[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 5.4.2011

KOM(2011) 164 lõplik

ROHELINE RAAMAT

Äriühingu üldjuhtimise ELi raamistik

ROHELINE RAAMAT

Äriühingu üldjuhtimise ELi raamistik(EMPs kohaldatav tekst)

Komisjon rõhutas hiljuti taaskord oma pühendumust tugevale ja edukale ühtsele turule, mis keskendub taas kodanikele ja taastab nende usalduse. Nagu komisjoni teatises „Ühtse turu akt” nenditi, „on äärmiselt oluline suurendada Euroopa ettevõtete vastutust nii töötajate, osanike kui ka ühiskonna ees laiemalt”[1]. Äriühingu üldjuhtimine ja ettevõtte ühiskondlik vastutus on võtmeelemendid inimeste usalduse suurendamisel ühtse turu vastu. Samuti aitavad need suurendada Euroopa ettevõtjate konkurentsivõimet, sest hästi juhitud jätkusuutlikud äriühingud on parimas positsioonis, et aidata kaasa strateegias „Agenda 2020” sätestatud majanduskasvualaste kõrgete eesmärkide saavutamisele[2]. Ettevõtte ühiskondliku vastutuse valdkonnas on komisjon juba üldsusega konsulteerinud, käsitledes ettevõtjate poolt mittefinantsteabe avalikustamist[3], ning esitab uue raamalgatuse hiljem sel aastal, et käsitleda ühiskondlike väljakutsetega seotud küsimusi, millega äriühingud on silmitsi.

G20 rahandusministrite ja keskpankade presidentide 5. septembri 2009. aasta kommünikees rõhutati, et tuleks võtta meetmeid jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks ning tugevama rahvusvahelise finantssüsteemi rajamiseks. Äriühingu üldjuhtimine on üks vahend kahjuliku lühiajalise lähenemisviisi ja ülemäärase riskide võtmise piiramiseks[4]. Käesoleva rohelise raamatu eesmärk on hinnata Euroopa äriühingute äriühingu üldjuhtimise praeguse raamistiku tulemuslikkust, pidades silmas eelnevalt esitatut.

Äriühingu üldjuhtimine on tavaliselt määratletud kui süsteem, millega äriühinguid juhitakse ja kontrollitakse,[5] ning kui suhete kogum äriühingu juhtkonna, selle nõukogu, osanike ja muude sidusrühmade vahel[6]. Euroopa Liidu börsil noteeritud äriühingute äriühingu üldjuhtimise raamistik sisaldab õigusakte ja nn pehmet õigust, sealhulgas soovitusi[7] ja äriühingu üldjuhtimise eeskirju. Kuigi äriühingu üldjuhtimise eeskirjad on vastu võetud liikmesriigi tasandil, siis direktiiviga 2006/46/EÜ soodustatakse nende kohaldamist, nõudes, et börsil noteeritud äriühingud viitaksid oma äriühingu üldjuhtimise aruandes eeskirjadele ja et nad annaksid nende eeskirjade kohaldamise kohta aru „täida või selgita”[8] põhimõtte alusel.

Selleks et teha kindlaks küsimused, mis on kõige olulisemad äriühingu hea üldjuhtimise puhul ELis, ning koostada käesolev roheline raamat, viis komisjon läbi intervjuud börsil noteeritud äriühingutega eri liikmesriikidest ja majandusharudest. Valim koosnes erineva kapitalisatsioonitaseme ja erineva aktsionäride struktuuriga äriühingutest. Komisjon korraldas ka kohtumisi äriühingu üldjuhtimise ekspertidega ning investorite ja kodanikuühiskonna esindajatega. Mõni oluline küsimus tõstatus juba rohelises raamatus „Äriühingu üldjuhtimine finantsasutustes ja tasustamispoliitika”,[9] mis võetu vastu 2010. aasta juunis. Näiteks aktsionäride/osanike kaasamine ei ole oluline mitte ainult finantseerimisasutustele, vaid ka äriühingutele üldiselt[10]. Finantseerimisasutused on siiski erijuht, tulenevalt konkreetsetest probleemidest, mis kaasnevad tõhusa riskijuhtimise tagamisega, ja süsteemsetest riskidest, mida nad võivad finantssüsteemile põhjustada. Seepärast ei pruugi 2010. aasta juuni rohelises raamatus kavandatud lahendused sobida äriühingutele üldiselt. Seega käsitletakse käesolevas rohelises raamatus äriühingu hea üldjuhtimise keskmes olevat kolme järgmist teemat.

- Direktorite nõukogu – on vaja hästi toimivat ja tulemuslikku direktorite nõukogu, et vaidlustada tegevjuhtkonna otsuseid. See tähendab, et direktorite nõukogud vajavad tegevjuhtkonda mittekuuluvaid liikmeid, kellel on erinevad vaated, oskused ja vastav erialane töökogemus. Sellised liikmed peavad ka olema valmis investeerima direktorite nõukogu töösse piisavalt aega. Direktorite nõukogu esimehe roll on eriti oluline, nagu ka direktorite nõukogu vastutus riskijuhtimise eest.

- Aktsionärid – äriühingu üldjuhtimise raamistik rajaneb eeldusel, et aktsionärid on kaasatud äriühingute tegevusse ja nõuavad juhtkonnalt juhtkonna tegevuse kohta aru. Siiski on tõendeid selle kohta, et enamik aktsionäre on passiivsed ning sageli keskenduvad ainult lühiajalisele kasumile. Seepärast näib kasulik kaaluda, kas saab julgustada suuremat hulka aktsionäre huvi ülesse näitama jätkusuutliku kasumi ja pikaajaliste tulemuste vastu, ning kuidas julgustada neid olema aktiivsemad äriühingu üldjuhtimise küsimustes. Lisaks on aktsionäride eri struktuuride puhul ka muid küsimusi, nagu näiteks vähemusaktsionäride kaitse.

- ELi äriühingu üldjuhtimise raamistiku aluseks oleva „täida või selgita” lähenemisviisi kohaldamine. Hiljutisest uuringust[11] nähtub, et äriühingute poolt avaldatud nende selgituste informatiivne kvaliteet, mis käsitlesid äriühingu üldjuhtimise eeskirjade soovitusest kõrvalekaldumist, on enamikel juhtudel mitterahuldav ning et mitmes liikmesriigis on nende eeskirjade kohaldamise järelevalve ebapiisav. Seepärast on asjakohane kaaluda, kuidas seda olukorda parandada.

Kaaluda tasuks ka kahte esialgset küsimust.

Esiteks see, et äriühingu üldjuhtimise Euroopa eeskirjasid kohaldatakse börsil noteeritud äriühingute suhtes (st äriühingud, kes emiteerivad aktsiaid, millega on lubatud kaubelda reguleeritud turul). Eeskirjades üldiselt ei eristata äriühinguid vastavalt nende suurusele[12] või liigile. Mõni liikmesriik on siiski konkreetsed äriühingu üldjuhtimise eeskirjad kohandanud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele[13], nt kui kontrolliv aktsionär võib olla ka juht. Need eeskirjad sisaldavad soovitusi, mis võtavad arvesse äriühingu suurust ja struktuuri ning mida on väikeettevõtjatel seepärast lihtsam rakendada. Teistes liikmesriikides sisaldavad kõigile börsil noteeritud äriühingutele väljatöötatud eeskirjad teatavaid väiksematele äriühingutele kohandatud sätteid[14]. Seega küsimus on, kas EL peaks võtma diferentseeritud lähenemisviisi ning kuidas kõige paremini võtta arvesse äriühingu üldjuhtimise mõne tava kohaldamise võimalikku keerukust eri liiki ja eri suurusega äriühingute puhul[15].

Teiseks võib äriühingu hea üldjuhtimine olla oluline ka börsil noteerimata äriühingute aktsionäridele või osanikele. Kuigi äriühingu üldjuhtimise teatavaid küsimusi on käsitletud juba äriühinguõiguse sätetes erasektori äriühingute kohta, on mitmed valdkonnad hõlmamata. Vaja võib olla toetada äriühingu üldjuhtimise suuniseid börsil noteerimata äriühingute jaoks, sest nõuetekohane ja tõhus üldjuhtimine on väärtuslik ka börsil noteerimata äriühingute puhul, eelkõige võttes arvesse teatavate väga suurte börsil noteerimata äriühingute majanduslikku tähtsust. Lisaks võib börsil noteeritud äriühingutele liiga suure halduskoormuse panek muuta börsil noteerimise vähem atraktiivseks. Börsil noteeritud äriühingute jaoks välja töötatud põhimõtteid ei saa siiski lihtsalt üle kanda börsil noteerimata äriühingutele, sest nende probleemid on väga erinevad. Kutseorganisatsioonid Euroopa[16] või liikmesriigi tasandil[17] on juba välja töötanud mõne vabatahtliku eeskirja ning teinud algatusi. Seega küsimus on, kas on vaja ELi meedet äriühingu üldjuhtimise kohta börsil noteerimata äriühingutes.

Küsimused

1. Kas äriühingu üldjuhtimise ELi meetmete puhul tuleks arvesse võtta börsil noteeritud äriühingute suurust? Kuidas? Kas väikestele ja keskmise suurusega börsil noteerimata äriühingute jaoks tuleks kehtestada diferentseeritud ja proportsionaalne kord? Kui jah, kas on asjakohaseid määratlusi või künniseid? Kui jah, siis alljärgnevatele küsimustele vastates palun soovitage viise, kuidas kohandada need vajaduse korral väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks.

2. Kas ELi tasandil tuleks võtta äriühingu üldjuhtimise meetmeid börsil noteerimata äriühingute puhul? Kas EL peaks keskenduma börsil noteerimata äriühingute vabatahtlike eeskirjade väljatöötamise ja kohaldamise edendamisele?

1. Direktorite nõukogu

Mõiste „direktorite nõukogu” viitab käesolevas rohelises raamatus eelkõige direktorite järelevalvealasele rollile. Kaksikstruktuuris on see roll üldiselt nõukogul[18]. Mõiste „tegevjuhtkonda mittekuuluv direktor” hõlmab kaksiksüsteemis nõukogu liikmeid.

