Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust /* COM/2013/0660 final - 2013/0320 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Ettepanek võtta vastu nõukogu määrus 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatava finantsmääruse kohta on osa õigusaktide paketist, mis reguleerib Euroopa Arengufondi, ja mis koosneb sisekokkuleppest […], ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuse neljandast osast ja 11. Euroopa Arengufondi rakendusmäärusest. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Käesoleva ettepaneku üldpõhimõte on maksimaalne ühtlustamine Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade (määrus (EL, Euratom) nr 966/2012) ja nende rakenduseeskirjadega (delegeeritud määrus nr 1268/2012). Ettepanek juhindub avaliku konsultatsiooni tulemustel, mis viidi läbi 2009./2010. aastal enne komisjoni ettepanekut uue finantsmääruse kohta, mis võeti vastu 2012. aastal. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Nagu eespool öeldud, on käesoleva ettepaneku üldpõhimõtteks maksimaalne ühtlustamine finantseeskirjade ja nende rakenduseeskirjadega. See saavutatakse otseste viidetega nimetatud määrustele. Peale selle taotletakse ühtlustamist ühiste rakenduseeskirjade määruse uusima versiooniga, mis sisaldab rahalise rakendamise suhtes asjakohaseid sätteid; neid juhtumeid, milliseid ei ole palju, võetakse arvesse, lisades identsed tekstid. Osutusi finantsmäärusele ja selle rakenduseeskirjadele tuleb tõlgendada, pidades silmas, et: – Ettepaneku artikli 2 lõikes 2 välistatakse selliste sätete kohaldamine, millega antakse komisjoni õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 alusel. – Kui finantsmääruse mingi artikkel kuulutatakse kehtivaks 11. EAFi suhtes, kohaldatakse selle suhtes otse ka kõiki rakenduseeskirjade seotud ja asjaomaseid sätteid, v.a juhul, kui nende kohaldamine selgesõnaliselt välistatakse. Kui aga finantsmääruse või kohaldatavad rakenduseeskirjade sätted sisaldavad üksnes kaudseid sisemisi viiteid, kohaldatakse viidatud sätteid üksnes juhul, kui 11. EAFi suhtes kohaldatavas finantsmääruses kinnitatakse nende kohaldamist. Teisisõnu kinnitatakse finantsmääruse või rakenduseeskirjade sätete kohaldatavust 11. EAFi suhtes selgesõnaliselt üksnes 11. EAFi suhtes kohaldatavas finantsmääruses. – Teatavaid finantsmääruse või rakenduseeskirjade sätteid kohaldatakse mutatis mutandis; sellisel juhul ei tule kohaldatavaid sätteid tõlgendada täht-tähelt, vaid mõistlikult, lähtudes nende otstarbest ja eesmärgist, ning pidades silmas nende kohaldamise konteksti, kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga kehtestatud tõlgenduspõhimõtetega. – Kohaldades finantsmääruse sätteid 11. EAFi rakendamise suhtes, tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta finantsmääruses välistegevuse erijoonte, ja eelkõige selle eksterritoriaalse ja konventsionaalse konteksti arvestamiseks ette nähtud erandeid. Ettepanekus järgitakse niivõrd, kui võimalik, finantsmääruse struktuuri. See on jagatud kolme ossa: põhisätted, investeerimisrahastu ning ülemineku- ja lõppsätted. Ettepaneku põhjendustes käsitletakse finantsmääruse ja selle kohaldamiseeskirjadega ühtlustatuse määra üksikasjalikumalt. Esimene osa „Põhisätted” jaguneb kümneks jaotiseks: reguleerimisese, reguleerimisala ja üldsätted; finantspõhimõtted; 11. EAFi vahendid ja selle rakendamine; finantsjuhtimises osalejad; tulutoimingud; kulutoimingud; mitmesugused rakendussätted; rahastamisvahendid; raamatupidamisaruande esitamine ja raamatupidamisarvestus ning välisaudit ja eelarve täitmise aruande kinnitamine. Ettepaneku eraldiseisev tekst jaguneb laias laastus kolme kategooriasse. Teatavad sätted on ühtlustatud sisult finantsmäärusega, kuid saavutada üksnes viitelise ühtluse saavutamist peeti ebakohaseks terminoloogiliste erinevuste või vajaduse tõttu teha 11. EAFis väikseid kohandusi. Näiteid selle kohta leidub VIII jaotises „Rahastamisvahendid”. Teine eraldiseisev tekst on spetsiifiline 11. EADile. Näiteid selle kohta leidub VI jaotises „Tulutoimingud”. Nagu eespool öeldud, sisaldab kolmandat liiki eraldiseisev tekst ühiste rakenduseeskirjade määruse viimase versiooniga ühtlustatud sätteid. Teises osas kirjeldatakse 11. EAFi vahendite haldamist EIP hallatava investeerimisrahastu raames. Mõned muudatused võrreldes 10. EAFiga tuli teha seoses kättesaadavustähtaegadega, mis on kehtestatud liikmesriikide sisekokkuleppe alusel toimuva rahastamise suhtes. Kui finantsmääruse või rakenduseeskirjade artiklit kohaldatakse investeerimisrahastu suhtes, tuleks seda konkreetselt nimetada. Käesolev ettepanek tagab üldise lihtsustamise, näidates selgemalt, millised finantsmääruse ja rakenduseeskirjade sätted kehtivad, ja millised sätted on spetsiifilised 11. EAFi jaoks. Käesolev ettepanek sisaldab võrreldes 10. EAFi suhtes kohaldatava finantsmäärusega üle kahe korra vähem artikleid. Ettepanekuga käib kaasas komisjoni talituste töödokument, milles võrreldakse käesolevat ettepanekud 10. EAFi suhtes kohaldatud finantsmäärusega ja esitatakse ülevaade 11. EAFi suhtes kohaldada kavandatavatest finantsmääruse ja rakenduseeskirjade sätetest. Kõnealuses võrdlusdokumendis on finantsmääruse ja rakenduseeskirjade mittekehtivad sätted esitatud läbikriipsutatuna. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanek eelarvet ei mõjuta. 11. EAF ei ole kaasatud ELi eelarvesse ja selle rahastamispakett määratakse sissekokkuleppega. Ehkki vahendeid hakatakse kasutama 11. EAFi suhtes kohaldatava finantsmääruse alusel, ei ole tema enda vastuvõtmisel finantsmõju. 2013/0320 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvese sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa (edaspidi „sisekokkulepe”), ja eelkõige selle artikli 10 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, võttes arvesse kontrollikoja arvamust[1], võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga arvamust teda puudutavate sätete kohta[2] ning arvestades järgmist: (1) Tarvis on määrata kindlaks üksikasjalikud eeskirjad sisekokkuleppega sätestatud liikmesriikide sissemaksete kohta 11. Euroopa Arengufondi (edaspidi „11. EAF”). (2) Tarvis on kehtestada tingimused, millest lähtudes kontrollikoda rakendab oma volitusi 11. EAFi suhtes. (3) Tarvis on määratleda 11. EAFi üksikasjalikud finantsrakenduseeskirjad, mis käsitlevad eelkõige kohaldatavaid põhimõtteid, tema vahendite koosseisu, finantsjuhte ja üksusi, kellele on usaldatud eelarve täitmine, rahastamisotsuseid, kulukohustuste ja maksete assigneeringuid, rahastamisvahendeid, sh hanked, toetused ja liidu usaldusfondid, raamatupidamisaruannete esitamist ja raamatupidamisarvestust, kontrollikoja poolt läbiviidavat välisauditit ja aruande kinnitamist Euroopa Parlamendi poolt ning Euroopa Investeerimispanga hallatavat investeerimisrahastut. (4) Lihtsuse ja sidususe nimel tuleks käesolev määrus võimaluse piires ühtlustada määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012[3] ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012[4]. Ühtlustada tuleks otseste viidete kaudu nimetatud määrustele ning see peaks ühest küljest võimaldama teha kindlaks 11. EAFi rakendamise erijooni ja teisest küljest vähendada liidu rahastamiseeskirjade mitmekesisust välistegevuse valdkonnas, mis koormab ülemääraselt abisaajaid, komisjoni ja teisi osalisi. (5) Tarvis on meenutada, et 11. EAFi rahalise rakendamise raamistik koosneb peale käesoleva määruse veel mitmest dokumendist: koostöölepingust ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000 ning mis vaadati läbi 25. juunil 2005. aastal Luxembourgis ja 22. juunil 2010 Ouagadougous (edaspidi „Cotonou leping”), eelkõige selle IV lisa; sisekokkuleppest; nõukogu [kuupäev] otsusest ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Liiduga (edaspidi „ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsus”) ning nõukogu [kuupäev] määrusest nr [number] 11. