[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 15.6.2005

KOM(2005) 259 lõplik

KOMISJONI TEATISNÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

2005. aasta ÜRO tippkohtumine – kuidas käsitleda ülemaailmseid sõlmküsimusi ja muuta reformitud ÜRO edukaks

KOMISJONI TEATISNÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

2005. aasta ÜRO tippkohtumine – kuidas käsitleda ülemaailmseid sõlmküsimusi ja muuta reformitud ÜRO edukaks

14.–16. septembrini 2005. aastal New Yorgis toimuv ÜRO tippkohtumine on rahvusvahelise üldsuse võimalus leppida kokku uute ühiste meetmete ja kohustuste suhtes, mis käsitlevad nüüdismaailma peamisi sõlmküsimusi, ning tugevdada ÜRO suutlikkust ja muuta ta tõhusamaks. EL on kindlalt pühendunud tõhusale mitmepoolsusele, nagu on väljendatud Euroopa julgeolekustrateegias ja komisjoni 1. septembri 2003. aasta teatises „Euroopa Liit ja ÜRO: mitmepoolsus“,[1] ja ta täidab rahvusvahelise üldsuse ootusi anda tugev panus, et ÜRO tippkohtumine oleks edukas. EL tegutseb aktiivselt selle nimel, et tippkohtumisel oleks konkreetne tulemus, mis vastab tema püüdlusele võtta sisulisi meetmeid aastatuhande deklaratsiooni täieliku rakendamise toetamiseks ning ÜRO paremaks varustamiseks, et olla abiks 21. sajandi sõlmküsimustega tegelemisel.

Komisjoni 12. aprilli 2005. aasta ettepanekud arenguvaldkonnas ja nende põhjal 24. mail 2005. aastal võetud ELi ambitsioonikas kohustus näitavad ilmekalt ELi panust, et aidata kaasa tippkohtumise eduka tulemuse saavutamisele. EL aitab samuti kaasa tegevuse arendamisele teistes valdkondades, sealhulgas rahutagamine ja inimõigused. Resolutsioon, mille Euroopa Parlament võttis vastu 9. juunil 2005. aastal, on väga konstruktiivne panus. EL peab näitama ka oma kohustust tagada tippkohtumise tulemuste õigeaegne ellurakendamine ja näitama oma partneritele, kuidas ta kavatseb kõnealusele ellurakendamisele tõhusalt kaasa aidata, sealhulgas ühenduse poliitika ja vahenditega. Käesolevas teatises soovib komisjon esitada tegevusele suunatud ettepanekud kõnealuse tippkohtumistega seotud ELi seisukohtade ja meetmete ning mitut peamist valdkonda käsitlevate tippkohtumise järelmeetmete kohta, mis tuginevad ELi kokkulepitud seisukohtadele.

Tippkohtumise ambitsioonikad eesmärgid ja kindel kohustus tippkohtumise tulemused ellu rakendada.

Komisjon eeldab, et tippkohtumisel võetakse vastu võimalikult palju selgeid ja tegevusele suunatud otsuseid, mis tuleb pärast tippkohtumist võimalikult kiiresti ellu rakendada. ÜRO peaassamblee eesistuja, Tema Ekstsellents hr Jean Pingi 3. juunil 2005. aastal[2] esitatud tippkohtumise lõppdokumendi eelnõus märgitakse teatavatel juhtudel, et pärast tippkohtumist tuleb välja töötada kavandatud otsuste edasised üksikasjad. Sel juhul tuleb koostada võimalikult selge ajakava ning see ei tohi seada ohtu tippkohtumisel enesel tehtud otsuseid.

ELi kohustused nüüdismaailma peamiste sõlmküsimuste käsitlemisel ja ÜRO reform ei lõpe koos tippkohtumise endaga. EL peaks näitama oma otsustavust tippkohtumise tulemustega seotud järelmeetmete ja tippkohtumise tulemuste ellurakendamise tagamisel. EL peaks tegutsema selgelt esirinnas, kooskõlas oma kohustusega toetada tõhusat mitmepoolsust.

Käesoleval tippkohtumise ettevalmistamise etapil ei ole käesoleva teatisega võimalik hõlmata kõiki tippkohtumisel käsitletavaid küsimusi, vaid selles keskendutakse üksnes mõnele peamisele küsimusele, mille puhul on komisjonil anda konkreetne panus. Sellest tulenev piiratud teemade ring ei tähenda, et muud tippkohtumise päevakorras olevad küsimused, mida siin ei käsitleta, oleksid ELi jaoks väiksema tähtsusega. Teatises käsitletakse ka juba rakendusideid, mida võiks vaadelda kui näiteid selle kohta, kuidas tagada tippkohtumise järelmeetmed.

1. ARENGUPOLIITIKA: KUIDAS TÄITA LUBADUST SUURENDADA ABI MAHTU NING PARANDADA ABI TÕHUSUST JA POLIITIKA ÜHTSUST

PEAASSAMBLEE EESISTUJA ESITATUD LÕPPDOKUMENDI EELNÕU SISALDAB ARENGUVALDKONNA KOHTA MITMEID POSITIIVSEID SOOVITUSI, MILLEGA LUUAKSE HEA LÄHTEPUNKT, ET SAADA SEPTEMBRIKUUS KASULIKUD TULEMUSED. EELKÕIGE LOODAB EL, ET TEISED RIIGID JÄRGIVAD EESKUJU, MILLE TA ON SEADNUD, VÕTTES ENDALE kindlad kohustused uuteks ja ambitsioonikateks eesmärkideks arengu rahastamise valdkonnas , eelkõige ametliku arenguabi osas, mille aluseks on Monterrey konsensus ja Barcelona kohustused, mis on seotud poliitika ühtsusega ja mille puhul eritähelepanu on suunatud Aafrikale . ELi ühine kohustus saavutada 2010. aastaks 0,56% SKT künnis (mis tähendaks võrreldes 2006. aastaks oodatavaga kuni aastani 2010 aastas 20 miljardit eurot rohkem ametlikku arenguabi) ja 2015. aastaks 0,7% SKT künnis (mis tähendaks sinnani aasta kohta 45 miljonit eurot rohkem) on rahvusvahelise solidaarsuse jaoks tähtis samm edasi ja selge märk ELi otsustavuse kohta anda oma panus tippkohtumise õnnestumisse. Lisaks kohustub EL ka endiselt leidma koos rahvusvaheliste rahaasutustega lahendusi vastuvõetamatutele võlakoormatele ning kohustub täielikult rakendama suurtes võlgades olevate vaeste riikidega seotud algatust, mida on tugevdatud. On tähtis leppida kokku edasise mitmepoolse võlakergenduse ulatus ja viisid, et tagada igal üksikjuhul eraldi võlaolukorra pikaajaline stabiilsus. Lisaks abi mahule on EL otsustanud pöörata erilist tähelepanu abi kvaliteedile ja tõhususele ning püüab saavutada tegevuse suuremat vastastikust täiendavust abi kättetoimetamisel ja edendada abi mitteseotust. Oma eelseisvas ettepanekus uue ELi arengupoliitika dokumendi kohta teeb komisjon ettepaneku, kuidas tagada, et võetaks arvesse tippkohtumise tulemusi asjaomaste valdkondade kohta.

Kuna ELi osatähtsus maailma ametlikus arenguabis on üle 50% ja Euroopa ühendus haldab ise 10% ametlikust arenguabist, on olulise tähtsusega rakendamise parandamine. EL peaks tegema selgitustööd selle kohta, et ÜRO tippkohtumine on hea võimalus rõhutada abi tõhususe parandamist. Alates aastast 2000 on komisjon täielikult kaasatud juhtimisreformi protsessi, mille käigus on oluliselt parandatud Euroopa Ühenduse välisabi kättetoimetamise kiirust ja kvaliteeti. Selle protsessi nurgakivideks oli suur poliitiline reform, tugevdatud strateegiline kavandamine ja hindamine, haldusstruktuuride lihtsustamine, parandatud töömeetodid ja otsustusõiguse üleandmine Euroopa Komisjoni delegatsioonidele. Selle tulemuseks on välisabiprogramm, millega edendatakse kooskõlastatust ja sidusust ELi tasandil.

