusi ega spetsiaalselt valmistada või paigaldada masinaid, aparaate või tööriistu. 3.Et määrata kindlaks, kas tootega tehtud töö või töötlus loetakse lõike 1 tähenduses ebapiisavaks, võetakse arvesse kõiki konkreetse tootega ÜMTs tehtud toiminguid. Artikkel 6



Lubatud hälbed 1.Erandina artiklist 4 ning vastavalt käesoleva artikli lõigetele 2 ja 3 võib päritolustaatuseta materjale, mida I liites esitatud loendis nimetatud tingimuste kohaselt ei tohi antud toote valmistamiseks kasutada, siiski kasutada, kui toote jaoks vajalik hinnatud koguväärtus või netomass ei ületa: (a)15 % toote massist toodete puhul, mis kuuluvad gruppidesse 2 ja 4–24, v.a gruppi 16 kuuluvad töödeldud kalandustooted; (b)15 % toote tehasehinnast muude toodete puhul, v.a harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvad tooted, mille puhul kohaldatakse I liite märkustes 6 ja 7 nimetatud lubatud hälbeid. 2.Lõikega 1 ei ole lubatud ületada päritolustaatuseta materjalide suurimat lubatud sisaldust protsentides, mis on ette nähtud I liites esitatud loendis nimetatud reeglitega. 3.Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata artikli 3 tähenduses täielikult ÜMTst saadud toodete suhtes. Ilma et see piiraks artikli 5 ja artikli 11 lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse kõnealuste lõigetega ettenähtud lubatud hälbeid siiski kõigi selliste materjalide summa suhtes, mida kasutatakse toote valmistamiseks ja mille puhul I liites esitatud loendi kohaste reeglitega on antud toote puhul ette nähtud, et materjalid peaksid olema täielikult saadud ÜMTst. Artikkel 7



Kahepoolne kumulatsioon 1.Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, käsitatakse liidust pärit materjale ÜMTst pärinevana, kui need sisalduvad sealt pärit tootes, tingimusel et need on läbinud artikli 5 lõikes 1 nimetatud toimingutest ulatuslikuma töö või töötluse. 2.Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, käsitatakse liidus tehtud tööd või töötlust ÜMTs tehtuna, kui materjalid läbivad hiljem selles ÜMTs töö või töötluse. 3.Käesolevas artiklis sätestatud kumulatsiooni silmas pidades tehakse materjalide päritolu kindlaks vastavalt käesolevale lisale.

Artikkel 8



Kumulatsioon majanduspartnerluslepinguga ühinenud riikidega 1.Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, käsitatakse majanduspartnerluslepinguga ühinenud riikidest pärit materjale ÜMTst pärinevana, kui need sisalduvad sealt pärit tootes, tingimusel et need on läbinud artikli 5 lõikes 1 nimetatud toimingutest ulatuslikuma töö või töötluse. 2.Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, käsitatakse majanduspartnerluslepinguga ühinenud riikides tehtud tööd või töötlust ÜMTs tehtuna, kui materjalid läbivad hiljem selles ÜMTs töö või töötluse. 3.Käesoleva artikli lõike 1 kohaldamisel tehakse majanduspartnerluslepinguga ühinenud riigist pärit materjalide päritolu kindlaks asjaomaste majanduspartnerluslepinguga ühinenud riigi suhtes kohaldatavate päritolureeglite ning asjakohaste päritolutõendeid ja halduskoostööd käsitlevate sätete alusel. Käesolevas artiklis sätestatud kumulatsiooni ei kohaldata Lõuna-Aafrika Vabariigist pärit materjalide suhtes, mis ei ole imporditud otse liitu tollimaksu- ja kvoodivabalt liidu ja Lõuna-Aafrika Arenguühenduse (SADC) vahelise majanduspartnerluslepingu alusel; 4.Käesolevas artiklis sätestatud päritolu kumulatsiooni võib kohaldada üksnes tingimusel, et: (a)majanduspartnerluslepinguga ühinenud riik, kust on tarnitud materjalid, ja ÜMT, kus on valmistatud lõpptoode, on kohustunud: –täitma käesolevat lisa või tagama selle täitmise ja –tegema halduskoostööd, et tagada käesoleva lisa korrektne rakendamine nii seoses liiduga kui ka omavahel; (b)asjaomane ÜMT on teavitanud komisjoni punktis a osutatud kohustuste võtmisest. 5.Riikidel, kes on täitnud lõike 4 nõuded enne käesoleva otsuse jõustumist, ei ole uut kohustust vaja võtta. Artikkel 9



Kumulatsioon teiste riikidega, kellel on tollmaksu- ja kvoodivaba juurdepääs liidu turule üldiste tariifsete soodustuste kava kohaselt 1.Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, käsitatakse käesoleva artikli lõikes 2 osutatud riikidest pärit materjale ÜMTst pärinevana, kui need sisalduvad sealt pärit tootes, tingimusel et need on läbinud artikli 5 lõikes 1 nimetatud toimingutest ulatuslikuma töö või töötluse. 2.Lõike 1 tähenduses pärinevad materjalid riigist või territooriumilt: (a)kes saavad kasu üldiste tariifsete soodustuste kava kohasest vähim arenenud riikide suhtes kohaldatavast erikorrast, millele osutatakse määruse (EL) nr 978/2012 artikli 1 lõike 2 punktis c; või (b)kes saavad kasu tollimaksu- ja kvoodivabast juurdepääsust liidu turule harmoneeritud süsteemi kuuekohalise koodi tasemel vastavalt üldiste tariifsete soodustuste kava üldkorrale, millele osutatakse määruse (EL) nr 978/2012 artikli 1 lõike 2 punktis a. 3.See, kas materjalid pärinevad asjaomasest riigist või territooriumilt, tehakse kindlaks kooskõlas päritolureeglitele, mis on kehtestatud vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 978/2012 artiklile 33 määruses (EL) 2015/2446. 4.Käesolevas lõikes sätestatud kumulatsiooni ei kohaldata järgmiste materjalide suhtes: (a)sellised materjalid, mille importimisel liitu kohaldatakse dumpinguvastaseid või tasakaalustavaid tollimakse, kui materjalid on pärit riigist, mille suhtes on kehtestatud nimetatud dumpinguvastaseid ja tasakaalustavaid tollimakse; (b)harmoneeritud süsteemi 3. ja 16. gruppi klassifitseeritud tuunikalatooted, mille suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 978/2012 artiklit 7 ning hilisemaid muutmis- jm akte;

