III. TERRORISMI RAHASTAMISE VASTASE VÕITLUSE TÕHUSTAMISE TEGEVUSKAVA ELLUVIIMINE

Hõlmamaks kõiki terroristide kasutuses olevaid rahaliste vahendite hankimise ja liigutamise vahendeid, esitas komisjon 2016. aasta veebruaris kõikehõlmava terrorismi rahastamise vastase võitluse tõhustamise tegevuskava. Komisjon võttis täna vastu uue ettepanekute paketi, millega viiakse ellu meetmed, mille lõpptähtajaks oli seatud 2016. aasta lõpp. Kavandatud vahendid raskendavad kurjategijatel oma tegevuse rahastamist ning lihtsustavad nende finantstehingute kindlaks tegemist, nende peatamist ning kohtu ette toomist. Meetmed keskenduvad terrorismi ja kuritegevusega seotud rahapesu ja ebaseadusliku sularahaliikumise vastu võitlemisele, tõhustades vara arestimist ja konfiskeerimist, ning uurides võimalusi, kuidas parandada terroristide rahastamistehingute kindlaks tegemist ja jälgimist.

1.Rahapesu kriminaliseerimine ja ebaseadusliku sularahaliikumise tuvastamine

Selleks, et pädevad ametiasutused saaksid kurjategijaid ja terroriste vastutusele võtta ning neid trellide taha saata, peavad nende käsutuses olema vajalikud kriminaalõiguse normid. Kavandatavas rahapesu kriminaliseerivas direktiivis esitatakse rahapesu ja selle eest ELis ette nähtud karistuste terviklik ühtne määratlus. Kõnealuse direktiiviga tugevdatakse kehtivat rahapesu vastase võitluse raamistikku. Samuti tagatakse direktiiviga, et EL täidab kõnealuses valdkonnas võetud rahvusvahelised kohustused, sealhulgas Varssavi konventsiooniga võetud kohustused, samuti rahapesuvastase töökonna (FATF) asjaomased soovitused. Seega võimaldab direktiiv ületada rahapesu vastases võitluses piiriülest õigusalast ja politseikoostööd takistavaid olemasolevaid tõkkeid ning sellega tõhustatakse jõustamist. Kavandatud direktiiv peaks takistama kurjategijatel siseriiklikest õigusaktidest tulenevaid erinevusi oma huvides ära kasutada ning direktiivil peaks olema tõhus hoiatav mõju.

Selleks, et kõnealuste kuritegude üle tõhusalt kohut pidada, vajavad pädevad ametiasutused terroristide ja nende toetajate tuvastamiseks pädevaid vahendeid. Kehtiva sularahakontrolli määruse kohaselt peavad ELi sisenevad või sealt lahkuvad isikud, kellel on sularahas 10 000 eurot või enam, esitama selle kohta deklaratsiooni. See ei hõlma aga posti, kaubasaadetise või kulleriga saadetud sularaha ning pädevad ametiasutused on teatanud, et kurjategijad on määrusest tuleneva deklareerimiskohustuse täitmise vältimiseks hakanud sularaha saatma või vastu võtma just selliseid saadetisi kasutades.

Lisaks sellele peavad pädevad ametiasutused sularahakontrolli määruse alusel tegema deklaratsioonis sisalduva teabe kättesaadavaks selle liikmesriigi rahapesu andmebüroole, kus andmed koguti. Seda mõnevõrra passiivset nõuet on võimalik täita, tehes täidetud deklaratsiooni vormid kättesaadavaks rahapesu andmebüroole, et see neid kontrollida saaks. See ei ole aga piisav, kuna andmed tuleks kiiresti edastada rahapesu andmebüroole, et see neid analüüsida saaks. Samuti on deklaratsioonis sisalduvaid andmeid võimalik teiste liikmesriikide pädevate ametiasutustega jagada ainult juhul, kui on ebaseadusliku tegevuse kahtlusi ning isegi sellisel juhul ei ole see kohustuslik. Selle tulemusena on rakendamine ebajärjekindel ning andmevahetus ebasüstemaatiline.

Kehtiv määrus ei luba ametiasutustel sularaha ka ajutiselt kinni pidada, kui tuvastatakse allapoole künnist jäävate summade liikumine, mille puhul on ebaseadusliku tegevuse kahtlus. Küsimusi on tekitanud ka „sularaha“ ebaselge määratlus. Samuti on kehtivate eeskirjade rakendamistase liikmesriigiti väga erinev.