Suurendatud rahastamine ja abi parandatud kättetoimetamine on tähtsad vahendid, mis täiendavad arengumaade jõupingutusi omal maal. Arengumaade esmavastutust on tunnustatud Monterrey konsensusega. Lisaks nendele jõupingutustele, mis on keskendatud tugevalt ka omamaiste rahaliste vahendite kaasamisele, on EL rõhutanud teiste poliitiliste meetmete tähtsust aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel. EL on võtnud rea konkreetseid kohustusi poliitika ühtsuse suurendamiseks ja arengut edendavate kohustuste kinnitamiseks teistes poliitikavaldkondades.

EL tunnustab kõikides arengumaades vaesuse vähendamisele ja kasvu edendamisele suunatud aastatuhande kaheksa arengueesmärgi keskset tähtsust ning kordab, et on võtnud endale kohustuse saavutada kõik need eesmärgid. EL peaks piiranguteta tunnustama seost aastatuhande arengueesmärkide saavutamise ja muude peamistel rahvusvahelistel konverentsidel võetud olemasolevate kohustuste täitmise vahel . Näiteks väärivad tippkohtumise lõpptulemustes asjakohast kajastamist mitmed küsimused, mis kajastavad säästvat arengut, seksuaal- ja soojätkamishügieeni ning tööhõivet ja inimväärset tööd.

Komisjon teeb ettepaneku, et EL väljendaks seoses tippkohtumise tulemuste ellurakendamisega oma valmisolekut paremini kooskõlastada oma arengupoliitikat arengumaade seatud prioriteetidega nende vaesuse vähendamise strateegiate puhul, mis vastavad aastatuhande arengueesmärkidele. See teeks lihtsamaks ennustatava täiendava rahastamise ja edendaks kooskõlastatust ja ühtsust arengukoostöös. EL peaks õhutama ka rahvusvahelisi abiandjaid tegema vajalikke ühtlustamisi.

Aafrika terav eriolukord ja lootusetud väljavaated täita aastatuhande arengueesmärke sellel kontinendil väärivad erilist tähelepanu. Mais kiitis nõukogu komisjoni ettepanekute alusel heaks rea kohustusi, milles Aafrikale antakse poliitiline esmatähtsus ja kiirendatakse ELi meetmeid piiratud arvu valdkondade puhul. EL on kinnitanud, et suurendab oma rahalist abi Saharast lõuna poole jäävatele riikidele ja pakub vähemalt 50% kokkulepitud ametliku arenguabi vahenditest kontinendile kollektiivselt. See tähendab 2010. aastaks iga aasta kohta 10 miljardit eurot rohkem ja 2015. aastaks 22 miljardit rohkem. Aafrikale antava abi suurendamine tähendab hea valitsemistava raames abiandjate ja partnerriikide tehtavaid lisainvesteeringuid, võrgustike vastastikust sidusust, toiduainetega kindlustatust, inim-, sotsiaal-, ja majandusarengut, põhiteenuste osutamist ning keskkondlikku jätkusuutlikkust. Komisjon kinnitab oma kavatsust esitada sügiseks ettepanekud ELi kõikehõlmava ja pikaajalise Aafrika strateegia kohta, mille Euroopa Ülemkogu peab võtma vastu 2005. aasta detsembris.

Mis puutub võitlusse nakkushaiguste vastu, on EL uuendanud ja tugevdanud oma kohustust astuda võitlusse HIVi/AIDSi, malaaria ja tuberkuloosi vastu välistegevusega Euroopa uue tegevusprogrammi raames, mille komisjon kiitis heaks 2005. aasta aprillis[3]. Kõnealune tegevusprogramm lihtsustab ELi ühismeetmeid ja kooskõlastatust (EÜ ja liikmesriigid). Nagu nõukogu oma järeldustes tegevusprogrammi kohta on nõudnud, töötavad komisjon ja ELi liikmesriigid välja ELi tegevuskava, et suurendada ELi jõupingutuste ühtsust ja kooskõlastatust, et astuda HIVi/AIDSi, malaaria ja tuberkuloosi vastu võitlusse ELi välistegevuse kaudu. Tegevusprogramm ja tegevuskava võivad aidata ka luua sideme ÜRO allasutuste ühisstrateegiaga võitluses nende kolme haiguse vastu. Seoses sellega peab EL pöörama erilist tähelepanu HIV-positiivsete /AIDSi haigestunud vanemate lastele. EL peaks pidama väga oluliseks ka 2005. aasta novembris Tuneesias peetava maailma tippkohtumise infoühiskonda käsitleva teise etapi õnnestumist, kuna aastatuhande arengueesmärkide saavutamise seisukohalt on info- ja sidetehnoloogiatel otsustav roll.

2. KAUBANDUS JA ARENG: KAUBANDUS ARENGU MOOTORINA

EL PEAKS TUGEVALT RÕHUTAMA rahvusvahelise kaubanduse kui arengu mootori kaasamise tähtsust koos kaubanduspoliitikaga, mis toetab muid poliitilisi prioriteete, nagu areng, vaesuse vähendamine, keskkonnakaitse ja kõigile inimväärse töö pakkumise edendamine. Oleks tervitatav, kui tippkohtumisel esitataks üleskutse viia kiiresti, hiljemalt 2006. aastal, lõpule Doha arenguvoor nii, et sellega täidetakse arenguga seotud lubadus. EL on 2005. aasta mais[4] kinnitanud oma kindlat kavatsust tagada Doha arengukava arengusõbralik, jätkusuutlik ja ambitsioonikas tulemus, millega maksimeeritakse arenguga kaasnevat kasu ja seega aidatakse kaasa aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele. EL jätkab oma jõupingutusi sel alal ka 2005. aasta detsembri WTO ministrite konverentsi raames Hongkongis. Ambitsioonika tulemusena nähtaks ette arengumaadest pärit kaupadele ja teenustele uusi turulepääsuvõimalusi ning tugevad ja arengusõbralikud kaubanduseeskirjad.

Komisjon meenutab kohustust[5] töötada eesmärgi nimel, et kõikidest vähim arenenud riikidest pärit kaupade jaoks võimaldataks tolli- ja kvoodivaba turulepääs, ning leiab, et arenenud riigid peaksid täitma selle kohustuse ÜRO tippkohtumisel.

Tippkohtumisel tuleks tunnistada ka täiendava rahastamise tähtsust, et toetada arengumaade endi strateegiaid, mis käsitlevad kaubanduse kohandamist ja lõimimist mitmepoolse süsteemiga. EL jätkab ka arengumaade abistamist kaubanduse lõimimisel nende endi riiklike arengustrateegiatega ja vajalike riiklike reformide teostamisel. EL kavatseb arengumaade heaks ka parandada oma üldist soodustuste süsteemi ja sellega seotud päritolureegleid.

Tippkohtumisel tuleks tunnustada ja toetada piirkondlike organisatsioonide osa ja piirkondliku integratsiooni osa paljudes valdkondades, sealhulgas kaubanduses – loomulikult eeldusel, et need ei lähe vastuollu WTO eeskirjadega. EL kavatseb veelgi võimendada piirkondliku integratsiooni edendamist, kuna see on väärtuslik strateegia, mis võimaldab arengumaadel sujuvalt ja järk-järgult integreeruda maailmamajandusse, eriti AKV riikidega sõlmitud majanduspartnerluse lepingute raames.

