[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 8.4.2011

KOM(2011) 158 lõplik

2011/0067 (NLE)

Ettepanek

NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS

millega lubatakse Rootsil kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes („kaldalt tulev elekter”) kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

Energiatoodete ja elektrienergia maksustamine on liidus reguleeritud nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ[1] (edaspidi „energia maksustamise direktiiv” või „direktiiv”).

Direktiivi artikli 19 lõike 1 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal lisaks eelkõige artiklite 5, 15 ja 17 sätetele ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendav maksuvabastus või maksumäära vähendus teatavatel poliitilistel kaalutlustel.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on lubada Rootsil kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes (edaspidi „kaldalt tulev elekter”). Kõnealune vähendamine peaks pakkuma majandusliku stiimuli kaldalt tuleva elektri kasutamiseks, et vähendada sadamalinnade õhusaastet.

2 Taotlus ja selle üldine taust

4. märtsi 2010. aasta kirjas teatasid Rootsi ametiasutused komisjonile, et nad kavatsevad kohaldada kaldalt tuleva elektri suhtes 0,5 ööri/kWh suurust elektrimaksu vähendatud määra. Täiendavat teavet saadi Rootsilt 4. oktoobril 2010.

Rootsi on taotlenud maksuvähendust kuueaastaseks ajavahemikuks, mis on direktiivi artikli 19 lõikes 2 osutatud maksimumaeg.

Rootsi soovib taotletud meetmega pakkuda stiimuli kaldalt tuleva elektri kasutamiseks, kuna seda peetakse vähem saastavaks kui elektrienergia tootmine sadamakai ääres seisvate laevade pardal. Praegu tuleb kaldalt tulevat elektrit maksustada üldise elektrimaksu määraga, mis on 28 ööri/kWh (18,5 ööri kWh Põhja-Rootsis). Samas peavad liikmesriigid energia maksustamise direktiivi artikli 14 lõike 1 punkti c kohaselt vabastama maksust laeva pardal toodetava elektrienergia, mida kasutatakse ühenduse territoriaalvetes sõitmiseks, ja võivad direktiivi artikli 15 lõike 1 punkti f kohaselt toimida samamoodi laeva pardal toodetava elektrienergiaga, mida kasutatakse sisevetes sõitmiseks.

Rootsi soovib kohaldada kaldalt tuleva elektri suhtes 0,5 ööri/kWh suurust vähendatud maksumäära, leides, et kõnealune maksumäär vastab direktiivis 2003/96/EÜ sätestatud madalaimale maksustamistasemele. Elektrimaksu vähendatud määra tuleb kohaldada kõigi vähemalt 380-voldiste kaldalt tulevate elektritarnete suhtes, mis on ette nähtud vähemalt 400-tonnise kogumahutavusega kaubalaevade jaoks. Piirangut peetakse asjakohaseks tagamaks, et kavandatud maksuvähendus hõlmaks enamikku rahvusvahelises laevaliikluses kasutatavatest laevadest ja suuremaid siseriiklikus laevaliikluses kasutatavaid laevu. Arvatakse, et kõnealused laevad tekitavad suurima osa heitest, mis tuleneb sadamakai ääres seisvate laevade pardal töötavatest abimootoritest.

Rootsi tahab maksuvähendusega pakkuda laevade käitajatele stiimuli kaldalt tuleva elektri kasutamiseks, et vähendada kai ääres seisvatelt laevadelt tulenevat õhusaastet ja müra ning CO2-heidet. Vähendatud maksumäära kohaldamine parandab kaldalt tuleva elektri konkurentsivõimet võrreldes täielikult maksuvabade punkrikütuste põletamisega pardal. Rootsi ametiasutused märgivad, et praegu kasutatakse kaldalt tulevat elektrit viies Rootsi sadamas (Stockholm, Göteborg, Piteå, Helsingborg, Luleå) ning paljudes muudes sadamates tehakse ettevalmistusi kõnealuse elektri kasutuselevõtuks. Siiski on praegu kõnealust võimalust kasutavate laevade arv piiratud. Rootsi ametiasutused osutavad, et juhul kui 20 % müüdud laevakütusest asendatakse kaldalt tuleva elektriga, on võimalik vähendada aastas heidet 76 tonni vääveldioksiidi, 830 tonni lämmastikoksiidide, 8,4 tonni tahkete osakeste ja 42 000 tonni süsinikdioksiidi võrra.

