EUROOPA KOMISJON Brüssel,26.10.2022 COM(2022) 541 final 2022/0345(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV asulareovee puhastamise kohta (uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 541 final} - {SWD(2022) 541 final} - {SWD(2022) 544 final}



SISUKORD SELETUSKIRI 2 1.ETTEPANEKU TAUST2 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS5 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED6 4.MÕJU EELARVELE12 5.MUU TEAVE12 SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST • Ettepaneku põhjused ja eesmärgid 1991. aastal võeti vastu asulareovee puhastamise direktiiv. Direktiivi eesmärk on kaitsta keskkonda asulareovee ja teatavate tööstusvaldkondade reovee ärajuhtimisest tuleneva kahju eest. Liikmesriigid peavad tagama, et kõigi enam kui 2 000 elanikuga tiheasustusalade reovesi kogutakse ja puhastatakse vastavalt ELi miinimumstandarditele. Samuti peavad liikmesriigid määrama kooskõlas direktiivis sätestatud kriteeriumidega kindlaks tundlikud alad, mille suhtes kohaldatakse rangemaid standardeid ja tähtaegu. Lisaks annavad liikmesriigid iga kahe aasta tagant aru direktiivi rakendamise kohta. See teave avaldatakse iga kahe aasta järel avaldatavas komisjoni aruandes. 2019. aastal toimus õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames direktiivi põhjalik hindamine (edaspidi „hindamine“), mille käigus jõuti järeldusele, et direktiivi rakendamise tulemusel on oluliselt vähenenud saasteainete sattumine keskkonda. ELis puhastatakse ligikaudu 22 000 linnas (mille reostuskoormus on kokku umbes 520 miljonit inimekvivalenti) reovesi tsentraalsetes süsteemides. Mõju ELi järvede, jõgede ja merede vee kvaliteedile on nähtav ja käegakatsutav. Üks peamisi põhjuseid, miks direktiiv on tulemuslik, on selles sätestatud nõuete lihtsus, mis hõlbustab nende täitmise tagamist. Praegu kogutakse nõuetekohaselt 98 % ja puhastatakse nõuetekohaselt 92 % ELi reoveest, ehkki mõnes liikmesriigis on endiselt raskusi täieliku nõuetele vastavuse saavutamisel. Euroopa fondid pakuvad olulist tuge, et aidata liikmesriikidel saada vajalikud investeeringud. ELis eraldatakse veevarustusse ja sanitaarvõimalustesse investeerimiseks igal aastal keskmiselt 2 miljardit eurot. Hindamine näitas, et lähenemisviis, mille puhul ühendatakse omavahel täitmise tagamine ja rahaline toetus, on end ära tasunud ning on aidanud tagada üha suurema vastavuse direktiivi nõuetele. Reoveekäitlejad on enamjaolt (60 %) avalik-õiguslikud äriühingud, mis kuuluvad pädevatele avaliku sektori asutustele. Tegemist võib olla ka pädeva avaliku sektori asutuse jaoks tegutseva eraõigusliku äriühinguga või segaomandis oleva äriühinguga. Nad on osa suletud turust, kuna ühiskanalisatsioonivõrguga ühendatud kodanikud ja ettevõtjad ei saa käitlejat valida. Nii hindamine kui ka konsultatsioonid kinnitasid, et sektoris üldjuhul reageeritakse õiguslikele nõuetele. Hindamise käigus tehti kindlaks kolm peamist valdkonda, kus esineb endiselt murekohti, mille alusel määratleti probleemid mõju hindamise jaoks. 1. Muud reostusallikad asulates. Direktiivis keskendutakse olmereovee kogumisele ja puhastamisele tsentraalsetes puhastites. Vähem tähelepanu pööratakse muudele reostusallikatele asulates (väiksemad linnad alla 2 000 ie, muud kui tsentraalsed reoveepuhastid, vihmavesi). Mõne saasteaine eemaldamisel kohaldatav piirnorm on alates 1991. aastast toimunud tehnilise arengu valguses aegunud ning tekkinud on uued saasteained, nagu mikroplast või mikrosaasteained, mis võivad olla keskkonnale või rahvatervisele ohtlikud juba väga väikese kontsentratsiooni juures. 2. Direktiivi kooskõla Euroopa rohelise kokkuleppega. Pärast direktiivi vastuvõtmist on tekkinud uued ühiskondlikud väljakutsed. Euroopa rohelises kokkuleppes on sätestatud kõrgelennulised poliitikaeesmärgid, et võidelda kliimamuutustega, suurendada ELi majanduse ringluspõhisust ja vähendada keskkonnaseisundi halvenemist. Reoveesektoris tuleb teha lisajõupingutusi, et vähendada kasvuhoonegaaside heidet (34,45 miljonit tonni CO2 aastas (umbes 0,86 % ELi koguheitest)), kahandada energiatarbimist (ligikaudu 0,8 % ELis tarbitavast energiast) ning suurendada ringluspõhisust, parandades reoveesetete käitlemist (eelkõige lämmastiku (N) ja fosfori (P), samuti võimalike väärtuslike orgaaniliste ainete kogumise kaudu) ning suurendades puhastatud vee ohutut taaskasutamist.

3. Ebapiisav ja ebaühtlane juhtimine. Hindamine ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) uuringud näitasid, et käitlejate tulemuslikkus ja läbipaistvus on väga erinev. Lisaks rõhutatakse Euroopa Kontrollikoja aruandes, et põhimõtet „saastaja maksab“ ei kohaldata piisavalt. Seire- ja aruandlusmeetodeid saaks täiustada eeskätt täiendava digiteerimisega. Samuti näitas hiljutine COVID-19 kriis, et reovesi on usaldusväärne allikas, kust saab kiiresti kasulikku teavet rahvatervise jaoks, kui tervise ja reoveekäitluse eest vastutavate pädevate asutuste tegevus on hästi koordineeritud. Direktiivi läbivaatamine on üks nullsaaste tegevuskava meetmeid. Läbivaatamise põhieesmärk on tegeleda kulutõhusalt eespool nimetatud probleemidega, hoides samal ajal direktiivi võimalikult lihtsana, et tagada selles sätestatud nõuete korralik rakendamine ja täitmise tagamine.

• Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Asulareovee puhastamise direktiivi läbivaatamisel eeldatavasti väheneb veelgi asulates asuvatest allikatest pärit reostus. Seetõttu on direktiivi läbivaatamine otseselt seotud keskkonnakvaliteedi standardite direktiivi ja põhjaveedirektiivi (veepoliitika raamdirektiivi kaks tütardirektiivi) muutmisega, mille raames vaadatakse läbi neis direktiivides esitatud saasteainete loetelud, milles on kindlaks määratud saasteainete vastuvõetavad sisaldused pinna- ja põhjavees. Asulareovee puhastamise direktiivi läbivaatamisel on positiivne mõju merestrateegia raamdirektiivi ja suplusvee direktiivi läbivaatamisele . See on seotud ka tööstusheidete direktiivi läbivaatamisega ning Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistrit käsitleva määruse seonduva läbivaatamisega, kuna teatav tööstusheide kogutakse ühiskanalisatsioonivõrkudes. Asulareovee puhastamise direktiivi läbivaatamisel lisatavad meetmed, mille eesmärk on veelgi vähendada mikrosaasteaineid, eelkõige neid, mis tulenevad ravimite ja hügieenitarvete kasutamisest, aitavad kaasa kestlikkust toetava kemikaalistrateegia ja ravimistrateegia nõuetekohasele rakendamisele. Ringmajanduse tegevuskavas on selgelt osutatud sellele, et asulareovee sektor tuleb paremini lõimida ringmajandusega. See on eriti asjakohane reoveesetete direktiivi puhul, millega reguleeritakse reoveesetete kasutamist põllumajanduses, ja see mõjutab mulla seisundit käsitlevat ettepanekut, millest anti teada ELi mullastrateegias 2030. aastaks. On olemas otsesed seosed elurikkuse strateegiaga, kuna veereostuse vähendamisega tuuakse otsest kasu ökosüsteemidele. Linnade haljastamise meetmetega – näiteks nendega, mis tulenevad looduse taastamise määrusest – ei looda mitte üksnes hea elupaik tolmeldajatele, lindudele ja muudele liikidele, vaid aidatakse ka otseselt saada kontrolli alla vihmavesi ja sellega seotud reostus, parandades samal ajal üldist elukvaliteeti. Samuti aitab vee kvaliteedi ja koguste parem haldamine linnapiirkondades kaasa kliimamuutustega kohanemisele. • Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Uue geopoliitilise olukorra tõttu peab EL tublisti kiirendama üleminekut puhtale energiale, et kaotada sõltuvus ebausaldusväärsetest tarnijatest ja ebakindlatest fossiilkütustest. Asulareovee puhastamise direktiivi läbivaatamine, mis on kooskõlas kava „REPowerEU“ eesmärkidega ja 2022. aasta õigusakti ettepanekuga COM(2022) 222 taastuvenergia direktiivi muutmise kohta, milles juba on nimetatud käsitlemist vajava valdkonnana reoveepuhasteid, peaks aitama otseselt kaasa selle saavutamisele, kuna läbivaatamisel kehtestatakse selge ja mõõdetav eesmärk jõuda reovee puhastamise sektoris 2040. aastaks energianeutraalsuseni. Kõige edasijõudnumate liikmesriikide kogemustest on näha, et seda on võimalik saavutada, kui ühendada meetmed, millega suurendatakse energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtte kohaselt energiatõhusust, ning toodetakse taastuvenergiat, eelkõige reoveesetetest biogaasi, millega saab asendada imporditavat maagaasi. See eesmärk on igati kooskõlas ELi kliimamääruses sätestatud kliimaneutraalsuse eesmärgiga ning jõupingutuste jagamise määrusega, mille kohaselt peavad liikmesriigid vähendama heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvates sektorites kasvuhoonegaaside heidet vastavalt riiklikele eesmärkidele. See on kooskõlas ka hiljutise energiatõhususe direktiivi uuestisõnastamise ettepanekuga, mis sisaldab kõigile avaliku sektori asutustele kehtestatavat eesmärki vähendada energiatarbimist aastas 1,7 %, ning 2021. aasta ettepanekuga vaadata läbi taastuvenergia direktiiv ja kavaga „REPowerEU“, milles on suurendatud 2030. aasta taastuvenergia eesmärki 45 %ni. Algatus võib samuti aidata saavutada kava „RepowerEU“ eesmärki suurendada biometaani tootmist ELis 2030. aastaks 35 miljardi kuupmeetrini ning toetada komisjoni 2021. aasta ettepanekut COM(2021) 805 võtta vastu määrus metaaniheite vähendamiseks . Asulareovee puhastamise direktiivi läbivaatamine on ka täielikult kooskõlas Euroopa tuleviku konverentsi lõplike ettepanekutega, eelkõige ettepanekutega reostuse vastu võitlemise kohta, täpsemalt ettepanekuga 2.7 kaitsta veeallikaid ning võidelda jõgede ja ookeanide reostuse vastu, sealhulgas mikroplastireostuse uurimise ja tõkestamise kaudu. Käesolev ettepanek aitab otseselt kaasa Euroopa sotsiaalõiguste samba 20. põhimõtte rakendamisele. Samuti on EL võtnud kindlalt nõuks rakendada kestliku arengu tegevuskava 2030 ja selle kestliku arengu eesmärke, sealhulgas 6. eesmärki tagada kõikidele võrdne juurdepääs piisavatele ja õiglastele sanitaarvõimalustele ja hügieenile. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS • Õiguslik alus Kehtiv asulareovee puhastamise direktiiv põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 192 lõikel 1, kus on sätestatud, et „[l]iidu keskkonnapoliitika, võttes arvesse liidu eri piirkondade olukorra mitmekesisust, seab eesmärgiks kaitstuse kõrge taseme. See rajaneb ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, mille järgi tuleb võtta ennetusmeetmeid ja keskkonnakahjustus heastada eeskätt kahjustuse kohas, saastaja peab aga maksma.“ Reovee käitlemise alaseid meetmeid tuleb võtta kooskõlas nende oluliste sätetega ning silmas pidades ELi ja liikmesriikide jagatud pädevust. See tähendab, et EL võib õigusakte vastu võtta vaid juhul, kui ta järgib nõuetekohaselt vajalikkuse, subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet. • Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) ELi meetmed on endiselt olulised tagamaks, et kõik ELis elavad inimesed saavad kasu jõgede, järvede, põhjaveekogude ja merede vee kvaliteedi paranemisest. Kuna 60 % ELi veekogudest on piiriülesed, on vaja tagada kõikjal sama kiiresti samal tasemel kaitse, et vältida olukorda, kus edusammude puudumine mõnes riigis seab ohtu teiste liikmesriikide jõupingutused. Hindamine on näidanud, et asulareovee puhastamise direktiiv on olnud enamikus liikmesriikides ainulaadne vajalikku taristusse tehtavate investeeringute edendaja. Hindamine kinnitas ka seda, et ELi meetmete abil on võimalik veelgi paremini tagada võrdsel tasemel keskkonna- ja inimeste tervise kaitse kõikides liikmesriikides. Viimase 30 aasta jooksul, mil on rakendatud asulareovee puhastamise direktiivi, on supluskohtade vee (seega ka turismi- ja puhkealade vee), joogivee tootmiseks kasutatava toorvee ja veekogude vee kvaliteet üldiselt säilinud ja mitmel juhul paranenud. Hiljutine COVID-19 pandeemia näitas liikmesriikide vastastikust sõltuvust seoses viiruse levimisega. Reovees esinevate patogeensete tegurite tõhusa, kiire ja ühtlustatud jälgimise tagamine võib kasu tuua kogu ELile. Ilma ühtlustamata ja terviklike ELi tasandi meetmeteta oleks uut tüüpi viiruste ja muude oluliste tervisenäitajate jälgimine reovees võimalik vaid mõnes üksikus, tõenäoliselt kõige edasijõudnumas liikmesriigis. Kõigile ELi elanikele tuleks tagada parem juurdepääs sanitaarvõimalustele. Samuti tuleks tagada kõigile võrdne juurdepääs olulisele teabele (reoveekäitlejate majanduslike näitajate ja keskkonnatoime kohta). Kõik liikmesriigid seisavad silmitsi kliimamuutuste tagajärgedega, eelkõige mõjuga oma veerežiimile. Sademete sagedus ja hulk on muutunud, mis lisaks üleujutustele suurendab puhastamata vihmaveest (reovee ülevool ja asula äravooluvesi) tuleneva reostuse ohtu. Samamoodi esineb uusi probleemseid saasteaineid (nagu mikrosaasteained või mikroplast) kõigis liikmesriikides ning kõigis liikmesriikides mõjutab vee kvaliteeti heide muudest asulates asuvatest allikatest. Samuti on kindlakstehtud probleemide põhjused liikmesriikides väga sarnased. Veel näitas hindamine, et ELi standardid aitasid olulisel määral kaasa üleilmselt konkurentsivõimelise ELi veesektori väljakujunemisele. Pärast direktiivi vastuvõtmist on loodud mitu ettevõtet, kes on saavutanud reovee puhastamise sektoris ülemaailmse juhtpositsiooni ja ekspordivad oma teenuseid üle kogu maailma. ELi standardite täiendav ajakohastamine, näiteks uute mikrosaasteaineid või energiakasutust käsitlevate nõuete kehtestamine, soodustab innovatsiooni ja suurendab lõppkokkuvõttes mastaabisäästu. • Proportsionaalsus Eelistatud poliitikavariant hõlmab proportsionaalset paketti meetmeid, mis on kõigist võimalikest meetmetest kõige kulutõhusamad (lisateavet leiab mõjuhinnangu punktist 7.1). Suurt tähelepanu pöörati optimaalse lahenduse leidmisele, pidades silmas järgmist: ·kulude ja tulude analüüs (või kulutõhususe analüüs mikrosaasteainete puhul, kuna puudus usaldusväärne meetod rahalise kasu mõõtmiseks): rahaline kasu on järjekindlalt suurem kui kulud eelistatud variandi iga meetme puhul kõikides liikmesriikides;

