[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 13.11.2008

KOM(2008) 780 lõplik

2008/0223 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

ehitiste energiatõhususe kohta

(uuestisõnastamine)

(komisjoni esitatud) {SEC(2008) 2864}{SEC(2008) 2865}

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

1.1. Eesmärk

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/91/EÜ (ehitiste energiatõhususe kohta,[1] edaspidi „EPBD”) uuestisõnastamise eesmärk on selgitada ja lihtsustada teatavaid sätteid, laiendada direktiivi reguleerimisala, tugevdada selle mõningaid sätteid, et nende mõju tõhustada, ning näha ette avaliku sektori juhtiv roll. Seeläbi hõlbustatakse EPBD ülevõtmist ja rakendamist, samuti kasutatakse olulisel määral ära ehitussektori kulutõhususe ülejäänud potentsiaali. Samal ajal jäävad kehtiva direktiivi eesmärk ja põhimõtted endiseks ning nagu varemgi, on liikmesriikide ülesanne määrata kindlaks konkreetsed nõuded ja rakendamisviisid.

1.2. ELi poliitilised eesmärgid ja ehitussektor

2007. aasta jaanuaris esitas komisjon põhjaliku kliima- ja energeetikapaketi ettepaneku,[2] mis sisaldas eesmärke vähendada 2020. aastaks energiatarbimist ja kasvuhoonegaaside heitkoguseid 20 % võrra ning samas suurendada taastuvatest allikatest saadava energia osakaalu 20 %ni. Ettepanek kiideti heaks 2007. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogul. Kõnealuste eesmärkide vastuvõtmisel on aluseks olnud kliimamuutust kinnitavate teaduslike tõendusmaterjalide kasvav hulk, kõrged energiahinnad ning üha suurenev sõltuvus imporditud energiast ja selle võimalikud geopoliitilised tagajärjed. Energiatarbimise vähendamine võib nende eesmärkide saavutamisele oluliselt kaasa aidata. Ehitussektor pakub mitmeid kulutõhusaid võimalusi tegutsemiseks, aidates samal ajal tagada ELi kodanike heaolu.

Ehitussektor (st elamud ja ärihooned) on ligikaudu 40 %ga ELi kogu energia lõpptarbimisest ja CO2 heidetest ELi suurim energiatarbija ja CO2 heidete tekitaja. Sektoris on märkimisväärne kulutõhusa energiasäästu potentsiaal, mille ärakasutamine tähendaks, et 2020. aastaks väheneks ELis energia lõpptarbimine 11 %. See omakorda toob kaasa hulga eeliseid, näiteks väiksema energiavajaduse, vähenenud impordisõltuvuse ja kliimamõju, väiksemad energiaarved, töökohtade arvu suurenemise ja kohaliku arengu soodustamise.

Ehitised vastavad üldjoontes kõigi ELi kodanike vajadustele ja eelistustele konkreetses keskkonnas ja seepärast vaadeldakse neid tihti kui kohalike, piirkondlike ja riiklike ametiasutuste pädevusse kuuluvat võtmeküsimust. Samal ajal on ehitustooted, -seadmed ja -teenused ELi siseturu oluline osa ning paljud töötajad ja ettevõtjad ei piirdu tänapäeval ühes riigis tegutsemisega. Lisaks sellele pakub ehitussektor olulist võimalust saavutada energia- ja kliimaeesmärgid madalaimate kuludega kõikide riikide inimeste ja ühiskonna jaoks ning ühiste jõupingutuste lisandväärtus on märkimisväärne. See õigustab veelgi meetmete võtmist ELi tasandil.

2. KEHTIVAD ÜHENDUSE ÕIGUSNORMID

2.1. Ehitiste energiatõhususe direktiiv

EPBD on ühenduse peamine õiguslik vahend, mis pakub terviklikku lähenemisviisi tõhusale energiakasutusele ehitussektoris. EPBD peamine eesmärk on soodustada ehitiste üldise energiatõhususe kulutõhusat suurendamist. Selle sätted hõlmavad uute ja olemasolevate elamute ja muude ehitiste energiavajadusi ruumide ja vee soojendamiseks, jahutamiseks, ventilatsiooniks ja valgustuseks. Enamikku kehtivatest sätetest kohaldatakse kõigi ehitiste suhtes, sõltumata nende suurusest ja sellest, kas need on elamud või mitte. Mõned sätted kehtivad üksnes teatavat tüüpi ehitiste kohta. Direktiivis on õigusaktiks kombineeritud eri regulatiivsed vahendid (nt nõue, et liikmesriigid kehtestaksid energiatõhususe nõuded uutele ehitistele ja suurtele olemasolevatele, oluliselt rekonstrueeritavatele ehitistele) ning teabepõhised vahendid (nt energiamärgised, kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse nõuded).

