Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2020/C 94/04)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõikele 5 (1).

STANDARDMUUDATUSE HEAKSKIITMISE TEADE

„Touraine“

Viitenumber PDO-FR-A0501-AM01

Teate kuupäev: 19. detsember 2019

KINNITATUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Geograafiline piirkond

Geograafilist piirkonda on muudetud, et võtta arvesse nimetuse geograafilises piirkonnas toimunud kommuunide ühinemisi, jätta välja üks ja lisada üks kommuun.

Koonddokumenti punkti 6 on vastavalt muudetud.

2. Piiritletud kasvatusalade kogupindala

Tootespetsifikaadi 1. peatüki IV osa punktis 2 on sõnade „9. juuni 2010“ järele lisatud sõnad „ja 14. juuni 2018“.

Selle muudatuse eesmärk on lisada kuupäev, millal pädev riiklik asutus geograafilise tootmispiirkonna piiritletud kasvatusala muudatuse heaks kiitis. Kasvatusalade piiritlemise eesmärk on määrata kindlaks tootmispiirkond, mille kasvatusalad on sobivad asjaomase kaitstud päritolunimetusega toote tootmiseks.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

3. Vahetus läheduses asuv piirkond

Vahetus läheduses asuvat piirkonda on muudetud, et võtta arvesse nimetuse geograafilises piirkonnas toimunud kommuunide ühinemisi ja jätta välja üks kommuun.

Koonddokumenti punkti 9 on vastavalt muudetud.

4. Viinamarjasordid

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ punaste veinide puhul on jäetud välja viinamarjasordid „Cabernet franc“, „Cabernet sauvignon“ ja „Gamay“.

Selle muudatuse tulemusel on punaste veinide valmistamiseks ainus lubatud viinamarjasort „Côt“. Seda muudatust taotleti seoses sellega, et sort „Côt“ on piirkonnaga ajalooliselt seotud viinamarjasort ning selle kasutamisega saadakse piirkonnas kvaliteetsemaid tooteid.

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ roosade veinide puhul on jäetud välja viinamarjasordid „Cabernet franc“ ja „Cabernet sauvignon“.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5. Eri viinamarjasortide osakaal põllumajanduslikus majapidamises

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ punaste ja roosade veinide puhul on seoses teatud viinamarjasortide väljajätmisega muudetud põllumajanduslikus majapidamises kasvatatavate viinamarjasortide osakaalu hõlmavaid eeskirju.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

6. Puuridade vaheline kaugus

Täiendava geograafilise nimetusega veinide „Amboise“ puhul on muudetud nõutavat puuridade vahekaugust vähemalt 1 meetrilt vähemalt 0,90 meetrini.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

7. Tagasilõikamine

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ veinide puhul on lihtsustatud tagasilõikamise eeskirju, mis erinesid sõltuvalt viinamarjasordist, ning need eeskirjad on järgmised:

„Kuni 11 punga tüve kohta:

— kasutatakse ühe- või kaheõlalist ühe pika võrsega Guyot’ lihtvormi;

— või võrsete lühikeseks lõikamist (lehtrikujuline lõikus gobelet või nöörpuu vorm või Royat’ nöörpuu vorm), jättes kuni 3 punga lühivõrse kohta;

Sõltumata tagasilõikamise meetodist võib sama aasta viljavõrseid tüve kohta olla kuni 11“.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

8. Toestamine

Täiendava geograafilise nimetuse „Amboise“ puhul on jäetud välja toestamist hõlmavad erisätted.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

9. Viinamarjade suhkrusisaldus

Täiendava geograafilise nimetuse „Amboise“ puhul on suurendatud lubatud suhkrusisaldust, et tagada viinamarjade kõrgem kvaliteeditase.

Viinamarjade minimaalne suhkrusisaldus (grammides liitri veinivirde kohta)

Kuivad vaiksed valged veinid 179 Poolkuivad, poolmagusad ja magusad vaiksed valged veinid 212 Roosad veinid 179 Punased veinid 189

Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides

Kuivad vaiksed valged veinid 11% Poolkuivad, poolmagusad ja magusad vaiksed valged veinid 13% Roosad veinid 11% Punased veinid 11%

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

10. Saagis ja kogusaagis

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ valgete veinide saagist on vähendatud 55 hektoliitrilt hektari kohta 52 hektoliitrini hektari kohta.

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ punaste ja valgete veinide kogusaagist on vähendatud 63 hektoliitrilt hektari kohta 60 hektoliitrini hektari kohta ja roosade veinide puhul 67 hektoliitrilt hektari kohta 60 hektoliitrini hektari kohta.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

11. Nimetuse kasutamise õigusest ilmajäämine

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ valgete veinide puhul kaob nimetuse kasutamise õigus alates 65 hektoliitrist hektari kohta ja roosade veinide puhul alates 70 hektoliitrist hektari kohta.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

12. Kokkusegamine

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ roosade veinide puhul on seoses teatud viinamarjasortide väljajätmisega kehtestatud osakaalu reeglid kokkusegamisel.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

13. Fermenteeritavad suhkrud

Täiendava geograafilise nimetuse „Amboise“ puhul on välja jäetud roosade poolkuivade veinide kategooria, kuna selliseid veine ei valmistata.

