ET Euroopa Liidu Teataja C 233/9

Päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste kaitset käsitleva määruse (EMÜ) nr 2081/92 artikli 6 lõike 2 kohase registreerimistaotluse avaldamine

(2005/C 233/06)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid kooskõlas nimetatud määruse artiklitega 7 ja 12d. Kõik vastuväited taotlusega seotud vastuväited tuleb edastada liikmesriigi, Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmesriigi või kolmanda riigi pädeva asutuse vahendusel kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamisest. Dokumendi avaldamise tingisid järgmised, eelkõige punktis 4.6 esitatud üksikasjad, mis võimaldavad lugeda taotluse põhjendatuks vastavalt määrusele (EMÜ) nr 2081/92.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 2081/92

“HUILE D'OLIVE DE CORSE” VÕI “HUILE D'OLIVE DE CORSE — OLIU DI CORSICA”

EÜ nr: FR/00428/11.11.2004

KPN (X) KGT ( )

Käesolev kokkuvõte on koostatud teabe eesmärgil. Täieliku teabe saamiseks, eelkõige kaitstud päritolunimetusega ja kaitstud geograafilise tähisega toodete tootjate kohta, soovitame tutvuda käesoleva tootekirjelduse täisversiooniga liikmesriigis või Euroopa Komisjoni (1) vastavates teenistustes.

1. Liikmesriigi pädev asutus:

Nimetus: Institut National des Appellations d'Origine Aadress: 138, Champs-Elysées — F-75008 Paris Alates 1. jaanuarist 2005: 51, rue d'Anjou — F-75008 Paris Tel: 01 53 89 80 00 Faks: 01 42 25 57 97

2. Taotleja:

2.1. Nimetus: Syndicat AOC Oliu di Corsica — Huile d'olive de Corse.

2.2 Aadress:

Cutaghjolu. 20240 GHISONACCIA Telefon: 04 95 56 64 97. E-post: oliudicorsica@free.fr

2.3 Koosseis: tootjad/töötlejad (X) muu ( )

3. Tooteliik:

klass 1-5. Oliiviõli

4. Spetsifikaat:

(nõuete kokkuvõte vastavalt artikli 4 lõikele 2)

4.1 Nimetus: “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica”

4.2 Kirjeldus: “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica” (“Korsika oliiviõli”) on maheda maitsega õli, millel vürtsikus ja kibedus peaaegu puuduvad. Õlil on kuivatatud puuvilju, küpsetisi ja makjat meenutav hõrk aroom.

Värvigamma ulatub kahvatukollasest helekollaseni, võimalik rohekas varjund.

4.3 Geograafiline piirkond: Geograafiline piirkond hõlmab 297 alljärgnevat kommuuni:

Lõuna-Korsika departemang: Afa; Ajaccio; Alata; Albitreccia; Altagene; Ambiegna; Appietto; Arbellara; Arbori; Argiusta-Moriccio; Arro; Azilone-Ampaza; Azzana; Balogna; Bastelicaccia; Belvedere-Campomoro; Bilia; Bonifacio; Calcatoggio; Campo; Cannelle; Carbini; Carbuccia; Cardo-Torgia; Cargese; Cargiaca; Casaglione; Casalabriva; Cauro; Coggia; Cognocoli-Monticchi; Conca; Corrano; Coti-Chiavari; Cuttoli-Corticchiato; Eccica-Suarella; Figari; Foce; Forciolo; Fozzano; Frasseto; Giuncheto; Granace; Grossa; Grosseto-Prugna; Guarguale; Lecci; Letia; Levie; Lopigna; Loreto-Di-Tallano; Marignana; Mela; Moca-Croce; Monacia-D'aullene; Murzo; Ocana; Olivese; Olmeto; Olmiccia; Osani; Ota; Partinello; Peri; Petreto-Bicchisano; Piana; Pianottoli-Caldarello; Pietrosella; Pila-Canale; Porto-Vecchio; Propriano; Rosazia; Salice; Sari-Solenzara; Sari-D'orcino; Sarrola-Carcopino; Sartene; Serra-Di-Ferro; Serra-Di-Scopamene; Serriera; Sollacaro; Sorbollano; Sotta; Sant'andrea-D'orcino; San-Gavino-Di-Carbini; Sainte-Lucie-De-Tallano; Santa-Maria-Figaniella; Santa-Maria-Siche; Tavaco; Ucciani; Urbalacone; Valle-Di-Mezzana; Vero; Vico; Viggianello; Villanova; Ze rubia; Zevaco; Zigliara; Zonza; Zoza.