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta (edaspidi „rakendusmäärus”). (6) 11. EAFi vahendite kasutamisel tuleks juhinduda ühtsuse ja eelarve õigsuse, arvestusühiku, universaalsuse, usaldusväärse finantsjuhtimise ja läbipaistvuse põhimõttest. Arvestades 11. EAFi mitmeaastast iseloomu, ei tohiks eelarve aastasuse põhimõte tema suhtes kehtida. (7) Finantsjuhtimises osalejaid, s.o eelarvevahendite käsutajaid ja peaarvepidajaid, nende ülesannete delegeerimist ja nende vastutust käsitlevad eeskirjad tuleks ühtlustada määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012, kuna komisjonil kasutab 11. EAFi rakendamisel samu täitevvolitusi. (8) Tarvis on kehtestada üksikasjalikud eeskirjad, mille kohaselt komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutaja kehtestab, tihedas koostöös AKV-riikide või ülemeremaade ja -territooriumide määratud siseriikliku, piirkondliku, AKV-sisese või territoriaalse eelarvevahendite käsutajaga, AKV (Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna) riikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega korra toimingute nõuetekohase teostamise tagamiseks. (9) Kaudne haldamine, mis hõlmab eelarve rakendamise ülesannete andmist ning selle tingimuste ja piiride määramist, tuleks ühtlustada määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012. Peale selle tuleks [ühiste rakenduseeskirjade määrusesse] lisada seda peegeldav säte eelarve täitmise ülesannete edasidelegeerimise kohta, et tagada välistegevuse ühtne rahastamine. Käesolev määrus peaks sellegipoolest sisaldama erisätteid riikliku eelarvevahendite käsutaja ajutiste asendajate kohta, ülesannete andmise kohta AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumide poolt teenusepakkujale ning liidu finantshuvide kaitse tugevdamise kohta kaudse haldamise korral koos AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega. (10) Ehkki EAFi vahendeid ei hallata koostöös, peaks käesolev määrus võimaldama, et ühelt poolt AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumide ning teisest küljest äärepoolseimate piirkondade piirkondlikus koostöös, saab EAFi vahendeid ja Euroopa Regionaalarengu fondi toetust liidu äärepoolseimatele piirkondadele rakendada sama üksus EAFi vahendite puhul kooskõlas käesoleva määruse ning Euroopa Regionaalarengu fondi puhul koostöös hallates. (11) Kui komisjon rakendab 11. EAFi, tuleks rahastamisotsuseid käsitlevad sätted ühtlustada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 nende sätetega. (12) Kulukohustusi käsitlevad eeskirjad tuleks ühtlustada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 omadega, v.a esialgsed kulukohustused, mida ei tohiks 11. EAFis olla. Peale selle tuleks juhul, kui see on vajalik AKV riikide või ülemeremaade ja -territooriumide poolt kaudselt hallatavate meetmete jaoks, nähtama ette tähtaegade pikendamine. (13) Maksete tegemise tähtajad tuleks ühtlustada määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 sätestatutega. Erisätted tuleks kehtestada juhuks, kui AKV riike ning ülemeremaid ja -territooriume ei volitata tegema makseid kaudse juhtimise all, ja kui seega komisjon jätkab maksete tegemist abisaajatele. (14) Mitmesugused rakendussätted, milles käsitletakse siseaudiitorit, head haldust ja õiguskaitset, IT-süsteemi, elektroonilisi ülekandeid, e-Haldust, haldus- ja finantskaristusi ning menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldava keskandmebaasi kasutamist, tuleks ühtlustada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 omadega. Peale selle tuleks juhul, kui 11. EAFi rakendatakse kaudsel juhtimisel koos AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega, halduskaristuste kohaldamise abil tõhustada ja selgitada liidu finantshuvide kaitset. (15) Hankeid, toetusi, auhindu ja eksperte käsitlevad eeskirjad tuleks ühtlustada määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 sätestatutega. Rahastamisvahendeid ja liidu usaldusfonde reguleerivad eeskirjad tuleks ühtlustada 11. EAFi erijooni arvestades kohandustega. Eelarvetoetus ülemeremaadele ja -territooriumidele peaks võtma arvesse institutsioonilisi sidemeid liikmesriikidega. (16) Raamatupidamisaruandluse esitamist ja raamatupidamisarvestust ning välisauditit ja aruannete kinnitamist käsitlevad eeskirjad peaksid peegeldama määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 omi, et pakkuda ühtset raamistikku rakendamise ja aruandluse jaoks. (17) Tarvis on kehtestada tingimused, mille kohaselt Euroopa Investeerimispank (edaspidi „EIP”) haldab 11. EAFi teatavaid vahendeid. (18) Sätted, milles käsitletakse kontrollikoja poolt teostatavat kontrolli EIP hallatavate 11. EAFi vahendite üle, peaksid olema kooskõlas asutamislepingu artikli 287 lõikega 3 ette nähtud kontrollikoja, EIP ja komisjoni vahelise kolmepoolse lepinguga. (19) Üleminekusätetes tuleks kehtestada eeskirjad eelmiste Euroopa arengufondide jääkide ja tulude kohtlemise ning käesoleva määruse kohaldamise kohta nende fondidega seotud jääktoimingute suhtes. (20) Et võimaldada 11. EAFi programmide aegsat kavandamist ja rakendamist, peaks käesolev määrus jõustuma kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: ESIMENE OSA PÕHISÄTTED I JAOTIS REGULEERIMISESE, REGULEERIMISALA JA ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Reguleerimisala Käesoleva määrusega nähakse ette 11. Euroopa Arengufondi (edaspidi „11. EAF”) vahendite arvel toimuva rahastamise ning selle raamatupidamisarvestuse esitamise ja auditeerimise eeskirjad. Artikkel 2 Suhe üldeelarve suhtes kohaldatava määrusega (E, Euratom) nr 966/2012 1. Kui ei ole selgesõnaliselt teisiti ette nähtud, loetakse käesoleva määruse otseviiteid määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 sätetele sisaldavaks viiteid ka delegeeritud määrusele (EL) nr 1268/2012. 2. Käesolevas määruses sisaldavaid viiteid määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 kehtivatele sätetele ei tule pidada sisaldavaks 11. EAFi suhtes asjassepuutumatuid menetlussätteid, eriti neid, mis käsitlevad õiguste andmist võtta vastu delegeeritud õigusakte. 3. Siseviited määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 või delegeeritud määruses (EL) nr 1268/2012 ei muuda viidatud sätteid kaudselt kohaldatavateks 11. EAFi suhtes. 4. Käesolevas määruses kasutatud mõistetel on sama tähendus, mis neile on antud määruses (EL, Euratom) nr 966/2012, v. nimetatud määruse artikli 2 punktid a kuni e. Järgnevaid määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 mõisteid tõlgendatakse käesolevas määruses kohandustega: (a) „eelarve” või „eelarveline” tähendab „11. EAFi”; (b) „eelarveline kulukohustus” tähendab „kulukohustust”; (c) „institutsioon” tähendab „komisjoni”; (d) „assigneeringud” või „tegevusassigneeringud” tähendab „11. EAFi vahendeid”; (e) „eelarverida” või „rida eelarves” tähendab „eraldist”; (f) „põhiakt” tähendab asjaomasest kontekstist sõltuvalt sisekokkulepet, ülemereterritooriumide assotsieerimise otsust või rakendusmäärust; (g) „kolmandad riigid” on kõik abi saavad riigid või territooriumid, mis kuuluvad 11. EAFi geograafilisse kohaldamisalasse. 5. Käesoleva määruse tõlgendamisel püütakse säilitada ühtsus määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012, v.a juhul, kui selline tõlgendamine oleks sobimatu 11. EAFi spetsiifikaga, nagu see on sätestatud Cotonou lepingus, sisekokkuleppes, ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuses või rakendusmääruses. Artikkel 3 Ajavahemikud, kuupäevad ja tähtajad Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse käesolevas määruses sätestatud tähtaegade suhtes nõukogu määrust (EMÜ, Euratom) nr 1182/71[5]. Artikkel 4 Isikuandmete kaitse Käesolev määrus ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ[6] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001[7] nõuete kohaldamist. Kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 29, mis käsitleb teavet isikuandmete edastamise kohta auditi eesmärgil. II JAOTIS FINANTSPÕHIMÕTTED Artikkel 5 Finantspõhimõtted 11. EAFi vahendeid rakendatakse kooskõlas järgmiste põhimõtetega: (a) ühtsus ja eelarve õigsus; (b) arvestusühik; (c) kõikehõlmavus; (d) sihtotstarbelisus; (e) usaldusväärne finantsjuhtimine; (f) läbipaistvus. Artikkel 6 Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõte Kõik kogutud tulud ja tehtud kulud fikseeritakse EAFis. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 8 lõikeid 2 ja 3 ning artikli 8 lõike 4 esimest lõiku. Artikkel 7 Arvestusühiku põhimõte Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 19, euro kasutamise kohta, kohaldatakse mutatis mutandis. Artikkel 8 Kõikehõlmavuse põhimõte Ilma et see piiraks artikli 9 kohaldamist, katab kogutulu kavandatavate maksete kogusumma. Kõik tulud ja kulud kirjendatakse täies ulatuses, neid omavahel saldeerimata, ilma et see piiraks määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 23 (Mahaarvamist ja vahetuskursierinevuste korrigeerimist käsitlevad eeskirjad) kohaldamist. Siiski vähendab käesoleva määruse artikli 9 lõike 2 punktis c osutatud tulu nende kulukohustuste makseid, millelt see tulu tekkis. Artikkel 9 Sihtotstarbeline tulu 1. Sihtotstarbelist tulu kasutatakse konkreetsete kuluartiklite rahastamiseks. 2. Sihtotstarbeliste tulude hulka kuuluvad: (a) liikmesriikide ja kolmandate riikide, sealhulgas mõlemal juhul nende avalik-õiguslike asutuste ning üksuste ja füüsiliste isikute, ning rahvusvaheliste organisatsioonide rahaline osalus teatavates välisabiprojektides või -programmides, mida vastavalt [rakendusmääruse] artiklile 10 rahastab liit ja haldab või EIP komisjon nende nimel; (b) sihtotstarbelised tulud, nagu laekumised fondidest, toetused, kinked ja annakud; (c) tulu ebaõigesti makstud summade tagasimaksmisest sissenõude järel; (d) eelmaksetelt kogunenud intressitulu vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 8 lõikele 4; (e) tagasimaksed ja tulu, mis tekib rahastamisvahenditest vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 140 lõikele 6; (f) tulu, mis tekib tagastatud maksudest vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 23 lõike 3 punktile b. 3. Lõike 2 punktides a ja b osutatud sihtotstarbelise tuluga rahastatakse doonori määratud kuluartikleid tingimusel, et komisjon selle heaks kiidab. Lõike 2 punktides e ja f osutatud sihtotstarbelise tuluga rahastatakse selliseid kuluartikleid, mis sarnanevad nendega, millest kõnealune tulu tekkis. 4. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 184 lõiget 3 kohaldatakse mutatis mutandis. 5. Lõike 2 punktis b osutatud sihtotstarbelise tulu suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 22 lõikeid 1 ja 2, mis käsitlevad annetusi. Viidates määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 22 lõikele 2, tohib annetusi vastu võtta vaid nõukogu loal. 6. 11. EAFi vahendid, mis vastavad sihtotstarbelisele tulule, tehakse automaatselt kättesaadavaks, kui komisjon on need kätte saanud. Siiski muudab saadaolevate summade eelarvestus 11. EAFi vahendid kättesaadavaks lõike 2 punktis a osutatud sihtotstarbelise tulu puhul, kui leping liikmesriigiga on sõlmitud eurovääringus; makseid selle tulu arvel võib teha alles siis, kui see on kätte saadud. Artikkel 10 Sihtotstarbelisuse põhimõte 11. EAFi vahendid nähakse ette sihtotstarbeliselt konkreetseteks eesmärkideks AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumide kaupa vastavalt peamistele koostöö vahenditele. AKV riikide osas on need koostöö vahendid ette nähtud Cotonou lepingu Ic lisas sätestatud finantsprotokolliga. Rahaliste vahendite (soovituslikud assigneeringud) ettenägemisel lähtutakse ka sisekokkuleppe ja rakendusmääruse sätetest ning peetakse silmas sisekokkuleppe artikli 6 kohaste programmide ja selle rakendamisega seotud kulude katteks reserveeritud vahendeid. Ülemeremaade ja -territooriumide osas on need instrumendid ette nähtud ülemeremaade assotsieerimist käsitleva otsuse neljandas osas ka II lisas. Nende rahaliste vahendite ettenägemisel võetakse arvesse ka selle lisa artikli 3 lõikes 3 sätestatud eraldamata vahendite reservi ning selle artikli 1 lõike 1 punkti c kohasteks uuringuteks või tehnilise abi meetmeteks mõeldud vahendeid. Artikkel 11 Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte 1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 30 lõikeid 1 ja 2, milles käsitletakse säästlikkuse, tõhususe ja tulemuslikkuse põhimõtet. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 18 ei kohaldata. 2. Püstitatakse konkreetseid, mõõdetavaid, saavutatavaid, asjakohaseid ja ajastatud eesmärke. Nende saavutamist jälgitakse tulemuslikkuse näitajate abil. 3. Otsuste tegemise parandamiseks, eelkõige artiklis 21 osutatud liikmesriikide osamaksude kindlaksmääramise põhjendamiseks ja täpsustamiseks, on vaja järgmisi hindamisi: (a) 11. EAFi vahendite kasutamisele eelneb kavandatava toimingu hindamine, mis hõlmab delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 18 lõikes 1 loetletud elemente; (b) toiming esitatakse järelhindamiseks, et tagada kasutatud vahendite vastavus kavandatud eesmärkidele. 4. VII jaotises ette nähtud rahastamisvahendid ja artiklis 17 ette nähtud rakendusmeetodid valitakse nende suutlikkuse alusel saavutada meetmete konkreetseid eesmärke ja anda tulemusi, võttes arvesse eelkõige kontrollimisega seotud kulusid, halduskoormust ja prognoositud mittevastavuste riski. Toetuste puhul kaalutakse selle raames ühekordsete maksete, kindlasummaliste maksete ja ühikukulude kasutamist. Artikkel 12 Sisekontroll Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 32. Artikkel 13 Läbipaistvuse põhimõte 1. 11. EAFi rakendatakse ning raamatupidamise aastaaruanne esitatakse kooskõlas läbipaistvuse põhimõttega. 2. Sisekokkuleppe artikli 7 kohased iga-aastased kulukohustuste ja maksete assigneeringute prognoosid avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. 3. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 4 kohaldamist, kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 35 lõikeid 2 ja 3, milles käsitletakse vahendite saajaid käsitleva ja muu teabe avaldamist. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 21 lõike 2 teise lõigu tähenduses tähendab mõiste „asukoht” vajaduse korral, kui abisaajaks on füüsiline isik, samaväärset NUTS 2 taseme piirkonda. 4. 11. EAFi raames rahastatavaid meetmeid võidakse rakendada paralleelse või ühise kaasrahastamisega. Paralleelse kaasrahastamise korral jagatakse meede mitmeks selgelt eristatavaks osaks, millest igaüht rahastab erinev kaasrahastav doonor nii, et rahastamise lõppkasutust on alati võimalik kindlaks teha. Ühise kaasrahastamise puhul jaotatakse meetme kogukulud kaasrahastavate doonorite vahel ning vahendid ühendatakse nii, et meetme konkreetsete tegevuste rahastamisallikat ei ole hiljem enam võimalik kindlaks teha. Sellistel juhtudel on hankelepingute ja toetuste tagantjärele avalikustamine, nagu nähakse ette määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 35, kooskõlas volitatud üksuse tegevuseeskirjadega, kui neid on. 5. Komisjon võtab vajaduse korral vajalikud meetmed, et tagada liidu finantsabi nähtavus. See hõlmab nähtavusnõuete kehtestamise meetmeid liidu vahendite saajatele, v.a nõuetekohaselt põhjendatud juhud. Komisjon vastutab nõuete täitmise seire eest. III JAOTIS 11. EAFi VAHENDID JA SELLE RAKENDAMINE Artikkel 14 11. EAFi vahendite allikad 11. EAFi vahendid koosnevad sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 2, 4, 6 ja 9 osutatud vahenditest ning käesoleva määruse artiklis 9 osutatud muust sihtotstarbelisest tulust. Artikkel 15 11. EAFi ülesehitus 11. EAFi tulud ja kulud liigitatakse neile määratud tüübi või kasutusotstarbe järgi. Artikkel 16 11. EAFi rakendamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt 1. Komisjon asub täitma liidu kohustusi, mis on määratletud Cotonou lepingu artiklis 57 ja ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuses. Selleks rakendab ta 11. EAFi tulud ja kulud kooskõlas käesoleva määruse käesoleva ja 3. osaga omal vastutusel ja 11. EAFi vahendite piires. 2. Liikmesriigid teevad komisjoniga koostööd, et tagada 11. EAFi vahendite kasutamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt. Artikkel 17 Eelarve täitmise viisid 1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 56 ja 57. 2. Sõltuvalt lõigete 3–5 sätetest kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 IV jaotise peatükis 2 ning nimetatud määruse artiklis 188 ja 193 ette nähtud täitmise viise käsitlevaid eeskirju. Nimetatud määruse artikli 58 lõike 1 punkti b ja artikli 59 sätteid koostöös liikmesriikidega toimuvat eelarve täitmise kohta aga ei kohaldata. 