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ kuivade valgete veinide fermenteeritavate suhkrute sisaldust on vähendatud kuni 9 grammilt liitri kohta kuni 8 grammini liitri kohta.

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ poolkuivade valgete veinide fermenteeritavate suhkrute sisaldust on vähendatud vähemalt 9 grammilt liitri kohta vähemalt 8 grammini liitri kohta.

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ kuivade roosade veinide fermenteeritavate suhkrute sisaldust on vähendatud kuni 9 grammilt liitri kohta kuni 6 grammini liitri kohta.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

14. Rikastamine

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ valgete veinide puhul, mille fermenteeritavate suhkrute sisaldus on üle 8 grammi liitri kohta, ei ole lubatud rikastamist kasutada. Selle muudatuse eesmärk on piirata veinide rikastamise võimalusi.

Lisaks sellele on kõikide täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ veinide puhul rikastamine piiratud 1 %ga.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

15. Veinikeldri mahutavus

Täiendava geograafilise nimetuse „Amboise“ puhul on jäetud välja veinikeldri mahutavust hõlmav erisäte.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

16. Valmimine

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ valgete ja punaste veinide valmimisaega on pikendatud ja endise vähemalt kuni 31. detsembrini kestnud tähtpäeva asemel on nüüd kehtestatud koristamisele järgneva aasta 30. aprill.

Selle muudatuse eesmärk on võtta arvesse tava ja asjaolu, et punaseid veine valmistatakse edaspidi üksnes suurema tanniinisisaldusega viinamarjasordist „Côt“, mille puhul peab valmimisaeg olema pikem, et tanniinid jõuaksid muutuda mahedamaks. Valgete veinide valmimisaja pikenemine parandab nende veinide maitseomadusi.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

17. Pressimine

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ roosade veinide puhul on kehtestatud nõue, et neid veine võib valmistada üksnes kääritamisele eelneva otsese pressimise teel, tegemist on paremat kvaliteeti võimaldava meetodiga.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

18. Tarbijale suunatud veinide turustamine

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ veinide puhul on seoses pikema valmimisajaga tarbijale kättesaadavaks tegemise tähtpäeva lükatud edasi 15. maini.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

19. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

1. peatüki IX osa punkti 5. alapunkt b, mis käsitleb veinide ringlusse laskmist volitatud laopidajate vahel, jäetakse välja.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

20. Seos geograafilise piirkonnaga

Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“ veinide puhul on seoses pikema valmimisajaga lisatud päritoluseose kirjeldusse lause „Punaste veinide valmimine võimaldab mahendada nende tanniinist struktuuri. Valgete veinide puhul muutuvad veinide lõhna- ja maitseomadused valmimisel komplekssemaks“.

Koonddokumenti punkti 8 on vastavalt muudetud.

21. Üleminekumeede

Üleminekumeetmed, mille tähtpäev on saabunud, on välja jäetud.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

22. Peamised kontrollitavad punktid.

Peamised kontrollitavad punktid on läbi vaadatud, et lihtsustada nende sõnastust.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

23. Aadress

INAO aadressi tootespetsifikaadis on ajakohastatud.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Touraine

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Kvaliteetvahuvein

4. Veini(de) kirjeldus

Analüütilised standardid

Tegemist on vaiksete valgete, punaste ja roosade veinidega ning valgete ja roosade vahuveinidega. Vaiksete valgete, punaste ja roosade veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 10 mahuprotsenti.

Selle veini kõigi partiide analüütilised omadused on pärast pakendamist järgmised:

— valgete ja roosade veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on kuni 4 grammi liitri kohta ja viinhappe üldhappesus (grammides liitri kohta) on kuni 3,5 grammi liitri kohta.

— Punaste veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on kuni 2 grammi liitri kohta. Malolaktiline käärimine peab punaste veinide puhul olema lõppenud. Õunhappe sisaldus on kuni 0,3 grammi liitri kohta.

— Ilma rikastamata valmistatud valgete ja roosade veinide (mille tegelik minimaalne alkoholisisaldus on vähemalt 12,5 %) fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on kuni 6 grammi liitri kohta. Sellisel juhul ei ole veinide üldhappesus, väljendatuna viinhappe grammides liitri kohta, rohkem kui 1 gramm väiksem fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldusest.

Pärast rikastamist ei tohi veinide alkoholisisaldus ületada järgmisi mahuprotsente: 12,5 % valgete, punaste ja roosade veinide puhul ning 13 % valgete ja roosade vahuveinide puhul (veinivirde rikastamise korral).

Vaiksete valgete ja roosade veinide puhul on lenduvate hapete sisaldus ja vääveldioksiidi üldsisaldus määratud kindlaks liidu õigusaktidega. Vaiksete punaste veinide lenduvate hapete sisaldus, üldhappesus ja vääveldioksiidi kogusisaldus on määratud kindlaks liidu õigusaktidega.

Roosade ja valgete vahuveinide lenduvate hapete sisaldus, üldhappesus, vääveldioksiidi kogusisaldus ja süsinikdioksiidi sisaldus on määratud kindlaks liidu õigusaktidega.

Märkega primeur (värske) või nouveau (uus) pakendamata veini partiide puhul võib lenduvate hapete üldsisaldus olla kuni 10,2 milliekvivalenti liitri kohta.

