P6_TA(2007)0054

Energiahinna tõusu makromajanduslik mõju

Euroopa Parlamendi resolutsioon energiahinna tõusu makromajandusliku mõju kohta (2006/2247(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse 2006. aasta septembris avaldatud komisjoni aruannet "Euroopa energia ja transport - nafta ja gaasi kõrgetest hindadest tulenevad stsenaariumid";

- võttes arvesse komisjoni teatist "Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine" (KOM(2006)0545);

- võttes arvesse 15. ja 16. juunil 2001 Göteborgis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise ning 23. ja 24. märtsil 2006 ning 15. ja 16. juunil 2006 Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumiste eesistuja lõppjäreldusi;

- võttes arvesse 27. oktoobril 2005. aastal Hampton Courtis toimunud ELi riigi- ja valitsusjuhtide mitteametliku kohtumise järeldusi, mis tähistavad ELi uue energiapoliitika algust;

- võttes arvesse oma 26. veebruari 2004. aasta resolutsiooni Euroopa majanduse olukorra kohta - raport majanduspoliitika üldsuuniste kohta [1];

- võttes arvesse oma 23. märtsi 2006. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu energiavarustuse kindluse kohta [2];

- võttes arvesse oma 1. juuni 2006. aasta resolutsiooni energiatõhususe rohelise raamatu kohta ehk kuidas saavutada vähemaga rohkem [3], eriti selle nõudmisi komisjoni energiatõhususe tegevuskava ja riiklike energiatõhususe tegevuskavade osas;

- võttes arvesse oma 14. detsembri 2006. aasta resolutsiooni rohelise raamatu kohta - Euroopa strateegia säästva, konkurentsivõimelise ja turvalise energia tagamiseks [4];

- võttes arvesse 10. jaanuaril 2007. aastal avaldatud komisjoni integreeritud energia- ja kliimamuutuse paketti, mille eesmärk on vähendada 21. sajandi heitkoguseid;

- võttes arvesse 2006. aasta oktoobris avaldatud Sterni aruannet kliimamuutuse majanduslike aspektide kohta;

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit ja rahvusvahelise kaubanduse komisjoni ning tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni arvamusi (A6-0001/2007),

A. arvestades, et naftahinna tõus avaldab ELile, kelle nafta import ületab eksporti, negatiivset mõju, vähendades sisemajanduse kogutoodangu (SKT) kasvu, tööhõivet ja investeeringuid ning suurendades inflatsioonisurvet ja tõstes intressimäärasid;

B. arvestades, et kõrgemad naftahinnad viiksid kahtlemata üles teiste kütuseliikide hinnad, teravdades naftahindade kallinemise negatiivset makromajanduslikku mõju;

C. arvestades, et kui eelmiste naftahinna tõusude põhjuseks olid peamiselt olulised naftavarustushäired, siis praegune naftahinna tõus on tingitud peamiselt nõudluse märkimisväärsest suurenemisest Aasias ja Ameerika Ühendriikides ning naftat eksportivate piirkondade geopoliitilisest ebastabiilsusest;

D. arvestades, et ebakindlus nafta pakkumise ja nõudluse tasakaalu suhtes on suurendanud naftahindade edasist tõusu ja turu kõikumist;

E. arvestades, et madalad naftahinnad on maailma majandust kujundanud rohkem kui 50 aasta vältel ning et kõrgete hindade pikaajalise püsimise väljavaade aitab juba kaasa fundamentaalsetele muutustele majanduses; arvestades, et kui meetmeid ei võeta, võib Euroopa sõltuvus energia impordist suureneda 50%lt 70%le aastaks 2030, kusjuures nafta import moodustaks 94%;

F. arvestades, et ELi meetmed vähendada sõltuvust nafta impordist peavad arvestama kliimamuutusega; arvestades, et ülalnimetatud Sterni aruanne kinnitab taas, et ELi "energiapakett" on kliimamuutuse vastu võitlemisel otsustava tähtsusega; ning arvestades, et Sterni aruandes rõhutatakse ka ülisuuri majanduslikke võimalusi, mis EL võib kliimamuutuse vastu võitlemise eestvedajaks hakates saavutada,

