[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 10.11.2010

KOM(2010) 657 lõplik

KOMISJONI TEATIS

uute sõiduautode registreerimisandmete seire ja esitamise kohta

KOMISJONI TEATIS

uute sõiduautode registreerimisandmete seire ja esitamise kohta

1. Sissejuhatus

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 443/2009, millega kehtestatakse uute sõiduautode heitenormid väikesõidukite süsinikdioksiidiheite vähendamist käsitleva ühenduse tervikliku lähenemisviisi raames,[1] peavad liikmesriigid registreerima igal aastal teatavad andmed uute sõiduautode kohta ning edastama need komisjonile. Nimetatud andmete alusel määratakse uute sõiduautode tootjatele CO2 eriheite sihttase ning hinnatakse, kas tootjad järgivad neid sihttasemeid. Selleks et tagada liikmesriikide edastatavate andmete kooskõla, tuleb kõnealuste andmete kogumise ja esitamise eeskirjad võimalikult suures ulatuses ühtlustada. Käesoleva teatise ning komisjoni määrusega K(2010) 7652 (uute sõiduautode registreerimisandmete seire ja esitamise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 443/2009) lihtsustatakse andmete kogumist, esitamist ja hindamist; selles näidatakse, kuidas komisjon tõlgendab määruse (EÜ) nr 443/2009 asjaomaseid sätteid ning antakse liikmesriikidele juhised andmete ja esitamisel kasutatava vormi kohta. Vajaduse korral antakse ka täiendavaid juhiseid.

2. Andmed

2.1 Andmeallikad

Peamised allikad, mida liikmesriigid andmete kogumisel kasutavad, on vastavustunnistused või, kui neid sõiduki registreerimisel ei kasutata, tüübikinnitusdokumendid. Kuna tüübikinnitusdokumendid võivad sisaldada väärtusvahemikke, on vajalik, et liikmesriigid tagavad tüübikinnitusdokumentidelt võetud andmete ühtivuse vastavustunnistuse andmetega.

Tuleks märkida, et nõukogu 29. aprilli 1999. aasta direktiiviga 1999/37/EÜ (sõiduki registreerimisdokumentide kohta)[2] ettenähtud registreerimistunnistus ei tohi sõiduki registreerimisel asendada vastavustunnistust. Registreerimistunnistus antakse välja alles pärast seda, kui sõiduk on registreeritud.

2.2 Tootjate loetelu

Andmeid kontrollitakse ja need registreeritakse tootjate kaupa. Seepärast on oluline, et tootja oleks selgelt identifitseeritud[3] ja margist eristatud[4]. Siiski on selge, et kuna pädevad asutused kasutavad vastavustunnistusele või tüübikinnitusdokumendile kantud riiklikku tootja nime, esineb erinevusi nii nime kujus kui ka kirjapildis.

Selleks et asjaomaste tootjate identifitseerimisandmed ühtlustada, kehtestatakse tootjate nimede ja neile vastavate rahvusvaheliste valmistaja koodide (WMI) üldnimekiri, mida liikmesriigid peavad sõidukite registreerimisel kasutama nagu on sätestatud määruse K(2010) 7652 artikli 8 lõikes 2. Kuna määrust (EÜ) nr 443/2009 kohaldatakse nii ELi tootjate kui ka ELi väliste tootjate suhtes, ei tohiks teha tootjatel vahet nende asukoha alusel. Siiski võib määruse K(2010) 7652 artikli 7 kohaselt teha erandi juhul, kui üksiksõidukit käsitlevad andmed põhinevad väikeseeriate siseriiklikul tüübikinnitusmenetlusel või üksiksõiduki tüübikinnitusmenetlusel. Sellisel juhul ei tohiks liikmesriigid kasutada tootja nime, vaid kõnealuses artiklis osutatud nimetusi.

Tootjate ühtlustatud identifitseerimisandmed on olulised ka autoparkide ühendamiseks (määruse (EÜ) nr 443/2009 artikkel 7), mis võimaldab tootjatel saavutada ühist heite sihttaset. Kuna ühendautopargid võivad aja jooksul muutuda, tuleks andmed koguda kõikide nende tootjate kohta, kes oma autopargid ühendavad. Ühendautopargi keskmine CO2 eriheide arvutatakse kogu ELi jaoks.

