ET Euroopa Liidu Teataja C 28/16

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2014/C 28/11

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„CHAROLAIS”

EÜ nr: FR-PDO-0005-0838-15.11.2010

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Charolais”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Juust „Charolais” on valmistatud kitse toorest täispiimast, mida on veidi laabiga kalgendatud.

Juust, mis saadakse kalgendist, on veidi kumera vertikaalse silindri kujuga ning tiheda, ühtlase ja kreemikat värvi sisuga. Juust on peamiselt kaetud hallituse (geotrichum) kihiga. Laagerdumise käigus võivad sellele tekkida ka sinised peamiselt hallitusseene (penicillium) laigud.

Juustu kaal pärast lühimat laagerdumisaega (minimaalselt 16 päeva pärast laabiga kalgendamist) on vahemikus 250 ja 310 grammi ning selle mõõtmed on järgmised:

— diameeter juustu keskel 60–70 mm;

— kõrgus 70–85 mm.

„Charolais” sisaldab vähemalt 45 g kuivainet 100 g juustu kohta.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Ei kohaldata.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Kitsedele söödetakse üksnes geograafilise piirkonna rohumaadelt pärit sööta.

Söödaks kasutatakse rohumaadel kasvavat või söödanõusse ette antavat rohtu või heina. Keelatud on ühte liiki taimedega rohumaadelt pärit ja üheaastase põllukultuurina viljeletav sööt.

Kitsekarja söödamaa põllumajandusliku majapidamise kohta koosneb vähemalt 60 protsendi ulatuses püsirohumaadest ja/või ajutistest (rohkem kui 4 aastat) rohumaadest.

Aastane karjatamise ja/või rohesööda kasutamise periood on vähemalt 150 (järjestikust või mitte) päeva, sealhulgas üleminekuaeg.

Karjatamisperiood Minimaalselt 120 päeva pikkuse karjatamisperioodi jooksul moodustab karjamaal söödav rohi vähemalt kolmandiku ühe kitse päevasest söödast, heina osakaal ei tohi olla suurem kui 1,2 kg kogumassist

Rohesööda kasutamise periood Minimaalselt 120 päeva pikkuse rohesööda kasutamise perioodi jooksul moodustab söödanõusse ette antav rohi vähemalt kaks kolmandikku ühe kitse päevasest söödast, heina osakaal ei tohi olla suurem kui 1 kg kogumassist. Rohi süüakse 24 tunni jooksul. Jäägid, mis pärast 24 tunni möödumist alles on, eemaldatakse söödanõust. Söödale täiendavalt antav lisasööt koosneb lubatud ainete loetelus kindlaksmääratud toorainetest. Põllumajanduslikust majapidamisest pärit vadaku võib kitsedele anda, aga seda ei arvestata söödakoguse hulka. Aastane lisasööda kogus ei tohi ületada kolmandikku ühe kitse tarbitavast söödakogusest (sealhulgas lutsern) aastas, mida mõõdetakse kuivaine kilodes, ega 600 g ühe kitse toodetava piima liitri kohta aastas. Kitsedele on lubatud sööta üksnes taimi, põllumajandustoodete kaassaaduseid ja lisasööta, mis ei ole saadud transgeensetest toodetest. Transgeensete kultuuride kasvatamine on keelatud kõikidel selle põllumajandusliku majapidamise aladel, kus toodetakse piima, mille töötlemisel saadakse kaitstud päritolunimetusega „Charolais” hõlmatud juustu. Kasvatuskeeld hõlmab kõiki taimeliike, mida võidakse põllumajanduslikus majapidamises loomadele söödaks anda, ja kõiki kultuure, mis võiksid neid nakatada.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Piim toodetakse, juust töödeldakse ja laagerdatakse geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Ei kohaldata.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Kõikidele juustudele kohaldatavate eeskirjade kohastest tähistustest olenemata on igal turustatud „Charolais” juustul märgis. Märgisel on individuaalne osa, kus on kirjas tootja kontaktandmed, ja kõikidele tootjatele ühine osa, kus on kirjas

— nimetus „Charolais” tähesuurusega vähemalt kaks kolmandikku märgisel olevate kõige suuremate tähemärkide suurusest;

— Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse tähis „AOP”;

— märgisel võib lisaks olla ka tekst „kaitstud päritolunimetus”.

