Lisaks on võimalik, et asjaomase liikmesriigi võetud meetmete tõttu, mille eesmärk on tõkestada või piirata COVID-19 levikut, ei ole tunnistusi, litsentse või lube praktiliselt võimalik uuendada ka pärast käesoleva määruse ühes või mitmes asjakohases sättes osutatud tähtaega. Kui komisjon leiab asjaomase liikmesriigi poolt sellisel juhul esitatud taotluse põhjal, et asjaolud seda õigustavad, annab komisjon kõnealusele liikmesriigile loa pikendada asjaomast ajavahemikku. Selline pikendamine peaks piirduma ajavahemikuga, mille jooksul raskused tunnistuste, litsentside või lubade uuendamisel kõnealuses liikmesriigis tõenäoliselt kestavad.

Nii on see näiteks juhilubade, mootorsõidukite ja nende haagiste tehnoülevaatuste, autoveoteenuste osutamiseks vajalike ühenduse tegevuslubade ja juhitunnistuste, raudtee ühtsete ohutustunnistuste või -lubade, laevajuhitunnistuste või sadama turvalisuse hindamise jne puhul. On väga tõenäoline, et neid tunnistusi, litsentse ja lubasid, mis liidu õiguse kohaselt kaotavad kehtivuse ajavahemikus 1. märtsist 2020 kuni 31. augustini 2020, ei ole võimalik õigeaegselt uuendada.

Probleemi kiireloomulisuse tõttu ei ole sidusrühmadega ametlikult konsulteeritud. Nii liikmesriikide ametiasutused kui ka sidusrühmad on siiski kutsunud komisjoni üles võtma vastu ettepanek asjakohaste meetmete kohta ning mitmed neist on väljendanud muret killustatuse pärast, mis võib tekkida ilma liidu meetmeteta. Tegelikult on mitu liikmesriiki juba vastu võtnud või teatanud, et nad võtavad peatselt vastu riiklikud meetmed, millega pikendatakse tunnistuste ja litsentside kehtivust. Transpordiühendused väljendasid selliste kooskõlastamata riiklike algatuste pärast muret.

Käesolevas ettepanekus käsitletakse konkreetseid sätteid, mis mõjutavad mitme direktiivi ja määruse kohaldamist. Kavandatava õigusakti sätteid tuleks kohaldada viivitamata ja need peaksid olema vahetult kohaldatavad, et tagada kohe õiguskindlus veoettevõtjate ja teiste asjaomaste isikute ning liikmesriikide ametiasutuste jaoks. Seetõttu tuleks asjaomaste tunnistuste, lubade ja litsentside kehtivust ning korraliste kontrollide, koolituste või eksamite läbimise kohustust pikendada ex lege, isegi kui asjaomased küsimused on reguleeritud direktiiviga. See õigusakt peaks seetõttu olema määrus, mis on vahetult kohaldatav ja ei vaja ülevõtmist siseriiklikku õigusesse.

Kõnealune liidu meede on vajalik, et saavutada asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud mehhanismide nõuetekohane toimimine, võttes arvesse praeguse COVID-19 puhangu ulatust ja tõsidust. Kavandatav määrus sisaldab sihipäraseid ajutisi meetmeid, mis on rangelt seotud praeguse COVID-19 puhanguga ning piirduvad sellega, mis on vajalik õiguskindluse, transpordiohutuse ja siseturu sujuva toimimise tagamiseks.

Direktiivis 2003/59/EÜ on sätestatud elukutseliste veoki- ja bussijuhtide alus- ja jätkuõppele seatud nõuded, mille eesmärk on tagada liiklusohutus Euroopa teedel. Direktiivi eesmärk on kehtestada pädevuse ühtlustatud miinimumstandardid kogu liidus. Direktiivi kohaselt peavad juhid läbima alusõppe ja seejärel iga viie aasta järel jätkuõppe. Praeguse COVID-19 puhangu tõttu ei pruugi juhid, kelle suhtes kehtib koolituskohustus, olla võimelised seda täitma või ei pruugi neil olla võimalik uuendada dokumente, mis tõendavad jätkuõppe kohustuse täitmist. Seepärast on vaja pikendada kutseoskuse tunnistuste, selliste kutseoskuse tunnistuste põhjal kas juhiloale või juhi kutsetunnistusele märgitud liidu ühtlustatud koodi „95“ või juhi kutsetunnistuse kehtivust, mis kaotaksid kõnealuste sätete kohaselt kehtivuse ajavahemikul 1. märtsist 2020 kuni 31. augustini 2020. Nende dokumentide kehtivus tuleks lugeda pikendatuks kuue kuu võrra ja need peaksid jääma vastavalt kehtima, et tagada autoveo järjepidevus.

