P6_TA(2005)0030

Õigusemõistmise kvaliteet kriminaalasjades Euroopa Liidus

Euroopa Parlamendi resolutsioon koos Euroopa Parlamendi soovitusega nõukogule õigusemõistmise kvaliteedi kohta kriminaalasjades ja kriminaalõiguse ühtlustamise kohta liikmesriikides (2005/2003(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse soovitust ettepaneku tegemiseks nõukogule, mille esitas António Costa fraktsiooni PSE nimel ning mis käsitles õigusemõistmise kvaliteeti kriminaalasjades Euroopa Liidus (B6-0234/2004);

- võttes arvesse inimõiguste ülddeklaratsiooni, mis võeti vastu ÜRO peaassamblee 10. detsembri 1948. a resolutsiooniga 217 A (III), eriti selle artikleid 7, 8, 9, 10 ja 11;

- võttes arvesse kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti, mis võeti vastu ÜRO peaassamblee 16. detsembri 1966. a resolutsiooniga 2200 A (XXI) ning mis jõustus 23. märtsil 1976, eriti selle artikleid 2, 7, 9, 10 ja 14;

- võttes arvesse Euroopa Nõukogu 4. novembri 1950. a inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, mis jõustus 3. septembril 1953, eriti selle artikleid 6 ja 13;

- võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu VI jaotist, eriti selle artiklit 29, artikli 31 lõike 1 punkti c ning artikli 34 lõike 2 punkte a ja b;

- võttes arvesse Euroopa põhiseaduse lepingut, millele liikmesriigid kirjutasid alla 29. oktoobril 2004. a Roomas, eriti selle artikleid I-42 ja III-260 (hindamismehhanismid), III-270 ja III-271 (kohtute koostöö kriminaalasjades) ning II-107 kuni II-110, milles on esitatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 47-50;

- võttes arvesse ühenduse õigustikku õigusemõistmise kvaliteedi kohta kriminaalasjades, eriti liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitlevat konventsiooni [1], nõukogu 13. juuni 2002. a raamotsust 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta [2], nõukogu 22. juuli 2003. a raamotsust 2003/577/JSK vara või tõendite arestimise otsuste täitmise kohta Euroopa Liidus [3], nõukogu raamotsuse ettepanekut Euroopa tõendite kogumise määruse kohta, millega nähakse ette esemete, dokumentide ja andmete kogumine nende kasutamiseks kriminaalmenetluses (KOM(2003)0688) ning nõukogu raamotsuse ettepanekut teatavate protsessuaalsete õiguste kohta kriminaalmenetluses Euroopa Liidus (KOM(2004)0328);

- võttes arvesse ühinemislepingu asjakohaseid artikleid, milles sätestatakse võimalus peatada vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajanevat ala käsitlevate teatud sätete kohaldamist juhul, kui ei suudeta teatud norme järgida (mis eeldab, et normid on eelnevalt määratletud);

- võttes arvesse oma 14. oktoobri 2004. a soovitust nõukogule ja Euroopa Ülemkogule vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajaneva ala tuleviku kohta ning selle ala õiguspärasuse ja tõhususe suurendamise tingimuste kohta [4];

- võttes arvesse Haagi programmi, mis võeti vastu 4. ja 5. novembril 2004. a toimunud Euroopa Ülemkogul;

- võttes arvesse oma kodukorra artikli 114 lõiget 3 ja artikli 83 lõiget 5;

- võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit (A6-0036/2005);

A. arvestades, et Euroopa põhiseaduse lepingu artiklites II-107 kuni II-110 ning inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklites 6 ja 13 sätestatakse õigus kohtumõistmisele, mille liit ning tema liikmesriigid peavad vastavalt oma pädevusele Euroopa Liidu kodanikele tagama;