3. Volitatud üksused tagavad ühtsuse ELi välispoliitikaga ja võivad anda eelarve täitmise ülesanded üle muudele üksustele komisjoni suhtes kehtivatega samaväärsetel tingimustel. Nad täidavad oma iga-aastased kohustused vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõikele 5. Audiitori esitab oma arvamuse ühe kuu jooksul pärast aruande ja vahendite haldaja kinnituse valmimist ning seda võetakse arvesse komisjoni kinnituses. AKV riigid ning ülemeremaad ja -territooriumid võivad anda eelarve täitmise ülesandeid edasi oma osakondade piires ja teenuselepingu alusel eraõiguslikele asutustele. Kõnealused asutused valitakse avatud, läbipaistva, proportsionaalse ja mittediskrimineeriva menetluse alusel, vältides huvide konflikte. Rahastamislepingus esitatakse teenuselepingu sätted. 4. Kui 11. EAFi rakendatakse kaudsel juhtimisel koos AKV riikide või ülemeremaade ja -territooriumidega, siis komisjon, ilma et see piiraks tellija rollid olevate AKV riikide või ülemeremaade ja -territooriumide kohustusi: (a) nõuab vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklile 80 vajaduse korral maksmisele kuuluvad summad abisaajalt sisse, sh otsuse alusel, mis jõustatakse tingimustel, mis on sätestatud aluslepingu artiklis 299; (b) kui asjaolud nõuavad, võib määrata haldus- ja/või finantskaristusi tingimustel, mis on sätestatud määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 109. Rahastamisleping sisaldab selleks sätteid komisjoni ning AKV riigi või ülemereterritooriumi koostöö kohta. 5. Liidu rahalist abi võib anda toetusena rahvusvahelistele, piirkondlikele või riiklikele fondidele, näiteks fondidele, mille on loonud või mida haldavad kolmandad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid, et suurendada mitme rahastaja poolset ühisrahastamist, või mille on rajanud üks või mitu rahastajat projektide ühiseks rakendamiseks. IV JAOTIS FINANTSJUHTIMISES OSALEJAD Artikkel 18 Üldsätted finantsjuhtimises osalejate ja nende vastutuse kohta 1. Komisjon tagab igale EAFi finantsjuhtimises osalejale ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid ning lepingu, kus on üksikasjalikult määratletud osaleja ülesanded, õigused ja kohustused. 2. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 64, ülesannete lahususe kohta, kohaldatakse mutatis mutandis. 3. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa IV jaotise peatükki IV, finantsjuhtimises osalejate vastutuse kohta, kohaldatakse mutatis mutandis. Artikkel 19 Eelarvevahendite käsutaja 1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 65, 66 ja 67, milles käsitletakse vastavalt eelarvevahendite käsutajat, tema volitusi ja ülesandeid ning liidu delegatsioonide juhtide volitusi ja ülesandeid. 2. Kui komisjoni vastutav volitustega eelarvevahendite käsutaja saab teada probleemidest 11. EAFi vahendite haldamisega seotud menetlustes, võtab ta koos määratud siseriikliku, piirkondliku, AKV-sisese või territoriaalse eelarvevahendite käsutajaga olukorra parandamiseks ühendust kõigi vajalike isikutega ning võtab mis tahes vajalikke meetmeid. Kui riiklik, AKV-sisene või territoriaalne eelarvevahendite käsutaja ei täida või ei suuda täita talle Cotonou lepingu või ülemereterritooriumide assotsieerimise otsusega määratud ülesandeid, võib komisjoni vastutav eelarvevahendite käsutaja asuda ajutiselt eelnimetatu kohale ning tegutseda tolle nimel ja eest; sellisel juhul võib komisjon saada tekkinud täiendava halduskoormuse eest hüvitist asjaomasele AKV riigile või ülemereterritooriumile eraldatud vahenditest. Artikkel 20 Peaarvepidaja 1. 11. EAFi peaarvepidajaks on komisjoni peaarvepidaja. 2. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 68, v.a selle 1 lõigu esimene lõik, ja 69, milles käsitletakse vastavalt peaarvepidaja volitusi ja ülesandeid ning volitusi, mida peaarvepidaja võib delegeerida. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 54 ja artikli 57 lõiget 3 ning artikli 58 lõiget 5 ja 6 ei kohaldata. V JAOTIS TULUTOIMINGUD Artikkel 21 Aastane osamaks ja selle osad 1. Kooskõlas sisekokkuleppe artikliga 7 määratakse aastase osamaksu ülemmäär N + 2 aastaks ja aastane osamaks N + 1 aastaks ning nende maksmine kolmes osas kindlaks käesoleva artikli lõigetes 2 kuni 7 sätestatud korra kohaselt. Iga liikmesriigi makstavad osamaksu osad kehtestatakse selliselt, et need oleksid proportsionaalsed asjaomase liikmesriigi 11. EAFi osamaksudega, mis on sätestatud sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 2. 2. Komisjon esitab N aasta 20. oktoobriks ettepaneku, mis sisaldab järgmist: – aastase osamaksu ülemmäär N + 2 aastaks; – aastane osamaks N + 1 aastaks; – N + 1 aasta osamaksu esimese osa suurus. Nõukogu teeb kõnealuse ettepaneku suhtes otsuse N aasta 15. novembriks. Liikmesriigid maksavad N + 1 aasta osamaksu esimese osa hiljemalt N + 1 aasta 21. jaanuariks. 3. Komisjon esitab N + 1 aasta 15. juuniks ettepaneku, mis sisaldab järgmist: – N + 1 aasta osamaksu teise osa suurus; – N + 1 aasta osamaks, mida on muudetud vastavalt tegelikele vajadustele juhtudel, kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest vastavalt sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3. Nõukogu teeb ettepaneku suhtes otsuse hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes pärast komisjoni ettepaneku esitamist. Liikmesriik tasub teise osa hiljemalt N + 1 aasta 27. juuliks. 4. Võttes arvesse EIP prognoose investeerimisrahastu haldamise ja toimingute, sealhulgas EIP rakendatavate intressitoetuste kohta, koostab komisjon N + 1 aasta 15. juuniks kulukohustuste ja maksete ning N aasta, N + 1 aasta ja N + 2 aasta osamaksunõuete aastaste määrade kalkulatsiooni ja edastab selle nõukogule. N + 1 ja N + 2 aasta määrade aluseks on suutlikkus tagada tegelikult ettepanekule vastav vahendite tase. 5. Komisjon esitab N + 1 aasta 10. oktoobriks ettepaneku, mis sisaldab järgmist: – N + 1 aasta osamaksu kolmanda osa suurus; – N + 1 aasta osamaks, mida on muudetud vastavalt tegelikele vajadustele, kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest vastavalt sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3. Nõukogu teeb ettepaneku suhtes otsuse hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes pärast komisjoni ettepaneku esitamist. Liikmesriik tasub kolmanda osa hiljemalt N + 1 aasta 21. novembriks. 6. Teatava aasta osamaksude kogusumma ei või ületada kõnealuseks aastaks määratud aastase osamaksu suurust. Aastase osamaksu suurus ei või ületada selleks aastaks määratud ülemmäära. Ülemmäära ei või suurendada, välja arvatud sisekokkuleppe artikli 7 lõike 4 kohaselt. Ülemmäära võimalik suurendamine on osa käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 5 nimetatud ettepanekutest. 7. N + 2 aasta aastase osamaksu ülemmäär, N + 1 aasta aastane osamaks ja osamaksu osad sisaldavad järgmist: (a) komisjoni poolt hallatav summa ja (b) EIP poolt hallatav summa, sealhulgas tema hallatav intressitoetuste rahastamiseks vajalik summa. Artikkel 22 Maksmine mitmes osas 1. Osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. 2. Liikmesriikide osamaksud esitatakse euro vääringus ja tasutakse eurodes. 3. Artikli 21 lõike 7 punktis a osutatud osamaksu kannab iga liikmesriik erikontole nimega „Euroopa Komisjon – Euroopa Arengufond”, mis avatakse selle liikmesriigi keskpangas või tema määratud finantsasutuses. Osamaksude summad jäävad neile erikontodele, kuni on tarvis teha makseid. Komisjon püüab kõik raha väljavõtmised erikontodelt teha nii, et tema vahendid jaguneksid nende kontode vahel alati võrdeliselt osamaksude jagamispõhimõtte kohaselt, vastavalt sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktile a.. Iga liikmesriik kannab käesoleva määruse artikli 21 lõike 7 punktis b osutatud osamaksu üle kooskõlas artikli 53 lõikega 1. Artikkel 23 Üle kandmata osamaksusummadelt kogunev intress 1. Artikli 21 lõigetes 2, 3 ja 5 sätestatud tähtaegade möödumisel on asjaomane liikmesriik kohustatud tasuma intressi järgmistel tingimustel: (a) intressimäär vastab Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimistoimingute puhul kohaldatavale Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud intressimäärale, mis kehtib selle kuu esimesel kalendripäeval, mil tähtaeg möödub, ning millele lisandub kaks protsendipunkti. Intressimäärale lisandub veerand protsendipunkti iga viivitatud kuu kohta; (b) intressi makstakse ajavahemiku eest, mis algab maksetähtpäevale järgneval kalendripäeval ja lõpeb maksmiskuupäeval. 