Rootsi leiab, et kõnealune meede on kooskõlas komisjoni soovitusega 2006/339/EÜ ühenduse sadamates seisvatel laevadel kaldalt tuleva elektri kasutamise edendamise kohta[2] ning komisjoni teatisega „Strateegilised eesmärgid ja soovitused seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani” (KOM(2009) 8)[3].

Rootsi ametiasutuste argumendid seoses kõnealuse meetme mõjuga siseturule

Rootsi ametiasutused tunnistavad, et kõnealune meede on riigiabi ja sellega soositakse kaubalaevade omanikke. Nad väidavad ühtlasi, et meetmel puudub mõju laevaomanike või -käitajate vahelisele konkurentsile, kuna see on kättesaadav kõigile Rootsi sadamates kai ääres seisvatele laevadele, olenemata sellest, millise lipu all nad sõidavad. Rootsi leiab, et mõju liikmesriikide vahelisele kaubandusele on tühine, kuna sadamate valik sõltub pigem lasti sihtkohast, mitte väiksematest kai ääres seismise kuludest, mis tulenevad kaldalt tuleva elektriga seotud maksuvähendusest.

Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, eriti selle artikli 14 lõike 1 punkt c ja artikli 15 lõike 1 punkt f.

3. DIREKTIIVI 2003/96/EÜ ARTIKLI 19 KOHASE MEETME HINDAMINE

Teatavad poliitilised kaalutlused

Direktiivi artikli 19 lõike 1 esimeses lõigus on sätestatud järgmiselt:

„Lisaks eelmiste artiklite sätetele, eriti artiklitele 5, 15 ja 17, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.”

Kõnesoleva maksuvähendusega soovivad Rootsi ametiasutused toetada meedet, mis võimaldab laevadel saada sadamakai ääres elektrienergiat keskkonnahoidlikumal viisil, parandades seega kohalikku õhukvaliteeti. Rootsi märkis, et komisjon on tegelikult juba soovitanud kasutada kaldalt tulevat elektrit, selle asemel et toota elektrienergiat sadamakai ääres seisvate laevade pardal, ning tunnistanud seega kõnealuse tegevuse keskkonnahoidlikkust[4]. Märgitakse, et kai ääres seisvatele laevadele tarnitava elektrienergia suhtes kohaldatakse Rootsis praegu maksumäära 28 ööri/kWh (18,5 ööri/kWh Põhja-Rootsis). Taotletud erandiga antakse seega kõnealuse tehnoloogia kasutamiseks täiendav stiimul, millega alandatakse maksumäära 27,5 öörini/kWh või 29,83 euroni/MWh[5] (18 ööri/kWh või 19,53 MWh Põhja-Rootsis), ja mis aitab seega kaasa nimetatud poliitilise eesmärgi saavutamisele.

Komisjon tõdeb, et Rootsis on vajalik kaldapealne infrastruktuur juba paljudes sadamates olemas. Seda arvestades võivad väiksemad tegevuskulud, mis tulenevad tarbitud elektrienergia madalamast lõpphinnast, olla tõhusaks stiimuliks olemasolevate rajatiste laiaulatuslikumaks kasutamiseks. Kuna kõnealuse meetmega kavatsetakse ühtlasi suurendada kaldalt tulevat elektrit pakkuvate sadamate arvu, usub komisjon, et nimetatud maksuvabastust käsitleva poliitilise eesmärgi saavutamiseks on tõenäoliselt vaja võtta kaldapealse infrastruktuuri ülesehitamist toetavaid täiendavaid poliitilisi meetmeid. Komisjon nõustub, et kaldalt tuleva elektri tootmise väljatöötamise praeguses etapis võib märkimisväärselt vähendatud maksumäär olla Rootsis nii sadamavaldajatele kui ka laevaomanikele oluliseks märguandeks teha tehnoloogiasse täiendavaid investeeringuid, eriti kui sellega kaasnevad lisameetmed, millega edendatakse kaldalt tuleva elektri kasutamist rahaliste stiimulite või lõpuks ka kasutamiskohustuste kujul. Sellega seoses osutatakse mitte ainult tõsiasjale, et paljudes sadamates juba kasutatakse kaldalt tulevat elektrit, vaid ka sellele, et sidusrühmad näitasid üles märkimisväärset huvi kavandatud maksuvähenduse viisi vastu sellekohasel avalikul arutelul, mille korraldasid Rootsi ametiasutused.