3. TÖÖHÕIVE JA SOTSIAALKÜSIMUSED: ÜLEILMASTUMISE SOTSIAALSE MÕÕTME KÄSITLEMINE

TIPPKOHTUMISEL TULEKS VEEL KORD KINNITADA KOPENHAAGENI TIPPKOHTUMISE JÄRELMEETMEID KÄSITLEVAT KOHUSTUST NING EELKÕIGE TULEKS GLOBAALSE ARENGUPARTNERLUSE PUHUL ARVESSE VÕTTA KOHUSTUST EDENDADA kõigile inimväärse töö võimaldamist (siia kuulub ka võitlus laste töö vastu) ning see peaks olema riiklike arengustrateegiate osa. „Inimväärse töö“ mõiste ei hõlma üksnes täielikku ja tootlikku tööhõivet, vaid ka mitmeid teisi olulise tähtsusega elemente, nagu põhilisi rahvusvaheliselt tunnustatud töönorme, töötingimusi, soolist võrdõiguslikkust, investeerimist inimkapitali, sotsiaalkindlustust, töötervishoidu ja sotsiaalset dialoogi. On vaja tunnustada tervikliku poliitilise lähenemise ja arengut käsitleva poliitika ühtsuse tähtsust ning selle taustal edendada vastastikku tugevdavat majandus-, tööhõive-, sotsiaal-, ja keskkonnapoliitikat globaalsel, regionaalsel ja riiklikul tasandil.

EL on võtnud kindla kohustuse kaasata kõik oma poliitikavaldkonnad, sealhulgas kaubandus-, arengu- ja välispoliitika, ning vahendid, et edendada inimväärset tööd, ning käsitleda edukamalt üleilmastumise võimalusi ja probleeme. Üleilmastumise sotsiaalset ulatust käsitleva maailmakomisjoni aruande ja komisjoni ettepanekute[6] alusel rõhutas Euroopa Ülemkogu 2004. aasta detsembris üleilmastumise sotsiaalse mõõtme tugevdamise tähtsust, et see tooks võimalikult palju kasu kõigile, nii meestele kui naistele. Selleks teeb EL koostööd riiklike asutuste, sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonnaga. Ta edendab jõupingutusi, et tagada rahvusvaheliste institutsioonide poliitika ühtsus, ja julgustab WTO, Bretton Woodsi institutsioonide ja ILO vahelist dialoogi ja koostööd.

EL kavatseb ka suurendada oma toetust headele kaubandustavadele, mis on säästva arengu toetamise ja vaesuse kõrvaldamise vahend, ning edendab jätkuvalt Euroopa äriühingute kohustust seoses ettevõtete sotsiaalse vastutusega kui ettevõtete olulist panust säästvasse arengusse ja vaesuse vähendamisse.

4. SOOLINE VÕRDÕIGUSLIKKUS: SÜVALAIENDAMINE JA ERIMEETMED

Sooline võrdõiguslikkus on arengu, vaesuse kõrvaldamise, rahu ja julgeoleku ning inimõiguste seisukohalt keskse tähendusega ja seda tuleks taas tugevalt rõhutada ja edendada võrdõiguslikkuse süvalaiendamise ja kõikide elualade konkreetsete poliitiliste ja programmiliste meetmete kombinatsioonina. Seda tuleks arvesse võtta kõikide partnerluste ja riiklike arengustrateegiate puhul, sealhulgas vaesuse vähendamise strateegiates. Tuleks edendada naiste ja meeste tasakaalustatud osalemist otsuste tegemisel, sealhulgas ÜRO asutustes ja ametites. Soolise võrdõiguslikkuse põhimõte peaks tervikuna kajastuma ÜRO tippkohtumise tulemustes ja see tuleks integreerida kõigi peamiste ÜRO majandus-, sotsiaal- ja keskkonnaalaste konverentside järelmeetmetesse, sealhulgas aastatuhande arengueesmärkidesse. Selle kohustuse võttis EL endale Pekingi tegevusprogrammi 10. aastapäeval. ELi eesmärk peaks olema, et tippkohtumisel kinnitatakse naiste jaoks inimõiguste täielikku tagamist ning valmisolekut võidelda tõhusalt naistega kauplemise vastu osana inimkaubanduse vastasest võitlusest. Konkreetselt tuleb rõhutada vajadust paremini käsitleda naiste vastu suunatud vägivalla küsimust.

Komisjon jätkab võrdõiguslikkuse süvalaiendamist käsitlevate algatuste ja konkreetsete meetmete toetamist kõikides arengukoostöö valdkondades. Selles osas on komisjon võtnud olulisi meetmeid seoses suutlikkuse suurendamise ja koolitusega. Ajavahemikuks 2007–2009 on kavandatud suutlikkuse suurendamise laiendatud programm ja selles keskendutakse partnerriikide peamiste sidusrühmade suutlikkuse tugevdamisele. Komisjon toetab ka soolise võrdõiguslikkusega seotud konkreetseid algatusi, mille eesmärk on suundumuste jälgimine, riikide dialoogi tugevdamine ja riiklike strateegiliste kavade väljatöötamine soolisest vaatenurgast lähtudes.

5. KESKKONNA SÄÄSTMINE JA LOODUSVARADE KAITSMINE KUI ARENGU ALUS

Kui tippkohtumine täidab oma eesmärgi, siis peaks selle tulemuse põhitunnuseks olema säästva arengu ja loodusvarade kaitsmise kui arengu aluse ning vaesuse kõrvaldamise tähtsuse tunnustamine. Aastatuhande arengueesmärgi nr 7 „keskkondlik jätkusuutlikkus“ saavutamine on tõepoolest oluline, kui tahetakse saavutada ka teised aastatuhande arengueesmärgid, mis on seotud vaesuse, tervishoiu või soolise võrdõiguslikkusega.

ELil on olnud säästva arengu edendamisel juhtiv osa ning ta on teinud säästva arengu ja vaesuse kaotamise omavahelise seostamise paljude oma poliitikavaldkondade osaks. Ta seisab endiselt kindlalt säästva arengu globaalsete eesmärkide ja sihtide saavutamise ja mõnikord ka nende ületamise eest nii oma piirides kui rahvusvahelises tasandil. Ta püüab lahendada mittesäästva tarbimise ja tootmise probleemi ja töötab selle nimel, et kaotada seos majanduskasvu ja keskkonna kahjustamise vahel[7]. Ka on EL töötanud välja oma säästva arengu strateegia, mida töötatakse praegu ümber eesmärgiga tugevdada selle rahvusvahelisi aspekte.

EL hõlmab oma arengupoliitikas keskkonda üha suuremas ulatuses ja toetab arengumaid, et aidata neil võtta mitmepoolsete keskkonnalepingute raames kohustusi. Seoses Aafrikale suunatud erilise tähelepanuga tugevdab EL oma toetust võitluseks keskkonna kahjustamise vastu. Ta on edendanud mehhanisme, mis kaitsevad arengumaid ohtlike ainete ja jäätmete eest ning mille abil vabastatakse maailm kõige ohtlikumatest inimese valmistatud ainetest.

EL jätkab vaeste toetuseks mõeldud paljude keskkonnaga seotud algatuste ja meetmete edendamist. Näiteks on EL maailma suurim arenguabi andja vee ja kanalisatsiooni osas. Eelkõige on ELi veemajandusalane algatus ja AKV-ELi veemajandusrahastu partnerlusele rajatud vahendid, millega antakse panus joogivee ja kanalisatsiooniga seotud rahvusvaheliste eesmärkide saavutamiseks. Energeetika valdkonnas käivitas EL vaesuse likvideerimist ja säästvat arengut käsitleva energeetikaalgatuse (EUEI) ja kiitis heaks AKV-ELi energeetikaprogrammi, mille eesmärk on suurendada juurdepääsu tänapäevastele energeetikateenustele, mille hulka kuulub ka biomassi säästlik kasutamine kodumajapidamiste energiavajadusteks. EL kohustub endiselt suurendama energialiikide hulgas taastuvenergia osa ning ta töötab selle eesmärgi nimel koos oma partneritega Johannesburgi taastuvenergia koalitsioonis.