1. väljendab muret, et viimastel aastatel on naftahindade arengut iseloomustanud tugev kõikumine ja äkiline tõus 12lt USA dollarilt barreli eest enne 2000. aastat 79 USA dollarini barreli eest 8. augustil 2006, mis piirab Euroopa majanduse taastumist; rõhutab, et hiljutine hinnatõus on tegelikult sarnane muutustega, mis toimusid eelmisel korral 1970ndate aastate keskpaigast 1980ndate keskpaigani, kuid lisandunud on täiendavad asjaolud ja väljakutsed;

2. usub, et neid arusaamu on tugevdanud ka kartused seoses ressursside piisavusega tulevikus, kusjuures mõned analüütikud ennustavad eelolevat füüsilist ressursside piirangut, samas kui teised, peamiselt naftatööstuses, annavad naftavarudest rahustava pildi; juhib tähelepanu, et arusaamad tulevasest puudusest mõjutavad turuhindu pikas perspektiivis;

3. märgib, et on üha raskem leida uusi naftaallikaid ja et iga uus barrel on otsingute ja tootmise poolest kallim; märgib lisaks, et naftasektor vajab kasvanud nõudluse rahuldamiseks tohutuid investeeringuid tootmis- ja rafineerimisvõimsuse tõstmiseks;

4. märgib, et praegune naftahinna tõus erineb varasematest, mis olid pakkumispoole põhjustatud ja ajutised; samas kui praeguses naftahinna tõusus etendavad olulist osa nii kiiresti kasvava nõudlusega Hiina kui ka suur tarbimine Ameerika Ühendriikides, millele lisanduvad naftat tootvate piirkondade ebastabiilsus ning infrastruktuuri investeeringute puudumisest tingitud tarnehäired; sellest tulenevalt on hiljutine hinnatõus alalise iseloomuga;

5. väljendab muret selle pärast, et nõudlus nafta järgi ei kasva mitte üksnes energeetikasektoris, vaid ka teistes sektorites, nagu naftakeemiasektor; usub, et naftat ei tohiks kasutada elektri tootmiseks;

6. võtab teadmiseks äärmiselt erinevad hinnangud ja arvamused allesjäänud naftavarude ning naftatootmise haripunkti jõudmise aja kohta; nõuab sellega seoses tungivalt energeetikat käsitlevate statistiliste andmete läbipaistvuse parandamist, eriti naftavarude taseme osas; rõhutab siiski, et Euroopal tuleb veelgi rohkem seista vastamisi püsivalt kõrgete ja kõikuvate naftahindadega ja nendega seotud majandusliku mõjuga ning et hiljuti avastatud ressursid on olnud väiksemad ja nende väljaarendamine kulukam, sest nad asuvad sageli avamerel, ning et avastamise, väljaarendamise ja tootmise kulud tõusevad ja muudavad pakilisemaks vajaduse lülituda ümber alternatiivsetele energiaallikatele ning arendada välja energiasäästlikud ja taastuvatel energiaallikatel põhinevad tehnoloogiad;

Negatiivne mõju

7. rõhutab, et naftahinna tõusud avaldavad ELile, kelle nafta import ületab eksporti, reaalset mõju, vähendades SKT kasvu, investeeringuid ja tööhõivet ning suurendades inflatsioonisurvet ja tõstes intressimäärasid;

8. rõhutab, et vastavalt erinevustele naftast sõltuvuse ja tootmisstruktuuride osas on naftahinna tõusudel liikmesriigiti erinev mõju ning et kõige rohkem tunnetavad selle tagajärgi nafta impordist tugevasti sõltuvad riigid, nagu eurotsoon, kus SKT on hinnanguliselt langenud vähemalt 0,5% võrra, ning uued liikmesriigid, mille majandus on energiaintensiivsem;

