3. peatükk – ELi eelarvest rahastatud tegevuste tulemuslikkus

Komisjoni vastused Euroopa Kontrollikoja 2018. aasta aruandele

Sissejuhatus

Punkt 3.1. Komisjon on võtnud kohustuse parandada ELi eelarve tulemusraamistikku. Raamistikku parandatakse pidevalt, kuid järk-järgult, ja eelkõige järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kontekstis. See nõuab ka kõigi teiste ELi eelarvet täitvate üksuste, eelkõige liikmesriikides asuvate üksuste täielikku pühendumust. ELi eelarve tulemusraamistik koosneb kolmest elemendist: a) õiguslikult kohustuslik aruandlus programmide õiguslikes alustes sätestatud näitajate kohta; b) järelevalve programmi rakendamise üle, kasutades palju suuremat hulka kvantitatiivset ja kvalitatiivset teavet, ja c) programmi tulemuslikkuse korrapärane hindamine. Ehkki näitajad võivad osutada asjaoludele, millele tuleks tähelepanu pöörata, kui kaalutakse, milliste programmide tulemuslikkusega võib tekkida probleeme, on vaja täiendavat kvantitatiivset ja kvalitatiivset teavet, et mõista, kas probleemid esinevad ka tegelikult, millised need täpselt on ja kuidas neid saab leevendada.

1. osa. Mida ELi eelarve tulemuslikkuse näitajad meile näitavad?

Punkt 3.3. Programmide tulemuslikkuse ülevaatele lisatud dokumendis „Metoodiline märkus“ käsitletakse näitajate valimist: „Näitajad valiti teatavate kriteeriumide, näiteks asjakohasuse, andmete kättesaadavuse ja muude kriteeriumide alusel“.

Punkt 3.4. Komisjon tunnistab, et programmide tegevusaruannete lugejasõbralikkust saab parandada, ja tegeleb sellega praegu, kuid toonitab, et nendes sisalduv rohke teave – st edusammud programmi eesmärkide saavutamisel vastavalt finantsmääruse artikli 41 lõike 3 punktile h – on oma olemuselt spetsialistidele mõeldud viiteteave. Komisjon on just sel põhjusel hakanud avaldama programmide tulemuslikkuse ülevaadet, et programmide tulemuslikkust käsitlev teave oleks lugejasõbralikum.

Punkt 3.6. Komisjon on täielikult pühendunud kvaliteetsete tulemuslikkusandmete kogumisele, analüüsimisele, avaldamisele ja nendele reageerimisele. Näitajatel põhineva tulemuslikkust käsitleva aruandluse praeguse seisu paremaks mõistmiseks on komisjon teinud kõigi 2019. aasta märtsi seisuga kättesaadavate kuluprogrammide tulemuslikkusandmete siseanalüüsi, mis avaldati 2020. aasta eelarveprojektile lisatud programmide tegevusaruannetes. Lisaks põhineb ELi eelarve tulemusraamistik mitmel elemendil. Üks oluline osa on edenemise jälgimine tulemusnäitajate alusel. Valitud näitajate puhul saavutatud edusammud annavad siiski ainult osalise ülevaate ja seda ei saa kasutada programmi tulemuslikkuse kohta kindlate järelduste tegemiseks. Nagu kontrollikoda ise punktis 3.8 märgib, täiendab kvalitatiivne teave, näiteks saavutuste näited, näitajate teavet ja annab tulemuslikkusest terviklikuma ülevaate, eriti juhtudel, kui näitajate andmed puuduvad või kui lähtetaset ajakohastatakse.

Jagu A. Näitajad näitavad, et saavutused erinevad märkimisväärselt ja üldine edenemine on olnud mõõdukas.

Punkt 3.7. OECD on tunnistanud praeguse ELi eelarve tulemusraamistiku omasuguste seas parimaks ( 1 ) . Komisjon tunnistab, et kõiki tulemusraamistikke tuleb pidevalt täiustada ja süsteemi parandamiseks tehakse edasisi jõupingutusi, näiteks järgmise põlvkonna rahastamisprogramme käsitlevate komisjoni ettepanekute kaudu. Andmete kogumise ja edastamise valdkonnas on palju probleeme, eriti jagatud eelarve täitmise raames rakendatavate programmide korral. Need ja muud tegurid, sealhulgas programmide mitmeaastane kestus, muudavad Euroopa eelarve tulemuslikkust käsitleva aruandluse keerukaks ülesandeks.

Punkt 3.8. Komisjon on võtnud endale kohustuse koostada kvaliteetseid ja usaldusväärseid aruandeid ELi eelarve tulemuslikkuse kohta. Selles töös tugineb komisjon liikmesriikide esitatud ja muudest allikatest saadud andmetele. Kesktalituste antud juhtnööride kohaselt palutakse komisjoni talitustel esitada iga programmi kohta igakülgsed tulemuslikkusandmed ning tagada esitatud teabe kvaliteet ja usaldusväärsus. Tulemusnäitajate allikad avalikustatakse süstemaatiliselt iga-aastastes tegevusaruannetes. Lisaks paluti 2018. aasta tegevusaruande suunistes riskijuhtimise ja sisekontrolli eest vastutavatel direktoritel kinnitada, et iga-aastase tegevusaruande mõlemas osas, st esimeses ja teises osas esitatud teave on usaldusväärne, täielik ja täpne.

Punkti 3.9 teine taane. Komisjon võtab teadmiseks kontrollikoja hinnangu, et tulemuslikkuse edenemise arvutamine on üldjuhul täpsem, kui lähtuda lähtetasemest. Kuid mitte kõigi programmide puhul ei ole 2014.–2020. aasta mitmeaastases finantsraamistikus määratud kindlaks arvulist lähtetaset, mistõttu tehti võrreldavuse huvides otsus hinnata üldist edenemist.

Komisjon on seisukohal, et ellu viia otsustatud projektidel põhinevate prognooside kasutamine lisaks tegelikele rakendamisnäitajatele on selliste investeerimisprogrammide puhul nagu Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) ja Ühtekuuluvusfond õigustatud. See on informatiivne ning võimaldab nii ekspertidel kui ka poliitikakujundajatel teha järeldusi rakendamisel tehtud edusammude kohta ja saavutada seeläbi kogu süsteemi raames kavandatud eesmärk.

Punkt 3.10. Komisjon on seisukohal, et näitajatel põhineva tulemuslikkuse andmete koondamisel programmide ja rubriikide all on oma piirangud. Komisjon ei ole teadlikult arvutanud keskmist kaugust eesmärgist iga programmi kohta. Üks arv ei saa täielikult hõlmata kümnete miljardite eurode kulutamisega kaasnevat keerukust.

Punkt 3.11. Komisjon on võtnud endale kohustuse parandada andmete kogumist ja kättesaadavust, eriti jagatud eelarve täitmise korral, kus viivitused on praegu kõige pikemad. Selleks tegi komisjon 2018. aasta mais ettepaneku võtta ühissätete määruse (COM(2018) 375) artikli 37 lõike 1 kohaselt kasutusele kahe kuu kaupa esitatava aruandluse tsükkel.

Punkt 3.12. Tulemuslikkus ei ole enamikul juhtudel ajas lineaarne, vaid algab rakendamise ajal aeglaselt. Seetõttu eeldatakse, et lähtetasemega võrreldes saavutatud edenemine on enamikul juhtudel väiksem kui kontrollikoja esitatud lineaarsed protsendimäärad. Saavutatud edusammude hindamisel tuleks arvesse võtta ka viivitusi rakendamisel. Seda silmas pidades leiab komisjon, et lähtetasemega võrreldes saavutatud edenemine kulgeb üldiselt kavakohaselt. Komisjon nõustub siiski, et rakendamise edenemist on vaja väga hoolikalt jälgida ja puuduste ilmnemisel vajalikke meetmeid võtta.

Alamrubriik 1A: programmi „Erasmus+“ ja EFSI puhul näitavad näitajad head edenemist ning programmi „Horisont 2020“ ja Euroopa ühendamise rahastu puhul mõõdukat edenemist.

Punkti 3.13 esimene taane. Komisjon rõhutab, et programmide tulemuslikkuse ülevaate jaoks valiti näitajad eelkõige andmete asjakohasuse ja kättesaadavuse, mitte näitaja väärtuse alusel. Tegelikult leidub aruandes iga rubriigi puhul juhtumeid, kus programmide tegevusaruannetel põhinev edenemise arvutus annab paremaid tulemusi kui programmide tulemuslikkuse ülevaatel põhinev arvutus. Komisjon nõustub, et edasine analüüs peab olema üksikasjalikum ja selle aluseks olevaid eeldusi on vaja rohkem täpsustada.

Punkti 3.13 teine taane. Programmide tulemuslikkuse 2019. aasta ülevaates on tehtud märkimisväärseid jõupingutusi, et parandada Euroopa ühendamise rahastu andmete esitamist. Euroopa ühendamise rahastust rahastatakse suuri pikaajalisi taristuprojekte või projekte, mida tuleb võrgus kooskõlastada. Neid projekte tuleb sageli välja töötada järjestikuste finantsraamistike alusel ning projekti käivitamise ja tulemuslikkuse mõõtmiseks vajalike andmete kättesaadavaks tegemise vahel võib esineda märkimisväärne ajaline vahe. Komisjoni ettepanekus rahastu tegevuse jätkamise kohta pöörati suuremat tähelepanu tulemusraamistikule, nähes ette „läbipaistvad, vastutustundlikud ja piisavad seire- ja aruandlusmeetmed programmi edenemise hindamiseks […] ja selle saavutuste edendamiseks“.

Punkti 3.13 kolmas taane. Komisjon selgitas oma programmide tulemuslikkuse ülevaates, et programmi „Erasmus+“ tulemuslikkust võrreldakse 2017. aasta omaga. Programmi eesmärkide saavutamine 2020. aastaks edeneb hästi.

Punkti 3.13 neljas taane. Komisjon märgib, et Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) esialgne eesmärk oli mobiliseerida 315 miljardit eurot investeeringuid 2018. aasta juuliks. 30. detsembril 2017 jõustus EFSI laiendamise ja täiustamise määrus (EFSI 2.0 määrus). See pikendas EFSI tegutsemise kestust 2020. aasta lõpuni ja suurendas tema investeerimiseesmärki 500 miljardi euroni. Määrusega nähti ette, et EFSI-le investeeringute toetamiseks vajalikku ELi tagatist suurendatakse 16 miljardist eurost 26 miljardi euroni alles 2018. aasta juulis (st pärast esialgset perioodi). Seepärast võrreldi EFSI tulemusi 2017. aasta lõpu seisuga esialgse investeerimiseesmärgiga, milleks oli 315 miljardit eurot.

Alamrubriik 1B: näitajad osutavad ühtekuuluvuse valdkonnas suhteliselt vähestele edusammudele, mille tingis programmide hiline algus.

Punkt 3.14. Prognoosid, mis põhinevad ellu viia otsustatud pooleliolevatel projektidel, annavad rakendamise jälgimisel üliolulist teavet. Lisaks tegeliku rakendamise andmetele pakuvad need teavet projektide ettevalmistamise kohta, mis on suuri investeeringuid nõudvate ja pika elluviimisajaga poliitikavaldkondade, näiteks ühtekuuluvuse puhul rakendamise ajal kõige väärtuslikum teave.

Rubriik 2: näitajate alusel ei olnud võimalik enamiku loodusvarade valdkonna kulutuste puhul edenemist kindlaks teha.

Punkt 3.15. Komisjon märgib, et Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) aastane iseloom asetab selle mitmeaastaste eesmärkide seadmise mõttes ebasoodsamasse olukorda. Praegu töötatakse siiski välja vahendeid ja näitajaid, et koostada selle fondi andmete põhjal ka tulemuslikkuse vahearuandeid.

Punkti 3.15 esimene taane. Komisjon märgib, et kontrollikoja rakendatud meetodit (mida on selgitatud punktis 3.9 ja selgituses 3.1) kasutades ei ole võimalik arvutada lähtetasemega võrreldes saavutatud edenemist rohkem kui ühe puhul 27 näitajast.

Komisjon leiab siiski, et lähtetasemega võrreldes saavutatud edenemist saab hinnata kõigi 27 näitaja puhul. Seega võimaldavad valitud näitajad edenemist jälgida.

Programmide tegevusaruannetes sisalduvas 27 näitaja põhjalikus analüüsis tuleks arvesse võtta põllumajandussektori konkreetset tegelikkust ja EAGFi kulusid.

Rubriik 3: rubriigi „Turvalisus ja kodakondsus“ näitajate kohaselt on edenemine olnud hea kahe programmi puhul, mõõdukas ühe ja puudulik veel ühe puhul.

Punkt 3.17. Komisjon märgib, et programmi „Toit ja sööt“ tulemuslikkuse hindamisel tuleb arvesse võtta looma- ja taimehaiguste puhangute ettearvamatust. Kõik tööprogrammid on ettenähtud viisil vastu võetud ja rakendatud.

Rubriik 4: näitajate kohaselt on rubriigi „Globaalne Euroopa“ programmide üldine edenemine olnud mõõdukas.

Punkt 3.19. Arengukoostöö rahastamisvahendi näitajate ja eesmärkide kindlaksmääramise meetodit on selgitatud ELi rahvusvahelise koostöö ja arengu tulemuste muudetud raamistikus (SWD(2018) 444).

Erivahendid: saavutatud edusammude kohta ei ole piisavalt teavet.

Punkti 3.20 esimene taane. Komisjon märgib, et näitaja võtab arvesse ainult neid katastroofe, mis vastavad abikõlblikkuse kriteeriumidele. 2017. aasta kuue juhtumi uurimine oli veel pooleli ja seetõttu ei kaasatud neid arvutusse, kuna ei olnud ikka veel selge, kas need vastavad abikõlblikkuse kriteeriumidele. 2017. aastal jäeti rahuldamata kaks kümnest taotlusest (Murcia üleujutus ja Doñana tulekahjud).

Jagu B. Näitajad ei andnud alati tegelikust olukorrast head ülevaadet.

Punkt 3.21. Alajaotise „Paljud näitajad olid halvasti valitud“ kohta märgib komisjon, et ELi rahastamisprogrammide tulemusnäitajad on sätestatud nende programmide aluseks olevates õigusaktides. Näitajad on valitud komisjoni ettepaneku põhjal Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel peetud läbirääkimiste tulemusel. Komisjon on kohustatud korrapäraselt aru andma kõigi õigusaktides sätestatud näitajate kohta.