·halduskoormuse kahanemine ja täitmise tagatavus: kui keskendas vaid piiratud arvule puhastitele või tiheasustusaladele, on võimalik saavutada märkimisväärseid tulemusi sellistes valdkondades nagu reostuse, energiakasutuse ja kasvuhoonegaaside heite vähendamine ning hoida ühtlasi halduskoormus proportsionaalsel tasemel ja tagada nõuete täitmise hea taseme; ·riskipõhise lähenemisviisi rakendamine enamiku kavandatud meetmete puhul, mis aitab tagada investeeringute tegemise seal, kus neid vaja on. Kui optimaalne lahendus tuleb leida kohalikul tasandil, on riiklikele või kohalikele ametiasutustele jäetud paindlikkus. Seda on näiteks vaja, et saavutada energianeutraalsuse eesmärk või vähendada vihmaveest tulenevat reostust lõimitud veemajanduskavade alusel. • Vahendi valik Algatuse eesmärkini saab kõige paremini jõuda uuesti sõnastatud direktiivi abil, mis on – nagu näitas õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames toimunud hindamine – kõige asjakohasem õigusakt asulareovee kogumise ja puhastamise reguleerimiseks. Direktiiviga nõutakse liikmesriikidelt direktiivi eesmärkide saavutamist ja meetmete rakendamist nende endi materiaal- ja menetlusõiguse süsteemide raames. Selline lähenemisviis annab liikmesriikidele ELi meetmete rakendamisel suurema vabaduse kui määrus, jättes direktiivi meetmete rakendamiseks sobivaimate vahendite valiku liikmesriikidele. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED • Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll 2019. aastal toimus õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames asulareovee puhastamise direktiivi hindamine. Lisaks hindamise käigus kindlaks tehtud kolmele peamisele probleemile (vt eespool) näitas direktiivi tulemuslikkuse hindamine, et direktiiv on edukalt aidanud vähendada sihikule võetud saasteainete heidet asulate punktallikatest (olme-/asulareovesi ja sarnane tööstusreostus). Biokeemiline hapnikutarve ning lämmastiku- ja fosforisisaldus puhastatud heitvees kahanesid aastatel 1990–2014 ELis vastavalt 61, 32 ja 44 %. Tänu sellele on selgelt paranenud ELi veekogude vee kvaliteet. Sidususe hindamine näitas, et direktiiv on üldiselt sisemiselt sidus. Direktiiv toimib koostoimes muude ELi õigusaktidega ning aitab suurel määral kaasa veepoliitika raamdirektiivi, suplusvee direktiivi ja joogiveedirektiivi eesmärkide saavutamisele. Asulareovee puhastamise direktiiviga hõlmatud tegevus kattub vähesel määral tegevusega, mis on reguleeritud tööstusheidete direktiiviga. Üldiselt ei esine probleeme ka direktiivi ja uuemate ELi poliitikameetmete sidususe osas, kuigi direktiivi ning kliima- ja energiapoliitika vahelist kooskõla saaks mõnevõrra parandada. Asjakohasuse ja tulemuslikkuse analüüs näitas vajadust jätkata sekkumist, muu hulgas seetõttu, et sobimatult puhastatud või puhastamata asulareovesi on endiselt üks peamisi põhjuseid, miks ELi veekogud ei saavuta vähemalt veepoliitika raamdirektiivi kohast head seisundit. Peale selle peavad teadusringkonnad, poliitikakujundajad ja üldsus üha olulisemaks probleemiks aina lisanduvaid tõendeid uute probleemsete saasteainete, sealhulgas mikrosaasteainete (nagu ravimid ja mikroplast) esinemise kohta veekogudes. Mis puudutab ringmajanduse pakutavaid võimalusi, siis on asulareovee puhastamise direktiivis mõned üksikud sätted reovee ja reoveesetete taaskasutamise või väärtuslike komponentide kogumise kohta. Nende täitmist ei ole kunagi rangelt tagatud, osaliselt seepärast, et puuduvad tugevad ja ühtlustatud ELi tasandi standardid ning esineb võimalik oht inimeste tervisele. ELi lisaväärtuse hindamisel, kus muu hulgas vaadeldi, kas direktiiv on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, selgus, et suur hulk sidusrühmi peab asulareovee puhastamise direktiivi endiselt vajalikuks ning et direktiivi kehtetuks tunnistamisel oleks kahjulik mõju. Direktiiv aitab kaitsta umbes 60 % ELi piiriülestest vesikondadest reovee ärajuhtimise kahjuliku mõju eest. Lõpetuseks tehti hindamise käigus kindlaks mitmesugused võimalused, kuidas direktiivi lihtsustada ja kasutada paremini ära digiteerimist, ning neid võimalusi võeti arvesse direktiivi läbivaatamisel. Pärast õiguskontrollikomitee soovitusi (17. juuli 2019. aasta arvamus) hindamisaruannet täiustati, eelkõige selliste aspektide osas nagu peamised põhjused, miks mõnes liikmesriigis on raskusi nõuete täitmisel, ELi veekogude vee kvaliteeti mõjutav laiem kontekst ja uute saasteainetega tegelemise tähtsus. Tugevdati järeldusi ja esitati üksikasjalikumat teavet olukorra kohta igas liikmesriigis. • Konsulteerimine sidusrühmadega REFITi kohase hindamise ja seejärel mõju hindamise raames toimus põhjalik konsulteerimine, mis hõlmas mitut eri konsultatsiooni, nagu on ette nähtud konsultatsioonistrateegias. Sidusrühmadega konsulteerimise meetoditeks valiti poolstruktureeritud intervjuud, interaktiivsed seminarid, ulatuslik veebipõhine avalik konsultatsioon, et jõuda eri teemadel suure hulga sidusrühmadeni, ning samuti faktilist teavet ja modelleerimise eeldusi käsitlev kirjalik konsultatsioon. Korraldati ka sidusrühmade lõppkonverents, et saada arvamusi komisjoni kavandatud erinevate poliitikavariantide kohta. Veebipõhine avalik konsultatsioon kestis 12 nädalat: 2021. aasta 28. aprillist 21. juulini. Kokku saadi 285 vastust ja 57 seisukohavõttu. Konsultatsiooni raames koguti vastajatelt arvamusi reoveest põhjustatud reostusega seotud probleemide kohta ja selle kohta, kuidas neid probleeme kõige paremini lahendada. Osalejatel paluti hinnata väiteid või kavandatud meetmeid skaalal ühest (kõige vähem nõus / kõige vähem tulemuslik) viieni (kõige rohkem nõus / kõige tulemuslikum). Mitmel juhul konsulteeriti liikmesriikidega. Spetsiaalne kohtumine liikmesriikide ekspertidega aitas protsessi alguses kindlaks teha parimad tavad ja võimalikud variandid. Sellele lisandus 2020. aastal eraldi konsulteerimine iga liikmesriigiga, et koostada usaldusväärne lähtestsenaarium (vt allpool). Peale selle toimus 2021. aastal neli veebipõhist temaatilist seminari, kus tähelepanu keskmes oli i) seire ja aruandlus, ii) reovesi ja reoveesetted, iii) kulud ja tulud ning iv) lõimitud veeseire. 26. oktoobril 2021 korraldati sidusrühmade virtuaalne lõppkonverents, et tutvustada peamisi variante ja mõju hindamise esimesi tulemusi (312 osalejat 226 organisatsioonist 27 liikmesriigis). Sidusrühmade seas valitses suur üksmeel vajaduses direktiivi muuta ja ajakohastada ning samuti peamiste variantide osas, mida mõju hindamisel analüüsida. Kokkuvõttes toetasid sidusrühmad igati eelistatud variandi meetmeid, ehkki olenevalt variandist ja sidusrühmast esines mõningaid erinevusi. Näiteks olid sidusrühmad ühel meelel vajaduses tegeleda reovees esinevate mikrosaasteainete probleemiga. Kui jätta kõrvale mõned ettevõtjate sidusrühmad (osa keemia- ja ravimitööstusest), siis kõik sidusrühmad, sealhulgas veega seotud ettevõtjad, toetasid mikrosaasteainete eemaldamise nõuet. Enamik sidusrühmi rõhutas ka seda, et on tähtis võtta meetmeid reostuse tekkekohas, ent samuti seda, et tuleb paremini kohaldada põhimõtet „saastaja maksab“, pannes tootjad rahaliselt vastutama kulude eest, mis on seotud mikrosaasteainete eemaldamiseks vajaliku täiendava puhastamisega. Laiendatud tootjavastutuse rakendamist toetas enamik sidusrühmi, välja arvatud ravimi- ja keemiatööstus, mis üldiselt ei poolda sellist süsteemi, leides, et rahalist vastutust peaksid jagama kõik ahelas osalejad (tööstusest tarbijateni) või et selle peaksid võtma avaliku sektori asutused.

Energiaauditetele väljendati ulatuslikku toetust, samal ajal kui riiklikud või kohalikud ametiasutused toetasid ELi-põhiseid energianeutraalsuse eesmärke ja sihte vähem kui teised sidusrühmad. Kõige olulisemate veesektori esindajate saadud täiendav tagasiside osutas soovile, et nii energia- kui ka kliimaneutraalsuse eesmärgid kehtestataks lühema tähtajaga (2030), kui on kavandatud käesolevas aruandes. Kõige edasijõudnumad liikmesriigid toetasid selgelt kogu ELi hõlmavat eesmärki, mis sarnaneb nende enda eesmärgiga. Lõpetuseks soovisid sidusrühmad mõnes aspektis – nagu eutrofeerumise suhtes tundlike alade kindlaksmääramise kriteeriumid – suuremat selgust. • Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Sidusrühmadega konsulteerimise kõrval kasutati mõjuhinnangu koostamisel järgmisi peamisi teabeallikaid. Teadusuuringute Ühiskeskuse välja töötatud mudelid. Teadusuuringute Ühiskeskus on aastate jooksul välja töötanud ELi vee kvaliteedi ja kvantiteedi mudelid. Neid mudeleid kohandati REFITi kohase hindamise ja mõju hindamisega seotud poliitikaküsimustele. Konsulteerimine ekspertidega. Teadusuuringute Ühiskeskuse ja keskkonna peadirektoraadi ühisel eestvõtmisel konsulteeriti konkreetsetes poliitikaküsimustes (asjakohased individuaalsed süsteemid, antimikroobikumiresistentsus, ühisvoolse kanalisatsiooni ülevool ja asula äravooluvesi, toitained, mikroplast ja kasvuhoonegaaside heide) väikese eksperdirühmaga. Iga küsimuse kohta koostati aruanne, mida kasutati otse mõju hindamisel või Teadusuuringute Ühiskeskuse mudeli täiustamiseks. Kõik aruanded peaks avaldatama lähikuudel. Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) pakutav tugi. Keskkonna peadirektoraat tegi koostööd OECDga, et töötada mõju hindamise jaoks välja tulu mõõtmise metoodika. OECD esitas ka mitu aruannet, mis toetasid õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames toimunud hindamist. Peale selle esitas OECD läbipaistvuse ja juhtimisega seotud küsimuste analüüsi. Põhjalik konsulteerimine liikmesriikidega. 2020. aastal konsulteeriti eraldi iga liikmesriigiga, et töötada välja usaldusväärne lähtestsenaarium ja koguda tõendeid parimate tavade kohta. Iga riigi kohta koostati toimik, kus esitati hüpoteesid, mida Teadusuuringute Ühiskeskus kavatses kasutada modelleerimisel. Kõik liikmesriigid andsid selle konsultatsiooni raames sihtotstarbelist teavet. Sõlmiti kaks lepingut kahe väliskonsultandiga: üks selleks, et toetada üldist mõju hindamist, ja teine selleks, et toetada mikrosaasteainete puhul laiendatud tootjavastutuse süsteemi kohaldamise teostatavuse uurimist. • Mõjuhinnang Tehti mõjuhinnang. Mõjuhinnangu kokkuvõte ja õiguskontrollikomisjonilt 3. juunil 2022 saadud positiivne arvamus on kättesaadavad komisjoni dokumentide registris (europa.eu) . Iga hindamise raames tõstatatud probleemi jaoks määrati kindlaks poliitikavariandid, lähtudes liikmesriikide parimatest tavadest ja põhjalikust konsultatsioonist sidusrühmadega. Variandid, mida sidusrühmad ei toetanud või mis olid rakendamiseks liiga keerulised, jäeti kõrvale varajases etapis. Töötati välja erineva ambitsioonikusega meetmed alates väheambitsioonikatest meetmetest (meetmeid kohaldatakse üksnes suuremate puhastite suhtes) kuni väga ambitsioonikate meetmeteni (samu meetmeid kohaldatakse ka väiksemate puhastite suhtes) ning nende vahele jäävad keskmise ambitsioonikusega meetmed, mis põhinevad riskipõhisel lähenemisviisil (meetmeid võetakse üksnes juhul, kui on oht keskkonnale või rahvatervisele). Konsultatsioon näitas, et mõnel juhul – näiteks muude kui tsentraalsete reoveepuhastite (asjakohased individuaalsed süsteemid), läbipaistvuse või tervisenäitajate seire jaoks – on variante vähe. Muude probleemide käsitlemiseks (tugevad vihmasajud, energiakasutus) jäeti kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega piisav paindlikkus, et võimaldada töötada kõige kulutõhusamad lahendused välja kohalikul tasandil. Variantide mõju hindamisel kasutati mudelit, mille oli loonud Teadusuuringute Ühiskeskus ja mida oli juba kasutatud õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames toimunud hindamise jaoks. Võrdluseks koostati lähtestsenaarium (mis tugines eeldusele, et kehtiva direktiivi nõudeid järgitakse täielikult, ja hõlmas täiendavaid tähtaegu mõnele liikmesriigile) ja maksimaalne teostatav stsenaarium. Iga probleemi puhul lähtuti eelistatud variandi valimisel mitmest kriteeriumist: tasuvus, kulutõhusus, panus Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkide saavutamisse ja veereostuse vähenemisse, täitmise tagatavus ja halduskoormuse kahanemine. Eelistatud variant hõlmab proportsionaalset paketti meetmeid, mis on kõigist võimalikest meetmetest kõige kulutõhusamad. Aastaks 2040 viiakse järk-järgult ellu järgmised peamised meetmed. Direktiivi kohaldamisala laiendatakse, et hõlmata tiheasustusalad, mille reostuskoormus on üle 1 000 ie. Muude kui tsentraalsete reoveepuhastite (asjakohaste individuaalsete süsteemide) jaoks töötatakse välja uued standardid ning liikmesriikidelt nõutakse nende puhastite tõhusa kontrolli sisseseadmist. Vihmaveest põhjustatud reostuse vähendamiseks peavad liikmesriigid kehtestama ja rakendama lõimitud veemajanduskava kõigil suurtel tiheasustusalade ja tiheasustusaladel, millel reostuskoormus on üle 10 000 ie, kui esineb oht keskkonnale. Esikohale seatakse ennetusmeetmed, sealhulgas roheline taristu, ning olemasolevate kogumis-, säilitus- ja puhastussüsteemide optimeerimine, kasutades paremini selgelt määratletud standarditel ja kirjeldustel põhinevat digiteerimist. Vähendatakse veelgi toitainete keskkonda sattumist, kehtestades lämmastiku ja fosfori eemaldamisel kohaldatavad rangemad piirnormid. Neid uusi norme kohaldatakse järjepidevalt kõigi suuremate puhastite suhtes, mis töötlevad üle 100 000 ie reostuskoormust, aga ka kõigis puhastusjaamades, mis töötlevad üle 10 000 ie reostuskoormust ja asuvad aladel, kus on endiselt probleemiks eutrofeerumine. Kehtestatakse uued piirnormid selliste mikrosaasteainete jaoks, mille eemaldamiseks on vajalik täiendav puhastamine. Neid kohaldatakse kõigepealt kõigi suurte puhastite suhtes ja seejärel puhastite, mis töötlevad üle 10 000 ie reostuskoormust, kui selgete ja lihtsate kriteeriumide alusel on olemas oht keskkonnale või rahvatervisele.

