ET    ET ET 
ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel, 11.05.2009 
SEK(2009) 616 
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Lisatud dokumendile: 
 
Ettepanek: Euroopa Parlame ndi ja nõukogu direktiiv le nnundusjulgestustasude kohta  
  
MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE  
 
{KOM(2009) 217 (lõplik)} 
{SEK(2009) 615} 
ET 2   ET KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Lisatud dokumendile: 
 
Ettepanek: Euroopa Parlame ndi ja nõukogu direktiiv le nnundusjulgestustasude kohta 
  
MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE 
 
{KOM(2009) 217 (lõplik)} 
{SEK(2009) 615} 
Vastutav peadirektoraat:  TREN 
Muud kaasatud talitused:  Teadusuuringute Ühiskeskus 
Tegevuskava või tööprogrammi viide:  2009/TREN/020 
Kommenteeritud kokkuvõte 
Lennundusjulgestuse kulud on viimastel aastate l kasvanud. Komisjoni tellitud uurimuse 
kohaselt kaeti 2002. aastal rohkem kui 90 % kõnealustest kuludest lennureisijatelt, 
lennuettevõtjatelt ja kaubavedajatelt saadud julg estustasudest (või -maksudest). 2007. aastal 
oli julgestustasudest saadud hinnanguline tulu Euroopa Liidus 1,6 miljardit eurot, mis 
moodustab ligikaudu 1 protsendi keskmisest piletihinnast. 
Probleem 
Lennundusjulgestuse kulude kasv ei ole jäänud  tööstusharule märkamata. Seepärast püüavad 
lennuettevõtjad oma julgestuskulusid vähendad a, mõjutades julgestu stasude struktuuri. 
Lennuettevõtjad püüavad sageli saavutada kokkuleppeid üha madalama reisijakohase 
julgestustasu jaoks. Seda võimaldab teha  siiski vaid suuremate lennuettevõtjate 
turupositsioon. Aruandest ei ilm nenud, kas selline olukord esineb kõikides liikmesriikides. 
ELi meetmed on õigustatud 
Kuna lennundusjulgestus on eelkõige riigi kohustus, ei tohi ks julgestustasude kohta teha 
lennuvälja ja lennuettevõtja vahelisi äriotsus eid. Praegune struktuur, mille puhul on 
julgestustasud eri suurusega, on kasulikud eelkõi ge suurte riiklike lennu ettevõtjate jaoks, kes 
käitavad õhusõidukeid oma liikmesriigi lennuväljadelt. Teiste liikmesriikide lennuettevõtjad ei saa diferentseeritud julges tustasudest nii suurt kasu. 
Eesmärgid 
Põhieesmärk on esiteks tagada, et julgestustasud  ei oleks ELi lennuette võtjate, lenn ureisijate 
ega kaubavedajate jaoks põhjendamatult erineva d. Teiseks ei tohiks julgestustasude pealt 
teenida kasumit või kasutada ne id lennuettevõtjate va heliseks ristsubsideerimiseks. Seepärast 
tuleks julgestustasudelt saadavat tulu kasuta da üksnes julgestusteenus test tulenevate kulude 
katmiseks. 
ET 3   ET Variandid 
Käesolevas mõjuhinnangus käsi tletakse nelja eri varianti. 
1. variandi  puhul uuriti, mis toimub siis, kui ELi ta sandil meetmeid ei võeta. Sel juhul 
diskrimineeritakse julgestustasudega teat avaid lennuettevõtjaid  ja –reisijaid. 
2. variandiga  uuriti lennundussektori iseregulatsioon i, mis põhineb liikmesriikide poolt 
Rahvusvahelises Tsiviillennundusorganisat sioonis (ICAO) juba heakskiidetud 
rahvusvahelistel põhimõtetel. K õnealused põhimõtted on järgmised: mittediskrimineerimine, 
lennuettevõtjatega konsulteerimine, julgestuskulude  läbipaistvus ja julg estustasudest saadud 
tulude kasutamine üksnes julgestuskulude katmiseks.1 
3. variandiga  tehakse 2. variandis nimetatud ICAO põhimõtted ELi direktiivi abil õiguslikult 
siduvaks, tagades lennuettevõtja tele võimaluse esitada kae bus lennujaama tehtud otsuse 
suhtes. Sellega suurendatakse läbipaistvuskohus tuse tõhusust ja see vähendab hinnanguliselt 
lennundusjulgestustasusid 10 %. 
