ET Euroopa Liidu Teataja C 179/19

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine)

2013/C 179/07

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„MELOCOTÓN DE CALANDA”

EÜ nr: ES-PDO-0105-0103-28.02.2011

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

—  Toote nimetus — ☒ Toote kirjeldus —  Geograafiline piirkond — ☒ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod —  Seos piirkonnaga — ☒ Märgistus — ☒ Riiklikud nõuded — ☒ Muu (kontrolliasutus)

2. Muudatus(t)e liik

— ☒ Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine —  Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet —  Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3) —  Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4)

3. Muudatus(ed)

3.1. Toote kirjeldus

Värvus: muudetakse vilja värvuse kirjeldust, millele lisatakse märge, et viljade üks külg võib olla punane. See on tingitud kasutatavate põllumajanduslike meetodite arengust ja täiustumisest. Kui kaitstud päritolunimetusega sorte poogitakse ploomialusele, võivad mõned viljad küpsemise käigus ühelt küljelt punaseks muutuda. See ei tingi muutusi toote kvaliteedis ja seda ei või mingil juhul käsitada negatiivse asjaoluna. Seetõttu peeti toote kirjelduse täpsustamise huvides vajalikuks lisada viljade värvuse kirjeldusse märge, et viljade üks külg võib olla punane.

Kõvadus: muudeti viljade kõvaduse lubatavaid piirväärtusi ning survele vastupidavuse minimaalseks väärtuseks määrati 3 kg/0,5 cm2, enam ei märgita maksimaalset väärtust. Muudatus tehti kontrolliameti kogutud andmete analüüsi põhjal; kõnealune amet on kontrollinud „Melocotón de Calanda” jaoks lubatud virsikusortide kvaliteeti kümne aasta jooksul. Erinevate sortide omadusi silmas pidades tehti kindlaks, et kõikide kehtestatud kvaliteedikriteeriumide (viljade kõvadus, suhkrusisaldus, suurus) samaaegse kohaldamise korral on võimalik lubada viljade kõvaduse piirväärtuste varieerumist, ilma et see kahjustaks toote kvaliteeti. Mõne sordi puhul on viljad veidi pehmemad, kuid see ei mõjuta toote kvaliteeti, sest tegemist on teatavate Euroopa riikide tarbijate poolt kõige nõutavamate sortidega. Samuti võib mõne sordi viljade puhul täheldada piirmäärast 5,5 kg/0,5 cm2 suuremat vastupidavust survele, mis aga ei tähenda, et tegemist oleks tooreste viljadega, sest viljade kvaliteedi määrab nende suhkrusisaldus.

3.2. Päritolutõend

Teisest lõigust on välja jäetud viide kontrolliametile.

Kolmas lõik on tervikuna välja jäetud ja neljandat lõiku on muudetud nii, et see vastab kontrolliameti (riikliku akrediteerimisasutuse kontrolliasutus) poolt 2010. aastal rakendatava sertifitseerimiskava raames kohaldatava standardi UNE-EN 45011 nõuetele.

3.3. Tootmismeetod

Viljade päritolu käsitlevast lõigust on välja jäetud viide kontrolliametile.

Viljade harvendamise osas on välja jäetud tegelik lõpukuupäev, see on asendatud kogu saagi kujundamise maksimaalse kestusega. Viljade katmise osas on välja jäetud üheksa nädala pikkuse minimaalse tähtaja nõue, sest selle toimingu alguskuupäev sõltub harvendamisest. See muudatus osutus vajalikuks seetõttu, et seoses kliimamuutusega, üksikmajandite poolt kultiveeritava pindala suurenemisega ja kasvatusmeetodite arenguga on tavapärased kasvatusviisid muutunud ning viljade harvendus- ja katmistoimingud jaotuvad varasemast pikema perioodi peale. Kaks nimetatud toimingut kuuluvad heade põllumajandustavade hulka ja nende kestus ei ole kaitstud päritolunimetusega toote lõppkvaliteeti tagav tingimus.