B. arvestades, et õigus õigusemõistmisele seisneb eriti õiguses tõhusale õiguskaitsevahendile, õiguses pöörduda kohtusse, õiguses juurdepääsule erapooletule kohtule, õiguses õiglasele kohtumenetlusele, õiguses õigusemõistmisele mõistliku aja jooksul ja õiguses juurdepääsule õigusabile, samuti kahtlustatavate põhiõiguste täielikus austamises enne kriminaalmenetlust ning kohtumenetluse järgselt süüdimõistetute õiguses lugupidavale ja inimlikule kohtlemisele kooskõlas ÜRO rahvusvaheliste normide ning piinamise ja ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise tõkestamise Euroopa konventsiooniga;

C. arvestades, et nende õiguste kaitsmine on eriti oluline kriminaalmenetlustes, kus on kaalul põhivabadused;

D. arvestades, et nimetatud õiguste kaitsmine kuulub eelkõige iga liikmesriigi pädevusse, kes tagavad kaitse kooskõlas oma põhiseadusliku korra ja õigustraditsioonidega; et liikmesriigid peavad lahendama probleemid oma kohtusüsteemides ja eriti Euroopa Inimõiguste Kohtu poolt tuvastatud probleemid; et tõeline vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajanev ala peab tagama ühelt poolt Euroopa kodanikele võrdväärse kohtlemise kogu liidus, ning teisaltteisalt nõuab suuremat liikmesriikide vahelist usaldust, et oleks võimalik kohtuotsuste vastastikune tunnustamine ja isegi oma riigi kodanike üleandmine teiste liikmesriikide kohtute jurisdiktsiooni alla;

E. võttes arvesse Luxembourg'is asuva Euroopa Kohtu ja Strasbourg'is asuva Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikaid ning asjaolu, et need peavad olema omavahel kooskõlas;

F. arvestades, et alates Tampere programmi vastuvõtmisest (lõige 33) on kohtuotsuste vastastikuse tunnustamise põhimõte saanud liidu õigusalase koostöö nurgakiviks;

G. arvestades, et Euroopa põhiseaduse lepingus (artiklis III-260) ja Haagi programmis (eriti lõike 3 punktis 2) tunnistatakse liikmesriikide vahelise vastastikuse hindamise tähtsust vastastikuse usalduse suurendamisel, mis on vastastikuse tunnustamise eeltingimus, nagu ka materiaal- ja menetlusõiguslike miinimumstandardite ja mõistlike tähtaegade kehtestamine;

H. arvestades, et õigusemõistmise kvaliteedi hindamisel Euroopa Liidus tuleks tähelepanu pöörata ka kohtunike töömeetoditele ja liikmesriikide erinevatele kohtusüsteemidele, kui see ei ole vastuolus kohtuvõimu sõltumatuse põhimõtte järgmisega;

I. arvestades, et hindamine peab põhinema ühisel kontrollraamistikul, mis tagab selle sidususe ja erapooletuse;

J. arvestades, et hindamise eesmärkide saavutamiseks on vaja määratleda kõige kohasemad vahendid ja menetlused ning et kriminaalasjades õigusemõistmise kvaliteedi parandamiseks Euroopas tuleb tõhustada teabevahetust ja suurendada koolitusvõimalusi;

K. arvestades, et viimastel aastatel on Euroopa Liidus loodud mitmeid üleeuroopalisi võrgustikke, nagu Euroopa Liidu riiginõukogude ja kõrgemate halduskohtute ühendus, ülemkohtute esimeeste võrgustik, ülemkohtute võrgustik ja Euroopa kohtunike võrgustik, mis tõestab koostöövajaduse teadvustamist ELi kodanikele pakutava õigusemõistmise kvaliteedi parandamiseks;

L. võttes arvesse koolituse võtmerolli Euroopa Liidu ühise õiguskultuuri ja põhiõigustega seotud kultuuri arengus, eriti Euroopa õigusalase koolituse võrgustiku tegevuses;

M. arvestades, et õigusemõistmise kvaliteedistandardite ja tõhususe hindamisel põhineva paranemisega peab kaasnema nii kriminaalõiguse materiaal- ja menetlusõiguslike normide kui ka nende kohaldamise kvaliteedi paranemine, mis ei ole vastuolus kohtuvõimu sõltumatuse põhimõtte järgimisega;

