ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 13.10.2004 
KOM(2004) 654 lõplik 
2004/0240 (COD)   
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
turulepääsu kohta sada mateenuste valdkonnas 
 
(komisjoni esitatud) 
 
ET 2   ET EXPLANATORY MEMORANDUM  
1. I NTRODUCTION  
In the interests of the consumers and of business alike, liberalisa tion in all transport sectors is 
explicitly included in the Lisbon Agenda . In fact, in the conclusions of the European Council 
of Lisbon of 28 March 2000, transport is among the areas where the Commission, the Council and the Member States, each in accordance with their respective powers, were asked to “speed up liberalisation”. 
Consequently, on 13 February 2001 the Co mmission adopted a Communication to the 
European Parliament and to the Council “Reinf orcing Quality Service in Sea Ports: A Key for 
European Transport” (the so called Ports’ Pa ckage). The cornerstone of this Communication 
was a proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on “Market 
Access to Port Services”. 
This was an ambitious initiative, the principles and basic aims of which were also confirmed 
by the Commission’s White Paper, later that year. 
The proposal has led to an extensive debate, both within the inter-institutional legislative 
process
1, but also with and between stakeholders. 
However, on 20 November 2003, after almost th ree years of inter-institutional legislative 
process, at the end of the Conciliation procedur e, the European Parliament in Plenary Session 
rejected the compromise text by 229 votes against, 209 in favour and 16 abstentions. 
2. T HE NEED TO ESTABLISH A COMMUNITY LEGAL FRAMEWORK . 
The Commission believes that the need to esta blish a Community legal framework for access 
to the provision of port services remains necessa ry and has been made even more acute by 
events which occurred in  the last three years. 
1. Keep the EU trans port sector functioning 
The Commission wishes to underline the fact th at during the inter-Institutional discussions on 
its previous legislative initia tive, its proposal’s doctrine, ph ilosophy and general principles 
remained intact. This is proof of the fact that  most of the arguments and considerations that 
have been developed in the 2001 Commission proposal to show  the need to establish a 
Community legal framework for access to the provi sion of port services are today still valid: 
Firstly, the European Council, recognizing the need to fulfil the Lisbon Agenda , has twice 
(Barcelona 2002 and Brussels 2003) explicitly and repeatedly cal led upon all Institutions to 
work towards adoption of the Port Services Directive. 
                                                 
1 During its Plenary Session on 14 November 2001 the European Parliament approved, subject to a 
number of amendments, the Commission’s proposal for a European Parliament and Council Directive 
on Market Access to Port Services. 
 
ET 3   ET Moreover, transport statistics, projections a nd trends repeatedly confirm the Commission’s 
view (expressed in its 2 001 White Paper on Transport ) that the most efficient way to tackle 
the EU’s ever growing transport needs is to transfer more goods and passengers to maritime 
transport. Thus, congestion on the road networ k will be reduced and cohesion with peripheral 
regions increased.  
Short Sea Shipping  and the Motorways of the Sea  have the capacity to absorb most of the 
freight increase forecast for 2010 (50% more than 1998). This will bring much more business 
to ports, which need to improve their performance.  
2. Completing the Internal Market and crea ting a level playing field between ports 
Under the Treaty the Commissi on has the right and duty  to examine all possibilities allowed 
to it by the Treaty, in order to advance with th e issue of market opening in the provision of 
port services. This is particularly true now that the EU has been enlarged to 25 Member 
States, 20 of which have ports! 
The EU Treaty’s  fundamental freedoms (freedom of establishment, free movement of 
workers, goods and services) as well as its compet ition rules apply to this port services sector 
as well. Some fifty years after the creation of  the Community, there still is no specific 
Community regulatory framework for port services, which almost remain the only transport 
service sector where problems with the application of these rules, where they arise, have to be 
dealt with by the Commissi on on a case by case basis. 
This is a market area which is characterised by the complexity and va riety of applicable 
national and other rules and by the heterogeneous nature of the port serv ices and the diversity 
of the ports  (in terms of status, ownership, t ype of management, size, function and 
geographical characteristics). 
Consequently, the adoption of a Community  framework setting down the basic rules 
applicable in those EU ports would ensure th at the competition within and between ports 
would take place on a level playing field. 
A Community framework on port services should not apply to ports of all sizes. Only ports 
with a total annual maritime traffic volume corr esponding to that of "international seaports 
(category A)" as defined in Decision No 1692/96/EC 2 the Trans-European Transport 
Network , should be considered.  However, Member States have the possibility to decide to 
apply this Directive to other ports as well.  
Two main issues have to be addressed: – On intra-port competition
 (competition between providers of a same port service 
within a port), the efficient provision of servi ces in this market se ctor is consequently 
essential for the functioning of the EU’s ports and hence for achieving the EU’s 
policy outlined above.  
                                                 
2 Decision No 1692/96/EC of the European Parliament and of the Council of 23 July 1996 on 
Community guidelines for the development of the trans-European transport networks (OJ L 228, 
9.9.1996, p. 1). Decision as amended by Decision No 1346/2001/EC (OJ L 185, 6.7.2001, p. 1). 
 
ET 4   ET Port services are services of a commercia l value which are provided against payment 
to port users in a port and whose payment is not normally included in the charges collected for being allowed to call at or operate in a port. These are the 
technical-nautical services of pilotage , towage and mooring, all cargo handling 
operations (including loading and unloading, stevedoring, stowage,  transhipment and 
other intra-terminal transport) and passe nger services (incl uding embarkation and 
disembarkation). They can be provided either  inside the port’s area or on waterway 
access to and from the port. 
Appropriate account has to be taken of each  port’s specificity and its relevance for 
the port service providers. This may, in  particular, be the case where space and 
capacity constraints exist in a port or wher e specific maritime safety, security and 
environmental considerations exist. 
– On inter-port competition
 (between ports), the Commi ssion shares the view of the 
two co-legislators (European Parliament and Council) that its financial transparency 
directive should apply to all ports covered by its legislative proposal and that it is 
necessary to adopt State Aid Guidelines (an exclusive Commission competence) on 
the financing of port infrastructure and will act accordingly on both fronts. 
3. In full respect of the existing social and labour acquis, while in creasing employment 
in the sector 
During the previous legislative debate, it has often been argue d that market opening in the 
port services’ sector would have negative conse quences on employment and social issues of 
its workers, or would endanger th e safety and security in ports. 
This is not true. The Commission has always stressed the neutrality  of its proposal on EU and 
national rules concerning employment and soci al matters, including trai ning requirements and 
professional qualifications, as well as on envi ronmental, safety and security issues. 
Consequently the proposal would be without pr ejudice on the application of relevant rules 
provided that they are compatible with Commun ity law and the international obligations of 
the Community and the Member State concerned. 
Moreover, the shift of additi onal, new, volumes through ports  will undoubtedly  create the 
need for new operations to be established a nd this will lead to the enhancement of 
employment in ports.  
Finally and in order to enhance the applica tion of the proposed Community legal framework, 
the Commission wishes to invite Member States to ratify conven tions adopted in international 
organisations, in particular the relevant ILO conventions3. 
3. T HE COMMISSION ’S PROPOSAL . 
The Commission consequently believes that it is still necessary, in the interests of operators, 
authorities and consumers, to introduce specifi c and clear rules on access to the port services 
market which will take account of its unique features. 
                                                 
3 ILO Convention C 137 of 1973 on Dock Work; ILO Convention C152 of 1979 on Occupational Safety 
and Health (Dock Work); ILO Convention C145 of 1976 on Continuity of Employment (Seafarers) 
 
ET 5   ET Therefore, as sole holder of the power of initiative, the Co mmission brings forward a new 
proposal for a Directive on mark et access to port services. 
The key philosophy, principles and objectives the Commission wished to attain with its 2001 
Communication remain the same. The Commissi on, however, recognizes the added value of 
constructive changes brought forward during the previous legislative process, as well as 
suggestions by stakeholders and interested parties. 
As a result, the Commission’s ne w text is based bot h on its original 2001 proposal and the 
2002 amended proposal, as well as numerous constructive amendments brought forward by 
the European Parliament’s two Readings, th e Council’s Common Position and Conciliation 
texts. 
For example, the following points rema in the same as in the past: 
– The scope of the Directive , i.e. the thresholds for the ports covered and port services 
concerned. 
(a) For ports, only ports in the TEN Transport category A list are considered (see 
above point II.2, Article 2). 
(b) The services concerned are defined in Article 3. 
– The Directive in no way affects the rights  and obligations of Member States in 
respect of the applicat ion of their social le gislation, including re levant national rules 
on health, safety and employmen t of personnel (Article 4). 
– The Directive in no way affects the rights  and obligations of Member States in 
respect of law and order, safety and secu rity at ports as well as environmental 
protection (Article 5). 
– The criteria for granting authorisations  should be objective, transparent, non-
discriminatory, relevant a nd proportional, and should be made public (Article 7). 
– The reasons for introducing a limitation in the number of service providers  for one or 
more port services must be objective. The highest possible number of service 
providers must be allowed (Article 9). 
– The neutrality of the competent authority  regarding decisions on limitations in the 
number of service providers and on selecti on procedures must be assured (Articles 8 
and 9). 
– For pilotage  the Commission will propose the te xt which was approved during the 
conciliation procedure (Article 14). 
Pilotage is therefore included in the sc ope of the Directive and recognized as a 
service of a commercial nature. However, particular emphasis is put on the key importance of service specificities it is subject to. 
In particular, it is allowed to submit author isations to particularly strict criteria 
related with public service obligations and maritime safety. For this purpose, 
competent authorities may, on a case by case ba sis, either reserve to themselves, or 
 