Direktorite nõukogul on vastutustundlike äriühingute arengus ülitähtis roll. Esimehe ametikohal näib mitmeski mõttes olevat märkimisväärne mõju nõukogu toimimisele ja edule. Seda mõju silmas pidades võiks olla kasulik määratleda direktorite nõukogu esimehe ametikoht ja kohustused veelgi selgemalt.

Küsimus

3. Kas ELi peaks püüdma tagada, et direktorite nõukogu esimehe ja tegevjuhi ülesanded ja kohustused on täpselt jagatud?

Järgnevalt käsitletakse muid teemasid, mis väärivad üksikasjalikumat analüüsimist, et võimaldada direktorite nõukogul tulemuslikult seada kahtluse alla juhtkonna otsused.

1.1. Direktorite nõukogu koosseis

Nõukogu koosseis peab sobima äriühingu äritegevusega. Nõukogu liikmed, kes ei kuulu tegevjuhtkonda, tuleks valida eri kriteeriumide alusel, nt teened, kutsekvalifikatsioon, kogemus, kandidaadi isikuomadused, sõltumatus ja mitmekesisus[19].

Liikmete kvalifikatsioonide ja taustade mitmekesisus varustab nõukogu eri väärtuste, seisukohtade ning pädevuste kogumitega[20]. Sellega saab kaasneda suurem kogum vahendeid ja eriteadmisi. Eri juhtimiskogemused, riiklikud ja piirkondlikud taustad või sugu saab olla tulemuslik vahend grupimõtlemise piiramiseks ja uute ideede leidmiseks. Suurema mitmekesisusega kaasneb nõupidamissaalis rohkem arutelu, rohkem järelevalvet ja rohkem vastuväiteid. Võimalik, et selle tulemus on paremad otsused, kuid nende otsuste tegemine võib võtta rohkem aega. Seepärast on esimehe pühendumus ja toetus hädavajalik.

1.1.1. Erialane mitmekesisus

Eriteadmiste mitmekesisust peetakse nõukogu tõhusa töö jaoks määravaks. Erinevaid erialaseid taustu on vaja tagamaks, et nõukogu tervikuna mõistaks näiteks ülemaailmsete turgude keerukust, äriühingu finantseesmärke ning äritegevuse mõju eri sidusrühmadele, sealhulgas töötajatele. Komisjoni intervjueeritud ettevõtjad tunnistasid üksteist täiendavate kvalifikatsioonide kindlakstegemise olulisust nõukogu liikmete valimisel. Siiski ei ole see veel üldlevinud tava. Näiteks Euroopas 48 %-l nõukogudest ei ole müügi- või turundusdirektorit ning 37 % auditikomiteede koosseisu ei kuulu finantsdirektorit või endist finantsdirektorit[21].

Tegevjuhtkonda mittekuuluvate uute nõukogu liikmete valimisel on kõige olulisem tegur oskuste ja eriteadmiste täpne hindamine. Seepärast värbamispoliitikad, mis määratlevad täpselt oskused, mida nõukogu vajab, võiks aidata suurendada nõukogu võimet teostada tulemuslikult äriühingu järelevalvet.

1.1.2. Rahvusvaheline mitmekesisus

Euroopa suurte börsil noteeritud äriühingute valimi puhul olid keskmiselt 29 % nõukogu liikmetest teise riigi kodanikud[22]. Siiski oli Euroopa riikide hulgas suuri erinevusi. Kui Madalmaad on esikohal osakaaluga 54 %, siis Saksamaal oli nõukogu liikmetest vaid 8 % teise riigi kodanikud. Isegi täna ei ole ühel neljast Euroopa suurel börsil noteeritud äriühingust oma nõukogus ühtegi välismaalasest direktorit.

Mõni ettevõtja rõhutas välismaalastest nõukogu liikmete olulisust rahvusvaheliste äriühingute puhul, kuid mõni tõi välja raskusi, mis tulenevad eri kultuuritaustadest ja keeltest. Äriühingute puhul, kus on välismaalastest nõukogu liikmeid, on seos nende piirkondliku esindatuse ning nende nõukogu rahvusvaheliste liikmete vahel. Teadmisi piirkondlikest turgudest on sageli mainitud võtmetegurina välismaalastest kandidaatide valimisel nõukokku.

1.1.3. Sooline mitmekesisus

Komisjon käsitles soolist mitmekesisust majanduslike otsuste tegemisel ulatuslikult oma 2010. aasta septembris esitatud dokumendis „Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse strateegia 2010–2015”[23] ning selle strateegia jätkudokumendis[24]. Komisjoni järelduste kohaselt on ELis naiste osakaal börsil noteeritud äriühingute nõukogudes praegu keskmiselt 12 %[25]. On tõendeid, et ülikooliharidusega naiste arvu suurenemisega ei kaasne naiste osakaalu märkimisväärset muutust[26]. Seepärast on mitu liikmesriiki võtnud meetmeid või kavatsevad võtta, et tagada sooline tasakaal juhtorganites[27]. Lisaks sellele osutas mõni intervjueeritud äriühing, et sellised nõuded olid aidanud muuta valikumenetlust professionaalsemaks.

Sooline mitmekesisus saab aidata kaasa grupimõtlemise piiramisele. Samuti on tõendeid selle kohta, et naistel on erinev juhtimisstiil,[28] nad osalevad rohkem koosolekutel[29] ning neil on positiivne mõju grupi kollektiivsele intelligentsile[30]. Uuringutest nähtub, et juhtorganites naiste osakaalu ning äriühingu tulemuste vahel on positiivne korrelatsioon[31], kuid kindlasti on naiste üldine mõju äriühingu tulemustele keerukam[32]. Kuigi need uuringud ei tõesta mis tahes põhjuslikku seost, rõhutab korrelatsioon kasu, mis kaasneb soolise tasakaalu olemasoluga juhtkonnas ja äriühingu otsuste tegemisel. Naiste juhtorganites osalemise soodustamisel on sellest olenemata üks vaieldamatult positiivne mõju: see aitab suurendada anderessurssi, mis on kättesaadav äriühingu kõrgeimate juhtimise ja järelevalve funktsioonide jaoks. Seepärast rõhutatakse komisjoni esitatud „Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse strateegias”, et järgmise viie aasta jooksul komisjon „kaalub sihtalgatusi, millega parandada soolist võrdõiguslikkust otsustustasandil”

Selliste meetmete võtmine nagu kvootide või eesmärkide kehtestamine soolise tasakaalu tagamiseks juhtorganites ei ole siiski piisav juhul, kui äriühingud ei kehtesta mitmekesisuse poliitikat, mis aitab kaasa töö- ja eraelu tasakaalustamisele naiste ja meeste puhul ning toetab nimelt juhendamist, koostöövõrgustike loomist ning juhtivatele ametikohtadele sobivat koolitust, mis on olulise tähtsusega naistele, kes tahavad valida karjääri, millega kaasneb sobilikkus ametikohtadele juhtorganis. Kuigi äriühingud peaksid otsustama, kas nad kehtestavad sellise mitmekesisuspoliitika või mitte, peaks olema vähemalt nõutud, et juhtorganid kaaluksid seda küsimust ja avalikustaksid enda tehtud otsused. Komisjon kaalub neid küsimusi oma 2010. aasta septembri „Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse strateegia 2010–2015” ja käesoleva rohelise raamatu järelmeetmete kontekstis.

Küsimused

4. Kas värbamispoliitikaga peaks olema üksikasjalikumalt määratletud direktorite, sealhulgas esimehe profiil, tagamaks, et neil on õiged oskused ja et nõukogu on sobivalt mitmekesine? Kui jah, siis kuidas võiks seda kõige paremini saavutada ning millisel valitsemise tasandil, st kas siseriiklikul, ELi või rahvusvahelisel tasandil?

5. Kas börsil noteeritud äriühingutelt tuleks nõuda selle avalikustamist, kas neil on mitmekesisuse poliitika ning kui neil on, siis selle eesmärkide ja põhisisu kirjeldamist ning korrapärast aruandlust edusammude kohta?

6. Kas börsil noteeritud äriühingutelt tuleks nõuda, et nad tagaksid juhtorganites parema soolise tasakaalu? Kui jah, siis kuidas?

1.2. Kättesaadavus ja ajakulu

Tegevjuhtkonda mittekuuluvate direktorite roll on muutunud keerulisemaks ja olulisemaks See kajastub äriühingu üldjuhtimise mitmetes siseriiklikes eeskirjades ja isegi õigusaktides. Liikmesriigid on püüdnud kehtestada põhimõtte, et tegevjuhtkonda mittekuuluvad direktorid peaksid pühendama oma ülesannete täitmisele piisavalt aega. Mõni liikmesriik on läinud kaugemale ning soovitanud või piiranud nõukogu liikme mandaatide arvu.

Mandaatide arvu piiramine võiks olla lihtne lahendus, et aidata tagada see, et tegevjuhtkonda mittekuuluvad direktorid pühendavad piisavalt aega oma konkreetse äriühingu monitoorimiseks ja järelevalveks. Piirangud peaksid vastama tegevjuhtkonda mittekuuluvate direktorite konkreetsele olukorrale ning asjaomase äriühingu huvidele. Piirangud peaksid võtma arvesse seda, kas mandaate omatakse kontserni mittekuuluvas või mittekontrollitavas ettevõtjas,[33] kas asjaomasel isikul on ka juhtivtöötaja ametikohti, kas see on tavaline tegevülesanneteta mandaat või esimeheamet, ning kas omatakse täiendavaid ametikohti äriühingute nõukogudes, kelle suhtes kohaldatakse börsil noteeritud äriühingutega sarnaseid nõudeid.

Küsimus

7. Kas Teie arvates peaks ELi tasandil olema meede, millega piirata tegevjuhtkonda mittekuuluva direktori mandaatide arvu? Kui jah, siis kuidas peaks see olema sõnastatud?