4. variandiga  pakutakse välja, et liikmesriigid peaksid täielikult katma kõik lennuväljade 
julgestusega seotud kulud. Sellega  kaotatakse kõik ju lgestustasud. Kõnealune  variant ei aita 
siiski edendada tõhusamaid lennundusjulgestusteenus eid, kuna julgestustee nuste pakkujatel ei 
ole stiimulit kulusid kontrolli all hoida. Lisaks  sellele ei kiida nõukogu tõenäoliselt kõnealust 
varianti heaks, kuna liikmesriig id on selle variandi vastu. 
Käesoleva mõjuhinnangu kohaselt pakub 3. varian t parima mooduse kindlakstehtud riskidega 
toimetulekuks. 3. variandist tulenev halduskoor mus liikmesriikidele ja lisakulud ettevõtjatele 
on väheolulised, kuna see variant põhineb liik mesriikide kehtivatel tegevuspõhimõtetel ja 
lennujaamatasusid käsi tleva direktiiviga2 kehtestatud struktuuridel. 
Järelevalve ja hindamine 
Komisjon jätkab lennundusjulgestussektori s uundumuste jälgimist ja hindab eelkõige 
korrapäraselt nende lennuvälja de arvu, kes avaldavad üks ikasjalikke andmeid oma 
julgestustasude kohta. 
1. osa. Menetlusküsimused ja kons ulteerimine huvitatud isikutega 
2008. aasta kevadel saatis transp ordi ja energeetika peadirektoraat liikmesriikidele ning 
lennundussektorit ja tarbijaid esindavatele or ganisatsioonidele küsimustiku, millega paluti 
teavet lennundusjulgestuskulude katmise kohta. Lisaks küsimustikele peeti 17. juulil 2008 konsultatiivkohtumine, kus osales id liikmesriikide, Euroopa Pa rlamendi ja lennundussektori 
esindajad. Mõju hindamisel ei kasutatud välise ksperte. Teadusuuringute Ühiskeskus hindas 
siiski mõnede meetmete mõju. Käesolevat arua nnet arutati 14. jaanuar il 2009 mõju hindamise 
komiteega, kes esitas oma arvamused 20. jaanuaril ja 24. veebruaril 2009. Komitee 
arvamustes esitati järgmised parandussoovitused: 
                                                
 
1 „ICAO lennujaama- ja aeronavigatsiooniteenuste tasude eeskirjad” (dokument 9082/7), 2004, punkt 29. 
2 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/12/EÜ, 11. märts 2009, lennujaamatasude kohta (ELT L 
70, 14.3.2009, lk 11). 
ET 4   ET – konkurentsimoonutused tuleb täpsemalt kindlaks määrata ja neid põhjendada ning ELi 
meetmeid on vaja tugevdada. Eelistatud va riandi tugevad ja nõrgad küljed on vaja 
paremini välja tuua; 
– on vaja arendada variantide sisu ja pakkuda välja rohkem alternatiive. 
Mõjuhinnang vaadati nende soovituste alusel uuesti läbi. – Majanduslikke põhjendusi lisati kogu aruand e ulatuses. Hinnati diskrimineerivate või 
liigsete julgestuskuludega seotud kaebusi.  Vajalike andmete puudumise tõttu ei suudetud 
põhjendada ELi meetmete vajalikkust juhul, kui liikmesriigid võtavad meetmeid, mis on 
ELi õigusaktidega nõutavast rangemad. Seepärast ei ole aruandes ettepanekut sellekohaste 
ELi meetmete kohta. 