Kehtestatakse tootjavastutuse süsteem, mis hõlmab ravimeid ja hügieenitarbeid (kaks peamist kahjulike mikrosaasteainete allikat), et katta mikrosaasteainete puhul tekkivad täiendava puhastamise kulud ja innustada tooma ELi turule vähem kahjulikke tooteid. Liikmesriigid peavad paremini kontrollima ja jälgima tekkekohas reostust, mida põhjustavad muud kui olmereostuse allikad. Selle eesmärk on suurendada võimalusi taaskasutada reoveesetteid ja puhastatud vett ning vähendada ohtu, et ained, mida ei ole võimalik eemaldada, satuvad keskkonda ja et puhastid ei toimi korralikult. Kõigi reoveepuhastite jaoks, mis töötlevad üle 10 000 ie reostuskoormust, kehtestatakse 2040. aastaks riigi tasandil energianeutraalsuse eesmärk, kooskõlas parimate tavadega, mis on mõnes liikmesriigis juba kindlaks määratud. See tähendab seda, et sektoris kasutatava energia kogus peab olema tasakaalus sektoris toodetava taastuvenergia kogusega. Selle eesmärgi saavutamiseks nõutakse kõigi puhastite puhul, mis töötlevad üle 10 000 ie reostuskoormust, energiaauditeid. Selleks et parandada sektori juhtimist, peavad reoveekäitlejad muutma läbipaistvaks peamised tulemusnäitajad ja tegema nende näitajate seiret. Juurdepääsu sanitaarvõimalustele parandatakse viisil, mis on igati kooskõlas hiljuti vastu võetud läbivaadatud joogiveedirektiiviga, millega parandatakse juurdepääsu veevarustusele. Täiustatakse seiret ja aruandlust, et paremini kasutada võimalusi, mida pakub digiteerimine. Liikmesriigid peavad korraldama oma tervishoiu ja reovee valdkonna pädevate asutuste vahelise koostöö, et tagada peamiste rahvatervise näitajate (nagu mõne viiruse (nt SARS-CoV-2) esinemine reovees) pidev jälgimine. Eesmärkide saavutamise tähtajaks valiti 2040. aasta, et anda liikmesriikidele piisavalt aega vajalike investeeringute tegemiseks. Nähakse ette ka vahe-eesmärgid, et tagada direktiivi järkjärguline rakendamine ja abinõude tarvitusele võtmine varajases etapis, kui mõnes liikmesriigis peaks tekkima viivitusi. 2040. aastaks – ajaks, mil kõik meetmed peaksid olema kasutusele võetud – on eelistatud variandi peamine mõju kokkuvõtlikult järgmine. ·Veereostus väheneb võrreldes lähtestsenaariumiga, kahanedes biokeemilise hapnikutarbe osas 4,8 miljonit ie (105,014 tonni), lämmastiku osas 56,4 miljonit ie (229,999 tonni), fosfori osas 49,6 miljonit ie (29,678 tonni), mürgiste mikrosaasteainete osas 77,4 miljonit ie ja E. Coli osas 24,8 miljonit ie. Mikroplasti heide väheneb 9 %, peamiselt tänu vihmavee paremale käitlemisele. ·Energianeutraalsuse saavutamiseks kavandatud meetmete ja lämmastiku täiendava eemaldamise tulemusel kahaneb kasvuhoonegaaside heide 4,86 miljonit tonni (37,32 % sektori välditavast heitest), mis on kooskõlas ELi kliimamääruse ja kliimapaketi „Eesmärk 55“ eesmärkidega. ·Alates 2040. aastast ulatuvad kogukulud 3,848 miljardi euroni aastas, mida on vähem kui eeldatav rahaline kasu (2040. aastaks 6,643 miljardit eurot aastas). Need hinnangud kehtivad nii ELi kui ka iga liikmesriigi tasandil. Lisakulude katmiseks kasutatakse eeldatavasti veetariife (51 %), riigieelarvet (22 %) ja uut tootjavastutuse süsteemi (27 %), mida rakendatakse mikrosaasteainete puhul. Mis puudutab mõjutatud isikuid, siis mitmesuguste reoveevoogude kogumise, puhastamise, seire ja nõuetekohase ärajuhtimise eest vastutavad reoveekäitlejad. Asulareovee puhastamise direktiivi muutmine avaldab neile otsest mõju. Vaja on lisainvesteeringuid, eelkõige et paremini eemaldada toitained, ent samuti mikrosaasteainete eemaldamiseks. Investeeringuid on vaja ka selleks, et saavutada energianeutraalsus, isegi kui sellised investeeringud toovad tulu vaid (kesk)pikas perspektiivis. Direktiivi muutmine mõjutab ka elanikkonda, kuna veetariifid ja -maksud reovee puhastamise sektori toetamiseks tasuvad elanikud. On oodata, et veetariifid tõusevad 2040. aastaks ELi tasandil keskmiselt 2,3 %, mõningate erinevustega liikmesriikides, olenevalt nende rahastamisstrateegiast. Nagu on kirjeldatud mõjuhinnangus, ei mõjuta see oodatav tõus veeteenuste üldist taskukohasust üheski liikmesriigis. Oluline on tagada juurdepääs läbipaistvale teabele reovee puhastamise, sealhulgas vee, energia ja kliima vaheliste seoste kohta. Üldsus saab kasu puhtast joogi- ja suplusveest, veekogude paremast ökoloogilisest seisundist, säilitatud elurikkusest ja rahvatervise valdkonna suutlikkusest reageerida paremini võimalikele haiguspuhangutele. Vee- ja puhastustehnoloogia tööstus saab otsest kasu rangematest standarditest ja direktiivi kohaldamisala laiendamisest väiksematele tiheasustusaladele, samuti meetmetest, millega optimeeritakse reoveekäitlust ning vähendatakse energiatarbimist ja kasvuhoonegaaside heidet. Eelistatud variandi rakendamisel tekivad uued ärivõimalused, sealhulgas võimalus töötada välja uus puhastustehnoloogia, vähendades samal ajal energiatarbimist ja kasvuhoonegaaside heidet. Hoogustatakse innovatsiooni, millega säilitatakse ELi veesektori konkurentsieelis. Hügieenitarvete ja ravimite tootjad peavad looma uued tootjavastutuse organisatsioonid ja rahastama nende tegevust. Neil tuleb valida, kas kajastada neid uusi kulusid oma toodete hinnas (hinnatõus kuni 0,59 %) või vähendada nende toodete puhul oma kasumimarginaali (keskmiselt kuni 0,7 %). • Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Kooskõlas õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames toimunud hindamise järeldustega sisaldab läbivaadatud direktiiv mõnda selgitust ja lihtsustust. Näiteks on vihmavee ja asjakohaste individuaalsete süsteemide jaoks kehtestatud uutes nõuetes selgitatud, mida liikmesriikidelt oodatakse. Mõni aegunud artikkel jäetakse direktiivist välja. Näiteks kaotatakse võimalus määrata kindlaks vähem tundlikud alad või leevendada nõudeid rannikualadel – kaks võimalust, mida on kasutatud vaid ühe liikmesriigi ühes piirkonnas. Jõupingutusi tehti ka selleks, et piirata aruandlus vaid oluliste elementidega, mida seejärel kasutada nõuetele vastavuse hindamiseks või heite vähendamisel tehtud edusammude jälgimiseks. Need jõupingutused koos digivahendite kasutamisega peaksid aitama piirata halduskoormust, parandades samal ajal andmete kvaliteeti ja andmete kogumise kiirust. • Põhiõigused Ettepanek peaks edendama põhiõigusi, kuna sellega parandatakse juurdepääsu sanitaarvõimalustele – eeskätt tõrjutud ja haavatavate inimeste jaoks – viisil, mis on igati kooskõlas hiljuti läbi vaadatud joogivee direktiiviga (mis sisaldab sarnaseid sätteid veele juurdepääsu kohta). 4.MÕJU EELARVELE

Finantsselgitus, mis käsitleb mõju eelarvele ning käesoleva ettepaneku jaoks vajalikke inim- ja haldusressursse, on esitatud nullsaaste paketi finantsselgituses, mis esitatakse seoses ettepanekuga vaadata läbi pinna- ja põhjavett kahjustavate saasteainete loetelud. 5.MUU TEAVE • Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Eelistatud poliitikavariandi põhimeetmete rakendamise kava on esitatud kokkuvõtlikult allpool tabelis 2. 2025. aastaks seatakse sisse täiendav seire, mis hõlmab muud kui olmereostust, tervisega seotud parameetreid, reoveekäitlejate peamisi tulemusnäitajaid ja meetmeid läbipaistvuse suurendamiseks. Luuakse riiklikud ja ELi andmebaasid, mis sisaldavad kõiki nõuetele vastavuse kontrollimiseks vajalikke elemente, ning tehakse kindlaks haavatavad ja tõrjutud inimesed koos meetmetega, millega parandada juurdepääsu sanitaarvõimalustele. Liikmesriikide aruannetest saab erinevaid näitajaid edusammude mõõtmiseks: ·nõuete täitmise määr ja kaugus püstitatud eesmärgist liikmesriigi ja reovee puhastamise tasandi kohta, mis annavad suurepärase ülevaate direktiivi rakendamisest; ·nende puhastite arv, kus reovett puhastatakse täiendavalt N/P ja mikrosaasteainete eemaldamiseks, ning seonduv N/P heite ja toksilise reostuse vähenemine liikmesriigi ja ELi tasandil; ·liikmesriigi energiakasutus ja seonduv kasvuhoonegaaside heide; ·reovee ülevoolu ja asula äravooluvett käsitlevate lõimitud veemajanduskavadega hõlmatud tiheasustusalade arv ning nende kavade kooskõla ELi eesmärgiga; ·meetmed, mille liikmesriik on võtnud selleks, et parandada juurdepääsu sanitaarvõimalustele ja paremini kontrollida asjakohaseid individuaalseid süsteeme, ning kokkuvõte liikmesriigis jälgitavatest peamistest tervisenäitajatest. Konkreetselt asulareovee puhastamise direktiivi mõju hindamiseks kasutatakse ka muid andmeid. Nende hulka kuuluvad eelkõige andmed, mis on saadud veepoliitika ja merestrateegia raamdirektiivi alusel suublate (jõed, järved ja mered) vee kvaliteedi kohta. Lisateavet võimalike näitajate kohta, millest tuleb nõuete täitmise hindamiseks ja direktiivi edukuse mõõtmiseks aru anda, leiab mõjuhinnangu 10. lisast. Läbivaadatud direktiivi esimest põhjalikku hindamist on oodata 2030. aastaks, mil suuremates puhastites peaks olema tehtud enamik investeeringuid. See esimene hindamine võimaldab hinnata läbivaadatud direktiivi edukust ja direktiivi rakendamisega seotud lahendamist vajavaid probleeme. Vajaduse korral võidakse kavandada parandusmeetmeid, et tagada läbivaadatud direktiivi täielik rakendamine. Võidakse kaaluda veel üht hindamist enne 2040. aastat, et valmistuda direktiivi võimalikuks uueks läbivaatamiseks. 2025 2030 2035 2040 Reovee ülevool ja asula äravooluvesi (vihmavesi) Seire on korraldatud Lõimitud kavad üle 100 000 ie tiheasustusalade jaoks + ohus olevad alad on kindlaks tehtud Lõimitud kavad ohus olevate 10 000 – 100 000 ie tiheasustusalade jaoks Soovituslik ELi eesmärk kõigi üle 10 000 ie tiheasustusalade jaoks Asjakohased individuaalsed süsteemid Korrapärane kontroll kõigis liikmesriikides + aruandlus liikmesriikide puhul, kus on palju asjakohaseid individuaalseid süsteeme ELi standardid asjakohaste individuaalsete süsteemide jaoks Väikesed tiheasustusalad Uus künnis: 1 000 ie Kõik üle 1 000 ie tiheasustusalad vastavad nõuetele Lämmastik ja fosfor Ohus olevate alade (10 000 – 100 000 ie tiheasutustusalad) kindlaksmääramine N/P eemaldamise vahe-eesmärk üle 100 000 ie puhastites + uued standardid N/P eemaldamine kõigis üle 100 000 ie puhastites + vahe-eesmärk ohus olevate alade jaoks N/P eemaldamine kõigil ohus olevatel aladel (10 000 – 100 000 ie) Mikrosaasteained Laiendatud tootjavastutuse süsteemide sisseseadmine Ohus olevad alad (10 000 – 100 000 ie) on kindlaks tehtud + vahe-eesmärk üle 100 000 ie puhastite jaoks Täiendav puhastamine kõigis üle 100 000 ie puhastites + vahe-eesmärgid ohus olevate alade jaoks Täiendav puhastamine kõigi ohus olevate alade puhastites Energia Energiaauditid üle 100 000 ie puhastites Energiaauditid kõigis üle 10 000 ie puhastites + vahe-eesmärk Energianeutraalsuse vahe-eesmärk Energianeutraalsus ja seonduv kasvuhoonegaaside vähenemine on saavutatud Tabel 2. Eelistatud poliitikavariandi põhimeetmete rakendamise kava Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Artikkel 1. Reguleerimisese Direktiivi eesmärke laiendati, et need hõlmaksid lisaks keskkonnakaitsele, inimeste tervise kaitsele, kasvuhoonegaaside heite vähendamisele, sektori juhtimise ja läbipaistvuse parandamisele paremat juurdepääsu sanitaarvõimalustele ning, pärast hiljutist koroonaviiruse kriisi, rahvatervisega seotud parameetrite regulaarset seiret asulareovees.