Kontrollitud päritolunimetusega „Touraine“ veinid on täidlase maitsega ja nende puhul on tunda värskeid ja tasakaalustatud nüansse.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kirjeldus

Valgete veinide värvus on sageli kahvatukuldne ning nende lõhna- ja maitsebukett võib ulatuda tsitrusvilju või eksootilisi puuvilju meenutavatest varjunditest õistaimede, eeskätt valgete õite nüanssideni. Veinide järelmaitse on värske.

Roosad veinid on õrnade lõhnanüanssidega, mis võivad meenutada sõstraid, eksootilisi puuvilju või tsitrusvilju.

Viinamarjasordist „Gamay N“ valmistatud punastel veinidel (veinid märkega Gamay või primeur (värske) või nouveau (uus)) on sageli kirsi maitsenüansid ning üldiselt on nende maitses tunda õrnu väikeste punaste puuviljade maitsevarjundeid koos siidiste tanniinidega. Neid veine iseloomustab kerguse ja peenekoelisuse vaheline tasakaal. Veinid viinamarjasortide segust või üksnes sordist „Cabernet Franc N“, mis kasvab Tours’i meridiaanist lääne pool, on meeldivalt tanniinise struktuuriga elegantsed ja võimsa maitsega veinid, nende lõhnas ja maitses on segunenud punased ja mustad puuviljad ning nende värvus ulatub tumedast rubiinpunasest sügava granaatpunaseni.

Valged ja roosad vahuveinid on domineeriva happelise struktuuriga, mis annab veinile värskuse ja peenekoelisuse. Happelisusele lisanduvad puuviljalised nüansid, aja jooksul võivad ilmneda ka võitainale iseloomulikud varjundid.

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

— Roosade veinide puhul on aktiivsöe kasutamine nii puhtal kujul kui ka seguna keelatud;

— punaste veinide puhul on lubatud substraktiivsete rikastamistehnoloogiate kasutamine, maksimaalne osalise kontsentreerimise tase töödeldavates kogustes võib olla kuni 10 %;

— vahuveine valmistatakse üksnes pudelis toimuva teise käärimise teel;

— pärast rikastamist on veinide üldine alkoholisisaldus järgmine: valgete, punaste ja roosade veinide puhul 12,5 % ning valgete ja roosade vahuveinide puhul 13 % (veinivirde rikastamise korral).

Lisaks eespool esitatud sätetele tuleb veinivalmistustavade puhul kinni pidada liidu tasandi ning maaseadustiku ja merekalapüügi seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

Viljelustavad

Viinapuude minimaalne istutustihedus on 4 500 puud hektari kohta, ridadevaheline kaugus on kuni 2,1 meetrit. Sama rea viinapuude vaheline kaugus on vähemalt 1 meeter.

Viinapuude tagasilõikamisel on kasutatud järgmisi meetodeid, kusjuures igal viinapuul on maksimaalselt 11 punga:

— üheõlaline Guyot’ vorm, kuni 9 punga puitunud oksal sordi „Sauvignon B“ puhul ja kuni 8 punga puitunud oksal muude viinamarjasortide puhul, ja kuni 2 lühivõrsel;

— kaheharuline lõikus (demi-baguettes), kuni 5 punga võrse kohta;

— võrsete lühikeseks lõikamine (lehvikukujuline vorm), kuni 2 punga lühivõrse kohta;

— võrsete lühikeseks lõikamine (Royat’ nöörpuu vorm).

Sõltumata lõikamismeetodist võib viinamarju tagasi lõigates jätta tüve kohta täiendavalt kaks punga, tingimusel, et taime kasvuetapis, mis vastab 11 või 12 lehele, on viljakandvate okste arv aastas tüve kohta maksimaalselt 11.

b. Maksimaalne saagis

Valged veinid

72 hektoliitrit hektari kohta

Punased ja roosad veinid

66 hektoliitrit hektari kohta

Vahuveinid

78 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine, pressimine ja töötlemine ning veini valmistamine vaiksete veinide puhul ning viinamarjade korjamine, pressimine, veini valmistamine, laagerdamine ja pakendamine vahuveinide puhul toimub järgmiste kommuunide territooriumil (nimekiri on koostatud 2018. aasta ametlike geograafiliste koodide alusel):

— Indre-et-Loire’i departemang: Amboise, Anché, Artannes-sur-Indre, Athée-sur-Cher, Avoine, Avon-les-Roches, Azay-le-Rideau, Azay-sur-Cher, Beaumont-en-Véron, Benais, Bléré, Bossay-sur-Claise, Bourgueil, Brizay, Candes-Saint-Martin, Cangey, Chambray-lès-Tours, Chançay, Chanceaux-sur-Choisille, La Chapelle-sur-Loire, Chargé, Cheillé, Chemillé-sur-Indrois, Chenonceaux, Chinon, Chisseaux, Chouzé-sur-Loire, Cinais, Cinq-Mars-la-Pile, Civray-de-Touraine, Coteaux-sur-Loire, Couziers, Cravant-les-Côteaux, La Croix-en-Touraine, Crouzilles, Dierre, Draché, Épeigné-les-Bois, Esvres, Fondettes, Francueil, Genillé, Huismes, L’Île-Bouchard, Joué-lès-Tours, Langeais (ainult endine Langeais’ kommuuni territoorium, millest on saanud kantoni keskne kommuun), Larçay, Lémeré, Lerné, Lignières-de-Touraine, Ligré, Limeray, Lussault-sur-Loire, Luynes, Luzillé, Marçay, Montlouis-sur-Loire, Montreuil-en-Touraine, Mosnes, Nazelles-Négron, Neuillé-le-Lierre, Noizay, Panzoult, Parçay-Meslay, Pocé-sur-Cisse, Pont-de-Ruan, Razines, Restigné, Reugny, Rigny-Ussé, Rivarennes, Rivière, La Roche-Clermault, Rochecorbon, Saché, Saint-Avertin, Saint-Benoît-la-Forêt, Saint-Étienne-de-Chigny, Saint-Germain-sur-Vienne, Saint-Martin-le-Beau, Saint-Nicolas-de-Bourgueil, Saint-Ouen-les-Vignes, Saint-Règle, Sainte-Maure-de-Touraine, Savigny-en-Véron, Savonnières, Sazilly, Seuilly, Souvigny-de-Touraine, Tavant, Theneuil, Thilouze, Thizay, Tours, Vallères, Véretz, Vernou-sur-Brenne, Villaines-les-Rochers, Vouvray;