Punkt 3.22. Sisend- ja väljundnäitajate suur osakaal ei tähenda, et näitajad oleksid halvasti valitud. Komisjon nõustub, et tulemus- ja mõjunäitajad on tulemuslikkuse mõõtmiseks iseenesest sobivamad. Edenemise kohta aru andmiseks on vaja siiski väljundnäitajaid, eriti suuri investeeringuid nõudvate ja pika elluviimisajaga projektide puhul. Seetõttu on komisjon seisukohal, et eri liiki näitajate vahel peab valitsema tasakaal, mis peaks olema programmipõhine.

Punkt 3.23. Komisjon leiab, et sisend- ja väljundnäitajate 60 % suurune osakaal ei piira tingimata esitatava teabe kasulikkust. Ehkki komisjon nõustub, et eri liiki näitajate vahel peaks valitsema tasakaal, võib asjakohane tasakaal olla eri programmide puhul erinev. ELi eelarve tulemusraamistik sisaldab ka parema õigusloome suunistes sätestatud struktureeritud hindamissüsteemi (vahe- ja järelhindamised) just selleks, et eristada programmi erisugust mõju.

Punkt 3.24. Komisjon märgib, et on äärmiselt keeruline valida mõjunäitajaid, mis puudutavad ainult programmi enda vahetut mõju. Laiemat tulemus- või väljundnäitajat mõjutavad paratamatult mitmesugused tegurid ja programmid on ainult ühed neist. Seepärast kavatseb komisjon kasutada näitajate kogumit, mis selgitaks programmide tulemusi ja annaks neist aru parimal võimalikul viisil, kuid see on kohati väga keeruline, osaliselt ka programmide laadi tõttu. Tööd tehakse eelkõige siiski 2020. aasta järgse mitmeaastase finantsraamistiku järgmiste näitajatega, et valida välja tulemus- ja mõjunäitajad, mis selgitaksid programme kõige paremini. Lisaks sellele märgib komisjon, et ELi kuluprogrammide mõju on nähtav ainult nõuetekohaseid kontrollmuutujaid hõlmava täieliku hindamise korral.

Punkt 3.25. Seoses tabeliga 3.2 nõustub komisjon, et mõnel juhul on humanitaarabi valdkonna näitajatel vaid kaudne seos ELi rahastatava humanitaarabiga ja näitaja väärtust mõjutavad mitmesugused välised tegurid. Seega püütakse järgmise mitmeaastase finantsraamistiku raames suurendada ELi humanitaarabi meetmeid puudutavate näitajate asjakohasust, st tagada kõigi näitajate selgem seos kulutuste ja eesmärkidega. EAGFi puhul on tõhusad juhtimis- ja kontrollisüsteemid samuti üliolulised tagamaks, et programme rakendatakse viisil, mis viib eesmärkide saavutamiseni. Seetõttu on programmide tegevusaruannetes vaja näitajat, mis mõõdaks kulude kontrollimise ulatust.

Punkt 3.26. Komisjon tunnistab, et programmide tegevusaruanded ei ole struktureeritud viisil, mis seoks erieesmärgid selgelt üldeesmärgiga. 2020. aasta järgsete kuluprogrammide jaoks on siiski loodud selge hierarhiline struktuur, mis seob erieesmärgid üldeesmärkidega ja näitajad erieesmärkidega. Lisaks vaadatakse läbi ka eelarve liigendus ja see struktureeritakse vastavalt erieesmärkidele. Need meetmed parandavad oluliselt eelarve tulemuslikkust käsitlevate komisjoni dokumentide ülesehitust ja kasutajasõbralikkust.

Punkt 3.27. Alati tuleb saavutada tasakaal eesmärkide kõiki aspekte hõlmavate näitajate ammendava loetelu ja eeldatavate ressursside vahel.

Punkti 3.27 teine taane. Arengukoostöö rahastamisvahendi eesmärgid on oma laadilt väga ulatuslikud ja neid ei saa hõlmata piiratud arvu näitajatega. Sellegipoolest jälgitakse kliimamuutuste ja keskkonnaga seotud meetmeid igal aastal Rio markerite meetodi abil, mille on välja töötanud OECD arenguabi komitee.

Punkt 3.28. Nagu eespool märgitud, parandab komisjon pidevalt oma tulemuslikkuse aruandlust, tuginedes ka liikmesriikidele ja teistele aruandvatele üksustele. 2019. aasta märtsis saadaval olnud andmestiku analüüsimisel leidis komisjon, et 63 % näitajate puhul on olemas täielikud tulemuslikkusandmed, st andmepunktid, lähtetase ja eesmärk, mida komisjon peab piisavaks. Komisjon on algatanud 2020. aasta järgsete kuluprogrammide tulemusraamistiku jaoks ulatusliku projekti, mille eesmärk on tagada, et sellised aluseks olevad tulemuslikkusandmed määratakse programmide puhul kindlaks järjepidevalt ja kokkulepitud ajakava kohaselt.

Punkti 3.28 neljas taane. Komisjon märgib, et ametlike statistiliste andmete ajakohastamisel muutub konkreetsetel juhtudel ka lähtetase.

Punkt 3.29. EAGFi puhul leiab komisjon, et valitud näitajad võimaldavad edenemist hinnata (vt komisjoni vastus punkti 3.15 esimesele taandele). Lisaks sellele on komisjon võtnud kohustuse tagada, et EAGFi, programmi „Horisont 2020“ ja Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (ELSF) tulemuslikkuse aruandlust täiustataks pidevalt, eriti järgmise mitmeaastase finantsraamistiku perioodiks, mille jaoks soovitatakse hindamistest saadud kogemuste põhjal tugevdada järelevalvesätteid ja ühtlustatud näitajaid.

Punkt 3.30. Kontrollikoja viidatud juhtudega seoses tunnistab komisjon, et on kasulik määrata kindlaks iga-aastased vahe-eesmärgid tulemuslikkuse järelevalves. Komisjon märgib siiski, et mõne 2014.–2020. aasta programmi puhul need puuduvad või ei ole liikmesriikide ametiasutustelt – jagatud eelarve täitmise korral – saadud esitatud väärtuste kohta piisavalt teavet. Komisjon on ka selles valdkonnas võtnud kohustuse olukorda vajaduse korral parandada 2020. aasta järgsete rahastamisprogrammide puhul, mille jaoks on ülioluline Euroopa Parlamendi, nõukogu ja liikmesriikide toetus.

Punkt 3.31. Alapealkirja „Mõningate programmide puhul oli kättesaadavate andmete kvaliteet ebapiisav“ kohta märgib komisjon, et andmete kättesaadavus ja kvaliteet sõltuvad suuresti õigusloomeprotsessist tulenevatest aruandluskohustustest. Kui andmeid esitavad liikmesriigid ja riigiasutused, on komisjoni võimalused nende kvaliteeti mõjutada piiratud. Komisjon märgib, et kolme neljandiku näitajate kohta olid kättesaadavad viimased andmed. Mõne programmi puhul muutuvad andmed kättesaadavaks alles hiljem, rakendusperioodil.

Punkt 3.32. Komisjon võtab Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitusi väga tõsiselt ning esitab oma tulemusaruannetes alati viimased kättesaadavad andmed. Nagu juba märgitud, on ELi eelarve keeruka tulemuslikkussüsteemi tõttu ja praeguse õigusraamistiku tingimustes keeruline saada täielikult ajakohaseid andmeid. Komisjon püüab esitada oma aruandluses veelgi rohkem võimalikult ajakohaseid andmeid, kuid märgib taas, et see sõltub suuresti liikmesriikide ja muude kolmandate isikute esitatavast õigeaegsest ja usaldusväärsest teabest. Komisjon juhib tähelepanu ka sellele, et igasugune aruandlus kajastab alati olukorra hetkeseisu, kuna alusandmed on harva staatilised.

Punkt 3.33. Komisjon nõustub, et näitajate puhul on teatavaid piiratud andmekvaliteediga seotud probleeme, kuid väidab, et tulemusraamistik on üldiselt tugev. Komisjon rõhutab ka oma pühendumust järgmise eelarvetsükli tulemuslikkus- ja aruandlussüsteemi parandamisele.

Punkti 3.33 teine taane. Komisjon on võtnud kohustuse tagada, et tulemuslikkuse põhinäitajate aluseks olev andmekvaliteet, sealhulgas esitatud teave patenditaotluste ja väljaannete kohta paraneks. See kajastub rahastamis- ja pakkumisvõimaluste portaalis avaldatud programmi „Horisont 2020“ tulemustabeli projektitulemuste osas, mida korrapäraselt ajakohastatakse.

Punkt 3.34. Komisjon nõustub, et näitajate teatavad eesmärgid ei pruugi olla piisavalt kaugeleulatuvad, kuid väidab, et tulemusraamistik on üldiselt tugev. Komisjon rõhutab ka oma pühendumust süsteemi parandamisele järgmises mitmeaastases finantsraamistikus.

Punkti 3.34 teine alapunkt. Poliitiline prioriteet, eriti Ühtekuuluvusfondi puhul (arvestades nende investeeringute jaoks kõlblike liikmesriikide raudteesektorit), oli raudtee rekonstrueerimine ja uuendamine, kusjuures eesmärk oli teha seda 2 829 km ulatuses. ERFi rahastatud uute raudteeliinide puhul hõlmasid eesmärgid mõnevõrra rohkem kui 580 km, mis moodustas siiski ainult 14 % rekonstrueeritava ja uuendatava raudtee pikkusega seotud eesmärgist.

Punkt 3.35. Komisjon nõustub, et mõne programmi mõne näitaja eesmärgid ei pruugi olla piisavalt kaugeleulatuvad. Nende näitajate ja eesmärkide kindlakstegemiseks on vaja üksikasjalikult hinnata näitajate tähendust ja konteksti.

2. osa. Kontrollikoja tulemusauditite tulemused: peamised järeldused ja soovitused

Alamrubriigid 1a: „Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks“ ja 1b: „Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus“

a) Eriaruanne nr 8/2018 ELi toetuse kohta ettevõtetesse tehtavatele tootlikele investeeringutele

Punkt 3.38. Komisjon märgib, et kontrollikoja auditeeritud projektide tulemusel saadi üldiselt planeeritud väljundid ning enamikul juhtudel olid need väljundid endiselt olemas ja neid kasutati. Võrreldes programmitöö perioodiga 2000–2006 on ELi juhtimispõhimõtted investeeringute kestvusega seoses aastatel 2007–2013 märkimisväärselt edasi arenenud. Seda kajastavad nii konkreetsed ja tugevdatud regulatiivsed sätted kui ka rõhuasetus suurprojektide strateegilisele kavandamisele ning programmi tasandil komisjoni tehtavad järelhindamised ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas. Seoses saavutatud tulemustega rõhutas komisjon auditi ajal pigem andmete puudumist paljude auditeeritud projektide puhul kui seda, et tulemused olid valdavalt nõrgad või mittepüsivad.

Punkti 3.39 esimene taane. Komisjon märgib, et see soovitus on seotud rakenduskavade heakskiitmisprotsessiga pärast 2020. aastat.

b) Eriaruanne nr 9/2018: „Avaliku ja erasektori partnerlus ELis“

Punktid 3.40 ja 3.41. Avaliku ja erasektori partnerlus (AEP) on üks võimalikest liikmesriikide ja projektide arendajate käsutusse antud poliitika rakendamise vahenditest. Komisjon aitab kaasa parimate tavade jagamisele, pakub sihipärast tehnilist abi, analüüsib korrapäraselt riikide AEP raamistikke ning annab vajaduse korral poliitilisi soovitusi nende parandamiseks („Euroopa poolaasta“). Euroopa poolaasta ja strateegia „Euroopa 2020“ raames ei kutsuta siiski konkreetselt üles rohkem AEPsid kasutama. Valdkondlike vahendite puhul puudub komisjonil õiguslik alus nõuda, et liikmesriigid kasutaksid teiste hankemeetoditega võrreldes rohkem või vähem AEPsid. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide (ESIF) jagatud eelarve täitmise raames jäetakse AEP kasutamine ainuüksi liikmesriikide otsustada.

c) Eriaruanne nr 12/2018 lairibaühenduse kohta ELi liikmesriikides

Punktid 3.42 ja 3.43. Komisjon jälgib digitaalarengu tegevuskava lairibaühendusega seotud eesmärke ning avaldab asjakohased andmed oma digitaalmajanduse ja -ühiskonna indeksis.

Komisjon on kutsunud liikmesriike üles vaatama läbi oma riiklike lairibaühenduse kavade raames tehtud edusammud ja ajakohastama need kavad 2025. aastaks.

Komisjon tuletab meelde, et lõplik vastutus õigusliku ja regulatiivse keskkonna nõuete täitmise tagamise eest lasub riikide reguleerivatel asutustel. Komisjon pakkus oma ettepanekus vaadata läbi ELi telekommunikatsiooni eeskirjad (Euroopa elektroonilise side seadustik) välja täiustatud sätted, mis käsitlevad riikide reguleerivate asutuste sõltumatust ja regulatiivset suutlikkust, sealhulgas olemasolevaid ressursse, karistuste otsese määramise õigust ja ülesannete miinimumloetelu ühtlustamist.

Komisjon tegi ka ettepaneku kehtestada majanduslikult vähem elujõulistes piirkondades muudetud telekommunikatsiooni eeskirjad, et soodustada nende kasutuselevõttu.

Lisaks sellele annab komisjon liikmesriikidele juhtnööre riigiabi kasutamise kohta lairibaühenduse valdkonnas ja teeb seda ka edaspidi.

Komisjon on koostanud maapiirkondade lairibaühenduse tegevuskava, mis keskendub lairibaühenduse probleemidele maapiirkondades, nähes ette parimate tavade vahetamise lairibaühenduse asutuste võrgustiku kaudu, sihipärased lähetused liikmesriikides, ESIFi lairibaühenduse kulude tõhusama järelevalve ja ajakohastatud suunised lairibainvesteeringute kohta.

d) Eriaruanne nr 17/2018 vahendite ärakasutamise kohta

Punkt 3.44. Komisjon tuletab meelde, et õigusraamistiku vastuvõtmise kuupäev sõltub suuresti kaasseadusandjatest. Komisjon rõhutab ka, et kuigi õigusraamistiku varajane vastuvõtmine on programmi rakendamise alustamisel oluline, avaldasid rakendamisele märkimisväärset mõju ka muud tegurid, näiteks kulukohustustest vabastamise eeskiri, eelmaksete tase või määramise nõuded aastateks 2014–2020. Komisjon märgib rahuloluga, et nende meetmete tulemusena, mille ta võttis tihedas koostöös asjassepuutuvate programmiasutustega, nimelt komisjoni loodud parema rakendamise rakkerühma kaudu, suurenes perioodil 2007–2013 oluliselt vahendite ärakasutamine. Ta rõhutas ka seda, et võttes aluseks programmitöö perioodi 2007–2013 järelhindamise tulemused ning majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust käsitleva 7. aruande järeldused, on ühtekuuluvuspoliitikal olnud üldiselt head tulemused.