Artikkel 2. Mõisted Õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames tehtud hindamisest lähtudes on olemasolevaid mõisteid veidi selgitatud. Lisatud on mitu mõistet, mis on seotud direktiivi kohaste uute kohustustega; sellised mõisted on näiteks „asula äravooluvesi“, „reovee ülevool“, „ühis- ja lahkvoolne kanalisatsioon“, „kolmanda ja neljanda astme puhastus“, „mikrosaasteaine“, „sanitaarvõimalused“, „antimikroobikumiresistentsus“ jms. Artikkel 3. Kogumissüsteemid Kohustust rajada asulareovee kogumissüsteem laiendatakse kõigile tiheasustusaladele, kus reostuskoormus on vähemalt 1 000 inimekvivalenti (ie). Kehtestatakse uus kohustus tagada, et kui kogumissüsteem on olemas, oleksid majapidamised nendega ühendatud. Artikkel 4. Individuaalne või muu asjakohane süsteem (uus) See artikkel on uus ja asendab osaliselt endist artiklit 3. Individuaalse või muu asjakohase kogumissüsteemi kasutusvõimalus on alles jäetud, kuid seda piiratakse erandjuhtudele. Sellega seoses on kehtestatud uued kohustused: individuaalne või muu asjakohane süsteem peab olema nõuetekohaselt projekteeritud, heakskiidetud ja kontrollitud; kui tiheasustusalal, kus reostuskoormus on vähemalt 2 000 ie, kogutakse nendega üle 2 % puhastatava vee aruandekohasest kogusest, tuleb nende kasutamise kohta esitada üksikasjalikud põhjendused. Artikkel 5. Asulareovee käitlemise lõimitud kavad (uus) See artikkel on uus ja sellega kehtestatakse kohustus koostada kohalikud asulareovee käitlemise lõimitud kavad, et vähendada vihmaveega (asula äravooluvesi ja reovee ülevool) kaasnevat reostust. Nende kavade soovituslik sisu ja soovituslikud eesmärgid, mida kohandatakse vastavalt kohalikele tingimustele, põhinevad kehtivatel parimatel tavadel ning neid käsitletakse üksikasjalikult V lisas. Kavad tuleb koostada kõigi tiheasustusalade jaoks, kus reostuskoormus on vähemalt 100 000 ie, ja kõigi niisuguste tiheasustusalade jaoks, kus reostuskoormus on 10 000 – 100 000 ie ja kus reovee ülevool või asula äravooluvesi kujutab endast keskkonnariski või riski inimeste tervisele. Artikkel 6. Teise astme puhastus (endine artikkel 4) Kohustust rakendada asulareovee teise astme puhastust enne selle keskkonda laskmist laiendatakse kõigile tiheasustusaladele reostuskoormusega vähemalt 1 000 ie (võrdluseks on see number praegu kehtivas direktiivis vähemalt 2 000 ie). Artikkel 7. Kolmanda astme puhastus (endine artikkel 5) Selle artikli peamisi eesmärke on muudetud, nii et kolmanda astme puhastus on nüüd kohustuslik kõigis suuremates rajatistes, kus puhastatakse vähemalt 100 000 ie-le vastavat veekogust. Kolmanda astme puhastuse peab enne ärajuhtimist läbima ka sellise tiheasustusala reovesi, kus reostuskoormus on 10 000 – 100 000 ie ja mis asub alal, mille puhul liikmesriik on kindlaks teinud, et see on eutrofeerumise suhtes tundlik. Liikmesriigid peavad kindlaks tegema oma territooriumil paiknevad eutrofeerumise suhtes tundlikud alad ja ajakohastama nende tundlike alade loetelu, mis on koostatud endise artikli 5 kohaselt. Muud selle artikli kohased kohustused on alles jäetud ja neid on ajakohastatud. Artikkel 8. Neljanda astme puhastus (uus) See artikkel on uus ja sellega on kehtestatud kohustus rakendada asulareovee suhtes täiendavat puhastust, et kõrvaldada võimalikult suur hulk mitmesuguseid mikrosaasteaineid. Seda puhastust peavad hiljemalt 31. detsembril 2035 hakkama tegema kõik asulareoveepuhastid, kus puhastatakse vee kogust, mis vastab vähemalt 100 000 ie-le. 31. detsembriks 2040 kohaldatakse seda nõuet kõigi tiheasustusalade suhtes, kus reostuskoormus on 10 000 – 100 000 ie ja mis asuvad aladel, kus mikrosaasteainete kontsentratsioon või akumuleerumine kujutab endast riski inimeste tervisele või keskkonnale. Liikmesriigid peavad oma territooriumil need alad kindlaks tegema kooskõlas selles artiklis täpsustatud kriteeriumidega. Artikkel 9. Laiendatud tootjavastutus (uus) See artikkel on uus ja sellega kehtestatakse tootjale (sealhulgas importijale) kohustus kanda osa direktiivi artikliga 8 ette nähtud neljanda astme puhastuse kuludest juhul, kui ta laseb liikmesriigi turule tooteid, mis oma olelusringi lõppedes põhjustavad asulareovee saastumist mikrosaasteainetega. Selle rahalise panuse suurus määratakse turule lastavate toodete koguse ja toksilisuse järgi.

Artikkel 10. Miinimumnõuded tootjavastutusorganisatsioonidele (uus) Selles artiklis sätestatakse artikli 9 lõikes 5 nõutavad miinimumnõuded tootjavastutusorganisatsioonidele. Artikkel 11. Asulareoveepuhastite energianeutraalsus (uus) See artikkel on uus ja sellega kehtestatakse kohustus saavutada riigi tasandil energianeutraalsus kõigis reoveepuhastites, mille koormus on üle 10 000 ie. 31. detsembriks 2040 peavad liikmesriigid tagama, et kõigi asulareoveepuhastite aastane toodetav taastuvenergia kokku oleks riigi tasandil võrdne kõigi selliste asulareoveepuhastite aastase kasutatava energiakogusega. Selleks et seda eesmärki oleks lihtsam saavutada, tehakse regulaarselt asulareoveepuhastite energiaauditeid, milles keskendutakse eelkõige sellele, et leida biogaasi tootmise võimalusi ja neid kasutada, vähendades ühtlasi metaaniheidet. Artikkel 12. Piiriülene koostöö (endine artikkel 9) Seda artiklit on pisut muudetud: lisatud on uus lõige 2, mille kohaselt on nõutav kutsuda komisjon vajaduse korral toetama liikmesriikidevahelisi arutelusid. Lõiget 1 on muudetud ja, lähtudes hiljutisest juhtumist Oderi jõel, on sinna lisatud kohustus juhureostusest otsekohe teatada. Artikkel 13. Kohalikud ilmastikutingimused (endine artikkel 10) Seda artiklit on ajakohastatud ainult seoses artiklite uue numeratsiooniga. Artikkel 14. Mitteolmereovee ärajuhtimine (endine artikkel 11) Seda artiklit on muudetud eesmärgiga tagada, et enne, kui pädev asutus väljastab loa mitteolmereovee ärajuhtimiseks asulareovee kogumissüsteemi, konsulteerib ta nende asulareoveepuhastite käitajatega, mida selline ärajuhtimine mõjutab. Peale selle tuleb tagada mitteolmereoveest pärit reostuse regulaarne seire puhastite sisse- ja väljalaske juures, et võetaks asjakohaseid meetmeid võimaliku reostuse allika(te) kindlakstegemiseks ja probleemi kõrvaldamiseks. Need meetmed hõlmavad vajaduse korral väljastatud loa tagasivõtmist. Artikkel 15. Vee taaskasutus ja asulareovee ärajuhtimine (endine artikkel 12) Lõiget 1 on muudetud: liikmesriigid peavad süsteemselt edendama kõigist asulareoveepuhastitest saadava puhastatud heitvee taaskasutust. Lõikes 3 on kohustust kehtestada asulareoveepuhastitest ärajuhtimise luba laiendatud nii, et see hõlmab nüüd kõiki tiheasustusalasid, mille reostuskoormus on vähemalt 1 000 ie. Artikkel 16. Biolagundatava mitteolmereovee ärajuhtimine (endine artikkel 13) Lõiget 1 on ajakohastatud (uus numeratsioon). Lõiget 2 on muudetud eesmärgiga tagada, et riigi tasandil kehtestatud nõuded sellise ärajuhtimise kohta on vähemalt samaväärsed direktiivi I lisa B osas esitatud nõuetega. Artikkel 17. Asulareovee seire (uus) See artikkel on uus ja sellega kehtestatakse asulareovee riiklik seiresüsteem, et teha asjakohaste rahvatervisega seotud parameetrite seiret asulareovees. Sellega seoses peavad liikmesriigid hiljemalt 1. jaanuariks 2025 looma rahvatervise ja asulareoveepuhastuse eest vastutavate ametiasutuste vahelise koordineeriva struktuuri. See struktuur otsustab, milliste parameetrite seiret millise sagedusega ja millise meetodiga tehakse. Peale selle toimub vähemalt 70 % riigi elanikkonnalt pärit asulareovee seire, kuni pädevad tervisekaitseasutused kinnitavad, et SARS-CoV-2 pandeemia elanikkonda ei ohusta. Kõigil sellistel tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on vähemalt 100 000 ie, peavad liikmesriigid regulaarselt tegema antimikroobikumiresistentsuse seiret asulareoveepuhastite väljalasete juures. Artikkel 18. Riskihindamine ja -juhtimine (uus)