Komisjon leiab, et tippkohtumisel käsitletavate küsimuste hulgas tuleks pöörata erilist tähelepanu järgmistele teemadele:

- Kliimamuutusega seotud globaalsed sõlmküsimused nõuavad kõikide riikide võimalikult laialdast koostööd ja nende osalemist tõhusas, kulusäästlikus ja asjakohases rahvusvahelises reageerimises, mis on kooskõlas nende ühiste, kuid eristatud vastutusalade ja vastavate võimalustega. Tippkohtumisel tuleks otsustada võtta ühiseid globaalseid meetmeid, et leevendada kliimamuutust ja piirata selle halbu tagajärgi, ning alustama kliimamuutuse konverentsil Montrealis 2005. aasta novembris-detsembris ametlikke arutlusi pärast 2012. aastat toimuva kliimamuutuse vastase võitluse laiahaardelisema raamistiku kohta.EL on kinnitanud, et kohustub täitma Kyoto protokolli ja kaasab kliimamuutuse tugevamalt oma arengukoostöösse[8]. EL tunnistab, et arengumaad, eelkõige vaeseimad ja halvimas olukorras olevad riigid, vajavad oma kohanemispüüdlusteks toetust. EL on alustanud keskpikkade ja pikaajaliste strateegiate väljatöötamist, et tulla ELi sees ning koos rahvusvahelise üldsusega võitjaks võitluses kliimamuutuse vastu[9]. Selle toetuseks osaleb EL koos oma rahvusvaheliste partneritega avatud dialoogis, mis käsitleb 2012. aasta järgse kliimamuutusrežiimi arengut tulevikus ja kuidas see saab olla arengumaades säästva arengu toeks.

- Ülemaailmse säästva arengu tippkohtumise bioloogilist mitmekesisust käsitlevad eesmärgid on täitumisest kaugel. Vastavalt ÜRO aastatuhande ökosüsteemi hinnangule „oleks vaja enneolematut jõupingutust, et saavutada 2010. aastaks bioloogilise mitmekesisuse kao määra märkimisväärne vähenemine“. Bioloogilise mitmekesisuse säilitamine on olulise tähtsusega aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel, eelkõige nende eesmärkide puhul, mis on seotud vaesuse, vee, tervishoiu ja keskkonnaga. Tippkohtumisel tuleks seepärast kutsuda kõiki riikide valitsusi üles tugevdama individuaalseid ja kollektiivseid jõupingutusi, et rakendada ellu bioloogilise mitmekesisuse konventsioon ja täita Johannesburgis võetud kohustus vähendada aastaks 2010 märkimisväärselt bioloogilise mitmekesisuse kao määra.Omalt poolt on EL tõotanud peatada bioloogilise mitmekesisuse kahanemise Euroopas aastaks 2010 ja komisjon teeb ettepaneku selle eesmärgi saavutamiseks vaadata läbi ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia. Samuti suurendab ta bioloogilise mitmekesisuse jaoks mõeldud eriotstarbelist rahastamist ning tugevdab meetmeid, et hõlmata arenguabiga bioloogilise mitmekesisuse probleeme.

- Kõrbestumine mõjutab sageli kõige kehvemas olukorras olevaid inimesi mõningates maailma kõige vaesemates riikides. Siiski ei ole kõrbestumise vastu võitlemist käsitlev ÜRO konventsioon siiani kavandatud tulemusi andnud. Tippkohtumisel tuleks selle rakendamise kiirendamiseks kutsuda üles pöörama valdkondlikus poliitikas suuremat tähelepanu kõrbestumisele ja nõuda, et konventsiooni osalised püstitaksid globaalse edusammude mõõtmise protsessi raames riiklikul ja piirkondlikul tasandil mõõdetavad eesmärgid, mis tuleb täita aastaks 2015. Säästlik loodusvarade kasutamine ja ookeanide – inimkonna ühise loodusvara –haldamine on säästva arengu seisukohalt olulised. EL toetab ÜRO otsustava tähtsusega panust ookeanide haldamisel UNCLOSe ja ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel kokku lepitud Johannesburgi 2002. aasta rakenduskava raames. Komisjon on käivitanud ettevalmistustöö, et koostada roheline raamat, mis tuleb vastu võtta 2006. aasta esimesel poolel, ning mis on esimeseks sammuks kõikehõlmava merenduspoliitika elluviimisel, ja milles käsitletakse selliseid küsimusi nagu rahvusvaheline ookeanide haldamine ja mereõigus, andmete vahetamine, uurimistöö, mereturvalisus, keskkonnakaitse ning ookeani ja selle loodusvarade säästev kasutamine.

6. SUURÕNNETUSTEKS VALMISOLEKU JA NENDE ENNETAMISE TUGEVDAMINE

PEAMINE MURE ON kaitsetus loodusõnnetuste vastu ning EL peaks toetama seda, et tippkohtumisel võetaks kohustus rajada ülemaailmne varajase hoiatamise süsteem kõigi looduslike riskide jaoks ja terviklikult ellu rakendada Kobes 2005. aasta jaanuaris peetud suurõnnetuste vähendamist käsitleva maailmakonverentsi tulemused. On oluline, et suurõnnetusteks valmisolekut ja nende ennetamist võetaks arvesse aastatuhande eesmärkide täitmisega seotud strateegiates, vaesuse vähendamise strateegia dokumentides ja riiklikes säästva arengu strateegiates.

EL on võtnud endale kohustuse aidata selliste suurõnnetuste ohvreid, sealhulgas keskkonna olukorra halvenemisest tulenevate suurõnnetuste ohvreid, olenemata sellest, kas nad on kannatanud riigis või olnud sunnitud ületama riigipiiri, et otsida kaitset, pidades silmas, et aastaks 2050 võib globaalse soojenemise tõttu ohtu sattuda 200 miljonit inimest.

Lisaks on komisjon kavandanud meetmed[10] ELi reageerimissuutlikkuse tugevdamiseks, rõhutades, et Hyogo deklaratsioon ja suurõnnetuste vähendamise maailmakonverentsil vastu võetud tegevusraamistik peaksid olema ennetavaid meetmeid, varajast hoiatamist ja suurõnnetusteks valmisolekut käsitleva ELi strateegia alguseks. EL peaks muuhulgas panema erilist rõhku suurõnnetuste ohu vähendamise kaasamisele säästva arengu poliitikasse ja programmidesse riikides, mis on suurõnnetuses kannatada saanud, ning institutsioonide, mehhanismide ja suutlikkuse tugevdamisele kõikidel tasanditel, et tõrjuda ohte ja olla suurõnnetusteks valmis.

7. RAHU JA ÜHINE JULGEOLEK: SÜSTEEMI TÕHUSUSE SUURENDAMINE

KOMISJONI ARVATES ON TÄHTIS, ET TIPPKOHTUMISE TULEMUSTES TUNNUSTATAKSE VASTASTIKUSEID SEOSEID PIIRE MITTETUNDVATE JULGEOLEKUOHTUDE VAHEL (SEALHULGAS VAESUS, RELVASTATUD KONFLIKTID, VÄGIVALD TSIVIILELANIKKONNA, ERITI NAISTE JA LASTE VASTU, MASSIHÄVITUSRELVAD, TERRORISM, ORGANISEERITUD KURITEGEVUS, KESKKONNA OLUKORRA HALVENEMINE JA NAKKUSHAIGUSED) ning vajadust neid ohte ennetaval ja integreeritud viisil käsitleda (sealhulgas arenguabi kaudu algpõhjustega võitlemine). Sellel äratundmisel peaks põhinema uue julgeolekukonsensuse väljakujundamine.

7.1.1. Rahuvalve

Euroopa Liit on viimasel ajal kahekordistanud oma jõupingutusi, et tugevdada rahvusvahelise kriisiohjelduse võimet, sealhulgas rahuvalve valdkonnas. Seda panust on lõppdokumendi eelnõus täielikult tunnustatud. Tunnustades rahuvalve puhul piirkondlikku lähenemise tähtsust, on EL loonud rahutagamisvahendi, millega on võimalik toetada rahuvalvet Aafrikas. Komisjon aitab jätkuvalt kaasa ELi kriisiohjeldussuutlikkuse arendamisele.