Punkti 3.45 esimene taane. Seoses perioodiga 2021–2027 esitas komisjon oma ettepaneku ühissätete määruse kohta juba 29. mail 2018 (COM(2018) 375), st 30 kuud enne rahastamiskõlblikkusperioodi kavandatavat algust. Samuti on komisjon alustanud liikmesriikidega mitteametlikke läbirääkimisi partnerluskokkulepete üle enne õigusraamistiku vastuvõtmist kaasseadusandja poolt.

Punkti 3.45 teine taane. Komisjoni talitused on jätkanud liikmesriikidele olulise toe, sealhulgas tehnilise abi ja nõustamisteenuste pakkumist, et parandada nende suutlikkust vahendeid kasutada, keskendudes samal ajal tulemuste saavutamisele.

Tõhus järelevalve võimaldab koostada iga programmi vajadustele vastavad tegevuskavad ja võtta konkreetsete tuvastatud probleemide puhul järelmeetmeid, et tagada järjepidev rakendamine, tegemata kompromisse tulemuste saavutamisel.

e) Eriaruanne nr 30/2018 reisijate õiguste kohta

Punkti 3.47 esimene taane. Komisjon oli soovitustega nõus.

Punkti 3.47 teine taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus, leides, et tal on oluline roll reisijate teadlikkuse suurendamisel. Samuti nõustus ta olemasolevaid suuniseid veelgi täiustama.

Punkti 3.47 kolmas taane. Komisjon nõustus soovitusega ja kasutab oma algatusõigust, et tegeleda järelejäänud nõuete täitmise tagamise probleemidega ja pakkuda neile lahendusi.

f) Eriaruanne nr 28/2018 programmi „Horisont 2020“ kohta

Punkt 3.48. Komisjon väljendas heameelt seoses kontrollikoja hinnanguga programmi „Horisont 2020“ kohta. Komisjon on kõigi aruandes esitatud soovitustega nõus. Seega viib komisjon need soovitused ellu.

Rubriik 2: „Loodusvarad“

Punkti 3.51 esimene taane. Komisjon tunnistab, et taastuvenergia projektid võivad aidata kaasa kestlikule maaelu arengule.

Komisjon on seisukohal, et ta on praeguseks käsitlenud tulevase taastuvenergia poliitika kujundamist ja jätkusuutlikkust järgmiste äsja vastu võetud õigusaktide kaudu: uus energialiidu juhtimise määrus (määrus (EL) 2018/1999) ja LULUCFi määrus (määrus (EL) 2018/841) ning uuesti sõnastatud taastuvenergia direktiiv (direktiiv (EL) 2018/2001).

Selle raames võiksid liikmesriigid integreeritud riiklike energia- ja kliimakavade koostamisel ja viimistlemisel võtta arvesse oma maapiirkondade olusid ja vajadusi.

EAFRD rahastamise potentsiaali realiseerimine jääb maaelu arengu programmide kavandamisel ja maaelu arengu strateegiate eri eesmärkide vahel tasakaalu leidmisel liikmesriikide otsustada.

Punkti 3.51 teine taane. Komisjon lubas võtta arvesse kõiki olemasolevaid tõendeid poliitika senise toimimise kohta ja kasutada seda teavet nende konkreetsete tulevikulahenduste analüüsimisel mõjuhinnangus, mis toetab komisjoni ettepanekut ÜPP kohta pärast 2020. aastat. Samuti otsustas komisjon kaaluda eri liiki sekkumiste, sealhulgas vajaduse korral sissetulekutoetuste tulemuslikkuse hindamise viisi.

Punkti 3.51 kolmas taane. Lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamine on mõeldud ametiasutuste ja abisaajate halduskoormuse vähendamiseks. Lihtsustatud kuluvõimaluste süsteem peaks andma sama tulemuse kui tavapärased hüvitamissüsteemid, kuid lihtsamalt ja kiiremalt. Komisjon nõustus kaaluma selliste süsteemide kasutuselevõttu, mis lähtuvad liikmesriikide hüvitamistegevuse puhul poliitika elluviimisest.

Punkti 3.52 teine taane. Komisjon on tugevdanud seoseid nõuetele vastavuse süsteemi ja loomade heaolu vahel, jagades liikmesriikidega täiendavalt parimaid tavasid ja nõuetele vastavuse kontrollimise tulemusi, nagu kontrollikoda soovitas. Seda tehti 2018. aastal korraldatud nõuetele vastavuse eksperdirühma kohtumiste raames.

Punkti 3.52 viies taane. Seoses eriaruandega 25/2018 peavad liikmesriigid tegema projektide valiku (sealhulgas seadma projektid tähtsuse järjekorda). Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide puhul ei nähta neid reguleerivate õigusnormidega ette komisjoni sellist rolli jagatud eelarve täitmise raames seoses tegevuste valimise kriteeriumide kehtestamise, projektikonkursside väljakuulutamise, hindamise ja rahastatavate projektide valimisega. Seda protsessi korraldavad liikmesriigid. Komisjoni ettepanekus ajavahemikuks 2021–2027 seda ei muudeta. Komisjon on teinud ERFi/Ühtekuuluvusfondi toetuse rahastamise eeltingimusena (nn võimaldavad tingimused) ajavahemikuks 2021–2027 siiski ettepaneku, et investeeringud riskiennetusse ja -juhtimisse peavad olema kooskõlas riikliku või piirkondliku katastroofiohu juhtimise kavaga. See lähenemisviis on sarnane perioodi puhul 2014–2020 rakendatuga, kuid on tugevdatud ja pakub kõigi riskide integreeritud käsitlemist.

Rubriik 3: „Julgeolek ja kodakondsus“ ja rubriik 4: „Globaalne Euroopa“

a) Eriaruanne nr 7/2018 Türgi kohta

Punkti 3.55 esimene taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Komisjon võtab määratud elluviimise tähtaja teadmiseks ja kaalub poliitiliste suuniste raames 2018. aasta programmitöö perioodi vahendite ümbersuunamist.

Komisjon märgib, et edusammud sellistes tundlikes valdkondades ei sõltu üksnes IPA eraldatavatest vahenditest, vaid eelkõige Türgi ametiasutuste poliitilisest tahtest.

Punkti 3.55 teine taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Punkti 3.55 kolmas taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Punkti 3.55 neljas taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Punkti 3.55 viies taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

b) Eriaruanne nr 20/2018 Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri kohta

Punkt 3.56. ELi toetus Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile (APSA) on nii suutlikkuse kui ka rahalise vastutuse mõttes andnud olulise panuse struktuuri arendamisse, kuigi oodatud tulemusteni ei ole süstemaatiliselt jõutud. Töötasude või muude tegevuskulude toetamine ei ole iseenesest probleem, kui sellele järgnevad tulemused ja see on osa laiemast toetusstrateegiast, millel on selge väljumisstrateegia.

Punkti 3.57 esimene taane. Komisjon ja Euroopa välisteenistus olid soovitusega nõus. Teatavatel tingimustel võib siiski olla asjakohane anda vajaduspõhist toetust tegevuskulude katmiseks.

Punkti 3.57 teine taane. Komisjon oli soovitusega nõus.

c) Eriaruanne nr 27/2018 Türgi pagulasrahastu kohta

Punkti 3.59 esimene taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Komisjon leiab, et sarnaste tegevuste toetamine paralleelsete rahastamisvahendite kaudu pakkus täiendavust ega toonud kaasa dubleerimist ega kattuvust ning võimaldas komisjonil kiiremini reageerida, sest eri rahastamisvahendid kaasati eri ajal.

Punkti 3.59 teine taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Punkti 3.59 kolmas taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Punkti 3.59 neljas taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Komisjon märgib, et selle soovituse elluviimine ei sõltu ainult komisjonist, vaid ka partnerite valmisolekust nende tingimustega nõustuda.

Punkti 3.59 viies taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Hoolimata toetusesaajate nimedele juurdepääsu puudumisest lõid partnerid tugevad kontrollimehhanismid. Nii partnerid kui ka komisjon jätkavad Türgi valitsuselt esmastele andmetele parema juurdepääsu taotlemist, võttes nõuetekohaselt arvesse õigusraamistikku.

Punkti 3.59 kuues taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Komisjon jätkab selles küsimuses Türgi ametiasutustega suhtlemist, et tagada rakenduspartneritele täielik juurdepääs andmetele, võttes nõuetekohaselt arvesse kohaldatavat õigusraamistikku.

Komisjon märgib, et rahastu ei ole ette nähtud selleks, et koordineerida kogu ELi abi Türgis asuvatele pagulastele, vaid selle järelevalve- ja aruandlusvolitused on seotud ainult rahastu abiga. Komisjon koostab juba muus kontekstis üldist aruannet rändekriisiga seotud rahastamise rakendamise kohta, mis täiendab rahastut käsitlevat konkreetset aruandlust.

d) Eriaruanne nr 32/2018 ELi Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfondi kohta

Punkt 3.60. Usaldusfond kavandati rakendusvahendina, mille eesmärgid on paindlikud, et oleks võimalik reageerida vajadustele ja tekkivatele probleemidele kolme piirkonda mõjutavate keeruliste kriiside raames, mis on kõik eri laadi.

Punkti 3.61 esimene taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Punkti 3.61 teine taane. Komisjon oli selle soovitusega osaliselt nõus.

Punkti 3.61 kolmas taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Punkti 3.61 neljas taane. Komisjon oli selle soovitusega nõus.

Rubriik 5: „Haldus“

a) Eriaruanne nr 34/2018 ELi institutsioonide kontoriruumide haldamise kohta

Punkti 3.64 esimene taane. Kinnisvarastrateegiaga seoses on komisjoni kinnisvarapoliitika peamised põhimõtted, mis on esitatud teatises COM(2007) 501, suuremas osas endiselt asjakohased (2).

Komisjon oli soovitusega vaid osaliselt nõus, kuna planeerimisdokumente (mitmeaastaseid poliitikaraamistikke ja eelarveprojektile lisatavaid hoonetega seotud töödokumente) ajakohastatakse juba igal aastal.

Punkti 3.64 teine taane. Komisjon ei olnud soovitusega nõus, kuid hindab parandamisvõimalusi.

Komisjon võib esitada igal aastal eelarveprojektile lisatud hoonetega seotud töödokumendis teavet eri projektide ettemaksete kohta.

Punkti 3.64 kolmas taane. Komisjon oli soovitusega osaliselt nõus, kuna ta leiab, et nõutav hoonete haldamise kord on kasutusele võetud. Seda võidakse vahehindamise käigus uuesti hinnata.

Punkti 3.64 neljas taane. Komisjon oli soovitusega nõus ja soovib rõhutada, et kinnisvaraga seotud küsimustes tuleb arvesse võtta asutuste eri suurusest, vajadustest ja asukohast tingitud iseärasusi, millel võib olla oluline mõju võrdlustulemustele.

Aruanded ühtse turu ja jätkusuutliku rahaliidu toimimise kohta

b) Eriaruanne nr 3/2018 makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse auditi kohta

Punkt 3.68. Komisjon peab makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse rakendamist üldiselt positiivseks. Kontrollikoda küsitles majanduspoliitika komitee liikmeid ja ainult umbes 10 % neist pidas makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust ebatõhusaks. Läbipaistvuse parandamiseks on komisjon avaldanud makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust käsitlevas kokkuvõttes põhimõtted, mida järgitakse tasakaalustamatuse tuvastamiseks ja hindamiseks, ning lisanud põhjalikku analüüsi makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse hindamismaatriksid. Mis puudutab komisjoni analüüsi profiili, siis esitatakse põhjaliku analüüsi järeldused põhjalikule analüüsile lisatud komisjoni teatises, mitte põhjalikus analüüsis endas, sest vastavalt määrusele tuleb neis arvesse võtta üldist konteksti. Tasakaalustamatuse esialgset tuvastamist ei käsitata varajase hoiatamise süsteemina ja see põhineb seega kvaliteetsete andmete muutuvatel suurustel. Komisjoni põhjalikus analüüsis ei kasutata siiski värskeimaid makromajanduslikke prognoose, milles võetakse teadlikult arvesse üldisi turutingimusi, sealhulgas võimalikke suveräänseid tingimusi, milles kajastub väline ülekanduv mõju.

Punkt 3.69. Komisjon nõustub enamiku kontrollikoja soovitustega ja kohustub neid ellu viima. Tegelikult keskenduvad paljud aruandes sisalduvad soovitused nende makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse aspektide tugevdamisele ja parandamisele, millega komisjon juba tegeleb.

c) Eriaruanne nr 18/2018: „Kas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa peamine eesmärk on täidetud?“

Punkt 3.70. Komisjon viib praegu ellu neid soovitusi, millega ta nõustus. Nõukogu esitas oma järeldused selle aruande kohta 2018. aasta detsembris ja kutsus komisjoni üles võtma arvesse kontrollikoja tähelepanekuid ja soovitusi ning andma kahe aasta jooksul nõukogule aru. Komisjon on selle tähtajaga nõus.

Punkti 3.71 esimene taane. Komisjon vaatas 2018. aasta mais avaldatud stabiilsuse ja kasvu paktiga võimaldatava paindlikkuse ulatuslikuma läbivaatamise raames läbi nõuete maatriksi parameetrid. Komisjon ei olnud nõus soovitusega käsitleda lubatud kõrvalekallete kumulatiivset mõju, kuna määruses (EÜ) nr 1466/97 on konkreetselt ette nähtud lubatud kõrvalekalde määr 0,25 % SKPst ja komisjon ei saa sellele piiranguid kehtestada.

Punkti 3.71 teine taane. Komisjon ei olnud nõus selles lauses viidatud soovitustega, st soovituse 2 punktidega a ja b. Struktuurireformide klausli kohane ajutine kõrvalekalle ei ole reformi tegelike eelarvekuludega otse seotud, sest on väga kasulikke struktuurireforme, mis ei too alati kaasa märkimisväärseid otseseid eelarvekulusid, kuid millel on arvestatavad majanduslikud või poliitilised kulud. Sellistel juhtudel nulliks ajutise kõrvalekalde otsene sidumine eelarvekuludega klausli soovitud stimuleeriva mõju. Komisjon ei olnud ka nõus soovitusega kaotada investeerimisklausel praegusel kujul, kuna ta peab seda 2015. aastal kasutusele võetud paindlikkuspaketi oluliseks elemendiks.