2.3 Andmenõuded

Liikmesriigi pädevad asutused esitavad kõik andmed kooskõlas määruse 443/2009 II lisaga. Kui registreerimisel kasutatud allikast on osa andmeid puudu, peaksid pädevad asutused paluma tootjal andmeid täiendada. Pädevate asutuste ülesanne on tagada, et kõik asjaomased andmed oleksid registreerimise ajal olemas. Sõidukite puhul, mille suhtes kohaldatakse väikeseeriate siseriiklikku tüübikinnitusmenetlust või üksiksõiduki tüübikinnitusmenetlust, esitatakse üksnes registreeritud sõidukite arv; ülejäänud teabe esitamine on vabatahtlik.

2.4 Kahekütuseliste ja segakütuseliste sõidukite registreerimisandmete esitamine

Tuleb hoolikalt jälgida, kuidas toimub selliste kahe- ja segakütuseliste sõidukite turuletoomine, mis kasutavad lisaks bensiinile ja diislile ka alternatiivkütuseid (E85, biodiisel või vesinik).

Määrus (EÜ) nr 443/2009 ei hõlma praegu kõikide sellistes sõidukites kasutatavate alternatiivkütuste seiret; selle põhjuseks on muu hulgas CO2 heide, mida veel ei mõõdeta. Etanooli (E85) kasutavate segakütuseliste sõidukite CO2 heidet küll mõõdetakse, kuid on selge, et nimetatud määruse artiklis 6 sätestatud metoodikat, mille abil on võimalik arvesse võtta kütuse CO2 väärtust, tuleb parandada, et kahekütuseliste sõidukite tegelikku CO2 eriheidet oleks võimalik kajastada. Seepärast tuleks välja töötada uus metoodika, milles arvestataks piisavalt CO2 säästu, mida alternatiivkütuseid (E85, biodiisel ja vesinik) kasutavate kahe- ja segakütuseliste sõidukite puhul on võimalik saavutada. Komisjon töötab osana määruse (EÜ) nr 443/2009 jaanuariks 2013 kavandatud läbivaatamisest välja kõnealuse metoodika, mille alusel on võimalik välja arvutada kahe- ja segakütuseliste sõidukite tegelik CO2 eriheide. Kuna seda, millist kütust kahe- ja segakütuselised sõidukid tegelikult kasutama hakkavad, ei ole võimalik ette teada, peab metoodika arvesse võtma nii liikmesriikides müüdavate eri liiki kütuste kättesaadavust kui ka omadusi.

Andmeid kütuse müügi kohta hakatakse esitama Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1998. aasta direktiivi 98/70/EÜ (bensiini ja diislikütuse kvaliteedi ning nõukogu direktiivi 93/12/EMÜ muutmise kohta)[5] alusel esitatavates aruannetes. Direktiivi 98/70/EÜ tuleks kohandada, et liikmesriikidel oleks kuni uue metoodika kehtestamiseni võimalik esitada erinevate alternatiivkütuste müügi andmeid, eelkõige ühtlustatud ja täpseid andmeid sellise E85 müügi kohta, mis vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivis 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta[6] ning direktiivis 98/70/EÜ sätestatud säästlikkuse kriteeriumidele.

3. ANDMETE EDASTAMINE

Õigeaegse ja tõhusa teabevahetuse tagamiseks pädevate asutuste, tootjate ja komisjoni vahel on soovitav, et määruse (EÜ) nr 443/2009 artikli 8 lõike 7 kohaselt kindlaksmääratud ning andmete edastamise eest vastutavad pädevad asutused määravad kontaktisikuteks vähemalt kaks ametnikku ning teatavad komisjonile nende nimed ja kontaktandmed. Nimetatud ametnikud peaksid end registreerima keskandmevaramu[7] kasutajaks.

Et andmed saaks lugeda määruse (EÜ) nr 443/2009 artiklis 8 sätestatud aruandluskohustuse alusel esitatuks, peaksid liikmesriigid pärast andmete keskvaramusse üleslaadimist teavitama komisjoni, saates e-kirja aadressile EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu ning e-kirja koopia aadressile CO2-monitoring@eea.europa.eu. Andmeid hoitakse andmebaasis, mida hakkab komisjoni jaoks haldama Euroopa Keskkonnaamet. Üldsus peaks andmebaasile juurde pääsema Interneti kaudu.

Selleks et andmed oleksid tootjatele õigel ajal kättesaadavad, võivad liikmesriigid edastada kõik kalendriaasta esimese nelja kuu andmed niipea, kui need on esialgsel kujul kättesaadavad. Igal juhul peavad liikmesriigid kõik andmed valideerima ja esitama iga kalendriaasta 28. veebruariks.

Kui esialgsed andmed esitatakse enne ettenähtud tähtaega, arvutab komisjon esialgselt välja liikmesriikides registreeritud uute sõiduautode arvu ja nende CO2 heite ning teeb tulemused asjaomastele tootjatele kättesaadavaks. Tuleks märkida, et komisjon ei kinnita kõneluste arvutuste tulemusi enne määruse (EÜ) nr 443/2009 artikli 8 lõikes 5 sätestatud kuupäeva.