ET 6   ET directly grant an exclusive right to an organisation for the provision of pilotage 
services in a port. Adoption of port- specific solutions is thus allowed. 
It should be noted that, self-h andling for pilotage is incl uded in the Directive in the 
form of Pilotage Exemp tion Certificates (PECs). 
– Transparent accounting for the managing body of the port  is required. 
The main new elements included in the new Commission proposal are: 
– As a general rule, self-handling operations  may be provided using the land-based 
personnel of the self-handler. 
Use of land-based personnel to carry out self -handling is fully in line with the Lisbon 
Agenda and will increase employment in ports, with the local communities the first beneficiaries. Needless to say that this personnel will have to be employed in full respect of the applicable national and Co mmunity rules dealing with employment 
and social issues, following the same general rules and conditions set for all other 
personnel involved in cargo handling. .  
In addition to using land-based personnel, ships providing an authorised regular 
shipping service in the context of Short Sea Shipping or operating on Motorways of 
the Sea may, in addition, carry out self -handling for cargo & passengers operations 
using the ship’s regu lar sea-faring crew. 
Authorised regular shipping services, Short Sea Shipping and Motorways of the Sea 
operations are EU policies whose main aim is to reduce land (road) transport. The 
latter are defined in Decision no 884/2004/EC of the European Parliament and of the 
Council of 29 April 200, amending Deci sion No 1692/96/EC on Community 
guidelines for the development of th e trans-European transport network. 
The EU is supporting increased recourse to them in various manners, including 
financing through Community funds. It w ould thus only be normal to further 
encourage them through Co mmunity legislation.  
It should be noted that an authorisation is needed for se lf-handling. The criteria for 
granting such authorisations must be the sa me as those applying to providers of the 
same or a comparable port service, provided these are relevant.  Competent 
authorities shall grant such authorisations  to self-handlers in an efficient and 
expedient manner. They shall remain in force so long as the self-handler complies with the criteria for granting them. 
– Authorisations for service providers become mandatory
 (Article 7). The Commission 
wishes in this way to reconcile the need  to allow efficient and effective access of 
competent port service provide rs with the need to ensu re proper management of a 
port with its inherent constraints as well as to ensure a satisfactory level of professional qualifications. 
Within a certain time frame following the entry into force of the Directive all 
providers of port services in a port have to  operate on the basis of an authorisation. 
The method used for granting the authoris ation will determine what will happen in 
 
ET 7   ET the event of a later limitation in the number of service providers of a port service. 
(Article 10).  
(a) Within a reasonable time frame, authoris ations granted prior to the entry into 
force of the Directive need to be reviewed, since they were not granted in conformity with its rules and stipulati ons. However, at the same time account 
has to be taken of legitimate expectat ions of current service providers. The 
system will also apply for new authorisations to be granted after the entry into force of the Directive. 
The timeframe set is a maximum of 12 mont hs after the latest possible date for 
transposition of the Dire ctive (12 + 18 months). 
The proposed system allows for an authoris ation simply to be granted without any 
further requirements, but it also foresees th e possibility for this to be done through a 
selection procedure (described in Article 11), either if a port authority so decides 
and/or an existing (or new) service provider so asks.  
(b) If and when a limitation in the number of service providers arises: 
– the authorisation which has been gr anted through a selection procedure 
must remain in force unchanged. 
– the authorisation which has been gran ted without a a selection procedure 
will have to be terminated and a se lection procedure will have to be 
launched. 
– Appropriate compensation is foreseen for the existing service provider if 
he does not win the selection procedure. 
– Provisions for authoris ations which include property and ownership 
rights in a port are somewhat different , as their specificity has been taken 
into account.  
– Durations of authorisations
 (Article 12) are still linked to the investment made by the 
service provider. The time frames proposed are in line with real  general depreciation 
rules applied in the EU. 
– The Commission shares the point of view  of the two co-legislators (European 
Parliament and Council) that the issue of  inter port (between  ports) competition  has 
to be addressed as well. Therefore as already agreed in conciliation: 
(a) The text providing for the application of the financial transparency directive  to 
all ports covered by the legislative proposal is included (Article 16). 
(b) The State Aid Guidelines  text agreed is also incl uded. This provides for State 
Aid guidelines to be adopted by the Commission within a year after the 
adoption of the Directive (Article 17).  
 
ET 8   ET 4. C OMMENTARY ON THE ARTICLES . 
Article 1  sets out the Directive’s objectives, i.e. freedom to provide and self-handle port 
services in sea ports for Community providers of port services, subject  to certain objective 
and relevant constraints. 
Article 2  sets out the Directive’s scope. It explains, by referring to a definitions article, what 
port services are covered and in troduces various thre sholds for ports to which the Directive 
would apply.  
Article 3  defines key terms, and in particular the port services that the Directive applies to. 
Article 4  recalls that the Directive in no way aff ects the rights and oblig ations of Member 
States in respect of the application of their social le gislation, including relevant rules on 
health, safety and employment of personnel. 
Article 5  recalls that the Directive in no way aff ects the rights and oblig ations of Member 
States in respect of law and order, safety an d security at ports as well as environmental 
protection. 
Article 6  explains that the Directive does not re place any of the ob ligations to which 
authorities are already subject as a result of the public procurement Directives 92/50, 93/36, 
93/37 and 93/38, as well as regulation 3577/92. In addition, where one of those Directives 
already requires a contract  to be tendered, it will be those Directives rather than the proposed 
Directive that determine the manner in which this should be done. Paragraph 3 furthermore 
ensures application of Directives 89/48, 92/51 and 99/42 on mutual recognition of 
professional education and traini ng, in particular where Member States issue authorisations 
based on a provider’s professional qualifications. 
Article 7  establishes the basic rule that all prov iders of port services  shall operated on the 
basis of an authorisation grante d by the competent authority. This  must happen at the latest 12 
months after the latest possible date for transpos ition of the Directive. A system of selection 
procedure can be used as an option. The conditions for granting an authorisation must be 
transparent, non-discriminator y, objective, relevant and propor tional. They must be made 
public, as has to be the procedur e for obtaining the authorisation. They have to be granted in 
an efficient and expedient manner. This article contains a restricted list of criteria on which 
the authorisation may depend and those crit eria may include certain public service 
obligations. It contains furthermore an oblig ation for the competent authority to provide 
adequate training where local know ledge is indispensable for a pot ential service provider and 
the right of a service provider to  employ the personnel of his choice. 
Article 8  describes and defines the se lection procedure to be used  for granting authorisations. 
Use of this procedure shall be necessary in ca ses of limitations of the number of service 
providers for one or more port services. It al so provides for cases when a suitable service 
provider has not been found through a selection pr ocedure. Finally it ensures the neutrality of 
the competent authority as a decision making bo dy for the selection procedure for a service in 
case it also wishes to provide this service. An  independent body has to be appointed for these 
purposes. 
 
ET 9   ET Article 9  sets out the transparent rules to be fo llowed where a limitation in the number of 
service providers in a port becomes necessary. It  requires that the highest possible number of 
service providers must be allowed. 
Article 10  defines the rules to be followed in case  the number of provider s for a port service 
becomes limited. Notably it introduces a differe nt treatment on the basis of the way the 
authorisation was granted (with or without selection procedure) . The issue of authorisations 
which include property and ownershi p rights in a port is addressed. 
Article 11  sets out rules to be followe d for past and future authoris ations for new ports or part 
of a port. 
Article 12  Maximum duration periods are given: The ar ticle introduces the pr inciple of a time 
limit to authorisations and links its duration to  the criterion of investment in assets. The 
duration varies according to the level of investments made  by the service provider and 
whether the assets in which investment s were made are movable or not.  
Article 13  sets out that the rules of this Directive equally apply to self-h andling. Self-handling 
for a service can be refused only in exceptional a nd well defined cases. For authorised regular 
shipping services in the context of Short S ea Shipping and Motorways of the Sea and for 
cargo-handling operations and passenger services, th e self handler is allowed to use regular 
sea-faring crew, on top of land- based personnel. Authorisa tions for self-handling are 
mandatory and any criteria set should not be stri cter than those set for other providers of the 
same or a comparable port service. Authorisatio ns have to be provided  in an expedient and 
efficient manner and shall remain in force so  long as the self-handler complies with the 
criteria for granting them. National social, employment and training issues should not be 
affected. Participation from self-h andlers to the cost of the pub lic service obligations for that 
service is possible. 
Article 14  sets out a specific regime for pilotage , because of maritime safety and public 
service requirements. Self-handling for pilotage is possible. A report by the Member States on 
measures to improve the effectiveness of pilotage services is foreseen. Self-handling for pilotage is included in the Directive in the fo rm of Pilotage Exemption Certificates (PECs). 
Article 15
 ensures full transparency of the selecti on process and requires Member States to 
establish appeal procedures, including a judicial review. 
Article 16  ensures the application of the Commission’s Directive on financial transparency, 
80/723 to the ports covered by the Directive and foresees a reporting system on this issue. 
Article 17  foresees that the Commission shall adopt  State Aid guidelines on the financing of 
port infrastructure within a year of the entry into force of this Directive. 
Article 18  introduces the requirement that service providers must have separate accounts for 
port service activities. 
Article 19  introduces transparent acc ounting requirements for the managing body of the port. 
Article 20  concerns the internationa l status of ports, waterw ays and maritime zones. 
 
ET 10   ET Article 21  lays down obligations of Member States to report on the application of the 
Directive and of the Commission to draw up a report on the basis of these reports 
accompanied, where appropriate, by a proposal for a revision. 
Article 22 contains Member States’ obligati on to implement the Directive. 
Article 23  provides for the entry into  force of the Directive. 
Article 24  contains the addresse es of the Directive. 
 