1.3. Nõukogu hindamine

Komisjoni 2005. aasta soovituses noteeritud äriühingute haldusorganite tegevülesanneteta liikmete ja haldus- või järelevalveorgani liikmete ülesannete kohta[34] osutati, et haldus- või järelevalveorgan peaks andma igal aastal oma tegevusele hinnangu. See hinnang hõlmab tema liikmete koosseisu, üldist korraldust ja toimimist, haldus- või järelevalveorgani ja tema komisjonide iga liikme pädevust ja tulemuslikkust ning seda, kui tulemuslikult haldus- või järelevalveorgan on tegutsenud võrreldes seatud tegevuseesmärkidega.

Äriühinguvälise abilise korrapärane kasutamine (nt igal kolmandal aastal) võiks parandada nõukogu hindamisi, sest ta lisab objektiivse vaatenurga ning jagab teiste äriühingute parimaid tavasid[35]. Kuid mõne riigi turul näib ikka veel olevat ainult piiratud arv teenuse osutajaid. Suurem nõudlus tekitab siiski tõenäoliselt parema pakkumise.

Komisjoni kogutud tõendid osutavad, et äriühinguväline hindaja lisab hindamisele tõesti väärtust eelkõige kriisi ajal või nõukogu liikmete vahelise teabevahetuse lakkamise korral. Esimehe suhtumine hindamisse näib olevat hindamise edukuse seisukohast võtmetähtsusega.

Lisaks komisjoni soovituses nimetatud elementidele peaks ülevaatus hõlmama ka selle teabe kvaliteeti ja ajakohasust, mille nõukogu saab, juhtkonna vastust selgitustaotlustele ja esimehe rolli[36]. Avatuse soodustamiseks tuleks säilitada teatav konfidentsiaalsuse tase. Seega tuleks mis tahes avalikustatavas hindamisaruandes selgitada ainult hindamise protsessi.

Küsimus

8. Kas tuleks soodustada seda, et börsil noteeritud äriühingud teostaksid välishindamisi korrapäraselt (nt igal kolmandal aastal)? Kui jah, siis kuidas võiks seda teha?

1.4. Direktorite tasustamine

Äriühingu üldjuhtimine kui kontseptsioon keskendub peamiselt küsimustele, mis tulenevad omandiõiguse ja kontrolli lahutamisest, eelkõige keskendutakse aktsionäride ja tegevdirektorite vahelisele esindussuhtele ( principal-agent relationship ). Direktorite tasustamist on laialdaselt kasutatud vahendina, et ühitada aktsionäride ja tegevdirektorite huvid ning nii vähendada esinduskulusid. Viimastel aastatel on valdavamaks muutunud muutuvtasud, mis on tavaliselt seotud tulemuste ja kohustustega. Siiski on esile kerkinud ka mittevastavus tulemuste ja tegevdirektorite tasustamise vahel. Kehvade tasustamispoliitikate ja/või ergutusmehhanismide tulemuseks võib olla väärtuse õigustamata ülekandmine äriühingutelt ja nende aktsionäridelt ning muudelt sidusrühmadelt tegevjuhtkonnale. Lisaks võib lühiajalistele tulemuskriteeriumidele keskendumisel olla negatiivne mõju äriühingu pikaajalisele jätkusuutlikkusele.

Komisjon on käsitlenud direktorite tasustamisega seotud probleeme kolmes soovituses[37]. Peamised soovitused on tasustamispoliitika ning tegevjuhtkonda kuuluvate ja tegevjuhtkonda mittekuuluvate direktorite individuaalse tasustamise avalikustamine, palgadeklaratsiooni hääletus aktsionäride poolt, töötasukomisjoni sõltumatu toimimine ning asjakohased stiimulid, mis soosivad börsil noteeritud äriühingute tulemusi ja pikaajalise väärtuse loomist. Komisjoni aruannetest[38] nähtub, et mitu liikmesriiki ei ole nende küsimustega piisavalt tegelenud. Samas näib, et liikmesriigid reguleerivad üha enam seadusega avalikustamist ja aktsionäride hääletamist. 2009. aastal soovitas Euroopa ettevõtete üldjuhtimise foorum, et tasustamispoliitika ja individuaalsete tasude avalikustamine tuleks teha kohustuslikuks kõigi börsil noteeritud äriühingute jaoks[39]. Samuti soovitas see foorum aktsionäride siduvat või nõuandvat hääletust tasustamispoliitika puhul ning nende tegevjuhtkonda mittekuuluvate direktorite sõltumatuse suurendamist, kes on kaasatud tasustamispoliitika kindlaksmääramisse. Komisjon konsulteeris selles küsimuses ka 2010. aasta rohelises raamatus „Äriühingu üldjuhtimine finantsasutustes ja tasustamispoliitika”[40]. Käesolevas rohelises raamatus esitatud konsulteerimise eesmärk on saada tagasisidet allpool esitatud üksikasjalikumatele küsimustele.

Küsimused

9. Kas tasustamispoliitika, iga-aastase tasustamisaruande (aruanne selle kohta, kuidas tasustamispoliitikat rakendati eelmisel aastal) ning tegevjuhtkonda kuuluvate ja mittekuuluvate direktorite individuaalsete tasude avalikustamine peaks olema kohustuslik?

10. Kas peaks olema kohustuslik esitada tasustamispoliitika ja tasustamisaruanne aktsionäridele hääletamiseks ?

1.5 Riskijuhtimine

Kõik äriühingud, sõltumata nende konkreetsest tegevusvaldkonnast, puutuvad kokku mitmete erinevate välis- või siseriskidega. Vastavalt oma eripärale (tegevusvaldkond, suurus, rahvusvahelisus, keerukus), peaksid nad nende riskide tulemuslikuks juhtimiseks välja arendama asjakohase riskikultuuri ning korra. Mõnda äriühingut võivad ohustada riskid, mis oluliselt mõjutavad kogu ühiskonda: riskid, mis on seotud kliimamuutuste[41], keskkonna (nt viimastel kümnenditel mitmed traagilised naftareostused), tervise, ohutuse, inimõigustega jne. Teised käitavad esmatähtsaid infrastruktuure, mille kahjustada saamisel või hävimisel võiks olla suur piiriülene mõju[42]. Tegevuste suhtes, mis võiksid selliseid riske põhjustada, kohaldatakse siiski konkreetseid valdkondlikke õigusakte ja pädevate ametiasutuste järelevalvet. Arvestades olukordade mitmekesisust, ei näi seega olevat võimalik kavandada ühte ühtset riskijuhtimise mudelit kõikidele eri liiki äriühingutele. Siiski on olulise tähtsusega, et direktorite nõukogu tagab riskijuhtimise protsesside üle nõuetekohase järelevalve.

Selleks et mis tahes riskipoliitika oleks tulemuslik ja järjepidev, on vaja, see oleks kehtestatud selgelt ülaltpoolt, st direktorite nõukogu otsustab selle kogu organisatsiooni jaoks. On üldiselt tunnistatud[43], et direktorite nõukogul lasub peamine vastutus organisatsiooni riskiprofiili määratlemise eest vastavalt järgitavale strateegiale ning organisatsiooni asjakohase järelevalve eest, et tagada selle tulemuslik toimimine.

Mõni aspekt võib erineda tulenevalt erinevatest kehtestatud õigusraamistikest, nt direktorite nõukogu ühe- või kaheastmeline struktuur. Mõlemal juhul on hädavajalik määratleda selgelt kõigi riskijuhtimise protsessis osalevate isikute rollid ja vastutus: nõukogu, tegevjuhtkond ja riski valdkonnas töötavad töötajad. Ametijuhendid peavad olema teada äriühingu siseselt ja väliselt.

Küsimused

11. Kas Te nõustute, et direktorite nõukogu peaks heaks kiitma ja võtma vastutuse äriühingu riskivalmiduse eest ning andma sellest mõistlikult teada aktsionäridele? Kas see avalikustamise kord peaks sisaldama ka peamiseid asjaomaseid ühiskondlikke riske?

12. Kas Te nõustute, et direktorite nõukogu peaks tagama selle, et äriühingu riskijuhtimise kord on tulemuslik ning vastab äriühingu riskiprofiilile?

2. Aktsionärid

Aktsionäride rolli äriühingu üldjuhtimises käsitleti 2010. aasta juunis avaldatud rohelises raamatus äriühingu üldjuhtimise kohta finantseerimisasutustes.

2010. aasta juuni rohelises raamatus leiti, et aktsionäride asjakohase huvi puudumine nõuda finantseerimisasutuste juhtkonnalt aruandluskohustust aitas kaasa sellele, et juhtkond võttis vähem vastutust, ning võis hõlbustada ülemäärase riski võtmist finantseerimisasutustes. Selles leiti, et mitmel juhul aktsionärid pidasid nende riskide võtmisest saadavat eeldatavat kasumit seda väärt olevat ning seega kaudselt toetasid ülemääraste riskide võtmist eelkõige finantsvõimenduse kaudu. Selle põhjuseks on asjaolu, et aktsionärid saaksid täit kasu sellise strateegia positiivsest poolest, kuid osaleksid kahjumis ainult seni, kuid aktsiate väärtus muutub nulliks, pärast mida edasise kahjumi kannaksid võlausaldajad (ehk aktsionäride „piiratud vastutus”).

Finantseerimisasutuste aktsionäride käitumine seoses ülemääraste riskide võtmisega võib olla erijuht, sest nende tegevus on keeruline ning raskesti mõistetav. Sellest olenemata viitavad käesoleva rohelise raamatu koostamisel kogutud tõendid, et 2010. aasta rohelise raamatu tähelepanekud aktsionäride kaasamise puudumise ning selle põhjuste kohta on suurel määral asjakohased ka seoses aktsionäride käitumisega börsil noteeritud hajutatud omandivormiga äriühingutes. Äriühingutes, millel on domineeriv või kontrolliv aktsionär, näib peamiseks raskuseks olevat selle tagamine, et vähemusaktsionäride (majanduslikud) huvid oleksid piisavalt kaitstud. Lisaks vähemusaktsionärid, kes soovivad end äriühingutega siduda, võivad kokku puutuda allpool kirjeldatud probleemidega.

