Matera on suhteliselt väike 60 000 elanikuga linn, mis asub Lõuna-Itaalia Basilicata piirkonnas. See on Matera provintsi pealinn, mida tuntakse nime all Città Sotteranea (maa-alune linn). Tänapäeval on Matera kogu maailmas tuntud oma ajaloolise keskuse I Sassi poolest, mis kuulub 1993. aastast UNESCO maailmapärandi nimekirja. Matera, mida kuni 1950. aastateni mõjutasid suur vaesus ja väikelaste suremus, on samuti hea näide linnade taassünnist ja taastamisest, mis algas 1960. aastatel ning mis on lõpuks muutnud linna vaba aja veetmise ja kultuurivaldkonna piirkondlikuks pealinnaks ning kohalike külastajate sihtkohaks.

Seejärel kohaldati mõlema linna suhtes seirekorda: komisjoni egiidi all oli sellise korra eesmärk luua ELi institutsioonide ja organite nimetatud seitsmest sõltumatust eksperdist koosnev komisjon, et kontrollida linnade edusamme, anda neile rakendusjuhiseid ning tagada nende valituks osutumise aluseks olnud programmi ja kohustuste täitmine. Matera ja Plovdivi esindajad osalesid kahel ametlikul seirekohtumisel 2016. aasta oktoobris ja 2018. aasta aprillis. Seiremenetluse lõppedes esitas seirekomisjon Euroopa Komisjonile soovituse anda mõlemale linnale 1,5 miljoni euro suurune Melina Mercouri auhind. See programmi „Loov Euroopa“ raames antav rahaline auhind maksti kahele Euroopa kultuuripealinnale välja 2018. aasta sügisel.

Bulgaarias avaldas kultuuriministeerium konkursikutse 2012. aasta detsembris ja tähtpäevaks, s.o 18. oktoobriks 2013, oli võistlustulle astunud kaheksa linna. 2013. aasta detsembris toimunud eelvaliku koosolekul valiti välja neist neli: Plovdiv, Sofia, Varna ja Veliko Tarnovo. 2014. aasta septembris soovitas valikukomisjon, et Plovdivist saaks esimene Bulgaaria linn, millele antakse Euroopa kultuuripealinna tiitel.

Itaalias avaldas kultuuripärandi ja -tegevuse ning turismi ministeerium konkursikutse 2012. aasta novembris. Tähtpäevaks, s.o 20. septembriks 2013, esitati rekordilised 21 taotlust. See näitab, et Euroopa kultuuripealinna tiitel on riigis väga populaarne ja atraktiivne. 2013. aasta novembris toimunud eelvaliku koosolekul soovitas valikukomisjon ministeeriumil kutsuda viimasesse etappi kuus linna: Cagliari, Lecce, Matera, Perugia, Ravenna ja Siena. 2014. aasta oktoobris soovitas valikukomisjon anda 2019. aasta Euroopa kultuuripealinna tiitel Itaalias Materale .

Euroopa kultuuripealinna meede on kavandatud selleks, et rõhutada Euroopa kultuuride rikkust, mitmekesisust ja ühiseid jooni ning seeläbi edendada Euroopa kodanike seas suuremat vastastikust mõistmist. Samuti on see mõeldud linnade pikaajalise kultuuripõhise arengu stimuleerimiseks. Nende eesmärkide saavutamiseks on Euroopa kultuuripealinna meetme eesmärk aidata korraldajalinnadel suurendada oma kultuurielu ulatust, mitmekesisust ja Euroopa mõõdet, suurendada elanike kultuurielus osalemist, tugevdada kultuurisektori suutlikkust ja suurendada rahvusvahelist nähtavust.

Euroopa kultuuripealinna algatusest, mis käivitati valitsustevahelisel tasandil 1985. aastal, kujunes 1999. aastaks välja täisväärtuslik ELi meede . Praegu on see reguleeritud otsusega nr 445/2014/EL , kuid linnade suhtes, mis olid määratud Euroopa kultuuripealinnaks kuni aastani 2019, kohaldatakse otsust nr 1622/2006/EÜ.

Plovdiv on Bulgaaria suuruselt teine linn, kus elab ligikaudu 347 000 inimest. See on Lõuna-Bulgaaria kultuuri- ja ärielu keskus. Linn on oma 8000-aastase ajaloo poolest ainulaadne ja üks vanimaid endiselt asustatud linnu maailmas. Seal on palju antiikesemete säilmeid ja rohkem kui 200 muistist, samuti väga vilgas kultuurielu. Majanduslikus mõttes on see Bulgaaria üks kiiremini arenevaid linnu, kus on tootmise, kaubanduse, transpordi, side ja turismi traditsioonid.

Linn paistab silma ka oma paljurahvuselise elanikkonnaga – see on koduks bulgaarlastele, türklastele, kreeklastele, armeenlastele, juutidele ja romadele. See linnakeskkonna aspekt muutus Euroopa kultuuripealinna tiitli taotlemise ja üldprogrammi oluliseks osaks, millele keskendusid mõned peamised teemad ja projektid. Plovdivi mitmekesisust kajastati ka selle Euroopa kultuuripealinna motos „Üheskoos“, mis on inspireeritud eri etniliste vähemuste, sotsiaalsete rühmade ja usukogukondade kooseksisteerimisest.

3.Hindamine

3.1.Hindamistingimused

Tuginedes sissejuhatuses nimetatud välisele ja sõltumatule toetusuuringule (vt joonealune märkus 2), hõlmab hindamine Euroopa 2019. aasta kahe kultuuripealinna programmide rakendamist ja elluviimist kogu tiitli kandmise aasta jooksul alates programmide algsest planeerimisest kuni kestlikkuse ja järjepidevuse aspektini.