ET 11   ET 2004/0240 (COD) 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
turulepääsu kohta sada mateenuste valdkonnas 
EUROOPA PARLAMENT JA EU ROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamisle pingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, 
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,4 
võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,5 
võttes arvesse regioonide komitee arvamust,6 
vastavalt asutamislepingu artikl is 251 sätestatud menetlusele,7 
ning arvestades järgmist: (1) Asutamislepingu artikli 49 eesmärk on kaot ada teenuste osutamise vabaduse piirangud 
ühenduses. Kooskõlas asutamislepingu arti kliga 51 tuleb see eesmärk saavutada 
ühenduse ühise transpordipoliitika raam es, järgides samas asutamislepingu 
sotsiaalvaldkonda ning keskkonnaka itset käsitlevaid sätteid. 
(2) Nõukogu 22. detsembri 1986. aasta määrusega (EMÜ) nr 4055/86 teenuste osutamise 
vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta li ikmesriikide ning l iikmesriikide ja 
kolmandate riikide vahelises mereveos
8 ning nõukogu 7. detsembri 1992. aasta 
määrusega (EMÜ) nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise 
kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž)9 saavutati see eesmärk 
mereveoteenuste puhul üldiselt. 
(3) Sadamateenused on mereveo tõrgeteta toim imiseks väga olulised, kuna neist sõltub 
suuresti mereveo infrastruktuuri tõhus kasutamine. 
(4) 1997. aasta detsembris vastu võetud ro helises raamatus meresadamate ja 
mereinfrastruktuuride kohta os utas komisjon, et kavatseb  luua õigusliku raamistiku, 
                                                 
4 ELT C , , lk . 
5 ELT C , , lk . 
6 ELT C , , lk . 
7 ELT C , , lk . 
8 EÜT L 378, 31.12.1986, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3573/90 (EÜT L 353, 
17.12.1990, lk 16). 
9 EÜT L 364, 12.12.1992, lk 7. 
 
ET 12   ET millega tagada pääs sadamateenuste turule rahvusvahelise liiklusega ühenduse 
sadamates. 
(5) Ühena meetmetest, mille eesmärk on tõhus tada üldist konkurentsi  ühenduse sadamates 
ja sadamate vahel, peaks sadamateenuste turule pääsu lihtsusta mine ühenduse tasandil 
kõrvaldama sadamateenuste osutajate ja omakäitlejate turule pääsemist takistavad piirangud, tõstma sadama kasutajatele osut atavate teenuste kvaliteeti, suurendama 
tõhusust ja paindlikkust, aitama vähenda da kulusid ning selle kaudu edendama 
lähisõitude ja kombineeritud vedude arengut . Finantssuhted ühelt poolt meresadamate 
või sadamakomplekside ja sadamateenuste osutajate ning teiselt poolt ametivõimude 
vahel, sealhulgas riiklikud toetused sadamatele, tuleb samuti teha läbipaistvaks. 
(6) Siseriiklikud õigusaktid ja tavad on erinevad, mistõttu tuleb ette erinevusi 
rakendatavates menetlustes ni ng juriidilist ebakindlust sadamateenuste osutajate 
õiguste ja pädevate asutuste kohustuste küsimustes. Seega on ühenduse huvides luua 
ühenduse õiguslik raamistik, mis sätestaks sadamatee nuste turule pääsemist 
reguleerivad alusreeglid, praeguste ja tulevaste teenuseosutajate ning omakäitlejate õigused ja kohustused, sadamate juhtorgani d ning teenuseosutajatele tegevuslubade 
väljastamise ja teenuseosutajate valimise kriteeriumid. 
(7) Sadamateenuste turule pääsemist regulee rivad ühenduse õigusaktid ei tohi välistada 
teiste ühenduse normide, näiteks konkurent sieeskirjade, sealhulgas üldist 
majandushuvi pakkuvate teenuste ning eel kõige monopoolse seisundiga seonduvate 
konkurentsieeskirjade kohaldamist. 
(8) Saavutamaks käesoleva direktiivi eesmärki, ilma et väiksematele sadamatele pandaks 
lisakohustusi, mis oleksid soovitud tulemusteg a võrreldes ebaproports ionaalsed, tuleks 
käesolevat direktiivi kohaldada sadamate suhtes, mille aastane mereliikluse maht vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 1996. aasta otsuses nr 1692/96 (üle-
euroopalise transpordivõrgu arendamist  käsitlevate ühenduse suuniste kohta)
10 
määratletud „(A-kategooria) rahvusvahelise meresadama“ liiklusmahule, jättes liikmesriikidele õiguse kohaldada käesolevat direktiivi ka teiste sadamate suhtes. Aastase liiklusmahu kindlaksmääramisel peab liikmesriikidel olema õigus mitte arvestada liiklust sadama sellistes osades, mis on üldisele kaubandus liiklusele suletud. 
(9) Samuti peab liikmesriikidele jääma õigus arvata käesoleva direktiivi kohaldamisalast 
välja hooajalise iseloomuga sadamad, tingi musel et sadamateenuste valdkonnas on 
liikmesriigi arvates tagatud piisav juur depääs teenuste osutamise turule. 
(10) Liikmesriigi määratletud geograaf ilises piirkonnas asuvat sadamakompleksi 
puudutavad samasugused piirangud nagu iga üksi kut sadamat, mistõttu liikmesriikidel 
peab olema õigus kohelda neid käesoleva direktiivi kohaldamisel samamoodi nagu üksikuid sadamaid. 
(11) Liikmesriikidel peaks olema õigus vabalt valida ühes ja samas geograafilises 
piirkonnas asuva kahe või enama üht e sadamakompleksi kuuluva sadama 
juhtimismudel. 
                                                
 
10 EÜT L 228, 9.9.1996, lk 1. Otsust on viimati muudetud otsusega nr 2004/884/EÜ (EÜT L 167, 
30.4.2004, lk 1). 
 
ET 13   ET (12) Liikmesriigid peavad määrama käesolev a direktiivi kohaldamise l pädeva asutuse või 
asutused. Nimetatud asutus võib olla aval ik-õiguslik või eraõiguslik ning vastutada 
ühe või mitme käesolevas direktiivis sätest atud ülesande täitmise eest ühes või mitmes 
sadamas. 
(13) Käesolev direktiiv ei tohi piirata sots iaalvaldkonnas kehtivate siseriiklike õigusaktide, 
sealhulgas tervishoidu, ohutust ning teenuseosutajate ja omakäitlejate personaliküsimusi reguleerivate  õigusaktide kohaldamist. 
(14) Käesolev direktiiv ei tohi piirata liik mesriikide või nende määr atud pädevate asutuste 
õigusi ega kohustusi avaliku korra tagamise , sadamate ohutuse ja julgeoleku ning 
keskkonnakaitse valdkonnas. 
(15) Kui tegevusluba käesoleva direktiivi tähenduses antakse lepinguga, mille suhtes 
kohaldatakse nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/50/EMÜ, millega 
kooskõlastatakse riiklike tee nuslepingute sõlmimise kord,
11 nõukogu 14. juuni 1993. 
aasta direktiiviga 93/36/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike tarnepingute sõlmimise kord,
12 nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiiviga 93/37/EMÜ, millega 
kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord,13 ja nõukogu direktiiviga 
93/38/EMÜ, millega kooskõlastatakse v ee-, energeetika-, transpordi- ja 
telekommunikatsioonisektoris tegu tsevate tellijate hankemenetlused,14 kohaldatakse 
nimetatud direktiivide sätteid. Kui tegevusluba käesoleva dire ktiivi tähenduses antakse 
avalike teenuste osutamise lepinguga, mi da reguleeritakse määrusega (EMÜ) nr 
3577/92, kohaldatakse nimetatud määruse sätteid. Vajaduse korral kohaldatakse 
kutsehariduse ja -koolituse vastastikust tunnustamist käsitlevate nõukogu direktiivide 89/48/EMÜ
15 ja 92/51/EMÜ16 ning Euroopa Parlamendi  ja nõukogu direktiivi 
1999/42/EÜ17 sätteid. 
(16) Sadamateenuste lepinguid, mis on sõ lmitud ühenduse õiguse mõne muu instrumendi 
alusel korraldatud hankemenetluse raames, ei  tohi kaasata valikumenetlusse käesoleva 
direktiivi tähenduses. 
(17) Sadamate tõhusa ja ohutu haldamise huvi des peavad liikmesriigid sadamateenuste 
osutajatelt nõudma tegevusluba. Tegevusluba de väljastamise kriteeriumid peavad 
olema objektiivsed, läbipaistvad, mittediskrimineerivad, asjakohased ja proportsionaalsed ning need tuleb avaldada . Pädevad asutused peavad tegevuslube 
väljastama tõhusalt ja otstarbekalt ning kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega. 
(18) Tagamaks tegevusluba taotlevatele teenuseosutajatele piisavat juurdepääsu 
asjakohasele väljaõppele, juhul kui nõutav tehniline ja kutsekvalifikatsioon eeldab 
kohalikke eriteadmisi või kohalikes oludes tegutsemise kogemust, võivad liikmesriigid 
                                                
 
11 EÜT L 209, 24.7.92,  lk 1. Direktiivi on viimati muudetud kom isjoni direktiiviga 2001/78/EÜ (EÜT L 
285, 29.10.2001, lk 1). 
12 EÜT L 199, 9.8.93, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta üh inemisaktiga. 
13 EÜT L 199, 9.8.1993, lk 54 . Direktiivi on viimati muudetu d 2003. aasta ühinemisaktiga. 
14 EÜT L 199, 9.8.1993, lk 84 . Direktiivi on viimati muudetu d 2003. aasta ühinemisaktiga. 
15 EÜT L 19, 24.1.1989, lk 16. Di rektiivi on muudetud Euroopa Parl amendi ja nõukogu direktiiviga 
2004/108/EÜ (ELT L 32, 5.2.2004, lk 15). 
16 EÜT L 209, 24.7.1992, lk 25 . Direktiivi on viimati muude tud direktiiviga 2001/19/EÜ. 
17 EÜT L 201, 31.7.1999, lk 77. 
 
