(2)26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Sloveenia kohta. Selles hinnati Sloveenia edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 esitas komisjon põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Sloveenias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Puudused pangandussektoris, ettevõtete suur võlakoormus, investeeringute puudumine ja eelarve jätkusuutlikkuse pika perioodi ohutase on need nõrgad kohad, millega tuleb tegeleda. Sloveenia pangandussektori usaldusväärsus on taastunud. Laenumahu kasv on siiski negatiivne ja viivislaenude osakaal suhteliselt suur. Sloveenia jaoks on oluline maandada riske, mis on seotud riigi rahanduse jätkusuutlikkusega ja tulenevad surve suurenemisest tervishoiu- ja pensionisüsteemidele, ning vähendada valitsemissektori võlga. Lisaks on vaja kõrvaldada investeerimist pärssivad takistused, eelkõige avaliku halduse valdkonnas. Sotsiaalpartnereid on vaja ulatuslikumalt kaasata nii poliitika kujundamisse kui ka struktuurireformide rakendamisse, eelkõige pensione, tervishoidu, pikaajalist hooldust ja tööturupoliitikat käsitlevates küsimustes.

(3)Sloveenia esitas 15. aprillil 2016 nii oma 2016. aasta riikliku reformikava kui ka 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi käsitleti Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmitöös aastateks 2014–2020. Nagu on nähtud ette määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste täitmist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

(5)Sloveenia 2016. aasta stabiilsusprogramm osutab, et pagulaste erakorralisel sissevoolul on märkimisväärne mõju eelarvele ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni arvamuse kohaselt ulatus abikõlblike täiendavate kulude summa 2015. aastal 0,06 %-ni SKPst ning praeguse prognoosi kohaselt ulatub see 2016. aastal 0,07 %-ni SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldaksid põhimõtteliselt arvestada selle lisakuluga, sest pagulaste sissevool on ebatavaline sündmus, selle mõju Sloveenia riigi rahandusele on märkimisväärne ning võimaldades kõrvale kalduda keskpika perioodi eesmärgi saavutamisest, ei seataks ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Kuna Sloveenia suhtes rakendati 2015. aastal ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust, siis osutatud sätteid riigi suhtes ei kohaldatud. Lõplik hinnang 2016. aasta kohta, sealhulgas abikõlblike summade kohta, koostatakse 2017. aasta kevadel lähtudes Sloveenia ametiasutuste esitatud vaatlusandmetest.

(6)[Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamist, kohaldatakse Sloveenia suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda]. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas parandada järk-järgult nominaalset eelarvepositsiooni 2,2 %-lt SKPst 2016. aastal 0,4 %-le SKPst 2019. aastal. Vaatamata stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele on eelarve struktuurne tasakaal, mis on ühtlasi keskpika perioodi eelarve-eesmärk, kavas saavutada alles 2020. aastal pärast programmiperioodi lõppu. Ometi viitab ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon, et 2019. aastal on struktuurne puudujääk 1,2 % SKPst. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2016. aastal ligikaudu 80,2 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2019. aastal 73,8 %-ni SKPst. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on usutav, kuid kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2017. aastal Sloveenia SKP lõhe 1,8 % SKPst, samas kui kavandatud potentsiaalne kasvumäär on 1,1 % ja SKP reaalkasv 2,3 % SKPst. Seega on Sloveenia majanduslik seis 2017. aastal hinnangu kohaselt hea ning eelarve struktuuri on vaja kohandada 1 % ulatuses SKPst. Sloveenia võimaliku kasvu ja SKP lõhe arvutamise osas püsib siiski suur ebakindlus, võttes arvesse Sloveenia tööturu erilist olukorda, eriti suurt majanduslangust aastatel 2008–2013 ja rakendatavaid struktuurireforme. SKP lõhe alternatiivse hindamise kohaselt, mis hõlmab pikemat ajavahemikku ja kajastab hindamismeetodi käimasolevat läbivaatamist, kahaneb Sloveenia SKP lõhe aeglasemalt, mis tähendab, et oleks ennatlik kinnitada Sloveenia majanduse head seisu 2017. aastal. Seetõttu on praeguses olukorras asjakohane, et 2017. aastal jätkataks tavapäraselt struktuurse eelarvepositsiooni parandamist. Näib olevat oht, et keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks vajalikust kohandamiskavast kaldutakse 2016. aastal mõningal määral kõrvale, ning kui poliitikat ei muudeta, kaldutakse 2017. aastal sellest märkimisväärselt kõrvale. 2016. aasta kohta tehtud järeldus ei muutu ka juhul, kui hinnangus ei oleks võetud arvesse pagulaste erakorralise sissevoolu mõju eelarvele. Kavandatu kohaselt peaks Sloveenia järgima 2016. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda ning 2017. aastal nõudeid üldiselt täitma. Tuginedes stabiilsusprogrammi hindamisele ja võttes arvesse komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi, on nõukogu arvamusel, et on oht, et Sloveenia ei suuda stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid täita. Seepärast tuleb tal nõuete täitmiseks võtta 2016. ja 2017. aastal täiendavaid meetmeid.