Ülem-Korsika departemang: Aghione; Aland; Aleria; Algajola; Altiani; Ampriani; Antisanti; Aregno; Avapessa; Barbaggio; Barrettali; Bastia; Belgodere; Bigorno; Biguglia; Bisinchi; Borgo; Brando;Cagnano; Calenzana; Calvi; Campi; Campile; Campitello; Canale-Di-Verde; Canari; Canavaggia; Casabianca; Casalta; Casevecchie; Castellare-di-Casinca; Castellare-di-Mercurio; Castello-di-Rostino; Castifao; Castiglione; Castineta; Castirla; Cateri; Centuri; Cervione; Chiatra; Chisa; Corbara; Costa; Croce; Crocicchia; Erbajolo; Ersa; Farinole; Favalello; Feliceto; Ficaja; Focicchia; Furiani; Galeria; Gavignano; Ghisonaccia; Giocatojo; Giuncaggio; Ile-Rousse; Isolaccio-Di-Fiumorbo; Lama; Lavatoggio; Lento; Linguizzetta; Loreto-Di-Casinca; Lucciana; Lugo-Di-Nazza; Lumio; Luri; Manso; Matra; Meria; Moita; Moltifao; Monacia-D'orezza; Moncale; Monte; Montegrosso; Monticello; Morosaglia; Morsiglia; Murato; Muro; Nessa; Nocario; Noceta; Nonza; Novella; Occhiatana; Ogliastro; Olcani; Oletta; Olmeta-Di-Capocorso; Olmeta-Di-Tuda; Olmo; Omessa; Ortiporio; Palasca; Pancheraccia; Parata; Patrimonio; Penta-Acquatella; Penta-Di-Casinca; Pero-Casevecchie; Piano; Piazzole; Piedicorte-Di-Gaggio; Piedicroce; Piedigriggio; Pietralba; Pietracorbara; Pietra-Di-Verde; Pietraserena; Pietroso; Pieve; Pigna; Pino; Poggio-Di-Nazza; Poggio-Di-Venaco; Poggio-D'oletta; Poggio-Marinaccio; Poggio-Mezzana; Polveroso; Popolasca; Porri; Porta; Prato-Di-Giovellina; Prunelli-Di-Casacconi; Prunelli-Di-Fiumorbo; Pruno; Quercitello; Rapaggio; Rapale; Riventosa; Rogliano; Rospigliani; Rutali; Scata; Scolca; Sermano; Serra-Di-Fiumorbo; Silvareccio; Sisco; Solaro; Sorbo-Ocagnano; Sorio; Soveria; Speloncato; Stazzona; Sant'andrea-Di-Bozio; Sant'andrea-Di-Cotone; Sant'antonino; San-Damiano; Saint-Florent; San-Gavino-D'ampugnani; San-Gavino-Di-Fiumorbo; San-Gavino-Di-Tenda; San-Giovanni-Di-Moriani; San-Giuliano; San-Martino-Di-Lota; Santa-Lucia-Di-Mercurio; Santa-Lucia-Di-Moriani; Santa-Maria-Di-Lota; Santa-Maria-Poggio; San-Nicolao; Santo-Pietro-Di-Tenda; Santo-Pietro-Di-Venaco; Santa-Reparata-Di-Balagna; Santa-Reparata-Di-Moriani; Taglio-Isolaccio; Talasani; Tallone; Tomino; Tox; Tralonca; Urtaca; Vallecalle; Valle-Di-Campoloro; Valle-Di-Rostino; Valle-D'orezza; Velone-Orneto; Ventiseri; Venzolasca; Verdese; Vescovato; Vezzani; Vignale; Ville-Di-Paraso; Ville-Di-Pietrabugno; Volpajola; Zalana; Zilia; Zuani.