See artikkel on uus. Liikmesriikidel on kohustus hinnata asulareovee ärajuhtimisega kaasnevaid riske keskkonnale ja inimeste tervisele ning vajaduse korral võtta nende riskide vähendamiseks täiendavaid meetmeid lisaks selle direktiivi kohastele miinimumnõuetele. Need meetmed peaksid asjakohasel juhul hõlmama reovee kogumist ja puhastamist tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on alla 1 000 ie, kolmanda või neljanda astme puhastuse rakendamist tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on alla 10 000 ie, ning lisameetmeid sademevee põhjustatud reostuse vähendamiseks tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on alla 10 000 ie. Artikkel 19. Juurdepääs sanitaarvõimalustele (uus) See artikkel on uus. Liikmesriikidelt nõutakse sanitaarvõimalustele juurdepääsu parandamist ja säilitamist, eelkõige haavatavate ja tõrjutud elanikkonnarühmade jaoks. 31. detsembriks 2027 peavad liikmesriigid tegema kindlaks, millistesse kategooriatesse kuuluvatel inimestel puudub juurdepääs sanitaarvõimalustele või on see piiratud, hindama võimalusi selliste inimeste jaoks sanitaarrajatistele juurdepääsu parandada ning julgustama tasuta ohutult juurdepääsetavate sanitaarrajatiste rajamist avalikus ruumis kõigil tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on vähemalt 10 000 ie. Artikkel 20. Reoveesetted (endine artikkel 14) Seda artiklit on ajakohastatud: reoveesetteid töödeldakse, võetakse ringlusse või taaskasutusse, kui see on asjakohane jäätmete raamdirektiivis määratletud jäätmehierarhia kohaselt ja vastab reoveesetete direktiivi nõuetele, ning kõrvaldatakse jäätmete raamdirektiivis esitatud nõuete kohaselt. Selleks et kriitilise tähtsusega materjalide, nt fosfori taaskasutusmäära märkimisväärselt suurendada, antakse komisjonile volitus fikseerida minimaalsed taaskasutusmäärad. Artikkel 21. Seire (endine artikkel 15) Kehtestatud on uued kohustused: nüüd peavad liikmesriigid tegema asulareoveepuhastite väljalasetes asula äravooluvee ja reovee ülevooluga seotud reostuse ning selle direktiivis reguleerimisalasse kuuluvate saasteainete kontsentratsioonide ja nendega seotud reostuskoormuse seiret, samuti mikroplastide esinemise seiret (ka reoveesettes). Peale selle tuleb kooskõlas artikliga 13 regulaarselt teha teatavate mitteolmereoveest pärit saasteainete seiret reoveepuhastite sisse- ja väljalasete juures. Artikkel 22. Teave rakendamise järelevalve kohta (endine artikkel 16) See artikkel on uus. Aruandlust käsitlevaid sätteid on lihtsustatud ja need on asendatud uue süsteemiga, mis ei seisne tegelikus aruannete esitamises, vaid niisuguse riikliku andmestu regulaarses ajakohastamises, mille Euroopa Keskkonnaametil ja komisjonil on juurdepääs. Sellega tagatakse, et süsteemi on tõhustatud, sest puudub pikk viiteaeg aruandes esitatud andmete saamise kuupäeva ja tegeliku aruande esitamise kuupäeva vahel. Artikliga nõutakse, et liikmesriigid loovad andmestud, kuhu kogutakse selle direktiivi alusel asulareoveega seotud asjakohased andmed. Selleks saab näiteks jälgida selle direktiivi lisades loetletud parameetrite, antimikroobikumiresistentsuse, asjakohaste terviseparameetrite jne seireandmeid, kuid ka näiteks meetmeid, mis on võetud sanitaarvõimalustele juurdepääsu tagamiseks vms. Nende andmestute ülesehitus peab vastama uuesti sõnastatud joogiveedirektiivi artikli 18 kohaselt koostatud andmestute omale. Samuti on ette nähtud pakutav toetus Euroopa Keskkonnaametilt. Artikkel 23. Riiklik rakenduskava (endine artikkel 17) Seda artiklit on muudetud. Alles on jäetud kohustus koostada selle direktiivi riiklik rakenduskava ning ette nähtud selle rakenduskava minimaalne sisu. Need kavad peavad sisaldama vähemalt järgmist: i) direktiivi rakendamise taseme hindamine seoses mitmesuguste direktiivist tulenevate kohustustega, ii) selliseks rakendamiseks vajalike investeeringute kindlakstegemine ja kavandamine, iii) hinnang investeeringute kohta, mida on vaja, et uuendada olemasolevaid asulareoveepuhastite taristuid, ja iv) võimalike rahastusallikate kindlakstegemine. Liikmesriikidelt nõutakse, et nad ajakohastaksid oma riiklikke rakenduskavasid ja esitaksid need komisjonile vähemalt iga viie aasta möödudes, välja arvatud juhul, kui nad suudavad tõendada, et nad täidavad selle direktiivi artiklite 3, 4, 6, 7 ja 8 nõudeid. Artikkel 24. Üldsuse teavitamine (uus) See artikkel on uus. Liikmesriigid peavad tagama, et internetis on kättesaadav piisav ja ajakohane teave asulareovee kogumise ja puhastamise kohta. Samuti peab kõigile kogumissüsteemiga ühendatud isikutele olema vähemalt kord aastas kõige sobivamal kujul (nt arvetel) kättesaadavaks tehtud peamine teave, näiteks asulareoveepuhastite taristute käesoleva direktiivi nõuetele vastavuse tase, kogutud ja puhastatud asulareovee aastane kogus majapidamise kohta jms. Artikkel 25. Õiguskaitse kättesaadavus (uus) See uus artikkel on kooskõlas põhiõiguste harta artikliga 47 ning sellega rakendatakse Århusi konventsiooni seoses õiguskaitse kättesaadavusega. Üldsusel ja vabaühendustel peab olema võimalus õiguslikult kontrollida selle direktiivi alusel liikmesriigis vastu võetud otsuseid. Artikkel 26. Hüvitamine (uus)

Lisatud on uus artikkel hüvitamise kohta, mille eesmärk on tagada, et kui on tekkinud tervisekahju täielikult või osaliselt selle tulemusel, et rikuti käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud riiklikke meetmeid, on asjaomasel üldsusel võimalik nõuda ja saada asjaomastelt pädevatelt asutustelt, ja kui neid on võimalik kindlaks teha, siis rikkumise eest vastutavatelt füüsilistelt või juriidilistelt isikutelt selle kahju eest hüvitist. Artikkel 27. Delegeeritud volituste rakendamine (uus) See on uus standardartikkel, mis käsitleb delegeeritud õigusaktide vastuvõtmist. Artikkel 28. Komiteemenetlus (endine artikkel 18) See on uus standardartikkel, mis käsitleb rakendusaktide vastuvõtmist. Artikkel 29. Karistused (uus) See artikkel on uus ja selles täpsustatakse karistuste minimaalset sisu, et need oleksid tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad, ilma et see piiraks direktiivi 2008/99/EÜ (keskkonna kaitsmise kohta kriminaalõiguse kaudu) kohaldamist. Artikkel 30. Hindamine(uus) See artikkel on uus ja selles esitatakse direktiivi edaspidise hindamise raamistik (nagu on ette nähtud komisjoni parema õigusloome suunistes). Esimene hindamine on kavandatud mitte varasemaks kui kümme aastat pärast selle direktiivi ülevõtmise perioodi lõppu. Artikkel 31. Läbivaatamine (uus) Kõige rohkem iga viie aasta tagant esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande selle direktiivi rakendamise kohta ja lisab sellele vajaduse korral asjakohased seadusandlikud ettepanekud. Artikkel 32. Kehtetuks tunnistamine ja üleminekusätted (uus) See artikkel on uus ja selles on sätestatud, et arvesse võetakse Mayotte’i eriomast olukorda ning kuni artiklis 7 sätestatud uute nõuete kohaldamiseni jätkatakse samal tasemel keskkonnakaitsega, nagu on sätestatud endises artiklis 5. Artikkel 33. Ülevõtmine (endine artikkel 19) See artikkel põhineb standardvormil. Artikkel 34. Jõustumine (uus) See artikkel põhineb standardvormil. Sätestatakse direktiivi jõustumine kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Artikkel 35. Adressaadid (endine artikkel 20) Seda artiklit ei muudeta.

Endine artikkel 6 on välja jäetud See artikkel on lihtsustamise huvides välja jäetud, kuna vähem tundlike alade määramise võimalust kasutatakse liikmesriikides väga harva. Lisaks vähendaks selle võimaluse allesjätmine direktiivi läbivaadatud tekstis keskkonnakaitse üldist taset, mille poole direktiivi läbivaatamisega püüeldakse. Endine artikkel 7 on välja jäetud Kohustus asulareovett enne ärajuhtimist asjakohaselt puhastada tähendab, et liikmesriigid peavad täitma kehtivates ELi õigusaktides sätestatud nõudeid, mistõttu selle sätte asjakohasus on (õiguslikult) piiratud. Eesmärk tagada asulareovee asjakohane puhastamine 31. detsembriks 2027 jäetakse üleminekusättena alles üksnes Mayotte’iga seoses. Endine artikkel 8 on välja jäetud See artikkel on välja jäetud, kuna see on nüüd iganenud – nüüd peavad liikmesriigid täitma artiklis 4 sätestatud nõudeid. Ka see artikkel oli seotud vähem tundlike aladega – kontseptsiooniga, mis on direktiivist välja jäetud. I lisa A osa. Kogumissüsteemid Ei muudetud. B osa. Asula heitvee juhtimine puhastitest suublatesse Ajakohastatud uute viitedokumentidega ning miinimumnõuetega teise (tabel 1), kolmanda (tabel 2) ja neljanda astme puhastusele (uus tabel 3). C osa. Mitteolmereovee ärajuhtimine Seda osa on muudetud ja nüüd esitatakse selles miinimumtingimused, mille puhul võib väljastada artiklis 13 osutatud loa mitteolmereovee ärajuhtimiseks. Luuakse seos tööstusheidete direktiiviga. D osa. Seire ja selle tulemuste hindamise võrdlusmeetodid Asulareoveepuhastite heitvee seirenõudeid on ajakohastatud. Tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on vähemalt 100 000 ie, on nõutav vähemalt ühe proovi võtmine päevas. II lisa A osa sisaldab endises II lisas esitatud tundlike alade määramise kriteeriume, need on alles jäetud ja ajakohastatud. Samuti on lisatud loetelu aladest, mida liikmesriigid peavad käsitlema eutrofeerumise suhtes tundlikena. III lisa. Loetelu toodetest, mis kuuluvad laiendatud tootjavastutust käsitleva artikli 9 kohaldamisalasse (uus) Laiendatud tootjavastutust käsitleva artikli 9 kohaldamisalasse kuuluvad tooted on tooted, mis kuuluvad mõne selles lisas loetletud ELi õigusakti kohaldamisalasse (ravimid ja kosmeetikatooted).

IV lisa. Tööstussektorid Endine III lisa – seda ei muudetud. V lisa. Artikli 5 kohase asulareovee käitlemise lõimitud kava sisu (uus) Selles lisas loetletakse artikli 5 kohaselt koostatava asulareovee käitlemise lõimitud kava miinimumsisu. Need kavad peavad sisaldama asulareoveepuhasti veekogumisala algse olukorra analüüsi, selles alas reovee ülevoolu ja asula äravooluvee tekitatava reostuse vähendamise eesmärkide määratlust ning nende eesmärkide saavutamiseks võetavate meetmete kirjeldust. Eesmärgid peavad hõlmama järgmist: i) soovituslik eesmärk, et reovee ülevoolu maht ei oleks suurem kui 1 % aastas kogutavast asulareoveest ja sellega seotud koormusest, arvutatuna kuivade ilmastikuolude korral, ning ii) asula puhastamata äravooluvee eraldi kogumissüsteemide kaudu ärajuhtimise järkjärguline lõpetamine, välja arvatud juhul, kui on tõendatud, et need kogumissüsteemid on piisavalt kvaliteetsed, et mitte halvendada suublate kvaliteeti. VI lisa. Üldsuse teavitamine (uus) Selles lisas kirjeldatakse üksikasjalikult üldsusele uue artikli 24 kohaselt antavat teavet. VII lisa (uus) See on standardlisa, milles on loetletud kehtetuks tunnistatud direktiiv ja selle hilisemad muudatused, samuti nende ülevõtmise kuupäevad ja kohaldamise alguskuupäevad. VIII lisa (uus) See on nõukogu direktiivi 91/271/EMÜ ja uuesti sõnastatud direktiivi ettepaneku uus vastavustabel. 🡻 91/271/EMÜ (kohandatud) 2022/0345 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV asulareovee puhastamise kohta (uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut ⌦ Liidu toimimise lepingut ⌫, eriti selle artiklit 130s ⌦ artikli 192 lõiget 1 ⌫, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: ⇩ uus (1)Nõukogu direktiivi 91/271/EMÜ on korduvalt oluliselt muudetud. Kuna kõnealusesse direktiivi on vaja teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada. 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 1 (kohandatud) nõukogu 28. juuni 1988. aasta otsuses Põhjamere ja teiste ühenduse veekogude kaitsmise kohta kutsutakse komisjoni üles tegema ühenduse tasandil ettepanekuid asulareovee puhastamiseks võetavate meetmete kohta; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 2 (kohandatud) ühe liikmesriigi reovee puudulikust puhastamisest tingitud reostus kahjustab sageli teiste liikmesriikide veekogusid; vastavalt asutamislepingule 130r on vaja võtta meetmeid ühenduse tasandil; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 3 selleks et puudulikult puhastatud asulareovee kõrvaldamine ei kahjustataks keskkonda, on üldjuhul asulareovett vaja bioloogiliselt puhastada;

🡻 91/271/EMÜ põhjendus 4 tundlikel aladel on vaja nõuda põhjalikumat puhastamist; mõnedel vähem tundlikel aladel võib pidada piisavaks reovee eelselitust; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 5 kogumissüsteemidesse sisenevat tööstusreovett ning heitvee ärajuhtimist ja asulareoveepuhastite reoveesetete kõrvaldamist tuleks reguleerida üldeeskirjade või -määruste ja/või erilubade abil; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 6 teatavate tööstusvaldkondade biolagundatava reovee suhtes, mis ei läbi enne suublasse juhtimist asulareoveepuhasteid, tuleks kohaldada asjakohaseid nõudeid; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 7 julgustada tuleks reovee puhastamisel tekkivate setete ringlusse võtmist; reoveesetete juhtimine pinnavette tuleb järk-järgult lõpetada; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 8 reoveepuhasteid, suublaid ning reoveesetete kõrvaldamist on vaja jälgida, et tagada keskkonna kaitstus reovee ärajuhtimisest tuleneva kahju eest; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 9 on tähtis tagada, et teave reovee ja reoveesetete kõrvaldamise kohta on korrapäraste aruannete kujul üldsusele kättesaadav; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 10