(c)materjalid, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 978/2012 artikleid 8, 22 ja 30 ning hilisemaid muutmis- jm akte. ÜMTde pädevad asutused teevad vajaduse korral igal aastal komisjonile teatavaks materjalid, mille suhtes kohaldatakse kumulatsiooni vastavalt lõikele 1. 5.Käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud kumulatsiooni võib kohaldada üksnes järgmistel tingimustel: (a)kumulatsioonis osalevad riigid ja territooriumid on võtnud kohustuse täita käesoleva lisa nõudeid või tagada nende täitmine ja teha halduskoostööd, et tagada käesoleva lisa sätete korrektne rakendamine nii seoses liiduga kui ka omavahel; (b)asjaomane ÜMT on teavitanud komisjoni punktis a osutatud kohustusest. 6.Euroopa Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teataja C-seerias kuupäeva, millal käesolevas artiklis ette nähtud kumulatsiooni võib kohaldada nende käesolevas artiklis osutatud riikide või territooriumide suhtes, kes on vajalikud nõuded täitnud. Artikkel 10



Laiendatud kumulatsioon 1.ÜMT taotlusel võib komisjon lubada kasutada kumulatsiooni ÜMT ja sellise riigi vahel, kellega liidul on sõlmitud vabakaubandusleping kooskõlas kehtiva üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikliga XXIV, kui on täidetud järgmised tingimused: (a)kumulatsioonis osalevad riigid ja territooriumid on võtnud kohustuse täita käesoleva lisa nõudeid või tagada nende täitmine ja teha halduskoostööd, et tagada käesoleva lisa sätete korrektne rakendamine nii seoses liiduga kui ka omavahel; kohustust võttes nõustuvad need riigid või territooriumid toetama ÜMTsid halduskoostöö tegemisel nii, nagu ta toetaks liikmesriikide tolliasutusi kooskõlas vabakaubanduslepingu asjakohaste sätetega; (b)asjaomane ÜMT on teavitanud komisjoni punktis a osutatud kohustusest. (c)Komisjon võib kehtestada lisatingimused taotletava kumulatsiooni kasutamise lubamiseks, võttes arvesse kaubandussätete eiramise ohtu ja kumulatsioonis kasutatavate materjalide tundlikkuse eripära. 2.Esimeses lõigus osutatud taotlus esitatakse komisjonile kirjalikult. Taotluses nimetatakse asjaomane kolmas riik või asjaomased kolmandad riigid ja esitatakse kumulatsiooniga hõlmatud materjalide loend ning sellele lisatakse tõendid käesoleva artikli lõike 1 punktides a ja b osutatud tingimuste täitmise kohta. 3.Kasutatud materjali päritolu ja päritolu tõendamiseks esitatavad dokumendid tehakse kindlaks kooskõlas asjakohases vabakaubanduslepingus sätestatud reeglitega. Liitu eksporditavate toodete päritolu määratakse kooskõlas käesolevas lisas sätestatud päritolureeglitega. 4.Kui ÜMTs toimuv töö või töötlemine on artikli 5 lõikes 1 kirjeldatust ulatuslikum, siis saadud tootele päritolustaatuse andmiseks ei ole nõutav, et kolmandast riigist pärit ja ÜMTs liitu eksporditava toote valmistamiseks kasutatavad materjalid oleksid läbinud piisava töö või töötlemise. 5.Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teataja C-seerias kuupäeva, mil kumuleerumine jõustub, kumuleerumisega hõlmatud liidu vabakaubanduslepingupartneri nime, kohaldatavad tingimused ja kumuleerumisega hõlmatud materjalide loetelu. 6.Komisjon võtab rakendusaktidega meetme, millega lubatakse lõikes 1 osutatud kumulatsiooni. Rakendusaktid võetakse vastu käesoleva otsuse artikli 88 lõikes 5 osutatud kontrollimenetluse kohaselt. Artikkel 11



Kvalifikatsiooniühik 1.Käesoleva lisa sätete kohaldamisel on kvalifikatsiooniühik see toode, mida loetakse harmoneeritud süsteemi alusel klassifitseerimisel baasüksuseks. 2.Kui kaubasaadetis koosneb mitmest identsest tootest, mis on klassifitseeritud samasse harmoneeritud süsteemi rubriiki, võetakse käesoleva lisa sätete kohaldamisel iga toodet arvesse. 3.Kui harmoneeritud süsteemi üldreegli 5 kohaselt loetakse klassifitseerimisel pakend toote juurde kuuluvaks, tuleb see ka päritolu kindlaksmääramisel lugeda toote juurde kuuluvaks.