Viljade koristamise, transpordi ja ajutise säilitamise osas on alles jäetud spetsifikaadi punktis B esitatud kriteeriumid toote kontrollimise kohta ning täpsustatud on ajavahemikku, mille jooksul kontrollimine peab toimuma, sest varasem tekst võimaldas ekslikku tõlgendamist. Viljade kõvaduse ja suhkrusisalduse mõõtmiseks ei ole välitingimustes (viljade koristamise etapil) optimaalseid tingimusi.

Pakendamist käsitleva lõigu sõnastust on muudetud märkega, et toote paljude erinevate turustusvormide tõttu võib seda turustada ka mitmesse kihti pakituna, kui on tagatud, et viljad ei saa kahjustada ning pakendeid või vaheplaate ei kasutata korduvalt.

Lisatud on varem punktis B paiknenud lause: „Partiidesse jaotamine ja pakendamine toimub tootmispiirkonnas”.

Lisaks on välja jäetud sertifitseerimist hõlmav viimane lõik, sest see ei kuulu sisuliselt selle punkti alla, ja kõnealune lause on viidud asjaomasesse punkti (punkt D).

3.4. Märgistamine

Esimeses lõigus on asendatud sõna „märgis” sõnaga „tagaküljemärgis”, kui tegemist on nummerdatud märgisega, samuti on välja jäetud viide kontrolliametile.

Lisaks sellele on välja jäetud teine lõik tervikuna.

3.5. Riiklikud nõuded

Viiteid pärast spetsifikaadi esmakordset kinnitamist vastu võetud riiklikele õigusaktidele on ajakohastatud.

3.6. Muud

Punkti G (kontrolliasutus) on muudetud nii, et see on kooskõlas kehtivate õigusaktidega, sest varasem tekst hõlmas viiteid aegunud õigusaktide sätetele ja selles esitatud kontrolliameti struktuuri kirjeldus ei vastanud tegelikkusele. Peale selle on tehtud parandus, millega on esitatud kontrollitud päritolunimetusega toote „Melocotón de Calanda” kontrolliameti õige asukoht.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (3)

„MELOCOTÓN DE CALANDA”

EÜ nr: ES-PDO-0105-0103-28.02.2011

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Melocotón de Calanda”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Nimetus „Melocotón de Calanda” hõlmab kohalikust sordist „Amarillo tardío” (hiline kollane) ja selle sordi valitud kloonidest „Jesca”, „Evaisa” ja „Calante” pärineva liigi Prunus persica Sieb. et Zucc. värskeid vilju, mida on kasvatatud traditsiooniliste meetodite abil, kasutades viljade puu otsas kinnikatmise võtet.

Kaitstud sordid on järgmised: kaitstud päritolunimetus „Melocotón de Calanda” hõlmab üksnes virsikuid, mis on saadud kindlaksmääratud geograafilises piirkonnas kasvatatavast kohalikust sordist „Amarillo tardío” (hiline kollane) ning selle sordi valitud kloonidest „Jesca”, „Evaisa” ja „Calante”.

Toote iseloomulikud tunnused on järgmised: kaitstud päritolunimetus „Melocotón de Calanda” hõlmab üksnes komisjoni 21. detsembri 2007. aasta määrusele (EÜ) nr 1580/2007( millega kehtestatakse nõukogu määruste (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 1182/2007 rakenduseeskirjad puu- ja köögiviljasektoris) vastavate ekstra ja I kvaliteedikategooria virsikuid, mis vastavad järgmistele nõuetele:

ÜLDINE VÄLIMUS Viljad peavad olema terved, kahjustusteta, puhtad, ilma nähtavate võõrkehadeta, kuivad, ilma ebaloomuliku lõhna või maitseta, ning need peavad puude otsas olema kinni kaetud. VÄRVUS Värvus ulatub kreemikaskollasest õlgkollaseni, viljade üks külg võib olla punane. Õrnad antotsüaanide täpid või viirud on lubatud, roheline või oranž värvus (mis viitab üleküpsusele) ei ole lubatud. SUURUS Minimaalne läbimõõt on 73 mm, mis vastab AA-kvaliteedikategooriale. KÕVADUS Vilja survele vastupidavust mõõdetakse kilogrammides 0,5 cm2 kohta ja see peab olema suurem kui 3 kg/0,5 cm2. SUHKRUSISALDUS Vähemalt 12 Brixi skaala ühikut.

3.2. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik tootmise etapid peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Toote partiidesse jaotamine ja pakendamine peab toimuma tootmispiirkonnas, et vältida toote omaduste kahjustamist viljade ülemäärase käitlemise tõttu või nõuetekohaselt partiidesse jaotamata ja pakendamata kujul vedamise tõttu. Kuna „Melocotón de Calanda” puhul on tegemist viljadega, mida on puu otsas kinnikatmisega hoolikalt ette valmistatud juba kasvamise käigus ning mida koristatakse sellise küpsusastme saavutamisel, kus viljade organoleptilised omadused avalduvad kõige tugevamalt, võib viljade mis tahes täiendav vedu või ladustamine mõjutada nende üldise välimuse ja värvusega seotud iseloomulikke omadusi, mis on esitatud punktis 3.2.

Seetõttu on oluline, et viljad pakendataks tootmispiirkonnas, sest nii kindlustatakse toote iseloomulike omaduste ja kvaliteedi säilimine ja samal ajal tagatakse tänu ühtsele kontrollimenetlusele ka toote päritolu jälgitavus kuni lõpptarbijani saatmiseni.

Virsikuid „Melocotón de Calanda” võib turustada pakendites, mis sisaldavad mitut viljade kihti, eeldusel et viljad ei saa kahjustada. Pakendid ja vaheplaadid on ette nähtud ühekordseks kasutamiseks.

3.6. Erieeskirjad märgistamise kohta

Viljade partiidesse jaotamise ja pakendamisega tegelevad sertifitseeritud ettevõtted peavad pakendile paigutama märgised tekstiga „Denominación de Origen „Melocotón de Calanda”” („Kaitstud päritolunimetus „Melocotón de Calanda””) ning nummerdatud tagaküljemärgise, mida käsitletakse sertifikaadina ja mis võimaldab toodet turustamise käigus jälgida.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud päritolunimetusega virsikute „Melocotón de Calanda” tootmispiirkond on Aragoni autonoomses piirkonnas Terueli ja Saragossa provintsi vahel asuv looduslik piirkond.

Geograafiline piirkond hõlmab järgmisi valdu:

Aguaviva, Albalate del Arzobispo, Alcañiz, Alcorisa, Alloza, Andorra, Arens de Lledó, Ariño, Berge, Calaceite, Calanda, Caspe, Castelserás, Castelnou, Castellote, Chiprana, Cretas, Escatrón, Fabara, Fayón, Foz-Calanda, Fuentespalda, Híjar, Jatiel, La Fresneda, La Ginebrosa, La Puebla de Híjar, Lledó, Maella, Más de las Matas, Mazaleón, Mequinenza, Molinos, Nonaspe, Oliete, Parras de Castellote, Samper de Calanda, Sástago, Seno, Torre de Compte, Urrea de Gaén, Valderrobres, Valdeltormo ja Valjunquera.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Ajalooline seos: virsikute „Melocotón de Calanda” tootmiseks ettenähtud sordid on tootmispiirkonnale iseloomulikud sordid. Need on aretatud loodusliku valiku teel viljapuukasvatajate aretustegevuse tulemusena, mille käigus valiti aja jooksul välja kohalike geograafiliste tingimustega paremini kohastunud kloonid. Keskaegsete allikate kohaselt olid virsikud Aragonis tuntud nimetuste „presec” või „prisco” all, neid nimetusi kasutatakse Calanda piirkonnas tänapäevani. 1895. aastal avaldas botaanik J. Pardo Sastrón olulise teose, milles ta tõi välja asjaolu, et kõnealuses piirkonnas oli palju virsikukasvatajaid ning et Calandast pärinevaid pooleks lõigatud kuivatatud virsikuid saadeti Pariisi 1867. aasta maailmanäitusele. Illustreeritud üldentsüklopeedia „Espasa Calpe” 1933. aasta väljaandes on märksõna „Calanda” all osutatud virsikupuu olulisele rollile ja kuivatatud poolitatud virsikute tootmisele Terueli piirkonnas. 1953. aasta ametlike statistiliste andmete kohaselt tegutses Calandas konserveerimistehas, milles valmistati kõnealusest piirkonnast pärit 4 000 kastist virsikutest siirupiga virsikukonservi.