Seatud poliitilise eesmärgi sisuga seoses osutab komisjon, et kaldalt tuleva elektri kasutamise edendamine on tegelikult ühine poliitiline eesmärk, mille poole tuleks pürgida kogu ELis tervikuna. Seda on selgesti tõdetud komisjoni teatises KOM(2007) 575 integreeritud merenduspoliitika kohta ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendis,[6] mille kohaselt kõnealust eesmärki käsitletakse direktiivi 2003/96/EÜ läbivaatamise käigus. Artikli 19 eesmärk on reageerida üksikute liikmesriikide erioludele, mida direktiivis ei kajastata. Direktiivi artiklil 19 põhinevat erandit, millega soovitakse edendada kaldalt tuleva elektri kasutamist, võidakse seega kohaldada üksnes üleminekumeetmena, kuni kõnealust eesmärki käsitletakse direktiivi 2003/96/EÜ läbivaatamise käigus.

Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega

Taotletud meede hõlmab peamiselt ELi keskkonnapoliitikat. Meetmega aidatakse kaasa kohaliku õhukvaliteedi parandamise eesmärgile sel määral, kuivõrd see aitab vähendada punkrikütuste põletamist sadamas seisvate laevade pardal. Meetmega kaasneb tõenäoliselt ka CO2-heite vähenemine, kuna maismaa energiavõrgust saadav elektrienergia tekitab tänu tõhusamale süsteemile ja kasutatavate kütuste erinevusele vähem CO2-heidet kui pardal punkrikütuste põletamisel toodetav elektrienergia. Seoses sellega võib märkida, et asjaomases turuosas toodetav elektrienergia on ELi keskmisest oluliselt väiksema CO2-heitega. Kuigi täiendavalt tarnitud elektrienergia CO2-mahukus on tavaliselt suurem kui toodetud elektrienergial keskmiselt ning see sõltub suurel määral päevaajast, mil täiendav nõudlus tekib, on meetmest tulenev CO2-heite vähenemine siiski üsna märkimisväärne[7].

Siinkohal tuleb meenutada, et kaldalt tuleva elektri ebasoodsa konkurentsiolukorra üks olulisi põhjusi on see, et alternatiivne võimalus, st sadamas seisvate laevade pardal toodetud elektrienergia on praegu täielikult maksuvaba: maksuvaba ei ole mitte ainult elektrienergia tootmiseks põletatav punkrikütus (see vastab direktiivi 2003/96/EÜ artikli 14 lõike 1 punktis a osutatud tavaolukorrale), vaid ka laevade pardal toodetud elektrienergia on maksuvaba (vt direktiivi 2003/96/EÜ artikli 14 lõike 1 punkt c). Kuigi viimasena mainitud maksuvabastust võib olla raske käsitada liidu keskkonnaeesmärkidele vastavana, on selles arvesse võetud praktilisi kaalutlusi. Tegelikult on laeva pardal toodetud elektrienergia maksustamiseks vajalik laevaomaniku (kes asub sageli kolmandas riigis) või -käitaja deklaratsioon tarbitud elektrienergia koguse kohta. Deklaratsioonis peab lisaks olema osutatud, milline osa elektrienergiast tarbiti selle liikmesriigi territoriaalvetes, kus maks tasumisele kuulub. See oleks laevaomanikele tohutu halduskoormus, kuna nad peaksid esitama deklaratsiooni kõigi liikmesriikide kohta, kelle territoriaalvetes laev on seilanud. Kõnealustel tingimustel on õigustatud, et vähem saastavat kaldalt tulevat elektrit ei asetata ebasoodsasse olukorda, lubades Rootsil kohaldada vähendatud maksumäära.

Sisevete sadamakaide ääres seisvate laevade tarbitava elektrienergia puhul on vastupidiselt meresadamates valitsevale olukorrale laeva pardal toodetud elektrienergia maksust vabastamine liikmesriikide jaoks üksnes valikuline (artikli 15 lõike 1 punkt f). Seega ei takista ükski õiguslik piirang liikmesriikidel kohelda kaldalt tulevat elektrit ja sisevete sadamates laevade pardal toodetavat elektrienergiat võrdsetel alustel. Seadusandja praktilised kaalutlused selgitavad direktiivi artikli 15 lõike 1 punktis f esitatud võimalust mitte maksustada laeva pardal toodetud elektrienergiat ja kõnealune võimalus on samas tihedasti seotud sisevetes sõitmise jaoks ettenähtud valikuliste maksusoodustustega. Enamik liikmesriike, sealhulgas Rootsi, on otsustanud mitte maksustada kõnealustel eesmärkidel kasutatavat kütust. Nad leiavad ka, et kütuse maksustamine elektrienergia asemel (vt direktiivi 2003/96/EÜ artikli 21 lõike 5 kolmas lõik) ei ole praktiline, kuna see nõuab vähemalt elektrienergia tootmiseks kasutatud kütuse eraldi käsitlemist. Otsustades, kas laiendada merelaevanduse suhtes kohaldatavat maksuvähendust sisevetes liiklemiseks kasutatavatele kütustele, võtavad liikmesriigid arvesse paljusid tegureid, sealhulgas riigisisese transpordipoliitika laiemaid eesmärke, nagu keskkonnakaalutlused, mis võib viia selleni, et liikmesriigid ei maksusta kõnealustel eesmärkidel kasutatavaid kütuseid.