2. Artikli 21 lõike 7 punktis a osutatud osamaksu intress kantakse ühele sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 sätestatud kontodest. Iga liikmesriik kannab käesoleva määruse Artikli 21 lõike 7 punktis b osutatud osamaksu intressi üle investeerimisrahastusse kooskõlas artikli 53 lõikega 1. Artikkel 24 Üle kandmata osamaksude sissenõudmine Cotonou lepingu Ic lisas sätestatud finantsprotokolli kehtivusaja lõppedes esitavad komisjon ja EIP vajaduse korral käesolevas määruses sätestatud tingimuste kohase nõude osamaksude kohta, mida liikmesriigid on kohustatud tasuma artikli 21 alusel. Artikkel 25 Muud tulutoimingud 1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 77–79, artikli 80 lõikeid 1 ja 2 ning artikleid 81–82, milles käsitletakse saadaolevate summade eelarvestust, saadaolevate summade kindlaksmääramist, sissenõudmise kinnitamist ja eeskirju, liidu nõuete aegumistähtaegu ja käsitlemist liikmesriikides. Sissenõudmine võib toimuda komisjoni otsusega, mis jõustatakse vastavalt aluslepingu artiklile 299. 2. Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 77 lõikele 3 ja artikli 78 lõikele 2, tuleb viidet omavahenditele mõista viitena liikmesriigi osamaksudele, mis on määratletud artiklis 21. 3. Eurodes väljendatud tagasinõuete suhtes kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 83 lõiget 2. Kohalikus vääringus tagasinõuete suhtes kohaldatakse seda, kasutades tingimata asjaomast vääringut emiteeriva riigi keskpanga vahetuskurssi, mis kehtis tagasinõude esitamise kuu esimesel kalendripäeval. 4. Vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 84 lõikele 3, koostatakse nõuete loetelu 11. EAFi kohta eraldi ja see lisatakse artikli 44 lõikes 2 osutatud aruandesse. 5. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikleid 85 ja 90 ei kohaldata. VI JAOTIS KULUTOIMINGUD Artikkel 26 Rahastamisotsus Kulukohustusele eelneb komisjoni poolt vastuvõetud rahastamisotsus. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 84, v.a selle lõige 2. Artikkel 27 Kohustuste suhtes kohaldatavad eeskirjad 1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 85, v.a selle lõike 3 punkt c, artikleid 86, 87, 185, artikli 189 lõikeid 1 ja 2, milles käsitletakse kulukohustusi ja välismeetmete rakendamist. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 95 lõiget 2, artikli 97 lõike 1 punkti a ja artiklit 98 ei kohaldata. 2. Seoses määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli189 lõike 2 kohaldamisega võidakse üksiklepingute ja toetuslepingute, millega rakendatakse meetmeid, sõlmimise perioodi üle kolme aasta pärast rahastamislepingu sõlmimist juhul, kui AKV riigid ning ülemeremaad ja -territooriumid delegeerivad eelarve täitmise ülesanded käesoleva määruse artikli 17 lõike 3 kohaselt. 3. Kui 11. EAFi vahendeid rakendatakse kaudsel juhtimisel koos AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja, olles põhjenduse heaks kiitnud, pikendada määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 86 lõike 5 kolmandas lõigus osutatud kaheaastast ning nimetatud määruse artikli 189 lõike 2 teises lõigus osutatud kolmeaastast perioodi. 4. Käesoleva artikli lõikes 3 või määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 86 lõike 5 kolmandas lõigus ja artikli 189 lõike 2 teises lõigus osutatud pikendatud perioodide lõppemisel vabastatakse kasutamata jäänud jäägid. 5. Kui meetmed võetakse Cotonou lepingu artikli 96 ja 97 alusel, võidakse käesoleva artikli lõikes 3, määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 86 lõike 5 kolmandas lõigus ja artikli 189 lõike 2 teises lõigus osutatud pikendatud perioodid peatada. 6. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 87 lõike 1 punkti c ja lõike 2 punkti b alusel hinnatakse vastavust ja korrektsust eelkõige aluslepingute, Cotonou lepingu, ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuse, sisekokkuleppe ja käesoleva määruse asjakohaste sätete ning kõigi nende sätete rakendamise käigus vastu võetud õigusaktide alusel. 7. Iga juriidiline kohustus näeb komisjonile ja kontrollikojale selgesõnaliselt ette õiguse kontrollida ja auditeerida ning OLAFile õiguse uurida dokumentide põhjal ja kohapeal kõiki 11. EAFi vahendeid saanud abisaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid. Artikkel 28 Kulude tõendamine, kinnitamine ja maksmine Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 88, 89 ja 90, v.a viimase lõike 4 teine lõik, artiklit 91 ja artikli 184 lõiget 4. Artikkel 29 Maksete tähtajad 1. Vastavalt lõikele 2 kohaldatakse komisjoni poolt tehtavate maksete suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 92. 2. Kui 11. EAFi rakendatakse kaudsel juhtimisel koos AKV riikide või ülemeremaade ja -territooriumidega ning komisjon teostab makseid nende nimel, kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 92 lõike 1 punktis b osutatud tähtaega kõigi maksete suhtes, mida ei ole nimetatud lõike punktis a. Rahastamisleping sisaldab vajalikke sätteid avaliku sektori hankija õigeaegse koostöö tagamiseks. 3. Nõuded seoses hilinenud maksetega, mille eest vastutab komisjon, kaetakse sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 osutatud kontolt või kontodelt. VII JAOTIS MITMESUGUSED RAKENDUSSÄTTED Artikkel 30 Siseaudiitor 11. EAFi siseaudiitoriks on komisjoni siseaudiitor. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 996/2012 artikleid 99 ja 100. Artikkel 31 IT-süsteemid, elektroonilised ülekanded ja e-Haldus Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklite 93, 94 ja 95 sätteid, milles käsitletakse toimingute ja dokumentide elektroonilist haldust, kohaldatakse 11. EAFi suhtes mutatis mutandis. Artikkel 32 Hea haldus ja õiguskaitse Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 96 ja 97. Artikkel 33 Menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldava keskandmebaasi kasutamine 11. EAFi rakendamiseks kasutatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 108 lõike 1 alusel loodud menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldav keskandmebaas, mis sisaldab andmeid taotlejate ja pakkujate ning taotlejate ja toetusesaajate kohta, kes on mõnes artiklis 106, artikli 109 lõike 1 punktis b ja artikli 109 lõike 2 punktis a nimetatud olukorras. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 108 lõikeid 2 ja 5 ning delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikleid 142 ja 144, milles käsitletakse menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid sisaldava keskandmebaasi kasutamist ja juurdepääsu sellele, kohaldatakse mutatis mutandis. Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 108 lõikele 2 hõlmavad liidu finantshuvid 11. EAFi rakendamist. Artikkel 34 Halduskorraldus Euroopa välisteenistusega Euroopa välisteenistus (edaspidi „välisteenistus”) ja komisjon võivad kokku leppida üksikasjaliku korra, et lihtsustada sisekokkuleppe artikli 6 kohaste 11. EAFiga seotud kulude katteks reserveeritud vahendite kasutamist liidu delegatsioonide poolt. VIII JAOTIS RAHASTAMISVAHENDID Artikkel 35 Üldsätted rahastamisvahendite kohta 1. Rahalise abi andmiseks käesoleva jaotise raames, võib liidu, AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumide koostöö toimuda muu hulgas järgmistes vormides: (a) kolmepoolsed kokkulepped, mille kaudu liit koordineerib AKV riigile või ülemerekonnale antavat abi mis tahes kolmanda riigiga; (b) halduskoostöö meetmed, näiteks liikmesriigi ja AKV riigi või ülemerepiirkonna avalike asutuste, kohalike asutuste, riigiasutuste või avalikke teenuseid osutavate eraõiguslike üksuste vaheline mestimine, samuti liikmesriikide lähetatud avaliku sektori eksperte ning nende piirkondlikke ja kohalikke ametiasutusi hõlmavad koostöömeetmed; (c) toetus avaliku ja erasektori partnerluse loomiseks ja haldamiseks vajalike kulude rahastamiseks; (d) valdkondliku poliitika toetusprogrammid, millega liit toetab AKV riigi või ülemerepiirkonna valdkondlikku programmi ning (e) intressitoetused vastavalt artiklile 37. 