9. on mures, et kõrgemad energiahinnad sunnivad tõstma ka tarbekaupade hindu, mis suurendab tarbijahindade harmoneeritud indeksi inflatsiooni eurotsoonis ja ELis 2,3%ni; juhib tähelepanu sellele, et 2006. aasta juulis suurenesid eurotsooni tööstuses tootjahinnad 5,9% võrra, samas kui naftahindade äkilise tõusu teisesed mõjud palkadele enamasti puuduvad ja palkade tõus on mõõdukas; väljendab muret selle üle, et kasutada jääva sissetulekuosa vähenemise tõttu avaldab naftahinna tõus negatiivset mõju kodumajapidamisnõudlusele;

10. väljendab muret tõusnud elamis-, kütte- ja transpordikulude sotsiaalse mõju pärast eriti nendele elanikkonnarühmadele, kes on madala sissetulekuga, vaesed või sotsiaalselt kaitsetud, ning nõuab tungivalt, et liikmesriigid võtaksid sobivad meetmed, et tagada nimetatud teenuste taskukohasus ja kättesaadavus olenemata naftahinna tõusust, eesmärgiga tagada liikuvus ja hoida ära sotsiaalne tõrjutus ja vaesestumine;

11. märgib, et EKP on alates 2005. aasta detsembrist intressimäärasid juba kuus korda tõstnud; väljendab muret selle pärast, et VKEde jaoks on laenukulude suurus üha vähem ettearvatav ja et see mõjutab negatiivselt investeeringud ja tööhõivet ELis; väljendab kahetsust, et naftahindade tõusust tingitud inflatsioonisurve koos võimaliku teise ringi mõjuga võib lõpuks muuta rahalised piirangud vältimatuks;

12. rõhutab, et vaevalise taastumise olukorras kujutab intressimäärade tõus ohtu majanduskasvule ning juhib tähelepanu euro vahetuskursi ja naftahindade muutustega seotud riskidele, kuna need tegurid mängisid nende mõju tõttu majapidamiste ostujõule olulist rolli 2005. aasta nõrgas majanduskasvus; kutsub üles mõtisklema selle üle, kas nafta ja naftasaaduste denomineerimine dollarite asemel eurodes oleks eurotsooni jaoks teostatav ning millised oleksid võimalused;

13. märgib, et ebakindlus edaspidise pakkumise ja nõudluse tasakaalu suhtes on loonud stiimuleid uutele finantsturgudele sisenejatele, nagu nafta või muude energiahindadega seotud riskiturve või tuletisinstrumendid; märgib, et mõnel juhul on nimetatud meetmed mõjutanud suundumusi ebasoodsalt, kuid samas võivad nad aidata lisada turgudele likviidsust ja vähenda seega volatiilsust; soovitab otsida sobivaid viise antud meetmete läbipaistvuse suurendamiseks, et tegeleda kahtlustega meetmete pideva arengu osas;

Transpordisektor

14. märgib, et naftahinna tõusul on valdkonniti erinev mõju - kõige enam on mõjutatud transpordisektor, mille osa kogu ELi naftatarbimises on 56%, ning elamumajandussektor, samas kui teised sektorid on naftast sõltumist edukalt vähendanud energiatõhususe parandamise ja teiste kütuseliikide kasutuselevõtu abil; rõhutab, et need kaks sektorit (transport ja elamumajandus) mõjutavad kõige olulisemalt majapidamiskulusid ning et naftahinna tõus suurendab ebavõrdsust ostujõu osas kõige madalama sissetulekuga majapidamiste kahjuks;

15. nõuab, et ELi üldstrateegia abil lõpetataks järk-järgult fossiilkütuse kasutamine transpordisektoris, mis tooks kaasa ELi naftasõltuvuse järkjärgulise vähenemise ja keskkonnasäästliku energia üha laialdasema kasutamise transpordisektoris;

16. usub, et transpordikütusevarusid saaks suurendada maagaasi- või kivisöepõhiste ebatavapäraste naftaja vedelkütuste tootmise edendamisega, kui see on majanduslikult mõistlik; toetab alternatiivsete sõidukite ja kütuste, nagu biokütuste, vesiniku kütuseelemendiga töötavate sõidukite ja hübriidsõidukite arendamist ja tootmist; toetab ka jõupingutusi uuenduslike lahenduste leidmiseks transpordisüsteemide üldise korralduse alal, sealhulgas sõidukite energiatõhusust käsitlevaid meetmeid;