Artikkel 12



Tarvikud, varuosad ja tööriistad Seadme, masina, aparaadi või sõidukiga kaasas olevaid manuseid, varuosi ja tööriistu, mis on tavalise varustuse osaks ja mis kuuluvad tehasehinna sisse, käsitatakse kõnealuse seadme, masina, aparaadi või sõiduki lahutamatu osana. Artikkel 13



Komplektid Harmoneeritud süsteemi üldreegliga 3 määratletud komplektil on päritolustaatus, kui komplekti kuuluvad tooted on päritolustaatusega. Kui komplekt koosneb päritolustaatusega ja päritolustaatuseta toodetest, on komplekt tervikuna siiski päritolustaatusega, kui päritolustaatuseta toodete väärtus ei ületa 15 % komplekti tehasehinnast. Artikkel 14



Kõrvalised tegurid Toote päritolustaatuse määramisel ei võeta arvesse toote valmistamisel kasutatavate järgmiste toodete päritolu: (a)energia ja kütus; (a)sisseseade ja varustus; (b)masinad ja tööriistad; (c)muu kaup, mis ei kuulu või ei tohiks kuuluda toote lõppkoostisesse. Artikkel 15



Arvestuslik eraldamine 1.Kui toote puhul on töö või töötluse käigus kasutatud päritolustaatusega ja päritolustaatuseta samaväärseid materjale, võivad liikmesriigi tolliasutused ettevõtja kirjalikul taotlusel lubada hallata materjale liidus arvestusliku eraldamise meetodi alusel eesmärgiga eksportida need seejärel kahepoolse kumulatsiooni raames ÜMTsse nii, et materjalide varusid ei hoita eraldi. 2.Liikmesriikide tolliasutused võivad lõikes 1 osutatud loa andmiseks esitada tingimusi, mida nad peavad vajalikuks. Luba antakse üksnes siis, kui lõike 3 kohase meetodi kasutamisel tagatakse, et saadud selliste toodete hulk, mida võib käsitada liidu päritolustaatusega toodetena, on igal ajal sama suur, kui oleks saadud kaubavarude füüsilise eraldamise meetodi kasutamisel. Meetodit rakendatakse loa andmise korral ja selle rakendamine registreeritakse liidus kohaldatavate üldiste raamatupidamispõhimõtete alusel. 3.Isik, kes saab lõikes 2 osutatud meetodist kasu, koostab päritolutõendi või kuni registreeritud eksportijate süsteemi kohaldamiseni taotleb päritolutõendit toodete kogusele, mida võib käsitada liidust pärit toodetena. Liikmesriikide tolliasutuste taotlusel deklareerib kõnealune kasusaaja, kuidas neid koguseid on hallatud. 4.Liikmesriikide tolliasutused jälgivad lõikes 1 osutatud loa kasutamist. Nad võivad loa tühistada järgmistel juhtudel: (a)kasusaaja kasutab luba mittenõuetekohaselt;

(b)kasusaaja ei täida mis tahes muid käesolevas lisas esitatud tingimusi. Artikkel 16



Erandid 1.Komisjoni algatusel või liikmesriigi või ÜMT taotlusel võidakse ÜMT-le järgmistel juhtudel teha ajutine erand käesoleva lisa sätetest: (a)sisemised või välised asjaolud ei lase soodustatud riigil ajutiselt täita artikliga 2 ette nähtud päritolustaatuse saamise reegleid, mida ta varem täitis, (b)ÜMT vajab artikliga 2 ette nähtud päritolustaatuse saamise reeglite täitmiseks ettevalmistusaega; (c)seda tingib olemasolevate majandusharude areng või uute tööstusharude loomine. 2.Lõikes 1 osutatud taotlus esitatakse komisjonile kirjalikult II lisas sätestatud vormi kohaselt. Selles esitatakse taotluse põhjused ja vajaduse korral lisatakse tõendavad dokumendid. 3.Taotluste läbivaatamisel võetakse eelkõige arvesse järgmist: (a)ÜMT arengutaset või geograafilist asendit, pidades eriti silmas otsuse majanduslikku ja sotsiaalset mõju eelkõige tööhõivele; (b)juhtumeid, kus olemasolevate päritolureeglite kohaldamine kahjustaks oluliselt asjaomase ÜMT olemasoleva majandusharu võimalusi jätkata eksporti liitu, ja iseäranis neid juhtumeid, mis võivad põhjustada tegevuse lõppemise selles harus; (c)erijuhtumeid, mille puhul on ilmne, et päritolureeglid võivad takistada olulisi investeeringuid mõnesse majandusharusse, ja mille puhul investeerimiskava rakendamist soodustav erand võimaldaks täita nimetatud reegleid järk-järgult. 4.Komisjon kiidab heaks kõik taotlused, mis on käesoleva artikli kohaselt nõuetekohaselt põhjendatud ja millest ei saa mõnele liidu väljakujunenud majandusharule tuleneda suurt kahju. 5.Komisjon võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et otsus tehakse võimalikult kiiresti ja seab eesmärgiks kujundada oma seisukoht 75 tööpäeva jooksul pärast taotluse laekumist. 6.Ajutine erand kehtib nii kaua, kui eksisteerib erandi aluseks olnud sisemiste või väliste asjaolude mõju, või seni, kui ÜMT täidab eeskirjad või erandi kehtestamise eesmärgid, võttes arvesse asjaomase ÜMT olukorda ja probleeme. 7.Erandi saamiseks tuleb täita mis tahes nõuded, millega nähakse ette komisjonile esitatav teave erandi kasutamise ja erandiga hõlmatud koguste haldamise kohta. 8.Komisjon võtab rakendusaktidega meetme, millega lubatakse lõikes 1 osutatud ajutist erandit. Rakendusaktid võetakse vastu käesoleva otsuse artikli 88 lõikes 5 osutatud kontrollimenetluse kohaselt. III jaotis