Osaliselt seotud kommuunid: Corte; Venaco.

Saare ebatasasest reljeefist tulenevalt koosneb kõnealune ala paljudest isoleeritud tootmispiirkondadest, mille hulgas esineb harva laugjat maad ja millest ühe osa kõrgus on 1 000 meetrit merepinnast, kus sideühenduse loomine on raskendatud.

Peamiselt kiltkivist ja graniidist ning osaliselt ka lubjakivist koosneva pinnase tõttu on kujunenud järsunõlvaline maastik.

Mullastik, millesse oliivipuud on istutatud, on tekkinud eelkõige kahe peamise kalju degradeerumise tulemusena. Sellist mullastikku iseloomustab vähene sügavus, mistõttu see on suhteliselt toitainevaene ja kuiv.

Korsikal on vahemereline kliima, mida iseloomustab umbes 5-kuuline suvine põuaperiood, oliivikasvatuseks soodne õhutemperatuur (pehmed talved, soojad suved, oliiviistanduste piirkonnas öökülma praktiliselt ei esine), tugev päikesekiirgus, kuid ka mere mõjust tingitud kõrge niiskustase.

4.4 Päritolutõend: Oliiviõli ei või turustada “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica” kontrollitud päritolunimetuse all, kui siseriiklik päritolunimetustega tegelev asutus ei ole väljastanud sellele heakskiitmistunnistust vastavalt kontrollitud päritolunimetusega õlitaimeviljeluse saaduste heakskiitmist käsitlevate siseriiklike õigusaktidega sätestatud tingimustele.

Kõik tooraine tootmise ja oliiviõli valmistamisega seounduvad toimingud peavad toimuma kindlaksmääratud geograafilises alal.

Tooraine tootmise osas nähakse sätestatud korras ette:

maatükkide identifitseerimine, mille käigus koostatakse loetelu “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica” (“Korsika oliiviõli”) päritolunimetuse tootmiseks sobivatest maatükkidest, mis täidavad oliivisalude istutamise ja tootmistingimuste alaseid nõudeid (sordid, viljelustehnika);

saagideklaratsioon, mille koostab igal aastal oliivikasvataja, kes deklareerib tootmispindala suuruse, kindlaksmääratud saagikuse alusel toodetud oliivikoguse, oliivide otstarbe (õlipressimisettevõte, tootmiskoht).

Toote valmistamise osas nähakse sätestatud korras ette:

tootmisdeklaratsioon, mille koostab tootmisettevõtja, kes deklareerib igal aastal töödeldud toote üldkoguse;

heakskiitmistunnistuse taotlemine; selle alusel saab kindlaks määrata toote ladustamise koha ning kõik nõutavat toodet sisaldavad mahutid.

Kogu seda korda täiendab analüütiline ja organoleptiline uuring, mis võimaldab tagada toote kvaliteedi ja tüübikohasuse

Lisaks peab iga heakskiitmistunnistuse saanud ettevõtja koostama igal aastal varude deklaratsiooni.

4.5 Tootmismeetod: Oliivid peavad olema toodetud ja töödeldud punktis 4.3 määratletud tootmispiirkonnas.

Sordid

Kõnealune oliiviõli pärineb alljärgnevatest oliivisortidest: Sabine (esineb ka Aliva Bianca, Biancaghja nime all), Ghjermana, Capannace, Raspulada, Zinzala, Aliva Néra (teise nimetusega Ghjermanane du Sud), Curtinese.