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiiv 2006/126/EÜ juhilubade kohta (uuestisõnastamine)

Direktiiviga 2006/126/EÜ on ette nähtud liikmesriikide poolt liidu juhiloamudeli alusel väljastatud juhilubade vastastikune tunnustamine. Selles on sätestatud nende juhilubade miinimumnõuded, et parandada liiklusohutust, hõlbustada kodanike liikumisvabadust liidu piires ja vähendada võimalusi pettusteks. Seepärast on direktiiviga kehtestatud ühtlustatud kehtivusajad kõigi juhilubade kategooriate jaoks. Praeguse COVID-19 puhangu tõttu ei pruugi juhiloa omanikud olla võimelised oma juhiluba uuendama või vahetama. Seepärast on vaja, et juhiload, mis nende sätete kohaselt kaotaksid muidu kehtivuse ajavahemikul 1. märtsist 2020 kuni 31. augustini 2020, loetakse pikendatuks kuue kuu võrra, et tagada maanteeliikluse järjepidevus.

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. veebruari 2014. aasta määrus (EL) nr 165/2014 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist

Sõidu-, töö- ja puhkeaja eeskirjade järgimine on oluline, et säilitada autoveo siseturul liiklusohutuse ja ausa konkurentsi põhimõtted. Sõidumeerikud ja juhikaardid registreerivad teabe, mis on vajalik, et hinnata kõnealuste eeskirjade täitmist. Määruse (EL) nr 165/2014 (sõidumeerikute määrus) artikli 23 kohaselt kontrollivad tunnustatud töökojad sõidumeerikuid iga kahe aasta tagant, et hinnata sõidukile paigaldatud seadme nõuetekohast toimimist, kalibreerimist ja turvaelemente. Juhikaardid on isiklikud ja neid väljastavad riiklikud ametiasutused viieks aastaks. Kui juhikaart aegub, tuleb see uuendada uue kaardiga kooskõlas sõidumeerikute määruse artikliga 28. Sõidumeerikute määruse artiklis 29 on sätestatud, et kui juhikaart saab viga, selle kasutamisel tekib tõrge või see kaob või varastatakse, esitab juht seitsme kalendripäeva jooksul selle asendamise taotluse tavapärase elukoha liikmesriigi pädevatele asutustele. Kõnealused asutused väljastavad asenduskaardi kaheksa tööpäeva jooksul pärast vastava üksikasjaliku taotluse laekumist. Liikmesriigid on teatanud komisjonile raskustest sõidumeerikute korralisel kontrollimisel ja juhikaartide uuendamisel vastavalt liidu õigusaktides sätestatud tähtaegadele. Need raskused on tingitud COVID-19 puhanguga seotud praegustest erandlikest asjaoludest. Sellisel juhul peaks liikmesriikidel olema võimalus lubada piiratud aja jooksul jätkata selliste sõidumeerikutega varustatud sõidukite liiklemist, mida ei ole õigel ajal kontrollitud.

Lisaks, kui juhid on sõidumeerikute määruse artikli 28 kohaselt taotlenud uut kaarti seoses juhikaardi aegumisega, tuleks neile anda võimalus ja kohustus kasutada kasutuskõlblikke alternatiive, et salvestada oma tegevus, kuni kaarte väljastavad asutused on väljastanud juhile uue kaardi. Sõidumeerikute määruse artikli 35 lõikes 2 sätestatud menetlust kahjustatud, tõrgetega toimiva, kaotatud või varastatud juhikaartide kohta tuleks kohaldada mutatis mutandis juhtide suhtes, kelle juhikaart on aegunud. See lähenemisviis tagab asjakohase tasakaalu autoveo vajaliku järjepidevuse ja selle vahel, et liiklusohutust ei seata ohtu.

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/45/EL, milles käsitletakse mootorsõidukite ja nende haagiste korralist tehnoülevaatust ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2009/40/EÜ

Direktiivis 2014/45/EL on määratud kindlaks korralise tehnoülevaatuse ühtlustatud miinimumnõuded. Need hõlmavad eelkõige ülevaatuste sagedust ja sellest tulenevalt tehnoülevaatuse kontrollkaartide kehtivust. COVID-19 puhanguga seotud praeguste erandlike asjaolude tõttu võib see osutuda teostamatuks. Seepärast on vaja, et tehnoülevaatusi, mis tuleb teha ajavahemikul 1. märtsist 2020 kuni 31. augustini 2020, saaks teha hiljem, kuid mitte hiljem kui kuus kuud pärast algset tähtaega, ning et asjaomased kontrollkaardid peaksid jääma vastavaks ajaks kehtima.