Territoriaalsed nõuded Artikkel 17



Territoriaalsuse põhimõte 1.Kui artiklites 7–10 ei ole sätestatud teisiti, peavad käesolevas lisas sätestatud päritolustaatuse saamise tingimused olema ÜMTs pidevalt täidetud. 2.Kui ÜMTst mõnda teise riiki eksporditavad päritolustaatusega tooted saadetakse tagasi, käsitatakse neid päritolustaatuseta toodetena, välja arvatud juhul, kui pädevatele asutustele tõendatakse, et:

(a)tagasisaadetud tooted on samad tooted, mis eksporditi ja (b)kaubad ei ole läbinud ühtegi muud toimingut kui need, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks kõnealuses riigis oleku või eksportimise ajal. Artikkel 18



Puutumatusklausel 1.Liidus vabasse ringlusse lubamiseks deklareeritud tooted on needsamad tooted, mis eksporditi sellest ÜMTst, kust nad pärinevad. Tooteid ei ole enne nende vabasse ringlusse lubamiseks deklareerimist muudetud ega muundatud ning nad ei ole läbinud ühtegi muud toimingut kui need, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks. Toodete või kaubasaadetiste ladustamine ja osadeks jagamine on lubatud, kui selle eest vastutab eksportija või kaupade järgmine valdaja ning tooted jäävad transiidiriigis või -riikides tollijärelevalve alla. 2.Lõike 1 tingimused loetakse täidetuks, v.a juhul, kui tolliasutustel on alust selles kahelda. Sel juhul võivad tolliasutused paluda deklarandil nõuete täitmist mis tahes viisil tõendada, sealhulgas selliste lepinguliste veodokumentidega nagu veokiri või konkreetsete tõenditega, mis põhinevad pakendite märgistamisel või nummerdamisel, või kaupadega seotud mis tahes muude tõenditega. 3.Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse mutatis mutandis, kui kohaldatakse artiklite 7–10 kohast kumulatsiooni. Artikkel 19



Näitused 1.Päritolustaatusega toodete suhtes, mis saadetakse ÜMTst näitusele muusse riiki kui ÜMTsse, majanduspartnerluslepinguga ühinenud riiki või liikmesriiki ja müüakse pärast näitust liitu importimiseks, kohaldatakse importimisel käesoleva otsuse sätteid, kui tolliasutustele tõendatakse, et: (a)eksportija on toimetanud need tooted ÜMTst näituseriiki ja need seal näitusel välja pannud; (b)kõnealune eksportija on tooted müünud või muul viisil võõrandanud liidus asuvale isikule; (c)tooted on lähetatud näituse ajal või vahetult pärast näitust samal kujul, nagu need näitusele saadeti; (d)alates näitusele saatmisest ei ole tooteid kasutatud muuks otstarbeks kui seal väljapanekuks. 2.Päritolutõend tuleb väljastada või koostada IV jaotise sätete kohaselt ja esitada impordiriigi tollile tavapärasel viisil. Sellele märgitakse näituse nimi ja aadress. Vajaduse korral võidakse nõuda lisatõendeid näitusele väljapaneku tingimuste kohta. 3.Lõiget 1 kohaldatakse kõikide kaubandus-, tööstus-, põllumajandus- ja käsitöönäituste, -messide ja muude samalaadsete avalike ürituste ja väljapanekute suhtes, mille jooksul kõnealused tooted jäävad tollikontrolli alla, välja arvatud kauplustes või äripindadel korraldatavad eraviisilised üritused, mille eesmärk on välismaiste toodete müük. IV jaotis



Päritolutõend

1. jagu

Üldnõuded Artikkel 20



Eurodes väljendatud summad 1.Juhuks kui toodete kohta esitatakse arve muus vääringus peale euro, määravad asjaomased riigid artiklite 29 ja 30 sätete kohaldamiseks igal aastal kindlaks eurodes väljendatud summadega samaväärsed summad liidu liikmesriikide omavääringus. 2.Kaubasaadetise suhtes kohaldatakse artiklite 29 ja 30 sätteid selle vääringu põhjal, milles arve on koostatud. 3.Omavääringus kasutatavad summad on võrdväärsed eurodes väljendatud summadega oktoobri esimese tööpäeva kursi alusel. Summad teatatakse komisjonile 15. oktoobriks ja neid hakatakse kohaldama alates järgmise aasta 1. jaanuarist. Komisjon teatab vastavad summad kõikidele asjaomastele riikidele.

4.Liidu liikmesriik võib eurodes väljendatud summa omavääringusse konverteerimise tulemusena saadud summa ümardada suuremaks või väiksemaks. Ümardatud summa ei tohi konverteerimise tulemusena saadud summast erineda rohkem kui 5 % võrra. Liidu liikmesriik võib eurodes väljendatud summa väärtuse omavääringus muutmata jätta, kui lõikes 3 sätestatud iga-aastase korrigeerimise ajal saadakse selle summa konverteerimise tulemusena enne ümardamist summa, mis on omavääringus väljendatud summast vähem kui 15 % suurem. Omavääringus väljendatud samaväärse summa võib jätta muutmata, kui samaväärne summa väheneks konverteerimise tulemusena. 5.Komisjon vaatab omal algatusel või liikmesriigi või ÜMT taotlusel eurodes ja vastavas liikmesriigi vääringus esitatud summad üle. Kõnealusel ülevaatamisel kaalub komisjon, kas asjaomaseid piirmäärasid on soovitav reaalväärtuses säilitada. Selleks võib ta otsustada muuta eurodes väljendatud summasid. 2. jagu