Kui müük toimub otse tootjalt või mõnelt tema otseses alluvuses olevalt inimeselt, talus või turul, ei ole individuaalne märgis kohustuslik, asjaomased üksikasjad peavad olema märgitud müügiplakatil.

Märgise ja müügiplakati näidised määrab kindlaks turuleviimise eest vastutav ühendus.

Nimetus „Charolais”, millele järgneb tekst „kaitstud päritolunimetus” või tähis „AOP”, peab kindlasti olema märgitud ka arvetele ja kaubadokumentidele pärast seda, kui toode on Euroopa Liidus registreeritud.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Piim toodetakse ning juust töödeldakse ja laagerdatakse geograafilises piirkonnas, mis asub alljärgnevate haldusüksuste territooriumil.

Departemang: Allier (03)

Alljärgnevate kantonite kommuunid või kommuunide osad.

— Le Donjon: Avrilly, Chassenard, Le Bouchaud, Le Donjon, Lenax, Loddes, Luneau, Montaiguët-en-Forez, Neuilly-en-Donjon, Le Pin, Saint-Didier-en-Donjon, Saint-Léger-sur-Vouzance.

— Dompierre-sur-Besbre: Coulanges, Molinet, Monétay-sur-Loire.

— Jaligny-sur-Besbre: Liernolles.

Departemang: Loire (42)

Kantonid: Belmont-de-la-Loire, Charlieu.

Alljärgnevate kantonite kommuunid või kommuunide osad.

— La Pacaudière: Changy, La Pacaudière, Sail-les-Bains, Urbise, Vivans.

— Perreux: Coutouvre, Montagny, Perreux.

Departemang: Rhône (69)

Kanton: Monsols.

Alljärgnevate kantonite kommuunid või kommuunide osad.

— Beaujeu: Les Ardillats, Avenas, Saint-Didier-sur-Beaujeu, Vernay.

— Lamure-sur-Azergues: Chenelette, Claveisolles, Poule-les-Echarmeaux, Saint-Nizier-d’Azergues.

Departemang: Saône-et-Loire (71)

Kantonid: Charolles, Chauffailles, Digoin, Gueugnon, Issy-l’Evêque, La Clayette, La Guiche, Le Creusot-Est, Marcigny, Matour, Montcenis, Montchanin, Palinges, Paray-le-Monial, Saint-Bonnet-de-Joux, Semur-en-Brionnais, Toulon-sur-Arroux.

Alljärgnevate kantonite kommuunid või kommuunide osad.

— Bourbon-Lancy: Bourbon-Lancy, Chalmoux, Gilly-sur-Loire, Maltat, Mont, Perrigny-sur-Loire, Saint-Aubin-sur-Loire.

— Buxy: Bissy-sur-Fley, Cersot, Chenôves, Culles-les-Roches, Fley, Germagny, Marcilly-lès-Buxy, Saint-Boil, Saint-Martin-d’Auxy, Saint-Martin-du-Tartre, Saint-Maurice-des-Champs, Saint-Privé, Saint-Vallerin, Saules, Savianges, Villeneuve-en-Montagne.

— Cluny: Bergesserin, Buffières, Chérizet, Curtil-sous-Buffières, Donzy-le-National, Saint-André-le-Désert, Sainte-Cécile, Saint-Vincent-des-Prés.

— Couches: Essertenne, Saint-Pierre-de-Varennes.

— Mesvres: La Boulaye, La Chapelle-sous-Uchon, Charbonnat, Dettey, Saint-Eugène, Saint-Nizier-sur-Arroux, La Tagnière, Uchon.

— Montceau-les-Mines: Montceau-les-Mines, Saint-Vallier.

— Mont-Saint-Vincent: Genouilly, Gourdon, Marigny, Mary, Mont-Saint-Vincent, Le Puley, Saint-Micaud, Saint-Romain-sous-Gourdon.

— Saint-Gengoux-Le-National: Sailly.

— Saint-Léger-sous-Beuvray: Etang-sur-Arroux, Saint-Didier-sur-Arroux, Thil-sur-Arroux.