— Loir-et-Cheri departemang: Angé, Blois, Chailles, Châteauvieux, Châtillon-sur-Cher, Chaumont-sur-Loire, Chémery, Chissay-en-Touraine, Choussy, Contres, Couddes, Couffy, Faverolles-sur-Cher, Mareuil-sur-Cher, Méhers, Mesland, Meusnes, Monteaux, Monthou-sur-Bièvre, Monthou-sur-Cher, Montrichard Val de Cher, Noyers-sur-Cher, Oisly, Pontlevoy, Pouillé, Rilly-sur-Loire, Saint-Aignan, Saint-Georges-sur-Cher, Saint-Julien-de-Chédon, Saint-Romain-sur-Cher, Sassay, Seigy, Soings-en-Sologne, Thenay, Thésée, Valaire, Valencisse (endised Chambon-sur-Cisse ja Molineufi delegeeritud kommuunide territooriumid), Vallières-les-Grandes, Valloire-sur-Cisse (endine Chouzy-sur-Cisse’i delegeeritud kommuuni territoorium), Veuzain-sur-Loire (endine Onzaini delegeeritud kommuuni territoorium);

7. Peamised veiniviinamarjasordid

„Orbois B“

„Sauvignon gris G“ – „Fié gris“

„Sauvignon B“ – „Sauvignon blanc“

„Cabernet franc N“

„Cabernet-Sauvignon N“

„Cot N“ – „Malbec“

„Gamay N“

„Pinot noir N“

„Grolleau N“

„Grolleau gris G“

„Meunier N“

„Pineau d’Aunis N“

„Pinot gris G“

„Chardonnay B“

„Chenin B“

8. Seos(t)e kirjeldus

a) Seost väljendavate looduslike tegurite kirjeldus

Geograafiline piirkond kujutab endast Pariisi nõost edela poole jäävat laugjate küngastega platood, tegemist on jõgede ühinemise alaga, kus Cheri, Indre’i ja Vienne’i jõed suubuvad Loire’i jõkke. Viinamarjakasvatusala, mille ulatus on sadakond kilomeetrit, paikneb piki orgusid, välja arvatud Sologne’i viinamarjakasvatuspiirkond, mis asub Cheri ja Loire’i jõgede vahelisel platool.

Täiendavate geograafiliste nimetuste „Amboise“ ja „Mesland“ geograafilised piirkonnad asuvad orgudes, mis kulgevad ida-lääne suunaliselt piki Loire’i jõe orgu (Val de Loire), samas kui täiendava geograafilise nimetuse „Azay-le-Rideau“ geograafiline piirkond ääristab Indre’i jõe orgu. Cheri jõe ülemjooksul moodustunud orus asub täiendava geograafilise nimetuse „Chenonceaux“ geograafiline piirkond ning nimetuse „Oisly“ piirkond asub Loire’i ja Cheri jõgede vahel.

Geograafilise piirkonna kõrgus merepinnast ei ületa 100 või 120 meetrit ning see asub geograafilist piirkonda moodustava 143 kommuuni territooriumil.

Veinid pärinevad rangelt ja täpselt piiritletud kasvatusaladelt, mis vastavad ajaloolistele tootmiskeskustele. Kasvatusalade omadused on järgmised: kasvatusalad ränikonkretsioonidega savist tekkinud muldadega, millesse on segunenud miotseenist pärinevat liiva; selliste muldade kohalik nimetus on bournais perrucheux; kasvatusalad paiknevad ränikonkretsioonidega savipinnasel (perruche) või lubjakivist tekkinud kivistel savi-lubjamuldadel, mille kohalik nimetus on „aubuis“, tegemist on hästi soojenevate ja vett läbilaskvate muldadega, mis paiknevad madalamatel orunõlvadel või orgude külgedel; kasvatusalad, mille mullad on tüüpilised orgudele, ning mis paiknevad vanadel alluviaalsetel terrassidel, mille kohta kasutatakse kohalikku nimetust graviers (kruus).