ET 14   ET selliseid teadmisi või kogemu si omavaid teenuseosutajaid kohustada sellist väljaõpet 
pakkuma, vajaduse korral tasu eest. 
(19) Sadamateenuse osutajatel ja omakäitlejatel peab olema õigus tööle võtta enda valitud 
töötajaid, tingimusel et täidet akse tööhõivet, töötingimusi  ja muid sotsiaalküsimusi 
ning ametikoolitust ja kutsekvalifikatsiooni reguleerivaid eeskirju. 
(20) Et sadamad asetsevad piiratud geograafil isel alal, võivad tu rulepääsu mõningatel 
juhtudel piirata ruumipuudus, vähene läb ilaskevõime, mereohutuse probleemid või 
keskkonnanormidega seotud nõuded. Sellistel juhtudel võib sadama üldise tõhususe tagamiseks osutuda vajalikuks piirata tege vusloaga sadamateenus te osutajate arvu, 
tingimusel et teenuseosutaja või sadama  juhtimisorgan täidab avaliku teenuse 
osutamisega seotud kohustusi ja keskkonnanor me. Mis tahes piira ngute kehtestamise 
kriteeriumid peavad olema objektiivsed, läbipaistvad, mittediskrimineerivad, 
asjakohased ja proportsionaalsed. 
(21) Juhul kui pädev asutus määrab kooskõlas  sadama avaliku arengustrateegiaga kindlaks 
sadamas või selle osas toimuva äriteg evuse valdkonnad, ei käsitata seda kui 
teenuseosutajate arvu piiramist. 
(22) Kui teenuseosutajate arvu piiratakse, peab see arv olema nii suur kui konkreetses 
olukorras võimalik. Pädev asutus peab teenus eosutajad valima läbipaistva, objektiivse, 
avatud ja ausa ning diskrimin eerimist välistavatel reeglitel põhineva valikumenetluse 
teel. 
(23) Avatuse ja läbipaistvuse tagamiseks tuleb valikumenetlus avalikustada asjaomastes 
sektorites ning huvitatud isikutele tule b edastada kõik asjakohased dokumendid. 
Samuti tuleb avalikustada valikumenetluse tulemusel vastu võetav otsus. 
(24) Ühenduse sadamate praegune olukord, mi da iseloomustab lubade väljastamisel ja 
valiku tegemisel kasutatav suur hulk erinev aid meetodeid ja kehtivusaegu ning vajadus 
õiguskindluse järele, eeldab, et kõigile praegustele teenuseosutajatele väljastatakse 
kindla ajavahemiku jooksul tegevusluba. Pä rast nimetatud ajavahemiku lõppu tuleb 
kõik tegevusload väljastada kooskõlas käesoleva direktiiviga. 
(25) Kui sadamaasutus nii otsustab või prae gune teenuseosutaja nii soovib, võib tegevusloa 
väljastamiseks algatada valikumenetluse.  
(26) Juhul kui pärast käesoleva direktiivi jõustumist ilmneb piira nguid, lõpeb väljaspool 
pakkumismenetlust väljastatud tegevusl ubade kehtivus ning tuleb algatada 
valikumenetlus. 
(27) Liikmesriigid peavad jõustama sätted, mille kohaselt uus teenuseosutaja hüvitab 
praegusele teenuseosutajale, ke s ei osutu valituks , täielikult ja piisavalt tema tehtud 
investeeringud, mille eest soetatud vara, mille uus teenuseosutaja võtab üle, ei ole veel 
täielikult amortiseerunud, võttes eelnevalt kindlaks määratud selgete kriteeriumide 
alusel arvesse eelneva pe rioodi jooksul osutatud t eenuse üldist bilanssi. 
(28) On oluline tagada, et käesoleva dire ktiivi alusel vastu võetavad otsused ja 
menetluslikud meetmed võetakse (avalikkusel e nähtavalt) vastu läbipaistvuse ja 
mittediskrimineerimise põhimõtete alusel. S eega peab juhul, kui teatavas sadamas ühe 
 
ET 15   ET või mitme sadamateenuse piirangute üle ot sustav pädev asutus osutab ise samas 
sadamas samu või sarnaseid teenuseid, pi irangutega seotud otsuste tegemise või 
selliste otsuste kinnitamise või järelevalve eest vastutama mõni teine, sõltumatu pädev 
asutus. Juhul kui teatavas sadamas valikumenet lust läbi viiv pädev asutus osutab ise 
samas sadamas samu või sarnaseid tee nuseid, peab menetluse läbiviimise või 
menetluse heakskiitmise või järelevalve ees t vastutama mõni teine, sõltumatu pädev 
asutus. 
(29) Sadama juhtimisorgan ei tohi üht teenus eosutajat teisele eelistada. Eelkõige peab ta 
hoiduma sellise teenuseosutaja eelistamisest, milles tal on osalus. 
(30) Juhul kui valikumenetluse tulemusel ei le ita sobivat teenuseosutajat, tuleks sadama 
juhtimisorganile anda võimalus osutada asjakohast teenust t eatava ajavahemiku 
jooksul ise, tingimusel et ta  vastab tegevusloa väljastamis e kriteeriumidele ja täidab 
käesolevas direktiivis sätestatud läbipaist vusnõudeid. Pärast nimetatud ajavahemikku 
tuleb algatada uus valikumenetlus. Uus tee nuseosutaja peab sadama juhtimisorganile 
täielikult ja piisavalt hüvitama kõik nimetatud ajavahemiku jooksul tehtud investeeringud, mille eest soetatud vara, mille uus teenuseosutaja võtab üle, ei ole veel 
täielikult amortiseerunud, võttes eelnevalt kindlaks määratud selgete kriteeriumide 
alusel arvesse eelneva pe rioodi jooksul osutatud t eenuse üldist bilanssi. 
(31) Väljastatavad tegevusload peavad olema tähtajalised, kuid kehtima samas sellise 
ajavahemiku jooksul, mis võimaldab  tavapärast amortisatsiooni ja 
investeeringutasuvust. Tegevusloa kehtivusaja määramisel on mõistlik arvesse võtta seda, kas teenuseosutaja peab investeerima põhivarasse, ning kui see on vajalik, siis 
kas tegemist on vallasvaraga. 
(32) Investeeringuid kinnisvaraga võ rreldavasse põhivara koosseisu kuuluvasse 
vallasvarasse, nagu konteinerkraanad, sildkraan ad, sildtõstukid ja puksiirlaevad, tuleks 
käsitada võrdsetel alustel inve steeringutega kinnisvarasse. 
(33) Liikmesriigid võivad näha ette menetluse , mille kohaselt teenuseosutaja, kes kavatseb 
teha olulisi investee ringuid kinnisvarasse või sõlmida sellekohaseid lepinguid viimase 
10 aasta jooksul enne kehtiva tegevusloa l õppu ning suudab tõestada, et nimetatud 
investeeringud muudavad teenus e osutamist tõhusamaks, võib pädevalt asutuselt enne 
tegevusloa kehtivusaja lõppu taotleda, et kooskõlas artikliga 8 algatataks 
valikumenetlus uue tegevusloa väljastamiseks. 
(34) Võimaluse korral tuleb käesolevas di rektiivis ettenähtud tingimustel lubada 
omakäitlust ning omakäitlejatele kehtestat ud kriteeriumid peavad olema samasugused 
nagu sama või võrreldava teenuse os utajatele kehtestatud kriteeriumid. 
(35) Mis puutub lasti käitlemisse  ja sõitjateveo teenustesse tegevusloa alusel osutatavate 
liinilaevandusteenuste osutamisel lähisõitude ja merekiirteede
18 raames, siis peavad 
liikmesriigid tunnustama ettevõtjate õigust kasutada omakäitlemisel lisaks maismaal tegutsevatele töötajatele ka laeva mees konda. Omakäitluseks tuleb saada luba, mis 
peab muuhulgas olema kooskõlas tööhõive, ku tsekvalifikatsiooni ni ng sotsiaal- ja 
                                                
 
18 Nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta otsuses nr 884/2004/EÜ, 
millega muudetakse otsust nr 1692/96/EÜ üle-eu roopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate 
ühenduse suuniste kohta, ELT L 167, 30.4.2004. 
 