7.1.2. Rahutagamiskomisjon

Oluline on konsensus rahutagamiskomisjoni moodustamiseks. Selline organ täidaks ÜRO süsteemis selge lünga. EL peaks toetama laiapõhjalist mandaati, mis toob kaasa rahuvalve tervikliku käsitlemise, st hõlmab kõike, alates rahuvalvest kuni pikaajalisemate arenguküsimusteni. Stabiliseerimis- ja arenguetapil tuleb tugevalt keskenduda jätkusuutliku rahu tugevdamisele ja konflikti kordumise vältimisele. Tippkohtumisel tuleks otsustada rahutagamiskomisjoni loomine ning ka selle volituste põhitunnused, tema kohustus anda aru ÜRO julgeolekunõukogule ning majandus- ja sotsiaalnõukogule, selle koosseis ja ajakava selle kohta, millal ta peaks alustama tööd. Tippkohtumisel tuleks lisaks otsustada rahutagamise tugiasutuse loomine ning seal võiks otsustada ka mitmeaastase alalise rahastu loomise rahutagamise jaoks (rahastu modaalsused võiks välja töötada pärast tippkohtumist). Komisjon teeb ettepaneku, et EL toetaks rahutagamiskomisjoni moodustamise tähtajana 31. detsembrit 2005, mida on soovitanud peaassamblee eesistuja.

EL toetab kindlasti aktiivselt rahutagamiskomisjoni tulevast tööd, kasutades Euroopa Ühenduse ja ÜVJP vahendeid kooskõlas Euroopa julgeolekustrateegiaga. EL on juba palju aastaid oluliselt kaasa aidanud rahutagamisjõupingutuste tegemisel kogu maailmas, muuhulgas välissuhete ja arengupoliitika raames Euroopa Ühenduse vahendite kaudu. Alljärgnevalt tõstetakse esile eelkõige esimese samba elemente.

EÜl on kõik eeldused konfliktijärgsete probleemidega tegelemiseks, kuna tal on olemas rahalised vahendid ja ta hõlmab kõiki piirkondi. Ta teeb seda mitmesuguste välisabipoliitika raamistike, sihtotstarbeliste majanduslike meetmete (hädaabi, taastamistegevus, ülesehitamine ja areng) ja inimõigusi, soolist võrdõiguslikkust, institutsioonide väljaarendamist, demokratiseerimist ja õigusriiki käsitlevate eriprogrammide kaudu. Lisaks saab ta maailma suurima kaubanduspartneri kaubanduspoliitika haldajana kaasata kaubandusega seotud vahendeid, millel on olnud ja võib olla otsustav osa konfliktijärgsete sõlmküsimuste käsitlemisel.

On arvukaid näiteid selle kohta, et Euroopa Ühendus on viimastel aastatel andnud ülemaailmseteks rahutagamismeetmeteks olulist abi, nagu näiteks Afganistanis, Iraagis, Kosovos, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Sudaanis, Côte d'Ivoire'i Vabariigis, Libeerias, Aafrika Liidule ja kolmes piirkondlikus Aafrika organisatsioonis, Kesk- ja Ladina-Ameerikas jne. Komisjon võtab kõnealuseid ja muid kogemusi ning häid tavasid arvesse, et toetada tihedas koostöös kõrge esindajana tegutseva peasekretäriga ELi panust ÜRO tasandil toimuvatesse arutlustesse, mis käsitlevad rahutagamiskomisjoni moodustamist ja tööviisi.

Arvestades neid kogemusi ja EÜ kaasabi rahutagamispingutustele kogu maailmas, peaks Euroopa Ühendus täiel määral osalema kõigil rahutagamiskomisjoni istungitel .

7.1.3. Sanktsioonid

EL on järjekindlalt rõhutanud oma kohustust viivitamatult rakendada kõiki ÜRO Julgeolekunõukogu sanktsioone . Ta peaks väljendama oma toetust kõigi jõupingutuste suhtes, mille eesmärk on, et kogu ÜRO liikmeskond edendaks nende tõhusat rakendamist. Tippkohtumise tulemustes tuleks kajastada vajadust veelgi edendada sihipäraseid individuaalseid sanktsioone, kaaludes tõsiselt nimekirja kandmise ja nimekirjast kõrvaldamise meetmete edasist parandamist, et tagada põhiõiguste austamine. EL peaks rõhutama, et sihipäraste individuaalsete sanktsioonide (mis on osutunud ÜRO Julgeolekunõukogu sanktsioonirežiimide korral kõige enam kasutatavaks vahendiks) järjekindlus sõltub ka inimõiguste austamisest ja sobivatest vahenditest ÜRO tasandil, mis tagavad inimõiguste austamise.

7.1.4. Väike- ja kergrelvad

Väike- ja kergrelvade kogumine ja levitamine ohustab jätkuvalt rahvusvahelist julgeolekut, inimeste turvalisust ja sotsiaalmajanduslikku arengut. Selles osas toetab komisjon ÜRO peasekretäri analüüsi[11]. Kõnealune probleem mõjutab ebasoodsalt rahu ja säästvat arengut eelkõige Aafrikas. Seepärast on tähtis, et tippkohtumisel lepitaks kokku õiguslikult siduva rahvusvahelise õigusakti suhtes, millega reguleeritakse väike- ja kergerelvade tähistamist, päritolu kindlakstegemist ja ebaseaduslikku vahendamist. Sellise leppe kohta tuleks saavutada üksmeel järgmisel aastal toimuvaks tegevusprogrammi läbivaatamise konverentsiks. Juhtivad riigi peaksid ka võtma kohustuse kiirendada läbirääkimisi ebaseaduslikku relvatarnete vahendamist käsitleva õigusakti kohta. Tippkohtumisel tuleks ergutada ka rahvusvahelist relvakaubanduslepingut käsitlevaid läbirääkimisi. Tippkohtumisel tuleks püüda paremini kaasata demobiliseerimisse, desarmeerimisse ja taasintegreerimisse ning arenguprotsessidesse meetmed, mille eesmärk on väike- ja kergerelvade ülejääkide hävitamine. Komisjon toonitab, et ta toetab kindlalt ÜRO tulirelvade protokolli. Ebaseadusliku tulirelvadega kauplemise vastase võitluse valdkonnas on mitu Euroopa Liidu liikmesriikide ja Europoli jooksvat algatust, millel on tõenäoline mõju konfliktiennetusele ja terriorismivastasele võitlusele.

Jalaväemiinid on jätkuvalt paljudes riikides, eelkõige konfliktijärgsetes piirkondades, peamiseks ohuks inimeste turvalisusele. Tuleks tagada, et toetatakse jätkuvalt demineerimist ja tagavarade hävitamist ning edendatakse ülemaailmset ühinemist Ottawa konventsiooniga.

7.1.5. Terrorism ja organiseeritud kuritegevus

Tippkohtumisel tuleks toetada ÜRO peasekretäri ettepanekut, mis käsitleb ÜRO üldstrateegiat terrorismivastase võitluse kohta. Tippkohtumisel tuleks toetada ka terrorismi käsitleva üldkonventsiooni sõlmimist 60. peaassambleel ning hiljemalt 2006. aasta juunis (nagu on soovitanud peaassamblee eesistuja). Samuti on oluline, et tippkohtumise tulemustes tunnustataks vajadust käsitleda terrorismi algpõhjuseid ja inimõiguste täieliku austamise tähtsust terrorismivastase võitluse käigus.

Terrorismi tõhus ennetamine ja võitlus selle vastu nõuab tööd meie endi riikides ja koos meie partneritega maailmas. Lisaks poliitilisel tasandil toimuvatele dialoogidele otsib EL aktiivselt rahvusvahelist koostööd tehnilise abi osas, et aidata riikidel rakendada ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1373 ning toetada suutlikkuse suurendamist ja edendada selliseid väärtusi nagu vabadus, turvalisus ja õigus ning õigusriik ja hea valitsemistava.