3.1 Vorming

Andmed tuleks edastada kahes eraldi XML-failis: ühes seireandmed ja teises kõik määruse (EÜ) nr 443/2009 II lisas osutatud andmed. XML-failide täpsem kirjeldus esitatakse Internetis avaldatavates suunistes.

3.2 Kontrollimine

Iga liikmesriik saab andmeid ja XML-koode iseseisvalt kontrollida. CIRCA veebisaidile[8] pannakse tekstifailina üles näidisfail, mida tuleks kasutada andmete kvaliteedi kontrollimiseks enne, kui need vastava aruandlusaasta kohta saadetakse.

4. Keskmise eriheite arvutamine

Et võtta arvesse määruse (EÜ) nr 443/2009 artiklis 4 sätestatud üleminekuperioodi määrasid keskmise CO2 eriheite arvutamisel tootja kohta, sealhulgas määruse (EÜ) nr 443/2009 artikli 11 lõigetes 1 ja 4 osutatud tootjad, tuleb välja valida sõidukid vastavalt nende CO2 eriheitele. Keskmise eriheite arvutamisel võetakse arvesse üksnes kõige väiksema heitega sõidukeid artiklis 4 sätestatud asjaomase protsendimäära võrra.

Eriheide peaks võimaluse korral olema heide, mida on vähendatud artiklis 6 sätestatud protsendimäära võrra ning millest on maha arvatud ökoinnovatsiooniga (keskkonnasäästlik uuendustegevus) saavutatud sääst, mille komisjon on kinnitanud vastavalt artiklile 12 ja hiljem vastuvõetavate eeskirjade alusel.

Keskmise CO2 eriheite arvutamisel tuleb arvesse võtta artiklis 5 määratud kategooriasse kuuluvaid sõidukeid.

See tähendab, et eriheite kindlaksmääramisel keskmise CO2 eriheite arvutamiseks tootja kohta kohaldab komisjon määruse (EÜ) nr 443/2009 asjaomaseid sätteid järgmises järjekorras:

Sõidukite valimine arvutuste jaoks

a) Artikkel 6: igal kalendriaastal kuni aastani 2015 (k.a) kohaldatakse CO2 heite vähendamist E85 kütust kasutavate sõiduautode CO2 eriheite suhtes, kui liikmesriik täidab määruse (EÜ) nr 443/2009 artiklis 6 sätestatud nõudeid;

b) Artikkel 12 koostoimes artikli 13 lõike 3 teise lõiguga: eriheitest arvatakse maha ökoinnovatsiooniga saavutatud sääst, mis on sertifitseeritud komisjoni vastuvõetavate üksikasjalike eeskirjade kohaselt;

c) Artikkel 4: igal kalendriaastal kuni aastani 2014 (k.a) järjestatakse uued registreeritud sõiduautod vastavalt nende CO2 heitele pärast punktide a ja b kohaldamist ning keskmise CO2 eriheite arvutamisel võetakse arvesse üksnes kõige väiksema CO2 heitega sõidukeid määruse (EÜ) nr 443/2009 artikli 4 teises lõigus osutatud protsendimäära võrra;

Keskmise CO 2 eriheite arvutamine

d) Artikkel 5: igal kalendriaastal kuni aastani 2015 (k.a) ning selliste sõiduautode puhul, mille CO2 eriheide on alla 50 g CO2/km, korrutatakse nimetatud autode CO2 heide määruse (EÜ) nr 443/2009 artiklis 5 sätestatud asjaomase teguriga;

e) Artikkel 5: igal kalendriaastal kuni aastani 2015 (k.a) ning selliste sõiduautode puhul, mille CO2 eriheide on alla 50 g CO2/km, korrutatakse nende autode puhul uuendusliku tehnoloogia kasutamisega saavutatud CO2 sääst määruse (EÜ) nr 443/2009 artiklis 5 sätestatud asjaomase teguriga;

(f) Artikkel 12 koostoimes artikli 13 lõike 3 teise lõiguga: määratakse kindlaks ökoinnovatsiooniga saavutatud CO2 sääst, arvutades CO2 keskmise säästu tootja kohta selle CO2 säästu alusel, mis on märgitud kõikide asjaomase tootja poolt toodetud ning arvutuste jaoks välja valitud sõiduautode vastavustunnistustele, ning võttes arvesse punkti e. Selliste autode CO2 säästuks, milles ei ole kasutatud uuenduslikku tehnoloogiat, loetakse 0 g/km. Kui ökoinnovatsiooniga saavutatud CO2 sääst ületab määruse (EÜ) nr 443/2009 artikli 12 lõikes 1 osutatud väärtust, kohaldatakse artikli 12 lõikes 1 sätestatud väärtust.

g) Arvutatakse keskmine CO2 eriheide, võttes arvesse punkti d, ning arvatakse maha punkti f kohaselt kindlaksmääratud väärtus.