EPBDs ei kehtestata kogu ELis kehtivaid tasemeid, vaid sellega nõutakse, et liikmesriigid kehtestaksid konkreetsed nõuded ja asjakohased mehhanismid. Seega võetakse selle lähenemisviisi puhul täiel määral arvesse riigi/piirkonna iseärasusi, nagu väliskliima ja ehitustavad. Liikmesriigid võivad minna direktiivis sätestatud miinimumnõuetest kaugemale ja seada ambitsioonikamad eesmärgid. EPBD rakendamine on viibinud, kuid nüüd on 22 liikmesriiki teatanud täielikust ülevõtmisest (seda komisjon veel hindab). Seni on EPBD peamine panus olnud ehitiste energiatõhususe küsimuse jõudmine poliitilistesse aruteludesse, ehitusalastesse õigusaktidesse ja kodanike teadvusse.

2.2. Muud regulatiivsed vahendid

Lisaks EPBDle käsitletakse ehitiste energiaaspekte veel mitmeski direktiivis, nt energiat tarbivate toodete ökodisaini käsitlev direktiiv (2005/32/EÜ),[3] soojus- ja elektrienergia koostootmise edendamist käsitlev direktiiv (2004/8/EÜ),[4] energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid käsitlev direktiiv (2006/32/EÜ)[5] ja kavandatav direktiiv taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta[6]. Ehitisi käsitlevaid asjakohaseid sätteid sisaldavad ka ehitustooteid käsitlev direktiiv (89/106/EMÜ)[7] ning säästvat tarbimist ja tootmist ning säästvat tööstuspoliitikat käsitlev tegevuskava[8].

Kuigi kõnealuseid direktiive ettepanekus selgesõnaliselt ei nimetata, kuna see ei ole õiguspraktikas tavaks, on need siiski oluline osa vahenditest, millega edendatakse ehitiste säästvat ehitamist ja kasutamist ELis, ning liikmesriigid võtavad neid sektoripoliitika väljatöötamisel täiel määral arvesse.

2.3. Kas on vaja täiendavaid meetmeid?

Hoolimata juba võetud meetmest on äärmiselt suur kulutõhusa energiasäästu potentsiaal veel kasutamata. See tähendab, et riigi ja ELi tasandil on täielikult ära kasutamata suur hulk potentsiaalseid sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonnaalaseid eeliseid. See on tingitud sektori keerukusest ja turuhäiretest, aga ka kehtiva EPBD teatavate sätete sõnastuse ja reguleerimisala piiratusest ning mõne liikmesriigi vähestest ambitsioonidest direktiivi rakendamisel.

3. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

3.1. Konsulteerimine, andmete kogumine ja eksperdiarvamuste kasutamine

EPBD ümbersõnastamise ettepanek on välja töötatud liikmesriikidelt ja huvitatud isikutelt mitmel puhul, sealhulgas Internetis toimunud arutelu käigus saadud suure hulga märkuste põhjal. Pakutud võimaluste mõju põhjalikul analüüsimisel võeti arvesse nende majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnamõju ning subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet.

3.2. Mõju hindamine

Mõju hindamine näitas selget, et ELi poliitiliste eesmärkide saavutamiseks on EPBD läbivaatamine sobivaim meede. Aluseks võetakse kehtiv direktiiv. Siiski tuleks rõhutada, et lahendus peitub poliitiliste vahendite integreeritud kombineerimises. Seepärast on direktiivi rakendamist vaja täiendada muude mittereguleerivate meetmetega, millest üksi aga ei piisaks. Sellest tulenevalt tuleks jätkata ja tugevdada jõupingutusi suurema hulga teabe pakkumisel, ekspertide koolitamisel ning vabatahtlike meetmete osas kokkulepete sõlmimisel. Lisaks tuleb teha jõupingutusi rahaliste ja maksusoodustuste kehtestamiseks sobival tasemel, et soodustada ressursside tõhusat kasutamist.

Mõjuhinnangus jõuti järeldusele, et EPBD mitmeid aspekte tuleks käsitleda kahel viisil. Esiteks tuleb täpsustada ebaselget sõnastust. Tehti ka ettepanek kasutada uuestisõnastamist (muutmise asemel). Teiseks on vaja tugevdada kehtiva direktiivi alussambaid (energiatõhususe nõuded uutele ehitistele ja oluliselt rekonstrueeritavatele olemasolevatele ehitistele, energiamärgised ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatus). Iga samba puhul analüüsitud võimalused hõlmavad poliitiliste vahendite kombinatsiooni, sh mittereguleerivaid alternatiive. Need võimaldaksid täielikult ära kasutada kehtiva EPBD potentsiaali ja laiendada selle mõju.