2.1. Aktsionäride ebapiisav kaasamine

Aktsionäride kaasamise all mõistetakse üldiselt äriühingute aktiivset jälgimist, dialoogi pidamist äriühingu nõukoguga ning aktsionäride õiguste kasutamist, sealhulgas hääletamist ja koostööd teiste aktsionäridega, kui see on vajalik investeeringu objektiks oleva äriühingu üldjuhtimise parandamiseks, silmas pidades pikaajalist väärtuse loomist. Kuigi lühiajaliste investorite osalemisel võib olla positiivne mõju[44], peetakse aktsionäride kaasamist tegevuseks, mis parandab aktsionäride pikaajalist tulu[45]. Seepärast on komisjon arvamusel, et kaasamisest on huvitatud peamiselt pikaajalised investorid[46].

Mõnd aktsionäride ebapiisava kaasamise põhjust käsitleti 2010. aasta rohelises raamatus ning siin neid uuesti ei korrata. Mõnel neist põhjustest, nagu kaasamise maksumus, sellest saadava tulu väärtuse hindamise keerukus ning osalemise tulemuse ebakindlus, sealhulgas nn priisõitja ( free rider ’i) käitumine, näib olevat mõju enamikule institutsioonilistele investoritele[47]. 2010. aasta rohelises raamatus küsis komisjon ka seda, kas institutsioonilistelt investoritelt, sealhulgas vara omanikelt ja halduritelt tuleks nõuda nende hääletamispoliitikate ja -andmete avaldamist. Enamik vastajatest toetas sellist nõuet. Nad arvasid, et avalikustamine tõstaks investorite teadlikkust, optimeeriks lõppinvestorite investeerimisotsuseid, lihtsustaks emitentide dialoogi investoritega ning soodustaks aktsionäride kaasamist. Seepärast oleks üheks komisjoni poolt praegu kaalutavaks variandiks raamistik, mis käsitleb hääletamispoliitika läbipaistvust ja üldteabe avalikustamist selle rakendamise kohta, samal ajal kaitstes aktsionäride võrdset kohtlemist.

2.2. Finantsturgude lühiajaline lähenemisviis

Peamised arengud finantsturgudel viimastel kümnenditel, sealhulgas uuenduslikud tooted ja tehnilised muutused, keskendusid eelkõige finantsturgude kauplemisfunktsioonile ning hõlbustasid kiiremat ja tõhusamat kauplemist. Innovatsioonid, nagu välkkauplemine ( high-frequency trading ) ja automatiseeritud kauplemine, näivad olevat suurendanud likviidsust, kuid samuti aidanud lühendada aktsiate omamise perioodi. Viimase kahe aastakümne jooksul on investeerimisperioodid märkimisväärselt lühenenud. Peamiste aktsiabörsside aastane käive on praegu 150 % kogu turukapitalisatsioonist, mis tähendab, et keskmine hoidmise aeg on kaheksa kuud.

Samal ajal on suurenenud investeeringute vahendamine, mis suurendab pikaajaliste investorite ja nende varahaldurite vahelise esindussuhte olulisust. On väidetud, et esindussuhe tegelikult aitab kaasa lühiajalisele lähenemisviisile turul, mis võib samuti põhjustada valesti hindamist, karjakäitumist, suurenenud volatiilsust ning nõrka omandisuhet börsil noteeritud äriühingutes. Seda küsimust on selgitatud osas 2.3.

Mõni investor on kurtnud ka nn regulatiivse kalde üle lühiajalise lähenemisviisi suunas, mis takistab eelkõige pikaajalisi investoreid võtmast vastu pikemaajalisi investeerimisstrateegiaid. Kui komisjon pidas sidusrühmadega eelkonsultatsioone, ütlesid sidusrühmad, et maksevõime ja pensionifondi raamatupidamiseeskirjadel, mille eesmärk oli soodustada suuremat läbipaistvust ja turuväärtuse tulemuslikumat hindamist, on olnud soovimatud tagajärjed.

Küsimus

13. Palun osutage mis tahes kehtivatele ELi õigusnormidele, mis Teie arvates võivad soodustada investorite hulgas ebasobivat lühiajalist lähenemisviisi ning soovitage, kuidas võiks neid eeskirju muuta, et vältida sellist käitumist.

2.3. Esindussuhted institutsiooniliste investorite ja varahaldurite vahel

Komisjon tunnistab, et mitte kõigil investoritel ei ole vaja osaleda investeerimisobjektiks oleva äriühingu tegevuses. Investorid võivad vabalt valida lühiajalise investeerimismudeli, mis ei eelda osalemist.

Esindussuhe institutsiooniliste investorite (vara omanikud) ja nende haldurite vahel soodustab finantsturgude suurenevat lühiajalist lähenemisviisi ja valesti hindamist[48]. See küsimus on eriti oluline pika perspektiiviga aktsionäride passiivsuse puhul.

2.3.1. Lühiajaline lähenemisviis ja varahalduslepingud

Näib et viis, kuidas varahaldurite tulemusi hinnatakse, ning tasude ja komisjonitasude ergutusmehhanism soodustab seda, et varahaldurid püüavad saada lühiajalist kasu. On tõendeid (kinnitatud komisjoni ja institutsiooniliste investorite vahelises dialoogis), et mitmed varahaldurid on valitud, hinnatud ja tasustatud lühiajalise, suhtelise tulemuslikkuse põhjal. Tulemuslikkuse hindamine suhte põhjal, st ulatus, mil määral nad ületavad või jäävad alla turuindeksile, võib soodustada karjakäitumist ja lühiajalist lähenemisviisi, eelkõige juhul, kui tulemuslikkuse mõõtmisel kasutatakse lühikest ajavahemikku. Komisjon usub, et lühiajalised stiimulid varahalduslepingutes võivad märkimisväärselt panustada varahaldurite lühiajalisse lähenemisviisi, millel tõenäoliselt on mõju aktsionäride passiivsusele.

Mitu 2010. aasta juuni rohelisele raamatule vastajat[49] toetasid varahaldurite ergutusmehhanismide suuremat avalikustamist. Seega on küsimus, kas täiendavad meetmed pikaajaliste institutsiooniliste investorite ja varahaldurite huvide paremaks ühitamiseks on asjakohased (näiteks investeerimispõhimõtete kogumi väljatöötamine).

Küsimus

14. Kas tuleks võtta meetmeid seoses nende varahaldurite ergutusmehhanismide ja tulemuslikkuse hindamisega, kes haldavad pikaajaliste institutsiooniliste investorite portfelle, ning kui jah, siis milliseid meetmeid?

2.3.2. Läbipaistvuse puudumine usaldussuhtest tulenevate kohustuste täitmise puhul

Läbipaistvuse suurendamine seoses varahaldurite poolt usaldussuhtest tulenevate kohustuste täitmisega (sealhulgas nende investeerimisstrateegiate, portfellikäibe maksumuse, sellega, kas portfellikäibe tase on kooskõlas kokkulepitud strateegiaga, enda osalemisega kaasneva kulu ja hüvedega jne) võib anda rohkem teavet selle kohta, kas varahaldurite tegevus on pikaajaliste institutsiooniliste investorite ja nende nimel pikaajalise väärtuse loomise seisukohast kasulik või mitte.

Lisaks võiks olla kasulik teave selle kohta, millisel tasemel ja millises ulatuses osalemist investeerimisobjektiks olevas äriühingus ootab vara omanik varahaldurilt, ning osalemist käsitlev aruandlus varahaldurilt[50].

Suurem läbipaistvus seoses nende küsimustega aitaks institutsioonilistel investoritel paremini teostada järelevalvet oma agentide üle ja seega omada investeerimisprotsessis rohkem mõju. Sellise paranenud järelevalve tulemusena võivad pikaajalised institutsioonilised investorid otsustada uuesti läbi rääkida varahalduslepingud, et kehtestada portfellikäibele ülempiir ning nõuda, et nende varahaldurid oleksid investeerimisobjektis olevas äriühingus aktiivsemad haldurid[51].

Küsimus

15. Kas ELi õigusega tuleks edendada institutsiooniliste investorite poolt tõhusamat järelevalvet varahaldurite üle seoses strateegiate, kulude, kauplemise ja ulatusega, mil määral varahaldurid osalevad investeerimisobjektiks olevas äriühingus? Kui jah, siis kuidas?

2.4. Institutsiooniliste investorite osalemise muud võimalikud takistused

2.4.1. Huvide konflikt

Finantssektoris näivad aktsionäride puuduliku kaasatuse üheks põhjuseks olevat huvide konfliktid. Huvide konfliktid tekivad sageli siis, kui institutsiooniline investor või varahaldur või tema emaettevõtja omab ärihuvi investeerimisobjektiks olevas äriühingus. Selle näide oleks finantskontsernid, kus ei soovita näidata, et varahalduse filiaal teostab aktiivselt oma aktsionäri õiguseid äriühingus, millele tema emaettevõtja osutab teenuseid või mille aktsionär ta on.

Küsimus

16. Kas ELi eeskirjadega tuleks nõuda varahaldurite juhtorgani teatavat sõltumatust, näiteks oma emaettevõtjast, või on vaja muid (õigus)meetmeid, et parandada huvide konfliktide avalikustamist ja nende juhtimist?

2.4.2. Takistused aktsionäride koostööle

Jaeinvestorid, eelkõige need, kellel on hajutatud investeeringutega portfell, ei pruugi alati edukalt osaleda. Aktsionäride koostöö võiks aidata neil olla tulemuslikum.

Mitu 2010. aasta rohelise raamatu konsulteerimisele vastajat tegid ettepaneku, et kooskõlastatult tegutsemist käsitlevat kehtivat ELi õigust, mis võib takistada aktsionäride tulemuslikku koostööd, tuleks muuta. Komisjon tunnistab, et selgemad ja ühtsemad eeskirjad kooskõlastatud tegutsemise kohta oleksid tõesti kasulikud. Aktsionäride koostöö hõlbustamiseks on esitatud ka muid mõtteid. Mõni soovitab luua aktsionäride koostööfoorumi ja mõni on teinud ettepaneku volituste alusel ettepanekute tegemise ELi süsteemi kohta. Viimase kohaselt nõutaks börsil noteeritud äriühingutelt konkreetse funktsiooni loomist oma veebisaidil, mis võimaldab aktsionäridel esitata teavet teatavate päevakorrapunktide kohta ning küsida volitusi teistelt aktsionäridelt.