Geograafilise piirkonna kliima on ookeaniline ning selle mõju nõrgeneb oluliselt geograafilise piirkonna idaosas Tours’i meridiaani juures. See mõju nõrgenemine kajastub ka temperatuuri ja sademetehulga muutustes; piirkonna lääneosas on sademeid ligikaudu 550 millimeetrit, ida pool on see kuni 650 millimeetrit ning sealsed suuremad temperatuurikõikumised annavad tunnistust ookeani mõju vähenemisest.

b) Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Azay-le-Rideau lähedal Cheillés leitud vana pressimiskoja varemed annavad tunnistust veini valmistamisest Touraine’i piirkonnas juba alates II sajandist. Viinamarjakasvatus saavutas õitsengu kiriku mõju all VII sajandi ja XII sajandi vahel.

Kvaliteetveini valmistamist soodustas ka õukonna kohalolek Loire’i orus XVI sajandil (Chambordi ja Chenonceau’ lossid jt), sellest ajast pärineb ka teatud veinimarkide kõrge maine. Tootmine arenes kiiresti edasi pärast nn kahekümne ljöö edikti vastuvõtmist, millega keelati veini valmistamine pealinna ümbruses; sel ajal hakati kasvatama Lyoni piirkonnast pärinevaid viinamarjasorte „Gamay“.

Looduslikud transporditeed (Loire’i ja Cheri jõgi) edendasid kaubandust, tootmise arendamist ja geograafilise piirkonna veinide eksporti. Parimaid veine viidi eeskätt Hollandisse ja Inglismaale, vedu toimus läbi Ingrandes-sur-Loire’i tollivärava Nantesi lähedal. Kuna need kvaliteetveinid kannatasid hästi transportimist, hakati neid kutsuma mereveinideks (vins de la mer).

XVIII sajandil hakkas arenema viinamarjapiirkond Cheri oru madalamas osas, Bléré, Thésée, Montrichardi ja Chenonceaux’ linnade lähedal. Üks veinivaldkonnas kasutatavate viinamarjasortide kirjeldus koostati aastal XII (Prantsuse revolutsioonikalendri ajaarvamine) (1804) põllumajandusuuringu raames. Selles kirjelduses esitatud „Kõige levinumate Cheri kallastel kasutatavate viinapuude tabelis“ on sorti „Côt“ nimetatud peamiseks viinamarjasordiks, mida kasutatakse kõige rohkem Cheri lõunasse avanevatel kallastel ja millest valmistatakse esmaklassilist veini.

Krahv ODART nimetab 1845. aastal oma teoses „Ampélographie“ (Viinamarjakasvatus) sorti „Côt N“, ja märgib, et tegemist on Cheri ja Lot’ jõe kallastel kõige enam kasvatatava sordiga. Alati väga täpseid kirjeldusi esitav Jules GUYOT kirjutas 1860. aastal: „Bretooni sorti („Cabernet franc N“) kasvatatakse peamiselt Bourgueil’, Chinoni ja Saumuri vahelisel alal, kus sellest valmistatakse esmaklassilist veini, kuid piirkonna idapoolses osas seda sorti enam ei esine ja seda asendavad Loir-et-Cheris levinud „Côt“, „Chardonnay“. „Pinot noir“, „Beurot“ ja „Meunier““.

Pärast viinapuu lehetäi kriisi taastati „Touraine“ viinamarjakasvatusala eeskätt uute poogitud viinamarjasortide abil, nagu „Gamay N“ ja „Sauvignon B“. Geograafiline piirkond hakkas vähehaaval taastuma, hõlmates väga hea kvaliteedipotentsiaaliga veinivaldkondi ning veidi enne teist maailmasõda, 1939. aastal, tunnustati nimetust „Coteaux de Touraine“ kontrollitud päritolunimetusena.

1953. aastal võeti lõplikult kasutusele nimetus „Touraine“, jättes võimaluse väikese Indre’i jõe oru osa puhul sellele lisada täiendava geograafilise nimetuse „Azay-le-Rideau“.

1955. aastal tunnustati täiendavaid geograafilisi nimetusi „Amboise“ ja „Mesland“. Need hõlmavad kaht piirkonda, kus kasutatakse traditsioonilisi viinamarjasorte, eeskätt sorti „Chenin B“.

Selle viinamarjakasvatusala pindala on 8 000 hektarit ning tootjad on koondunud viie ühistuna tegutseva veinikoja juurde, kus viinamarjasortidest „Sauvignon B“ ja „Gamay N“ toodetakse veini, mis on saavutanud kõrge tunnustuse eeskätt toitlustusettevõtjate seas üldiselt kasutatavate nimetuste „Sauvignon de Touraine“ ja „Gamay de Touraine“ all.

Cheri oru piirkonna tootjad, kes on teadlikud oma piirkonna ja viinamarjasortide potentsiaalist, hakkasid alates 1985. aastast istutama viinamarjasorte „Côt N“ ja „Sauvignon B“ orgude nõlvadel asuvatele maatükkidele, samas kui Sologne’i viinamarjakasvatuspiirkonna tootjad kasvatavad sorti „Sauvignon B“ pigem liivaste muldadega maatükkidel.

Selliste autentsuspüüdluste tulemusel tunnustati täiendavat päritolunimetust „Chenonceaux“ Cheri piirkonna valgete ja punaste veinide puhul ning täiendavat päritolunimetust „Oisly“ Sologne’i viinamarjakasvatuspiirkonnast pärinevate valgete veinide puhul.