(7)Juulis 2015 võttis parlament vastu eelarve-eeskirjade seaduse, kuid eeskirjade rakendamise üle järelevalvet teostav sõltumatu eelarvenõukogu on veel ametisse nimetamata. Lisaks on vastu võtmata riigi rahanduse seaduse muudatused, mis on vajalikud eelarve-eeskirjade seaduse täielikuks rakendamiseks, ning mille eesmärk on luua seaduslik alus, et võtta eelarvestamisel kasutusele mitmeaastane lähenemisviis.

(8)Valitsemissektori suur võlg, mis on tublisti üle 60 % SKPst, muudab Sloveenia haavatavaks nominaalkasvu ja intressimäära järskude muutuste korral. Sloveenia elanikkond vananeb kiiremini kui enamikus liikmesriikides. Kuna riiklikke kulutusi pensionidele, tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele on kavas suurendada, on Sloveenia pikaajalise jätkusuutlikkuse mahajäämuse näitaja muudest liikmesriikidest kõrgem ning riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus on Sloveenias habras. Sloveenia kavandatud riiklikud pensionikulutused on kõikidest liikmesriikidest suurimad ja prognooside kohaselt kasvavad need 11,8 %-lt SKPst 2013. aastal 15,3 %-le SKPst 2060. aastal. Prognooside kohaselt kasvab vanadussõltuvusmäär ajavahemikul 2013–2060 rohkem kui kaks korda, avaldades pensionisüsteemile tugevat survet. Prognoositud kaudsed kohustused, mis tulenevad elanikkonna vananemisega seotud kulutustest, osutavad rahvastiku vananemisega kaasnevatele pikaajalistele probleemidele. Lisaks võib tulevikus tekkida olukord, kus vähese tööstaažiga inimestel puudub piisav sissetulek, kuna suureneb selliste isikute arv, kelle tööstaaž on ebapiisav, sest nad sisenevad tööturule hilja ja töötavad ajutistel või vähese tootlikkusega töökohtadel. Valge raamat pensionide kohta avaldati 2016. aasta aprillis ja sellele toetudes toimub ulatuslik avalik konsultatsioon. Konsultatsiooni tulemusi võetakse arvesse pensionisüsteemi reformimisel, mis peaks saama heakskiidu parlamendi praeguse koosseisu ametiaja jooksul. Sotsiaalpartneritega on jõutud kiiresti kokkuleppele reformi põhielementide osas, mis käsitlevad pensioniiga, pensionide taset, indekseerimist ja teise samba optimeerimist.