Komisjon toetab mitmepoolsete lähenemisviiside arengut ka organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse osas, sealjuures töötab ta selle nimel, et tagada selliste rahvusvaheliste vahendite ratifitseerimine ja rakendamine nagu asjaomased ÜRO konventsioonid ning rahvusvaheliste standardite ja normide väljatöötamine muude foorumite raamides, nagu Euroopa Nõukogu, G8, OSCE ja OECD. Komisjon ning uimastite ja kuritegevusega tegelev ÜRO amet UNODC ( United Nations Office for Drugs and Crime ) on edendanud oma koostööd võitluses organiseeritud kuritegevuse ja ebaseaduslike uimastite vastu, kirjutades alla koostöölepingule[12].

Rahandus- maksundus- ja kohtuvaldkonnas on oluline läbipaistvus ja hea valitsemistava , et käsitleda muresid, mis on seotud võitlusega terrorismi rahastamise, organiseeritud kuritegevuse, rahapesu, majandus- ja finantspettuse, maksupettuse ja maksudest kõrvalehoidmise, korruptsiooni ning muude pettuste vastu. EL peaks seetõttu julgustama oma partnereid võtma vastu läbipaistvuse, teabevahetuse ja pädevate asutuste omavahelise koostöö kõrgeimad standardid.

7.1.6. Keskkond ja turvalisus

Komisjon jagab seisukohta, et turvalisuse, arengu ja inimõiguste omavahelise seotuse tõttu peame püüdma lahendada kõikide riikide julgeolekuprobleeme ja käsitlema nende majandus-, keskkonna- ja sotsiaalaspekte tervikuna. Seos loodusvarade (nagu teemandid ja puit) kasutamise ja konfliktide vahel on kerkinud esile püsielemendina kõige julmemates hiljutistes konfliktides. Tippkohtumisel tuleks tunnistada keskkonna tähtsust ülemaailmses turvalisuses ja ohtu, mis on tingitud keskkonna olukorra halvenemisest. ÜRO peab programmide koostamise ja poliitika tegemise tasandil integreerima keskkonnaküsimused täielikult konfliktide ennetamise, humanitaarabi-, rahutagamis- ja taastamistegevusse. Lisaks leiab komisjon, et edasist tähelepanu tuleb pöörata järgmistele asjaoludele:

- tugevdada nappide, vähenenud, väärtuslike ja/või piiriüleste keskkonnaressursside jälgimist, eelkõige piirkondades, kus nende põhjal võivad tekkida konfliktid või nende ühine haldamine võiks parandada heanaaberlikke suhteid;

- moodustada ÜRO struktuur, mis uurib seost loodusvarade kasutamise ja konfliktide vahel; see moodustaks osa jõupingutusest lahendada konflikti algpõhjuseid süstemaatilisemal viisil;

- ergutada doonorriike tegema tihedat koostööd toorainet tootvate riikidega, mis seisavad silmitsi konfliktidega, et parandada toorainesektorites valitsemistava, läbipaistvust ja jälgitavust.

EL saab aidata kaasa loodusvarade tugevdatud jälgimisele, eelkõige Euroopa Komisjoni ja Euroopa Kosmoseagentuuri ühisalgatuse kaudu, mille eesmärk on luua aastaks 2008 Euroopa suutlikkus ülemaailmseks keskkonna ja turvalisuse seireks ( European capacity for global monitoring of environment and security – GMES).

8. INIMÕIGUSED, DEMOKRAATIA JA ÕIGUSRIIK: NENDE RAKENDAMIST TOETAVA SÜSTEEMI PARANDAMINE

8.1.1. Inimõigused

EL peaks täielikult toetama ÜRO inimõiguste komisjoni asendamist alalise inimõiguste nõukoguga , mis valitakse otse peaassambleel. Arvestades, et inimõiguste nõukogu liikmelisus kätkeb endas erilist kindlameelsust inimõiguste edendamisel ja kaitsmisel, peaksid tulevased liikmed näitama valmidust uurida ja parandada inimõiguste olukorda omaenda riigis. Sellega võib kaasneda esitluse ettevalmistamine, milles esitatakse üksikasjad, mis käsitlevad näiteks kohustust ratifitseerida ja rakendada inimõigustealased lepingud, inimõigustealaste lepinguorganite ees aruandluskohustuse täitmist, aktiivset koostööd erimehhanismidega ja muid omamaiseid ja rahvusvahelisi meetmeid inimõiguste edendamiseks ja kaitsmiseks.

Inimõiguste nõukogu peaks säilitama praeguse süsteemi eelistunnused, sealhulgas riigimenetlused ja temaatilised erimenetlused. Kavandatud vastastikuse eksperdihinnangu süsteemi kaudu saaks kõnealune uus organ selgesti tajutava ja uudse rolli. Kõik ÜRO liikmesriigid peaksid olema kõnealuse protsessi suhtes vastuvõtlikud ning see peaks hõlmama kõiki inimõigusi. Peamiste inimõigusi käsitlevate õigusaktide ratifitseerimise määrad on väga erinevad ning seepärast ei peaks süsteem põhinema üksnes kohustusel täita inimõigusi, mille teatavad kontrollitud riigid on ratifitseerinud, vaid selle raames tuleks samuti mõõta edu erinevate inimõigustealaste standardite põhjal.

On tarvis siiski selget nägemust selle kohta, mis võiks olla sellise eksperdihinnangu tulemus. Selleks võiksid olla parandussoovitused, millele võib lisanduda tehniline abi, kuid ka negatiivne kriitika. Igal juhul peab inimõiguste nõukogu olema igal ajal võimeline juhtima tähelepanu konkreetse riigi inimõiguste olukorra järsule ja märkimisväärsele halvenemisele. Häire andmine oleks inimõiguste nõukogu üks tähtis ülesanne, teise ülesandena toetaks ja jälgiks ta inimõiguste integreerimist teiste ÜRO organite – sealhulgas julgeolekunõukogu ja rahutagamiskomisjoni – kõikidesse meetmetesse.

On soovitav, et inimõiguste nõukogu moodustataks võimalikult kiiresti pärast ÜRO tippkohtumist ning tema koosseisu ja ülesannetega seotud edasiste üksikasjade vastuvõtmist oodatakse peaassamblee 60. istungjärgul. EL peab viivitamata kaaluma uue inimõiguste nõukogu ettevalmistuste lõplikule vormistamisele avalduvaid mõjusid ÜRO 60. peaassamblee kolmandas komitees ja inimõiguste komisjoni 62. istungjärgul. Et tagada vastastikuse eksperdihinnangu käigus riikide tõhus osalus, tuleks aegsasti koostada kindel ajakava riikide osalemise kohta eksperdihinnangu andmisel. Kaaludes võimalike meetmete võtmist eri riikides vastavalt sealsele olukorrale, võiks EL juba ette ära kasutada eksperdihinnangu loogikat – võttes inimõiguste alase koostöö aluseks konkreetse riigi vajaduste usaldusväärse hindamise selle riigi aktiivsel osalusel.

Inimõiguste nõukogu loomise hädavajalik täiendus on inimõiguste ülemkomissari ameti tugevdamine ning suuremat rõhku tuleks asetada koostööle riikidega nende inimõigustega seotud kohustuste täitmiseks. ELi toetus inimõiguste ülemkomissari ametile peaks kätkema endas pidevaid jõupingutusi, et tagada, et inimõiguste ülemkomissari ametil oleksid kõik eeldused ümberkujunduste tegemiseks, mis olid kavandatud 2005. aasta mais ÜRO peasekretärile esitatud tegevuskavas. EL peaks tagama, et tema tegevuses võetakse arvesse suuremat rõhku, mis on tegevuskavas pandud riigi tasandi osalusele ja mis ühtib ELi enda suundumusega siduda riigi tasandi meetmed suurema vastutusega. Lisaks jätkuvatele jõupingutustele parandada rahastajate tegevuse kooskõlastamist peaks see hõlmama parandatud poliitilist koostööd. ELi liikmesriikide saatkondade, Euroopa Komisjoni delegatsioonide, ÜRO ja teiste keskset osa etendavate osalejatega võiks pidada ka korrapäraseid ümarlauavestlusi, mis aitaksid kindlaks määrata ühiseid kohalikke prioriteete, et muuta meetmed kooskõlastatumaks. Komisjon täiendab inimõiguste ülemkomissari ameti raames tehtavaid jõupingutusi, andes tehnilist abi eesmärgiga edendada inimõiguste standardite ülemaailmset rakendamist.

