Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2022/C 246/08)

Käesolev teade avaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõike 5 kohaselt.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„Jasnières“

PDO-FR-A0393-AM01

Teate kuupäev: 1.4.2022

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Ametlik geograafiline kood

Geograafilise piirkonna ja vahetus läheduses asuva piirkonna kommuunid on viidud kooskõlla ametliku geograafilise koodiga.

Piirkonna ulatus jääb samaks.

Muudetud on koonddokumendi punkte 6 ja 9.

2. Piiritletud maatüki kogupindala

Kirjaliku konsulteerimise lõpuleviimise kuupäev 15. detsember 2021 kanti selle pädeva riikliku komitee koosolekute loetellu, kes kiitis heaks piiritletud kasvatusalade piirid.

Selle muudatuse eesmärk on lisada kuupäev, millal pädev riiklik asutus kiitis heaks geograafilise tootmispiirkonna piiritletud kasvatusala muudatuse. Kasvatusala piiritlemise eesmärk on määrata geograafilises tootmispiirkonnas kindlaks maatükid, mis sobivad selle kaitstud päritolunimetusega toote tootmiseks.

Need muudatused ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

3. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

1. peatüki IX osa punkti 5 alapunkt b, mis käsitleb veinide tunnustatud ladustajate vahel ringlusse laskmise kuupäeva, on välja jäetud.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

4. Viide kontrolliasutusele

Kontrolliasutuse viite sõnastus on läbi vaadatud, et ühtlustada see teiste nimetuste tootespetsifikaatide sõnastusega. Tegemist on üksnes redaktsioonilise muudatusega.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

KOONDDOKUMENT

1. Nimetus(ed)

Jasnières

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

LÜHIKIRJELDUS

Tegemist on vaiksete valgete veinidega Kuivade veinide naturaalne alkoholisisaldus on vähemalt 10 mahuprotsenti. Veinid, mille fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on üle 12 g/l, minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 12,5 mahuprotsenti.

Pärast pakendamist vastavad veinid järgmistele analüütilistele standarditele. Kuivade veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on kuni 8 grammi liitri kohta. Üldhappesus, väljendatuna viinhappe grammides liitri kohta, ei ole liitri kohta üle 2 grammi vähem kui fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus. Lenduvate hapete sisaldus on väiksem kui:

— 12,2 milliekvivalenti liitri kohta kuni saagikoristusele järgneva aasta 31. detsembrini;

— 15,3 milliekvivalenti liitri kohta kuni järgmise aasta 31. detsembrini.

Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 12,5 mahuprotsenti.

Üldhappesus ja vääveldioksiidi kogusisaldus vastavad liidu õigusaktidega kindlaksmääratud väärtustele. Kuivadel veinidel on noorena tavaliselt puuviljane ja lillene lõhn ja maitse. Hiljem tekitavad need värskuse tunde. Nende potentsiaal tuleb esile pärast laagerdumist, kui avalduvad niisugused arenenud magusad noodid nagu mesi või närtsinud roos. Kui veinid sisaldavad fermenteeritavaid suhkruid, on nende komplekssus üldiselt suurem ja säilimisvõime parem. Siis ilmnevad eksootiliste puuviljade intensiivsemad või pähklite mahedamad noodid, millega laagerdumisel kaasnevad üsna sageli grillitud mandlite ja aiva noodid.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

5.1. Konkreetsed veinivalmistustavad

1. Konkreetne veinivalmistustava

Igasugune rikastamine on keelatud veinide puhul, mille fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on üle 12 grammi liitri kohta. Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 12,5 mahuprotsenti. Peale eespool esitatud sätete tuleb veinivalmistustavade puhul järgida kohustusi, mis on kehtestatud liidu tasandil ning maa- ja merekalapüügi seadustikuga (code rural et de la pêche maritime).

2. Viljelustava

a) Istutustihedus: puude minimaalne istutustihedus on 5 500 puud hektari kohta ning ridadevaheline kaugus peab olema kuni 1,80 meetrit. Sama rea viinapuude vaheline kaugus on kuni 1 meeter.

b) Viinapuude lõikamise nõuded: viinapuud lõigatakse nii, et võrsed jäetakse kuni kolme pungaga. Pungade koguarv taime kohta ei tohi olla üle 13.

5.2. Maksimaalne saagikus

1. 63 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine ja töötlemine ning veini valmistamine ja laagerdamine toimub Sarthe’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil (2021. aasta ametliku geograafilise koodi põhjal koostatud loetelu): Lhomme, Loir en Vallée (Ruillé-sur-Loiri delegeeritud kommuuni territoorium).