Ajalooliste allikate põhjal võib järeldada, et nimetust „Melocotón de Calanda” hakati kasutama 1940. aastatel ning puuvilja kasvavat osatähtsust arvestades ja probleemide tõttu vahemere puuviljakärbse (Ceratitis capitata) vastu võitlemisel hakati vilju puu otsas kinni katma, et vältida putukakahjustusi. Kõnealuseid puuvilju käsitlevates 60. aastate trükistes hakati osutama nimetusele „Melocotón de Calanda” ja 70. aastatel anti Lérida riiklikul põllumajandusmessil sellele puuviljale mitu aastat järjest erinevaid auhindu. 80. aastate alguses kerkis päevakorda vajadus taotleda virsiku „Melocotón de Calanda” jaoks kaitstud päritolunimetust ning peamiste riiklike turgude, nagu Mercamadrid ja Mercabarna, statistilistes andmetes hakati puuvilja tähistama geograafilise nimetusega.

Looduslik seos: virsiku „Melocotón de Calanda” kasvatamise piirkond asub Martíni, Guadalope ja Matarraña jõgede vesikondade orgudes, jõed saavad alguse Ibeeria mägede nõlvadel, voolavad läbi nn Alam-Aragoni piirkonna ja suubuvad Ebro jõkke. Piirkond hõlmab seega Ebro jõe madaliku kaguosa.

Maastik on tasane või kergelt künklik, kõrgus merepinnast ulatub 122 meetrist Caspes kuni 325 meetrini Alcañizis ja 466 meetrini Calandas. Reljeefis domineerivad plaatjad pinnavormid, mida läbivad jõgede voolusängid. Mullad on lubjarikkad, pinnas sisaldab karbonaatide ja kipsi kihte, iseloomulikud on miotseeni kuuma ja kuiva kliima ajast pärinevad järvepiirkonna setted.

Aasta keskmine sademete hulk ulatub 327,9 millimeetrist Caspes 361,1 millimeetrini Albalate del Arzobispos ja 367,9 millimeetrini Alcañizis. Sademete hulk on suurem mais ja oktoobris, sademed jagunevad aasta lõikes järgmiselt: 27 % kevadel, 20 % suvel, 34 % sügisel ja 19 % talvel.

Aasta keskmine õhutemperatuur on 14,3 °C Albalate del Arzobispos ja Alcañizis ning 15 °C Caspes, tegemist on Ebro oru kõige kõrgemate keskmiste temperatuuridega. Maksimaalsete õhutemperatuuride keskmine väärtus on 19,9 °C Alcañizis, 20,1 °C Albalate del Arzobispos ja 20,6 °C Caspes, minimaalsete õhutemperatuuride keskmine väärtus on vastavalt 8,8 °C, 8,5 °C ja 9,3 °C. Kuu kõige kõrgem keskmine õhutemperatuur on registreeritud juulis (24,2 °C Alcañizis ja 25,1 °C Caspes), kõige madalam keskmine temperatuur aga jaanuaris ja see jääb vahemikku 5,6 °C Alcañizis kuni 6,7 °C Albalate de Arzobispos. Toodud näidetest ilmneb suur temperatuuride kõikuvus aasta lõikes (enam kui 18 °C), mis on iseloomulik kontinentaalsele kliimale ja tingitud eeskätt piirkonna asukohast Ebro jõe madalikul.