liikmesriigid peaksid koostama ja komisjonile esitama käesoleva direktiivi rakendamise kavad; 🡻 91/271/EMÜ põhjendus 11 tuleks moodustada komitee, mis abistaks komisjoni käesoleva direktiivi rakendamisel ja selle kohandamisel tehnika edusammudega, ⇩ uus (2)Direktiiviga 91/271/EMÜ on kehtestatud õigusraamistik, mis puudutab asulareovee kogumist, puhastamist ja ärajuhtimist ning biolagundatava reovee ära juhtimist teatavates tööstussektorites. Selle eesmärk on kaitsta keskkonda negatiivse mõju eest, mis tuleneb ebapiisavalt puhastatud reovete ärajuhtimisest. Käesoleva direktiivi eesmärk peaks jääma samaks ja ühtlasi peaks see aitama kaitsta rahvatervist näiteks juhul, kui asulareovett juhitakse suplusvette või veekogudesse, mida kasutatakse joogivee võtmiseks, või kui asulareovett kasutatakse rahvatervist iseloomustavate parameetrite uurimiseks. Samuti peaks see parandama juurdepääsu sanitaarvõimalustele ning peamisele teabele asulareovee kogumise ja puhastamise juhtimise kohta. Lõpuks peaks käesolev direktiiv aitama järk-järgult kaotada asulareovee kogumisel ja puhastamisel tekkivat kasvuhoonegaaside heidet, eelkõige lämmastikuheite täiendava vähendamise kaudu, aga ka energiatõhusust ja taastuvenergia toomist edendades, millega see aitab kaasa Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2021/1119 kehtestatud kliimaneutraalsuse 2050. aasta eesmärgi saavutamisele. (3)2019. aastal viis komisjon õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames läbi nõukogu direktiivi 91/271/EMÜ hindamise (edaspidi „hindamine“). Selle tulemusena selgus, et direktiivi teatavaid sätteid on vaja ajakohastada. Tehti kindlaks asulareoveega seotud jääkreostuskoormuse kolm olulist allikat, mille puhul reostust oleks võimalik vältida, nimelt reovee ülevool ja asula äravooluvesi, võimalikud mittetöötavad individuaalsed süsteemid (st niisuguse olmereovee puhastamise süsteemid, mis kogumissüsteemi ei sisene) ning väikesed tiheasustusalad, mis ei ole praegu direktiiviga 91/271/EMÜ täielikult hõlmatud. Need kolm reostusallikat avaldavad liidu pinnaveekogudele märkimisväärset koormust. Lisaks rõhutati hindamisaruandes vajadust parandada asulareoveega seotud tegevuste läbipaistvust ja juhtimist, et haarata kinni võimalusest, mida asulareovee puhastamise sektor pakub taastuvenergia arendamiseks ning märkimisväärseks liikumiseks energianeutraalsuse ja seejuures ka kliimaneutraalsuse suunas, ning ühtlustada terviseparameetrite, näiteks COVID-19 viiruse ja selle variantide seiret asulareovees, toetades sellega rahvatervisega seotud meetmeid. (4)Väikesed tiheasustusalad avaldavad märkimisväärset koormust 11 %-le liidu pinnaveekogudest. Selleks et niisugustelt tiheasustusaladelt pärit reostust paremini vähendada ning et vältida töötlemata asulareovee juhtimist keskkonda, tuleks käesolevat direktiivi kohaldada kõigi tiheasustusalade suhtes, mille reostuskoormus on vähemalt 1 000 inimekvivalenti (ie). (5)Selleks et tagada asulareovee tõhus puhastamine enne selle keskkonda juhtimist, tuleks tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on vähemalt 1 000 ie, kogu asulareovesi koguda tsentraalsete kogumissüsteemide abil. Kui sellised süsteemid on juba olemas, peaksid liikmesriigid tagama, et nendega on ühendatud kõik asulareovee allikad. (6)Erandjuhul, kui on võimalik tõendada, et asulareovee tsentraalne kogumissüsteem ei annaks keskkonnakasu või kaasneksid sellega ülemäärased kulud, tuleks liikmesriikidel lubada kasutada individuaalseid asulareovee puhastamise süsteeme, tingimusel et on tagatud sama puhastusaste nagu teise ja kolmanda astme puhastuse korral. Selleks peaksid liikmesriigid looma riiklikud registrid, et teha kindlaks nende territooriumil kasutusel olevad individuaalsed süsteemid ja võtta vajalikud meetmed, millega tagatakse nende süsteemide nõuetekohane hooldus ja regulaarne vastavuskontroll. Eelkõige peaksid liikmesriigid tagama, et asulareovee kogumiseks ja säilitamiseks kasutatavad individuaalsed süsteemid oleksid vastupidavast materjalist ja lekkekindlad ning et süsteemide järelevalve ja kontroll toimuks korrapäraselt ja kindlaksmääratud ajavahemike järel. (7)Vihmasadude ajal on reovee ülevool ja asulate äravooluvesi suured keskkonda juhitud reostuse allikad. Sademerežiimi järkjärgulise kliimamuutusest tingitud muutmise ning linnastumise ühismõju tulemusena need heited eeldatavasti vähenevad. Nende reostusallikate vähendamiseks tuleks lahendused leida kohalikul tasandil, võttes arvesse konkreetseid kohalikke tingimusi. Need lahendused peaksid põhinema linnapiirkondade veevarude kvalitatiivsel ja kvantitatiivsel lõimitud majandamisel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et kõigi vähemalt 100 000 ie tiheasustusalade jaoks koostatakse kohalikul tasandil asulareovee käitlemise lõimitud kavad, sest nende tiheasustusalade osakaal tekitatavas koormuses on märkimisväärne. Peale selle tuleks koostada asulareovee käitlemise lõimitud kavad 10 000 – 100 000 ie tiheasustusalade jaoks, kus reovee ülevool või asula äravooluvesi kujutab endast keskkonna- või rahvaterviseriski. (8)Selleks et tagada asulareovee käitlemise lõimitud kavade kulutõhusus, on oluline, et need põhineksid arenenud linnapiirkondades kasutatavatel parimatel tavadel. Seepärast peaksid kaalutavad meetmed põhinema kohalike tingimuste põhjalikul analüüsil ning nende aluseks peaks olema ennetav lähenemisviis, mille eesmärk on piirata reostumata vihmavee kogumist ja optimeerida olemasoleva taristu kasutamist. Eelistada tuleks rohelisi arendusi ning uus hall taristu tuleks kavandada üksnes äärmise vajaduse korral. Selleks et kaitsta keskkonda, eriti rannikualade ja merekeskkonda, ning inimeste tervist ebapiisavalt puhastatud asulareovee ärajuhtimise kahjuliku mõju eest, tuleks kõigil vähemalt 1 000 ie tiheasustusaladel rakendada kogu ärajuhitava asulareovee teise astme puhastust. (9)Hindamisest nähtub, et direktiivi 91/271/EMÜ rakendamisega saavutati lämmastiku- ja fosforiheite märkimisväärne vähenemine. Hinnangu kohaselt jäävad asulareoveepuhastid siiski oluliseks kanaliks, mida mööda need saasteained keskkonda pääsevad, põhjustades otseselt liidu veekogude ja merede eutrofeerumist. Seda reostumist on võimalik osaliselt vältida, sest tehnika arengust ja kasutatavatest parimatest tavadest nähtub, et direktiivis 91/271/EMÜ lämmastiku ja fosfori jaoks kehtestatud heite piirnormid on vananenud ja neid tuleks karmistada. Kolmanda astme puhastust peaksid süsteemselt läbi viima kõik asulareoveepuhastid reostuskoormusega vähemalt 100 000 ie, sest sellised puhastid on jäänud oluliseks lämmastiku- ja fosforiheite allikaks. (10)Seega peaks kolmanda astme puhastus olema kohustuslik tiheasustusaladel, mille reostuskoormus on vähemalt 10 000 ie ja kust juhitakse heitvett alale, kus toimub eutrofeerumine või on seal eutrofeerumisrisk. Tagamaks, et eutrofeerumise piiramiseks tehtavad jõupingutusi koordineeritaks kõigi asjakohaste vesikondade tasandil kogu valgala ulatuses, tuleks käesolevas direktiivis loetleda alad, kus praegu kättesaadavate andmete kohaselt on probleemid eutrofeerumisega. Selleks et tagada liidu asjakohaste õigusaktide sidusus, peaksid liikmesriigid tegema oma territooriumil kindlaks ka muud alad, kus toimub eutrofeerumine või kus on eutrofeerumisrisk; seda tuleks teha Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ ja nõukogu direktiivi 91/676/EMÜ kohaselt kogutud andmete põhjal. Piirnormide karmistamine, eutrofeerumise suhtes tundlike alade ühtsem ja kaasavam kindlakstegemine ning kohustus tagada kõigist suurematest rajatistest pärit reovee kolmanda astme puhastus aitavad üheskoos eutrofeerumist piirata. Kuna selleks on vaja täiendavaid investeeringuid riigi tasandil, tuleks liikmesriikidele anda piisavalt aega nõutava taristu rajamiseks. (11)Uusimad teaduslikud teadmised, mis on aluseks mitmele komisjoni strateegiale, rõhutavad vajadust võtta meetmeid, et lahendada mikrosaasteainete probleem, sest neid aineid on nüüd leitud kõigis liidu veekogudes. Mõned neist mikrosaasteainetest ohustavad inimeste tervist ja keskkonda isegi väikeses koguses esinedes. Seepärast tuleks kasutusele võtta täiendav, st neljanda astme puhastus, et tagada mitmesuguste mikrosaasteainete eemaldamine asulareoveest. Neljanda astme puhastuse puhul tuleks keskenduda eelkõige orgaanilistele mikrosaasteainetele, mis moodustavad reostusest märkimisväärse osa ja mille jaoks on eemaldamistehnoloogiad juba välja töötatud. Puhastuse rakendamise aluseks peaks olema ettevaatusprintsiip koos riskipõhise lähenemisviisiga. Seepärast peaksid kõik vähemalt 100 000 ie asulareoveepuhastid tegema neljanda astme puhastust, sest nendest rajatistest tuleb märkimisväärse osa keskkonda lastavatest mikrosaasteainetest ning mikrosaasteainete eemaldamine asulareoveepuhastites on sellises mastaabis kulutõhus. 10 000–100 000 ie tiheasustusalade puhul tuleks liikmesriikidelt nõuda neljanda astme puhastuse rakendamist aladel, mis on mikrosaasteainetega saastumise suhtes tundlikud; need alad tuleks leida selgete kriteeriumide alusel, mida tuleks täpsustada. Sellised alad peaksid hõlmama kohti, kus puhastatud asulaheitvee juhtimisel veekogudesse on lahjendusaste väike või kus suublat kasutatakse joogivee võtmiseks või on see suplusveekogu. Selleks et vältida neljanda astme puhastuse rakendamise nõuet 10 000–100 000 ie tiheasustusalade puhul, peaksid liikmesriigid standarditud riskihinnangu alusel tõendama, et puudub keskkonna- ja rahvaterviserisk. Selleks et anda liikmesriikidele piisavalt aega kavandada ja rajada vajalikud taristud, tuleks neljanda astme puhastuse rakendamise nõuet kohaldada selgete vahe-eesmärkidega järkjärgult aastani 2040. (12)Selleks et reoveepuhastite heitvesi vastaks jätkuvalt reovee teise, kolmanda ja neljanda astme puhastusega seotud nõuetele, tuleks võtta proove kooskõlas käesolevas direktiivis sätestatud nõuetega ning need proovide parameetrid peavad vastama väärtustele, mis on direktiivis sätestatud. Selleks et võtta arvesse nende proovide analüüsitulemuste võimalikku tehnilist varieeruvust, tuleks kehtestada maksimaalne proovide arv, mille parameetrid võivad neist väärtustest kõrvale kalduda. (13)Mikrosaasteainete asulareoveest eemaldamiseks vajalik neljanda astme puhastus toob kaasa täiendavaid kulusid näiteks seoses seirega ja teatavatesse asulareoveepuhastitesse paigaldatavate uute täiustatud seadmetega. Nende täiendavate kulude katmiseks ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 191 lõikes 2 väljendatud põhimõtte kohaselt, et saastaja maksab, on oluline, et tootjad, kes lasevad liidu turule tooteid, milles sisalduvad ained leitakse toote olelusringi lõppedes mikrosaasteainetena asulareoveest, vastutavad oma tegevusega seoses tekkinud ainete eemaldamiseks vajaliku täiendava puhastuse eest. Selle saavutamiseks kõige sobivam vahend on laiendatud tootjavastutuse süsteem, sest see piiraks rahalist mõju maksumaksjatele ja veetariifile ning stimuleeriks ühtlasi keskkonnahoidlikemate toodete väljatöötamist. Täiendavat puhastust (neljanda astme puhastus) vajavas asulareovees leitud mikrosaasteainete peamised allikad on praegu ravimite ja kosmeetikatoodete jäägid. Seepärast tuleks nende kahe tootekategooria suhtes kohaldada laiendatud tootjavastutust. (14)Sellegipoolest peaks laiendatud tootjavastutuse kohustuste puhul olema võimalik maksuvabastus, kui tooteid lastakse turule väikeses koguses, st alla kahe tonni, kuna sellisel juhul oleks tootja täiendav halduskoormus keskkonnakasuga võrreldes ebaproportsionaalne. Samuti peaks maksuvabastus olema võimalik, kui tootja suudab tõendada, et toote olelusringi lõppedes mikrosaasteaineid ei teki. Selline olukord on näiteks juhul, kui on võimalik tõendada, et tootejäägid on reovees või keskkonnas kiiresti biolagunevad või ei jõuagi asulareoveepuhastisse. Komisjonile tuleks anda õigus võtta vastu rakendusakte, et kehtestada nende turule lastavate toodete kindlakstegemise üksikasjalikud kriteeriumid, mis oma olelusringi lõppedes reovees mikrosaasteaineid ei tekita. Nende kriteeriumide väljatöötamisel peaks komisjon arvesse võtma teaduslikku või muud tehnilist teavet, sealhulgas asjakohaseid rahvusvahelisi standardeid. (15)Selleks et vältida võimalikke siseturu moonutusi, tuleks käesolevas direktiivis sätestada laiendatud tootjavastutuse rakendamise miinimumnõuded, kuid süsteemi tegelik korraldus tuleks otsustada riigi tasandil. Tootjate rahalised maksed peaksid olema proportsionaalsed toodete kogusega, mida nad turule lasevad, ja nende toodete jääkide ohtlikkusega. Need maksed peaksid katma mikrosaateainete seirega, turule lastavate toodete kogust ja ohtlikkust kajastava statistika kogumise, esitamise ja erapooletu kontrollimisega ning käesoleva direktiivi kohaselt asulareovee neljanda astme puhastuse tõhusa rakendamisega seotud kulud, kuid mitte neid ületama. Kuna asulareovett puhastatakse kokkukogutuna, on asjakohane kehtestada nõue, et tootjad ühineksid keskorganisatsiooniga, mis täidab nende eest neile laiendatud tootjavastutusega pandud kohustusi.