ÜMTsse eksportimise kord Artikkel 21



Üldnõuded Käesolevat otsust kohaldatakse järgmistel juhtudel: (a)kui käesoleva lisa nõuetele vastavaid kaupu ekspordib artikli 22 kohane registreeritud eksportija; (b)kui mis tahes eksportija ekspordib mis tahes kaubasaadetise, mis koosneb ühest või mitmest päritolustaatusega tooteid sisaldavast pakendist, kui päritolustaatusega toodete koguväärtus ei ületa 10 000 eurot. Artikkel 22



Registreerimistaotlus 1.Eksportijad esitavad registreerimiseks taotluse artikli 39 lõike 1 kohastele ÜMTde pädevatele asutustele, kasutades V liites esitatud näidisvormi. 2.Pädevad asutused aktsepteerivad taotluse üksnes siis, kui see on täielik. 3.Registreerimine hakkab kehtima kuupäevast, mil ÜMTde pädevad asutused saavad esimese ja teise lõigu kohase täieliku registreerimistaotluse. Artikkel 23



Registreerimine 1.ÜMTde pädevad asutused annavad viivitamata pärast III liites osutatud täieliku taotluse saamist eksportijale registreeritud eksportija numbri ning sisestavad REX-süsteemi registreeritud eksportija numbri, registreerimisandmed ja kuupäeva, millest alates registreering kehtib vastavalt artikli 22 lõikele 3. ÜMTde pädevad asutused teavitavad eksportijat talle antud registreeritud eksportija numbrist ning teatavad kuupäeva, millest alates registreering kehtib. ÜMTde pädevad asutused ajakohastavad registreeritud andmeid. Nad muudavad neid andmeid kohe, kui registreeritud eksportija on neid teavitanud vastavalt artikli 24 lõikele 1. 2.Registreering sisaldab järgmist teavet: (a)III liites esitatud vormi lahtris 1 märgitud registreeritud eksportija nimi; (b)III liites esitatud vormi lahtris 1 märgitud registreeritud eksportija aadress, sealhulgas riigi või territooriumi identifikaator (ISO kahetäheline riigikood); (c)III liites esitatud vormi lahtris 2 märgitud kontaktandmed; (d)sooduskohtlemistingimustele vastavate toodete indikatiivne kirjeldus, sealhulgas harmoneeritud süsteemi rubriikide või gruppide indikatiivne loend, nagu on märgitud III liites esitatud vormi lahtris 4;

(e)III liites esitatud vormi lahtris 1 märgitud registreeritud eksportija ettevõtja identifitseerimisnumber (TIN); (f)kas eksportija on kaupleja või tootja III liites esitatud vormi lahtris 3 märgitud andmete kohaselt; (g)registreeritud eksportija registreerimise kuupäev; (h)kuupäev, millest alates registreerimine kehtib; (i)registreeringu tühistamise kuupäev, kui see on asjakohane. Artikkel 24



Registreerimise tühistamine 1.Registreeritud eksportijad, kes enam ei täida käesoleva otsuse alusel kaupade eksportimiseks vajalikke tingimusi või kes enam ei kavatse selliseid kaupu eksportida, teavitavad sellest ÜMT pädevaid asutusi, kes eemaldavad nad kohe kõnealuse ÜMT registreeritud eksportijate registrist. 2.Ilma et see piiraks karistuste ja sanktsioonide süsteemi kohaldamist ÜMTs, eemaldavad ÜMT pädevad asutused registreeritud eksportija asjaomase ÜMT registreeritud eksportijate registrist, kui registreeritud eksportija tahtlikult või tahtmata koostab või laseb koostada päritolukinnituse või muud tõendavad dokumendid, mis sisaldavad valeandmeid ja mille alusel saadakse soodustus või tariifne sooduskohtlemine mittenõuetekohaselt või pettuse teel. 3.Ilma et see piiraks kontrollide käigus ilmnevate eeskirjade eiramiste võimalikku mõju, jõustub eksportija registreeritud eksportijate registrist eemaldamine tulevikus, st pärast registrist eemaldamise kuupäeva koostatud kinnituste puhul. 4.Eksportijad, kelle pädevad asutused on registreeritud eksportijate registrist eemaldanud kooskõlas teise lõiguga, võib registreeritud eksportijate registrisse uuesti sisestada üksnes siis, kui nad on esitanud ÜMT pädevatele asutustele tõendid, et nad on lahendanud olukorra, mis tingis nende eemaldamise. Artikkel 25



Tõendavad dokumendid 1.Eksportijad, olenemata sellest, kas nad on registreeritud või mitte, täidavad järgmised kohustused: (a)nad säilitavad sooduskohtlemise saamiseks vastavate toodete tootmise ja tarnimise kohta nõuetekohased kaubandusliku raamatupidamise dokumendid; (b)nad hoiavad kättesaadavana kõik tõendid tootmises kasutatud materjalide kohta; (c)nad säilitavad kõik tollidokumendid tootmises kasutatud materjalide kohta; (d)nad säilitavad järgmiseid dokumente vähemalt kolm aastat alates selle aasta lõpust, mil päritolukinnitus koostati, või kauem, kui see on siseriikliku õigusega nõutav: –enda koostatud päritolukinnitused; ning –päritolustaatusega ja päritolustaatuseta materjalide, tootmise ja varude arvestuse. 2.Lõike 1 punktis d osutatud dokumendid võivad olla elektroonilised, kuid nende alusel peab olema võimalik jälgida eksporditud toodete valmistamiseks kasutatud materjale ja kinnitada nende päritolustaatust.