Üldisemalt väljendudes peaks EL rõhutama, et inimõiguste, sealhulgas kõigi kodaniku-, poliitiliste, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste austamine ja kaitsmine on inimeste staatuse ja elutingimuste parandamisel keskse tähtsusega.

8.1.2. Demokraatiafond

Kavandatud demokraatiafondi loomine on tervitatav algatus. Komisjon soovitab, et EL toetaks fondi kasutamist riikide taotluste alusel. Siiski on tähtis, et fondi kaudu toetatakse ka kodanikuühiskonda. Fondi kaudu tuleks edendada demokratiseerimise kõiki aspekte ning mitte üksnes valimisvaldkonda. Erilist tähelepanu tuleks pöörata sellele, kuidas kasutada demokraatiafondi, et edendada demokraatiateemalist dialoogi rahvaste vahel, keda lahutavad kultuurilised, usulised ja poliitilised piirid.

Vajalikud sammud fondi tegevuse korra kindlaksmääramiseks tuleks teha kohe pärast tippkohtumist, et fondi saaks kasutusele võtta 2006. aasta alguses. Komisjon hoolitseb ELi panuse eest ÜRO arutelusse kavandatud demokraatiafondi teemal ja tagab, et tema programmid ja uued ÜRO juhitud demokraatiat edendavad meetmed täiendaksid üksteist.

ELis. Komisjonil on valimisvaldkonnas olnud aastaid tihedad partnerlussuhted ÜRO valimisabi üksusega (UNEAD) ja ÜRO arenguprogrammiga (UNDP). Näiteks saatis komisjon enne presidendi- ja seadusandliku kogu valimisi ja kurdi valimisi Iraagis 2005. aasta jaanuaris eksperdid töötama ÜRO tehnilise abi meeskonnas, kes toetas Iraagi sõltumatut valimiskomisjoni, ning andis samal ajal valimiste endi läbiviimise toetuseks üle 30 miljoni euro ÜRO hallatavasse sihtfondi. Samuti on komisjon teinud tihedat valimisalast koostööd ÜROga paljudes maailma osades, sealhulgas Afganistanis, Guinea-Bissaus, Liibanonis, Nigeerias ja Indoneesias. Komisjon on valmis tegema fondiga tihedat koostööd, mis on osa ELi laiahaardelisest koostööst demokraatia toetamisel.

8.1.3. Kaitsevastutus

EL peaks toetama kaitsevastutuse põhimõtet ja tagama, et see põhimõte leiaks rakendust riikide sisukate kohustuste ja meetmete näol, mille hulka kuulub Rahvusvahelise Kriminaalkohtu piiranguteta kasutamine. Tippkohtumisel tuleks toetada kaitsevastutuse põhimõtet. Kui tippkohtumisel otsustatakse kutsuda üles jätkama kõnealuse küsimuse arutlust peaassamblee raames, tuleks sellisele üleskutsele lisada selge eesmärk ja ajaline raamistik (mitte kaugemal 60. peaassambleest).

8.1.4. Inimeste turvalisus

Komisjon kinnitab oma kohustust edendada inimeste turvalisust, et anda neile kindlustunnet ja tõhusalt käsitleda ebakindlustunde küsimust. Seoses sellega toetab ta eriti meetmeid nende laste õiguste kaitsmiseks, keda on mõjutanud relvastatud konfliktid, et muu hulgas keelustada nende väärkasutus sõjaväelasena.

9. HUMANITAARABI: RAHVUSVAHELISE SUUTLIKKUSE TUGEVDAMINE

Humanitaarasjade valdkonnas peaks EL toetama jõupingutusi tugevdada humanitaarsüsteemi suutlikkust, et humanitaarkriiside korral tõhusalt ja õiglaselt reageerida. EL peaks hoolikalt uurima soovitusi, mis tulenevad humanitaarreageerimise läbivaatamise algatusest, mille tegi hädaolukorra koordinaator / humanitaarasjade asepeasekretär, ja töötama koos ÜRO süsteemiga, et tagada konkreetsed järelmeetmed. EL peaks nii oma poliitilise töö kui ka oma tegevuse kaudu kõnealuses valdkonnas aitama toetada ÜROd humanitaarmõõtme ja -põhimõtete alalhoidmisel ja kaitsmisel, tagada kindel juurdepääs kaitsetumatele rahvastikurühmadele, püüelda sidusama rahastamise poole, parandada kohalikku suutlikkust katastroofidest ohustatud aladel ning tugevdada ÜRO enda sisemise koordinatsiooni rolli ja humanitaarkoordinaatori juhtivrolli. Lisaks peaks EL töötama koos ÜROga, et parandada riigi sisepagulaste suhtes kehtivate juhtpõhimõtete tunnustamist rahvusvahelise normina, et kaitsta neid põhimõtteid ja kiita need heaks riiklike õigusaktide raames.

10. ÜRO TUGEVDAMINE: INSTITUTSIOONILISE ÜLESEHITUSE REFORMIMINE

10.1.1. Peaassamblee

EL peaks toonitama, et toetab peaassamblee taaselustamist . Tuleb taastada peaassamblee poliitiline profiil, mis tooks esile tema kui peamise universaalse nõuandva organi rolli, ja toetada tippkohtumise sellesuunalisi otsuseid. Peaassamblee päevakord tuleks tugevamalt keskendada ÜRO kokkulepitud prioriteetidele ja peamistele jooksvatele sisulistele küsimustele. EL peaks ka toetama kodanikuühiskonna suurendatud osalust ÜRO töös ja Cardoso aruandes sisalduvaid soovitusi.

10.1.2. Majandus- ja sotsiaalnõukogu

EL peaks väljendama oma toetust majandus- ja sotsiaalnõukogu reformile, mis muudaks selle paremini toimivaks Tippkohtumise tulemustes tuleks rõhutada selle rolli kõikide säästva arengu sammaste puhul, tagades, et kõik majandus- ja sotsiaalnõukogu reformid ja selle meetmed ühtiksid ja oleksid tihedasti seotud peaassamblee ja selle komiteede reformidega. Arengu ja majandusjuhtimise valdkonnas ning kõigi majandus-, keskkonna- ja sotsiaalküsimuste käsitlemisel tuleb tugevdada majandus- ja sotsiaalnõukogu rolli ühenduslülina teiste institutsioonidega ning tema osatähtsust ÜRO peamiste konverentside ja tippkohtumiste järjepidevuse ning kooskõlastatud rakendamise ja järelmeetmete tagamisel.

10.1.3. Julgeolekunõukogu

ÜRO liikmete seas peaksid jätkuma arutlused julgeolekunõukogu laiaulatuslike reformide kohta ning selle kohta, kuidas teha julgeolekunõukogu laialdaselt representatiivseks ja läbipaistvamaks. Selle taustal on siiski oluline tagada, et ÜRO Julgeolekunõukogu reformi käsitlevad arutlused ei takistaks edu tippkohtumise päevakorra teistes valdkondades.

10.1.4 Inimõiguste nõukogu

Inimõiguste nõukogu võib luua sobival ajal põhikirja alusel põhiorganina, aga kuna seetõttu tuleb ÜRO põhikiri uuesti läbi vaadata, võiks vahepeal vastu võtta ajutise lahenduse, mille puhul inimõiguste nõukogu luuakse peaassamblee allorganina. EL peaks ka tagama, et luuakse mehhanismid, mis ühendavad valitsusväliseid organisatsioone inimõiguste nõukogu tööga. Inimõiguste nõukogu läbivaatamissüsteemi arenedes võiks eeldada ka, et edukas osalemine selles ja samuti erimehhanismides parandaks konkreetse riigi väljavaateid saada inimõiguste nõukogusse valitud. EL peaks uurima ideed kõnealuse seose kohta veel koos teiste Lääne rühma liikmete ja teiste ÜRO piirkondlike rühmadega ning nõudma teenäitajaks olemist.