Mõni investor on osutanud, et piiriülene hääletamine tekitab ikka veel probleeme ning seda tuleks ELi õigusaktidega lihtsustada. Aktsionäride õiguste direktiiviga (2007/36/EÜ) parandati seda olukorda märgatavalt. Siiski see, et direktiivi ülevõtmine on mitmes liikmesriigis hilinenud, tähendab, et tegelik mõju üksikule lõppinvestorile tuleb ilmsiks alles nüüd. Lisaks näib olevat probleem asjakohase teabe tegelikul edastamisel emitendi ja aktsionäri vahel läbi ahela ning seda eelkõige piiriülestes olukordades. Komisjon on probleemidest teadlik ning uurib seda küsimust seoses oma tööga, mis käsitleb väärtpaberitega seonduvate õigusaktide ühtlustamist.

Küsimus

17. Kuidas saaks EL hõlbustada aktsionäride koostööd?

2.5. Volitustega seotud nõustamisteenused

Institutsioonilistel investoritel, kellel on väga hajutatud aktsiaportfellid, on praktiliselt raske, üksikasjalikult hinnata, kuidas nad peaksid investeerimisobjektiks olevate äriühingute üldkoosolekute päevakorda kuuluvates küsimustes hääletama. Seepärast kasutavad nad tihti volitustega seotud nõustamisteenuseid ( proxy advisors ), nagu nõuanded hääletamiseks, hääletamine volituse alusel ja äriühingu üldjuhtimise hindamine. Seepärast mõjutab volitustega seotud nõustamine hääletamist märkimisväärselt. Lisaks sellele on väidetud, et institutsioonilised investorid tuginevad hääletamissoovitustele rohkem oma välismaa äriühingutesse tehtud investeeringute puhul kui investeeringute puhul nende enda päritoluriigi turgudel. Seepärast oleks volitustega seotud nõustamisteenuste mõju suurem turgudel, kus on välisinvestorite osakaal suur.

Volitustega seotud nõustamisteenuste mõju tekitab mõningat muret. Käesoleva rohelise raamatu koostamise ajal avaldasid investorid ja investeerimisobjektiks olevad äriühingud muret, et volitustega seotud nõustamisteenuste osutajad ei anna piisavalt teavet soovituse koostamisel kasutatud meetodite kohta. Täpsemalt öeldi, et analüütiline meetod ei võta arvesse äriühingu eriomadusi ja/või siseriiklike õigusaktide tunnusjooni ja äriühingu üldjuhtimise parimat tava. Lisaks esineb volitustega seotud nõustamisteenuste puhul huvide konflikte. Kui volitustega seotud nõustamisteenuse osutaja tegutseb investeerimisobjektiks olevate äriühingute puhul ka äriühingu üldjuhtimise nõustajana, võib see tekitada huvide konflikti. Huvide konflikt tekib ka siis, kui volitustega seotud nõustamisteenuste osutaja annab nõu aktsionäride otsuste kohta, mille on esitanud tema klient. Ka konkurentsi puudumine sektoris tekitab muret osaliselt nõustamisteenuse kvaliteedi üle ja selle üle, kas nõustamine vastab investorite vajadustele.

Küsimused

18. Kas ELi õigusega tuleks nõuda volitustega seotud nõustamisteenuste osutajatelt rohkem läbipaistvust, nt nende analüütiliste meetodite, huvide konflikti ja nende juhtimise põhimõtete kohta ja/või selle kohta, kas nad kohaldavad käitumisjuhendit? Kui jah, siis kuidas saab seda kõige paremini saavutada?

19. Kas Teie arvates on vaja muid (õigus)meetmeid, nt piirang volitustega seotud nõustamisteenuste osutajatel osutada nõustamisteenuseid investeerimisobjektiks olevatele äriühingutele?

2.6. Aktsionäride tuvastamine

Hiljuti on avaldatud soovi, et EL võtaks meetmeid investorite läbipaistvuse taseme suurendamiseks[52] aktsiate emiteerijate suhtes[53]. Ettepaneku tegijad väidavad, et vahendid oma aktsionäride tuvastamiseks võimaldavad emitentidel olla nendega dialoogis, eelkõige äriühingu üldjuhtimise küsimustes. See võiks ka üldiselt suurendada aktsionäride kaasatust äriühingutes, kuhu nad investeerivad[54]. Liikmesriikidest ligikaudu kaks kolmandikku on juba andnud emitentidele õiguse teada, kes on nende kodumaised aktsionärid[55]. Lisaks on läbipaistvusdirektiivi[56] ja sellega seotud riiklike rakendusmeetmetega tagatud teatav läbipaistvuse tase teatavat piirmäära ületavate osaluste puhul[57].

Mõned ei nõustu nõudega luua Euroopa vahend aktsionäride tuvastamiseks. Nad leiavad, et kaasaegsed kommunikatsioonivahendid on muutnud väga lihtsaks aktsionäride ja võimalike investorite teavitamise äriühingu üldjuhtimise küsimustest ning neilt tagasiside saamise. Paremad teadmised aktsionäride kohta võiks aidata kindlustada juhtkonna seljatagust, st aidata juhtkonnal end paremini kaitsta aktsionäride mis tahes tegevuse eest, mis seab kahtluse alla nende äritegevust. Teatavates liikmesriikides võivad eraelu puutumatusega seotud kaalutlused olla ka andmekaitse eeskirjades, millega keelatakse vahendajatel edastada aktsionäride kohta emitentidele teavet.

Küsimus

20. Kas Teie arvates on vaja tehnilist ja/või õiguslikku Euroopa mehhanismi, et aidata emitentidel tuvastata oma aktsionäre selleks, et hõlbustada dialoogi äriühingu üldjuhtimise küsimustes? Kui jah, kas arvate, et see edendaks ka investoritevahelist koostööd? Palun täpsustage (nt seatav eesmärk/eesmärgid, soovitav instrument, sagedus, üksikasjalikkuse tase ja kulude jaotus).

2.7. Vähemusaktsionäride kaitse

Vähemusaktsionäride kaitse on seoses aktsionäride rolliga äriühingu üldjuhtimises oluline mitmel põhjusel.

Vähemusaktsionäride kaasamine on keerukas äriühingutes, millel on kontrollivad aktsionärid, mis on Euroopa äriühingute puhul jätkuvalt domineeriv juhtimismudel. See tõstatab küsimuse, kas „täida või selgita” süsteem on sellistes äriühingutes toimiv, eelkõige juhul, kui vähemusaktsionäride asjakohane kaitse ei ole tagatud.

Teiseks tõstatub küsimus, kas kehtivad ELi eeskirjad on piisavad, et kaitsta vähemusaktsionäride huve kontrolliva aktsionäri (ja/või juhtkonna) võimaliku kuritarvitamise eest.

2.7.1. Kaasamise ulatus ja „täida või selgita” toimimine kontrolliva või domineeriva aktsionäri olemasolu korral

Vähemusaktsionäri kaasamine võib eriti keerukaks osutuda äriühingutes, millel on domineeriv või kontrolliv aktsionär, kes tavaliselt on esindatud ka nõukogus. Vähemusaktsionäride suutmatus või raskus oma huve tõhusalt esindada kontrollivate aktsionäridega äriühingus võib muuta „täida või selgita” mehhanismi vähem tulemuslikuks. Aktsionäride õiguste edendamiseks on teatavad liikmesriigid (nt Itaalia) reserveerinud mõne koha nõukogus vähemusaktsionäridele.

Küsimus

21. Kas Teie arvates vajavad vähemusaktsionärid täiendavaid õigusi selleks, et nad saaksid esindada oma huvisid tulemuslikult kontrollivate või domineerivate aktsionäridega äriühingutes?

2.7.2. Kaitse võimaliku kuritarvitamise vastu

Kontrollivad aktsionärid ja/või nõukogud saavad äriühingust võtta välja hüvesid, kahjustades seega vähemusaktsionäride huve mitmel viisil. Peamine viis on „seotud osapoolte” tehingute kaudu.

Praegused ELi eeskirjad juba hõlmavad seotud osapooltega tehingute mõnda aspekti, põhimõtteliselt nende arvestust ja avalikustamist. Äriühingutelt on nõutud oma majandusaasta aruandes lisa esitamist seotud osapooltega sõlmitud tehingute kohta, esitades tehingu summa ja olemuse ning muu vajaliku teabe[58].

Siiski väidab mõni investor, kellega peeti arutelusid käesoleva rohelise raamatu koostamise ajal, et eeskirjad ei ole piisavad. Nad arvavad, et seotud osapooltega tehtud tehingute kohta teabe avalikustamine ei ole kõikides olukordades piisav ning alati ei ole see teave avalikustatud õigel ajal.

On tehtud ettepanek[59], et alates teatavast piirmäärast peaks nõukogu määrama sõltumatu eksperdi, kes annaks vähemusaktsionäridele erapooletu arvamuse seotud osapooltega sõlmitud tehingute tingimuste kohta. Seotud osapooltega sõlmitud märkimisväärsed tehingud oleks vaja heaks kiita üldkoosolekul. Üldkoosolekuga kaasnev avalik tähelepanu võiks takistada kontrollivatel aktsionäridel mõnda tehingut sõlmimast ning anda vähemusaktsionäridele võimaluse lükata tagasi tehingu heakskiitmise otsus. Mõni on teinud ettepaneku, et kontrollivad aktsionärid tuleks hääletamisest kõrvale jätta.

Küsimus

22. Kas Teie arvates vajavad vähemusaktsionärid rohkem kaitset seotud osapooltega tehtavate tehingute eest? Kui jah, siis milliseid meetmeid võiks võtta?