Viinamarjakasvatusala pindala oli 2009. aastal 4 500 hektarit ning seda haris umbes 800 tootjat. Toodeti ligikaudu 260 000 hektoliitrit, millest enam kui 60 % moodustasid valged veinid. Kontrollitud päritolunimetusega „Touraine“ vaiksed veinid on suus täidlased ning neil on värske ja tasakaalustatud maitsenüanss.

Valgete veinide värvus on sageli kahvatukuldne ning nende lõhnabukett võib ulatuda tsitrusvilju või eksootilisi puuvilju meenutavatest varjunditest õistaimede nüanssideni, mis toovad meelde eeskätt valged lilled. Veinide järelmaitse on värske.

Roosad veinid on õrnade lõhnanüanssidega, mis võivad meenutada sõstraid, eksootilisi puuvilju või tsitrusvilju. Nende roosade veinide puhul võib kasutada märget primeur (värske) või nouveau (uus) ning need valmistatakse kiireks tarbimiseks mõne kuu jooksul pärast valmistamist.

Viinamarjasordist „Gamay N“ valmistatud punastel veinidel (veinid märkega Gamay või primeur (värske) või nouveau (uus)) on sageli kirsi maitsenüansid ning üldiselt on nende maitses tunda õrnu väikeste punaste puuviljade maitsevarjundeid koos siidiste tanniinidega. Neid veine iseloomustab kerguse ja peenekoelisuse vaheline tasakaal. Veinid viinamarjasortide segust või üksnes sordist „Cabernet Franc N“, mis kasvab Tours’i meridiaanist lääne pool, on meeldivalt tanniinise struktuuriga elegantsed ja võimsa maitsega veinid, nende lõhnas ja maitses on segunenud punased ja mustad puuviljad ning nende värvus ulatub tumedast rubiinpunasest sügava granaatpunaseni.

Vahuveinid. Valged ja roosad vahuveinid on domineeriva happelise struktuuriga, mis annab veinile värskuse ja peenekoelisuse. Happelisusele lisanduvad puuviljalised nüansid, aja jooksul võivad ilmneda ka võitainale iseloomulikud varjundid. Vaiksed veinid. Suur jõgedevõrgustik, mille moodustavad Loire’i, Vienne’i, Cheri ja Indre’i jõed, on aja jooksul välja kujundanud lainelise platoo, mille pehmed kivimid pärinevad tertsiaari ja mesosoikumi aegkondadest. Keskajal hakkasid inimesed kiriku mõjul kasvatama viinapuid piki liigendunud jõekaldaid ja platoo äärealadel.

Jõgede lähedus oli juba renessansi ajal oluline tegur, mis soodustas „Touraine“ veinide eksportimist. Püsiva tollivärava olemasolu Ingrandes-sur-Loire’is, kust veine eksporditi Hollandisse, ja kahekümne ljöö edikti vastuvõtmine 1577. aastal mõjutasid Loire’i piirkonna viinamarjakasvatust ja soodustasid kvaliteetse toodangu valmistamist. Kliimamõjutuste tõttu eelistati geograafilise piirkonna läänepoolses osas selliseid viinamarjasorte, nagu „Chenin B“ ja „Cabernet franc N“, samas kui idapoolses osas kasvatati peamiselt sorte ’Sauvignon B, „Côt N“ ja „Gamay N“. Seda looduslikku klimaatilist piiri tähistab Tours’i meridiaan Viinamarjasordid on mitmekülgsetes tootjatele kättesaadavates viinamarjade kasvatustingimustes loomulikult juurdunud.

Tavasid arvesse võttes kasutatakse viinamarjade piiritletud kasvualadena ainult selliseid hea veeläbilaskevõimega muldadega maatükke, mille mullad pärinevad peamiselt turooni ja senomaani ladejärgust. Tegemist on ränikonkretsioonidega saviste muldadega, milles on palju räniveeristikku ja mis paiknevad valdavalt vahepealsetes orgudes. Kuna ränikivimitest suur osa paikneb maapinnal, mängib see olulist rolli viinamarjade küpsemisel, suurendades akumuleeritava soojuse hulka. Need tingimused mõjutavad olulisel määral valgete ja punaste veinide kvaliteeti. Viinamarjasort „Sauvignon B“ kasvab eriti hästi „perruche“ ja „aubois“ tüüpi muldadel. Sellistes tingimustes on sellesse sorti kuuluvad viinamarjad aastate jooksul väga hästi küpsenud. Sellises mullas ja sellises kliimas kasvanud viinamarjadest valmistatud vein on värske maitse ja iseloomulike omadustega. Need veinid moodustasid 2009. aastal 2/3 kontrollitud päritolunimetusega veinidest. Viinamarjasorti „Gamay N“, mida kasutati peamise tumeda viinamarjasordina viinamarjakasvatusala taastamisel pärast viinapuutäi põhjustatud kriisi, kasvatatakse põhiliselt ränikonkretsioonidega savi sisaldavatel muldadel ja sellest valmistatud veinid on puuviljalised ja erksad.

Tours’i meridiaanist ida pool kasutatakse punaste veinide valmistamiseks peamiselt viinamarjasorti „Côt N“, sellest lääne pool on valdav viinamarjasort „Cabernet franc N“. Nendel veinidel on väga hea tanniinide struktuur.