Punkti 3.71 kolmas taane. Komisjon uurib neid küsimusi esimese ja teise majanduse juhtimise paketi eelseisva läbivaatamise osana. Nõuete maatriksi parameetrid on juba sellised, et suurema võlakoormusega liikmesriikidele kehtestatakse suuremad nõuded.

Punkti 3.71 neljas taane. Komisjon viis need soovitused ellu õigel ajal enne oma 2019. aasta kevadpaketi hiljutist avaldamist.

3 osa. Soovituste järelkontroll

Punkt 3.75. Üheteistkümne soovitusega, mida ei ole üldse ellu viidud, komisjon ei nõustunud.

Järeldused ja soovitused

Järeldused

Punkt 3.79. Tulemuslikkus ei ole enamikul juhtudel ajas lineaarne, vaid algab rakendamise ajal aeglaselt. Seda ja teatavate programmide hilinenud algust arvesse võttes leiab komisjon, et edenemine kulgeb üldiselt kavakohaselt. Komisjon nõustub, et rakendamise edenemist on vaja väga hoolikalt jälgida ja puuduste ilmnemisel tuleb võtta vajalikke meetmeid. Komisjon on seisukohal, et näitajatel põhineva tulemuslikkuse koondamisel programmide ja rubriikide all on oma piirangud. Komisjon ei ole teadlikult arvutanud keskmist kaugust eesmärgist iga programmi kohta. Üks arv ei saa täielikult hõlmata kümnete miljardite eurode kulutamisega kaasnevat keerukust.

Punkt 3.80. OECD on tunnistanud praeguse ELi eelarve tulemusraamistiku omasuguste seas parimaks ( 3 ). Komisjon on teinud ettepanekuid tulevase finantsraamistiku edasiseks parandamiseks. Andmete kogumise ja edastamise valdkonnas on aga palju probleeme, eriti jagatud eelarve täitmisega programmide puhul. Need ja muud tegurid, sealhulgas programmide mitmeaastane kestus, muudavad Euroopa eelarve tulemuslikkust käsitleva aruandluse keerukaks ülesandeks. Andmete kogumise ja edastamise valdkonnas on aga palju probleeme, eriti jagatud eelarve täitmisega programmide puhul. Need ja muud tegurid, sealhulgas programmide mitmeaastane kestus, muudavad Euroopa eelarve tulemuslikkust käsitleva aruandluse keerukaks ülesandeks. a) Esimene taane. ELi rahastamisprogrammide tulemusnäitajad on sätestatud nende programmide aluseks olevates õigusaktides. Komisjon nõustub, et tulemus- ja mõjunäitajad on tulemuslikkuse mõõtmiseks olulised. Eri liiki näitajate vahel peab valitsema tasakaal. Teine taane. Komisjon nõustub, et kõik näitajad peaksid aitama mõõta ELi eelarvega saavutatud tulemusi. Kolmas taane. Alati tuleb saavutada tasakaal eesmärkide kõiki aspekte hõlmavate näitajate ammendava loetelu ja eeldatavate ressursside vahel. b) Esimene taane. Komisjon parandab pidevalt oma tulemuslikkuse aruandlust, tuginedes ka liikmesriikidele ja teistele aruandvatele üksustele. 2019. aasta märtsis saadaval olnud andmestiku analüüsimisel leidis komisjon, et 63 % näitajate puhul on olemas täielikud tulemuslikkusandmed, st andmepunktid, lähtetase ja eesmärk, mida komisjon peab piisavaks. Komisjon on algatanud 2020. aasta järgsete kuluprogrammide tulemusraamistiku jaoks ulatusliku projekti, mille eesmärk on tagada, et sellised aluseks olevad tulemuslikkusandmed määratakse programmide puhul kindlaks järjepidevalt ja kokkulepitud ajakava kohaselt. c) Esimene taane. Andmete kättesaadavus ja kvaliteet sõltuvad suuresti õigusloomeprotsessist tulenevatest aruandluskohustustest. Kui andmeid esitavad liikmesriigid ja riigiasutused, on komisjoni võimalused nende kvaliteeti mõjutada piiratud. Komisjon märgib, et kolme neljandiku näitajate kohta olid kättesaadavad viimased andmed. Mõne programmi puhul muutuvad andmed kättesaadavaks alles hiljem, rakendusperioodil. d) Esimene taane. Komisjon nõustub, et teatavad näitajate eesmärgid ei pruugi olla piisavalt nõudlikud, kuid väidab, et tulemusraamistik on üldiselt tugev. Komisjon rõhutab ka oma pühendumust süsteemi parandamisele järgmises mitmeaastases finantsraamistikus.

Punkt 3.81. Komisjon nõustub kontrollikojaga selles, et andmete kättesaadavust saaks parandada. Komisjon on siiski seisukohal, et eri liiki näitajate vahel tuleb saavutada tasakaal, kuid sisend- ja väljundnäitajate puhul pole olemas konkreetset osakaalu, mis tähendaks automaatselt puudust (vt komisjoni vastus punktile 3.23). See, et edenemist ei ole võimalik arvutada, on seotud nii andmete kättesaadavusega kui ka sellega, kuidas kättesaadavaid andmeid kasutatakse selle edenemise arvutamiseks (vt komisjoni vastus punktile 3.28). Ehkki mõne programmi mõne näitaja eesmärgid võivad olla vähenõudlikud, ei ole enamikul juhtudel nende kindlaksmääramine lihtne (vt komisjoni vastus punktile 3.35).

Soovitused

Soovitus 3.1 (näitajad programmide tegevusaruannetes)

Komisjon on soovitusega nõus. Finantsmääruse kohaselt peab komisjon andma programmide tegevusaruannetes aru kõigi näitajate kohta, mis on sätestatud kuluprogrammide õiguslikes alustes, milles Euroopa Parlament ja nõukogu on komisjoni ettepanekute põhjal kokku leppinud.

a) Komisjon leiab, et tulemuslikkuse jälgimiseks ja hindamiseks on vaja saavutada sobiv tasakaal eri liiki näitajate vahel ning see tasakaal peaks kajastama üksikute programmide eripära.

Soovitus 3.2 (programmide tulemusraamistikud)

Komisjon on selle soovitusega nõus. Komisjon märgib, et on vaja kasutada piiratud arvu näitajaid, mille jaoks ei ole mõttekas määrata kindlaks kvantitatiivsed lähtetasemed, vahe-eesmärgid või eesmärgid.

d) Komisjon märgib, et ta peab arvesse võtma teostatavuse ja kuludega seotud kaalutlusi, samuti asjaolu, et see nõuab eelkõige liikmesriikide ja abisaajate vastavat pühendumist kvaliteetsete andmete õigeaegsele esitamisele.

Soovitus 3.3 (õigeaegne teave tulemuslikkuse näitajate kohta)

Komisjon on soovitusega nõus. Komisjon märgib, et ta peab arvesse võtma teostatavuse ja kuludega seotud kaalutlusi, samuti asjaolu, et see nõuab eelkõige liikmesriikide ja abisaajate vastavat pühendumist kvaliteetsete andmete õigeaegsele esitamisele.

Soovitus 3.4 (eesmärkide dokumenteerimine)

Komisjon on soovitusega nõus.

Soovitus 3.5 (programmide tulemuslikkuse ülevaate täiustamine)

Komisjon on soovitusega nõus.

a) Komisjon leiab, et ta saab soovituse seda osa rakendada alles mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 alguses.

Lisa 3.3. 2015. aasta soovituste elluviimise üksikasjalik seis aruannete kaupa

Eriaruanne nr 1/2015 „Siseveetransport Euroopas: transpordiliigi osakaal ja laevatamistingimused ei ole alates 2001. aastast oluliselt paranenud“

Vastus punktis 52 esitatud 1. soovituse punktile a. Komisjon märgib, et see soovitus oli adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 54 esitatud 2. soovituse punktile a. Komisjon võttis soovituse elluviimiseks ette nähtud tähtaja jooksul võimalikud meetmed ja leiab, et see on ellu viidud. Ta uuris siseveelaevanduse sektori olukorda spetsiaalse turuvaatlusanalüüsi abil. Strateegia vaadatakse üle TEN-T raamistiku läbivaatamise üldisemas kontekstis (vt allpool 2. soovituse punkt c).

Vastus punktis 54 esitatud 2. soovituse punktile c. See meede viiakse lõpule TEN-T määruse läbivaatamisega, mis on kavandatud 31. detsembriks 2023.

Eriaruanne nr 2/2015 „ELi toetus asulareoveepuhastitele Doonau vesikonnas: vajatakse täiendavaid jõupingutusi, aitamaks liikmesriikidel ELi reoveepoliitika eesmärke saavutada“

Vastus punktis 108 esitatud 1. soovituse punktile a. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Vastus punktis 110 esitatud 2. soovituse punktile a. Komisjon viis täielikult ellu 2. soovituse punkti a selle osa, millega ta oli nõus. Enamiku reoveekoguse kohta (kõik linnastud, mille inimekvivalent on üle 2 000) on esitatud finantsteave. Teavet ei esita ainult linnastud, mille inimekvivalent on alla 2 000. Selle põhjused on järgmised: a) see põhjustaks põhjendamatut täiendavat halduskoormust, b) suurendaks viivitusi aruandluses (kontrollikoda soovitab mujal vähendada viivitusi aruandluses), c) direktiivis ei ole sõnaselgelt sätestatud aruandluskohustust.

Vastus punktis 115 esitatud 3. soovituse punktile a. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Vastus punktis 115 esitatud 3. soovituse punktile b. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Vastus punktis 115 esitatud 3. soovituse punktile c. Komisjon leiab, et see soovitus on täielikult ellu viidud.

Vastus punktis 115 esitatud 3. soovituse punktile d. Komisjon leiab, et see soovitus on täielikult ellu viidud. Komisjon on võtnud soovitatud meetme.

Programmitöö perioodi 2014–2020 finantsinstrumentide aruandluse nõuded on sätestatud ühissätete määruse (määrus (EL) nr 1303/2013) artiklis 46 ja komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 821/2014 I lisas. Viimases on esitatud rahastamisvahendite aruannete näidis. Aruande näidise VIII jaotises peavad liikmesriigid esitama teavet rahastamisvahendisse väljastpoolt Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde kogutud muude maksete summa kohta, tuues välja avaliku ja/või erasektori maksed – nii rahastamislepingutega seotud kui ka lõppsaaja tasandil makstud summad.

Vastus punktis 117 esitatud 4. soovituse punktile a. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Vastus punktis 117 esitatud 4. soovituse punktile b. See soovitus on osaliselt ellu viidud.

Vastus punktis 119 esitatud 5. soovituse punktile b. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Eriaruanne nr 3/2015 „ELi noortegarantii: esimesed sammud on tehtud, kuid ees ootavad rakendamisega seotud riskid“

Vastus punktis 89 esitatud 1. soovitusele. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Eriaruanne nr 4/2015 „Tehniline abi: milline on selle panus põllumajandusse ja maaelu arengusse?“

Vastus punktis 90 esitatud 1. soovitusele. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud. Jagatud eelarve täitmise põhimõtte kohaselt kirjeldavad liikmesriigid oma maaelu arengu programmides, kuidas tehnilist abi kasutatakse, ja on võimelised andma üldise hinnangu selle rakendamise kohta.

Lisaks tuleks rõhutada, et seirenäitajad annavad ainult osa hindamiseks vajalikust teabest ja et hindamine tähendab rohkemat kui seiretabelite andmeanalüüsi. Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 V lisas sätestatud maaelu arengu ühised hindamisküsimused sisaldavad küsimust nr 20: „Kuidas on tehniline toetus aidanud kaasa määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 59 ja määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 51 lõikes 2 sätestatud eesmärkide saavutamisele?“.

Maaelu arengu programmide järelhindamine peaks olema ette valmistatud ja asjaomane aruanne komisjonile esitatud 2024. aasta detsembriks.

Vastus punktis 90 esitatud 2. soovitusele. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Vastus punktis 93 esitatud 4. soovitusele. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud. Seiretabelis B2.3 eristatakse tehnilise abi puhul – peale riikliku maaeluvõrgustiku – riiklikke kogukulutusi halduskuludele ja muudele kuludele, kusjuures viimased hõlmavad õpinguid ja väljaõpet. Üldiselt tuleb liikmesriikide ja piirkondade kogutavate lisanäitajate kindlaksmääramisel säilitada õige tasakaal ühelt poolt lisandväärtuse ja teiselt poolt halduskoormuse vahel. See on põhjus, miks sellel tasemel kogutava üksikasjaliku teabe hulka hoitakse tahtlikult piiratuna.

Komisjonil ei ole võimalik esitada ettevaatavaid tõendeid hindamisküsimuste lõplike tulemuste kohta. Jagatud eelarve täitmise raames toimub maaelu arengu programmide hindamine liikmesriikide või piirkondade tasandil vastavalt ühisele hindamismeetodile, mis on sätestatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 artiklis 14.

Eriaruanne nr 5/2015 „Kas rahastamisvahendid on maaelu arengu valdkonnas edukad ja paljulubavad?“

Vastus punktis 100 esitatud 3. soovitusele. Kaasseadusandjad ei ole sätestanud ringleva mõju eesmärkide seadmiseks õiguslikke nõudeid. Põhjus on see, et iga finantsinstrumendiga seonduv ringlevus on igale instrumendile ja selle ülesehitusele eriomane. See sõltub ka välistest teguritest, näiteks turunõudlusest ja majandusarengust. Samamoodi sätestas komisjon rakendusmäärustes (EL) nr 964/2014 ja (EL) 2016/1157 üksnes ringlevust puudutavad täiendavad rakenduseeskirjad, mis on paigutatud laenuandmispõhimõtteid käsitlevasse osasse. Õigusraamistiku ja rakenduseeskirjadega võidakse ette näha üksnes eesmärkide seadmise ja tagasimakstud vahendite haldamise põhimõtted.

Eelkõige ei saa sihtlaenumahtu ja intressimääravahemikku sätestada eelnevalt ELi tasandil koos eelnevalt kindlaksmääratud eesmärkidega. Seda saab hinnata ainult iga juhtumi puhul eraldi iga finantsinstrumendi eelhindamise käigus (kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 37) ja seda võetakse arvesse rahastamisvahendi laadi kindlaks määramiseks (uuendatav või mitteuuendatav instrument). Eelhindamise käigus tuleb uurida ka finantsvõimenduse aspekti. Finantsinstrumendile tagasi makstud vahendeid kasutatakse uuesti sama finantsinstrumendi piires (ringlevad sama finantsinstrumendi piires) või neid kasutatakse pärast korraldusasutusele või fondifondile tagasi maksmist kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 44 (prioriteedi raames ette nähtud sama eesmärgi saavutamiseks enne rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu) ja artikliga 45 (vastavalt programmi eesmärgile pärast rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu).