2.8. Töötajate osalus

Töötajate huvi selle äriühingu pikaajalise jätkusuutlikkuse vastu, kus nad töötavad, on üks asjaolu, mida tuleks äriühingu üldjuhtimise raamistikus arvesse võtta. Töötajate kaasamine äriühingu tegemistesse võib toimuda teabevahetuse, konsulteerimise ja direktorite nõukogus osalemise kaudu. Kuid see saab olla seotud ka rahalise kaasatusega, eelkõige kui töötajad hakkavad aktsionärideks või osanikeks. Töötajate osalusel on mõnes Euroopa riigis pikk traditsioon[60]. Selliseid skeeme käsitletakse peamiselt vahendina töötajate pühendumuse ja motivatsiooni tõstmiseks, tootlikkuse suurendamiseks ja sotsiaalsete pingete vähendamiseks. Kuid töötajate osalusega kaasnevad ka riskid, mis tulenevad vähesest mitmekesistamisest: juhul kui äriühing muutub maksevõimetuks, võivad töötajatest osanikud kaotada nii oma töö kui ka oma säästud. Siiski võiks töötajate roll investoritena olla oluline selleks, et suurendada pikaajaliste aktsionäride osakaalu.

Küsimus

23. Kas tuleks võtta meetmeid, et edendada ELi tasandil töötajate osalust, ning kui jah, siis milliseid meetmeid?

3. „Täida või selgita” raamistik – äriühingu üldjuhtimise eeskirjade järelevalve ja rakendamine

Äriühingute ja investorite uuringust nähtub, et enamiku arvates on „täida või selgita” põhimõte asjakohane vahend äriühingu üldjuhtimises. Täida või selgita” lähenemisviisi kohaselt peab äriühing, kes otsustab kõrvale kalduda äriühingu üldjuhtimise eeskirjade soovitusest, esitama üksikasjaliku, spetsiifilise ja konkreetse põhjenduse kõrvalekaldumiseks. Selle peamine eelis on selle paindlikkus; see võimaldab äriühingutel kohandada oma äriühingu üldjuhtimise tavad nende konkreetse olukorraga (võttes arvesse nende suurust, aktsionäride struktuuri ja sektori eripära). Samuti leitakse, et see muudab äriühingud vastutustundlikumaks, julgustades neid kaaluma kas nende äriühingu üldjuhtimise tavad on asjakohased ning seades neile eesmärgi, mida saavutada. Seepärast toetavad „täida või selgita” lähenemisviisi laialdaselt reguleerivad asutused, äriühingud ja investorid, nagu nähtub 2009. aasta sügisel avaldatud uurimusest, mis käsitleb liikmesriikide äriühingu üldjuhtimise eeskirjade järelevalve ja jõustamise süsteeme[61].

Siiski on olnud raskusi „täida või selgita” lähenemisviisi üldise kehtestamisega ELis. Eespool viidatud uurimus paljastas olulisi puudusi „täida või selgita” põhimõtte kohaldamisel, mis vähendavad ELi äriühingu üldjuhtimise raamistiku tõhusust ja piiravad süsteemi kasulikkust. Äriühingu üldjuhtimise eeskirjade kohaldamise parandamiseks näib olevat vaja teha mõningaid kohandamisi. Lahendused ei tohiks muuta „täida või selgita” lähenemisviisi põhielemente, kuid aitama kaasa selle tulemuslikule toimimisele, parandades aruannete informatiivsust. Siiski ei piira need lahendused võimalikku vajadust tugevdada teatavaid nõudeid ELi tasandil, lisades need pigem õigusaktidesse, kui tehes soovitusi.

3.1. Äriühingu üldjuhtimise aruannetes esitatavate selgituste kvaliteedi tõstmine

Vastavalt eespool viidatud uurimusele on äriühingute äriühingu üldjuhtimise aruannete üldine kvaliteet mitterahuldav juhtudel, kui ei ole järgitud äriühingu üldjuhtimise eeskirjade soovitusi. Aruannetes esitatud selgitusi kasutavad investorid oma valikute tegemiseks ja äriühingu väärtuse hindamiseks. Uurimusest nähtus siiski, et rohkem kui 60 % juhtudel, kui äriühingud otsustasid soovitusi mitte kohaldada, ei esitanud nad piisavat selgitust. Nad kas lihtsalt väitsid ilma täiendava selgituseta, et nad on soovitust eiranud, või esitasid ainult üldise või piiratud selgituse.

Mitmes liikmesriigis on juba märgata selles valdkonnas aeglaseid, kuid järkjärgulisi edusamme. Äriühingud õpivad ning tänu avaliku ja erasektori organite (finantssektori ametiasutused, börsid, kaubanduskojad jne) koolitustegevusele esitatakse paremaid selgitusi. Täiendavaid edusamme saaks teha siiski kehtestades veelgi üksikasjalikumad nõuded teabe kohta, mis tuleb äriühingutel avaldada, kui nad kalduvad soovitustest kõrvale. Nõuded peaksid olema selged ja täpsed – mitmed praegused probleemid tulenevad nõutavate selgituste olemuse vääritimõistmisest.

Hea näide äriühingutele esitavast täpsest nõudest on Rootsi äriühingu üldjuhtimise eeskirjad, mille kohaselt äriühing peab oma äriühingu üldjuhtimise aruandes selgelt märkima, milliseid eeskirjade nõudeid ta on eiranud, selgitama iga eiramise põhjuseid ning kirjeldama lahendust, mida ta selle asemel kasutas[62]. Tõesti näiks asjakohane nõuda, et äriühing mitte ainult ei avalda konkreetse soovituse eiramise põhjuseid, kuid esitab ka üksikasjaliku kirjelduse lahendusest, mida selle asemel kasutati.

3.2. Parem järelevalve äriühingu üldjuhtimise üle

Näib, et äriühingute avaldatavate äriühingu üldjuhtimise aruannete üle ei teostata järelevalvet nii nagu peaks. Enamikus liikmesriikides on avaldamise kohustuse jõustamine jäetud investorite kohustuseks, kes sõltuvalt oma liikmesriigi kultuurist või traditsioonidest on sageli passiivsed. Finantsturu järelevalveasutused või börsid ja muud järelevalveorganid tegutsevad eri õigusraamistikes ja välja on kujunenud erinevad tavad. Enamikul juhtudel on neil ainult formaalne roll kontrollida, kas äriühingu üldjuhtimise aruanne on avaldatud. Mõnes liikmesriigis on riiklikud või spetsialiseerunud ametiasutused, kes kontrollivad esitatud teabe (eelkõige selgituste) täielikkust.

„Täida või selgita” saaks toimida palju paremini juhul, kui järelevalveorganitel nagu väärtpaberituru järelevalveasutustel, börssidel ja muudel ametiasutustel[63] oleks volitus kontrollida, kas kättesaadav teave (eelkõige selgitused) on piisavalt informatiivne ja ulatuslik. Ametiasutused ei peaks siiski sekkuma seoses avaldatud teabe sisuga või tegema äritegevust käsitlevaid otsuseid äriühingu valitud lahenduse kohta. Ametiasutused võiksid teha järelevalve tulemused avalikult kättesaadavaks, et tõsta esile parimat tava ja suunata äriühingud suurema läbipaistvuse suunas. Samuti võiks ette näha ametlike karistuste kasutamise kõige tõsisemate eiramisjuhtude korral[64].

Üks võimalus järelevalvet parandada võiks olla määratleda äriühingu üldjuhtimise aruanne korraldatud teabena direktiivi 2004/109/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti k tähenduses ning seega kohaldada selle suhtes kõnealuse direktiivi artikli 24 lõikes 4 sätestatud liikmesriigi pädevate asutuste volitusi.

Järelevalveorganite välja töötatud erinevate tavade puhul on suur arenguruum praeguse parimate tavade jagamise parandamiseks ja laiendamiseks.

Küsimused

24. Kas Te nõustute, et äriühingutelt, kes kalduvad kõrvale äriühingu üldjuhtimise eeskirjade soovitustest, tuleks nõuda selliste kõrvalekaldumiste puhul üksikasjalike selgituste esitamist ning kasutatud alternatiivsete lahenduste kirjeldamist?

25. Kas Te nõustute, et järelevalveorganitel peaks olema pädevus kontrollida äriühingu üldjuhtimise aruannetes esitatud selgituste informatiivset kvaliteeti ja nõuda äriühingutelt vajaduse korral selgituste täiendamist? Kui jah, siis mis täpselt peaks olema nende roll?

4. Järgmised sammud

Liikmesriike, Euroopa Parlamenti, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed ning muid huvitatud isikuid kutsutakse üles esitama oma seisukohti käesolevas rohelises raamatus esitatud soovituste kohta. Seisukohad tuleb saata hiljemalt 22. juuliks 2011 aadressile markt-complaw@ec.europa.eu. Käesoleva rohelise raamatu ja saadud vastuste põhjal otsustab komisjon, kuidas edasi tegutseda. Enne mis tahes ettepanekute esitamist tulevikus koostatakse põhjalik mõjuhinnang, milles võetakse arvesse vajadust vältida ebaproportsionaalselt suurt halduskoormust äriühingutele.

Saadud arvamused avaldatakse Internetis. Oluline on tutvuda käesolevale rohelisele raamatule lisatud isikuandmete kaitse põhimõtetega, milles selgitatakse, kuidas teie isikuandmeid ja arvamusi käsitletakse.

1. lisa. Küsimused

Üldised küsimused

26. Kas äriühingu üldjuhtimise ELi meetmete puhul tuleks arvesse võtta börsil noteeritud äriühingute suurust? Kuidas? Kas väikestele ja keskmise suurusega börsil noteerimata äriühingute jaoks tuleks kehtestada diferentseeritud ja proportsionaalne kord? Kui jah, kas on asjakohaseid määratlusi või künniseid? Kui jah, siis alljärgnevatele küsimustele vastates palun soovitage viise, kuidas kohandada need vajaduse korral väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks.

27. Kas ELi tasandil tuleks võtta äriühingu üldjuhtimise meetmeid börsil noteerimata äriühingute puhul? Kas EL peaks keskenduma börsil noteerimata äriühingute vabatahtlike eeskirjade väljatöötamise ja kohaldamise edendamisele?