Näiteks tootjal, kelle olukord on järgmine:

Registreeritud autode arv | CO2 eriheide | Uuendusliku tehnoloogia kasutamisega saavutatud CO2 sääst | Üliühikute kordaja aastal 2012 |

2 | 45 | 2 | 3,5 |

10 | 51 | 4 | 1 |

53 | 131 | 0 | 1 |

10 | 160 | 10 | 1 |

28 | 200 | 20 | 1 |

on ökoinnovatsiooniga saavutatud sääst

2012. aastal (2*2*3,5 + 10*4) / (2*3,5 + 10 + 53) = 0,7714

2013. aastal (2*2*3,5 + 10*4 + 10*10) / (2*3,5 + 10 + 53 + 10) = 1,925

ning keskmine CO2 eriheide

2012. aastal [(2*45*3,5 + 10*51 + 53*131) / 70] – 0,7714 = 110,2

2013. aastal [(2*45*3,5 + 10*51 + 53*131 + 10*160) / 80) – 1,925 = 115,175

4.4 Sõiduki keskmise massi arvutamine

Kui komisjon arvutab sõiduki keskmist massi tootjatele heite sihttaseme kindlaksmääramiseks I lisas esitatud valemi abil, võtab ta arvesse kõiki sõiduautosid määruse (EÜ) 443/2009 artikleid 4 ja 5 kohaldamata.

5. Autoparkide ühendamine

Vastavalt määruse (EÜ) nr 443/2009 artiklile 7 võivad tootjad oma autopargid ühendada. Artikli 7 lõigete 5 ja 6 kohaselt on kahte tüüpi ühendautoparke. Artikli 7 lõikes 5 on osutatud avatud ühendautoparkidele, mille võivad moodustada mis tahes tootjad, olenemata sellest, kas nad kuuluvad samasse seotud tootjate rühma või mitte. Sellise ühendautopargiga võib soovi korral liituda iga tootja, kui artikli 7 lõikes 5 sätestatud tingimused on täidetud.

Samasse seotud tootjate rühma kuuluvate tootjate moodustatud ühendautoparki võib käsitada suletud ühendautopargina ning see kuulub artikli 7 lõike 6 reguleerimisalasse. Samasse seotud tootjate rühma kuuluvad tootjad peavad saavutama eraldi sihttasemed, välja arvatud juhul, kui nad kuuluvad suletud ühendautoparki.

Vastavalt määruse K(2010) 7652 artiklile 9 peavad tootjad tõendama, et nad täidavad suletud ühendautopargi moodustamiseks vajalikke tingimusi ning nad peaksid vastava teabe saatma järgmisele e-posti aadressile: EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu.

Komisjon käsitleb ühendautopargi moodustamisest teatamise aastat esimese aastana, mil kohaldatakse ühendautopargi suhtes kehtestatud korda. Viimane ühendautopargi suhtes kehtestatud korra kohaldamise aasta on sellele aastale eelnev aasta, mil teatatakse kõnealuse korra kohaldamise lõpetamisest.

[pic][pic][pic]

[1] ELT L 140, 5.6.2009, lk 1.

[2] EÜT L 138, 1.6.1999, lk 57.

[3] Vastavustunnistuse kanne 0.5 ja määruse 443/2009/EÜ artikli 3 punkt c: „tootja” — isik või asutus, kes kooskõlas direktiiviga 2007/46/EÜ vastutab tüübikinnitusasutuse ees kõigi tüübikinnitusmenetluse aspektide eest ning toodangu vastavuse tagamise eest.

[4] Vastavustunnistuse kande 0.1 ja direktiivi 2007/46/EÜ I lisa kohaselt on mark tootja kaubanimi. Otsuse 1753/2000/EÜ artikli 2 punkt 6: „mark” — tootja kaubanimi, mis on märgitud vastavustunnistusele ja tüübikinnitusdokumentidele.

[5] EÜT L 350, 28.12.1998, lk 58.

[6] ELT L 140, 5.6.2009, lk 16.

[7] http://cdr.eionet.europa.eu/

[8] http://circa.europa.eu/Members/irc/env/gge_ldv/library