Seepärast peetakse praeguses etapis õigustatuks laiendada võimalust mitte maksustada kaldalt tulevat elektrit sisevetesadamatele.

Siseturg ja aus konkurents

Siseturu ja ausa konkurentsi seisukohast aitab taotletud meede parandada punkrikütuste maksuvähendusest tulenevat, konkurentsi moonutavat olukorda, kus kai ääres seisvad laevad saavad kasutada elektrit, mis tuleb kahest võistlevast elektrienergiaallikast, st laeva pardal toodetav elektrienergia ja kaldalt tulev elekter.

Laevakäitajate vahelise konkurentsiga seoses tuleb rõhutada, et praegu kasutab väga vähe laevu kaldalt tulevat elektrit kaubanduslikel eesmärkidel. Seega võib märkimisväärseid konkurentsimoonutusi tekkida üksnes selliste laevade vahel, kes kas kohaldavad taotletud meedet ja võtavad kaldalt tuleva elektri kasutusele või jätkavad laeva pardal toodetud elektrienergia tarbimist. Kuigi täpsed kulud sõltuvad olulisel määral naftahindade arengust ja neid on seetõttu raske prognoosida, osutavad olemasolevad tõendid, et üldiselt ei muuda isegi täielik maksuvabastus enamikul juhtudel kaldalt tuleva elektri tootmiskulusid väiksemaks pardal tootmise kuludest,[8] ning seega ei paku see mingil juhul kaldalt tulevat elektrit tarbivatele laevakäitajatele märkimisväärset konkurentsieelist pardal toodetud elektrienergiat tarbivate laevakäitajatega võrreldes. Praegusel juhul ei või siiski eeldada eespool kirjeldatud märkimisväärset konkurentsimoonutust, kuna Rootsi kohaldab direktiivis 2003/96/EÜ sätestatud madalaimat maksustamistaset. Lisaks kavatseb Rootsi vähendada soodustuse saajate üldarvu ja kohaldada maksusoodustust üksnes vähemalt 400-tonnise kogumahutavusega laevade ja vähemalt 380-voldiste kaldalt tulevate elektritarnete suhtes, et meetme sihtrühmaks oleksid laevad, mis toodavad pardal suures mahus elektrienergiat. Nagu Rootsi ametiasutused selgitasid, on mõlemad piirväärtused kehtestatud suhteliselt madalad, kuna riiklikud ühendused tundsid muret, et Rootsi laevad võivad vastasel juhul sattuda muude riikide laevadega võrreldes ebasoodsasse olukorda. Seevastu võib loogiliselt järeldada, et maksusoodustust ei saa piirväärtuste alusel tõenäoliselt pigem Rootsi kui mõne muu ELi riigi laevad ning seepärast ei too piirväärtused mingil juhul kaasa kohalike ettevõtjate soodsamat maksukohtlemist, võrreldes nende konkurentidega muudest ELi liikmesriikidest.

Sadamatevahelise konkurentsi osas tõdesid Rootsi ametiasutused, et nad käsitavad tühisena võimalikku mõju liikmesriikidevahelisele kaubavahetusele, mis avalduks siis, kui laevad muudaksid oma marsruuti, et kasutada kaldalt tulevat elektrit vähendatud maksumääraga. Sellises olukorras, kus kaldalt tuleva elektri kasutamine ei ole vaatamata maksuvähendusele vähemalt lühikeses perspektiivis tulusam kui elektrienergia tootmine laeva pardal, ei moonuta kaldalt tuleva elektri puhul antav kõnealune maksuvähendus tõenäoliselt kuigivõrd sadamatevahelist konkurentsi, õhutades laevu selle võimaluse kättesaadavuse tõttu oma marsruuti muutma.