Nende oliivisalude saagi puhul, mis on rajatud enne päritolunimetusega seotud siseriiklike eeskirjade avaldamist ja mis ei vasta sordinormidele, on jätkuvalt õigus kasutada nimetust “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica” (“Korsika oliiviõli”) juhul, kui asjaomased ettevõtjad koostavad päritolunimetustega tegelevas siseriiklikus pädevas asutuses individuaalse ajakava oma ettevõtte ümberkorraldamiseks. Ajakava peab ette nägema, et eespool loetletud sorte oliivipuid on oliivisalus 2010. aastaks vähemalt 30 %, aastaks 2015 vähemalt 40 %, aastaks 2020 vähemalt 50 % ja aastaks 2025 vähemalt 70 %. Alates 2010. aastast on kõnealustest oliivisaludest pärit oliividest päritolunimetusega kaitstud õli tootmine lubatud tinginusel, et need segatakse vähemalt ühega eespool loetletud sortidest.

Igasse oliivisallu on lubatud istutada tolmlevatest sortidest oliivipuid, kui need paigutatakse sobilikult ja nende arv ei ületa 5 % asjaomasest viljapuuaia tüvede arvust. Nendest sortidest saadud oliividest on õli tootmine lubatud tingimusel, et kõnealuste oliivide hulk ei ületa 5 % kasutatavast oliivimassist.

Oliivisalu viljelustehnika

Igale istikule peab olema ruumi vähemalt 24 m2 ning puudevaheline ala peab olema vähemalt 4 meetrit.

Lõikamine kujutab endast puu väiksemaks tegemist vanade okste eemaldamise läbi.

Oliivisalusid tuleb hooldada kas kultuuride istutamise või muru külvamisega, mida niidetakse või kasutatakse karjamaana igal aastal.

Kastmine on oliivipuu võrsumise perioodil lubatud kuni viljade küpsemise alguseni

Saagikus ei tohi olla kõrgem kui 8 tonni hektari kohta. Erakorraliste ilmastikutingimuste korral võib saagikuse norm olla suurem või väiksem. Mitte mingil juhul ei tohi see aga ületada 10 tonni oliive hektari kohta.

Õli valmistatakse vähemalt viie aasta vanustel puudel kasvanud oliividest.

Saagikoristus:

Saagikoristuse algus määratakse prefektuuri määrusega päritolunimetustega tegeleva siseriikliku pädeva asutuse talituste ettepanekul. Erakorraliste ilmastikuolude korral võivad siseriikliku pädeva asutuse talitused siiski erandeid teha.

Õli valmistatakse oliividest, mis on koristatud õige küpsusastme ajal. Veskis töötlemine peab roheliste oliivide puhul moodustama maksimaalselt 20 % ja mustade oliivide puhul minimaalselt 50 % ettevõtte kohta aastas.

Oliivid tuleb korjata otse puult kasutamata vahendeid, mis kahjustaks oliive, või puu raputamise, oliivide loomuliku kukkumise teel või mehaaniliselt, sel juhul peavad oliivid kukkuma puu alla seatud võrgule või muudesse kogujatesse.

Maast korjatud või võrkude või muude kogujate esimese ja viimase tühjendamise ajal saadud ja iseenesest mahakukkunud oliive tuleb hoiustada eraldi oliividest, mis arvatakse sobivaks päritolunimetusega kaitstud oliiviõli tootmiseks.

Oliive ladustatakse ja veetakse sõrestikulistes või virna laotavates kastides.

Töötlemistingimused:

Oliivide hoiustamise aeg koristuspäevast kuni töötlemiseni ei tohi olla üle 9 päeva, millest veskisse transportimise ja jahvatamise vaheline aeg ei tohi olla üle 2 päeva.

Eraldamisprotsess peab toimuma üksnes mehaaniliselt ja oliivimassi temperatuur ei tohi ületada 27 °C.