Direktorite nõukogu

28. Kas ELi peaks püüdma tagada, et direktorite nõukogu esimehe ja tegevjuhi ülesanded ja kohustused on täpselt jagatud?

29. Kas värbamispoliitikaga peaks olema üksikasjalikumalt määratletud direktorite, sealhulgas esimehe profiil, tagamaks, et neil on õiged oskused ja et nõukogu on sobivalt mitmekesine? Kui jah, siis kuidas võiks seda kõige paremini saavutada ning millisel valitsemise tasandil, st kas siseriiklikul, ELi või rahvusvahelisel tasandil?

30. Kas börsil noteeritud äriühingutelt tuleks nõuda selle avalikustamist, kas neil on mitmekesisuse poliitika ning kui neil on, siis selle eesmärkide ja põhisisu kirjeldamist ning korrapärast aruandlust edusammude kohta?

31. Kas börsil noteeritud äriühingutelt tuleks nõuda, et nad tagaksid juhtorganites parema soolise tasakaalu? Kui jah, siis kuidas?

32. Kas Teie arvates peaks ELi tasandil olema meede, millega piirata tegevjuhtkonda mittekuuluva direktori mandaatide arvu? Kui jah, siis kuidas peaks see olema sõnastatud?

33. Kas tuleks soodustada seda, et börsil noteeritud äriühingud teostaksid välishindamisi korrapäraselt (nt igal kolmandal aastal)? Kui jah, siis kuidas võiks seda teha?

34. Kas tasustamispoliitika, iga-aastase tasustamisaruande (aruanne selle kohta, kuidas tasustamispoliitikat rakendati eelmisel aastal) ning tegevjuhtkonda kuuluvate ja mittekuuluvate direktorite individuaalsete tasude avalikustamine peaks olema kohustuslik?

35. Kas peaks olema kohustuslik esitada tasustamispoliitika ja tasustamisaruanne aktsionäridele hääletamiseks ?

36. Kas Te nõustute, et direktorite nõukogu peaks heaks kiitma ja võtma vastutuse äriühingu riskivalmiduse eest ning andma sellest mõistlikult teada aktsionäridele? Kas see avalikustamise kord peaks sisaldama ka peamiseid asjaomaseid ühiskondlikke riske?

37. Kas Te nõustute, et direktorite nõukogu peaks tagama selle, et äriühingu riskijuhtimise kord on tulemuslik ning vastab äriühingu riskiprofiilile?

Aktsionärid

38. Palun osutage mis tahes kehtivatele ELi õigusnormidele, mis Teie arvates võivad soodustada investorite hulgas ebasobivat lühiajalist lähenemisviisi ning soovitage, kuidas võiks neid eeskirju muuta, et vältida sellist käitumist.

39. Kas tuleks võtta meetmeid seoses nende varahaldurite ergutusmehhanismide ja tulemuslikkuse hindamisega, kes haldavad pikaajaliste institutsiooniliste investorite portfelle, ning kui jah, siis milliseid meetmeid?

40. Kas ELi õigusega tuleks edendada institutsiooniliste investorite poolt tõhusamat järelevalvet varahaldurite üle seoses strateegiate, kulude, kauplemise ja ulatusega, mil määral varahaldurid osalevad investeerimisobjektiks olevas äriühingus? Kui jah, siis kuidas?

41. Kas ELi eeskirjadega tuleks nõuda varahaldurite juhtorgani teatavat sõltumatust, näiteks oma emaettevõtjast, või on vaja muid (õigus)meetmeid, et parandada huvide konfliktide avalikustamist ja nende juhtimist?

42. Kuidas saaks EL hõlbustada aktsionäride koostööd?

43. Kas ELi õigusega tuleks nõuda volitustega seotud nõustamisteenuste osutajatelt rohkem läbipaistvust, nt nende analüütiliste meetodite, huvide konflikti ja nende juhtimise põhimõtete kohta ja/või selle kohta, kas nad kohaldavad käitumisjuhendit? Kui jah, siis kuidas saab seda kõige paremini saavutada?

44. Kas Teie arvates on vaja muid (õigus)meetmeid, nt piirang volitustega seotud nõustamisteenuste osutajatel osutada nõustamisteenuseid investeerimisobjektiks olevatele äriühingutele?

45. Kas Teie arvates on vaja tehnilist ja/või õiguslikku Euroopa mehhanismi, et aidata emitentidel tuvastata oma aktsionäre selleks, et hõlbustada dialoogi äriühingu üldjuhtimise küsimustes? Kui jah, kas arvate, et see edendaks ka investoritevahelist koostööd? Palun täpsustage (nt seatav eesmärk/eesmärgid, soovitav instrument, sagedus, üksikasjalikkuse tase ja kulude jaotus).

46. Kas Teie arvates vajavad vähemusaktsionärid täiendavaid õigusi selleks, et nad saaksid esindada oma huvisid tulemuslikult kontrollivate või domineerivate aktsionäridega äriühingutes?

47. Kas Teie arvates vajavad vähemusaktsionärid rohkem kaitset seotud osapooltega tehtavate tehingute eest? Kui jah, siis milliseid meetmeid võiks võtta?

48. Kas tuleks võtta meetmeid, et edendada ELi tasandil töötajate osalust, ning kui jah, siis milliseid meetmeid?

Äriühingu üldjuhtimise eeskirjade järelevalve ja rakendamine

49. Kas Te nõustute, et äriühingutelt, kes kalduvad kõrvale äriühingu üldjuhtimise eeskirjade soovitustest, tuleks nõuda selliste kõrvalekaldumiste puhul üksikasjalike selgituste esitamist ning kasutatud alternatiivsete lahenduste kirjeldamist?

50. Kas Te nõustute, et järelevalveorganitel peaks olema pädevus kontrollida äriühingu üldjuhtimise aruannetes esitatud selgituste informatiivset kvaliteeti ja nõuda äriühingutelt vajaduse korral selgituste täiendamist? Kui jah, siis mis täpselt peaks olema nende roll?

2. lisa. Nimekiri ELi meetmetest äriühingu üldjuhtimise valdkonnas

- Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/46/EÜ, 14. juuni 2006, millega muudetakse nõukogu direktiivi 78/660/EMÜ, mis käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid, direktiivi 83/349/EMÜ, mis käsitleb konsolideeritud aruandeid, direktiivi 86/635/EMÜ pankade ja muude rahaasutuste raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohta ning direktiivi 91/674/EMÜ kindlustusseltside raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohta (ELT L 224, 16.8.2006, lk 1–7).

- Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/109/EÜ, 15. detsember 2004, läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele, ning millega muudetakse direktiivi 2001/34/EÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 38–57).

- Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/36/EÜ, 11. juuli 2007, noteeritud äriühingute aktsionäride teatavate õiguste kasutamise kohta (ELT L 184, 14.7.2007, lk 17–24).

- Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/25/EÜ, 21. aprill 2004, ülevõtmispakkumiste kohta (ELT L 142, 30.4.2004, lk 12–23).

- Komisjoni soovitus 2005/162/EÜ, 15. veebruar 2005, noteeritud äriühingute haldusorganite tegevülesanneteta liikmete ja haldus- või järelevalveorgani liikmete ülesannete ning haldus- või järelevalveorgani komisjonide kohta (ELT L 52, 25.2.2005, lk 51–63).

- Komisjoni soovitus 2004/913/EÜ, 14. detsember 2004, noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete sobiva tasustamiskorra edendamiseks (ELT L 385, 29.12.2004, lk 55–59).

- Komisjoni soovitus 2009/385/EÜ, 30. aprill 2009, millega täiendatakse soovitusi 2004/913/EÜ ja 2005/162/EÜ seoses noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete tasustamiskorraga (ELT L 120, 15.5.2009, lk 28–31).

-

[1] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele „Ühtse turu akt. Kõrge konkurentsivõimega sotsiaalne turumajandus” – KOM(2010) 608 lõplik/2, lk 27.

[2] Vt Euroopa Ülemkogu järeldused, 17. juuni 2010, mis on kättesaadav veebisaidil: http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/115346.pdf.

[3] Konsultatsioon ettevõtjate poolt mittefinantsteabe avalikustamise kohta, mis lõppes 2011. aasta jaanuaris, vt http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/non-financial_reporting_en.htm.

[4] Vt ka nt OECD dokument Corporate Governance and the Financial Crisis - Conclusions and emerging good practices to enhance implementation of the Principles , veebruar 2010.

[5] Cadbury aruanne The Financial Aspects of Corporate Governance (Äriühingu üldjuhtimise finantsaspektid), 1992, lk 15, kättesaadav veebisaidil:http://www.ecgi.org/codes/documents/cadbury.pdf .

[6] OECD Principles of Corporate Governance (Äriühingu üldjuhtimise põhimõtted), 2004, lk 11, kättesaadav veebisaidil: http://www.oecd.org/dataoecd/32/18/31557724.pdf .

[7] Nimekiri ELi meetmetest äriühingu üldjuhtimise valdkonnas on esitatud 2. lisas.

[8] See lähenemisviis tähendab, et kui äriühing otsustab äriühingu üldjuhtimise eeskirja eirata, peab ta selgitama, milliseid äriühingu üldjuhtimise eeskirja osasid ta on eiranud ning selgitama selle põhjuseid.

[9] KOM(2010) 284, vt ka Feedback Statement — Summary of responses to the Commission Green Paper on Corporate Governance in Financial Institutions , mis on kättesaadav veebisaidil:http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/governance/feedback_statement_en.pdf .

[10] Vt eespool osutatud roheline raamat, osad 3.5 ja 5.5.

[11] Study on Monitoring and Enforcement Practices in Corporate Governance in the Member States kättesaadav veebilehel: http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/ecgforum/studies/comply-or-explain-090923_en.pdf.

[12] Kuid on erandeid, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivi 2006/43/EÜ (mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit ning millega muudetakse nõukogu direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 84/253/EMÜ) (ELT L 157, 9.6.2006, lk 87) artikli 41 lõike 1 teise lõiguga lubatakse liikmesriikidel lubada väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel, kes on börsil noteeritud äriühingud, mitte luua eraldi auditikomiteed.

[13] Vt näiteks Code de gouvernement d’entreprise pour les valeurs moyennes et petites , detsember 2009, Middlenext, kättesaadav veebisaidil: http://www.middlenext.com/.