(9)Elanikkonna vananemise tõttu suurenevad avaliku sektori kulutused prognooside kohaselt aastaks 2060 enam kui kaks korda. See on Sloveenia eelarve jätkusuutlikkuse jaoks suur probleem. Prognooside kohaselt suureneb 80-aastaste ja vanemate osakaal kolm korda, kasvades 4,6 %-lt 2013. aastal 12,4 %-le 2060. aastal. Ajavahemikus 2003–2013 kasvasid kulutused pikaajalisele hooldusele 85 %, erasektori kulud kasvasid kiiremini kui riiklikud kulutused. Sloveenias puudub integreeritud pikaajalise hoolduse kontseptsioon. Sloveenia kulud on peamiselt seotud riiklike mitterahaliste hüvitistega ja enamik kuludest on seotud hoolekandeasutuste mitte kodushooldusega, kuigi mõlemad näitajad jäävad allapoole ELi keskmist. Tervishoiusüsteemi kulutasuvust on võimalik märkimisväärselt parandada, kui tugevdada meetmeid, mille eesmärk on parandada esmatasandi arstiabi, kus peab toimuma selekteerimine, liikuda statsionaarselt haiglaravilt ambulatoorsele ravile, parandada haiglate töö tõhusust ja juhtimist, täiustada tervishoiuteenustega seotud lepingute sõlmimise ja maksete tegemise protsessi, töötada välja parem kuluteabesüsteem, et kohandada diagnoosipõhisteks rühmadeks jaotamise imporditud süsteemi ja arendada edasi kvaliteedijärelevalve raamistikku. Ühishangete osakaal on väike ja lepingute sõlmimisel on peamiseks kriteeriumiks madal hind. Koostatud on tervishoiusüsteemi põhjalik ülevaade ning valitsuses võeti 2015. aasta lõpus ja parlamendis 2016. aasta märtsis vastu riiklik tervishoiuteenuste kriisilahenduse kava aastateks 2016–2025. Kriisilahenduse kava kujutab endast reformi strateegiat, kuid tõhusate siduvate rakendusmeetmete ettepanekuid alles koostatakse ja neid ei ole veel esitatud. Samuti ei selgu, kas reformi raames käsitletakse selliseid põhiküsimusi nagu automaatsed stabiliseerimiskavad, mis leevendaks tulu kõikumist kogu majandustsükli jooksul, või juurdepääs ja teenuste osutamise kvaliteet. Pikaajalise hoolduse seaduse, tervishoiuseaduse ja ravikindlustuse seaduse vastuvõtmist on korduvalt edasi lükatud, kuid praeguse ajakava kohaselt loodetakse need vastu võtta 2016. aasta teisel poolel.

(10)Tööturu olukord paraneb tasapisi ja sotsiaalsed tingimused on stabiliseerunud. Töökohtade loomine on tõusuteel ja tööpuudus väheneb. Siiski on eakamate ja madala kvalifikatsiooniga töötajate tööturul osalemise määr jätkuvalt madal. Kõigist töötutest moodustavad pikaajalised töötud endiselt üle poole ning märkimisväärne osa pikaajalistest töötutest on madala kvalifikatsiooniga või vanemad kui 50 aastat. Aktiivsete tööturupoliitika meetmete suunised aastateks 2016–2020 toetavad seni rakendatud lähenemisviisi, kuigi osutatud poliitikavaldkonna rahastamine on endiselt vähene. Novembris 2015 kehtestati tööandjate sotsiaalkindlustusmaksete suhtes ajutine erand, mida kohaldatakse juhul, kui vastpalgatud töötajal on vanust rohkem kui 55 aastat. Lisaks on 2016. aastal kavas esitada ettepanekud täiendavate meetmete võtmiseks, mis võimaldaksid pikendada tööelu (sealhulgas töökeskkonna kohandamise abil) ja oleksid asjakohased ka pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse seisukohast. Palkade kasv on kooskõlas tööviljakuse kasvuga ning toetab jätkuvalt välist konkurentsivõimet. Novembris 2015 võttis parlament vastu ametiühingute poolt välja pakutud seaduseelnõu, milles esitati miinimumpalga uus määratlus, et jätta välja teatavad preemiad. Selle tulemusena taganesid tööandjate organisatsioonid sotsiaalkokkuleppest ning sotsiaaldialoog nõrgenes märkimisväärselt.