Kaubavahetusbilanss; ülemaailmne tasakaalustamatus

17. juhib tähelepanu sellele, et naftahinna tõus avaldab naftat importivate riikide kaubavahetusbilansile kahjustavat mõju, jaotades rikkused ümber naftat eksportivatesse riikidesse ning muutes need ülemaailmse tasakaalustamatuse ja naftadollarite ringluse peamisteks osalisteks, mis on juba viinud oluliste välismaiste varade akumuleerumiseni;

18. tervitab tõsiasja, et naftadollarite ringlussevõtmine nafta eksportijate poolt on toonud eurotsoonile kasu, avaldades positiivset mõju välismaistele investeeringutele ja suurendades nõudlust eurotsooni kaupade ja teenuste järele, millega naftahinna tõusu negatiivne mõju on osaliselt korvatud;

Konkurents

19. tuletab meelde, et siseriiklikel energiaturgudel tuleb tagada õiglased energiahinnad; märgib seoses sellega, et energiaturud jäävad suurel määral siseriiklikeks ja et neil domineerivad mõned üksikud - nii erakui riiklikud - ettevõtjad, kelle omanduses on sageli ka infrastruktuur; palub komisjonil ning riiklikel konkurentsiasutustel ja seadusandjatel võtta energeetikaettevõtted eritähelepanu alla;

20. nõuab energia siseturu väljakujundamist meetmete abil, mis võimaldaksid ületada lahkarvamused sellistes küsimustes nagu reguleerivate asutuste volitused, piiriüleste probleemidega tegeleva Euroopa energiasektorit reguleeriva asutuse puudumine ning prioriteetse ühendamiskava, võrgueeskirjade, tasakaalustus- ja gaasiladustusrežiimide puudumine;

21. rõhutab, et varustajate eraldamine infrastruktuurist on riiklike turgude ja siseturu nõuetekohaseks toimimiseks ning infrastruktuuri investeerimise stimuleerimiseks väga oluline;

22. märgib lisaks, et kasvav kontsentratsioon siseturul võib suurendada olemasolevaid turumoonutusi, mistõttu tuleb parandada liikmesriikide ja ELi normatiivset suutlikkust, et tagada tarbijate õigused ja vastavus ELi energiatõhususe eesmärkidele;

23. palub komisjonil ja liikmesriikidel lisada riigihangete valikukriteeriumidesse kõrge energiatõhususe tase; on seisukohal, et keskkonnakaitsele antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste läbivaatamise raames peaks võtma meetmeid, et veelgi enam soodustada investeerimist energiatõhususe ja mitmekesistamise meetmetesse;

Euroopa peaks kohe tegutsema

24. rõhutab, et kui meetmeid kohe ei võeta, suureneb Euroopa sõltuvus energia impordist 50%lt 70%le aastal 2030 - millest 94% moodustab nafta import - mistõttu naftahinna tõusu negatiivne mõju suureneb ning Euroopa majandus muutub ebastabiilsemaks;

25. kutsub komisjoni arvestama riigiabi hindamisel vajadust investeerida energiavaldkonna jaoks vajalikku innovatsiooni ning tagama, et uus abi ei põhjustaks konkurentsi moonutamist;

26. juhib tähelepanu sellele, et eelseisvatel aastatel vajavad energia infrastruktuur ja energiavarustus ülisuuri investeeringuid; nõuab, et korraldataks kogu ühendust hõlmav põhjalik arutelu erinevate energiaallikate kohta, võttes arvesse kõiki energia tootmise, ladustamise, jaotuse, transportimise, tarbimise ja varustuskindlusega kaasnevaid kulutusi, aga ka ohutuse ja jäätmetega seonduvaid aspekte ning kliimamuutuse põhjustamist, eriti seoses süsinikdioksiidi heitmetega; palub komisjonil viia erinevate energiaallikate ja erinevate energialiikide kombineerimise mõju hindamine läbi nende parameetrite alusel;