Komisjon leiab, et nende sätetega, mida on muudetud finantsmääruses (määrus (EL, Euratom) 2018/1046), on soovitus ellu viidud, välja arvatud eesmärgid, mida saab kindlaks määrata ainult iga finantsinstrumendi eelhindamisel ja mida komisjon ei saa horisontaalselt sätestada.

Eriaruanne nr 8/2015 „Kas ELi rahaline toetus vastab piisavalt mikroettevõtjate vajadustele?“

Vastus punktis 68 esitatud 1. soovitusele. Seoses kontrollikoja poolt lisas 3.4 nimetatud endiselt püsima jäänud puudusega tuleb märkida, et erinäitajate lisamine rakenduskavasse on korraldusasutuste jaoks vabatahtlik. Määrusega nähakse siiski ette üksuste jaoks kohustuslik ühine väljundnäitaja (määrus (EL) nr 1304/2013, I lisa punkt 2).

Vastus punktis 72 esitatud 4. soovitusele. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Eriaruanne nr 9/2015 „Piinamisvastasele võitlusele ja surmanuhtluse kaotamisele eraldatud ELi toetus“

Vastus punktis 55 esitatud 4. soovitusele. Ehkki komisjon nõustub kontrollikoja järeldusega, et seda soovitust ei ole ellu viidud, kordab ta, et ta ei ole soovitusega nõus.

Vastus punktis 56 esitatud 6. soovitusele. Ehkki komisjon nõustub kontrollikoja järeldusega, et seda soovitust ei ole ellu viidud, kordab ta, et ta ei ole soovitusega nõus.

Eriaruanne nr 12/2015 „ELi prioriteedina määratletud teadmistepõhise maamajanduse edendamist mõjutab teadmussiirde- ja nõustamismeetmete halb juhtimine“

Vastus punktis 94 esitatud 1. soovituse punktile b. Kontrollikoja soovitus arvatakse täielikult ellu viiduks. Koolitusvajaduste korduva analüüsi tegemiseks on eri meetodid ja kõige sobivam lähenemisviis sõltub asjaomase põllumajanduse teadmiste- ja innovatsioonisüsteemi (AKIS) ülesehitusest, mis on liikmesriigiti erinev. Seetõttu saab meetme suunisdokumendis kirjeldada ainult üldiselt kõige tõhusamat viisi sellise vajaduste hindamise tegemiseks.

Komisjoni poolt ajakohastatud meetme suunisdokumenti peetakse piisavalt üksikasjalikuks ja piisavaks, et liikmesriigid saaksid sellest juhinduda koolitusvajaduste korduva analüüsi tegemisel.

Vastus punktis 94 esitatud 1. soovituse punktile d. Kontrollikoja soovitus arvatakse täielikult ellu viiduks. Kõik maaelu arengu meetmed kiidetakse heaks ja lisatakse maaelu arengu programmidesse ainult juhul, kui liikmesriik tõendab strateegilist vajadust. See vajadus ilmneb maaelu arengu programmi strateegiast, mis omakorda põhineb SWOT-analüüsil ja sellest tuleneval vajaduste hindamisel, mille iga liikmesriik pidi tegema maaelu arengu programmitöö etapi alguses.

Iga-aastastel läbivaatamiskoosolekutel ja järelevalvekomiteedes hinnatakse rakendamise aastaaruandeid, milles antakse aru maaelu arengu programmides sisalduvate kõigi kavandatud meetmete rakendamise edusammudest. Rakendamisraskuste või viivituste korral analüüsitakse olukorda ja otsitakse parandusmeetmeid.

Vastus punktis 96 esitatud 2. soovituse punktile b. Kontrollikoja soovitus suunisdokumentide ja riigihangete kohta, sealhulgas ettevõttesisest tarnet käsitleva teabe kohta, arvatakse täielikult ellu viiduks.

Liikmesriikide menetluste järelevalveks vastavusauditite tegemise kohta vt komisjoni vastus 5. soovitusele seoses eriaruandega nr 12/2015.

Vastus punktis 98 esitatud 3. soovituse punktile a. Kontrollikoja soovitus arvatakse täielikult ellu viiduks. Komisjon on koostanud suunised, et selgitada teatavaid õiguslikke tõlgendusi ja levitada ELi õiguse rakendamise hea tava näiteid liikmesriikidele.

Kulude mõistlikkuse küsimust arutatakse liikmesriikidega korrapäraselt eri kontekstides: viimane üritus oli 2018. aasta juunis toimunud veamäära seminar, mille käigus arutati kulude mõistlikkuse ja lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamise aspekte.

Koolitusi võidakse korraldada liikmesriikide taotlusel ja kõnealusel teemal on juba korraldatud mitu koolitust. Tuleb ka märkida, et maaelu arengu programmide rakendamise ajal suureneb oluliselt lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamine, mis tähendab, et liikmesriigid kasutavad harvemini kulude mõistlikkuse hindamist.

Vastus punktis 98 esitatud 3. soovituse punktile b. Kontrollikoja soovitus arvatakse täielikult ellu viiduks. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 51 nähakse ette, et 2017. ja 2019. aastal hõlmavad komisjoni ja iga liikmesriigi aastakoosolekud kõiki programme. Nendel aastakoosolekutel võetakse arvesse partnerluskokkuleppe rakendamise eduaruandeid. See aruanne sisaldab muu hulgas teavet selliste mehhanismide rakendamise kohta, mis tagavad tegevuse kooskõlastamise Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning muude liidu ja riiklike rahastamisvahendite vahel ja Euroopa Investeerimispangaga. Need aastakoosolekud on lisavahend, mis tagab Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmide vastastikuse täiendavuse ja koostoime konkreetses liikmesriigis ning annab aluse vajaduse korral paranduste tegemiseks.

Vastus punktis 100 esitatud 4. soovituse punktile b. Komisjon on endiselt seisukohal, et ta ei vastuta eelseisvate koolituste parendamiseks mõeldud tagasisidesüsteemide olemasolu jälgimise eest.

Mis puudutab usaldusväärset teavet teadmussiirde- ja nõustamisteenuste kvaliteedi ja tõhususe kohta, siis on rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 V lisas sätestatud maaelu arengu ühised hindamisküsimused. Esimeses hindamisküsimuses viidatakse sihtvaldkonnale 1A ja see küsimus kõlab järgmiselt: „Kuidas on maaelu arengu programm toetanud innovatsiooni ja koostöö edendamist ning teadmistebaasi arendamist maapiirkondades?“. Sellele hindamisküsimusele tuleb vastata 2019. aastal esitatavas täiustatud rakendamise aastaaruandes ja järelhindamisel.

Kontrollikoja soovitus arvatakse seetõttu täielikult ellu viiduks.

Vastus punktis 102 esitatud 5. soovitusele. Komisjon leiab, et see soovitus on täielikult ellu viidud. Teadmussiirde ja innovatsiooni valdkonna auditid, mida tegelikult ei tehtud, kavandati 2016.–2019. aasta mitmeaastases tööprogrammis n+2 aastaks, st aastateks 2018–2019. 2017. aastal tehtud uue keskse riskianalüüsi kohaselt oli nende riskihinne väiksemate kulude tõttu madalam ning olemasolevaid vahendeid arvesse võttes otsustati teha muud auditid (suurema riski ja suuremate kuludega).

Pärast eriaruannet suurendati auditivaldkonna riskiprofiili. Selle tulemusel valis põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat välja ja tegi viis auditit (AT, DK, FR, IT, SE). Tuleks mõista, et isegi kui riskianalüüsis suurendati auditivaldkonna riskitegurit, on valitud tehingute arv väga väikeste kulude tõttu endiselt piiratud.

Pealegi keskendutakse uue auditimeetodi puhul, mida põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat rakendab alates 2018. aasta juulist, sertifitseerimisasutuse tööle, mis puudutab kõiki üldisesse haldus- ja kontrollisüsteemi mittekuuluvaid meetmeid, sealhulgas teadmussiirde ja innovatsiooniga seotud meetmeid. Kui selline meede sisaldub sertifitseerimisasutuse esimeses valimis, valib ka põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat selle oma auditis.

Eriaruanne nr 13/2015 „Puitu tootvatele riikidele FLEGTi tegevuskava raames antav ELi toetus“

Vastus punktis 58 esitatud 1. soovitusele. Komisjon oli selle soovitusega 2015. aastal osaliselt nõus, kuna eelarve sihtotstarbeline eraldamine FLEGTi tegevuskava rakendamiseks on teostatav ainult temaatiliste programmide/eelarveridade puhul. Ajavahemikuks 2014–2020 eraldas komisjon temaatiliste programmide eelarverealt sihtotstarbeliselt 145 miljonit eurot FLEGTi tegevuskava rakendamiseks ja töötas välja iga-aastased tegevuskavad, milles täpsustatakse, milliseid FLEGTi tegevuskava valdkondi kavatsetakse rahastada.

Eriaruanne nr 16/2015 „Energiavarustuse kindluse parandamine energia siseturu arendamise kaudu: tuleb teha täiendavaid jõupingutusi“

Vastus punktis 117 esitatud 3. soovitusele. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud õigusraamistiku laiendamise ja platvormi loomise kaudu.

Vastus punktis 123 esitatud 7. soovituse punktile b. Komisjon oli soovitusega osaliselt nõus ja võttis heakskiidetud elementide puhul nõutud meetmed.

Vastus punktis 126 esitatud 9. soovitusele. Komisjon ei ole soovitusega nõustunud. Sellegipoolest võttis ta asjaomaste probleemide lahendamiseks vajalikud meetmed.

Eriaruanne nr 17/2015 „Komisjoni toetus noorte tegevusrühmadele: ESFi vahendite ümbersuunamine õnnestus, ent tulemustele keskendumine on ebapiisav“

Vastus punktis 84 esitatud 2. soovituse punktile a. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Komisjon rõhutab, et tulemuste parandamise võimaluste uurimine on pidev tavapärane praktika. Komisjon uurib kõiki uuesti planeerimise taotlusi olenemata sellest, kas need on tingitud vajadusest kaasata uusi lisavahendeid või mitte, eeskätt paremate tulemuste saavutamiseks, ja arutab neid põhjalikult liikmesriikidega. Siiani ei olnud komisjon ette võtnud algatust uute muudatuste kavandamiseks, kuna see oleks olnud tarbetu ja väga ebatõhus.

Vastus punktis 84 esitatud 2. soovituse punktile b. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Komisjon rõhutab, et selline hindamine tehakse hoolikalt ja see on alati olnud tavapärane praktika. Aruannete esitamist hindamisprotsessi iga üksiku detaili kohta ning selliste määrustega nõutavate elementide kohta, mis on alati olnud tavapärane praktika, peetakse tarbetuks ja ebatõhusaks ning seetõttu puudub kontrollnimekirjades üksikasjalik teave.

Vastus punktis 84 esitatud 2. soovituse punktile c. Komisjon rõhutab, et see soovitus on täielikult ellu viidud ulatuses, milles see on endiselt asjakohane. See soovitus kaotas aastatel 2014–2020 oma asjakohasuse, kuna rakendamise aastaaruandeid ei peeta enam üksikasjaliku, vaid ainult kokkuvõtliku teabe edastamise vahendiks. Komisjon rõhutab, et rakendamise aastaaruannete kaudu edastatakse piisavalt asjakohast teavet ja üksikasjalikumat teavet edastatakse muude aruandlusvahendite kaudu (nt hindamisaruanded; tehnilised koosolekud ja järelevalvekomiteed, mille arutelusid kajastatakse protokollides ja toimiku lisades).

Vastus punktis 86 esitatud 3. soovitusele. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Komisjon rõhutab, et süstemaatiline järjepidevuse ja usaldusväärsuse kontroll on tavapärane praktika. On olemas tõendeid selle kohta, et see on tavapärane praktika (hindamisüksuse ja ESFi koordineerimisüksuse juhenddokumendid, kontrollnimekirjad aruannete kinnitamiseks). Iga tehtud kontrolli dokumenteerimine oleks tarbetu ja ebatõhus.

Eriaruanne nr 20/2015 „Põllumajanduses mittetootlikeks investeeringuteks antava ELi maaelu arengu toetuse kulutõhusus“

Vastus punktis 74 esitatud 1. soovituse punktile a. Vastavalt määruse (EL) nr 1305/2013 artiklile 75 esitavad liikmesriigid komisjonile 2018. aasta täiustatud rakendamisaruande 2019. aasta juuni lõpus. Komisjon saab alles siis asjaomase järelevalve lõpetada.

Vastus punktis 77 esitatud 3. soovituse punktile a. Komisjon leiab, et see soovitus on ellu viidud, sest nõutud meede, mille kohaselt soovitati liikmesriikidel kehtestada lisanäitajad, on rakendatud. Komisjon jälgib maaelu arengu programmide rakendamist ühise konteksti ning ühiste tulemus- ja väljundnäitajate kaudu 2014.–2020. aasta ühise seire- ja hindamissüsteemi raames.

Hindamised teeb liikmesriik või need tehakse liikmesriigi nimel, samal ajal kui selliste hindamiste kokkuvõte tehakse ELi tasandil komisjoni talituste vastutusel. Rakendusaktis sisalduvad 2014.–2020. aasta ühise seire- ja hindamissüsteemi kohustuslikud elemendid hõlmavad nende näitajate loetelu, mida tuleb poliitika elluviimise jälgimiseks kasutada. Peale nende näitajate ei saa komisjon teha rohkemat, vaid üksnes nõustada/julgustada liikmesriike kehtestama lisanäitajaid.

Soovitus nõustada neid liikmesriike, kus mittetootlike investeeringute toetamine on märkimisväärne, ja määrata kindlaks konkreetsed tulemusnäitajad kõige sagedamini rahastatavate mittetootlike investeeringute liikide jaoks rakendati suunistega „Maaelu arengu programmide tulemuste hindamine: kuidas valmistuda hindamise aruandluseks 2017. aastal“.

Komisjon ei saa kohustada liikmesriike kehtestama selliseid lisanäitajaid, kuna need ulatuvad kaugemale 2014.–2020. aasta ühise seire- ja hindamissüsteemi raamistiku kohustuslikest elementidest.

Vastus punktis 81 esitatud 5. soovituse punktile b. Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi usaldatavustaseme ja auditi direktoraat jätkab kontrollikoja järelduste arvessevõtmist mitmeaastase tööprogrammi ettevalmistavas töös. Kontrollikoja järeldused on tavapärased kriteeriumid, mida kasutatakse mitmeaastase tööprogrammi kehtestamisel.