(16)Hindamisest on ka selgunud, et reoveepuhastussektoris on võimalus vähendada sektori enda energiatarbimist ja toota taastuvenergiat, näiteks kasutada asulareoveepuhastite olemasolevaid pindu päikeseenergia tootmiseks või toota reoveesetetest biogaasi. Lisaks näidati hindamises seda, et ilma selgete kohustusteta võib selles sektoris oodata vaid osalist edu. Sellega seoses tuleks liikmesriikidelt nõuda, et nad tagaksid, et kõigi nende territooriumil asuvate vähemalt 10 000 ie reostuskoormusega asulareoveepuhastite aastane koguenergiakulu ei ületaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2018/2001 artikli 2 lõikes 1 määratletud taastuvenergia kogust, mida need asulareoveepuhastid toodavad. Selle eesmärgini tuleks vahe-eesmärkide kaudu järkjärgult jõuda 31. detsembriks 2040. Selle energianeutraalsuse eesmärgi saavutamine aitab sektoris vähendada välditavat kasvuhoonegaaside heidet 46 % ning saavutada 2050. aasta kliimaneutraalsuse eesmärgid ja nendega seotud riiklikud ja liidu eesmärgid, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2018/842 sätestatud eesmärgid. EList pärit biogaasi ja päikeseenergia tootmise edendamine ja energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet järgides energiatõhususe parandamise meetmete soodustamine ehk energiapoliitika kujundamisel ja ajakohaste investeerimisotsuste tegemisel kulutõhusate energiatõhususe parandamise meetmete täielik arvessevõtmine aitab vähendada ka liidu energiasõltuvust, mis on üks komisjoni kavas „REPowerEU“ esitatud eesmärkidest. See on kooskõlas ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/844 ning direktiiviga (EL) 2018/2001, milles asulareovee puhastusjaamad on liigitatud taastuvenergia eelisarendusaladeks ehk on kinnitatud, et need kohad on eriti sobivad taastuvenergia tootmisseadmete paigaldamiseks. Selleks et optimaalsete meetmetega saavutada iga asulareoveepuhasti ja kogumissüsteemi energianeutraalsuse eesmärk, peaksid liikmesriigid tagama, et iga nelja aasta järel tehakse energiaaudit kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL artikliga 8. Need auditid peaksid hõlmama taastuvenergia kulutõhusa kasutamise või tootmise võimaluste kindlakstegemist direktiivi 2012/27/EÜ VI lisas esitatud kriteeriumide alusel. (17)Kuna veereostuse piiriülene iseloom nõuab koostööd naaberliikmesriikide või kolmandate riikide vahel, et sellise reostusega võidelda ja teha kindlaks võimalused selle allikat piirata, tuleks liikmesriikidelt nõuda, et nad teavitaksid üksteist või kolmandaid riike, kui ühes liikmesriigis või kolmandas riigis ärajuhitud asulareoveest põhjustatud ulatuslik veereostus mõjutab või võib tõenäoliselt mõjutada vee kvaliteeti teises liikmesriigis või kolmandas riigis. Kui on toimunud reostumisjuhtum, mis märkimisväärselt mõjutab allavoolu asuvaid veekogusid, tuleb sellest teavitada otsekohe. Komisjoni tuleb teavitada kohtumistest ja vajaduse korral peaks komisjon neist osa võtma, kui liikmesriigid seda taotlevad. Samuti on oluline toime tulla piiriülese reostusega, mis on pärit kolmandatest riikidest, millel on mõne liikmesriigiga ühine veekogu. Kolmandatest riikidest pärit reostuse vastu võitlemiseks võib teha koostööd ja kooskõlastada tegevust kolmandate riikidega ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) veekonventsiooni või muude asjakohaste piirkondlike konventsioonide, näiteks mere- või jõekonventsioonide raames. (18)Selleks et tagada keskkonna ja inimeste tervise kaitse, peaksid liikmesriigid tagama, et asulareoveepuhasteid, mis ehitatakse nii, et need vastaksid käesoleva direktiivi nõuetele, projekteeritaks, ehitataks, käitataks ja hooldataks nii, et oleks tagatud piisav toimivus kõigi kohalike normaalsete ilmastikutingimuste korral. (19)Asulareoveepuhastitesse suunatakse ka mitteolmereovett, sealhulgas tööstusreovett, mis võib sisaldada mitmesuguseid saasteaineid, mille suhtes direktiivi 91/271/EMÜ sõnaselgelt ei kohaldata, näiteks raskmetallid, mikroplast, mikrosaasteaineid ja muud kemikaalid. Enamikul juhtudel on teadmised sellise reostuse kohta puudulikud, mis võib halvendada puhastusprotsessi toimet ja aidata kaasa suubla reostumisele, samuti takistada reoveesette ja puhastatud heitvee taaskasutust. Seepärast peaksid liikmesriigid korrapäraselt tegema sellise reostuse seiret, mis on pärit asulareoveepuhastisse juhitavast ja sealt veekogusse juhitavast mitteolmereoveest, ning esitama asjakohaseid aruandeid. Selleks et ennetada ärajuhitavast mitteolmereoveest pärit reostust selle allika juures, tuleks kogumissüsteemiga ühendatud (tootmis)ettevõtetest reovee ärajuhtimiseks anda eelnevalt luba. Selleks et tagada, et kogumissüsteemid ja asulareoveepuhastid oleksid tehniliselt võimelised saabuvat reostust vastu võtma ja puhastama, tuleks enne nende lubade väljastamist konsulteerida asjaomaste mitteolmereovett vastuvõtvate asulareoveepuhastite käitajatega ning neil peaks olema võimalus väljastatud lubadega tutvuda, et oma puhastusprotsesse vastavalt kohandada. Kui saabuvas vees tehakse kindlaks mitteolmereoveest pärit reostus, peaksid liikmesriigid võtma asjakohaseid meetmeid, et vähendada reostust selle allika juures, ja tõhustama saasteainete seiret kogumissüsteemis nii, et oleks võimalik kindlaks teha reostusallikas, ning vajaduse korral vaatama läbi load, mis anti asjaomastele ühendatud asulareoveepuhastitele. Liidu veevarud on järjest suurema surve all, mis põhjustab mõnes liidu piirkonnas püsivat või ajutist veenappust. Liidu suutlikkus tulla toime üha suureneva survega veevarudele võib paraneda, kui asulate puhastatud heitvett laialdasemalt taaskasutada, piirates magevee võtmist pinnaveekogudest ja põhjaveekogumitest. Seepärast tuleks asulate puhastatud heitvee taaskasutust edendada ja rakendada kõikjal, kus võimalik, võttes ühtlasi arvesse vajadust tagada, et eesmärgina saavutatakse suublate hea ökoloogiline ja keemiline seisund, nagu on määratletud direktiivis 2000/60/EÜ. Asulareovee puhastamise nõuete karmistamine ning meetmed, mida võetakse reostuse paremaks seireks, jälgimiseks ja vähendamiseks selle allika juures, mõjutavad asula puhastatud heitvee kvaliteeti ja toetavad seega vee taaskasutust. Kui vett taaskasutatakse põllumajanduses niisutamiseks, tuleks seda teha kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 2020/741. (20)Selleks et tagada käesoleva direktiivi nõuetekohane rakendamine ja eelkõige heite piirnormide järgimine, on oluline teha keskkonda juhitava puhastatud asulaheitvee seiret. Seire tegemiseks tuleks riigi tasandil kehtestada süsteem, mille kaudu on kohustuslik taotleda enne puhastatud heitvee keskkonda juhtimist vastav luba. Selleks et vältida plastist biokilekandjate soovimatut sattumist keskkonda asulareoveepuhastitest, kus neid kasutatakse, on oluline, et heitvee ärajuhtimise luba hõlmaks konkreetset kohustust sellist ärajuhtimist pidevalt jälgida ja ennetada sellist biokilekandjate sattumist keskkonda. (21)Keskkonna kaitstuse tagamiseks tuleks teatavatest tööstussektoritest biolagundatava mitteolmereovee otse keskkonda juhtimiseks taotleda eelnevat luba ja sellise juhtimise suhtes tuleks kohaldada asjakohaseid nõudeid. Nende nõuetega tuleks tagada, et teatavates tööstussektorites otse ärajuhitav vesi läbiks teise, kolmanda ja neljanda astme puhastuse sedamööda, kuidas see on vajalik inimeste tervise ja keskkonna kaitseks. (22)Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 168 lõike 1 kohaselt täiendavad liidu meetmed liikmesriikide poliitikat ning nende eesmärk on parandada rahvatervist ja ennetada haigusi. Selleks et tagada asulareovee seisundi põhjal kogutud asjakohaste rahvatervise andmete optimaalne kasutamine, tuleks korraldada asulareovee seire ja kasutada seda ennetaval või varajase hoiatuse eesmärgil, näiteks konkreetse viiruse leidmine asulareoveest on märk epideemia või pandeemia tekkimisest. Liikmesriigid peaksid korraldama püsiva dialoogi ja tegevuse kooskõlastamine rahvatervise eest vastutavate pädevate asutuste ja asulareovee käitluse eest vastutavate pädevate asutuste vahel. Sellise kooskõlastamise käigus tuleks luua loetelu rahvatervise seisukohast olulistest parameetritest, mille seiret asulareovees teha, samuti otsustada proovide võtmise sagedus ja koht. See lähenemisviis kasutab ära ja täiendab teisi liidu algatusi rahvatervise kaitse valdkonnas, näiteks keskkonnaseiret, mis hõlmab reovee seiret. Tuginedes COVID-19 pandeemia jooksul kogutud teabele ning kogemustele, mis saadi komisjoni soovituse (ühise lähenemisviisi kohta reovees leiduva SARS-CoV-2 ja selle variantide süstemaatilise seire kehtestamiseks ELis, edaspidi „soovitus“) rakendamisel, tuleks liikmesriikidelt nõuda SARS-CoV-2 ja selle variantidega seotud terviseparameetrite korrapärase seire tegemist. Selleks et tagada ühtlustatud meetodite kasutamine, peaksid liikmesriigid võimalikult suurel määral kasutama SARS-CoV-2 ja selle variantide seireks soovituses esitatud proovivõtu- ja analüüsimeetodeid. (23)Liit tunnistab vajadust tegelda antimikroobikumiresistentsuse probleemiga ning võttis 2017. aastal vastu Euroopa terviseühtsuse tegevuskava antimikroobikumiresistentsuse vastu võitlemiseks. Maailma Tervisorganisatsiooni (WHO) teatel on reovesi tunnistatud ja dokumenteeritud antimikroobikumide ja nende lagunemissaaduste ning antimikroobikumiresistentsete bakterite ja nende geenide peamise allikana. Selleks et koguda teadmisi antimikroobikumiresistentsuse peamiste allikate kohta, on vaja kehtestada kohustus teha asulareovees antimikroobikumiresistentsuse seiret, et laiendada teaduslikke teadmisi ja võtta tulevikus vajaduse korral asjakohaseid meetmeid. (24)Keskkonna ja inimeste tervise kaitseks peaksid liikmesriigid kindlaks tegema asulareovee käitlemisest põhjustatud riskid. Selle kindlakstegemise põhjal ning kui vaja, siis vett käsitlevate liidu õigusaktide järgimiseks peaksid liikmesriigid võtma asulareovee kogumiseks ja puhastamiseks rangemaid meetmeid kui need, mida on vaja, et vastata käesolevas direktiivis kehtestatud miinimumnõuetele. Olenevalt olukorrast võivad need rangemad meetmed olla muu hulgas kogumissüsteemide rajamine, asulareovee käitlemise lõimitud kavade väljatöötamine või asulareovee teise, kolmanda või neljanda astme puhastuse rakendamine selliste tiheasustusalade või asulareoveepuhastite korral, mille reostuskoormus ei ulatu künnisväärtuseni, mille puhul kohaldataks standardnõudeid. Samuti võivad need hõlmata täiustatumat puhastust kui miinimumnõuete järgimiseks vajalik puhastus või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/7/EÜ nõuete järgimiseks vajalik puhastatud asulaheitvee desinfitseerimine. (25)Kestliku arengu eesmärk 6 ja sellega seotud siht, millega nõutakse liikmesriikidelt, et 2030. aastaks tuleb „tagada kõikidele inimestele õiglane juurdepääs piisavatele sanitaarvõimalustele ja hügieenile ning teha lõpp avalikule roojamisele, pöörates erilist tähelepanu naiste ja tütarlaste ning ebasoodsas olukorras olevate inimeste vajadustele“. Peale selle on Euroopa sotsiaalõiguste samba 20. põhimõtte kohaselt igaühel õigus saada juurdepääs kvaliteetsetele esmatähtsatele teenustele, sealhulgas veele ja sanitaarvõimalustele. Sellest lähtudes ning kooskõlas soovitustega, mis on antud WHO suunistes sanitaartingimuste ja tervishoiu kohta, ning vee ja tervise protokolli sätetega peaksid liikmesriigid riigi tasandil tegelema sanitaarvõimalustele juurdepääsu probleemiga. Selleks tuleks tegutseda nii, et kõigi juurdepääs sanitaarvõimalustele paraneks, näiteks seada sisse avalikud sanitaarrajatised ja soodustada juurdepääsu asjakohasetele sanitaarrajatistele haldusasutustes ja avalikes hoonetes kas tasuta või kõigile taskukohase tasu eest. Sanitaarrajatised peaksid võimaldama inimeste uriini, fekaalide ja menstruaalvere ohutut käitlemist ja kõrvaldamist. Neid rajatisi tuleks ohutult hallata, mis tähendab, et need peaksid olema alati kõigile juurdepääsetavad, sealhulgas erivajadustega inimestele, näiteks lastele, eakatele, puudega inimestele ja kodututele; need peaksid asuma kohas, kus on tagatud kasutajate maksimaalne ohutus, ning et nende kasutamine peaks olema hügieeni seisukohast ja tehniliselt ohutu. Selliseid rajatisi peaks olema ka piisaval hulgal, et inimeste vajadused oleksid rahuldatud ja ooteajad ei oleks ebamõistlikult pikad. (26)Komisjon tunnistas 7. oktoobri 2020. aasta teatises „Võrdõiguslikkuse liit: romade võrdõiguslikkust, kaasamist ja osalemist käsitlev ELi strateegiline raamistik“ vähemuskultuuride, näiteks nii paiksete kui ka teel olevate romade ja rändurite eriolukorda ja eriti nende puudulikku juurdepääsu sanitaarvõimalustele ning kutsus teatises üles suurendama tõhusat võrdset juurdepääsu olulistele teenustele. Üldiselt on asjakohane, et liikmesriigid pööravad erilist tähelepanu haavatavatele ja tõrjutud rühmadele, võttes vajalikke meetmeid, et parandada nende rühmade juurdepääsu sanitaarvõimalustele. On oluline, et need rühmad tehtaks kindlaks kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2020/2184 artikli 16 lõikega 1. Nende meetmete hulka, millega parandatakse haavatavate ja tõrjutud rühmade juurepääsu sanitaarvõimalustele, võivad kuuluda sanitaarrajatiste tasuta või väikese teenustasu eest kasutamise võimalus avalikus ruumis, sobiva asulareovee kogumissüsteemiga ühenduse parandamine või säilitamine ning teadlikkuse suurendamine lähimate sanitaarrajatiste kohta. (27)Kooskõlas ELi inimõigustealaste suunistega puhta joogivee ja sanitaartingimuste kohta tuleks erilist tähelepanu pöörata naiste ja tütarlaste vajadustele, sest eriti neid ohustavad rünnakud, seksuaal- ja sooline vägivald, ahistamine ja muud turvalisust ähvardavad ohud, kui nad kasutavad kodust väljaspool asuvaid sanitaarrajatisi. See on kooskõlas nõukogu järeldustega veediplomaatia kohta, milles järjekordselt kinnitatakse, et on oluline lõimida veediplomaatia ja sooline perspektiiv. Seepärast peaksid liikmesriigid eriti tähelepanu pöörama naistele ja tütarlastele kui haavatavale rühmale ning võtma vajalikud meetmed, et parandada või säilitada nende jaoks ohutut juurdepääsu sanitaarvõimalustele. (28)Hindamisega jõuti järeldusele, et reoveesetete käitlemist saaks parandada, et see vastaks paremini ringmajanduse põhimõtetele ja direktiivi 2008/98/EÜ artiklis 4 määratletud jäätmehierarhiale. Meetmed, millega tehakse paremini mitteolmereoveest pärit reostuse seiret ja vähendatakse seda reostust allika juures, aitavad parandada saadava reoveesette kvaliteeti ja tagada selle ohutu kasutamise põllumajanduses. Selleks et tagada reoveesettes sisalduvate toitainete, sealhulgas elutähtsa fosfori nõuetekohane ja ohutu taaskasutus, tuleks liidu tasandil määrata minimaalsed taaskasutusmäärad. (29)Vaja on täiendavat seiret, et kontrollida nende uute nõuete täitmist, mis käsitlevad mikrosaasteaineid, mitteolmereoveest pärit reostust, energianeutraalsust, kasvuhoonegaaside heidet, reovee ülevoolu ja asula äravooluvett. Selleks et kontrollida neljanda astme puhastuse toimivust seoses mikrosaasteainete sisalduse vähendamisega ärajuhitavas asulareovees, on piisav piiratud hulga esindavate mikrotoitainete seire. Seiresagedus tuleks valida kasutusel oleva parima tava järgi, nagu praegu tehakse Šveitsis. Selleks et säilitada kulutõhusus, tuleks neid kohustusi kohandada asulareoveepuhastite ja tiheasustusalade suuruse järgi. Seirest saadakse andmeid ka kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammiga kehtestatud üldise keskkonnaseire raamistiku ja täpsemalt seda toetava nullsaaste seireraamistiku jaoks. (30)Selleks et vähendada halduskoormust ja kasutada paremini digitaliseerimise pakutavaid võimalusi, tuleks direktiivi rakendamise aruannete esitamist parandada ja lihtsustada, võttes liikmesriikidelt kohustuse esitada komisjonile aruanne iga kahe aasta järel ja komisjonilt kohustuse iga kahe aasta tagant esitatavad aruanded avaldada. See tuleks asendada nõudega, et liikmesriigid parandaksid Euroopa Keskkonnaameti (EEA) toetusel direktiivi 91/271/EMÜ alusel loodud olemasolevaid riiklikke andmestuid ning ajakohastaksid neid korrapäraselt. Komisjonile ja EEAle tuleks anda püsijuurdepääs riiklikele andmebaasidele. Selleks et tagada käesoleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe täielikkus, peaksid andmestud hõlmama teavet selle kohta, kuidas asulareoveepuhastid vastavad puhastusnõuetele (vastab / ei vasta, ärajuhitavate saasteainete kontsentratsioon ja selles põhjustatud koormus), milline on energianeutraalsuse eesmärkide saavutamise aste, milline on üle 10 000 ie puhastite kasvuhoonegaaside heide ning milliseid meetmeid võtavad liikmesriigid seoses reovee ülevoolu ja asula äravooluveega ning sanitaarvõimalustele juurdepääsu ja individuaalsete puhastussüsteemidega. Selleks et nende andmete kasutamist optimeerida ning toetada täielikku läbipaistvust, tuleks tagada täielik kooskõla Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 166/2006. (31)Selleks et tagada käesoleva direktiivi õigeaegne ja nõuetekohane rakendamine, on oluline, et liikmesriigid koostaksid riikliku rakenduskava ning kavandaksid sealhulgas vajalikud pikaajalised investeeringud koos rahastamisstrateegiaga. Need riiklikud kavad tuleb esitada komisjonile. Halduskoormuse piiramiseks ei peaks seda nõuet kohaldama liikmesriikide suhtes, kes üle 95 % ulatuses täidavad peamisi kohustusi koguda ja puhastada reovett. (32)Asulareovee kogumise ja puhastamise sektor on spetsiifiline ja toimib tootmisharusisese turuna, sest avaliku sektori ja väikeettevõtted on kogumissüsteemiga ühendatud ja neil puudub võimalus käitajat valida. Seepärast on oluline tagada üldsuse juurdepääs käitaja peamistele toimivusnäitajatele, nt saavutatav puhastusaste, puhastamise kulud, kasutatud ja toodetud energia ning sellega seotud kasvuhoonegaaside heide ja CO2 jalajälg. Selleks et suurendada üldsuse teadlikkust asulareovee puhastamise mõjust, tuleks peamine teave selle kohta, milline on iga majapidamise aastane kulu seoses reovee kogumise ja puhastamisega, esitada hõlpsasti juurdepääsetaval viisil, näiteks arvetel, kuid muu üksikasjalik teave peaks olema kättesaadav internetis käitaja või pädeva asutuse veebisaidil. (33)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/4/EÜ tagatakse liikmesriikides juurdepääsuõigus keskkonnateabele vastavalt keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise 1998. aasta Århusi konventsioonile (edaspidi „Århusi konventsioon“). Århusi konventsioon hõlmab ulatuslikke kohustusi, mis on seotud nii keskkonnateabe taotluspõhise kättesaadavaks tegemisega kui ka sellise teabe aktiivse levitamisega. On oluline, et käesoleva direktiivi sätted teabele juurdepääsu ja andmete jagamise korra kohta täiendaksid kõnealust direktiivi, kehtestades kohustuse teha asulareovee kogumist ja puhastamist käsitlev teave veebis üldsusele kasutajasõbralikul viisil kättesaadavaks ilma eraldi õiguslikku korda loomata. (34)Käesoleva direktiivi tõhusus ja selle eesmärk kaitsta rahvatervist liidu keskkonnapoliitika kontekstis eeldavad, et füüsilised ja juriidilised isikud ning asjakohasel juhul nende poolt nõuetekohaselt loodud organisatsioonid saaksid kohtumenetluses käesolevale direktiivile tugineda ning et liikmesriikide kohtud saaksid võtta käesolevat direktiivi arvesse liidu õiguse osana, muu hulgas selleks, et vaadata vajaduse korral läbi liikmesriigi ametiasutuse otsused. Lisaks tuleneb Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõttest, et isikute liidu õigusest tulenevate õiguste kohtulik kaitse on liikmesriikide kohtute ülesanne. Peale selle kohustab ELi lepingu artikli 19 lõige 1 liikmesriike nägema ette tulemusliku õiguskaitse tagamist liidu õigusega hõlmatud valdkondades. Lisaks eeltoodule peaks üldsusel olema vastavalt Århusi konventsioonile juurdepääs õiguskaitsele, et aidata kaitsta iga inimese õigust elada keskkonnas, kus on tagatud inimese tervis ja heaolu. (35)Selleks et kohandada käesolevat direktiivi teaduse ja tehnika arenguga, tuleks komisjonile anda volitused võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte, millega muudetakse lisade teatavaid osi seoses reovee teise, kolmanda ja neljanda astme puhastusele esitatavate nõuetega, mitteolmereovee kogumissüsteemi ja asulareoveepuhastisse juhtimiseks vajalikele erilubadele esitatavate nõuetega ning reoveesettest saadava fosfori ja lämmastiku minimaalsete taaskasutus- ja ringlussevõtumäärade kehtestamisega, millega käesolevat direktiivi täiendatakse. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