27. tuletab meelde oma 26. veebruari 2004. aasta resolutsiooni, milles juba rõhutati "et oluline on vähendada Euroopa sõltuvust nafta impordist, mis on poliitilisest ja hinnakõikumise seisukohast raske koorem", avaldati heameelt "niisuguste tehnoloogiaplatvormide üle nagu vesinikumajanduse Euroopa partnerlus", julgustati "jätkuvalt investeerima taastuva energia kõige kulutasuvamatesse liikidesse, mis vähendaksid energiaühiku maksumuse kõikumisi, suurendaksid energiavarustuse kindlust, oleksid keskkonnale vähem kahjulikud ning võiksid käivitada tööstusrevolutsiooni, mis oleks võrreldav USAs infotehnoloogia juhtimisel toimunud tööstusrevolutsiooniga";

28. rõhutab, et naftahinna tõus mõjutab eriti negatiivselt tärkavaid, arenevaid ja ümberkorraldusi läbitegevaid riike, kuna nende majandus on kõrge energiaintensiivsuse ja madala energiatõhususega, ning toonitab jätkusuutliku arengu kava olulisust ELi välis-, kaubandus- ja arengupoliitikas;

29. juhib tähelepanu tulevikuturgude potentsiaalile taastuva energia ja energiatõhususe suurendamise tehnoloogia osas; rõhutab taastuvenergia sektori positiivset kasvu ja tööhõive määrasid; ning hoiatab riski eest kaotada keskkonnatehnoloogia turuliidri roll USA-le ja kõrgelt kvalifitseeritud tärkava majandusega riikidele; rõhutab, et ehitiste saneerimise programmid süsinikdioksiidi suhtes on energia säästmise seisukohast väga olulised;

30. märgib, et Euroopas on veel naftaallikaid; usub, et liidusiseste allikate kasutamise suurendamist tuleks käsitleda olulise (ehkki ajutise) vahendina Euroopasse imporditava naftamahu suurenemise tasakaalustamisel;

31. juhib tähelepanu vajadusele suunata energiainfrastruktuur soojus- ja elektrienergia detsentraliseeritud koostootmise poole;

32. palub komisjonil ja nõukogul koostada üksikasjalik kava ELi sõltuvuse vähendamiseks nafta impordist ja suuna võtmiseks puhtale energiale; nõuab tungivalt meetmete võtmist energiatõhususe parandamiseks; tuletab meelde, et energiatõhusus on ülekaalukalt kõige odavam võimalus vähendada süsinikdioksiidi heitmeid ja suurendada energiavarustuse kindlust;

33. väljendab heameelt komisjoni energiatõhususe tegevuskava üle, mis on otsustava tähtsusega panus energia säästmisse ja seega ka energiasõltuvuse vähendamisse;

34. rõhutab, et energiatõhusust käsitleva poliitika ja meetmetega tuleb asjakohaselt tegeleda struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide ning konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi raames [5]; väljendab heameelt energiatõhususe tegevuskavas esitatud ettepaneku üle tugevdada nende vahendite abil erafinantseeringute mõju;

35. nõuab ELi ühtse kriisiabisüsteemi väljatöötamist varustuskindluse tagamiseks, suurendades ELi minimaalseid naftavarusid 90lt tarbimispäevalt 120 tarbimispäevani ja luues minimaalsed gaasivarud vähemalt 90ks päevaks; väljendab seoses sellega kahetsust, et komisjon ei esitanud oma 10. jaanuari 2007. aasta integreeritud energia- ja kliimamuutuse paketi raames ettepanekut nafta ja gaasi julgeolekuvarude suurendamiseks;

36. on arvamusel, et Euroopa nafta ja naftasaaduste varude ning nende impordi ja ekspordi iganädalane tooteliikide (toornafta, bensiin, diisliõli, kütteõli ja muud) kaupa avaldamine (USA eeskujul üldkasutatavate andmete alusel) annab parema ülevaate maailmaturule avaldatavast survest, näitab Euroopa tarbimise taset, vähendab turu korraldajate orientatsiooni Ameerika varudele ja aitab seeläbi vähendada naftahinna kõikumist;