Märtsist oktoobrini registreeritud kuu maksimaalsete temperatuuride keskmine ulatub üle 25 °C, kõrgemad temperatuurid on sagedasemad maikuus, mil temperatuur on piirtemperatuurist kõrgem poole kuu jooksul, ja oktoobris, kui kõrgemad temperatuurid püsivad 5–10 päeva. Suvekuudel võib ööpäevane keskmine temperatuur ulatuda üle 25 °C, maksimaalsete temperatuuride keskmine ületab 35 °C (juulis on maksimaalne registreeritud temperatuur 37,2 °C Albalates ja Alcañizis ning 38,3 °C Caspes).

Üheks piirkonna kliima eripäraks on temperatuuriinversioon. Talvel, antitsüklonite perioodil laskub külm õhk madalamatesse piirkondadesse, tekitades pikaajalisi külmi uduperioode, mille kestel maksimaalsed temperatuurid jäävad alla 6 °C, samas kui kõrgemal, kus udu puudub, võivad maksimaalsed temperatuurid ületada 15 °C.

5.2. Toote eripära

Kasvatamise tingimused: morfoloogilised omadused ja sortide identifitseerimine põhinevad Rahvusvahelise Uute Taimesortide Kaitse Liidu (UPOV) standarditel ja on kõikide kloonide jaoks sisuliselt samasugused. Erinevused hõlmavad sanitaartingimusi, viljakust, viljade suurust ja kuju ning seetõttu kinnitati nende omaduste parandamiseks 1980. aastal kloonide aretamise kord. Kloone iseloomustab hiline küpsuse saavutamine (viljad valmivad ajavahemikus septembri lõpust kuni novembri alguseni), kollane värvus ja tiheda konsistentsiga viljaliha.

Viljade küpsuse saavutamise aja põhjal võib sordid jaotada järgmistesse rühmadesse:

„San Miguel” või varajased sordid Kloonid, mille viljad valmivad ajavahemikul 20. septembrist kuni 5. oktoobrini. „Del Pilar” Kloonid, mille viljad valmivad ajavahemikul 5. kuni 15. oktoobrini. Nimetatakse ka 8. oktoobri sortideks. Hilised sordid Valmimisaeg jääb ajavahemikku 15. oktoobrist kuni koristusperioodi lõpuni, st kuni novembri alguseni geograafilise piirkonna teatavates osades.

Füsioloogiliste omaduste poolest vajavad hilise kollase sordi kloonid talvisest latentsusperioodist väljumiseks pikka aega madalamat temperatuuri (vähemalt 1 000 tundi aastas) ja samas piisavalt pikka suveperioodi, et suhteliselt pika küpsemisajaga viljad jõuaksid valmida.

UPOV järgi on viljapuude morfoloogilised omadused järgmised:

Tüvi Tugev, väljasirutatud okstega, pikkade ‘Red Haveni’ sordile iseloomulike okstega. Erinevalt muudest sortidest ei moodustu õienupud mitte tugevatel vaheldumisi paiknevatel okstel, vaid habraste õiepungadena lühikestel maikuu võrsetel, mistõttu tuleb neid viljapuid muudest sortidest erinevalt tagasi lõigata. Leht Suured neerukujulised lehed, mille varrel on nektarinäärmed. Lehed langevad sügisel hilja, iseloomuliku kuldse värvusega lehed jäävad puudele kauaks. Õis Õitsemine on pigem hiline, veidike hilisem kui ‘Red Haveni’ sordi puhul, ja toimub märtsis. Õiepungad paiknevad tihedalt, õitsemise kestus on 12 kuni 18 päeva. Õielehed on suured ja ümmargused, kahvaturoosa värvusega, emakas on sama suur kui tolmukapead. Vili Vili on suur kuni väga suur, selle läbimõõt on üle 73 mm ja kaal üle 200 grammi. Värvus ulatub kreemikaskollasest õlgkollaseni ja on tänu kaitsvale paberkotile, mille sees vili areneb, täiesti ühtlane, lubatud on vaid kerge antotsüaanide pigmentatsioon. Vili ei ole eriti mahlane, viljaliha on tihke ja täiesti kollane, ilma antotsüaanide pigmentatsioonita, mis puudub isegi viljalihast mitteeralduva luuseemne ümbruses. Luuseeme on pikliku kujuga ja viljaga võrreldes suhteliselt väike.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Kliimatingimuste mõju vilja kvaliteedile on seotud püsikultuuride puhul hästi tuntud nn kohaliku piirkonna nähtusega. Teatava piirkonna tavapärased kliimatingimused ja sama asukoha iga-aastase rütmi vaheldumine võimaldavad välja tuua kliima määrava tähtsusega rolli saagi kvaliteedile.

Selle kriteeriumi puhul on eriti oluline õhutemperatuuri muutumine, mis määrab puuvilja peamised organoleptilised omadused. Tuleb märkida, et kui jätta kõrvale erandlikud juhud, mõjutab temperatuur virsikusaaki suuremal määral kui sademete hulk (ülemäärane kuivus), sest suuremal osal virsikupuude all olevast pinnast (95 %) kasutatakse niisutussüsteeme.

Peamine kliimategur, mis on soodustanud hilise valmimisega virsiku kohalike sortide aretamist ja kasvatamist Alam-Aragoni piirkonnas, on selle geograafilise piirkonna madalad talvised temperatuurid, mis võimaldavad nende väga nõudlike sortide talvisest latentsusperioodist väljumiseks vajalikku piisavalt pikka külmaperioodi (lehtede langemise ja õitsemise alguse vahelisel ajal).

Füsioloogiliste omaduste poolest vajavad hilise kollase sordi kloonid pikaaegset madalat temperatuuri talvisest latentsusperioodist väljumiseks (vähemalt 1 000 tundi aastas).

Alam-Aragoni piirkonnas piisab novembri, detsembri ja jaanuari madalama temperatuuriga tundidest selle kultuuri jaoks vajalike tingimuste täitmiseks, sest piirkonnas on vähemalt 950 külmakraadidega tundi aastas.

Peale selle on oluline, et puude õitsemise ja viljade moodustumise ajal esinevad miinuskraadid jääks võimalikult nulli lähedale, et õiepungad ja viljad saaks normaalselt areneda – on teada, et viljade suurus on otseselt seotud õitsemise järel esinenud õhutemperatuuridega, eeskätt temperatuuridega õitsemise haripunkti (F2) ja F2 + 40 päeva vahel. On selgelt näidatud (Warrington jt, 1999), et taimerakud paljunevad kaheksa korda intensiivsemalt, kui maksimaalne/minimaalne temperatuur tõuseb temperatuurilt 9/3 °C temperatuurini 25/15 °C. Külma ilma korral on rakke vähem ja need jäävad väiksemaks, mis mõjutab vilja lõppsuurust.

Veel üks oluline tegur on temperatuuri sobivus kogu vilja arengutsükli kestel, eeskätt septembri- ja oktoobrikuu jooksul, sest see võimaldab viia lõpule viljapuu vegetatiivse ja reproduktiivse arengutsükli.