ET 16   ET keskkonnaküsimustes kehtivate kriteeriu midega. Pädevad asutused peavad 
omakäitlusloa väljastama tõhusalt ja otst arbekalt. Omakäitlejat ele väljastatud load 
kehtivad seni, kuni omakäitleja täidab loa väljastamiseks esitatud tingimusi. 
(36) Omakäitlus ei tohi kahjustada sadamateenuste üldist tõhusust ega leevendada 
töötervishoiu-, sotsiaal- ja ohutusnorme või kutsekvalifikatsi ooni alaseid nõudmisi, 
võrreldes olemasolevate töötajate suhtes kohaldatavate nõudmistega. 
(37) Lootsiteenuste eriline tähtsus mereliikluse ohutus e ning ühtlasi keskkonnakaitse 
seisukohalt eriti haavatavates piirkonda des eeldab erireeglite kohaldamist. 
Liikmesriigid peavad andma aru lootsite enuste tõhustamisel tehtud edusammudest. 
(38) Selles kontekstis tuleks pädevatel asutus tel lubada tunnustada lootsimise ja teiste 
tehniliste laevandusteenus te kohustusli kku iseloomu. 
(39) Kohustuslikust lootsimisest vabastam isel või teatud tüüpi aluste kohustuslikust 
lootsimisest vabastamisel, milleks võimaluse korral kasutatakse kohtustuslikust lootsimisest vabastamise tõendeid, tule b arvesse võtta ka omakäitlust. Kui 
vabastamiseks on vaja eriluba, peavad selle väljastamise tingimused olema 
asjakohased, objektiivsed, läbipaistvad ja mittediskrimineerivad. 
(40) Seadmete rentimine ei ole sadama teenus. See peab siiski olema kooskõlas 
läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtetega. 
(41) Käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate sadamate juhtimisorganitele, kes 
tegutsevad ka teenuseosutajatena, tule b panna kohustus hoida juhtimisorganina 
tegutsemist puudutav raamatupidamine lahus  konkurentsi alusel toimuva tegevuse 
raamatupidamisest. 
(42) Ettevõtetelt, kes on valit ud sadamateenuseid osutama, tuleb nõuda, et raamatupidamist 
peetaks iga tegevusloa alusel osut atava sadamateenuse kohta eraldi. 
(43) Tuleb ette näha pädevate asut uste otsuste vaidlustamise menetlused. 
(44) Käesolev direktiiv ei tohi  mõjutada liikmesriikide õigusi ja kohustusi seoses sadamate, 
mereteede ja merepiirkondade  rahvusvahelise staatusega. 
(45) Oluline on tagada, et käesolev direktiiv soodustaks uute sadamate ja sadamarajatiste 
arengut. Selliseid äriühingute investee ringuid, mis on kooskõlas siseriiklike 
omandiõigust käsitlevate õi gusaktidega, tuleb käsitada kui üldiselt kättesaadavat 
võimalust. 
(46) Käesoleva direktiiviga ei tohi liik mesriigilt nõuda sellise meetme võtmist, mis 
kujutaks endast ühenduse õiguse üldpõhimõ tetega vastuolus olevat omandi 
võõrandamist või omandiõiguse piiramist, vä lja arvatud juhul, kui võõrandamine või 
piiramine on nimetatud üldpõhimõtete kohaselt  õigustatud ning tegevusloa saanud või 
valituks osutunud teenuseosutajalt võib va stavalt nimetatud ül dpõhimõtetele nõuda 
sellise võõrandamise või piiramise eest hüvitist. 
(47) Käesolev direktiiv ei piira asutamis lepingu sätete kohaldamist. Eelkõige peab 
komisjon jätkuvalt tagama nime tatud sätete täitmise, kasu tades selleks vajaduse korral 
kõiki talle asutamislepingu artikliga 86 antud volitusi. 
 
ET 17   ET (48) Komisjon annab liikmesriikide esitatud käesoleva direktiivi rakendamist käsitlevate 
aruannete põhjal hinnangu ning lisab sell ele vajaduse korral ettepaneku direktiivi 
läbivaatamiseks. Komisjon annab hinnangu ka sadamates lasti käitlemisega tegelevate 
töötajate ametikoolituse, kutsekvalifikatsiooni ja sotsiaalsete tingimuste ning omakäitluse olukorra kohta. 
(49) Et liikmesriigid ei suuda kavandatava tege vuse laiahaardelisuse tõttu piisavalt edukalt 
saavutada selle tegevuse eesmärki, milleks on tagada igale ühenduse territooriumil asuvale füüsilisele või juriidilisele isikule pääs sadamateenuste turule, ning et seatud 
eesmärki on seega lihtsam saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid 
kooskõlas asutamislepingu arti klis 5 sätestatud subsidia arsuse põhimõttega. Kooskõlas 
samas artiklis sätestatud propor tsionaalsuse põhimõttega ei  lähe käesolev direktiiv 
kaugemale, kui on vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks. 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: 
Artikkel 1 
Eesmärk 
1. Meresadamates sadamateenuste osutamise vabadus kehtib käesolevas direktiivis 
sätestatud tingimustel kõigi ühenduse sadamateenuste osutajate suhtes. 
2. Sadamateenuste osutamise vabadust võiva d piirata sadama või sadamakompleksi 
piirangud seoses ruumi või vastuvõtuvõime, laevaliikluse ohutus e, julgeoleku või 
asjakohase sadama arengustrateegia, ohutus nõuete, keskkonnakaitse või avaliku 
teenuse osutamisest tulenevate kohustustega . Sadamasse ja sadamast välja viivate 
veeteedega seonduvate teenuste valdkonnas või b samuti ette tulla ohutusega seotud 
eripiiranguid. 
3. Sadamateenuste osutajatel ja omakäitlejatel on mittediskrimineerimise alusel ja oma 
tegevuses vajalikul määral õigus kasutada ül diselt kasutatavat sadamainfrastruktuuri. 
Artikkel 2 
Kohaldamisala 
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse artiklis 3 sätestatud sadamateenuste suhtes, mida 
osutatakse sadama kasutajatele tasu eest. 
2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse liikmesriigi territooriumil asuva mis tahes 
meresadama või sadamakompleksi suhtes, mis on avatud üldiseks kaubanduslikuks laevaliikluseks, tingimusel et sadama keskmine laevaliikluse maht viimase kolme aasta jooksul on vähemalt 1,5 miljonit tonni lasti ja/või 200 000 sõitjat.  
Vajaduse korral võivad liikmesriigid otsustad a, et sadama üldiseks kaubanduslikuks 
laevaliikluseks suletud osades to imunud liiklust arvesse ei võeta. 
3. Kui sadam ületab ainult ühe kahest lõik es 2 osutatud alampiirist, kohaldatakse 
käesolevat direktiivi üksnes alampiiri ületanud liikluse suhtes.  
4. Liikmesriigid võivad käesolevat direktiivi kohaldada ka teiste sadamate suhtes. 
 
ET 18   ET 5. Liikmesriigid võivad arvata käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja hooajalise 
iseloomuga sadamad, tingimusel et sadamateenuste valdkonnas on liikmesriigi arvates tagatud piisav juurdepääs  teenuste osutamise turule.  
Selliste sadamate nimekiri vaadatakse regu laarselt läbi, esimesel korral viie aasta 
jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumi st ning edaspidi iga kolme aasta järel, 
ning nimekirja mis tahes muudatu sest teatatakse  komisjonile. 
6. Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas  liikmesriikide edastatud teabe alusel 
käesolevas artiklis osutatud sadamate ja  sadamakomplekside nimekirja. Nimekiri 
avaldatakse esimesel korral kolme kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist 
ning edaspidi kord aastas. 
7. Liikmesriigid võivad nõuda, et peamiselt sadamateenuste osutamiseks kasutatavad 
alused registreeritaks liikmesriigis ja  sõidaksid selle liikmesriigi lipu all. 
8. Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi  kohaldamisalast välja  arvata teenused, 
mille suhtes kohaldatakse asutamislepi ngu artiklit 296 või mis on kuulutatud 
salajaseks või mille osutamisel on vaja  rakendada erilisi julgeolekumeetmeid 
kooskõlas asjaomases liikmesriigis kehtivat e õigus- ja haldusnormidega või kui seda 
nõuab liikmesriigi julgeolekuhuvide kaitsmine. 
Artikkel 3 
Mõisted 
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 
1. meresadam  või sadam  – maismaa- ja merepiirkond, mis koosneb hoonetest ja 
rajatistest, mis on kohandatud peamiselt laevade vastuvõtmiseks, nende lastimiseks ja lossimiseks, kaupade ladustamiseks, vastuvõtmiseks ja tarnimiseks ning sõitjate laevale minekuks ja laevalt tulekuks; 
2. sadama sisse- ja väljasõiduteed  – veetee avamerelt sadama sse ja vastupi di, näiteks 
faarvaatrid, jõed, kanalid ja fjordid; 
3. sadamakompleks  – kaks või enam ühes geograafilises piirkonnas asuvat sadamat, 
mida juhib üks juhtimisorgan; 
4. hooajalise iseloomuga sadam  – mis tahes sadam, mis on kolme viimase aasta jooksul 
saavutanud 50% aastasest laevaliikluse kogumahust kolme järjestikuse kuu jooksul; 
5. sadama juhtimisorgan  või sadama valdaja  (edaspidi sadama juhtimisorgan ) – organ, 
mille ülesandeks, kas lisaks muudele tegevusaladele või mitte, on siseriiklike õigus- või haldusnormide kohaselt sadamainfrastr uktuuride haldamine ja juhtimine ning 
sadamas või sadamakompleksis tegutsevate  üksuste tegevuse koordineerimine ja 
vajaduse korral kontrollimine. See võib koosne da mitmest eraldiseisvast organist või 
vastutada mitme sadama eest; 
6. sadamateenused  – tehnilised laevandus teenused nagu lootsimine  (artikli 14 piires), 
pukseerimine ja sildamine; kõ ik lasti käitlemisega se otud toimingud (sealhulgas 
 