(11)Edusamme on tehtud viivislaenude restruktureerimise osas, kuigi nende tase on kriisieelse ajaga võrreldes endiselt kõrge. Sloveenias on rakendatud mitmeid poliitilisi meetmeid pangandussektori jätkusuutlikkuse parandamiseks. Need hõlmavad näiteks pankade suutlikkuse suurendamist viivislaenude kõrvaldamiseks ja konkreetsete eesmärkidega tegevuskavade kehtestamist viivislaenude vähendamiseks. Sloveenias on kehtestatud mitu meedet krediidiriski haldamiseks. Positiivseid tulemusi on oodata 2016. aasta keskel. Lühemas perspektiivis on poliitilisteks prioriteetideks jõuda viivislaenude tasumisel kokkuleppele ja maandada krediidiriski. Suurte äriühingute tegevuse ja finantsvaldkonna restruktureerimine on lõpule viidud ning restruktureerimislepingute järgimist kontrollitakse pidevalt. Pankade varahaldusettevõtja toimib täielikult ja kindlaks on määratud selle strateegia aastateks 2017–2022. Kuigi pankade varahaldusettevõtja on saavutanud edu laenuportfelli restruktureerimisel, on siiski säilinud märkimisväärne oht riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. 2015. aastal põhjustas valitsemissektori eelarvepuudujäägist (2,9 % SKPst) 1 % SKPst varahaldusettevõtja tegevus. Pankade varahaldusettevõtja tegevuse järelevalve oli ebapiisav, sest valitsus alahindas 2015. aastal märkimisväärselt varahaldusettevõtja eelarvepuudujääki (0,7 % SKPst) ega olnud teadlik varahaldusettevõtja poolt mahakantud laenude mahust. Täiendavad restruktureerimisvahendid on samuti kättesaadavad. Innustudes suurte äriühingute restruktureerimisel saavutatud edust, alustas Sloveenia ka mitmesuguste väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate restruktureerimist. Praegu rakendavad pangad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate restruktureerimise suuniseid. Rahaliste vahendite kättesaadavaks tegemisel VKEdele ja mikroettevõtjatele on tehtud edusamme, kuid nende juurdepääs alternatiivsetele rahastamisallikatele, näiteks riskikapitalile, on piiratud. Hoolimata sellest, et võla- ja omakapitaliinstrumentide kättesaadavus turul on suurenenud, sõltuvad väikeettevõtjad endiselt liiga palju pangalaenudest. Seepärast on osutatud sektor väga tundlik laenuturu muutuste suhtes.

(12)Investeeringute kasv on olnud viimastel aastatel tagasihoidlik ning see on piiranud Sloveenia majandustoodangut ja majanduskasvu väljavaateid. Erasektori investeeringud vähenesid majanduskriisi ajal järsult ja vähenes ka nende osatähtsus SKPs. Avaliku sektori investeeringud sõltuvad tugevasti ELi vahendite dünaamikast, seetõttu on vaja rohkem tootlikke investeeringuid, et stimuleerita ja säilitada majanduskasvu. Peamiselt tänu erastamisprotsessis tehtud jõupingutustele on välismaised otseinvesteeringud Sloveenias viimase kahe aasta jooksul märgatavalt kasvanud. Siiski mõjutab Sloveenia ärikeskkonda endiselt nii finantsvõimenduse vähendamine ja suur halduskoormus, eelkõige sellistes valdkondades nagu ehitus ja ruumiline planeerimine ning maksukohustuse täitmine, kui ka eeskirjad, millega piiratakse juurdepääsu reguleeritud kutsealadele ja nendel tegutsemist, mis pidurdab investeeringute juurdevoolu. Selleks et lihtsustada ettevõtlust Sloveenias, on vaja suurendada ettevõtjate usaldust, kõrvaldada avaliku halduse kitsaskohad ja vähendada bürokraatiat, mis tuleneb seaduste või määruste suurest hulgast ja õigusaktide sagedasest muutmisest. Valitsuse koonddokumendis sätestatud halduskoormuse vähendamise meetmetest on rakendatud ligikaudu pooled, kuid mõned, eelkõige ehituslubade ja ruumilise planeerimisega seotud asjakohased meetmed, on edasi lükatud.