7. Veiniviinamarjasordid

’Chenin B’ (hele)

8. Seos(t)e kirjeldus

Seost väljendavate loodustegurite kirjeldus

Loiri oru keskosas asuv kaitstud päritolunimetusega „Jasnières“ hõlmatud geograafiline piirkond vastab lõunasuunalisele väga kaldus nõlvale, mis ühendab Ruillé-sur-Loiri ja Lhomme’i kommuune umbes viiel kilomeetris jõe orus jõe paremal kaldal. Nimetus „Jasnières“ on sümboolne kohanimi, mis hiljem on tähistanud kogu nõlva ja seal valmistatavaid veine. Umbes 300-meetrisesse nõlva lõikub kolm orgu, mis muudavad maastiku väga künklikuks. Viinamarjakoristuseks piiritletud maatükid asuvad selle mäenõlva kõige järsemal osal, mille nõlvad on umbes 15 % ulatuses kõrgusel 70–120 meetrit ja mis moodustavad umbes 50 hektarit. Sellistes kohtades on mullad erosiooni tõttu, mis on paljastanud substraadi, pindmised, kivised ja soojenevad kiiresti. Need on kujunenud peamiselt Turoni ajastu tufilademetel ja Senoni ajastu savil ja ränikivil. Kohati võivad need pärineda eotseeni purdkivimiladestustest või sisaldada midagi, mis pärineb Loiri lammiterrassidest.

Geograafilise piirkonna kliima on ookeaniliste ja kontinentaalsete mõjude ristumiskohas nõrgalt ookeaniline. Loir reguleerib temperatuuri ja sama teevad ka orud, mis kuivendavad nõlva külma õhku. Sademete hulk on ligikaudu 680 millimeetrit aastas.

Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Pärimuste järgi arenes viinapuude kasvatamine Loiri jõe orus välja selle tulemusena, et Marçonis rajati keskajal istandus Saint-Lézini kloostris. Viinamarjakasvatajad avastasid kiiresti selle oru keskmes Jasnières’i erilise nõlva, kus sort ’Chenin B’, mis on istutatud selle kasvatusala päris põhjaossa, annab algupäraseid veine. Jasnièresi veinide valmistamist ja säilitamist on soodustanud paljud keldrid, mis on rajatud ja mida kasutatakse veinivalmistamiseks. 16. sajandil on Loiri valgeid veine pidevalt mainitud. Rabelais juhib näiteks oma teoses „Pantagruel“ tähelepanu sellele, et La Chartre’i kommuun Loiri jõe oru keskmes ja otse Jasnières’i nõlva jalamil oli veinikaupmeestest ummistatud. Ronsard laulab Loiri veinidest ning La Flèche’i ja Vendôme’i vahel ratsuav Henri IV avastas Jasnières’i veinid ja palus, et neid serveeritaks Saint-Germain-en-Laye kuningalossis. Hiljem hankisid Madalmaade vahendajad kuni 19. sajandi lõpuni Loire’i ja selle lisajõgesid pidi üles sõites Loiri ja Jasnières’i valgeid veine ning saatsid neid lausa Põhja-Euroopa riikidesse, kus hinnati eriti Loire’i orus sordist ’Chenin B’ valmistatud valgeid veine. Tuleb rõhutada Loiri tähtsust, sest tänu selle ühendusele Loire’iga võimaldas see eksportida Sarthe’is toodetud toiduaineid ja veine.

Jules Guyot märgib oma Prantsusmaa viinamarjaistanduste uurimuses (1876), et „Sarthe’i kliima kuulub parasvöötmelise kliimaga piirkonna sellesse osasse, kus magusad puuviljad omandavad maksimaalse hõrkuse, viinamarjad on suurepärased ja valmistatud veinid tähelepanuväärsed“. Just 19. sajandil saavutasid Jasnières’i valged veinid laiema avalikkuse seas suure tuntuse, eriti 1837., 1870. ja 1893. aasta aastakäigud, mis jäid meelde. 20. sajandi alguse suur toidukriitik Curnonsky, keda kutsuti „gastronoomia printsiks“, märkis tookord, et „kolmel korral sajandis oli Jasnières suurim maailma kõikide valgete veinide seas“.

1937. aastal oli kontrollitud päritolunimetus „Jasnières“ üks esimesi, mida eri veinikategooriate hulgas tunnustati.

2009. aastal hõlmasid KPNiga „Jasnières“ viinamarjaistandused üle 50 hektari, mida harisid üle 25 viinamarjakasvataja, kelle toodang ulatus 2 500 hektoliitrini. Kuivadel veinidel on noorena tavaliselt puuvilja- ja lillelõhn. Hiljem tekitavad need värskuse tunde.