Võib lisada, et vähendatud maksumäära kohaldamise lubamiseks kavandatud ajaline raamistik on piisavalt lühike, et eelmises kahes lõigus osutatud analüüs ei muutuks enne aegumistähtaega.

Meetme kohaldamisaeg ja energia maksustamist käsitleva ELi raamistiku väljatöötamine

Põhimõtteliselt peaks erandi kohaldamisaeg olema piisavalt pikk, et mitte kõigutada sadamakäitajate soovi teha vajalikke investeeringuid. Nimetatud eesmärk peab olema kooskõlas vajadusega toetada olemasoleva õigusliku raamistiku tulevasi arengusuundi. Seoses sellega tuleb meeles pidada, et komisjon hindab praegu direktiivi 2003/96/EÜ läbivaatamise võimalust, eesmärgiga viia see paremini vastavusse energia- ja keskkonnaalaste poliitiliste eesmärkide ning eelkõige kliimamuutust käsitlevate eesmärkidega pärast aastat 2013. Vastavasisulises ettepanekus võidakse käsitleda ka kaldalt tuleva elektri maksukohtlemise küsimust. Kõnealuses olukorras näib asjakohane anda taotletud luba kolmeks aastaks, kui vastavad üldsätted ei jõustu enne otsusega ettenähtud kehtivusaja lõppu.

4. Riigiabi eeskirjad

Euroopa Liidu Teatajas 1. oktoobril 2010 avaldatud asjakohase vahetuskursi[9] alusel vastab Rootsi ametiasutuste kavandatud maksumäär 0,5 ööri/kWh direktiivi 2003/96/EÜ artikli 10 kohasele madalaimale maksustamistasemele. Seega kuulub meede üldise grupierandi määruse (määruse (EÜ) nr 800/2008)[10] reguleerimisalasse ja on seepärast vabastatud eelneva teatamise kohustusest.

5. Huvitatud isikutega konsulteerimise ja mõju hindamise tulemused

Konsulteerimine huvitatud isikutega

Käesolev ettepanek põhineb Rootsi esitatud taotlusel ja käsitleb ainult kõnealust liikmesriiki.

Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.

Mõju hindamine

Käesolevas ettepanekus käsitletakse ühe liikmesriigi taotlusel talle antud luba.

6. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Ettepaneku eesmärk on lubada Rootsil rakendada erandit nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ üldsätetest ja kohaldada elektrimaksu vähendatud määra 0,5 ööri/kWh sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes.

Õiguslik alus

Nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 19.

Subsidiaarsuse põhimõte

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 113 hõlmatud kaudse maksustamise valdkond ei ole ELi toimimise lepingu artikli 3 kohaselt iseenesest Euroopa Liidu ainupädevuses.

Samas on liikmesriikide pädevus selles valdkonnas ELi kehtiva õigusega rangelt reguleeritud ja piiratud. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 kohaselt võib üksnes nõukogu lubada liikmesriigil kehtestada selle sätte kohaseid täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi. Liikmesriigid ei saa nõukogu asemel seda otsust vastu võtta.

Ettepanek on seega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.

Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Maksuvähendus ei ületa kõnealuse eesmärgi saavutamiseks vajaminevat (vt eespool siseturgu ja ausat konkurentsi käsitlevad kaalutlused).

Vahendi valik

Kavandatav vahend: nõukogu rakendusotsus.

Direktiivi 2003/96 artikliga 19 on ette nähtud üksnes kõnealust liiki õigusakt.

7. MÕJU EELARVELE

Meetmega ei kaasne liidule rahalist ega halduskoormust. Ettepanek ei mõjuta seega liidu eelarvet.

2011/0067 (NLE)

Ettepanek

NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS

millega lubatakse Rootsil kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes („kaldalt tulev elekter”) kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[11] eriti selle artiklit 19,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

1. Rootsi taotles 4. märtsi 2010. aasta kirjas luba kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes („kaldalt tulev elekter”) kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19.

2. Rootsi eesmärk on edendada kõnealuse taotletava maksuvähendusega kaldalt tuleva elektri laialdasemat kasutamist, kuna see on sadamakai ääres seisvate laevade elektrienergiavajaduse rahuldamiseks keskkonnasõbralikum viis kui punkrikütuste põletamine laevade pardal.