– Variante kirjeldatakse üksikasj alikumalt ja neid nimetatakse vajaduse korral selgesõnaliselt 
eelistatud õigusakt. Variant, mis käsitles kohustuslikku läbipaist vust ilma võimaluseta 
esitada julgestustasude kohta kaebus, asendati  variandiga, milles püütakse läbipaistvust 
suurendada lennundussektori iseregulatsiooni abil. Kõnealune uus variant hõlmab ka 
võimalust esitada mittesiduvad komisj oni suunised esilekerkinud probleemide 
lahendamiseks.  
2. osa. Probleemi määratlemine 
Lennundusjulgestuskulude kasv on tõmmanud nende le kuludele tähelepanu. Julgestuskulude 
suurenemine on andnud lennuettevõtjatele tõuke selliste kulude vähendamiseks. Seepärast 
võib lennuettevõtja võimaluse ko rral kasutada oma läbirääkim ispositsiooni ja nõuda, et 
lennuväli muudaks julgestustasude struktuuri.  Vahel on lennuettevõ tja piisavalt tugev 
tagamaks, et ta saab tasude struktuurist kasu . Seda tehakse tavaliselt siis, kui tasud on 
madalamad sihtkohtades, kus lennuettevõt ja lennuliiklus on kõige tihedam. 
Eri sihtkohtades nõutavate erin eva suurusega julgestustasude tasakaalustamiseks on sageli 
vaja tuludest ristsubsideerimi st nende kategooriate vahel. Ku i riigipoolne panus on väike või 
see puudub, tähendab ristsubsideerimine seda, et mõned lennuettevõtjad peavad maksma 
ülisuuri tasusid, et kompenseerida teiste lennuette võtjate tekitatud kahjumit. Ülisuurte tasude 
sissenõudmine tähendab, et julgestustasud on nende  lennuettevõtjate jaoks  ülemäära kõrged ja 
diskrimineerivad. Samuti on komisjon arvamusel, et diskrimineerivatel ja ülemäära kõrgetel 
julgestustasudel võib olla riigiabile sarnane mõju
3. 
3. osa. Eesmärgid 
Kuna lennundusjulgestus on eelkõige riigi kohustu s, ei tohiks selliste meetmetega 
diskrimineerida kodanikke. Samuti ei tohiks selliste meetmete raha stamise meetodeid ja 
julgestustasude kehtestamist mõjutada lennuvälja de ja lennuettevõtjate  vahelised ärisuhted. 
Põhieesmärk on esiteks tagada, et julgestustasud  ei oleks ELi lennuette võtjate, lenn ureisijate 
või kaubavedajate jaoks põhjendamatult erineva d. Teiseks ei tohiks julgestustasude pealt 
teenida kasumit või kasutada ne id lennuettevõtjate va heliseks ristsubsideerimiseks. Seepärast 
tuleks julgestustasudelt saadavaid tulusid kasutada üksnes julgestusteenustest tulenevate 
                                                 
3 Riigiabi – Saksamaa – Riigiabi C 29/08 (ex NN 54/07) – Saksamaa – Flughafen Frankfurt Hahn & 
Ryanair – Kutse märkuste esitamiseks vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 88 lõikele 2 
(ELT C 12, 17 .1.2009). 
ET 5   ET kulude katmiseks. Käesolevas mõjuhinnangus  peetakse julgestuskuludest suuremaid 
julgestustasusid ülemääraseks. 
4. osa. Strateegilised variandid  
Käesolevas mõjuhinnangus käsitletakse nelja erinevat strateegilist varianti. 
1. variandis  analüüsitakse praeguseid suundumusi ja  uuritakse, mis toimub siis, kui ELi 
tasandil meetmeid ei võeta. 
2. variandiga  uuritakse, kas lennundussektori iseregulat siooniga saab tagada tarbijate huvid 
ja tõhustada lennundusjulgestu steenuseid. Iseregulatsioon võiks põhineda teatavatel 
rahvusvahelistel põhimõtetel, mille ICAO on juba heaks kiitnud. Kõnealused põhimõtted on 
järgmised: 
– mittediskrimineerimine, 
– lennuettevõtjatega konsulteerimine, 
– julgestuskulude läbipaistvus ja 
– julgestustasudest saadud tulude kasuta mine üksnes julgestuskulude katmiseks. 