Eriaruanne nr 23/2015 „Doonau vesikonna vee kvaliteet: veepoliitika raamdirektiivi rakendamisel on edusamme, kuid teha on veel palju“

Vastus punktis 172 esitatud 1. soovituse punktile d. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 172 esitatud 1. soovituse punktile e. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 172 esitatud 1. soovituse punktile f. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 182 esitatud 2. soovituse punktile b. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 182 esitatud 2. soovituse punktile c. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 182 esitatud 2. soovituse punktile d. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 191 esitatud 3. soovituse punktile b. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus.

Vastus punktis 191 esitatud 3. soovituse punktile e. Kavandatud on edasine töö ja see soovitus loodetakse täielikult ellu viia 2020. aasta lõpuks.

Vastus punktis 191 esitatud 3. soovituse punktile f. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Vastus punktis 191 esitatud 3. soovituse punktile g. See soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

Eriaruanne nr 24/2015 „Võitlus ühendusesisese käibemaksupettusega: vajatakse täiendavaid jõupingutusi“

Vastus punktis 116 esitatud 6. soovitusele. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus. Soovituse on muutnud tarbetuks nõukogus praegu arutlusel olev komisjoni ettepanek lõpliku käibemaksusüsteemi kohta, millega uuendatakse praegust ELi-sisese kaubavahetuse käibemaksusüsteemi ja mis sisaldab uusi aruandekohustuste eeskirju.

Vastus punktis 117 esitatud 7. soovitusele. Komisjon ei olnud selle soovitusega nõus. Sektoripõhine pöördmaksustamine kui pettusevastane meede on vabatahtlik ja suunatud peamiselt konkreetsetele riiklikele pettuseprobleemidele. Komisjoni ettepanekus lõpliku käibemaksusüsteemi kohta, mida praegu arutab nõukogu, nähakse ette sektoripõhise pöördmaksustamise kaotamine (esimeses etapis seoses kaupadega), kuna selles käsitletakse struktuuriliselt ELi-sisese pettuseprobleemi algpõhjuseid.

Eriaruanne nr 25/2015 „Maapiirkondade taristule antav ELi toetus: võimalik saavutada oluliselt suurem kulutõhusus“

Vastus punktis 101 esitatud 1. soovituse punktile b. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Parimate tavade vahetamise platvormi – Euroopa maaelu arengu võrgustiku – loovad ja seda kasutavad liikmesriigid, kuna projektid ja rakendamise parimad tavad selguvad praeguse programmitöö perioodi 2014–2020 jooksul. Täiendavaid hindamisi võimaliku tühimõju kohta saab teha ainult iga juhtumi puhul eraldi ja programmi hindamise ajal, mille kohta komisjon on välja andnud suunised.

Lisaks on komisjon praeguse perioodi 2014–2020 maaelu arengu programmide vastuvõtmisega maandanud lisandväärtuse mittesaavutamise riski ELi fondide puhul.

Vastus punktis 101 esitatud 1. soovituse punktile d. Komisjon leiab, et see soovitus on osaliselt ellu viidud, kuna selle elluviimine on juba alanud. Komisjoni eri talituste vahel luuakse korrapärased kontaktid. Maaelu arengu programmide heakskiitmisel või muutmisel kaasatakse ametlike talitustevaheliste konsultatsioonide kaudu protsessi muud komisjoni talitused ja nende panust võetakse arvesse. Peale selle tehakse ühiselt ka muudatusi partnerluskokkulepetesse. 2019. aastal esitatavad 2018. aasta täiustatud rakendamisaruanded peaksid eeldatavasti andma rohkem teavet ELi fondide vastastikuse täiendavuse tagamise korra tõhususe kohta. Nende rakendamise aastaaruannete muudetud suunised on avaldatud 2018. aasta septembris.

Vastus punktis 106 esitatud 2. soovituse punktile b. Komisjon leiab, et see soovitus on täielikult ellu viidud. Komisjon on pidanud mitu ettekannet uute võimaluste kohta, mis kehtestati lihtsustatud kuluvõimalusi käsitleva finantsmäärusega (määrus (EL, Euratom) 2018/1046). Ta pidas ettekande maaelu arengu komisjonis ning põllumajanduse tootlikkuse ja kestlikkuse alase Euroopa innovatsioonipartnerluse (EIP-AGRI) seminaril 2018. aasta oktoobris, aga ka Hispaania makseasutuste konverentsil 2018. aasta novembris. Nende ettekannete pidamise ajal toimusid arutelud selle üle, kuidas lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamine võib asendada vajadust hinnata kulude mõistlikkust ja kuidas saavad liikmesriigid kõik sellega seotud raskused ületada. 20. juuniks 2019 on kavandatud Euroopa maaelu arengu võrgustiku õpikoda „Lihtsustatud kuluvõimalused: saadud kogemused ja uued võimalused“.

Vastus punktis 109 esitatud 3. soovituse punktile a. Komisjon kavatseb hinnata 2014.–2020. aasta maaelu arengu programmide vahendite tõhusust ja tulemuslikkust vastavalt ühisele seire- ja hindamissüsteemile (määruse (EL) nr 1306/2013 artikkel 110). See põhineb liikmesriikide vahehindamistel, millest antakse aru 2019. aastal, ja järelhindamistel, mille aruanded esitatakse komisjonile 2024. aasta lõpuks (määruse (EL) nr 1305/2013 artikkel 78).

Lisa 3.4. Tehtud parandused ja osaliselt rakendatud soovituste püsima jäänud puudused aruannete kaupa

Eriaruanne nr 1/2015 „Siseveetransport Euroopas: transpordiliigi osakaal ja laevatamistingimused ei ole alates 2001. aastast oluliselt paranenud“

Punktis 54 esitatud 2. soovituse punkt a: puuduvad tõendid tõhusa koordineerimise kohta kõigis liikmesriikides.

Vastus. Soovitati teha põhjalik analüüs strateegia edasiarendamiseks. Komisjon võttis soovituse elluviimiseks ette nähtud tähtaja jooksul võimalikud meetmed ja leiab, et see on ellu viidud. Ta uuris siseveelaevanduse sektori olukorda spetsiaalse turuvaatlusanalüüsi abil. Lisaks teeb komisjon uuringuid ka veetranspordi (sadamad ja siseveeteed) võimaluste kohta vastavalt ELi majanduse ja taristu arengu eri stsenaariumidele. Strateegia vaadatakse läbi TEN-T raamistiku läbivaatamise üldisemas kontekstis. Komisjoni uuring veetranspordi (sadamad ja siseveeteed) võimaluste kohta vastavalt ELi majanduse arengu, tööstussuundumuste ja TEN-T arengu eri stsenaariumidele pidi lõpetatama 2019. aasta veebruaris. Uuringu eest vastutava konsultandi kogetud viivituste ja uuringusse oluliste paranduste tegemise vajaduse tõttu on lõpparuanne siiski praegu komisjoni talituste heakskiitmisel.

Pärast nõukogu ja Euroopa Parlamendiga peetud arutelusid on komisjon alustanud liikmesriikide ja sidusrühmadega tööd tulevase programmi NAIADES III ettevalmistamiseks, mida hakatakse ellu viima pärast 2020. aastat, et veelgi parandada siseveelaevanduse tõhusust.

Eriaruanne nr 2/2015 „ELi toetus asulareoveepuhastitele Doonau vesikonnas: vajatakse täiendavaid jõupingutusi, aitamaks liikmesriikidel ELi reoveepoliitika eesmärke saavutada“

Punktis 110 esitatud 2. soovituse punkt a: nende linnastute puhul, mille inimekvivalent on alla 2 000, sellist teavet ei kogutud.

Vastus. Komisjon kaalus nõuetekohaselt 2. soovituse punkti a ja ei olnud nõus selle soovituse osaga, mis käsitleb linnastuid, mille inimekvivalent on alla 2 000. Komisjon ei olnud nõus nõudma, et liikmesriigid esitaksid rahasummade teabe linnastute kohta, mille inimekvivalent on alla 2 000. Selle põhjused on järgmised: a) see põhjustaks põhjendamatut täiendavat halduskoormust, b) suurendaks viivitusi aruandluses (kontrollikoda soovitab mujal vähendada viivitusi aruandluses), c) direktiivis ei ole sõnaselgelt sätestatud aruandluskohustust.

Punktis 115 esitatud 3. soovituse punkt c: keskkonna peadirektoraadi järeldus meie soovituse kohta (vajadus ülevoolu kohustuslike mõõtmiste järele) on veel koostamisel.

Vastus. Komisjon on kontrollikoja soovituse kohaselt teinud spetsiaalse uuringu valinguvee ülevoolu kohta ja lisanud selle küsimuse asulareovee puhastamise direktiivi kohasesse hindamisse. Hindamine on lõppemas ja selle tulemused avaldatakse 2019. aasta neljandas kvartalis. Hindamine on tagasivaatav, kuid selles vaadeldakse kombineeritud kanalisatsiooni ülevoolu järelmõju täieliku nõuetele vastavuse stsenaariumi korral. Seda modelleeriti ja järeldused lisatakse hindamist käsitlevasse talituste töödokumenti (eeldatavalt 2019. aasta neljandas kvartalis). Hindamise järelduste põhjal võib komisjon otsustada võtta järelmeetmeid ja teha mõjuhinnangu selle kohta, kas asulareovee puhastamise direktiivi tuleks muuta, sealhulgas seoses mõõtmisnõuete ja ülevoolureeglite kehtestamisega. Eelmärgitut arvesse võttes leiab komisjon, et soovitus on nüüd täielikult ellu viidud.

Punktis 115 esitatud 3. soovituse punkt d: endiselt on olemas oht, et mõned reoveepuhastusjaamad on liiga suured.

Vastus. Komisjon leiab, et see soovitus on täielikult ellu viidud. Komisjon on võtnud soovitatud meetme.

Programmitöö perioodi 2014–2020 finantsinstrumentide aruandluse nõuded on sätestatud ühissätete määruse (määrus (EL) nr 1303/2013) artiklis 46 ja komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 821/2014 I lisas. Viimases on esitatud rahastamisvahendite aruannete näidis. Aruande näidise VIII jaotises peavad liikmesriigid esitama teavet rahastamisvahendisse väljastpoolt Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde kogutud muude maksete summa kohta, tuues välja avaliku ja/või erasektori maksed – nii rahastamislepingutega seotud kui ka lõppsaaja tasandil makstud summad.

Punktis 117 esitatud 4. soovituse punkt b: muudetud väetisetoodete määrust ei ole siiani veel vastu võetud. Reoveesette lisamine väetiste loetellu sõltub käimasoleva tehnilise uuringu tulemustest.

Vastus. Väetisetoodete määrus võeti vastu mais ja see avaldatakse 25. juunil. STRUBIASe uuringul põhineva delegeeritud õigusaktiga võib kehtestada uued koostisaine kategooriad, lisades need selle määruse 2. lisasse, millega kehtestatakse taaskasutuseeskirjad teatavatele materjalidele, näiteks reoveesettest eraldatud tuhale ja sadestunud sooladele, mida müüakse turul CE-vastavusmärgisega (Euroopa vastavusmärgis) väetisetoodetena.

Eriaruanne nr 4/2015 „Tehniline abi: milline on selle panus põllumajandusse ja maaelu arengusse?“

Punktis 90 esitatud 1. soovitus: soovituse põhjal võetud meetmete lisaväärtus on küsitav. Ehkki komisjon on 1. soovituse (täpsustada ja jälgida) ellu viinud, ei käsitlenud ta oma tegevusega selle soovituse aluseks olnud leidu, st et suur osa liikmesriigi tehnilise abi kuludest on „tegelikult eelarvetoetuste summad“. Üldiste halduskulude puhul ei ole tehnilise abi kasutamine ELi määrustega vastuolus ning seetõttu lubab komisjon seda teha. Järelevalve osana võiks nende kulude nõuetekohane hindamine ja liikmesriikide võrdlus aidata kindlaks teha parimad/halvimad tavad, mis lisatakse suunistesse ja liikmesriikidele esitatud soovitustesse.

Vastus. Jagatud eelarve täitmise põhimõtte kohaselt kirjeldavad liikmesriigid oma maaelu arengu programmides, kuidas tehnilist abi kasutatakse, ja on võimelised andma üldise hinnangu selle rakendamise kohta.

Lisaks tuleks rõhutada, et seirenäitajad annavad ainult osa hindamiseks vajalikust teabest ja et hindamine tähendab rohkemat kui seiretabelite andmeanalüüsi. Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 V lisas sätestatud maaelu arengu ühised hindamisküsimused sisaldavad küsimust nr 20: „Kuidas on tehniline toetus aidanud kaasa määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 59 ja määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 51 lõikes 2 sätestatud eesmärkide saavutamisele?“.

Maaelu arengu programmide järelhindamine peaks olema ette valmistatud ja asjaomane aruanne komisjonile esitatud 2024. aasta detsembriks.

Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Punktis 93 esitatud 4. soovitus: audiitorite käsutuses olevate tõendite kohaselt ei võtnud komisjon tulemuslikkuse raamistiku kehtestamiseks komisjoni tasandil piisavalt meetmeid. Komisjon julgustas liikmesriike oma 2014.–2020. aasta maaelu arengu programmide heakskiitmise kirjades esitatud soovituses kehtestama tehnilise abi jaoks asjakohased näitajad, kuid see ei ole kohustuslik. Komisjon ei esitanud teavet tulemuslikkuse raamistiku rakendamise seisu kohta liikmesriikide tasandil. Saadaval oli vaid väga vähe nõutavaid seireandmeid ja neid praktikas ei kasutatud. Riikliku maaeluvõrgustiku ja muude kulude (mis hõlmavad ka suutlikkuse suurendamiseks ettenähtud tehnilise abi kulusid) näitajad ei ole tasakaalustatud, kui arvestada nendega seotud kulude suhtelist suurust.

Vastus. Seiretabelis B2.3 eristatakse tehnilise abi puhul – peale riikliku maaeluvõrgustiku – riiklikke kogukulutusi halduskuludele ja muudele kuludele, kusjuures viimased hõlmavad õpinguid ja väljaõpet. Üldiselt tuleb liikmesriikide ja piirkondade kogutavate lisanäitajate kindlaksmääramisel säilitada õige tasakaal ühelt poolt lisandväärtuse ja teiselt poolt halduskoormuse vahel. See on põhjus, miks sellel tasemel kogutava üksikasjaliku teabe hulka hoitakse tahtlikult piiratuna.

Komisjonil ei ole võimalik esitada ettevaatavaid tõendeid hindamisküsimuste lõplike tulemuste kohta. Jagatud eelarve täitmise raames toimub maaelu arengu programmide hindamine liikmesriikide või piirkondade tasandil vastavalt ühisele hindamismeetodile, mis on sätestatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 artiklis 14.

Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Eriaruanne nr 5/2015 „Kas rahastamisvahendid on maaelu arengu valdkonnas edukad ja paljulubavad?“

Punktis 100 esitatud 3. soovitus: komisjon ei ole vahendite ringleva mõju kohta täpseid eesmärke kindlaks määranud. Fondide rangema haldamise tegelik mõju vahendite ringlevale mõjule ei ole teada.

Kaasseadusandjad ei ole sätestanud ringleva mõju eesmärkide seadmiseks õiguslikke nõudeid. Põhjus on see, et iga finantsinstrumendiga seonduv ringlevus on igale instrumendile ja selle ülesehitusele eriomane. See sõltub ka välistest teguritest, näiteks turunõudlusest ja majandusarengust. Samamoodi sätestas komisjon rakendusmäärustes (EL) nr 964/2014 ja (EL) 2016/1157 üksnes ringlevust puudutavad täiendavad rakenduseeskirjad, mis on paigutatud laenuandmispõhimõtteid käsitlevasse osasse. Õigusraamistiku ja rakenduseeskirjadega võidakse ette näha üksnes eesmärkide seadmise ja tagasimakstud vahendite haldamise põhimõtted.

Eelkõige ei saa sihtlaenumahtu ja intressimääravahemikku sätestada eelnevalt ELi tasandil koos eelnevalt kindlaksmääratud eesmärkidega. Seda saab hinnata ainult iga juhtumi puhul eraldi iga finantsinstrumendi eelhindamise käigus (kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 37) ja seda võetakse arvesse rahastamisvahendi laadi kindlaks määramiseks (uuendatav või mitteuuendatav instrument). Eelhindamise käigus tuleb uurida ka finantsvõimenduse aspekti. Finantsinstrumendile tagasi makstud vahendeid kasutatakse uuesti sama finantsinstrumendi piires (ringlevad sama finantsinstrumendi piires) või neid kasutatakse pärast korraldusasutusele või fondifondile tagasi maksmist kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 44 (prioriteedi raames ette nähtud sama eesmärgi saavutamiseks enne rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu) ja artikliga 45 (vastavalt programmi eesmärgile pärast rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu).

Komisjon leiab, et nende sätetega, mida on muudetud finantsmääruses (määrus (EL, Euratom) 2018/1046), on soovitus ellu viidud, välja arvatud eesmärgid, mida saab kindlaks määrata ainult iga finantsinstrumendi eelhindamisel ja mida komisjon ei saa horisontaalselt sätestada.

Eriaruanne nr 7/2015 „ELi politseimissioon Afganistanis: vastakad tulemused (EEAS)“

Punktis 85 esitatud 2. soovituse punkt a: puuduvad tõendid tegelike koolituskursuste kohta. Puuduvad riigipõhised elemendid. Puuduvad tõendid kohalike töötajate siirmiseelse väljaõppe kohta.

Vastus. Euroopa välisteenistus nõustub kontrollikoja hinnanguga.

Punktis 86 esitatud 3. soovituse punkt b: olemasolevad tõendid ei tõenda soovituse elluviimist kohalike koolitajate/praktikantide puhul.

Vastus. Euroopa välisteenistus nõustub kontrollikoja hinnanguga.

Punktis 86 esitatud 3. soovituse punkt d: tõendeid mentorlusdokumentide, mentorluse vahe-eesmärkide ja mentorluse logiraamatute kohta ei ole kindlaks tehtud.

Vastus. Euroopa välisteenistus nõustub kontrollikoja hinnanguga.

Punktis 86 esitatud 3. soovituse punkt e: konkreetselt mentoritele suunatud teabe üleandmise suuniseid ei ole täiendavates dokumentides esitatud.

Vastus. Euroopa välisteenistus nõustub kontrollikoja hinnanguga.

Punktis 86 esitatud 3. soovituse punkt f: audiitorid ei ole leidnud kindlaid juhtnööre/tõendeid mentorlusega koostoime saavutamiseks ja projektieesmärkide selgeks seostamiseks makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse vahe-eesmärkidega.

Vastus. Euroopa välisteenistus nõustub kontrollikoja hinnanguga.

Punktis 88 esitatud 5. soovituse punkt a: ÜJKP missioonide vähendamiseks ja sulgemiseks ei ole veel välja töötatud kõikehõlmavat ja ühist Euroopa välisteenistuse/komisjoni strateegiat. Puudust, mis seisneb selles, et missiooni lõpetamise kavad esitatakse vaid kolm kuud enne mandaadikohase tegevuse lõpetamist, ei ole kõrvaldatud. Olemasolevates suunistes ei käsitleta põhjalikult missiooni vähendamise ja sulgemise protsessile omaseid riske.

Vastus. Euroopa välisteenistus nõustub kontrollikoja hinnanguga.

Punktis 88 esitatud 5. soovituse punkt b: audiitorid ei ole leidnud konkreetseid juhtnööre/tõendeid selle kohta, kuidas vältida varade kumuleerumist ja sellest tulenevat finantsriski; samuti ei ole Euroopa välisteenistus ja komisjon õigel ajal ÜJKP missioonidele esitanud tsentraalseid juhtnööre/tõendeid varade kumuleerumise vältimiseks.

Vastus. Euroopa välisteenistus nõustub kontrollikoja hinnanguga.

Eriaruanne nr 8/2015 „Kas ELi rahaline toetus vastab piisavalt mikroettevõtjate vajadustele?“

Punktis 68 esitatud 1. soovitus: kuna mikroettevõtjate suhtes erinäitajaid kehtestatud pole, ei ole 2014.–2020. aasta perioodi kohta ikka veel olemas teavet selle kohta, kui palju toetust neile eraldatakse.

Vastus. Seoses kontrollikoja poolt lisas 3.4 nimetatud endiselt püsima jäänud puudusega tuleb märkida, et erinäitajate lisamine rakenduskavasse on korraldusasutuste jaoks vabatahtlik. Määrusega nähakse siiski ette üksuste jaoks kohustuslik ühine väljundnäitaja (määrus (EL) nr 1304/2013, I lisa punkt 2).

Eriaruanne nr 10/2015 „ELi ühtekuuluvusvaldkonna vahenditega tehtavate riigihangete probleemide kõrvaldamiseks vajatakse suuremaid jõupingutusi“

Punktis 99 esitatud 1. soovituse punkt a: praegu sisaldab ainult neljandik eiramisjuhtumite haldamise süsteemis registreeritud juhtumitest üksikasjalikku teavet alamkategooria kohta, mis parandab uute juhtumite registreerimist ja vanade sulgemist. Eiramisjuhtumite haldamise süsteemi ja liikmesriikide andmebaaside vahelisi analüüse ja liideseid on küll edasi arendatud, kuid need tuleb veel lõpule viia.

Vastus. Eiramisjuhtumite haldamise süsteemi on ajakohastatud, et lisada riigihankealaste rikkumistega seotud konkreetne eiramiskategooria. See kategooria on liigendatud 26 spetsiaalseks alamkategooriaks, mis kirjeldavad üksikasjalikult nende rikkumiste peamisi põhjuseid. Selline liigitus on täielikult kooskõlas regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ja riiklike auditeerimisasutuste kasutatava liigitusega.

Enne selle uue liigituse pakutavate analüüsivõimaluste kasutamist on vaja saavutada andmete kriitiline mass. Praeguseks sisaldavad 19 891 eiramisjuhtumist, mis viitavad riigihanke-eeskirjade rikkumisele, 7 593 (38 %) sellel uuel liigitusel põhinevat teavet. Seega saavutatakse selliste andmete sisukas analüüs järk-järgult, kuna liikmesriigid ajakohastavad vanemate eiramisjuhtumite teavet ja lisandub uusi eiramisjuhtumeid.

Seetõttu olukord üha paraneb ja komisjon tuletab riigiasutustele meelde, et nad peaksid teavet ajakohastama ja pidama võimaluse korral silmas andmete kvaliteeti (pettuste tõkestamise kooskõlastamise nõuandekomitee (COCOLAF) spetsiaalne alarühm või iga-aastased kooskõlastuskoosolekud auditeerimisasutustega).

Punktis 105 esitatud 6. soovituse punkt a: e-hangete edasised etapid vajavad veel ellu viimist, nagu direktiivis ette nähtud (e-arved aprilliks 2019).

Komisjon peaks tungivalt nõudma, et kõik liikmesriigid osaleksid aktiivselt ARACHNE andmebaasis ja kasutaksid seda.

Vastus. E-hangete viimane õiguslikult siduv etapp (pakkumiste elektrooniline esitamine) hakkab kehtima alates 2018. aasta oktoobrist. Ühtse turu strateegia osana toetab komisjon lepinguregistrite arendamist liikmesriikides. Lepinguregistrid aitavad märkimisväärselt suurendada andmete läbipaistvust hankemenetluses. Selle valdkonnaga tegelemiseks on moodustatud sidusrühmade foorumi töörühm (EXEP), et jagada häid tavasid; töörühm on koostanud ka lepinguregistrite suunised.

Andmekaeve lahendustega seoses võtab komisjon soovituse täitmiseks meetmeid. Ta propageerib aktiivselt selliste lahenduste kasutamist nende liikmesriikide pädevate asutuste poolt, kes osalevad ARACHNEs, mis on tema välja töötatud riskiennetusvahend. See vahend võib oluliselt aidata parandada juhtimiskontrolle, kuid ka mitmesuguste, näiteks riigihankemenetlustega, huvide konfliktidega ning riigihankelepingute teatavate ettevõtjate kätte koondumisega seotud riskide ennetamist ja avastamist. Lisaks võib see vahend aidata tuvastada pettusi. Komisjon on teadlik ka teistest, võrreldavatest andmekaeve lahendustest ja toetab nende kasutamist.

Võetud on järgmised meetmed:

1) tehnilise abi ja suutlikkust suurendava toetuse pakkumine liikmesriikidele, eriti n-ö prioriteetsetele riikidele, riigihankeid käsitlevates direktiivides sätestatud e-hangete nõuete rakendamiseks 2018. aasta lõpuks;

2) parimate tavade jagamine e-hangetele ülemineku toetamiseks EXEPi ehk e-hankeid käsitleva sidusrühmade foorumi kaudu (viimane EXEPi koosolek peeti 22. mail 2019). 18. oktoobril 2018 toimus konverents „Digitaliseerimine riigihangete valdkonnas“;

3) parimate tavade jagamine ja 2017. aastal avaldatud Euroopa e-arvete standardi rakendamise (eriti elektroonilisi arveid käsitleva Euroopa sidusrühmade foorumi kaudu) toetamine (standardi rakendamise tähtaeg on aprill 2019);

4) e-hangetega seotud õigusküsimustega tegelemine (riigiabi, direktiivi tõlgendamine jne).

Eriaruanne nr 11/2015 „Kas komisjon on kalandusalaseid partnerluslepinguid edukalt hallanud?“

Punktis 90 esitatud 1. soovituse punkt b: kuna dokumenteeritud piirkondlikud strateegiad puuduvad, tuleb komisjoni piirkondlike strateegiate väljatöötamist ja dokumenteerimist edaspidi parandada.

Vastus. Komisjon võtab kontrollikoja lõplikku arvamust arvesse. Ta leiab, et säästva kalapüügi partnerluslepingu läbirääkimiste käigus tehtavates eraldi hindamistes võetakse juba piirkondlikku konteksti arvesse, eesmärgiga tagada sama piirkonna eri partnerluslepingute sätete kooskõla.

Sellegipoolest töötab ta 2020. ja 2021. aastaks kavandatud säästva kalapüügi partnerluslepingute üldise hindamise käigus välja edasised piirkondlikud säästva kalapüügi partnerluslepingu strateegiad.

Punktis 93 esitatud 2. soovituse punkt a: praegune litsentsimisprotsessi järelevalve on aga endiselt puudulik. Komisjoni järelevalve ja litsentsimisprotsessi järelmeetmete võtmist tuleb edaspidi parandada.

Vastus. Komisjon võtab kontrollikoja lõplikku arvamust arvesse. Litsentsimisprotsessi haldavad komisjoni talitused saavad juba praegu kontrollida olemasolevate sisesuuniste alusel andmete täpsust ja täielikkust ning kanda kõik saadud taotlused andmebaasi.

Et protsessi veelgi sujuvamaks muuta, on välja töötatud IT-projekt, mida praegu ellu viiakse. Litsentsimisprotsess peaks seetõttu olema 2021. aasta lõpuks täielikult automatiseeritud.

Eriaruanne nr 12/2015 „ELi prioriteedina määratletud teadmistepõhise maamajanduse edendamist mõjutab teadmussiirde- ja nõustamismeetmete halb juhtimine“

Punktis 94 esitatud 1. soovituse punkt b: suunisdokumendis sisalduv teave ei ole piisavalt üksikasjalik selle kohta, kuidas koolitusvajaduste korduvat analüüsi teha.

Vastus. Koolitusvajaduste korduva analüüsi tegemiseks on eri meetodid ja kõige sobivam lähenemisviis sõltub asjaomase põllumajanduse teadmiste- ja innovatsioonisüsteemi (AKIS) ülesehitusest, mis on liikmesriigiti erinev. Seetõttu saab meetme suunisdokumendis kirjeldada ainult üldiselt kõige tõhusamat viisi sellise vajaduste hindamise tegemiseks.

Komisjoni poolt ajakohastatud meetme suunisdokumenti peetakse piisavalt üksikasjalikuks ja piisavaks, et liikmesriigid saaksid sellest juhinduda koolitusvajaduste korduva analüüsi tegemisel.

Kontrollikoja soovitus arvatakse seega täielikult ellu viiduks.

Punktis 94 esitatud 1. soovituse punkt d: komisjon ei teosta ei järelevalvekomiteedes ega iga-aastastel läbivaatamiskoosolekutel järelevalvet selle üle, kas liikmesriigid täidavad nõustamisteenuste loomisel nõuetele vastavuse tingimusi.

Vastus. Kõik maaelu arengu meetmed kiidetakse heaks ja lisatakse maaelu arengu programmidesse ainult juhul, kui liikmesriik tõendab strateegilist vajadust. See vajadus ilmneb maaelu arengu programmi strateegiast, mis omakorda põhineb SWOT-analüüsil ja sellest tuleneval vajaduste hindamisel, mille iga liikmesriik pidi tegema maaelu arengu programmitöö etapi alguses.