ET 19   ET lastimine ja lossimine, stividoriteenused, lasti paigutamine, ümberlaadimine ja muu 
sadamasisene transportimine) ning sõitjateveo teenused (s ealhulgas laevale minek ja 
laevalt tulek). Neid teenuseid osutatakse kas sadamaalal või käesoleva direktiiviga hõlmatud sadama või sadamakomple ksi sisse- ja väljasõiduteedel; 
7. sadamateenuste osutaja  või teenuseosutaja  – füüsiline või juriidiline isik, kes osutab 
või soovib osutada tasu eest üht või mitut liiki sadamateenust; 
8. avaliku teenuse nõue  – pädeva asutuse vastu võetud nõue teatavat tüüpi 
sadamateenuste osutamise tagamiseks; 
9. omakäitlus  – olukord, kus ettevõte (omakäitleja), kes võiks sadamateenuseid ka osta, 
osutab käesolevas direktiivis sätestatud kriteeriumidele vastavalt iseendale üht või mitut liiki sadamateenust, kasutades selleks oma maismaal tegutsevaid töötajaid (välja arvatud artikli 13 lõikes 2 e tte nähtud juhul) ja oma seadmeid; 
10. maismaal tegutsevad töötajad  – omakäitleja töötajad, kes ei kuulu laeva 
meeskonnaliikmete hulka; 
11. kohustuslikust lootsimisest vabastamise tõend  – pädeva asutuse väljastatud 
dokument, mille alusel vabastatakse loot simise kohustusest või millega muudetakse 
lootsimise kohustust; 
12. tegevusluba  – mis tahes luba, sealhulgas leping, millega lubatakse füüsilisel või 
juriidilisel isikul osutada üht või mitut sadamateenust või tegelda omakäitlusega; 
13. teenuseosutajate arvu piiramine  – olukord, kus pädev asutus ei luba kooskõlas 
artikliga 7 seatud loakriteeriumidele vastav al teenuseosutajal os utada üht või mitut 
teenust. Seda võib teha üksnes piirangut e või muude põhjuste tõttu, mis on seotud 
ruumi või vastuvõtuvõime, ohutusnõuete  või keskkonnanormidest tulenevate 
nõuetega; 
14. lubatud liinilaevateenus  – regulaarne lähisõiduteenus , mida osutatakse üksnes 
ühenduse tolliterritooriumil asuvate sadamate  vahel. Sellised laevaliinid ei või 
väljuda ühestki sellisest sadamast, siseneda ühessegi sellisesse sadamasse ega peatuda üheski sellises sadamas, mis asub väljaspool ühenduse tolliterritooriumi (nt 
kolmandas riigis) või mõne nimetatud terr itooriumil asuva sadama vabatsoonis (kus 
vabatsoon on eraldatud peamiselt taraga); 
15. pädev asutus  või asutused  – liikmesriikide määratud organ, mille ülesandeks, kas 
koos muude tegevusaladega või mitte, on siseriiklike õigus- või haldusnormide 
kohaselt käesoleva direktiivi rakendamine. S ee võib koosneda mitmest eraldiseisvast 
organist või vastutada mitme sadama eest. 
Artikkel 4 
Sotsiaalkaitse 
Käesolev direktiiv ei piira so tsiaalvaldkonnas kehtivate siser iiklike õigusaktide, sealhulgas 
tervishoidu, ohutust ning personaliküsimusi reguleerivate õigusaktide kohaldamist. 
Sotsiaalsed standardid ei tohi olla mada lamad kui on sätestatud ühenduse kehtivates 
õigusaktides. 
 
ET 20   ET Artikkel 5 
Ohutus, julgeolek ja keskkonnakaitse 
Käesolev direktiiv ei pi ira liikmesriikide või nende määrat ud pädevate asut uste õigusi ega 
kohustusi avaliku korra tagamise, sadamate ohutuse ja julgeoleku ning keskkonnakaitse 
valdkonnas. 
Artikkel 6 
Muud õigusaktid 
1. Käesolev direktiiv ei piir a pädevate asutuste kohustusi , mis tulenevad direktiivist 
92/50/EMÜ, direktiivist 93/36/EMÜ, direktiivist 93/37/EMÜ ja direktiivist 93/38/EMÜ. 
Samuti ei piira käesolev direktiiv määr use 3577/92 (EMÜ) alusel sõlmitud avalike 
teenuste osutamise lepingute täitmist. 
2. Kui üks lõikes 1 osutatud direktiividest  eeldab, et teatava teenuse puhul tuleb 
kohustuslikult korraldada pakkumismenetlus,  ei kohaldata hankelepingu sõlmimise 
suhtes käesoleva direktiivi artikleid 11 ja 17 ning artikli 21 lõikeid 1 ja 2. 
3. Käesolev direktiiv ei piira pädevate asut uste kohustusi, mis tulenevad kutsehariduse 
ja -koolituse vastastikust tunnustamist käsitlevatest direktiividest 89/49/EMÜ, 
92/51/EMÜ ja 1999/42/EÜ. 
Artikkel 7 
Tegevusluba 
1. Hiljemalt kaheksateist kuud pärast artiklis 22 ette nähtud kuupäeva peavad kõik 
sadamas tegutsevad sadamateenuste osutajad  tegutsema pädeva asutuse väljastatud 
tegevusloa alusel, mille maksimaalne kehtivusaeg on sätestatud artiklis 12. 
2. Kui pädev asutus nii otsustab või kui praegune ja/või potentsiaalne uus 
teenuseosutaja seda taotle b, kohaldatakse loa väljastamis el artiklis 8 sätestatud 
menetlust. 
3. Pädeva asutuse lubade väljastamise kr iteeriumid peavad olema läbipaistvad, 
mittediskrimineerivad, objektiivsed, asja kohased ja proportsionaalsed. Kriteeriumid 
on võimaluse korral seotud üksnes järgmisega: 
a) teenuseosutaja ja te ma töötajate kutsekvalifikat sioon, tema usaldusväärne 
finantsseisund ja piis av kindlustuskaitse, 
b) mereohutus või sadama, selle juurdepääs uteede, rajatiste, se admete ja isikute 
ohutus ja julgeolek, 
c) vastavus tööhõive- ja sotsiaalvaldk onnas kehtivatele eeskirjadele, sealhulgas 
kollektiivlepingutega kehtestatud eeskirjad ele, tingimusel et need on kooskõlas 
ühenduse õigusega, 
 
ET 21   ET d) vastavus kohalikele, siseriiklikel e ja rahvusvahelistele keskkonnanõuetele, 
e) sadama arengustrateegia. Tegevusluba võib hõlmata av aliku teenuse nõudeid seos es ohutuse, regulaarsuse, 
pidevuse, kvaliteedi ja hinna ning teenus e osutamisele seatavate tingimustega. 
4. Lõikes 3 osutatud kriteeriumid avalikus tatakse ja sadamateenuste osutajatele 
teatatakse tegevusloa saamiseks korraldatav ast menetlusest ette. Nõuet kohaldatakse 
ka juhul, kui tegevusloa puhul on teenus e osutamine seotud investeeringutega 
kinnisvarasse. 
5. Liikmesriigid võivad kehtestada ees kirju, millega reguleeritakse valdkonnas 
tegutsema asumist ja kontrolli alusel väljastatavaid oskustõendeid. 
Juhul kui nõutav tehniline ja kutsekvalifikatsioon eelda b kohalikke eriteadmisi või 
kohalikes oludes tegutsemise kogemust, tagavad liikmesriigid tegevusluba 
taotlevatele teenuseosutajatele läbipaistvatel ja diskrimineerimist välistavatel tingimustel piisavad võimalused asjakohaseks  väljaõppeks, vajaduse korral tasu eest. 
6. Tegevusloaga lubatud teenust osutaval sadamateenuste os utajal on õigus  võtta tööle 
enda valitud töötajaid, tingimusel et täid etakse kriteeriume, mis on kehtestatud 
kooskõlas lõikega 3 ja liikmesriigi, kus kõneal useid teenuseid osutatakse, siseriiklike 
õigusaktidega, kui need õigusakti d on kooskõlas ühenduse õigusega. 
7. Pädev asutus muudab tegevusluba või võtab  tegevusloa tagasi, kui ilmneb, et tegevus 
ei ole olulisel määral vast anud või ei vasta enam lõikes  3 osutatud kriteeriumidele 
või ei täideta liikmesriigi sotsiaal valdkonda reguleerivaid õigusakte. 
Artikkel 8 
Tegevuslubade väljastamise menetlus 
1. Kui osutatakse käesolevale artiklile, võtab pädev asutus kõi k vajalikud meetmed 
tagamaks, et valikumenetlus on läbipaistev ja objektiivne ning põhineb 
proportsionaalsetel, mittediskrimineerivat el ja asjakohastel kriteeriumidel.  
2. Pädev asutus avaldab ühenduse asjakoha ste sektorite teav itamiseks huvitatud 
isikutele suunatud kutse vali kumenetluses osalemiseks.  
Nimetatud kutse avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas, kui tegemist on artikli 12 lõike 
2 punktis b osutatud tegevuslubadega, ni ng muude tegevuslubade puhul mis tahes 
muul sobival viisil, mis võimaldab teha vajaliku teabe õigeaegselt kättesaadavaks 
kõigile asjast huvi tatud isikutele. 
3. Pädev asutus tagab, et huvitatud is ikute soovil edastatakse neile täielik 
dokumentatsioon. Potentsiaals etele teenuseosutajatele antav dokumentatsioon 
sisaldab vähemalt järgmisi elemente: 
a) kooskõlas artikli 7 lõikega 3 kehtestat ud tegevusloa väljastamise kriteeriumid 
ning valikukriteeriumid, millega m ääratletakse pädeva asutuse 
miinimumnõuded; 
 
ET 22   ET b) lepingute sõlmimise kriteeriumid, mille alusel pädev asutus teeb 
valikukriteeriumidele vastanud pakkumiste seast oma valiku; 
c) teenuse osutamise õiguslikud ja  korralduslikud ting imused, sealhulgas 
tegevusloaga kaasnevad nõudmised ni ng ülevaade materiaalsest ja 
mittemateriaalsest varast, mis antakse välja valitud teenuseosutaja kasutusse ning sellise vara kasutus tingimused ja selle suhtes kehtivad eeskirjad;  
d) sanktsioonid ja tegevusloa tühist amise tingimused, kui tegevus ei vasta 
nõuetele, ja 
e) tegevusloa kehtivusaeg. 
4. Menetluse käigus jäetakse pakkumiskut se avaldamise ja pakkumiste esitamise 
lõppkuupäeva vahele vähemalt 52 päeva. 
5. Iga menetluse puhul avaldab pädev asutus valikumenetluse tulemusel vastu võetud 
otsuse. 
6. Kui tegevusloa väljastamiseks korraldatud valikumenetluse käigus  ei leitud teatava 
sadamateenuse osutamiseks sobivat teenus eosutajat, võib sadama juhtimisorgan 
artiklis 19 sätestatud tingimu stel osutada nimetatud tee nust ise ajavahemiku jooksul, 
mis ei või olla pikem kui viis aastat ning mille järel algatatakse uus valikumenetlus. 
Uus teenuseosutaja peab sadama juh timisorganile hüvitama kõik nimetatud 
ajavahemiku jooksul tehtud asjaomased investeeringud, mille eest soetatud vara, 
mille uus teenuseosutaja võtab üle, ei ole veel täielikult amortiseerunud, võttes eelnevalt kindlaks määratud selgete kriteeriu mide alusel arvesse eelneva perioodi 
jooksul osutatud teenus e üldist bilanssi. 
7. Juhul kui teatavas sadamas valikumenetlust läbi viiv pädev asut us osutab ise samas 
sadamas samu või sarnaseid teenuseid või soovib selliseid teenuseid osutada või kui 
ta kontrollib otseselt või kauds elt sama või sarnase teenuse või teenuste osutajat või 
potentsiaalset osutajat samas sadamas, määravad liikmesriigid menetluse läbiviimise 
või menetluse kinnitamise või järelevalve eest vastutavaks mõne teise, sõltumatu 
pädeva asutuse. 
8. Kui valikumenetluse tulemusel võtab tegevusloa üle teine teenuseosutaja, ei mõjuta 
see eelmise teenuseosutaja personalieeskirj u. Sotsiaalsed standardid ei tohi olla 
madalamad kui on sätestatud ühendu se kehtivates õigusaktides. 
Artikkel 9 
Ühe või mitme sadamateenuse osutajate arvu piiramine 
1. Liikmesriigid tagavad, et teenuseosutajate  arvu piiramise korral peab pädev asutus: 
a) teatama huvitatud isikutele sadama teenusest või -teenus test ning vajaduse 
korral sadama osast, mille suhtes need piirangud kehtivad, ning samuti 
piirangute põhjustest; 
b) andma tegevusloa nii paljudele teenus eosutajatele kui konkreetses olukorras 
võimalik. 
 