3.Lõigetega 1 ja 2 ette nähtud kohustusi kohaldatakse ka selliste tarnijate suhtes, kes esitavad eksportijatele artiklis 27 osutatud tarnija deklaratsioone. Artikkel 26



Päritolukinnitus ja teave kumulatsiooni kohaldamiseks 1.Eksportija koostab päritolukinnituse selliste eksporditavate toodete kohta, mida saab käsitada ÜMTst pärinevate kaupadena. 2.Erandina lõikest 1 võib erandjuhul päritolukinnituse koostada pärast eksporti (tagasiulatuv kinnitus), tingimusel et see esitatakse liikmesriigile, kus kaubad vabasse ringlusse lubamiseks deklareeritakse, mitte hiljem kui kaks aastat pärast eksporti. 3.Eksportija esitab päritolukinnituse liidus asuvale kliendile ning see sisaldab IV liites esitatud üksikasju. Päritolukinnitus koostatakse kas inglise või prantsuse keeles. Selle võib esitada mis tahes äridokumendil, mis võimaldab identifitseerida asjaomase eksportija ja hõlmatud kaubad. 4.Artikli 2 lõike 2 või artikli 7 kohase kumulatsiooni kohaldamisel: (a)tõendatakse teistest ÜMTdest või liidust lähtuvate materjalide päritolustaatust käesoleva lisa kohase päritolukinnitusega, mille eksportija saab selle ÜMT tarnijalt, kust materjalid tulevad, või liidu tarnijalt, kui materjalid on pärit liidust; (b)tõendatakse teistes ÜMTdes või liidus tehtud tööd või töötlemist käesoleva artikli 27 kohase tarnija deklaratsiooniga, mille eksportija saab selle ÜMT tarnijalt, kust materjalid tulevad, või liidu tarnijalt, kui materjalid on pärit liidust; Sel juhul on eksportija koostatud päritolukinnitusel märge „EU cumulation“, „OCT cumulation“, „Cumul UE“ või „cumul PTOM“. 5.Artikli 8 kohase kumulatsiooni puhul majanduspartnerluslepinguga ühinenud riikidega: (a)tõendatakse majanduspartnerluslepinguga ühinenud riigist lähtuvate materjalide päritolustaatust liidu ja asjaomase riigi vahelise majanduspartnerluslepingu kohase päritolutõendiga, mille eksportija saab selle majanduspartnerluslepinguga ühinenud riigi tarnijalt, kust materjalid on pärit; (b)tõendatakse majanduspartnerluslepinguga ühinenud riigis tehtud tööd või töötlemist käesoleva artikli 27 kohase tarnija deklaratsiooniga, mille eksportija saab selle majanduspartnerluslepinguga ühinenud riigi tarnijalt, kust materjalid on pärit; Sel juhul sisaldab eksportija koostatud päritolukinnitus märget „cumulation with EPA country [name of the country]“ või „cumul avec le pays APE [nom du pays]“. 6.Artikli 9 kohase kumulatsiooni puhul teiste riikidega, kellel on tollmaksu- ja kvoodivaba juurdepääs liidu turule üldiste tariifsete soodustuste kava kohaselt, tõendatakse päritolustaatust määruse (EL) 2015/2447 kohase päritolutõendiga, mille eksportija saab selle üldiste tariifsete soodustuste kavaga hõlmatud riigi tarnijalt, kust materjalid on pärit. Sel juhul sisaldab eksportija koostatud päritolukinnitus märget „cumulation with GSP country [name of the country]“ või „cumul avec pays SPG [nom du pays]“. 7.Artikli 10 kohase kumulatsiooni kohaldamisel tõendatakse sellisest riigist, millel on liiduga vabakaubandusleping, lähtuvate materjalide päritolustaatust selle vabakaubanduslepingu kohase päritolutõendiga, mille eksportija saab selle riigi tarnijalt, kust materjalid on pärit. Sel juhul sisaldab eksportija koostatud päritolukinnitus märget „extended cumulation with country [name of the country]“ või „cumul étendu avec le pays [nom du pays]“. Artikkel 27



Tarnija deklaratsioon 1.Artikli 26 lõike 4 punkti b ja lõike 5 punkti b kohaldamiseks esitab tarnija iga materjalisaadetise kohta deklaratsiooni seda saadetist käsitleval kaubaarvel või selle lisas või saatelehel või mõne muul seda saadetist käsitleval äridokumendil, milles kõnealuseid materjale kirjeldatakse nii täpselt, et neid on võimalik identifitseerida. Tarnija deklaratsiooni näidis on esitatud V liites.

2.Kui tarnija varustab konkreetset klienti regulaarselt kaupadega, mille staatus seoses sooduspäritolureeglitega jääb eeldatavalt pikaks ajaks muutumatuks, võib ta kõigi järgmiste kõnealuste kaupade saadetiste kohta esitada ühe deklaratsiooni (edaspidi „pikaajaline tarnija deklaratsioon“), tingimusel et faktid ja asjaolud, mille alusel see anti, jäävad muutumatuks Pikaajalise tarnija deklaratsiooni võib väljastada kuni üheks aastaks deklaratsiooni väljaandmise kuupäevast arvates. Pikaajalise tarnija deklaratsiooni võib väljastada tagasiulatuva mõjuga. Sel juhul ei tohi selle kehtivusaeg ületada ühte aastat alates selle kehtivuse alguse kuupäevast. Kehtivusaeg tuleb märkida pikaajalise tarnija deklaratsioonis. Kui tingimused peaksid muutuma või kui esitatakse ebatäpseid või ebaõigeid andmeid, võib tolliasutus pikaajalise tarnija deklaratsiooni kehtetuks tunnistada. Kui pikaajalise tarnija deklaratsiooni kehtivus tarnitavate kaupade suhtes lõpeb, teatab tarnija sellest viivitamata kliendile. 3.Tarnija deklaratsiooni võib koostada valmistrükitud vormil. 4.Tarnija deklaratsioonile antakse allkiri käsitsi. Kui arve ja tarnija deklaratsioon koostatakse arvuti abil, ei pea deklaratsiooni siiski käsitsi allkirjastama, kui tarniva äriühingu vastutav isik on kindlaks määratud viisil, mis rahuldab tolli selles riigis või sellel territooriumil, kus deklaratsioon on koostatud. Kõnealuse riigi toll võib kehtestada käesoleva lõike rakendamise tingimused. Artikkel 28