— Tramayes: Clermain, Germolles-sur-Grosnes, Saint-Léger-sous-la-Bussière, Saint-Pierre-le-Vieux, Tramayes.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Charolles'i linna lähistel asuv geograafiline piirkond, kust pärineb juust „Charolais”, on künklik üleminekuala lõunas asuva Auvergne'i mäestiku ja põhjas asuva Morvani massiivi vahel. Siin on palju orgusid ja kõrgus merepinnast jääb vahemikku umbes 200–900 meetrit.

Piirkonna kliima on jahe ja ookeaniline. Aastane sademete hulk on vahemikus 750–950 mm, mis jaotub aasta peale ühtlaselt. Õhutemperatuur kõigub aasta jooksul mõõdukalt ning sõltub ka reljeefist. Kõrgemal asuvate alade kliima on mäestikulisem (esineb talvekülmasid).

Aluspinnas koosneb peamiselt graniidist ja happelistest kivimitest. Charolais piirkonna massiivi ida- ja läänepiiril esinevad settekivimid – mõnikord lubjakivi, ent kõige sagedamini savi või liiv. Peamiselt ränist (graniit, savi, liiv) koosnevate kivimite peale on tekkinud happelised, tihti leostunud ja sügavad mullad.

Peamiselt on tegu hekimaastikuga. Piirkonna eripära on see, et seal ei eelistatud rohumaadele põllukultuuride viljelemist, mistõttu on peaaegu 90 % geograafilise piirkonna põllumajandusmaast söödamaa. Riiklikul tasandil on see näitaja alla 50 %. Rohumaadel kasvab rikkalikult taimi, sealhulgas palju happelembeseid taimi. Piirkonna idaosa on Natura 2000 ala (ühenduse tähtsusega ala „Bocage, forêts et milieux humides du bassin de la Grosne et du Clunysois”). Ajutiste rohumaade mitmekesist taimestikku soodustab ka monokultuursete rohumaade keelustamine ja kohustuslik vanus vähemalt 4 aastat, mis võimaldab kasvada eri liiki taimedel, mis peavad vastu pinnase sõtkumisele, ning murule ja rohumaadele omastel liikidel.

19. sajandi lõpus oli kitsekasvatus Saône-et-Loire'i departemangus väga levinud (40 000 kitse 1892. aastal) ja kitsejuustutootmine väga arenenud. Kitsejuust oli „kõigi Charolais piirkonna elanike poolt armastatud toiduaine” (La fortune agricole du Charolais — Raymond Boivin — 1924).

Ajalooliselt on „Charolais” juustu tootmine täiendava tegevusena tugevalt seotud veisekasvatusega. Juustu kõrge kvaliteet on seega tunnustus naistele, kes juustutootmisega tegelesid. Piimatöötlemise tehnoloogia andis piimale lisaväärtust, mistõttu oli võimalik rohkem juustu toota. Juustu valmistamine toimus kodu lähedal, eelkõige selleks, et oleks võimalik järk-järgult kalgendit lisada, mis on selle suuremõõdulise juustu tootmiseks vajalik.

Juust on hinnatud oma suuruse, tekstuuri ja hea säilivuse poolest. 1950. aastatel hindasid seda juustu väga näiteks kaevanduspiirkonna töölised, kes osalesid hooajalistel põllutöödel. Nad ostsid juustu värskena ja säilitasid seda sahvris või spetsiaalses juustukarbis (pr k tsézires või chazères), mida kasutavad „Charolais” juustu tootjad siiani.

Alates 1960. aastatest elavnes puhtast kitsepiimast tehtud juustu tootmine veelgi, kuna tekkisid spetsialiseerunud kitsekasvatajaid, kellel ei olnud amm- ega piimalehmakarja.

Juustu „Charolais” turustamine arenes tänu n-ö laagerdajatele või juustukogujatele (pr k affineurs või coquetiers), kes kogusid juustu taludest kokku, et see naabruses asuvate linnade Lyoni ja Roanne'i juustumüüjatele, lihunikele ja vürtspoodidele edasi müüa. Alles 1970. aastatel saavutas juust, mis oli seni olnud tuntud vaid Bourgogne's ja Rhône-Alpes'i piirkonna põhjaosas, kaubandusliku edu ka pealinna suurtel turgudel. Maapiirkonna juustust sai kaubaartikkel ka linnades.