ET 23   ET 2. Pädev asutus võib vajaduse korral ja koos kõlas sadama avaldatud arengustrateegiaga 
määrata kindlaks sadamas või selle osas  toimuva äritegevuse valdkonnad, eelkõige 
käideldava lasti tüübid, ning selle, millin e osa sadamaruumist või vastuvõtuvõimest 
nimetatud tegevusele eraldatakse, ilma et seda käsitataks teenuseosutajate arvu 
piiramisena. 
3. Juhul kui teatavas sadamas piirangute kehtes tamise eest vastutav pädev asutus osutab 
ise samas sadamas samu või sarnaseid teen useid või kui ta kontrollib otseselt või 
kaudselt sama või sarnase tee nuse osutajat või potentsiaalse t osutajat samas sadamas, 
määravad liikmesriigid selliste otsuste tegemise või nende kinnitamise või järelevalve eest vastutavaks mõne teise, sõltumatu pädeva asutuse. 
Artikkel 10 
Tegevuslubade väljastamine 
1. Kui ühe või mitme sadamateenuse suhtes kehtestatakse piiranguid pärast artikli 7 
lõikes 1 osutatud kuupäeva ning artikli 7 lõ ikes 2 sätestatud tingimus on täidetud, 
jäävad kõik nimetatud teenuse või teenuste  valdkonnas piirangute jõustumise hetkel 
kehtivad tegevusload jõu sse kehtivusaja lõpuni. 
2. Kui ühe või mitme sadamateenuse suhtes kehtestatakse piiranguid pärast artikli 7 
lõikes 1 osutatud kuupäeva ning artikli 7 lõik es 2 sätestatud tingimust ei ole täidetud, 
tuleb kõigi nimetatud teenus e või teenuste valdkonnas piir angute jõustumise hetkel 
kehtivate tegevuslubade kehtivus lõpetada  ning algatada artiklis 8 sätestatud 
menetlus 6 kuu jooksul alates piirangute kehtestamise kuupäevast. 
Liikmesriigid jõustavad sätted, mille kohase lt uus teenuseosutaja hüvitab praegusele 
teenuseosutajale, kes käesoleva artikli sätete kohaldamise järel valituks ei osutu, varem tehtud investeeringud, mille eest soetatud  vara, mille uus teenuseosutaja võtab 
üle, ei ole veel täielikult amortiseeru nud, võttes eelnevalt kindlaks määratud selgete 
kriteeriumide alusel arvesse eelneva perioodi jooksul osutat ud teenuse üldist bilanssi. 
3. Kehtivad tegevusload, mis hõlmavad sadama omamisest või sadamas asuvast 
omandist tulenevaid õigusi, võivad jääda endisel kujul jõusse ka pärast artikli 7 
lõikes 1 sätestatud kuupäeva. Sellisel juhul  pole artikli 12 sätteid vaja kohaldada. 
Kui ühe või mitme sadamateenuse suhtes ke htestatakse piiranguid pärast artikli 7 
lõikes 1 osutatud kuupäeva, jäävad p iirangute jõustumise hetkel kehtivad 
tegevusload, mis hõlmavad sadama omamisest või sadamas asuvast omandist tulenevaid õigusi, jõusse kuni nende ke htivusaja lõpuni, kuid seda artiklis 12 
osutatud ajavahemike jooksul, mille algust ar vestatakse alates artikli 7 lõikes 1 
osutatud kuupäevast. 
Artikkel 11 
Uued sadamad või sadama uued osad 
1. Investorile või investoritel e, kes on enne artikli 7 lõik es 1 osutatud kuupäeva ärilistel 
alustel rahastanud ja ühiselt rajanud uue sadama või sadama uue osa, sealhulgas 
alusinfrastruktuuri, ning kes soovivad s eal osutada sadamateenuseid, välja arvatud 
artikli 3 lõikes 6 määratletud tehnilised laevandusteenused, väljastatakse asjakohane 
 
ET 24   ET tegevusluba artiklis 12 sätestatud ajavahemikeks, mille algust arvestatakse alates 
artikli 7 lõikes 1 osutatud kuupäevast. 
Kui ühe või mitme sadamateenuse suhtes ke htestatakse piiranguid pärast artikli 7 
lõikes 1 osutatud kuupäeva ning võimalus i nvesteerida oli üldiselt kättesaadav, 
jäävad kõik nimetatud teenuse või teenuste  valdkonnas piirangute jõustumise hetkel 
kehtivad tegevusload jõu sse kehtivusaja lõpuni. 
2. Kui pärast artikli 7 lõikes 1 ette näht ud kuupäeva sõltub uue sadama või sadama uue 
osa ehitamise otsus tulevase teenuseosuta ja otsusest kohustuda tegema nimetatud 
uues sadamas või sadama uues osas olulisi investeeringuid, sealhulgas 
investeeringuid alusinfrastruktuuri, väljastatakse tegevusload vastavalt artikli 12 sätetele piiratud ajaks, ilma et kõnealusel e uuele teenuseosutajale esitataks muid 
nõudmisi.  
3. Kui ühe või mitme sadamateenuse osutaj ate arvu suhtes kehtestatakse hiljem 
piiranguid, jäävad kõik nimetatud tee nuse või teenuste valdkonnas piirangute 
jõustumise hetkel kehtivad tegevusload jõusse kehtivusaja lõpuni, tingimusel et 
võimalus investeerida ol i üldiselt kättesaadav. 
4. Käesoleva artikli sätteid ei kohaldata artikli 3 lõikes  6 määratletud tehniliste 
laevandusteenuste suhtes. 
Artikkel 12 
Kehtivusaeg 
Tegevusload väljastatakse piiratud ajavahemikuks , mida saab pikendada ning mis määratakse 
kindlaks järgmiste kriteeriumide alusel: 
1. Juhul kui teenuste osutamiseks ei tehta investeeringuid, mida pädev asutus käsitab 
oluliste investeeringutena,  on tegevusloa maksimaalne  kehtivusaeg 8 aastat. 
2. Juhul kui teenuste osutamiseks tehtavad  investeeringud, mida pädev asutus käsitab 
oluliste investeeri ngutena, hõlmavad: 
a) vallasvara, on maksimaalne kehtivusaeg 12 aastat; b) kinnisvara ja sellega võ rreldavat põhivara koosseisu kuuluvat vallasvara, nagu 
konteinerkraanad, sildkraanad, sildtõst ukid ja puksiirlaev ad, on maksimaalne 
kehtivusaeg 30 aastat, sõltumata sellest, kas selline põhivara läheb üle sadama 
juhtimisorgani omandisse või mitte. 
Kui teenuseosutaja tehtud investeeringud hõl mavad nii vallas- kui ka kinnisvara, 
käsitatakse maksimaalse kehtivusajana pike mat kahest võimali kust kehtivusajast. 
3. Liikmesriigid võivad näha ette menetluse, mille kohaselt teenuseosutaja, kes 
kavatseb teha investeeringuid kinnisvara sse või sõlmida sellekohaseid lepinguid 
viimase 10 aasta jooksul enne kehtiva tegevusloa lõppu ning suudab tõestada, et 
nimetatud investeeringud muudavad teenus e osutamist tõhusamaks, võib pädevalt 
asutuselt enne tegevusloa kehtivusaja lõppu taotleda, et kooskõlas artikliga 8 
algatataks valikumenetlus uue tegevusloa väljastamiseks. 
 