Päritolutõendi esitamine 1.Päritolukinnitus koostatakse iga kaubasaadetise kohta. 2.Päritolukinnitus kehtib kaksteist kuud alates kuupäevast, mil eksportija selle koostab. 3.Üks päritolukinnitus võib hõlmata mitut kaubasaadetist, kui kaubad vastavad järgmistele tingimustele: (a)nad on lahtivõetud või kokkupanemata tooted harmoneeritud süsteemi üldreegli 2 punkti a tähenduses; (b)nad kuuluvad harmoneeritud süsteemi XVI või XVII jaotise alla või rubriiki 7308 või 9406 ning (c)nad on ette nähtud importimiseks eraldi saadetistena. 3. jagu



Liidus vabasse ringlusse lubamise protseduurid Artikkel 29



Päritolutõendi esitamine 1.Vabasse ringlusse lubamise tollideklaratsioonil osutatakse päritolukinnitusele. Päritolukinnitus peab olema kättesaadav tolliasutustele, kes võivad paluda selle esitamist deklaratsiooni kontrollimiseks. Kõnealused asutused võivad nõuda päritolukinnituse tõlget asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde või ühte ametlikest keeltest. 2.Kui deklarant taotleb soodustuste kohaldamist käesoleva otsuse alusel ning ta ei ole vabasse ringlusse lubamise tollideklaratsiooni aktsepteerimise ajaks päritolukinnitust saanud, loetakse deklaratsioon määruse (EMÜ) nr 952/2013 artikli 166 tähenduses lihtsustatuks ja seda käideldakse vastavalt. 3.Enne kaupade vabasse ringlusse lubamiseks deklareerimist tagab deklarant nõuetekohaselt, et kaubad vastavad käesoleva lisa eeskirjadele, ning kontrollib eelkõige (a)artikli 40 lõigetes 3 ja 4 osutatud avalikust andmebaasist, kas eksportija on päritolukinnituste koostamiseks registreeritud, v.a juhul, kui kaubasaadetises sisalduvate päritolustaatusega toodete koguväärtus ei ületa 10 000 eurot ning (b)kas päritolukinnitus on koostatud kooskõlas IV liitega.

Artikkel 30



Päritolutõendist vabastamine 1.Järgmiste toodete puhul ei ole kohustust koostada ja esitada päritolukinnitust: (a)eraisikult teisele eraisikule väikepakendites saadetavad tooted, mille koguväärtus on väiksem kui 500 eurot; (b)reisija pagasis olevad tooted, mille koguväärus ei ületa 1 200 eurot. 2.Lõikes 1 osutatud tooted vastavad järgmistele tingimustele: (a)neid ei impordita kauplemise eesmärgil; (b)nende puhul on deklareeritud, et nad vastavad käesoleva otsuse kohaldamise tingimustele; (c)punktis b osutatud deklaratsiooni õigsuses ei ole põhjust kahelda. 3.Lõike 2 punkti a puhul ei käsitata importi kauplemise eesmärgil toimuva impordina, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: (a)import on juhutine; (b)import hõlmab eranditult tooteid, mis on ette nähtud vastuvõtjate või reisijate või nende perekonnaliikmete isiklikuks kasutamiseks; (c)toodete laadi ja koguse põhjal on ilmne, et neid ei impordita kaubanduslikel eesmärkidel. Artikkel 31 Lahknevused ja vormistusvead 1.Kui päritolukinnitusel ja tolliasutusele toodete impordiga seotud formaalsuste täitmiseks esitatud dokumentides olevate andmete vahel avastatakse väikseid erinevusi, ei muuda see päritolukinnitust iseenesest tühiseks, kui tõendatakse nõuetekohaselt, et see dokument vastab asjaomastele toodetele. 2.Päritolukinnituse ilmsed vormilised vead, nagu näiteks trükivead, ei tohi põhjustada dokumendi tagasilükkamist, kui need vead ei tekita põhjendatud kahtlusi dokumendis esitatud kannete õigsuses. Artikkel 32

Päritolukinnituse kehtivus Päritolukinnitused, mis esitatakse impordiriigi tolliasutustele pärast artikli 28 lõikes 2 nimetatud kehtivusaja möödumist, võib tariifsete soodustuste kohaldamiseks aktsepteerida, kui need dokumendid jäid tähtaja jooksul esitamata erandlike asjaolude tõttu. Kui esitamisega jäädakse hiljaks muudel põhjustel, võivad impordiriigi tolliasutused päritolukinnitused aktsepteerida juhul, kui tooted on neile esitatud enne kõnealuse tähtaja möödumist. Artikkel 33



Osasaadetistena importimise kord 1.Artikli 28 lõikes 3 osutatud protseduuri kohaldatakse liikmesriigi tolliasutuste määratava aja jooksul.