Eelkõige hinnatakse Euroopa 2019. aasta kahe kultuuripealinna programmi asjakohasust, tõhusust ja tulemuslikkust. Samuti vaadeldakse ELi lisaväärtust ning Euroopa kultuuripealinna meetme sidusust ja vastastikust täiendavust 2019. aastal teiste ELi algatustega. Lõpetuseks tehakse kahe linnaga seotud kogemuste põhjal järeldused.

3.2.Hindamise metoodika ja piirangud

Hindamine ja selle metoodika kavandati nii, et need vastaksid otsuses sätestatud nõuetele ning aitaksid paremini mõista Euroopa kultuuripealinna meetme rakendamist ja sellega seotud saavutusi. Eelkõige on hindamine väärtuslik võimalus heita möödunud aastale kriitiline pilk, et tuua kahe korraldajalinna kogemusi arvesse võttes välja saadud õppetunnid ning soovitused seniste teadmiste ja arusaamade ümberkujundamiseks.

Sarnaselt kõigi eelmiste hindamistega põhineb sekkumisloogika otsusele vastaval eesmärkide hierarhial.

Et tulemused oleksid võrreldavad, on hindamisel kasutatud metoodikas järgitud Euroopa kultuuripealinna meetme kõigil varasematel hindamistel rakendatud tõendite kogumise ja analüüsimise meetodeid. COVID-19 puhangu tõttu 2020. aasta esimesel poolel tuli metoodikat siiski veidi muuta, sest algselt kavandatud külaskäike mõlemasse linna ei olnud võimalik korraldada ning kontaktküsitlused asendati kaugküsitluste ja sidusrühmadega peetud veebikoosolekutega.

Hindamisel tugineti kaht liiki andmetele ja vastavatele allikatele.

-Esmased andmed hõlmasid kultuuripealinnade esitatud andmeid, nagu küsitlused ja veebipõhised küsimustikud. Küsitlustega püüti eelkõige saada mõlema kultuuripealinna kohta kõikvõimalikke arvamusi, sealhulgas korraldusmeeskonna, poliitikakujundajate, oluliste kultuurivaldkonnas tegutsejate, mitmesuguste programmi elluviimises osalenud partnerite ja tegelikke projekte juhtinud või neis osalenud valitud organisatsioonide käest.

-Teiseste andmeallikate hulka kuulusid poliitika- ja seadusandlusega seotud dokumendid, teadusuuringud, milles käsitleti Euroopa kultuuripealinnu ja kultuuri rolli linnade arengus, kahe 2019. aasta kultuuripealinna algsed taotlused, taotlusprotsessiga seotud sisearuanded, seire- ja hindamisaruanded, kultuuripealinnade korraldatud või tellitud uuringud ja aastaaruanded, ürituste programmid, reklaammaterjalid ja veebisaidid ning kahe kultuuripealinna kogutud peamised statistilised andmed eelarve ja kulutuste, projektide arvu ja liigi, osalemise taseme ja publiku suuruse, väljundite ja tulemuste kohta.

-Hindamine ei hõlma laiemat avalikku konsultatsiooni. Nagu on selgitatud vastavas tegevuskavas, on meede kohaliku tähtsusega; rahvusvahelised osalejad on üle kogu Euroopa ja maailma laiali ning nendeni on keeruline jõuda.

Nagu kõigil varasematel Euroopa kultuuripealinnade järelhindamistel, on valitud metoodika komisjoni arvates asjakohane, et luua piisavalt kindel alus mõistlike järelduste tegemiseks Euroopa kultuuripealinna meetme tulemuslikkuse kohta.

Ent nagu juba rõhutatud kõigis varasemate aastate aruannetes, on endiselt piiravaks asjaoluks puuduvad lähteandmed, mida lõimida linna võrdlevasse uuringusse, mis hõlmab olukorda enne tiitli võitmist, kultuuripealinna tiitli kandmise aasta alguses ja pärast kultuuripealinna aasta lõppemist. Need andmed on üliolulised, et saada usaldusväärse ja põhjaliku andmebaasi toel tasakaalustatud ülevaade Euroopa kultuuripealinna meetme tegelikust mõjust linnale.

Samas ei võimalda hindamise jaoks eraldatavad eelarvevahendid (ligikaudu 70 000 eurot aastas) – mis on proportsionaalsed nende mõõdukate rahaliste vahenditega, mille EL annab otse igale Euroopa kultuuripealinnale (1,5 miljoni euro suurune Melina Mercouri auhind) – korraldada eeluuringut (lähteuuring) ega järeluuringut (saavutatu hindamiseks). Tagasihoidliku eelarve üks tagajärgi on see, et esmaste andmete kogumine on laadilt pigem kvalitatiivne kui kvantitatiivne. Ehkki kvalitatiivsed andmed on hindamisel väga tähtsad, muutub mitmekesiste andmeallikate puudumise korral vähem usaldusväärseks näiteks teave, millega tõendatakse kultuuripealinna meetme objektiivseid tulemusi ja mõju kultuurialastes ettevõtmistes osalemise laiendamisele.

Seega on aruanne ja selle järeldused põhjendatud pigem rikkaliku kogumi kvalitatiivsete andmetega (nt eri liiki sidusrühmade seisukohad) kui ulatusliku kvantitatiivse andmekogumiga.

Komisjon saab aruandes vaid korrata seda, mida ta on korduvalt öelnud varasemates iga-aastastes Euroopa kultuuripealinna meetme järelhindamise aruannetes alates 2007. aastast, st et ta on sellistest piirangutest igati teadlik ja nõustub nendega, olles need ka selgelt kindlaks teinud ja esitanud oma talituste töödokumendis, mis on lisatud ettepanekule võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu uus otsus, millega kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020−2033 ja tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1622/2006/EÜ .