ET 25   ET 4. Pädevad asutused avaldavad ühenduse asja kohaste sektorite teavitamiseks teavet 
tegevuslubade kohta, mille kehtivusaeg läheneb lõpul e, vähemalt kuus kuud enne 
nende kehtivusaja lõppu. 
Artikkel 13 
Omakäitlus 
1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et  lubada omakäitlust kooskõlas käesoleva 
direktiiviga.  
Liikmesriigid tagavad, et pädev asut us võib ühe või mitme sadamateenuse 
valdkonnas omakäitluse keelata üksnes piira ngute või muude objektiivsete põhjuste 
tõttu, mis on seotud ruumi või vastuvõtuvõime, ohutusnõuete või keskkonnanormidest tulenevate nõuetega. 
2. Mis puutub lasti käitlemisse ja sõitjateveo teenustesse tegevusloa  alusel osutatavate 
liinilaevandusteenuste osutamisel lähisõitude ja merekiirteede raames,
19 siis 
tunnustavad liikmesriigid ettevõtjate õigust kasutada omakäitlemisel ka laeva meeskonda.  
3. Omakäitlemiseks väljastatakse tegevusluba. Tegevusluba väljastatakse samade 
kriteeriumide alusel, millele peavad vastama sama või võrreldava sadamateenuse osutajad, nagu on sätestatud artikli 7 lõik es 3, kui sellised kriteeriumid on 
asjakohased. Pädevad asutused väljastavad omakäitluseks tegevuslubasid tõhusalt ja 
otstarbekalt. Tegevusload kehtivad seni, kuni  omakäitleja vastab lubade väljastamise 
kriteeriumidele. 
4. Käesolev direktiiv ei piira väljaõppele esitatavaid nõudmisi ja kutsekvalifikatsiooni, 
tööhõivet ja sotsiaalküsimusi, s ealhulgas kollektiivlepinguid reguleerivate siseriiklike 
õigusaktide kohaldamist, kui need õigus aktid on kooskõlas ühenduse õigusega ning 
ühenduse ja asjaomase liikmesriigi rahvusvaheliste kohustustega. 
5. Kui omakäitluse eest tuleb maksta tasu, mille eesmärk on aidata kaasa avaliku 
teenuse osutamisega seotud kohustuste täitmisele selliste tehniliste laevandusteenuste valdkonnas, mida omakäitlejad ei suuda ise osutada, siis määratakse tasu suurus 
kindlaks asjakohaste, objektiivsete, läbi paistvate ja mittediskrimineerivate 
kriteeriumide alusel ning see peab olema proportsionaalne avaliku teenuse osutamise 
kuludega. 
Artikkel 14 
Lootsimine 
1. Lootsimisteenuste puhul võivad liikmesr iigid artiklis 7 osutatud tegevuslubade 
väljastamisele seada eriti ranged mereohut use ja avaliku teenuse nõudega seonduvad 
kriteeriumid. 
                                                
 
19 Nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta otsuses nr 884/2004/EÜ, 
millega muudetakse otsust nr 1692/96/EÜ üle-eu roopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate 
ühenduse suuniste kohta, ELT L 167, 30.4.2004. 
 
ET 26   ET Pädevad asutused võivad tunnustada l ootsimise kohustuslikku iseloomu ning 
kehtestada nimetatud teenuse suhtes korrald uslikke eeskirju, mida nad peavad seoses 
mereohutuse ja avaliku teenuse nõudega vajalikuks, ning seal hulgas võivad nad 
juhul, kui see osutub sadama või sada makompleksi ja selle juurdepääsuteede 
olukorra puhul vajalikuks, osutada teenus t ise või määrata selleks vajaduse korral 
otseselt üheainsa teenuseosutaja. Eelkõi ge võivad nad nõuda, et sellist teenust 
osutaksid pädevad isikud, kes vastavad sise riiklikus õiguses seatud õiglastele ja 
mittediskrimineerivatele tingimustele 
2. Kohustuslikust lootsimisest vabastamisel või teatavat tüüpi al uste kohustuslikust 
lootsimisest vabastamisel, milleks võimaluse korral kasutatakse kohustuslikust lootsimisest vabastamise tõendeid, tu leb arvesse võtta omakäitlust. Kui 
vabastamiseks on vaja eriluba, peavad  selle väljastamise tingimused olema 
asjakohased, objektiivsed, läbipaistvad ja mittediskrimineerivad. 
Liikmesriigid annavad hiljemalt viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist 
komisjonile aru meetmetest, mida on võetud lootsimisteenuste tõhusamaks 
muutmiseks. 
Artikkel 15 
Vaidlustamine 
1. Liikmesriigid tagavad, et igal õigustat ud huvi omaval isikul on õigus vaidlustada 
otsuseid või üksikmeetmeid, mida pädevad asutused või sadama juhtimisorgan on 
käesoleva direktiivi alusel vastu võtnud. 
2. Kui käesoleva direktiivi alusel sadamateenus te osutamiseks esitatud taotlus lükatakse 
tagasi, tehakse taotlejale või  taotlejatele teatavaks põhjused, millele tuginedes neile 
tegevusluba ei väljastatud või neid teenuseosutajaks ei valitud. Need põhjused 
peavad olema objektiivsed, mittediskrimi neerivad, õigustatud ja nõuetekohaselt 
põhjendatud. Taotlejale tuleb võimaldada  vaidlustamismenetlu s. Taotlejal peab 
olema võimalik vaidlustada otsus siseriikli kus kohtus või riigiasutuses, mis on oma 
ülesehituse, rahastamise, õigusliku struktuu ri ja otsuste tegemi se poolest sõltumatu 
pädevast asutusest või sadama juhtimisor ganist ja mis tahes teenuseosutajast. 
3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed ta gamaks, et apellatsiooniorganite otsused 
kuuluksid kohtulikule läbivaatamisele. 
Artikkel 16 
Finantssuhete läbipaistvus 
1. Tagamaks ausa konkurentsi tingimusi ühenduse sadamates ja sadamate vahel, on iga 
sadam ja sadamakompleks artikli 2 tähendus es kohustatud esitama liikmesriikidele ja 
komisjonile ettenähtud  aja jooksul komisjoni  direktiivis 80/723/EMÜ
20 nõutavad 
üksikasjalikud andmed. Sama kehtib liik mesriikide ja sadamateenuste osutajate 
                                                 
20 EÜT L 195, 29.7.1980, lk 35. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2000/52/EÜ (EÜT L 193, 
29.7.2000, lk 75). 
 
ET 27   ET vaheliste finantssuhete kohta, sõltumata sellest, kas direktiivi 80/723/EMÜ teisi 
sätteid nende suhtes kohaldatakse või mitte. 
2. Komisjon ja liikmesriigid kasutavad sa damate ja sadamakomplekside esitatud 
andmeid selleks, et võtta ühenduse õi guse alusel nõutavaid meetmeid ausa 
konkurentsi tagamiseks ühenduse sadamates ja sadamate vahel. 
3. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt kolm aastat pärast 
käesoleva direktiivi jõustumist ning edaspidi iga kolme aasta tagant aruande finantssuhete läbipaistvuse kohta sadamate s ja sadamkompleksides ning meetmete 
kohta, mida liikmesriigid ja komisjon on sellega seoses võtnud. 
Artikkel 17 
Riiklike toetuste läbipaistvus 
Komisjon koostab hiljemalt aasta  jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist ühised 
suunised sadamate rahastamise kohta liikmesriikide poolt või avaliku sektori vahenditest ning osutab, millised sadamatele mõeldud toetused on kooskõlas siseturu põhimõtetega. 
Artikkel 18 
Raamatupidamissätted 
Valituks osutunud teenuseosutajad peavad raamatupidamist iga te gevusloa alusel osutatava 
sadamateenuse kohta eraldi. Raam atupidamine peab olema kooskõl as kehtivate äritavade ja 
üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetega.
 
Artikkel 19 
Sadama juhtimisorgani raamatupidamise läbipaistvus 
1. Kui sadama juhtimisorgan osutab sadamatee nuseid, peab ta vastama artikli 7 lõikes 3 
sätestatud kriteeriumidele ja hoidma iga oma sadamateenuse osutamist kajastava 
raamatupidamise lahus muud tegevus t kajastavast raamatupidamisest. 
Raamatupidamine peab olema kooskõlas kehtivate äritavade  ja üldtunnustatud 
raamatupidamispõhimõtetega, et tagada järgmist: 
a) iga tegevusala kohta peetak se raamatupidamist eraldi; 
b) kõik kulud ja tulud paigutatakse jä rjepideva ja objektiivselt põhjendatud 
kuluarvestuse alusel; 
c) kuluarvestuse põhimõtted, mille alusel eraldi raamatupidamist peetakse, on 
selgelt tuvastatavad. 
2. Audiitori järeldusotsus raamatupidamise  aastaaruande kohta peab kajastama mis 
tahes rahavoogusid sadama juhtimisorga ni sadamateenuste osutamisega seotud 
tegevuse ja tema muude tegevusalade vahel. Audiitori järeldusotsus esitatakse liikmesriikidele, kes edastavad selle komisjoni taotlusel komisjonile. 
 
ET 28   ET Eraldiseisvat audiitori aruannet võidakse luge da piisavaks, tingimusel et see sisaldab 
sama teavet. 
3. Käesolev direktiiv ei piira liikmesriiki de õigusi ja kohustusi, mis neil on direktiivi 
80/723/EMÜ alusel. 
Artikkel 20 
Rahvusvaheline staatus 
Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigus i ja kohustusi seoses sadamate, mereteede ja 
merepiirkondade rahvusva helise staatusega. 
Artikkel 21 
Teabearuanne ja läbivaatamine 
Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiivi kohaldamise aruande hiljemalt 36 
kuud pärast selle jõustumist. 
Liikmesriikide aruannete alusel hindab komisjon direktiivi rakendamist liikmesriikide poolt 
ning teeb vajaduse korral ettepaneku direktiivi läbivaatamiseks. 
Artikkel 22 
Rakendamine 
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 
hiljemalt [18 kuu jooksul pärast käesoleva di rektiivi jõustumist]. Nad teatavad sellest 
viivitamatult komisjonile. 
Kui liikmesriigid need normid vastu võtava d, lisavad nad nendesse või nende ametliku 
avaldamise korral nende juurde viite käesoleval e direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad 
ette liikmesriigid. 
Liikmesriigid edastavad komisjonile käesolev a direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende 
poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. 
Artikkel 23 
Käesolev direktiiv jõustub ka hekümnendal päeval pärast se lle avaldamist Euroopa Liidu 
Teatajas. 
Artikkel 24 
Käesolev direktiiv on adre sseeritud liikmesriikidele. 
 
ET 29   ET Brüssel, 
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel 
president eesistuja