Iga-aastastel läbivaatamiskoosolekutel ja järelevalvekomiteedes hinnatakse rakendamise aastaaruandeid, milles antakse aru maaelu arengu programmides sisalduvate kõigi kavandatud meetmete rakendamise edusammudest. Rakendamisraskuste või viivituste korral analüüsitakse olukorda ja otsitakse parandusmeetmeid.

Kontrollikoja soovitus arvatakse seega täielikult ellu viiduks.

Punktis 96 esitatud 2. soovituse punkt b: komisjoni tehtav liikmesriikide menetluste järelevalve, nagu seda meie soovituses soovitati, ei ole piisav.

Vastus. Kontrollikoja soovitus suunisdokumentide ja riigihangete kohta, sealhulgas ettevõttesisest tarnet käsitleva teabe kohta, arvatakse täielikult ellu viiduks.

Liikmesriikide menetluste järelevalveks vastavusauditite tegemise kohta vt komisjoni vastus 5. soovitusele seoses eriaruandega nr 12/2015.

Punktis 98 esitatud 3. soovituse punkt a: komisjon esitas vähe tõendeid korraldusasutustele pakutava lisakoolituse kohta, milles oleks käsitletud kulude mõistlikkuse küsimust olukorras, kui lihtsustatud kuluvõimalusi ei kasutata. Ehkki kulude mõistlikkuse ja lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamise kontrollimisel on mõningaid ühiseid eesmärke, on need siiski kaks eri asja. Lihtsustatud kuluvõimalused hõlmavad vaid väikest osa maaelu arengu kogukulutustest (vt eriaruanne nr 11/2018) ning seetõttu peavad korraldusasutused ka edaspidi kulude mõistlikkust hindama. (Komisjon ei ole Euroopa maaelu arengu võrgustiku platvormi raames kindlaks teinud kulude põhjendatuse hindamise haldusmenetluste parimaid tavasid.)

Vastus. Komisjon on koostanud suunised, et selgitada teatavaid õiguslikke tõlgendusi ja levitada ELi õiguse rakendamise hea tava näiteid liikmesriikidele.

Kulude mõistlikkuse küsimust arutatakse liikmesriikidega korrapäraselt eri kontekstides: viimane üritus oli 2018. aasta juunis toimunud veamäära seminar, mille käigus arutati kulude mõistlikkuse ja lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamise aspekte.

Koolitusi võidakse korraldada liikmesriikide taotlusel ja kõnealusel teemal on juba korraldatud mitu koolitust. Tuleb ka märkida, et maaelu arengu programmide rakendamise ajal suureneb oluliselt lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamine, mis tähendab, et liikmesriigid kasutavad harvemini kulude mõistlikkuse hindamist.

Sellega seoses arvatakse kontrollikoja soovitus täielikult ellu viiduks.

Punktis 98 esitatud 3. soovituse punkt b: talitustevaheliste töörühmade aruteluteemad on üldised ega hõlma konkreetseid programmimeetmeid. Lisaks leiti meie aruandes (eriaruanne nr 16/2017), et partnerluskokkuleppeid ja maaelu arengu programme mõjutavad puudused on seotud valdkondadevahelise vastastikuse täiendavuse ja koostoimega.

Vastus. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 51 nähakse ette, et 2017. ja 2019. aastal hõlmavad komisjoni ja iga liikmesriigi aastakoosolekud kõiki programme. Nendel aastakoosolekutel võetakse arvesse partnerluskokkuleppe rakendamise eduaruandeid. See aruanne sisaldab muu hulgas teavet selliste mehhanismide rakendamise kohta, mis tagavad tegevuse kooskõlastamise Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning muude liidu ja riiklike rahastamisvahendite vahel ja Euroopa Investeerimispangaga. Need aastakoosolekud on lisavahend, mis tagab Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmide vastastikuse täiendavuse ja koostoime konkreetses liikmesriigis ning annab aluse vajaduse korral paranduste tegemiseks.

Kontrollikoja soovitus arvatakse seega täielikult ellu viiduks.

Punktis 100 esitatud 4. soovituse punkt b: meetme nr 1 ajakohastatud juhenddokument ei sisalda täpseid juhtnööre selle kohta, kuidas liikmesriigid peaksid tagasisidet andma. Ehkki meie aruandes esitatud standardse metoodika näide hõlmab ka koolitusprogrammide hindamist, ei ole seda juhenddokumendis mainitud ja üldsusele võib jääda mulje, et metoodikat kasutatakse ainult vajaduste hindamiseks.

Vastus. Komisjon on endiselt seisukohal, et ta ei vastuta eelseisvate koolituste parendamiseks mõeldud tagasisidesüsteemide olemasolu jälgimise eest.

Mis puudutab usaldusväärset teavet teadmussiirde- ja nõustamisteenuste kvaliteedi ja tõhususe kohta, siis on rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 V lisas sätestatud maaelu arengu ühised hindamisküsimused. Esimeses hindamisküsimuses viidatakse sihtvaldkonnale 1A ja see küsimus kõlab järgmiselt: „Kuidas on maaelu arengu programm toetanud innovatsiooni ja koostöö edendamist ning teadmistebaasi arendamist maapiirkondades?“. Sellele hindamisküsimusele tuleb vastata 2019. aastal esitatavas täiustatud rakendamise aastaaruandes ja järelhindamisel.

Kontrollikoja soovitus arvatakse seetõttu täielikult ellu viiduks.

Punktis 102 esitatud 5. soovitus: mitut kavandatud auditit ei olnud praktikas tehtud ja selle võimalik põhjus oli riskianalüüsiga antud madal riskihinne.

Meie audiitorid märgivad, et põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat alustas vastavusauditeid teadmiste edasiandmise ja innovatsiooni valdkonnas pärast kontrollikoja eriaruande avaldamist selles valdkonnas. Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi 2016.–2018. aasta mitmeaastase tööprogrammi (punkt 49) kohaselt võib enne eriaruannet nr 12/2015 auditite puudumist selgitada sellega, et 2007.–2013. aasta programmitöö perioodi kulud olid väikesed.

Meil ei ole kindlust, et teadmussiirde ja nõustamise meetmete riskiprofiili on suurendatud komisjoni vastuses esitatud määral.

Vastus. Teadmussiirde ja innovatsiooni valdkonna auditid, mida tegelikult ei tehtud, kavandati 2016.–2019. aasta mitmeaastases tööprogrammis n+2 aastaks, st aastateks 2018–2019. 2017. aastal tehtud uue keskse riskianalüüsi kohaselt oli nende riskihinne väiksemate kulude tõttu madalam ning olemasolevaid vahendeid arvesse võttes otsustati teha muud auditid (suurema riski ja suuremate kuludega).

Pärast eriaruannet suurendati auditivaldkonna riskiprofiili. Selle tulemusel valis põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat välja ja tegi viis auditit (AT, DK, FR, IT, SE). Tuleks mõista, et isegi kui riskianalüüsis suurendati auditivaldkonna riskitegurit, on valitud tehingute arv väga väikeste kulude tõttu endiselt piiratud.

Pealegi keskendutakse uue auditimeetodi puhul, mida põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat rakendab alates 2018. aasta juulist, sertifitseerimisasutuse tööle, mis puudutab kõiki üldisesse haldus- ja kontrollisüsteemi mittekuuluvaid meetmeid, sealhulgas teadmussiirde ja innovatsiooniga seotud meetmeid. Kui selline meede sisaldub sertifitseerimisasutuse esimeses valimis, valib ka põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat selle oma auditis.

Komisjon leiab, et see soovitus on täielikult ellu viidud.

Eriaruanne nr 13/2015 „Puitu tootvatele riikidele FLEGTi tegevuskava raames antav ELi toetus“

Punktis 58 esitatud 1. soovitus: töökava on koostatud aastateks 2018–2022 (mitte aastateks 2016–2020). Teistsugune ajakava mõjutab FLEGT-programmi järelevalvet ja aruandlust (vt 5. soovitus).

Töökava kavand ei ole komisjoni jaoks veel ametlikult siduv, kuna kõik vajalikud kinnitused puuduvad.

Samuti puudub sellel konkreetne rakenduseelarve, mis muudab tulemuslikkuse järelevalve tegemise ja aruandekohustuse täitmise keerulisemaks.

Vastus. Komisjon tuletas meelde, et oli selle soovitusega 2015. aastal osaliselt nõus, kuna eelarve sihtotstarbeline eraldamine FLEGTi tegevuskava rakendamiseks on teostatav ainult temaatiliste programmide/eelarveridade puhul.

Liikmesriigid kinnitasid FLEGTi töökava kavandi 2018. aasta septembris. Seega on mõned vastutavad pooled töökava kavandi heaks kiitnud. Peale selle lisatakse FLEGTi töökava kavand tulevasele ELi teatisele raadamise ja metsade seisundi halvenemise kohta. Kui see ELi teatis vastu võetakse, saab FLEGTi töökavast automaatselt komisjoni talituste töödokument ja see on seega ametlikult komisjoni jaoks siduv.

Punktis 59 esitatud 5. soovitus: kõnealune töökava ei ole aga siiani saanud ühtegi vajalikku heakskiitu. 2018. aasta eduaruande tähtaega ei järgitud.

Vastus. Komisjon kavatseb koostada esimese kahe aasta (2018–2019) eduaruande 2019. aasta lõpuks.

Eriaruanne nr 16/2015 „Energiavarustuse kindluse parandamine energia siseturu arendamise kaudu: tuleb teha täiendavaid jõupingutusi“

Punktis 117 esitatud 3. soovitus: elluviimine on veel pooleli. Turu ebatõhususe probleemi ei ole veel lahendatud.

Vastus. Mis puudutab komisjoni, siis on soovitus täielikult ellu viidud õigusraamistiku laiendamise ja platvormi loomise kaudu.

Kontrollikoja märkusega „turu ebatõhususe probleemi ei ole veel lahendatud“ seoses rõhutab komisjon, et kontrollikoja soovitus ei olnud mitte kõrvaldada turult kõik probleemid ja hinnamoonutused, vaid rakendada olukorra parandamiseks erimeetmeid (kauplemismehhanismid).

Komisjon leiab, et soovitust ei tohiks tõlgendada seoses nende meetmete mõjuga, kuna see mõju ei realiseeruks otseselt ja oleks sõltuvuses ka teguritest, mille üle puudub komisjonil kontroll (ettevõtjate käitumine, turuolukord, regulatiivne keskkond jms). Pealegi kuuluks turu ebatõhususe käsitlemine sisuliselt liikmesriikide ja ettevõtjate pädevusse.

Punktis 123 esitatud 7. soovituse punkt b: komisjon nõustus soovitusega osaliselt ja viis selle ellu. Asutusesiseselt loodud analüüsi- ja modelleerimisvõimsustel võib olla märkimisväärne mõju kas komisjoni või Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti ressurssidele.

Vastus. Komisjon oli soovitusega osaliselt nõus ja võttis heakskiidetud elementide puhul nõutud meetmed.

Punktis 126 esitatud 9. soovitus: komisjon ei ole esitanud õiguslikke ettepanekuid.

Vastus. Komisjon ei ole soovitusega nõustunud. Sellegipoolest võttis ta asjaomaste probleemide lahendamiseks vajalikud meetmed.

Eriaruanne nr 17/2015 „Komisjoni toetus noorte tegevusrühmadele: ESFi vahendite ümbersuunamine õnnestus, ent tulemustele keskendumine on ebapiisav“

Punktis 84 esitatud 2. soovituse punkt a: puudused nõude kohaldamisel põhjendada liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia muudatuste eeldatavat mõju.

Vastus. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Komisjon rõhutab, et tulemuste parandamise võimaluste uurimine on pidev tavapärane praktika. Komisjon uurib kõiki uuesti planeerimise taotlusi olenemata sellest, kas need on tingitud vajadusest kaasata uusi lisavahendeid või mitte, eeskätt paremate tulemuste saavutamiseks, ja arutab neid põhjalikult liikmesriikidega. Siiani ei olnud komisjon ette võtnud algatust uute muudatuste kavandamiseks, kuna see oleks olnud tarbetu ja väga ebatõhus.

Punktis 84 esitatud 2. soovituse punkt b: kontrollnimekiri ei sisaldanud lisatulemuste põhjendatuse analüüsi.

Vastus. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud.

Komisjon rõhutab, et selline hindamine tehakse hoolikalt ja see on alati olnud tavapärane praktika. Aruannete esitamist hindamisprotsessi iga üksiku detaili kohta ning selliste määrustega nõutavate elementide kohta, mis on alati olnud tavapärane praktika, peetakse tarbetuks ja ebatõhusaks ning seetõttu puudub kontrollnimekirjades üksikasjalik teave.

Punktis 84 esitatud 2. soovituse punkt c: rakendamise aastaaruannetes ei ole piisavalt käsitletud rakenduskava muudatusettepanekutega seotud varasemat ja oodatavat tulemuslikkust.

Vastus. Komisjon rõhutab, et see soovitus on täielikult ellu viidud ulatuses, milles see on endiselt asjakohane. See soovitus kaotas aastatel 2014–2020 oma asjakohasuse, kuna rakendamise aastaaruandeid ei peeta enam üksikasjaliku, vaid ainult kokkuvõtliku teabe edastamise vahendiks. Komisjon rõhutab, et rakendamise aastaaruannete kaudu edastatakse piisavalt asjakohast teavet ja üksikasjalikumat teavet edastatakse muude aruandlusvahendite kaudu (nt hindamisaruanded; tehnilised koosolekud ja järelevalvekomiteed, mille arutelusid kajastatakse protokollides ja toimiku lisades).

Punktis 86 esitatud 3. soovitus: puuduvad tõendid rakendamise aastaaruannetes esitatud andmete usaldusväärsuse süstemaatilise kontrollimise ja ühekordsete taotluste alusel saadud teabe kontrollimise kohta.

Vastus. Komisjon leiab, et soovitus on täielikult ellu viidud. Komisjon rõhutab, et süstemaatiline järjepidevuse ja usaldusväärsuse kontroll on tavapärane praktika. On olemas tõendeid selle kohta, et see on tavapärane praktika (hindamisüksuse ja ESFi koordineerimisüksuse juhenddokumendid, kontrollnimekirjad aruannete kinnitamiseks). Iga tehtud kontrolli dokumenteerimine oleks tarbetu ja ebatõhus.

Eriaruanne nr 20/2015 „Põllumajanduses mittetootlikeks investeeringuteks antava ELi maaelu arengu toetuse kulutõhusus“

Punktis 74 esitatud 1. soovituse punkt a: soovituse, et komisjon teostaks järelevalvet liikmesriikide rakendamise aastaaruannete kaudu, elluviimine on veel pooleli ja seda saab kontrollida alles pärast 2019. aasta vahehindamist.

Vastus. Vastavalt määruse (EL) nr 1305