[14] Vt nt UK Corporate Governance Code , mis on kättesaadav veebisaidil:http://www.frc.org.uk/corporate/ukcgcode.cfm .

[15] Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate halduskoormuse vähendamise põhimõtet arvestatakse ka raamatupidamisarvestuse direktiivide (nõukogu direktiivid 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ) käimasoleva läbivaatamise raames, kuigi see keskendub peamiselt börsil noteerimata äriühingutele, ning 2010. aastal avaldatud rohelises raamatus auditi poliitikavaldkonna kohta (KOM(2010) 561), kättesaadav veebisaidil: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/green_paper_audit_en.pdf.

[16] Corporate Governance Guidance and Principles for Unlisted Companies in Europe , European Confederation of Directors’ Associations (EcoDa), kättesaadav veebisaidil:http://www.ecoda.org/docs/ECODA_WEB.pdf.

[17] Vt näiteks Belgias Buysse Code — Corporate governance recommendations for non-listed enterprises (http://www.codebuysse.be/downloads/CodeBuysse_EN.pdf); Soomes keskkaubanduskoja algatus Improving corporate governance of unlisted companies (http://www.keskuskauppakamari.fi/content/download/19529/421972); Ühendkuningriigis Corporate Governance Guidance and Principles for Unlisted Companies in the UK , Institute of Directors (http://www.iod.com/MainWebsite/Resources/Document/corp_gov_guidance_and_principles_for_unlisted_companies_in_the_uk_final_1011.pdf).

[18] Käesoleval rohelisel raamatul ei ole mõju siseriikliku õigusega äriühingu erinevatele organitele määratud rollidele ja töötajate osalemisele direktorite nõukogu tasandil.

[19] Väärib märkimist, et mõni liikmesriik on ette näinud korra töötajate osalemiseks juhtorganites.

[20] Enhancing stakeholder diversity in the Board room , sari „The Erfurt meetings”, nr 1, märts 2008, European Citizens’ Seminars e.V. kirjastus (Erfurt, Saksamaa).

[21] Heidrick & Struggles, Corporate Governance Report 2009 — Boards in turbulent times , kasutades valimit 371 peamisest äriüingust 13 riigis, võttes aluseks väärtpaberibörsi andmed.

[22] Vt Heidrick & Struggles.

[23] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse strateegia 2010–2015”, KOM(2010) 491 (lõplik).

[24] Vt üksikasju komisjoni talituste töödokumendist The gender balance in business leadership , SEK(2011) 246 (final).

[25] Euroopa Komisjon, andmebaas naiste ja meeste osalemise kohta otsuste tegemiseshttp://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=764&langId=en.

[26] Women matter , McKinsey & Company 2007, 2010.

[27] Vt. eespool osutatud komisjoni talituste töödokument.

[28] Women matter , McKinsey & Company 2008.

[29] Adams ja Ferreira „Women in the boardroom and their impact on governance and performance”, Journal of Financial Economics, 94 (2009).

[30] Woolley, Chabris, Pentland, Hashmi ja Malone, „Evidence for a Collective Intelligence Factor in the Performance of Human Groups”, Sciencexpress , 30. september 2010.

[31] Women matter , McKinsey & Company 2007; Female Leadership and Firm Profitability, Finnish Business and Policy Forum — EVA 2007; The Bottom Line: Connecting Corporate Performance and Gender Diversity, Catalyst 2004.

[32] Vt Adams ja Ferreira.

[33] „Kontrollitav ettevõtja”, nagu määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi (läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele, ning millega muudetakse direktiivi 2001/34/EÜ) artikli 2 lõike 1 punkis f. Vt ka ema- ja tüttarettevõtja vaheline suhe, mis on selgitatud direktiivi 83/349/EMÜ (käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid) artiklis 1.

[34] Komisjoni soovitus 2005/162/EÜ, 15. veebruar 2005, noteeritud äriühingute haldusorganite tegevülesanneteta liikmete ja haldus- või järelevalveorgani liikmete ülesannete ning haldus- või järelevalveorgani komisjonide kohta.

[35] OECD, Corporate Governance and the Financial Crisis: Conclusions and emerging good practices to enhance implementation of the Principles , 24. veebruar 2010, lk 20.

[36] Vt Higgs, D. Review of the role and effectiveness of non-executive directors , jaanuar 2003.

[37] Komisjoni soovitused 2004/913/EÜ, 2005/162/EÜ ja 2009/385/EÜ.

[38] Komisjoni aruanded SEK(2007) 1022 ja (2010) 285.

[39] Euroopa ettevõtete üldjuhtimise foorumi 23. märtsi 2009. aasta avaldus.

[40] Vt küsimus 7.1. Konsulteerimisele vastanud avaldasid üldiselt seisukohta, et stiimulid direktoritele peavad olema nõuetekohaselt struktureritud, et soodustada äriühingute pikaajalist ja jätkusuutlikku tegevust. Enamik oli siiski õigusmeetmete vastu seoses tasustamisstuktuuriga börsil noteeritud äriühingutes. Sellest olenemata osutasid teatavad vastajad, et nad suhtuksid positiivselt börsil noteeritud äriühingute direktorite tasustamispoliitikate läbipaistvuse suurendamisse ning aktsionäride hääletamisse.

[41] Nt äriühingu investeeringute puhul kliimamuutuste arvessevõtmine, kasvuhoonegaaside heidet käsitlevatest õigusnormidest tulenev finantsmõju või muu mõju.

[42] ELi esmatähtsa infrastruktuuri kaitse veebisait:http://europa.eu/legislation_summaries/justice_freedom_security/fight_against_terrorism/jl0013_en.htm

[43] Komisjoni teostatud intervjuud.

[44] Näiteks tavapäraste lühiajaliste insitutsiooniliste investorite kaasamine, nagu aktiivsed riskifondid, võib olla kasulik, sest see saab olla muutuse katalüsaatoriks üldjuhtimises ning tõsta teiste aktsionäride teadlikkust.

[45] Vt UK Stewardship Code .

[46] Investorid, kellel on pikaajalised kohustused oma soodustatud isikute ees, näiteks pensionifondid, elukindlustusandjad, riiklikud pensionifondid ja riiklikud investeerimisfondid.

[47] Käesolevas rohelises raamatus käsitatakse „institutsioonilist investorit” laias mõistes, st mis tahes institutsioon, mis ametialaselt investeerib (ka) klientide ja soodustatud isikute nimel.

[48] Paul Woolley, ‘Why are financial markets so inefficient and exploitative — and a suggested remedy’, The Future of Finance: The LSE Report , 2010.

[49] Vastajad, kes seda pooldasid, olid peamiselt investorid, varahaldurid, (finantsteenuste) sektor ja ärieksperdid.

[50] Vt ka finantsinstrumentide turgude direktiivi läbivaatamist käsitlev üldsusega konsulteerimise punkt 7.3.4: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/mifid/consultation_paper_en.pdf

[51] 31. jaanuaril 2010 avaldas ICGNi aktsionäride kohustuste komitee üleskutse arvamuse avaldamiseks seoses lepingu näiditingimustega vara omanike ja nende fondihaldurite vaheliste lepingute puhul: http://www.icgn.org/policy_committees/shareholder-responsibilities-committee/-/page/307/.

[52] Üksikasjalikum teave selle kohta on esitatud komisjoni talituste töödokumendis The review of the operation of Directive 2004/109/EC: emerging issues , mis kaasneb dokumendiga komisjoni aruanne nõukogule, Eurooopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele direktiivi 2004/109/EÜ (läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele) toimimise kohta – SEK(2009) 611, lk 88–94.

[53] See küsimus tõstatati ka rohelises raamatus „Äriühingu üldjuhtimine finantsasutustes ja tasustamispoliitika”, KOM(2010) 284, mis siiski piirdus finantseerimisasutustega.

[54] Komisjon juba uuris kuritarvitamise ohtu seoses nn „hääletamisega väärtpaberit omamata” ( empty voting ), kui ta korraldas konsulteerimise läbipaistvusdirektiivi kohta. Sellest konsulteerimisest ilmnes, et probleem oli üks aktsiate väljaostuperioodi pikkusega ( record date capture ) seotud probleemidest.

[55] Lisateavet vt Market analysis of shareholder transparency regimes in Europe , ECB T2S Taskforce on Shareholder Transparency, 9. detsember 2010: http://www.ecb.int/paym/t2s/progress/pdf/subtrans/mtg7/2010-t2s-tst-questionnaire-response-analysis.pdf?d6cc9adf38f63d24897c94e379213b81

[56] Direktiiv 2004/109/EÜ.

[57] 2011. aastaks kavandatud läbipaistvusdirektiivi läbivaatamise raames kavatseb komisjon kehtestada ka avalikustamise nõude nende pikaajaliste majanduspositsioonide puhul, millel on osaluse omamisega sarnane majanduslik mõju.

[58] Vt nõukogu 25. juuli 1978. aasta neljanda direktiivi 78/660/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid) artikli 43 lõike 1 punkt 7b ja nõukogu 13. juuni 1983. aasta seitsmenda direktiivi 83/349/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid) artikli 34 lõige 7b.

[59] Vt Euroopa ettevõtete üldjuhtimise foorumi avaldus vähemusaktsionäride õiguste kohta.

[60] Teatis töötajate rahalise osalemise edendamise raamistiku kohta, KOM(2002) 364; The PEPPER IV Report: Benchmarking of Employee Participation in Profits and Enterprise Results in the Member and Candidate Countries of the European Union, 2008.

[61] Study on Monitoring and Enforcement Practices in Corporate Governance in the Member States, kättesaadav veebisaidil: http://ec.europa.eu/internal_market/company/ecgforum/studies_en.htm.

[62] Vt http://www.corporategovernanceboard.se/the-code/current-code , punkt 10.2.

[63] Audiitorite rolli siin ei käsitleta, sest konsulteerimine kohustusliku auditi rolli kohta algatati eraldi rohelise raamatuga, mis on kättesaadav veebisaidil:http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/green_paper_audit_en.pdf.

[64] Nii on näiteks tehtud Hispaanias – vt Study on Monitoring and Enforcement Practices in Corporate Governance in the Member States , lk 63.