Ainsad lubatud töötlemisviisid on pesemine, settimine, tsentrifuugimine ja filtreerimine. Õli eraldumise kiirendamiseks on lubatud kasutada üksnes vett.

Saadav õli peab olema oliiviõli, mille õlihappena väljendatud vaba happesus on maksimaalselt 1,5 grammi 100 grammi kohta

4.6 Seos piirkonnaga:: Saare oliivipuude ajalugu ulatub kaugele ja on aluseks sealsele õlikultuuride arengule.

Metsoliivipuu ehk oleaster on saare igipõline puu, mille viljelemist alustati ilmselt Kreeka ja Rooma tsivilisatsioonide ajal.

Makjas esinevad paljud üle saja-aastased oliivipuud annavad aimu õlikultuuride kasvatamise värvikast minevikust saarel, mille kõrghetke võib paigutada 19. sajandi lõppu. Oliiviharimise pikk traditsioon on seletatav saare ülisoodsate kliima- ja geoloogiliste oludega. Oliiviharimise traditsioonilistel aladel, st aladel, mille puhul ei ole tegemist merepinnast üle 800 m kõrgemal asuvate mägimaadega, esineb vahemereline pehme kliima (ilma miinuskraadideta). Korsika oliivikasvatuse eripäraks on iidsete ja püsivate, õlitootmiseks mõeldud oliivisortide paljusus.

Lisaks iga sordi eripärast tingitud harimiskommetele on kehtestatud üldised eeskirjad, mis tulenevad kohalikest kliima- ja geoloogilistest oludest: puude massiivsusest tulenev oliivide loomulik kukkumine puu all asetsevatele võrkudele, öökülmade puudumisest ja tooraine aeglasest valmimisest tingitud hiline koristus.

Tootmisviiside puhul on kohalikuks eripäraks küpsete oliivide jahvatamine, mis annab Korsika oliiviõlile selle tüübipärasuse — erilise maheduse.

Tänapäeval on tänu koristusmeetodite ja õliveskite arengule õlide kvaliteet täiustunud, aga tüübipärasus on säilinud.

Loomulike ja inimtegevusest tulenevate, kohalike ja nõutavate tegurite omavaheline põimumine on iseloomulik kogu saare oliivitoodangule ja peegeldub “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica” (“Korsika oliiviõli”) tähisega oliiviõlis.

4.7 Kontrolliasutus:

Nimetus: I.N.A.O. Aadress: 138, Champs-Elysées — F-75008 Paris Alates 1. jaanuarist 2005: 51, rue d'Anjou — F-75008 Paris Nimetus: D.G.C.C.R.F. Aadress: 59, Bd V.Auriol — F-75703 Paris Cedex 13

4.8 Märgistamine: Peale märgistust ja toiduainete pakendamist käsitlevate õigusaktidega sätestatud kohustuslike märgete sisaldab “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica” kontrollitud päritolunimetusega õli märgistus järgmisi tähiseid:

nimetus “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica”

märge: “appellation d'origine contrōlée” või “AOC” . Kui etikettimisel on märgitud aadressist sõltumatult ettevõtte või margi nimi, korratakse päritolunimetust sõnade: “appellation” ja “contrôlée” vahel.

Need tähistused paigutatakse sildil nähtavale samale väljale ja samale sildile.

Need tähistused kujutatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis eristuvad selgelt taustal, millele need on trükitud nii, et tähistus oleks selgelt eristatav kõikidest muudest kirjutatud tähistest ja joonistest.

4.9 Siseriiklikud nõuded: “Huile d'olive De Corse” või “Huile d'olive de Corse — Oliu di Corsica” kontrollitud päritolunimetust käsitlev määrus.

(1) Euroopa Komisjon — põllumajanduse peadirektoraat — põllumajandustoodete kvaliteedipoliitika osakond — B-1049, Brüssel.