2. Lisaks artiklites 36–42 ette nähtud rahastamisvahenditele, võidakse rahalist abi anda: (a) võlakergendusena rahvusvaheliselt kokkulepitud võlakergendusprogrammide alusel; (b) erandjuhul valdkondlike ja üldiste impordikavadena, mida võib rakendada järgmistes vormides: – valdkondlikud mitterahalised impordikavad; – valdkondlikud valuutaimpordi kavad, millega rahastatakse vastava valdkonna importi, või – üldised valuutaimpordi kavad mitmesuguseid tooteid hõlmava üldimpordi rahastamiseks. 3. Rahalist abi võib anda toetusena rahvusvahelistele, piirkondlikele või riiklikele fondidele, näiteks fondidele, mille on loonud või mida haldavad Euroopa Investeerimispank, liikmesriigid või AKV riigid või ülemeremaad ja -territooriumid või rahvusvahelised organisatsioonid, et suurendada mitme rahastaja poolset ühisrahastamist, või mille on rajanud üks või mitu rahastajat projektide ühiseks rakendamiseks. Kui see on asjakohane, edendatakse ELi finantsasutuste vastastikust juurdepääsu muude organisatsioonide loodud rahastamisvahenditele. 4. Toetades üleminekut ja reforme AKV riikides ning ülemeremaadel ja -territooriumidel tugineb liit liikmesriikide kogemustele ja õppetundidele. Artikkel 36 Hanked 1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 101, milles määratletakse avaliku hanke lepingud. 2. Tellijaks käesoleva määruse tähenduses on: (a) komisjon ühe või mitme AKV riigi või ülemereterritooriumi nimel ja arvel; (b) määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 185 osutatud üksused ja isikud, kellele on delegeeritud asjaomased eelarve täitmisega seotud ülesanded. 3. Käesoleva artikli lõikes 2 osutatud tellija poolt või nende nimel sõlmitud hankelepingute suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa V jaotise peatüki 1 ja teise osa IV jaotise peatüki 3 sätteid, v.a: (a) määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikkel 103, artikli 104 lõike 1 teine lõik ja artikkel 111; (b) artikli 127 lõiked 3 ja 4, artikkel 128, artiklid 134–137, artikli 139 lõiked 3–6, artikli 148 lõige 4, artikli 151 lõige 2, artikkel 160, artikkel 164, artikli 260 teine lause; ning delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikkel 262. Kinnisvaralepingute suhtes kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 124 lõiget 2. Nimetatud lõike esimest lõiku ei kohaldata eespool lõike 2 punktis b osutatud tellijate suhtes, kui komisjon on pärast määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 61 osutatud eelkontrollide järel lubanud neil kasutada oma hankemenetlusi. 4. Komisjoni enda sõlmitud hankelepingute ning kriisiohjamis-, kodanikukaitse- ja humanitaarabioperatsioonidega seotud rakendusmeetmete suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa V jaotise sätteid. 5. Juhul kui ei täideta lõikes 3 osutatud menetlusi, ei ole asjaomaste toimingute kulud vastavalt proportsionaalsuspõhimõttele 11. EAFist rahastamiskõlblikud. 6. Lõikes 3 osutatud hankemenetlused sätestatakse rahastamislepingus. 7. Vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 263 lõike 1 punktile a: (a) „eelteade” on teade, millega hankija teeb suunavalt teatavaks selliste lepingute ja raamlepingute hinnangulise kogumaksumuse ja eseme, mille ta eelarveaasta jooksul sõlmida kavatseb, välja arvatud väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse teel sõlmitavate lepingute puhul; (b) „hanketeade” on teade, mille abil hankija teeb teatavaks kavatsuse alustada menetlust lepingu või raamlepingu sõlmimiseks või delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 131 kohase dünaamilise hankesüsteemi loomiseks; (c) „hankelepingu sõlmimise teade” on teade, milles esitatakse lepingute, raamlepingute või dünaamilisel hankesüsteemil põhinevate lepingute sõlmimise menetluse tulemused. Artikkel 37 Toetused 1. Vastavalt käesoleva artikli lõigetele 2 ja 3 kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa VI jaotist ja artiklit 192. 2. Toetused on 11. EAFist annetustena antavad sihtotstarbelised rahalised maksed, mille abil rahastatakse ühte järgnevast: (a) meedet, sh sellist, mille viib ellu liidu amet, et saavutada Cotonou lepingu, ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuse või nimetatud lepingu või otsuse kohaselt vastu võetud programmi või projekti eesmärk, või (b) punktis a osutatud eesmärki saavutada püüdva asutuse toimimist. Toetust punkti a tähenduses võidakse anda määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 208 lõikes 1 osutatud asutustele. 3. Töötades kohalike sidusrühmadega võtab komisjon rahastamise viisi, osaluse liigi, toetuse andmise korra ja toetuste haldamise haldussätete kindlaksmääramisel arvesse nende eripära, sh vajadusi ja konteksti, et ulatuda võimalikult laia kohalike sidusrühmade ringini ja neile kõige paremini reageerida. Stimuleeritakse teatavaid rahastamisviise, näiteks partnerluslepingud, rahaline toetus kolmandatele isikutele, ühekordsed maksed, otselepingud või piiratud rahastamiskõlblikkusega pakkumiskutsed. 4. Toetusteks käesoleva määruse tähenduses ei ole: (a) määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 121 lõike 2 punktides b–f, h ja i osutatud kulud; (b) käesoleva määruse artikli 35 lõikes 2 osutatud toetus. 5. Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikleid 175 ja 177 ei kohaldata. Artikkel 38 Auhinnad Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa VII jaotist, v.a selle artikli 138 lõige 2. Artikkel 39 Eelarvetoetus Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 186. ELi üldeelarvest või valdkondlikust eelarvest antav toetus põhineb vastastikusel vastutusel ja ühisel pühendumusel üldistele väärtustele ning selle eesmärk on tugevdada ELi ja AKV riikide või ülemereterritooriumide lepingulisi partnerlusi, et edendada demokraatiat, inimõigusi ja õigusriigi põhimõtteid, toetada jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu ning kaotada vaesus. Iga otsus anda eelarvetoetust peab põhinema ELi kokkulepitud eelarvetoetuse poliitikal, selgetel kõlblikkuskriteeriumidel ning ohtude ja kasude hoolikal hindamisel. Sellise otsuse üks peamistest määravatest teguritest on AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumide pühendumuse ning nende edusammude hindamine demokraatia, inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete valdkonnas. Eelarvetoetus diferentseeritakse, et reageerida paremini AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumide poliitilisele, majanduslikule ja sotsiaalsele kontekstile, võttes arvesse ebakindlaid olukordi. Komisjon määratleb eelarvetoetuse andmisel selgelt oma tingimused ja seirab neid, samuti toetab komisjon parlamentaarse kontrolli ja auditivõime arendamist ning suurendab läbipaistvust ja teabe kättesaadavust avalikkusele. Eelarvetoetuse väljamaksmine sõltub AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega kokku lepitud eesmärkide saavutamisel tehtud edusammudest. Eelarvetoetuse andmisel ülemeremaade ja -territooriumidele võetakse arvesse nende institutsioonilisi sidemeid asjaomase liikmesriigiga. Artikkel 40 Rahastamisvahendid Rahastamisvahendeid võidakse luua artiklis 26 osutatud rahastamisotsusega. Need on võimaluse korral alati Euroopa Investeerimispanga või mitmepoolse Euroopa finantsasutuse juhtimisel, näiteks Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, või kahepoolse Euroopa finantsasutuse juhtimisel, näiteks kahepoolsed arengupangad, võimalusel ühendades täiendavate toetustega muudest allikatest. Komisjon võib rakendada rahastamisvahendeid kas otsese või kaudse eelarve täitmise raames, delegeerides viimasel juhul eelarve täitmisega seotud ülesanded määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktidele ii, iii, v ja vi kohaselt volitatud üksustele. Nimetatud üksused peavad täitma määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 nõuded ja olema kooskõlas liidu eesmärkide, normide ja poliitikaga, samuti liidu vahendite kasutamise ja selle kohta aruandmise parimate tavadega. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa VIII jaotist, v.a selle lõige 1; lõike 4 esimene lõik ja artikli 139 lõige 5. Rahastamisvahendeid võidakse rühmitada rakendus- ja aruandluse otstarbel piirkondlikesse rahastutesse. Artikkel 41 Eksperdid Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 204 lõiget 2 ja delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklit 287, milles käsitletakse tasustatud väliseksperte. Artikkel 42 Liidu usaldusfondid 1. Vastavalt käesoleva artikli lõikele 2 kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 187. 2. Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 187 lõikele 8, on pädev komitee sisekokkuleppe artiklis 8 osutatud komitee. IX JAOTIS RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE ESITAMINE JA RAAMATUPIDAMISARVESTUS Artikkel 43 11. EAFi raamatupidamisaruandlus 1. 11. EAFi raamatupidamisaruandlus, mis kirjeldab tema finantsseisundit iga aasta 31. detsembri seisuga, sisaldab: (a) raamatupidamisaruandeid, (b) Rakendamisaruannet. Vastavalt artiklile 57 lisatakse raamatupidamisaruannetele EIP esitatud teave. 2. Peaarvepidaja saadab esialgsed raamatupidamisaruanded järgmise aasta 31. märtsiks kontrollikojale. 3. Kontrollikoda esitab järgmise aasta 15. juuniks oma märkused esialgse raamatupidamisaruande selle osa kohta, mis käsitleb 11. EAFi vahendeid, mille finantsjuhtimise eest vastutab komisjon, et komisjon saaks teha lõpliku raamatupidamisaruande koostamiseks vajalikud parandused. 4. Komisjon kiidab lõpliku raamatupidamisaruande heaks ja saadab selle Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale hiljemalt järgmise aasta 31. juuliks. 5. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 148 lõike 3 teist lõiku. 6. Lõplik raamatupidamise aastaaruanne avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas järgmise aasta 15. novembriks koos kinnitava avaldusega, mille kontrollikoda on teinud kooskõlas artikliga 49. 7. Lõigetes 2 ja 4 nimetatud esialgse ja lõpliku raamatupidamisaruande võib saata elektrooniliselt. Artikkel 44 Raamatupidamisaruanded ja rakendamisaruanne 1. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 145. 2. Rakendamisaruande koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja ja see edastatakse 15. märtsiks peaarvepidajale lisamiseks 11. EAFi raamatupidamisaruandlusesse. See peab andma õige ja õiglase ülevaate 11. EAFi vahendite arvel tehtavatest tulu- ja kulutoimingutest. See koostatakse miljonites eurodes ja see sisaldab: (a) eelarve täitmise ülevaadet, milles esitatakse kõik eelarveaasta tulu- ja kulutoimingud; (b) eelarve täitmise ülevaate lisa, mis täiendab ja kommenteerib ülevaates esitatud teavet. 3. Eelarve täitmise ülevaade sisaldab järgmisi tabeleid: (a) tabel, mis kirjeldab eraldistes eelnenud eelarveaasta jooksul toimunud muudatusi; (b) tabel, milles esitatakse jaotuste kaupa eelarveaasta kulukohustuste, assigneeritud summade ja maksete kogusumma ning koondsummad alates 11. EAFi avamisest. Artikkel 45 Komisjoni ja EIP poolne seire ja aruandlus 1. Komisjon ja EIP teostavad kumbki oma vastutusalas järelevalvet 11. EAFi abi kasutamise üle AKV riikides, ülemereterritooriumidel ja muude abisaajate poolt ning 11. EAFi vahenditest rahastatavate projektide rakendamise üle, pöörates erilist tähelepanu Cotonou lepingu artiklites 55 ja 56 ning ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuse vastavates sätetes nimetatud eesmärkide täitmisele. 2. EIP teavitab komisjoni korrapäraselt tema hallatavate 11. EAFi vahenditest rahastatavate projektide rakendamisest, järgides investeerimisrahastu tegevussuunistes sätestatud korda. 3. Komisjon ja EIP pakuvad liikmesriikidele teavet 11. EAFi vahendite rakendamise kohta, nagu nähakse ette rakendusmääruse artiklis 18. Komisjon saadab selle teabe sisekokkuleppe artikli 11 lõikes 6 sätestatud korras kontrollikojale. Artikkel 46 Raamatupidamisarvestus Komisjoni hallatavate 11. EAFi vahendite suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 143 lõikes 1 osutatud raamatupidamiseeskirju. Nimetatud eeskirju kohaldatakse 11. EAFi suhtes, võttes arvesse tema tegevuse erilist olemust. Käesoleva määruse artiklis 44 osutatud raamatupidamisaruannete suhtes kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 144 sisalduvaid raamatupidamispõhimõtteid. Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 966/2012 artikleid 151, 153, 154 ja 155. Peaarvepidaja koostab ja kehtestab pärast vastutava eelarvevahendite käsutajaga konsulteerimist 11. EAFi toimingute suhtes kohaldatava kontoplaani. Artikkel 47 Eelarveline raamatupidamisarvestus 1. Eelarveline raamatupidamisarvestus annab üksikasjaliku ülevaate 11. EAFi vahendite kasutamisest. 2. Sinna kirjendatakse kõik: (a) assigneeringud ja 11. EAFi vastavad vahendid; (b) kulukohustused; (c) eelarveaasta maksed, kindlaksmääratud võlad ja laekumised täies mahus ja ilma neid vastastikku kohandamata. 3. Kui kohustused, maksed ja võlad esitatakse riikide vääringutes, peab raamatupidamisarvestuse süsteem vajadusel võimaldama need kirjendada nii riikide vääringutes kui ka eurodes. 4. Üldised kulukohustused kirjendatakse eurodes komisjoni vastu võetud rahastamisotsuste väärtuse alusel. Üksikud kulukohustused kirjendatakse eurodes juriidiliste kohustuste väärtuse alusel. See väärtus sisaldab vajaduse korral: (a) eraldist tagasimakstavate kulude tasumiseks tõendavate dokumentide esitamise korral; (b) eraldist 11. EAFi rahastatavates lepingutes määratletud hinnamuutuste, koguste suurenemise ja ettenägematute kulude katteks; (c) finantseraldist vahetuskursside kõikumiste puhuks. 5. Kõiki kohustuste täitmist käsitlevaid raamatupidamisandmeid säilitatakse viis aastat alates artiklis 50 viidatud otsuse tegemisest, millega kiidetakse heaks 11. EAFi vahendite kasutamine eelarveaastal, mil kohustus raamatupidamise seisukohalt täidetuks loeti. X JAOTIS VÄLISAUDIT JA EELARVE TÄITMISELE HEAKSKIIDU ANDMINE Artikkel 48 Välisaudit ja eelarve täitmisele heakskiidu andmine komisjoni puhul 1. Artikli 16 kohaselt komisjoni hallatavatest 11. EAFi vahenditest rahastatavate toimingute osas teostab kontrollikoda oma volitusi vastavalt käesolevale artiklile ja artiklile 49. 2. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikleid 159, 160 ja 161, v.a lõige 6, artiklit 162, v.a lõike 3 esimene lause ja lõige 5, ning artiklit 163. 3. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 159 lõike 1 täitmiseks võtab kontrollikoda arvesse aluslepinguid, Cotonou lepingut, ülemereterritooriumide assotsieerimise otsust, sisekokkulepet, käesolevat määrust ja kõiki muid nende kohaselt vastuvõetud õigusakte. 4. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 162 lõike 1 esimeses lauses sätestatud tähtaeg on 15. juuni. 5. Kontrollikoda teavitatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 56 lõikes 1 osutatud sise-eeskirjadest, sh eelarvevahendite käsutaja määramisest, ning määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 69 osutatud delegeerimisdokumendist. 6. AKV riikide ning ülemeremaade ja -territooriumide auditeerimisasutusi innustatakse osalema kontrollikoja töös. 7. Kontrollikoda võib liidu mõne teise institutsiooni taotlusel esitada arvamusi 11. EAFiga seotud küsimustes. Artikkel 49 Kinnitav avaldus Samal ajal määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 162 nimetatud aastaaruandega esitab kontrollikoda Euroopa Parlamendile ja nõukogule avalduse, mis kinnitab raamatupidamisaruannete usaldusväärsust ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust, ning mis avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Artikkel 50 Eelarve täitmise kinnitamine 1. Eelarve täitmise kinnitamise otsus hõlmab artiklis 43 nimetatud raamatupidamisaruannet, välja arvatud see osa, mille on vastavalt artiklile 57 esitanud EIP, ja see võetakse vastu vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklile 164 ning artikli 165 lõigetele 2 ja 3. Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 164 lõikes 1 osutatud eelarve täitmise kinnitus antakse nende 11. EAFi vahendite kohta N aasta eest, mida käesoleva määruse artikli 16 lõike 1 kohaselt haldab komisjon. 2. Eelarve täitmise kinnitamise otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. 3. Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 966/2012 artikleid 166 ja 167. TEINE OSA INVESTEERIMISRAHASTU Artikkel 51 Euroopa Investeerimispanga roll Kooskõlas käesoleva määruse esimese osaga haldab EIP investeerimisrahastut ja viib läbi selle toiminguid, k.a annab intressitoetusi ja tehnilist abi. Peale selle teostab EIP, kui see on asjakohane, muid toiminguid, mida rahastatakse sisekokkuleppe artikli 4 kohaselt tema omavahenditest, millele võib olla liidetud intressitoetus 11. EAFi vahenditest. Käesoleva määruse teise osa rakendamise tulemusena ei teki komisjonil nõudeid ega kohustusi. Artikkel 52 Investeerimisrahastu kulukohustuste ja maksete eelarvestus EIP saadab sisekokkuleppe kohaselt igal aastal enne 1. septembrit komisjonile sisekokkuleppe artikli 7 lõikes 1 osutatud teatise koostamiseks vajaliku kohustuste ja maksete prognoosi investeerimisrahastu tegevuse, sealhulgas tema enda antavate intressitoetuste kohta. Vajaduse korral saadab EIP komisjonile kohustuste ja maksete prognoosi ajakohastatud versiooni. Prognooside edastamise kord määratletakse käesoleva määruse artikli 55 lõikes 4 osutatud halduslepingus. Artikkel 53 Investeerimisrahastu osamaksude haldamine 1. Liikmesriigid tasuvad artikli 21 lõike 7 punktis b nimetatud ja nõukogu poolt kinnitatud osamaksud ilma saaja kuludeta EIP-le läbi erikonto, mille EIP avab investeerimisrahastu nimel vastavalt artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepinguga ette nähtud üksikasjalikele eeskirjadele. 2. Sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 5 osutatud kuupäev on 31. detsember 2030. 3. Välja arvatud juhul, kui nõukogu otsustab sisekokkuleppe artikli 5 kohase EIP-le hüvitise maksmise osas teisiti, lisatakse tulud, mille pank saab lõikes 1 nimetatud erikontode krediteerimisest, täiendavalt investeerimisrahastule ja võetakse arvesse artiklis 21 osutatud osamaksunõuete puhul ning kasutatakse võimalike finantskohustuste täitmiseks pärast 31. detsembrit 2030. 4. EIP teostab lõikes 1 nimetatud summade sularahahaldust vastavalt artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepinguga ette nähtud üksikasjalikele eeskirjadele. 5. Investeerimisrahastut hallatakse vastavalt Cotonou lepingu, ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuse, sisekokkuleppe ja käesoleva määruse teise osaga ette nähtud korras. Artikkel 54 Hüvitis EIP-le EIP-le makstakse täielikku hüvitist investeerimisrahastu toimingute haldamise eest. Nõukogu otsustab EIP-le hüvitise maksmise allikate ja mehhanismide üle vastavalt sisekokkuleppe artikli 5 lõikele 4. Kõnealuse otsuse rakendusmeetmed lisatakse artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepingule. Artikkel 55 Investeerimisrahastu rakendamine 1. EIP poolt hallatavatest 11. EAFi vahenditest rahastatavate rahastamisvahendite suhtes kohaldatakse EIP oma eeskirju. 2. Programmide või projektide puhul, mida kaasrahastavad liikmesriigid või nende täitevasutused ning mis vastavad sisekokkuleppe artikli 10 lõike 1 teises ja kolmandas lõigus ja ülemereterritooriumide assotsieerimise otsuse artiklis 74 ette nähtud rakendusmääruses sätestatud riikide koostööstrateegia ja programmdokumentide prioriteetidele, võib EIP delegeerida investeerimisrahastu rakendamise ülesanded liikmesriikidele või nende täitevasutustele. 3. EIP avaldab investeerimisrahastust rahalise toetuse saajate nimed, v.a juhul, kui selline avalikustamine võib kahjustada saaja ärihuve, järgides konfidentsiaalsuse ja turvalisuse ja eelkõige isikuandmete kaitse nõudeid. Avalikustamise kriteeriumide ja üksikasjalikkuse juures võetakse arvesse asjaomase majandusharu ja investeerimisrahastu olemuse eripärasid. 4. Käesoleva osa üksikasjalikud rakenduseeskirjad kehtestatakse liidu nimel tegutseva komisjoni ja EIP vahelise halduslepinguga. Artikkel 56 Investeerimisrahastu aruandlus EIP teavitab komisjoni korrapäraselt investeerimisrahastu meetmetest, sealhulgas intressitoetustest, iga EIP-le tasutud osamaksunõude kasutamisest ning eelkõige kohustuste, lepingute ja maksete kvartalisummadest vastavalt artikli 55 lõikes 4 sätestatud halduslepinguga ette nähtud üksikasjalikele eeskirjadele. Artikkel 57 Investeerimisrahastu raamatupidamisarvestus ja -aruandlus 1. EIP peab investeerimisrahastu, sealhulgas 11. EAFi vahenditest rakendatavate ja rahastatavate intressitoetuste kohta eraldi raamatupidamisarvestust, et tagada piisav kontrolljälg raha kõikide liikumiste kohta alates saamisest kuni väljamaksmiseni ning sellest edaspidi saadava tulu ning võimalike tagasimaksete kohta. EIP koostab vastavad raamatupidamisarvestuse eeskirjad ja meetodid vastavalt rahvusvahelistele raamatupidamisstandarditele ning teavitab nendest komisjoni ja liikmesriike. 2. Igal aastal saadab EIP nõukogule ja komisjonile aruande tema hallatavatest 11. EAFi vahenditest rahastatavate meetmete rakendamise kohta, sealhulgas lõikes 1 osutatud eeskirjade ja meetodite kohaselt koostatud raamatupidamisaruanded ja artikli 44 lõikes 3 nimetatud andmed. Nende dokumentide projektid esitatakse hiljemalt järgmise eelarveaasta 28. veebruariks ning lõplikud versioonid 30. juuniks, et komisjonil oleks võimalik neid kasutada artiklis 43 nimetatud raamatupidamisaruande koostamiseks vastavalt sisekokkuleppe artikli 11 lõikele 5. EIP hallatavate vahendite kasutamise aruanne esitatakse komisjonile hiljemalt 31. märtsiks. Artikkel 58 EIP toimingute välisaudit ja eelarve täitmise kinnitamise menetlus EIP poolt vastavalt teisele osale hallatavate 11. EAFi vahendite arvel rahastatavate toimingute kohaldatakse auditit ja EIP eelarve täitmise kinnitamise menetlust. Kontrollikoja poolse auditeerimise üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud EIP, komisjoni ja kontrollikoja vahelises kolmepoolses lepingus. KOLMAS OSA ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED I JAOTIS ÜLEMINEKUSÄTTED Artikkel 59 Eelmiste Euroopa Arengufondide jääkide ülekandmine 8., 9. ja 10. EAFi (edaspidi „varasemad EAFid”) jääkide ülekandmine 11. EAFi toimub vastavalt sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktile b, lõikele 3 ja lõikele 4. Artikkel 60 Intressitulu varasemate EAFide vahenditelt Varasemate EAFide vahenditelt kogunenud intressitulu jääk kantakse üle 11. EAFi ning seda kasutatakse samal otstarbel kui sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 osutatud tulu. Sama kehtib eelmiste EAFidega seotud mitmesuguste tulude suhtes, nagu näiteks liikmesriikidelt nendesse EAFidesse osamaksude tasumisega viivitamise puhul saadav viivisintress. EIP poolt hallatavatelt 11. EAFi vahenditelt kogunev intress lisatakse investeerimisrahastule. Artikkel 61 Osamaksude vähendamine jääkide võrra 10. EAFi projektide või varasemate EAFide sisekokkuleppe artikli 1 lõike 3 kohaselt kinnitamata jäänud või tühistatud summad vähendavad liikmesriikide osamaksude seda osa, mis on määratletud sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktis a, kui nõukogu ei otsusta kooskõlas sisekokkuleppe artikli 1 lõikega 4 ühehäälselt teisiti. Iga liikmesriigi osamaksu mõju arvutatakse võrdeliselt iga liikmesriigi osamaksuga 9. ja 10. EAFi. Mõju arvutatakse igal aastal. Artikkel 62 Käesoleva määruse kohaldamine varasemate EAFide raames tehtud toimingute suhtes Käesoleva määruse sätteid, mis käsitlevad finantsjuhtimises osalejaid, tulutoiminguid, kulu tõendamist, kinnitamist ja maksmist, IT-süsteeme, toetusi, hankeid, raamatupidamisaruannete esitamist ja raamatupidamisarvestust, samuti välisauditit ja eelarve täitmise kinnitamist, kohaldatakse ka eelmistest EAFidest rahastatavate meetmete suhtes, järgides kehtivaid juriidilisi kohustusi. Neid sätteid ei kohaldata investeerimisrahastu suhtes. Artikkel 63 Osamaksude menetluse algus Artiklites 21 kuni 24 sätestatud liikmesriikide osamaksude menetlust kohaldatakse esimest korda N + 2 aasta osamaksude suhtes tingimusel, et sisekokkulepe jõustub N aasta 1. oktoobri ja N + 1 aasta 30. septembri vahel. II JAOTIS LÕPPSÄTTED Artikkel 64 Jõustumine Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014. See on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] ELT C, , lk. [2] ELT C, , lk. [3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, 25. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1). [4] Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, 29. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1). [5] Nõukogu määrus (EMÜ, Euratom) nr 1182/71, 3. juuni 1971, millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad (EÜT L 124, 8.6.1971, lk 1). [6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46/EÜ, 24. oktoober 1995, üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31). [7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1).