Konsulteerimise eesmärk on soodustada lennuette võtjate ja lennuväljade vahelist dialoogi, et 
leida julgestusnõuete järgimiseks tõhusamaid viise.  
3. variant  on sarnane 2. variandile, kuid muudab nimetatud põhimõtted ELi direktiivi abil 
õiguslikult siduvaks. Lisaks sell ele luuakse 3. variandiga ig as liikmesriigis sõltumatu 
järelevalveasutus, kellele lennue ttevõtjad võivad esit ada kaebuse julgestust asusid käsitlevate 
otsuste kohta.  
4. variandiga  pakutakse välja, et liikmesriigid peaksid täielikult katma kõik lennuväljade 
julgestusega seotud kulud; selleks tule b muuta lennundusjulgestuse raammäärust4. Eesmärk 
on kaotada kõik julgestustasud ja nendeg a seonduvad diskrimineerimisprobleemid. 
5. osa. Mõju analüüs  
1. variant.  Kui ELi tasandil meetmeid ei võeta, diskrimineeritakse julgestustasudega 
tõenäoliselt lennuettevõtjaid ja –reisijaid, kuna lennujaamata susid käsitleva direktiiviga 
reguleeritakse teisi tasusid. Sel juhul 2. osas  esitatud riskid arvatavasti süvenevad.  
2. variant.  Käesoleva variandi aluseks on põhimõtte d, mis avaldati juba  1981. aastal, kuid 
mida siiski alati ei järgita. Seepärast ei s aa loota, et lennundussektor i iseregulatsioon praegu 
toimiks. 2. variandi ja 1. variandi mõju on seetõttu sarnane. 
Käesolev variant ei suurenda ettevõtjate või liik mesriikide koormust. Lennundussektor ei pea 
koostama suuniseid, kuna ICAO soovituse d on juba piisavalt üksikasjalikud. 
                                                 
4 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 300/2008, 11. märts 2008, mis käsitleb 
tsiviillennundusjulgestuse üh iseeskirju ja millega tunnistatakse ke htetuks määrus (E Ü) nr 2320/2002 
(ELT L 97, 9.4.20 08, lk 72). 
ET 6   ET 3. variant.  Selle variandiga suurenda takse konsulteerimise ja läbipaistvuskohustuse tõhusust 
ning see vähendab hinnanguliselt len nundusjulgestuse kogukulusid 10 %.  
Läbipaistvus võimaldab lennuettevõtjatel jälg ida kulukomponente, mille alusel julgestustasud 
kindlaks määratakse, ja kontroll ida, kas julgestustasudega di skrimineeritakse kasutajaid. 
Seejärel võivad lennuettevõtjad esitada oma ar vamuse selle kohta, kuidas julgestustasudelt 
saadavaid tulusid kasutada. Ju lgestusmeetmete ja seonduvate kul ude üle arutledes võib leida 
paremaid ja kulutasuvamaid lahendusi. Samu ti võimaldab läbipaistvus lennuettevõtjatel 
kindlaks teha, kas julgestustasude kulub aas sisaldab ka muid tasusid peale 
lennundusjulgestustasude. Arutelude tulemusel on võimalik arvesse võ tta lennuettevõtjate 
lennuliikluse prognoose, kuna julgestusmeetmete haldamine sõltub suurel määral reisijate 
arvust ja nende sihtkohtadest. 
Julgestuskulude kohustusliku läbipaistvus e kehtestamine vähendab eeldatavasti 
julgestustasusid keskmiselt r ohkem kui 10 %. Sellest saaksid kasu reisijad, kuna turule 
avaldatakse konkurentsisurvet ja see omakorda tooks kaasa lõp liku piletihinna vähenemise. 