Kontrollitud päritolunimetuse „Touraine“ piirkonnas on seoses looduskeskkonna mitmekesisusega tunnustatud 5 täiendavat geograafilist nimetust, mille puhul veinivalmistamise eeskirjad on rangemalt piiritletud.

„Amboise“

Pehme kriidipinnasega platoo reljeef on küllalt vaheldusrikas ja selle kõrgus jääb 80 ja 100 meetri vahele. Geoloogiliste olude ja mullastikutingimuste mitmekesisus on andnud ettevõtjatele võimaluse leida igale kasvatatavale sordile optimaalsed kasvutingimused. Roosad veinid on puuviljalised ja värsked, punased veinid on meeldiva tanniinise struktuuriga ning küllalt tugeva lõhnaga, eeskätt on maitses tunda punaste puuviljade varjundeid, valged veinid on üldiselt kuivad, kuid võivad mõnikord sisaldada fermenteeritavaid suhkruid, sel juhul võib neid liigitada poolkuivade, poolmagusate või magusate veinide hulka. Punaste veinide laagerdamine pehmendab nende tanniinist struktuuri. Valgete veinide puhul muudab laagerdamine veinide lõhnaomadused komplekssemaks.

„Azay-le-Rideau“

Viinamarjakasvatuspiirkond asub Loire’i ja Indre’i jõgede orgude vahel ja seal valitseb mõõdukas kliima. Liiva ja kruusa sisaldava mullaga küngastel kasvatatakse peamiselt viinamarjasorte „Grolleau N“ ja „Chenin B“, millest valmistatakse elegantseid ja värskeid valgeid veine ning puuviljalisi roosasid veine. Traditsiooniliselt võib roosasid veine valmistada üksnes otsese pressimise teel enne kääritamist, see tagab veinide puuviljalisuse. Valged veinid, mis võivad mõnikord sisaldada fermenteeritavaid suhkruid, on elegantsed ja mineraalsed.

„Chenonceaux“

Geograafiline piirkond asub Cheri jõe mõlemal kaldal. Viinamarju kasvatatakse maatükkidel, millele on iseloomulikud olulisel määral räni sisaldavad mullad. Valgel veinil on üldiselt tugev aroom, mis meenutab õistaimi (viirpuu, akaatsia jms) ja milles on värskeid lõhnanüansse (tsitrusviljad, kuivatatud puuviljad jms). Veinide laagerdamine, mis peab toimuma vähemalt kuni koristamisele järgneva aasta 30. aprillini, lisab nende maitsele täidlust ja peenekoelisust. Punastel veinidel on väga meeldiv tanniinine struktuur. Nende lõhna- ja maitseomadused on küllalt intensiivsed ja sisaldavad punaste puuviljade varjundeid. Veinide laagerdamine, mis peab toimuma kuni koristamisele järgneva aasta 31. augustini, annab neile kompleksse aroomi ning muudab tanniinid täidlaseks ja siidiseks.

„Mesland“

Geograafiline piirkond asub kontrollitud päritolunimetuse „Touraine“ piirkonna põhjaosas, tegemist on Loire’i jõe poole avaneva platoo servaga. Muldadele on iseloomulikud miotseenist pärinevad ränikivimid ja liiv. Temperatuuride suur kõikumine ja geograafiline asukoht on eriti sobivad varaste viinamarjasortide jaoks. Punastel ja roosadel veinidel, mis pärinevad viinamarjasordist „Gamay N“, on väikeste punaste puuviljade kontsentreeritud aroom. Valged veinid võivad mõnikord sisaldada fermenteeritavaid suhkruid, neil on kompleksne õistaimi (viirpuu, pärn, raudürt jms) meenutav lõhnabukett, mis võib hõlmata puuviljalisemaid varjundeid (tsitrusviljad, pirn,jms). Järelmaitses jääb sageli domineerima värskustunne.

„Oisly“

See viinamarjakasvatuspiirkond paikneb Sologne’i viinamarjakasvatusala keskel ning seal valmistatakse valgeid veine üksnes viinamarjasordist „Sauvignon B“, mille jaoks on seal väga sobivad mullad, mis sisaldavad kontinentaalset liiva ja kruusa ning nn Sologne’i setteid, mis koosnevad liivast, savist ja karplubjakivist (falun). Geograafilise piirkonna kliimat iseloomustab suvine kuivaperiood, mis on eriti iseloomulik Touraine’i piirkonnale. Selline looduskeskkond võimaldab toota väga värskeid, peenekoelise ja õrna, tsitrustaimi ja valgeid õistaimi meenutava lõhnaga veine. Veinide laagerdamine, mis peab kestma vähemalt kuni koristamisele järgneva aasta 30. aprillini, lisab nende maitsele komplekssust.

Touraine’i piirkonna veinid, kuningakodades kõrgelt hinnatud viinamarjaistandustest ja orgudest pärit veinide järeltulijad, on siiani jäänud põhjapoolsemate viinamarjakasvatusalade parimaks näiteks ning siinne kultuuriliselt elujõuline keskkond, Loire’i org, on lisatud UNESCO maailma kultuuripärandi nimekirja.