37. tuletab meelde oma nõudmist, et mitmepoolsed pangad ja riiklikud finantsasutused peaksid looma energiatõhususfondid, mis annaksid raha energiatõhususe projektidele; on seisukohal, et energiatõhususe eesmärgid tuleks integreerida ka teiste valdkondade poliitikasse, eriti fiskaal-, transpordi- ja ühtekuuluvuspoliitikasse; on veendunud, et kohalike partnerite ja otsustajate aktiivseks kaasamiseks tuleks edendada uuenduslikke rahastamiskavasid ja lepingulisi vahendeid, nagu mikrokrediit ning eraettevõtete ja omavalitsuste ühisettevõtted;

38. rõhutab Euroopa Investeerimispanga (EIP) olulist rolli puhtasse energiasse investeerimise edendamisel; tervitab EIPi võetud kohustust panustada veelgi enam infrastruktuuri investeeringutesse, sealhulgas energiavarustuse kindlusesse, taastuvatesse energialiikidesse ja üleeuroopalistesse võrkudesse, ning taastuva energia projektidesse investeerimise osa kahekordistamist 7%lt 15%le; rõhutab energiaallikate mitmekesistamise hädavajalikkust ning ELi pühendumist jätkusuutlikule arengule ja tema rahvusvahelistele kohustustele Kyoto protokolli täitmisel; julgustab EIPd integreerima oma valikukriteeriumidesse süsinikdioksiidi heitmeid käsitlevaid kriteeriume ning kinnitama taastuva energia ja energiatõhususe projektide jaoks veelgi ambitsioonikamaid eesmärke;

Maksustamine

39. märgib energiaga seotud maksudest laekuvate tulude kasvu seoses hiljutiste naftahinna tõusudega; rõhutab, et adekvaatne fiskaalpoliitika, muu hulgas elamumajandussektoris, on oluline vahend majandusliku sõltuvuse vähendamiseks fossiilkütustest, kliimamuutusega tegelemiseks ning stiimulite loomiseks, mis suurendaksid investeeringuid energiatõhususse, taastuvasse energiasse ja keskkonnasõbralikesse toodetesse ning soosiksid neid valdkondi; rõhutab, et ka maksusüsteemid peaksid rakendama põhimõtet "saastaja maksab";

40. rõhutab, et transpordisektori osa ELi naftatarbimises on 56% ja et naftahinna tõus mõjutab seda sektorit kõige enam; nõuab raamdirektiivi vastuvõtmist transpordi energiatõhususe kohta; rõhutab, et ümbersuunamine on oluline vahend nafta kasutamise vähendamiseks; julgustab sõiduautoalaste õigusaktide ühtlustamist, sealhulgas sõidukite üleeuroopaliselt ühtlustatud maksustamist süsinikdioksiidi põhjal koos sertifitseerimise ja märgistamisega ning fiskaalstiimulitega energiaallikate mitmekesistamiseks; nõuab laiaulatusliku strateegia koostamist fossiilkütuste kasutamise järk-järguliseks lõpetamiseks transpordisektoris ja madala süsinikdioksiidi heitega uusima tehnoloogiaga biokütusel ja/või biovesinikkütusel töötavate sõidukite turuletoomise ja kasutamise edendamiseks; rõhutab, et biokütuste kasutuselevõtt ei tohi vabastada autotööstust kohustusest toota säästvamaid sõidukeid, mis paiskavad välja vähem saasteaineid;

Ühine energiapoliitika: energiadiplomaatia

41. tervitab ELi dialoogi ja koostööd naftat eksportivate riikidega, et vähendada nii nõudlus- kui pakkumispoole ebakindlust, muuta mõlema poole investeeringud ning majanduslike ja energia mitmekesistamise otsuste tegemine hõlpsamaks ning luua usalduse ja usaldusväärsuse õhkkond;