(36)Selleks et tagada ühetaolised tingimused käesoleva direktiivi rakendamiseks, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused, et ta saaks vastu võtta individuaalsete süsteemide projekteerimisstandardeid, vastu võtta neljanda astme puhastuse näitajate seire ja hindamise meetodeid, kehtestada teatavate toodete puhul laiendatud tootjavastutusest erandi tegemise tingimusi ja kriteeriume, kehtestada asulareovee käitlemise lõimitud kavade väljatöötamise ning asulareovees esinevate antimikroobikumiresistentsuse ja mikroplastide mõõtmise metoodikaid ning vastu võtta selle teabe vormingu ja esitamise viisid, mida liikmesriigid peavad esitama ja EEA koguma käesoleva direktiivi rakendamise kohta. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (37)Liikmesriigid peaksid kehtestama karistusnormid, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastu võetud riiklike sätete rikkumise korral, ning võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste normide rakendamine. Karistused peaksid olema mõjusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning võtma arvesse väikese ja keskmise suurusega ettevõtete eripärasid. (38)Institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppe kohaselt peaks komisjon käesolevat direktiivi hindama teatava ajavahemiku jooksul pärast selle ülevõtmiseks kehtestatud tähtpäeva. Hindamine peaks põhinema saadud kogemustel ja käesoleva direktiivi rakendamise käigus kogutud andmetel, kõigil olemasolevatel WHO soovitustel ning asjaomastel teadus-, analüütilistel ja epidemioloogilistel andmetel. Hindamisel tuleks erilist tähelepanu pöörata võimalikule vajadusele võtta vastu loetelu toodetest, mille puhul kohaldatakse laiendatud tootjavastutust, vastavalt turule lastavate toodete sortimendi muutumisele, teadmiste paranemisele reovees esinevate mikroplastide ja nende rahvatervise- ja keskkonnamõju kohta ning andmetele, mis on saadud, täites uut kohustust teha mikrosaasteainete seiret asulareoveepuhastite sisse- ja väljalasete juures. (39)Direktiiviga 91/271/EMÜ on ette nähtud konkreetsed tähtpäevad Mayotte’i jaoks, kuna see arvati 2014. aastal äärepoolseimate piirkondade hulka Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses. Seepärast tuleks vähemalt 2 000 ie tiheasustusaladel asulareovee kogumissüsteemide rajamise ja teise astme puhastuse rakendamise kohustus Mayotte’i puhul edasi lükata. (40)Selleks et tagada keskkonna pidev kaitse, on oluline, et kui hakatakse kohaldama uusi fosfori- ja lämmastikusisalduse vähendamise nõudeid, säilitavad liikmesriigid kolmanda astme puhastuse vähemalt praegusel tasemel. Seepärast tuleks nõukogu direktiivi 91/271/EÜ artikli 5 kohaldamist jätkata, kuni kõnealuseid uusi nõudeid kohaldama hakatakse. (41)Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on rahvatervise ja keskkonna kaitse, asulareovee kogumise ja puhastuse kliimaneutraalsuse saavutamine, sanitaarvõimalustele juurdepääsu parandamine ning rahvatervise seisukohast oluliste parameetrite korrapärase seire tagamine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetmete ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (42)Kohustus võtta käesolev direktiiv liikmesriigi õigusesse üle piirdub sätetega, mida on võrreldes varasema direktiiviga oluliselt muudetud. Muutmata sätete ülevõtmise kohustus tuleneb varasemast direktiivist. (43)Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud [VII] lisa B osas osutatud direktiivide liikmesriigi õigusesse ülevõtmise tähtpäevadega, 🡻 91/271/EMÜ (kohandatud) ⇨ uus ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 ⌦ Reguleerimisese ⌫ Käesolevas direktiivis käsitleb ⌦ sätestatakse ⌫ asulareovee kogumise, puhastamise ja ärajuhtimise ⌦ eeskirjad ⌫ ning teatavate tööstusvaldkondade reovee puhastamist ja ärajuhtimist,. Direktiivi eesmärk on et kaitsta keskkonda nimetatud reovete ärajuhtimisest tuleneva kahju eest. ⇨ ja inimeste tervist ning ühtlasi järk-järgult kaotada kasvuhoonegaaside heide ja parandada asulareovee kogumise ja puhastamise energiabilanssi. Samuti sätestatakse selles eeskirjad, mis käsitlevad juurdepääsu sanitaarvõimalustele, asulareoveesektori läbipaistvust ning rahvatervise seisukohast oluliste parameetrite korrapärast seiret asulareovees ⇦ . Artikkel 2 ⌦ Mõisted ⌫ Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1.)„asulareovesi“ – olmereovesi⇨ , olme- ja mitteolmereovee segu ⇦ või olmereovee ja tööstusreovee ja/või mahasadanud vihmavee ⌦ asula äravooluvee ⌫ segu; 2.) „olmereovesi“ – asulate ja nendega seotud rajatiste reovesi, mis pärineb peamiselt inimeste ainevahetusest ja majapidamistegevusest;

3).tööstusreovesi ⇨ „mitteolmereovesi“ ⇦ – igasugune reovesi, mis ⇨ juhitakse kogumissüsteemi ⇦ väljub mis tahes kaubandusliku või tööstusliku tegevuse sooritamiseks kasutatavast hoonest, ⌦ kus toimub üks järgmistest tegevustest: ⌫ ⌦ a) kaubandustegevus ⌫ ja mis ei ole ei olmereovesi ega mahasadanud vihmavesi; ⇩ uus b) mis tahes asutuse tegevus; 🡻 91/271/EMÜ (kohandatud) ⇨ uus ⌦ c) tööstustegevus; ⌫ 4). linnastu ⌦ „tiheasustusala“ ⌫ – ala, kus elanikkond ja/või majandustegevus ⇨ asulareovee reostuskoormus ⇦ on piisavalt kontsentreeritud ⇨ (vähemalt 10 ie hektari kohta) ⇦, et asulareovett kogutaksekoguda ja juhitaksejuhtida asulareoveepuhastisse või lõplikku ärajuhtimispunkti; ⇩ uus 5) „asula äravooluvesi“ – tiheasustusalade sademevesi, mida kogutakse ühis- või lahkvoolse kanalisatsiooni kaudu; 6) „reovee ülevool“ – puhastamata asulareovee juhtimine ühisvoolsest kanalisatsioonist suublasse vihmasaju tõttu; 🡻 91/271/EMÜ (kohandatud) (7)5. „kogumissüsteem“ – juhtmete süsteem ⌦ torustik ⌫ , mis kogub ja juhibmillega kogutakse ja juhitakse asulareovett; ⇩ uus 8) „ühisvoolne kanalisatsioon“ – torujuhe, millega kogutakse ja juhitakse asulareovett;

9)„lahkvoolne kanalisatsioon“ – torujuhe, millega eraldi kogutakse ja juhitakse üht järgmistest vetest: a) olmereovesi; b) mitteolmereovesi;