Nende potentsiaal tuleb esile pärast laagerdumist, kui avalduvad niisugused arenenud magusad noodid nagu mesi või närtsinud roos.

Kui veinid sisaldavad fermenteeritavaid suhkruid, on nende komplekssus üldiselt suurem ja säilimisvõime parem. Siis ilmnevad eksootiliste puuviljade intensiivsemad või pähklite mahedamad noodid, millega laagerdumisel kaasnevad üsna sageli grillitud mandlite ja aiva noodid. Veini „Jasnières“ geograafilises piirkonnas, mis asub sordi ’Chenin B’ (hele) kasvatamise klimaatilise kasvatusala piiril – kusjuures see sort on Loire’i jõe oru väärisviinamarjasort, aga ka hiline sort –, esineb sellel täielikult lõuna poole suunatud nõlval looduslikke eelisolukordi, mis veinide puhul avalduvad omapärases lõhnabuketis ja tähelepanuväärses tasakaalus.

Nende veinide omapära kohustab tootmisvõimsust ja -potentsiaali kasutama optimaalselt, mis omakorda avaldub ranges kasvatusmeetodis ja viinapuude lühikeseks lõikamises.

Viinamarjad korjatakse – nagu tava ette näeb – üksnes maatükkidelt, mille pinnasel on head vee- ja soojusomadused.

Aastakäigu mõju, mis on viinamarjaistanduses eriti tuntav, on võimaldanud inimestel juba väga ammustest aegadest peale kasutada ära viinamarjade erinevaid küpsusastmeid. Seega on korjatud viinamarjadel olenevalt aastakäigu olukorrast ja kliimatingimustest suurem või väiksem loomulik suhkrusisaldus, mis annab eri liiki veine. Kui saagikoristuse kliimatingimused on eriti soodsad, saadakse pärast viinapuudel kuivatamist või väärishallituse toimel suure suhkrusisaldusega veine, mida saab säilitada mitukümmend aastat. Suured tuffi kaevatud keldrid võimaldavad veine laagerdada, mille tulemusena avalduvad nende lõhna- ja maitseomadused; see on tootespetsifikaadi kohaselt kohustuslik.

Jasnières’i veinid, millest on alates 16. sajandist rääkinud kuningad ja haritlased, said laiemale avalikkusele tuntuks 19. sajandi teisel poolel ning neil on veel tänapäevalgi eriline koht Loire’i jõe oru põhjapoolsete valgete veinide tootmises.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus

Erandina määratletud vahetus läheduses asuv piirkond viinamarjade töötlemisel ning veinide valmistamisel ja laagerdamisel koosneb järgmiste kommuunide territooriumist (loetelu on koostatud 2021. aasta ametliku geograafiaseadustiku (code officiel géographique) põhjal).

Indre-et-Loire’i departemang: Bueil-en-Touraine; Épeigné-sur-Dême, Saint-Aubin-le-Dépeint, Saint-Christophe-sur-le-NAIs, Saint-Paterne-Racan, Villeburg.

Loir-et-Cheri departemeng: Montoire-sur-le-Loir.

Sarthe’i departemang: Beaumont-sur-Dême, Chahaignes, La Chartre-sur-le-Loir, Chenu, Dissay-sous-Courcillon, Flée, Loir en Vallée (Poncé-sur-le-Loiri delegeeritud kommuuni territooriumi puhul), Marçon, Montval-sur-Loir, Nogent-sur-Loir, Saint-Germain-d’Arcé, Saint-Pierre-de-Chevillé, Vancé.

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

a) Kõik vabatahtlikud märked, mille kasutamist võivad liidu sätete alusel reguleerida liikmesriigid, kantakse märgistusele tähtedega, mille mõõtmed ei ole (kõrguselt ega laiuselt) üle kahe korra suuremad kui kontrollitud päritolunimetuse tähed.

b) Tähed, mida kasutatakse geograafilise nimetuse „Val de Loire“ märkimiseks, ei tohi olla suuremad (kõrguselt ega laiuselt) kui kaks kolmandikku nende tähtede suurusest, mis moodustavad kaitstud päritolunimetuse.

c) Selliste veinide märgistusel, mille fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus ei ületa 8 grammi liitri kohta, peab olema märge „kuiv“.

d) Kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistusel võib esitada väiksema geograafilise piirkonna nimetuse, kui kõnealune piirkond on: — kantud katastrisse; — märgitud saagideklaratsioonile.

Link tootespetsifikaadile

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-e4328415-66c5-43e9-917a-85b9aca21caa

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.