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1071/2009, millega kehtestatakse ühiseeskirjad autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsemise tingimuste kohta ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 96/26/EÜ

Määruses (EÜ) nr 1071/2009 on sätestatud ühiseeskirjad autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsemise tingimuste kohta. Praeguses olukorras, võttes arvesse veoettevõtjate tegevuse ja sellest tulenevalt ka käibe vähenemist, mis võib viia nende omavahendite vähenemiseni, on tõenäoline, et paljud neist ei täida finantssuutlikkuse kriteeriumi. Selle tulemusena võivad muidu struktuurselt elujõulised ettevõtjad kaotada oma tegevusloa, mis tähendab, et nad lõpetavad oma veotegevuse. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1071/2009 artikli 13 lõike 1 punktile c võivad pädevad asutused juhul, kui veoettevõtjad ei täida enam finantssuutlikkuse nõuet, kehtestada tähtaja, mis ei ületa kuut kuud, et veoettevõtjad saaksid näidata, et finantssuutlikkuse nõuet täidetakse jälle pidevalt. Võttes arvesse praegust tegevuse ja tulude puudumist, tundub see maksimaalne ajavahemik siiski liiga lühike ning seega tuleks seda pikendada kaheteistkümne kuuni hindamiste ja otsuste puhul, mis tehakse alates 1. märtsist 2020 kuni 31. detsembrini 2020.

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1072/2009 rahvusvahelisele autoveoturule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1073/2009 rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006

Kaupade rahvusvahelisel autoveol ja bussidega toimuval rahvusvahelisel sõitjateveol peab kõnealuseid teenuseid osutavatel kutselistel vedajatel olema ühenduse tegevusluba vastavalt tingimustele, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1072/2009 artiklis 6 kaubaveo kohta ja määruse (EÜ) nr 1073/2009 artiklis 4 sõitjateveo kohta.

Ühenduse tegevusluba tõendab, et veoettevõtjad on asutatud liidus ja vastavad rahvusvaheliste veoteenuste osutamiseks vajalikele nõuetele. Lisaks peab rahvusvahelise kaubaveo korral olema juhil, kes on kolmanda riigi kodanik, juhitunnistus vastavalt määruse (EÜ) nr 1072/2009 II peatüki sätetele. See võimaldab liikmesriikidel tõhusalt kontrollida, kas teatava veoteenuse eest vastutav vedaja on kolmandast riigist pärit juhiga sõlminud seadusliku töölepingu või ta on tema käsutuses.

Bussiliiniveoks on vaja luba vastavalt määruse (EÜ) nr 1073/2009 III peatüki sätetele. Nende pikendamise menetluse suhtes kohaldatakse mutatis mutandis sama menetlust. Loa andmine sõltub mitmest tingimusest, et tagada konkreetse vedaja sobivus konkreetse liiniveo osutamiseks. Ühenduse tegevusluba ja liinivedusid hõlmav luba on omavahel seotud selles mõttes, et viimati nimetatud loa väljastamiseks peab vedajal olema ühenduse tegevusluba. Liikmesriikide pädevad asutused annavad vedajate taotlusel välja ühenduse tegevuslubasid, juhitunnistusi ja bussiliiniveo lube kuni kümneks (ühenduse tegevusluba) ja viieks aastaks (juhitunnistus ja liiniveoluba) ning nende kehtivust võib pikendada. Nende kehtivuse pikendamisel tuleb kontrollida, kas tingimused, mille alusel need välja anti, on endiselt täidetud. Liikmesriigid on teatanud komisjonile raskustest, mis on seotud kõnealuste tegevuslubade, tunnistuste ja liiniveolubade kehtivuse pikendamisega liidu õigusaktides sätestatud tähtaegade jooksul või vajalike kontrollide tegemisega enne nende kehtivuse pikendamist. Need raskused on tingitud praegustest COVID-19 puhanguga seotud erandlikest asjaoludest. Teisest küljest on oluline tagada veoteenuste järjepidevus. Seepärast on vaja eespool nimetatud ühenduse tegevuslubade, tunnistuste ja liiniveolubade kehtivust piiratud ajavahemikuks pikendada.

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/798 raudteeohutuse kohta

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/49/EÜ ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta ja direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta (raudteede ohutuse direktiiv)