Kuna julgestuskulud moodustavad piletihinnast  1 %, väheneb piletih ind eeldatavasti 0,1 % 
(ehk siis 10 % 1 %-st). Keskmise  piletihinna vähenemine suur endaks nõudlust lennureiside 
järele ning kvantitatiivse analüüsi tulemu sed näitavad, et nõudlus suureneks peamiselt 
lühemate reiside (500–1000 km) ja mitteärireiside puhul. Kõnealune nõudluse suurenemine on tõenäoliselt kasulikum piirkondlikele ja vä iksematele lennuväljadele, mis teenindavad 
lühemaid marsruute, mitte suurematele lennuv äljadele. Samamoodi oleks see keskmiselt 
kasulikum kõnealuseid lennuvälju kasutava tele lennuettevõtjate le ehk peamiselt 
odavlennufirmadele ja piirkondlikele lennuette võtjatele. Mõju jaotub  eeldatavasti EL 27 
liikmesriikide vahel suhteliselt ühtlaselt. Suur emat kasu saaksid siis odavlennufirmad ja 
piirkondlikud lennuettevõtjad, mitte suuremad lennuettevõtjad. 
Liikmesriikide halduskoormus suureneb riikliku järelevalveasutuse loomise tõttu. Teisalt 
pannakse lennujaamatasusid käsitleva direktiivig a juba liikmesriikidel e selliste asutuste 
loomise kohustus. Julgestustasudeg a seotud kaebuste hindamine ei tekita täiendavat koormust 
ja kindlasti ei tähenda see ühe liikmesriigi jaoks suuremat kulu kui ühe täistööajaga töötajaga 
seotud kulud. 
Nendel lennuväljadel, mille suhtes ei kohaldata le nnujaamatasusid käsitlevat direktiivi, tuleks 
korraldada konsultatsioonid. Kord aastas lennuväljade, lennuettevõ tjate ja julgestusteenuste 
osutajate vahel toimuva kohtumise kulud on väga vä ikesed ja neid ei ole võimalik määratleda. 
Kui väiksemad lennuväljad oleksid sellest vari andist vabastatud, ei saaks neid lennuvälju 
kasutavad reisijad kasu eeldatavast kulude vä henemisest eelkõige se etõttu, et kõnealune 
vähenemine on väiksematel ja piirkondlikel lennuväljadel proportsionaalselt suurem kui 
suurematel lennuväljadel. Samuti ei saaks kasu väiksemaid lennuväljasid kasutavad 
odavlennufirmad ja piirk ondlikud lennuettevõtjad. 
4. variandis  käsitletakse põhjalikult di skrimineerivaid ja ülemääraseid julgestustasusid. Kui 
liikmesriikidele panna kohustus katta kõik julgestuskulud, kaotataks sellega kõik julgestustasud. Kõnealune variant ei aita siiski  edendada tõhusamaid 
lennundusjulgestusteenuseid, kuna julgestusteenus te pakkujatel ei ole stiimulit kulusid 
kontrolli all hoida.  
Liikmesriikide kantavad kulud suureneksid samas ulatuses kui julgestust asudest saadav tulu 
ehk ligikaudu 1,6 miljardit eurot aastas. Liikme sriigid peaksid seda suurenemist rahastama 
muudest allikatest kui saadavast tulust. Lisaks sellele suureneks liikmesriikide 
ET 7   ET halduskoormus, et hallata julgestuskulude maksmist. Halduskoormuse suurenemine on 
eelduste kohaselt väheoluline. 
Julgestustasude vähenemine vähendaks keskmist piletihinda, mille tulemusel elavneks 
nõudlus lennuliikluse järele. Seda mõju on mõ õdetud ja tulemused on esitatud allpool toodud 
tabelis. Sarnaselt 3. variandile  saavad nõudluse kasvust tõenäo liselt suuremat kasu pigem 
odavlennufirmad ja piirkondlikud lennuettev õtjad kui suuremad lennuettevõtjad ja 
lennuväljad. 