(13)Avaliku halduse arengustrateegia aastateks 2015–2020, mille vastuvõtmine moodustas osa Sloveenia vastavustingimustest, et saada juurdepääs Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidele aastatel 2014–2020, hõlmab mitut valdkonda. Seepärast on strateegia nõuetekohaseks ja õigeaegseks rakendamiseks vaja, et ministeeriumid oma tegevust koordineeriksid. Valitsus võttis 2016. aasta veebruaris vastu teise vahearuande korruptsiooni suhtes nulltolerantsi kehtestamist hõlmava programmi rakendamise kohta. Programmi rakendamisel on tehtud teatavaid edusamme. Paraku on osa programmiga ettenähtud meetmetest (tervishoiusektori ühishanked, kuritegevuse uurimine pangandussektoris, ametialast ausust ja korruptsiooni tõkestamist käsitleva seaduse vastuvõtmine) edasi lükatud. Ametialast ausust ja korruptsiooni tõkestamist käsitleva seaduse kavandatud muutmine annab võimaluse parandada korruptsiooniennetuskomisjoni toimimist, suurendades selle usaldusväärsust ja tegevuse tõhusust. Õigussüsteemis on vähenenud kohtumenetluste pikkus ja kohtuasjade arv, mis oli varem väga suur. Osaliselt on see tingitud uute kohtuasjade arvu vähenemisest. Teataval määral on vähenemisele kaasa aidanud ka täitemenetluse ja statistilise analüüsiga seotud muudatused. Ülemkohus jätkab menetlusprotsessi ajakohastamist kohtutes ja kohtuasjade haldussüsteemi reformimist. Vaatamata sellele, et maksejõuetusraamistikku on parandatud ja ettevõtete reorganiseerimiseks on loodud paremad võimalused, on likvideerimismenetlus aeganõudev ja ebatõhus.

(14)Riigi sekkumine majandusse on jätkuvalt ulatuslik. Riik on Sloveenia suurim tööandja, varahaldur ja ettevõtete võlakirjade omanik. Lähtudes selle valdkonna kohta Sloveeniale ajavahemikul 2012–2015 antud soovitustest, koostati Sloveenia riikliku valdusettevõtja jaoks uus raamistik. See hõlmab riigivara haldamisstrateegiat, varade tootluse kriteeriume ja 2016. aasta majandamiskava. See raamistik täiendab 2014. aasta lõpus vastu võetud äriühingu üldjuhtimise uut koodeksit, mida kohaldatakse riigiettevõtete suhtes. Strateegia kinnitab riigi majanduses osalemise praegust ulatust ja selle eesmärk on parandada riigiettevõtete tulemuslikkust. Läbivaadatud raamistiku rakendamine Sloveenia riikliku valdusettevõtja poolt on olulise tähtsusega, et tagada omandisuhete ja reguleerimisega seotud funktsioonide eraldatus ning riigiettevõtete professionaalne haldamine. Osutatud tegevus ja valitud varade erastamine, peaks vähendama selle valdkonnaga seotud tingimuslikke eelarvekohustusi. Kooskõlas Sloveenia riikliku valdusettevõtja majandamiskavaga käivitatakse 2016. aastal Nova Ljubljanska Banka erastamine.

(15)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Sloveenia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Sloveeniale esitatud soovituste alusel võetud meetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Sloveenia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

(16)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

(17)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 3 ja 4,

SOOVITAB Sloveenial võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

1.Korrigeerida ülemäärast eelarvepuudujääki ning saavutada 2016. ja 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Kehtestada keskpika perioodi eelarve-eesmärk, mis vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Nimetada ametisse sõltumatu eelarvenõukogu ja vaadata läbi riigi rahanduse seadus, et tugevdada eelarveraamistikku. Viia lõpule pikaajalise hoolduse ja tervishoiusüsteemi reform ja seda rakendada, et muuta osutatud süsteemid kulutõhusamaks ning tagada kättesaadava ja kvaliteetse hoolduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Kiita 2017. aasta lõpuks heaks pensionisüsteemi reform.

2.Koostöös tööturu osapooltega suurendada madala kvalifikatsiooniga ja vanemaealiste töötajate tööalast konkurentsivõimet, sealhulgas suunatud elukestva õppe ja aktiveerimise meetmete kaudu.

3.Parandada krediidivõimeliste äriühingute rahastamistingimusi, pakkudes jätkusuutlikke lahendusi viivislaenude tasumiseks ja tagades juurdepääsu alternatiivsetele rahastamisallikatele. Tagada pankade varahaldusettevõtja strateegia nõuetekohane rakendamine.

4.Võtta meetmeid, et ajakohastada avalikku haldust ja vähendada ettevõtete halduskoormust. Tugevdada riigiettevõtete juhtimist ja tõhusust.