10.1.5. ÜRO sekretariaat

ÜRO sekretariaadi reform on ÜRO reformi rakendamise otsustav element. EL peaks kooskõlas tippkohtumise tulemustega rõhutama oma toetust ÜRO peasekretäri reformipüüdlustele ja tema otsustavusele kontrollida ÜRO süsteemi toimimist seoses ÜRO operatiivtegevusega.

10.1.6. ÜRO süsteemi sidusus

ÜRO allasutuste, fondide ja programmide süsteemi meetmete ulatus ja rakendusala on aja jooksul laienenud, mille tulemusena esineb süsteemi eri asutuste vahel volituste ja meetmete märkimisväärset kattuvust. EL peaks osalema aktiivselt jõupingutustes, et parandada ÜRO süsteemi tõhusust ja sidusust, eelkõige seoses tema tegevusega riigi tasandil. Kõnealuse sidususe ja kooskõlastatuse parandamise tulemuseks peab olema parem ja süsteemsem koostöö teiste partneritega, sealhulgas Maailmapangaga. Vastavalt sellele peaksid ÜRO allasutused, fondid ja programmid korraldama oma tehnilise tegevuse riigi tasandil nõnda, et sellega aidatakse riikidel arendada ja rakendada riiklikke vaesuse vähendamise strateegiaid aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks. Selle protsessi juhtimisel on ÜRO arenguprogrammil ja ÜRO arengurühmal ÜRO riigimeeskondade juhendajana otsustav osa ning seda tuleks tugevdada koos ÜRO alalise koordinaatori koordineeriva rolliga. Allasutuste haldusnõukogud ja juhatused, fondid ja programmid peaksid kõnealust protsessi täies ulatuses toetama ning ELil peaks olema keskne roll selles olulises ÜRO reformi osas.

Ühtsuse tugevdamine on oluline ka uute ÜRO struktuuride ja asutuste loomisel. Eelkõige tuleb ÜRO süsteemi integreerida uus rahutagamiskomisjon ja inimõiguste nõukogu, seejuures tuleb nende vahel luua tõhusad sidemed

10.1.7. Keskkonnajuhtimine

Keskkonnajuhtimise parandamine kõikidel tasanditel mängib olulist rolli vaesuse vähendamisel ja ülemaailmse julgeolekukava puhul. On vaja tegutseda viivitamatult, et läbi vaadata ÜRO allasutuste, fondide ja programmide volitused, et tugevamalt hõlmata keskkonda kogu ÜRO süsteemi ulatuses. Vajaduse korral tuleks soodustada ÜRO organite vahelisi partnerlusi.

Tippkohtumisel tuleks vastu võtta selge otsus ÜRO keskkonnaorganisatsiooni moodustamise protsessi käivitamise kohta koos tähtajaga edasisteks sammudeks. Kõnealune organisatsioon peaks rajanema ÜRO Keskkonnaprogrammil ning saama integreeritud ja ajakohastatud volitused. Organisatsiooni aluseks peaks olema stabiilsed, kohandatavad ja ennustatavad rahalised toetused võrdsel alusel teiste ÜRO spetsialiseeritud allasutustega. Nairobis asuva peakorteriga ÜRO keskkonnaorganisatsioon suurendaks säästva arengu keskkonnamõõdet kooskõlastatud ja terviklikul viisil ja teeks selle nimel tihedat koostööd mitmepoolsete allasutustega, kusjuures igaüks neist püüaks optimaalselt kasutada oma suhtelisi eeliseid.

10.1.8. ÜRO ja piirkondlike organisatsioonide vaheline suhe

Komisjon teeb ettepaneku, et EL tervitaks ÜRO peasekretäri kavatsust sõlmida lepingud (või vastastikuse mõistmise memorandumid) ÜRO ja piirkondlike organisatsioonide vahel ning kaaluks sellise lepingu või vastastikuse mõistmise memorandumi sõlmimist ÜROga eesmärgiga näha ette institutsionaalse koostöö üldraamistik, mis põhineb olemasolevatel koostööviisidel. Seoses piirkondlike organisatsioonide suutlikkuse tugevdamisega kavatseb EL suurendada oma toetust Aafrika Liidu suutlikkuse suurendamisele. Ta toetab nende reformide rakendamist, mis käivitatakse Aafrika vastastikuse eksperthinnangu mehhanismiga, ning on kutsunud komisjoni üles tegema konkreetseid ettepanekuid. Euroopa tegevuskava raames, mis käsitleb rahu ja julgeolekut Aafrikas, ja rahutagamisvahendi kaudu suurendab EL oma toetust Aafrika Liidule ja teistele allpiirkondade organisatsioonidele rahu- ja julgeoleku valdkonnas.

KOKKUVÕTE

Kuna tippkohtumise ettevalmistused on edenenud ning neile on otsustavat hoogu andnud lõppdokumendi eelnõu esitamine, on ELil lähikuudel selge võimalus mängida juhtivat osa tippkohtumise edukaks muutmisel ning selle tulemuste ellurakendamisel – ja seda ootavad temalt ka paljud rahvusvahelised partnerid. Lähtudes arenguvaldkonnas võetud kohustustest ja oma korrapärasest panusest arutelu mitmetesse olulistesse aspektidesse, peaks EL juba käesolevas etapis olema valmis vaatama tippkohtumisest kaugemale ja esitama oma nägemuse selle kohta, kuidas tõhusalt rakendada tippkohtumise tulemusi ning kuidas veel lahendamata küsimusi kiiresti lahendada. Komisjoni arvates peaks ELil olema tippkohtumise suhtes suured ootused ja ta peaks reformiarutelude käigus kaasama teisi huvirühmi, eriti teisi ÜRO liikmesriike ja kodanikuühiskonna esindajaid, ning osutama ÜRO peasekretärile ja tema kaastöötajatele, samuti peaassamblee eesistujale parimat võimalikku toetust eduka tippkohtumise ettevalmistamisel. EL on seni näidanud üles oma selget tahet anda panus tippkohtumise õnnestumisse. ELil tuleb jätkata valitud teed nii, et ka teised saaksid temale järgneda.

[1] KOM(2003) 526, 10.9.2003; nõukogu kiitis selle heaks 8. detsembril 2003 ja Euroopa Ülemkogu 12. detsembril 2003.

[2] http://www.un.org/ga/president/59/draft_outcome.htm

[3] KOM(2005) 179.

[4] Üldasjade ja välissuhete nõukogu, 23.–24. mai 2005.

[5] LDC III (Vähim arenenud riigid III), Brüssel, mai 2001.

[6] KOM(2004) 383, 18.5.2004.

[7] On välja töötatud terviklik tootepoliitika, mis põhineb toote elutsüklil, ja keskkonnatehnoloogia tegevuskava; järgmised algatused hõlmavad loodusvarade säästvat kasutamist ning jäätmete vältimist ja ringlussevõttu käsitlevaid temaatilisi strateegiaid.

[8] „Kliimamuutus arengukoostöö taustal“ - KOM(2003) 85 - ja „Tegevuskava, mis lisatakse ELi strateegiale, mis käsitleb kliimamuutust arengukoostöö taustal – 2004–2008“ üldasjade ja välissuhete nõukogu, 22. november 2004.

[9] „Kuidas võita lahing globaalse kliimamuutuse vastu?” - KOM(2005) 35 - ja Euroopa Ülemkogu, 25.–26. märts 2005.

[10] ELi katastroofidele ja kriisidele reageerimise võime tugevdamine: KOM(2005) 153, ning ühenduse kodanikukaitse mehhanismi parandamine: KOM(2005) 137.

[11] ÜRO peasekretäri aruanne „In Larger Freedom”, märts 2005.

[12] Kirjavahetus, alla kirjutatud 2005. aasta jaanuaris.