Seega ei mõjuta 4. variant lennuväljade ja  lennuettevõtjate va helist konkurentsi. 
6. osa. Variantide võrdlus  
1. ja 2. variandiga ei saavutat a seatud eesmärke, samas kui 3. ja  4. variandi puhul käsitletakse 
põhjalikult diskrimineerivate ja ülemääraste julges tustasude küsimust. 4. va riant ei aita siiski 
edendada tõhusamaid lennundusjulgestusteenuseid, kuna julgestusteenuste pakkujatel ei ole 
stiimulit kulusid kontrolli all hoida. 
3. variandiga seotud täiendav halduskoormus on vä heoluline, kuna on võimalik kasutada sama 
asutust, mis loodi lennujaamatasus id käsitleva direktiiviga.  
Seega pakub 3. variant kõige tõhusama üldise lahenduse.  
Kui valida õigusaktina pigem direktiiv kui määr us, võimaldab see liikme sriikidel kõnealuste 
põhimõtete ülevõtmisel arvesse võtta erinevat e õigus- ja haldussüsteemide mõju ning hoida 
sellega halduskoormus võimalikult väiksena. 
Järgmises tabelis esitatakse kokkuvõtvalt uuritud variantide kvantitatii vne mõju ühe aasta 
kohta. 
Variandid  1 
ELi meetmeid 
ei võeta  2 
Iseregulatsioon  3 
Kohustuslik 
läbipaistvus, 
kulutasuvus ja 
kaebuse 
esitamise 
võimalus  4 
Täielik 
riigipoolne 
rahastamine  
Mõju 
lennuliiklusele  0 0 Reisijatevedu 
suureneb 0,6 
miljoni reisija 
võrra aastas Reisijatevedu 
suureneb 6 
miljoni reisija 
võrra aastas 
Väliskulud  0 0 1 miljon eurot 10 miljonit eurot
Finantsmõju 
liikmesriikidele  0 0 0 Kulud 
suurenevad 1,6 
miljardi euro 
võrra 
ET 8   ET Variandid  1 
ELi meetmeid 
ei võeta  2 
Iseregulatsioon  3 
Kohustuslik 
läbipaistvus, 
kulutasuvus ja 
kaebuse 
esitamise 
võimalus  4 
Täielik 
riigipoolne 
rahastamine  
Halduskoormus 
liikmesriikidele  0 0 Väheoluline 
negatiivne mõju Negatiivne mõju 
Finantsmõju 
lennundussektorile ja lennureisijatele  0 0 Lennureisijad 
säästavad 
eeldatavalt 80 
miljonit eurot ja 
lennuettevõtjate 
sissetulek 
suureneb 
eeldatavalt 60 
miljoni euro 
võrra Kulud 
vähenevad 1,6 
miljardi euro 
võrra 
Lisakoormus lennundussektori ettevõtjatele  0 Väheoluline 
negatiivne mõju 
lennuväljadele, 
mida kasutab 
aastas vähem kui 
5 miljonit 
reisijat Väheoluline 
negatiivne mõju 
lennuväljadele, 
mida kasutab 
aastas vähem kui 
5 miljonit 
reisijat 0 
 
7. osa. Järelevalve ja hindamine 
Komisjon jätkab lennundusjulgestussektori suu ndumuste jälgimist ja hindab korrapäraselt 
kavandatud õigusakti mõju. Täpsemalt jälgib komisjon turuarenguid seoses järgmiste 
küsimustega. 
• Mõju tarbijatele ja lennundussektorile. 
• Julgestuskulude läbipaistvuse tase. 
• Lennundusjulgestuse kogukulud Euroopas. 
Põhinäitajad, mille abil hinnatakse käesoleva poliitilise algatuse jaoks seatud eesmärkide 
suunas liikumist, on järgmised: 
(1) nende lennujaamade arv, kes avaldavad andmed oma julgestustasude kohta; 
(2) kas julgestustasude määr Euroopas väheneb. 
ET 9   ET Mõjuhinnangu järeldused põhine vad praegusel turuolukorral.