42. märgib, et energiapoliitikast ja eriti energiavarustuse kindlusest peab saama ELi ühtse välis-, kaubandus- ja julgeolekupoliitika lahutamatu osa ning nõuab ühtse strateegia väljatöötamist varustuse ja transiitteede kindlustamiseks ja mitmekesistamiseks, tagades ELi-sisese solidaarsuse; arvab, et partnerlust ja koostööleppeid naftat tootvate piirkondadega peaks kasutama stabiilse, kuid avatud õigusraamistiku loomiseks energiat tarnivates riikides, kasutamisse ja transpordi infrastruktuuri tehtavate investeeringute soosimiseks ning pikaajalise varustamise kindlustamiseks;

43. rõhutab, et ELi uus energiadiplomaatia peab hõlmama energiatõhusust ja energia säästmist käsitlevat konstruktiivset dialoogi, mida peetakse naftat eksportivate riikidega, nende riikidega, mida transiitteed läbivad ja kõigi suuremate energiatarbijatega, eelkõige tärkava ja areneva majandusega riikidega, ning mille eesmärgiks on kehtestada minimaalse energiatõhususe standardid üleilmsetele toodetele, suurendada solidaarsust energiapoliitika küsimuses ning võidelda keskkonna reostuse ja kliimamuutuse vastu;

44. tuletab meelde ELi energiavarustuse kindluse ja jätkusuutlikkuse tagamise otsustavat tähtsust; rõhutab kaksikrolli, mida piisav turu reguleerimine ja energiadiplomaatia peaksid etendama stabiilse energiavarustuse raamistiku loomisel;

45. palub komisjonil uurida meetmeid, mille abil vähendada naftavarude kahanemisega kaasnevaid mõjusid ELi kodanikele, muu hulgas analüüsida selliseid poliitikaalaseid ettepanekuid nagu naftavarude kahanemise protokoll, mis aitaks leevendada üleminekut fossiilsete kütuste kasutamise kaotamisele;

46. tervitab ELi heitkogustega kauplemise süsteemi rolli stiimulite pakkumisel energiatarbimise vähendamiseks; nõuab, et kõnealust süsteemi laiendataks ka lennundussektorile; ning nõuab, et komisjon annaks oma panuse ülemaailmse heitkogustega kauplemise süsteemi arendamisse;

47. tunnistab, et kõrgete energiahindade säilitamine avaldab survet tootmisprotsessile, mis sõltub geograafiliselt üksteisest eemalasuvate paikade toorainest; palub komisjonil esitada kaubanduse ja konkurentsialase töö osana põhjalik analüüs, mis käsitleb energiahindade ja naftavarude vähenemise mõju kaubavoogudele;

48. rõhutab vajadust edendada tõhusalt toimivat maailma nafta- ja gaasiturgu eelkõige WTO eeskirjade ja suuniste kaudu; on seisukohal, et kõnealune lähenemine aitab kaasa energiatõhususele ning seeläbi pidurdab energiahinna jätkuvat tõusu;

49. rõhutab Maailma Kaubandusorganisatsiooni aktiivsema osaluse tähtsust energiapoliitikas ning vajadust saavutada kokkulepe Euroopa Liidu ja Naftat Eksportivate Riikide Organisatsiooni (OPEC) vahel eesmärgiga hoida energiahindade tõus kontrolli all;

50. nõuab keskse rolli omistamist Euroopa-Vahemere piirkonna energiaturu loomisele; märgib huviga 20. ja 21. novembril 2006. aastal toimunud energialase välispoliitika konverentsil väljendatud komisjoni soovi tagada, et Põhja-Aafrika ja Lähis-Ida oleks energiaalases välispoliitikas olulisel kohal ning loodab, et nimetatud avaldustele järgnevad konkreetsed meetmed;

*

* *

51. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.

[1] ELT C 98 E, 23.4.2004, lk 162.

[2] ELT C 292 E, 1.12.2006, lk 112.

[3] ELT C 298 E, 8.12.2006, lk 273.

[4] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0603.

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 2006. aasta otsus nr 1639/2006/EÜ, millega kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (2007-2013) (ELT L 310, 9.11.2006, lk 15).

--------------------------------------------------