2.Impordiliikmesriigi tolliasutused, kelle järelevalvel järkjärguline vabasse ringlusse lubamine toimub, kontrollivad, et järjestikused kaubasaadetised kuuluvad nende lahtivõetud või kokkupanemata toodete hulka, mille kohta päritolukinnitus on koostatud. Artikkel 34



Päritolukinnituse õigsuse kontroll 1.Kui tolliasutustel on kahtlusi seoses toodete päritolustaatusega, võivad nad nõuda, et deklarant esitaks nende poolt nimetatud mõistliku aja jooksul mis tahes olemasolevad tõendid, et kontrollida kinnitusel märgitud päritoluandmete korrektsust või artikli 18 kohaste tingimuste täitmist. 2.Tolliasutused võivad peatada soodustariifi kohaldamise artikli 43 kohase kontrollimise ajaks, kui: (a)deklarandi esitatud teave ei ole piisav, et kinnitada toodete päritolustaatust või artikli 17 lõikes 2 ja artiklis 18 esitatud tingimuste täitmist; (b)deklarant ei vasta teabe esitamiseks antud lõikes 1 osutatud ajavahemiku jooksul. 3.Ajal, mil oodatakse kas deklarandilt nõutud lõike 1 kohast teavet või lõike 2 kohase kontrolli tulemusi, pakutakse importijale võimalust, et tooted vabastatakse, kui eelnevalt on kasutusele võetud kõik vajalikud ettevaatusabinõud. Artikkel 35



Soodustuste andmisest keeldumine 1.Impordiliikmesriigi tolliasutused keelduvad käesoleva otsuse kohaldamisest, ilma et neil oleks kohustus nõuda lisatõendeid või saata ÜMT-le kontrollitaotlus, kui: (a)kaubad ei ole needsamad, mis on esitatud päritolukinnitusel; (b)deklarant ei esita asjaomaste toodete kohta nõutavat päritolukinnitust; (c)ilma et see piiraks artikli 21 punkti b ja artikli 30 lõike 1 kohaldamist, ei ole deklarandi valduses olev päritolukinnitus koostatud ÜMTs registreeritud eksportija poolt; (d)päritolukinnitus ei ole koostatud kooskõlas IV liitega; (e)artikli 18 tingimused ei ole täidetud. 2.Impordiliikmesriigi tolliasutused keelduvad käesoleva otsuse kohaldamisest pärast ÜMT pädevatele asutustele artikli 43 kohase kontrollitaotluse saatmist, kui importiva liikmesriigi tolliasutused: (a)on saanud vastuse, et eksportijal ei olnud õigust päritolukinnitust koostada; (b)on saanud vastuse, et asjaomased tooted ei ole pärit ÜMTst või et artikli 17 lõike 2 tingimused ei ole täidetud; (c)kahtlesid põhjendatult päritolukinnituse kehtivuses või selles, kas deklarandi esitatud teave asjaomaste toodete tõelise päritolu kohta on tõene, ja esitasid kontrollitaotluse ning –ei ole saanud vastust artikli 43 kohase ettenähtud ajavahemiku jooksul või

–on saanud vastuse, mis ei sisalda asjakohaseid vastuseid taotluses tõstatatud küsimustele. V jaotis



Halduskoostöö kord 1. JAGU



ÜLDSÄTTED Artikkel 36



Üldpõhimõtted 1.Selleks et tagada soodustuste nõuetekohane kohaldamine, ÜMTd: (a)loovad oma riigis käesolevas lisas sätestatud reeglite ja menetluse rakendamiseks ja haldamiseks vajalikud haldusstruktuurid ja -süsteemid, sealhulgas vajaduse korral kumulatsiooni kohaldamiseks vajaliku korra, ning haldavad neid; (b)teevad oma pädevate asutuste kaudu koostööd komisjoniga ja liikmesriikide tolliasutustega. 2.Lõike 1 punktis b osutatud koostöö hõlmab järgmist: (a)komisjoni taotlusel tema igakülgne toetamine, et komisjon saaks jälgida, kas käesolevat lisa rakendatakse asjaomases riigis nõuetekohaselt; see hõlmab ka komisjoni või liikmesriikide tolliasutuste kohapealsed kontrollkäike; (b)ilma et see piiraks artiklite 34 ja 35 kohaldamist, toodete päritolustaatuse ja muude käesolevas lisas sätestatud tingimuste täitmise kontrollimine, ja see hõlmab ka kohapealseid kontrollkäike, kui komisjon või liikmesriikide tolliasutused seda päritoluga seotud uurimiste käigus taotlevad; (c)kui kontroll või mis tahes olemasolev teave tundub osutavat, et käesoleva lisa sätteid on rikutud, teostab või korraldab ÜMT omal algatusel või komisjoni või liikmesriikide tolliasutuste nõudmisel asjakohase kiirusega uurimise selliste rikkumiste väljaselgitamiseks ja ärahoidmiseks. Komisjon ja liikmesriikide tolliasutused võivad kõnealustes uurimistes osaleda. 3.ÜMTd esitavad enne 1. jaanuari 2015 komisjonile ametliku kohustuse selle kohta, et nad täidavad lõikes 1 osutatud nõuded. Artikkel 37



Avaldamisnõue ja tingimuste täitmine 1.Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas (C-seerias) ÜMTde loendi ja kuupäeva, alates millest nad vastavad artiklis 39 nimetatud tingimustele. Komisjon ajakohastab seda loendit, kui uus ÜMT täidab kõnealused tingimused. 2.Käesoleva lisa tähenduses ÜMTst pärit toodete puhul on võimalik saada liidus vabasse ringlusse lubamisel tariifset soodustust üksnes tingimusel,