Tänapäeval kasutatakse varasemate aegadega sarnaseid tootmistehnoloogiaid. „Charolais” juustu tootmisel kasutatavate piimhappebakterite eripära on see, et nad pärinevad eelistatult eelmisest juustuteost. Lisaks säilitatakse juustu tootmisel kasutatavat piima ilma füüsilise töötlemiseta toor- ja täispiimana. Kalgendi vormimine toimub vormimiskulbi abil kõrgetes ja laia diameetriga Charolais vormides. Juustu pööratakse ja selle kõiki külgi soolatakse käsitsi. Laagerdumine toimub jahedas ja niiskes keskkonnas, mis soodustab geotrichum'i ja mõnikord penicillium'i tekkimist.

5.2. Toote eripära

Juustu „Charolais” iseloomustab mitmekesine aroom, kreemikat värvi tihke sisu ning pehme, peen ja ühtlane tekstuur. Maitse on tugev. Selles on tunda erinevate taimede (rohi, hein, värsked õled, seened jne), kuivatatud puuviljade (sarapuupähkel) ja või maitset, mis tekib „Charolais” juustu tootmiseks ja laagerdumiseks vajamineva vähemalt 16 päeva jooksul.

Jahedas ja niiskes keskkonnas toimuva laagerdumise käigus võib tema algselt beežikat elevandiluuvärvi (mille põhjustab eelkõige geotrichum) koor peamiselt penicillium'i tekkimise tõttu sinakaks muutuda. Juust on kitsejuustu kohta suur, vertikaalse silindri kergelt ümara vaadilaadse kujuga.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Tänu jahedale ookeanilisele kliimale ilma suviste põuaperioodideta ja ränirikkale pinnasele tekkinud sügavatele muldadele on geograafiline piirkond soodne mitmekesise taimestiku ja kõrge kvaliteediga karjamaadele. Tänu regulaarsetele sademetele ja viljakatele muldadele kasvab rohumaade rohi ühtlaselt kevadest sügiseni. Oluliseks söödaallikaks on heinategemine ja mõnes sektoris ka heinateojärgne teine koristamine. Charolais piirkonna maastik on seega põldude võrgustik, kus esineb üheaegselt nii hekimaastik kui ka peamiselt püsivad rohumaad.

Need rohumaad moodustavad suurema osa söödamaast, kust on pärit kitsede värske ja kuivsööt. Nende omaduste tõttu täiendab kitsekasvatus geograafilise piirkonna kasvatusalas nuumveisekarjakasvatust. „Charolais” arengut on mõjutanud ka kohaliku põllumajanduse areng. Juustu tootmine kujunes olukorras, kus vastandusid suured veisekasvatusettevõtted (mis kuulusid eelkõige piirkonna juhtivatele töösturitele) ja arvukad väikesed talumajapidamised, kes olid õppinud kasutama oma väikest pindala, spetsialiseerudes kitsekasvatusele.

Traditsioonilised ja käsitöönduslikud tootmistehnoloogiad on säilinud tänu tootjate, kes väärtustavad nii loodustingimusi kui põhitarbeainet, pikaajalisele kogemusele. Piimhappebakterite külv toimub eelistatult eelmisel kalgendamisel tekkinud vadaku lisamisel. Looduslikult juustu pinnal arenev mitmekesine mikrofloora jaotub ühtlaselt tänu mitmesugustele laagerdumise ajal käsitsi tehtavatele vormimisvõtetele. Nende võtete abil saavutatakse ka juustule „Charolais” omane vaadilaadne kuju.

Tänu „Charolais” suurusele on teda võimalik heades tingimustes säilitada pikka aega. Laagerdumisperiood on kitsejuustu kohta pikk ja võimaldab tekkida kergelt usja reljeefiga koorikul, mis kaitseb suuremõõdulist juustu kuivamise eest, annab talle peene ja pehme tekstuuri ning head maitseomadused. Jahedas ja niiskes keskkonnas toimuva laagerdumise käigus võib tema algselt beežikat elevandiluuvärvi (mille põhjustab geotrichum) koor penicillium'i laikude tekkimisel sinakaks muutuda.

Kitsede heinast ja rohust koosnev sööt, mis pärineb geograafilises piirkonnas asuvatelt rohumaadelt, mida iseloomustab taimeliikide mitmekesisus, aitab kaasa „Charolais” juustu rikkaliku aroomi ja värvi tekkimisele.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCCharolais.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.