N. arvestades, et vastastikune hindamine eeldab kindlat metodoloogiat, milles võetakse arvesse selle protsessi keerukust;

O. arvestades, et Haagi programmis tunnistatakse vajadust võtta kontrollraamistikuna vastu Euroopa põhiseaduse leping ning alustada ettevalmistusi põhiseaduse lepinguga sätestatud meetmete rakendamiseks niipea, kui see jõustub;

P. arvestades 18. jaanuaril 2005. a toimunud kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni korraldatud avalikku seminari õigusemõistmise kvaliteedi edendamise kohta Euroopas;

Q. kiites heaks Haagi programmi suunised vastastikuse usaldamise suurendamise kohta (lõike 3 punkt 2) eelkõige õigusemõistmise kvaliteedi parandamise ja hindamissüsteemi väljatöötamise abil ning õigusasutuste ja -organisatsioonide võrgustike hädavajaliku panuse toel;

R. meenutab Haagi programmi lõike 3 punkti 2, milles rõhutatakse vajadust austada liikmesriikide kohtusüsteemide struktuuride mitmekesisust ja riikide õigussüsteemide traditsioonilisi eripärasid, samuti iga liikmesriigi kohtuvõimu sõltumatust, edendades samal ajal õigusemõistmise kvaliteedi parandamist vastastikuse usalduse läbi Euroopas;

1. esitab Euroopa Ülemkogule ja nõukogule järgmised soovitused:

a) algatada viivitamatult Euroopa Liidu meetmed, et võimaldada Euroopa Liidu kodanikel nende asukohariigist ning selle õiguslikust ja põhiseaduslikust raamistikust olenemata kasutada õigust õigusemõistmisele võrreldavatel tingimustel ja senisest kõrgemate kvaliteedistandardite alusel ning mis tõstaksid seega kodanike usaldust õigusemõistmise suhtes;

b) koostada koos liikmesriikidega kvaliteediharta Euroopa õigusemõistmise kohta kriminaalasjades, mis sisaldaks ühist kontrollraamistikku kõikidele liikmesriikidele ning mis tagaks kooskõlastatud ja objektiivse hindamise; hartat koostades tuleks arvestada riiklikul tasandil ja ka rahvusvahelisel tasandil Euroopa Nõukogus ja ÜROs omandatud kogemusi ja tehtud tööd;

c) vastastikuse usalduse tugevdamiseks riiklike õigussüsteemide vahel ning ning samal ajal nende mitmekesisust austades, luua alalise vastastikuse hindamise mehhanism, võttes kvaliteediharta objektiivseks kontrollraamistikuks ning arvestades teistes valdkondades omandatud kogemusi juba toimiva vastastikuse hindamise alal (Schengen, terrorism, laienemine jne), valmistades ühtlasi võimaluse piires ette põhiseaduse lepingu artiklis III-260 ette nähtud mehhanismi ning täites järgmised eesmärgid:

- võrdleva statistilise andmebaasi loomine,

- võrdleva analüüsi harjutuste korraldamine,

- parimate tavade levitamine,

- teave teiste liikmesriikide kohtusüsteemide olemuse ja toimimise kohta,

- Euroopa õigusemõistmise kvaliteedi hindamise aastaaruannete avaldamine, millele lisatakse nõukogule ja liikmesriikidele tehtavad ettepanekud tuvastatud probleemide sobivaks lahendamiseks;

d) luua see vastastikuse hindamise mehhanism ametlikult (menetlused, struktuurid, näitajad, raportid jne) Euroopa Liidu lepingu artikliga 31 kooskõlas oleva ühe või mitme otsuse alusel, järgides Strasbourg'i ja Luxembourg'i kohtute praktika põhimõtteid, samuti Euroopa Nõukogu õigusemõistmise tõhustamise komisjoni suuniseid;