Vahuveinid

Ka vahuveinide tootmine asetub eespool kirjeldatud konteksti. Kui avastati, et keldrisse paigutatud pudelites algas mõnikord uus käärimine, tekkis Touraine piirkonna veinitootjatel soov selliste nn looduslike vahuveinide omadusi ära kasutada ja sellest kasu saada. Nii hakati tarbijatele alates XIX sajandist pakkuma nn kihisevaid veine. Tufipinnasesse kaevatud koopad on väga oluline tegur nende veinide valmistamisel, kuna see protsess nõuab suuri ühtlaste tingimustega ladustamis- ja käitlemisruume.

Enam kui sajandi jooksul omandatud kogemustega on vahuveinide valmistajatel tekkinud oskusteave, mis väljendub täielikult nende kuveedes. Valgete veinide territoriaalne algupärasus tagatakse nõudega, et veinid tuleb 60 % ulatuses valmistada viinamarjasortidest „Chenin B“ või „Orbois B“. Pikk laagerdamine horisontaalasendis (sõrestikul, sur lattes) võimaldab välja kujuneda võitainast meenutavatel terviklikel lõhnaomadustel ja komplekssusel.

9. Olulised lisatingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Vahetus läheduses asuv piirkond

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus

Vahetus läheduses asuv piirkond, mille suhtes kohaldatakse vaiksete veinide puhul viinamarjade pressimist, veini valmistamist ja kääritamist ning vahuveinide puhul viinamarjade pressimist, veini valmimist ja pakendamist hõlmavat erandit, sisaldab järgmiste kommuunide territooriume (2018. aasta ametlike geograafiliste koodide alusel):

— Indre’i departemang: Faverolles-en-Berry, Fontguenand, Lye, La Vernelle, Veuil, Villentrois;

— Indre-et-Loire’i departemang: Bréhémont, La Chapelle-aux-Naux, Chaveignes, Chezelles, Crissay-sur-Manse;

— Loir-et-Cheri departemang: Candé-sur-Beuvron, Cheverny, Cormeray, Feings, Fougères-sur-Bièvre, Fresnes, Les Montils, Mont-près-Chambord, Ouchamps, Sambin, Selles-sur-Cher;

— Maine-et-Loire’i departemang: Brain-sur-Allonnes, Montsoreau.

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

— Kontrollitud päritolunimetusele peab järgnema märge Gamay vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud eeskirjadele.

— Kontrollitud päritolunimetusele võib lisada vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud eeskirjadele ühe järgmistest täiendavatest geograafilistest tähistest: „Amboise“, „Azay-le-Rideau“, „Chenonceaux“, „Mesland“, „Oisly“.

— Kontrollitud päritolunimetusele võib lisada täiendava märke primeur (värske) või nouveau (uus) vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud eeskirjadele.

— Kõik vabatahtlikud märked, mille kasutamist võivad liidu sätete alusel reguleerida liikmesriigid, kantakse märgistusele tähtedega, mille mõõtmed ei ole (kõrguselt ega laiuselt) üle kahe korra suuremad kui kontrollitud päritolunimetuse tähed.

— Geograafilise nimetuse „Val de Loire“ märkimiseks kasutatavad tähed ei või kõrguselt ega laiuselt ületada kaht kolmandikku tähtede suurusest, mis moodustavad kontrollitud päritolunimetuse.

Täiendavad geograafilised nimetused

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

— Täiendavad geograafilised nimetused „Amboise“, „Azay-le-Rideau“ või „Mesland“ peavad järgnema kontrollitud päritolunimetusele ja need kantakse märgistusele tähtedega, mille mõõtmed ei ole kõrguselt ega laiuselt suuremad kui kontrollitud päritolunimetuse tähed.

— Täiendavad geograafilised nimetused „Chenonceaux“ või „Oisly“ peavad asuma kontrollitud päritolunimetuse all ja need kantakse märgistusele tähtedega, mille mõõtmed ei ole kõrguselt ega laiuselt suuremad kui kontrollitud päritolunimetuse tähed.

— Täiendava geograafilise nimetusega „Amboise“, „Mesland“ või „Azay-le-Rideau“ valgete veinide puhul tuleb märgisel esitada märge demi-sec (poolkuiv) vastavalt selle märke jaoks käesolevas tootespetsifikaadis sätestatud nõuetele, või märge moelleux (poolmagus) või doux (magus) vastavalt veini fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldusele, nagu on sätestatud liidu õigusaktides.

Märgistus

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

— Täiendava geograafilise nimetusega „Mesland“ roosade veinide puhul tuleb märgisel esitada märge demi-sec (poolkuiv) vastavalt selle märke jaoks tootespetsifikaadis sätestatud nõuetele, või märge moelleux (poolmagus) või doux (magus) vastavalt veini fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldusele, nagu on sätestatud liidu õigusaktides.

— Veinidele, millel on märge primeur (värske) või nouveau (uus), tuleb märkida veini aastakäik.

— Kaitstud päritolunimetusega veinid võib märgistada väiksema geograafilise piirkonnaga, kui kõnealune piirkond on: — kantud katastrisse; — märgitud saagideklaratsioonile.

— Märge Gamay peab paiknema vahetult kontrollitud päritolunimetuse all ja selle märkimiseks kasutatavad tähed ei või kõrguselt ega laiuselt ületada kaht kolmandikku tähtede suurusest, mis moodustavad kontrollitud päritolunimetuse nime.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-5f8c6cbf-bad9-4bba-9f9e-c780f349dfaf

(1) EÜT L 9, 11.1.2019, lk 2.