3. See aitab kaasa sadamalinnade õhukvaliteedi paranemisele, kuna kaldalt tuleva elektri kasutamisel ei teki sellist õhusaastet kui punkrikütuste põletamisel kai ääres seisvate laevade pardal. Asjaomase piirkonna, st Rootsit, Taanit, Soomet ja Norrat hõlmava Põhjamaade elektrituru elektrienergia tootmise struktuuri erilisi tingimusi arvesse võttes võib laeva pardal punkrikütuste põletamisel toodetava elektrienergia asemel kaldalt tulevat elektrit kasutades täiendavalt ära hoida CO2-heidet. Seepärast loodetakse, et meetmega on võimalik kaasa aidata ELi keskkonna-, tervishoiu- ja kliimapoliitika alaste eesmärkide saavutamisele.

4. Lubades Rootsil kohaldada kaldalt tuleva elektri suhtes vähendatud maksumäära, ei ületata eespool osutatud eesmärkide saavutamiseks vajaminevat, kuna elektrienergia tootmine laevade pardal jääb endiselt enamikul juhtudel konkurentsivõimelisemaks võimaluseks. Samal põhjusel ja asjaomase tehnoloogia praeguse suhteliselt väikese turuosa tõttu ei too meede oma jõusoleku ajal tõenäoliselt kaasa märkimisväärseid konkurentsimoonutusi ega mõjuta seega negatiivselt siseturu nõuetekohast toimimist.

5. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikest 2 nähtub, et kõigi osutatud sätte kohaselt antud lubade puhul tuleb kehtestada range ajapiirang. Võttes arvesse piisavalt pika kohaldamisaja vajadust, et mitte kõigutada sadamakäitajate soovi teha vajalikke investeeringuid, kuid ka vajadust toetada olemasoleva õigusliku raamistiku tulevasi arengusuundi, on asjakohane anda taotletud luba kolmeaastaseks ajavahemikuks, kui vastavad üldsätted ei jõustu enne käesoleva otsusega ettenähtud kehtivusaja lõppu,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Rootsil lubatakse seega kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele muudele laevadele kui eraomanduses olevatele lõbusõidulaevadele vahetult jaotatava elektri suhtes, tingimusel et järgitakse direktiivi 2003/96/EÜ artikli 10 kohaseid madalaimaid maksustamistasemeid.

Artikkel 2

Käesolevat otsust kohaldatakse alates kahekümnendast päevast pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Otsus kaotab kehtivuse kolm aastat pärast seda.

Juhul kui nõukogu näeb ELi toimimise lepingu artikli 113 alusel ette kaldalt tulevat elektrit käsitlevaid maksusoodustusi hõlmavad üldeeskirjad, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil kõnealused üldeeskirjad jõustuvad.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud Rootsi Kuningriigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] Nõukogu direktiiv 2003/96/EÜ, 27. oktoober 2003, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT L 283, 31.10.2003, lk 51).

[2] Komisjoni soovitus 2006/339/EÜ, 8. mai 2006, ühenduse sadamates seisvatel laevadel kaldalt tuleva elektri kasutamise edendamise kohta (ELT L 125, 12.5.2006).

[3] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – Strateegilised eesmärgid ja soovitused seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani, KOM(2009) 8 (lõplik).

[4] Vt joonealune märkus nr 2.

[5] Põhineb 1. oktoobri 2010. aasta vahetuskursil, st 9,2183 Rootsi krooni = 1 euro, ELT C 286, 2.10.2010.

[6] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika, 10.10.2007 (KOM(2007) 575 (lõplik)) ning komisjoni talituste töödokument, lisatud dokumendile: komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika, 10.10.2007, (SEK(2007) 1278).

[7] Taastuvate energiaallikate ja tuumaenergia ühine osa nordpoolis toodetud elektrienergiast oli 2008. aastal 86,8 %, vt http://www.nordpoolspot.com/reports/Production_split/. Nii tuuma- kui hüdroenergiat, mis moodustab põhilise osa Põhjamaade turul toodetavast taastuvenergiast, kasutatakse peamiselt baaskoormusenergiana, samas kui tippkoormusenergia on keskmiselt suurema CO2-heitega.

[8] Vt Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi 2005. aasta augustis koostatud aruanne „Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity”, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Kuluanalüüs koostatakse Göteborgi (Rootsi), Juneau ja Long Beachi (Ameerika Ühendriigid) sadamate kohta.

[9] Miinimummäärade järgimise hindamiseks kasutatav vahetuskurss, vt direktiivi 2003/96/EÜ artikli 13 lõige 1 ja joonealune märkus 5 eespool.

[10] Komisjoni 6. augusti 2008. aasta määrus (EÜ) nr 800/2008 EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus), ELT L 214, 9.8.2008.

[11] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.