e) kooskõlas põhiseaduse lepingu artikli I-42 lõikega 2 ja vastavalt lähimuspõhimõttele kaasata hindamisse ka kohtunike ja advokaatide ühendused, õiguseksperdid, õigussüsteemi kasutajad ning liikmesriikide parlamendid, luues näiteks õigusemõistmise kvaliteedi seirekomisjoni; hindamist võiks koordineerida Euroopa Parlament koos liikmesriikide parlamentidega;

f) olla seisukohal, et vastastikusel usaldusel põhinevat vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala ei ole võimalik luua ilma siseriiklike õigus- ja haldusnormide minimaalse lähendamiseta; materiaalse karistusõiguse osas ühtib Euroopa Parlament nõukogu seisukohaga, et erilist tähelepanu tuleb pöörata sellistele õigusrikkumistele, millele on põhiseaduse lepingus otseselt viidatud; menetlusõiguse puhul peab Euroopa Parlament prioriteediks aga järgmisi küsimusi:

- õigusemõistmise läbipaistvus, nagu ka kahtlustatavate põhiõiguste täielik kaitsmine enne kriminaalmenetlust ning kohtumenetluse järgselt süüdimõistetute õigus lugupidavale ja inimlikule kohtlemisele menetluse lõppedes:

- asitõendite kogumine ja hindamine,

- kinnipeetavate üleviimine karistuse kandmiseks elukohaliikmesriiki,

- karistuse kandmine vabadusekaotuseta elukohaliikmesriigis,

- täitemeetmete rakendamine elukohaliikmesriigis,

- kinnipeetavate minimaalsed õigused mistahes liikmesriigis,

- edaspidine süüdimõistmine vastavalt õigusaktidele, mille suhtes juba rakendatakse ühtlustamismeetmeid,

- süsteem tunnistajate tunnistuste ja kannatanute kaitsmiseks;

olla seisukohal, et hindamisel tuleb lähtuda ka nimetatud elementidest, eesmärgiga teha või jätkata Euroopa Liidu algatusi nendes valdkondades;

g) olla seisukohal, et vastastikuse hindamise põhimõtte loomulik järelm peab olema kõikide õigusala asjatundjate koolitamise edendamine, mille käigus tuginetaks Euroopa õigusorganisatsioonide ja -asutuste võrgustikele; finantsperspektiivi 2007-2013 heakskiitmise raames ja vastavalt Haagi programmile (lõike 3 punkti 2 teine lõik) näha ette rahalise toetuse andmine Euroopa õigusorganisatsioonide ja - asutuste võrgustikele ning Euroopa Parlamendi algatatud õigusasutuste vahetusprogrammidele (eelarves punktist 18 05 01 03) ja uutele pilootprogrammidele, mis muudavad võimalikuks erinevate liikmesriikide asutuste ja organisatsioonide koostöö õigusemõistmise kvaliteedi parandamise eesmärgil;

h) kutsuma komisjoni üles viivitamatult lisama kvaliteediharta Euroopa õigusemõistmise kohta kriminaalasjades, vastastikuse hindamise mehhanismi ja täiendavad meetmed teatud kriminaalõiguse alaste normide ühtlustamiseks tegevuskavasse, mille ta peab vastavalt Haagi programmile 2005. aastal esitama; märgib, et sel eesmärgil ühineb Euroopa Parlament Euroopa Ülemkoguga komisjonile antavas soovituses, et koos tegevuskavaga võetaks kontrollraamistikuna vastu ka Euroopa põhiseaduse lepingu sätted;

2. teeb oma presidendile ülesandeks edastada käesolev soovitus nõukogule ja teavitamise eesmärgil komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning Euroopa Ülemkogule.

[1] Nõukogu 29. mai 2000. aasta akt, millega kehtestatakse Euroopa Liidu lepingu artikli 34 kohaselt konventsioon Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades (EÜT C 197, 12.7.2000, lk 1).

[2] EÜT L 190, 18.7.2002, lk 1.

[3] ELT L 196, 2.8.2003, lk 45.

[4] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2004)0022.

--------------------------------------------------