Märtsist oktoobrini Alam-Aragonis registreeritud maksimaalsed temperatuurid ulatuvad üle 25 °C, eeskätt on need sagedasemad maikuus, mil temperatuur on piirtemperatuurist kõrgem poole kuu jooksul, ja oktoobris, kui kõrgemad temperatuurid püsivad 5–10 päeva. Suvekuudel võib ööpäevane keskmine temperatuur ulatuda üle 25 °C, maksimaalsete temperatuuride keskmine ületab 35 °C (juulis on maksimaalne registreeritud temperatuur 37,2 °C Albalates ja Alcañizis ning 38,3 °C Caspes).

Asjaomase geograafilise piirkonna temperatuurid võimaldavad pika viljade arengutsükliga sordi „Calanda hiline kollane” virsikupuudel läbida iga-aastase vegetatiivse ja reproduktiivse arengutsükli.

Samal ajal kui talvised temperatuurid pakuvad viljapuudele piisavalt külmakraadidega aega talvisest latentsusperioodist väljatulemiseks, võimaldab ülejäänud vegetatsiooniperioodi kestel (märtsist novembrini) valitsev mahe kliima saada nende sortide viljapuudelt kvaliteetseid vilju.

„Calanda hilise kollase” sordi valitud kloonide („Jesca”, „Calante” ja „Evaisa”) hindamiskatse põhjal, mis tehti Alcañizis (KPNi piirkonda kuuluv vald, kus kasvab kõige rohkem virsikupuid) asuvas Aragoni provintsi omavalitsusele kuuluvas katsemajandis, võib järeldada, et tootmispiirkonnas nelja aasta jooksul (2000, 2001, 2003 ja 2004) kasvatatud viljade suhkrusisaldus oli suurem kui 14 Brixi skaala ühikut ning viljad olid suured ja kõvad, mis on nende virsikute nõutavad põhiomadused.

Kaitstud päritolunimetusega virsikute „Melocotón de Calanda” tootmiseks lubatud taimed kuuluvad hilisesse kollasesse sorti.

See kõnealusest tootmispiirkonnast pärinev kohalik sort on aretatud välja sajandite jooksul ning selle aluseks on parimaid agronoomilisi omadusi esindavate viljapuude seemnetest kasvatatud puude looduslik valik; samas on virsikukasvatajad ise aja jooksul ka vegetatiivselt paljundanud virsikupuid, mis on paremini kohastunud piirkonna mullastikutingimustega, luues sel viisil autentseid virsikusorte.

Aragoni provintsi ametiasutused (Servicios de Investigación Agraria y Extensión Agraria) alustasid hilise kollase sordi kloonide valiku ja fütosanitaarse valiku protsessi 1980. aastal ning selle eesmärk oli parandada nimetuse „Melocotón de Calanda” all turustatava toote kvaliteeti ja muuta see standardsemaks. Selle käigus uuriti „Melocotón de Calanda” tootmispiirkonda, et leida hilise kollase sordi omadusi kõige paremini esindavaid kloone, millel oleks head agronoomilised omadused ja mille vili oleks võimalikult suur (Espada jt, 1991). Esialgse valiku tulemusena registreeriti põllumajandusministeeriumi alluvuses olevas Hispaania taimesortide ametis (Oficina Española de Variedades Vegetales) kaitstud sortidena „Jesca” (registrinumber 1989/2450), „Calante” (registrinumber 1989/2447) ja „Evaisa” (registrinumber 1989/2449), mis on praegu kaitstud päritolunimetusega virsiku „Melocotón de Calanda” tootmise aluseks.

KOKKUVÕTE: hiline kollane sort ja selle valitud kloonid on saadud nende päritolupiirkonna keskkonnaga kohastumise tulemusena.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (4) artikli 5 lõige 7)

http://www.aragon.es/estaticos/GobiernoAragon/Departamentos/AgriculturaGanaderiaMedioAmbiente/AgriculturaGanaderia/Areas/08_Calidad_Agroalimentaria/02_Alimentos_calidad_diferenciada/pliegodecondicionesMelocotondeCalanda.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(4) Vt joonealust märkust 3.