Kõige kasulikumaks tunnistatud ja seega uuestisõnastamisettepanekusse kaasatud valikuvõimaluste puhul, kus kvantifitseerimine oli võimalik, on minimaalne kogumõju märkimisväärne:

- energiasääst 60–80 miljonit tonni naftaekvivalenti aastaks 2020, st energia lõpptarbimise vähenemine ELis 5–6 % aastaks 2020;

- CO2 heitkoguste vähenemine 160–210 miljonit tonni aastas aastaks 2020, st CO2 heitkoguste vähenemine ELis 4–5 % aastaks 2020;

- 280 000 (kuni 450 000) uut töökohta aastaks 2020, peamiselt ehitussektoris, energiamärgiste väljastamise ja energiaauditi ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse valdkonnas. Uute töökohtade loomisele aitaks kaasa ka vajadus suurema energiatõhususega ehitistes kasutatavate või nendesse paigaldatavate toodete, osade ja materjalide järele (selliste töökohtade hulka ei ole mõjuhinnangus arvutatud).

Investeeringuvajadused ja halduskulud on suhteliselt väikesed võrreldes eeliste ja säästuga. Näiteks kehtiva EPBD artiklis 6 sätestatud 1000 m2 suurusest künnisest loobumine tähendaks täiendavaid kapitalikulusid 8 miljardit eurot aastas, kuid selle tulemuseks oleks aastane energiasääst 25 miljardit eurot aastaks 2020 ja seega oleksid CO heidete vähendamise kulud negatiivsed. Nende arvutuste aluseks on olnud konservatiivne naftahindade prognoos.

Investeeringuvajadused ei ole ELi kodanike vahel ühtlaselt jaotunud, vaid tähendavad täiendavaid kulusid nende jaoks, kes oma ehitisi oluliselt rekonstrueerivad või on seotud kinnisvaratehingutega. Kõrgetest naftahindadest tulenevalt aga tasuvad need algsed investeeringud ennast kuhjaga ära ja tähendavad väiksemaid energiaarveid. Sellel on otsene ja kaudne positiivne mõju kogu majandusele.

Üldine kasu ühiskonna jaoks, st energiatarbimise vähenemine ja sellest tulenevalt CO2 heitkoguste ja impordisõltuvuse vähenemine, uute töökohtade loomine, positiivne mõju tervisele ja tööviljakusele, on märgatavalt suurem kui analüüsitud meetmete maksumus. Energiasäästu tehtavad investeeringud, mis tasuvad ennast ära tänu primaarenergia tõhusale kasutamisele, suurendavad ka heaolu.

Siiski võivad mõned nõuded olla koormaks madala sissetulekuga majapidamistele. Ehitiste kvaliteedi parandamine on oluline viis, kuidas leida lahendusi suurte energiaarvete pikaajalistele probleemidele ja paremale elukvaliteedile, ning seda vajadust tuleks toetada liikmesriikide käsutuses olevate muude meetmetega. Muudetud direktiiv toetab sihtotstarbeliste rahastamisvahendite kasutamist. Näiteks nähakse sellega ette energiamärgise soovitustes sisalduvate energiatõhususe suurendamise ettepanekute sidumine rahaliste soodustustega.

Avaldatud mõjuhinnangus ja selle lisades on esitatud üksikasjalik teave kaalutud valikuvõimaluste ja nende mõju kohta, samuti nende hindamise metoodika.

4. MÕJU EELARVELE

Komisjoni poolt direktiivi muutmiseks välja töötatud küsimustikule vastates hindasid liikmesriikide ametiasutused direktiivi mõju eelarvele mitte eriti märkimisväärseks. Lisaks sellele on haldusmõju mõõdukas. Väheproduktiivse primaarenergia tarbimise vähendamine ehitussektoris tähendab asjaomaseid ehitisi haldavate ja kasutavate majapidamiste, ettevõtjate ja riigiasutuste kulude vähenemist. Rahaline ja majanduslik kasu on suurem kui energia säästmiseks vajalike investeeringute lisamaksumus. Vajalikke halduskulusid ja investeeringuid on üksikasjalikult arutatud mõjuhinnangu dokumendis. Märkimisväärset mõju ühenduse eelarvele ei ole kindlaks tehtud.

Karmimad nõuded suurendaksid komisjoni töökoormust ja nõuaksid täiendavat personali (umbes kolm täistööajaga ametnikku).

5. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

5.1. Kavandatud meetmete kokkuvõte

Ettepanekus on säilitatud kehtiva EPBD eesmärgid ja põhimõtted, samuti on jäänud samaks liikmesriikide roll konkreetsete nõuete kehtestamisel. Halduskoormus on hoitud minimaalsel tasemel, kuid seda on maksimaalse mõju saavutamiseks muudetud. Kehtiva EPBD nõuetekohane ja õigeaegne rakendamine on äärmiselt oluline. Käesolevat ettepanekut ei tohiks vaadelda kui vabandust kehtiva direktiivi rakendamise edasilükkamiseks. Ettepanekus selgitatakse ja tugevdatakse kehtiva EPBD sätteid ning laiendatakse nende reguleerimisala järgmiselt:

- täpsustatakse teatavate sätete sõnastust;

- laiendatakse selle sätte reguleerimisala, millega nõutakse liikmesriikidelt energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamist olulise rekonstrueerimise puhuks;

- karmistatakse energiamärgiseid, kütte- ja kliimaseadmete ülevaatusi, energiatõhususe nõudeid, teavitamist ja sõltumatuid eksperte käsitlevaid sätteid;

- antakse liikmesriikide ja huvitatud isikute käsutusse võrdleva hindamise vahend, mille abil võrrelda riigi/piirkonna tasandil kindlaksmääratud energiatõhususe miinimumnõudeid kulutõhusa tasemega;

- kannustatakse liikmesriike töötama välja raamistikke selliste ehitiste leviku soodustamiseks, mille energiakulu ja süsinikdioksiidiheited on väikesed või puuduvad;

- soodustatakse avaliku sektori aktiivsemat osalust, et anda eeskuju.

5.2. Õiguslik alus

Ehitiste energiatõhusus on oluline osa ühenduse keskkonnapoliitikast. Seepärast põhineb kehtiv EPBD EÜ asutamislepingu artikli 175 lõikel 1. Seda ei muudeta.

5.3. ELi õigus võtta meetmeid, subsidiaarsus ja proportsionaalsus

ELi tasemel vastuvõetud energiatõhususalased õigusaktid peegeldavad energiavaldkonna üha suuremat poliitilist ja majanduslikku tähtsust ning selle tihedat seost selliste poliitikavaldkondadega nagu energiavarustuskindlus, kliimamuutus, säästev areng, keskkond, siseturg ja majanduslik areng.

Ehitussektor tekitab ligikaudu poole CO2 heitkogustest, mis ei ole hõlmatud heitkogustega kauplemise süsteemiga, ning selles on CO2 heidete vähendamise potentsiaal märkimisväärne, kusjuures vähendamise kulud on väikesed või koguni negatiivsed. Ehitussektori iseärasused piiravad energiatõhususe suurendamise ulatust. Ehitistega seotud ehitustooted, -seadmed ja -teenused on ELi siseturu oluline osa. Kui puudub kindlustunne kogu ELi hõlmavate turutingimuste stabiilsuse ja pikaajalisuse osas, ei ole tõenäoline, et ettevõtjad reageeriksid kiirelt üha kasvavale vajadusele energiatõhususe teenuste järele. Kuna töötajate liikuvus suureneb ja järjest rohkem ettevõtjaid tegutseb kogu ELis, oleks meetmetega, millega luuakse riikides paremini võrreldavad regulatiivsed tingimused, võimalik vähendada halduskoormust ja suurendada tootlikkuse tõstmise võimalusi.

Liikmesriigid üksi ei ole seni suutnud piisavalt saavutada energiatõhususe eesmärke ja seega on vaja meetmeid ühenduse tasandil, et soodustada ja toetada meetmete võtmist riigi tasandil. Kehtiva EPBD põhielemente on juba kaalutud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte seisukohast ning praktika on näidanud, et kõnealune lähenemisviis on asjakohane. Ettepaneku tekstis on järgitud mõlemat põhimõtet. Rõhk on asetatud ühise lähenemisviisi kehtestamisele, millega luuakse alus ühtsetele ja vastastikku tugevdavatele mehhanismidele energiatõhususe parandamiseks, samal ajal säilitavad liikmesriigid kontrolli üksiknõuete ja nende rakendamise viiside kehtestamise üle.

5.4. Õigusakti valik

Ehitiste energiatõhusust käsitleva direktiivi uuestisõnastamine on osa komisjoni parema õigusloome strateegiast, eelkõige tegevuskavast „Regulatiivse keskkonna lihtsustamine ja parandamine“[9]. Tehakse ettepanek kasutada uuestisõnastamist, kuna see parandab loetavust ja hõlbustab arusaamist.

6. ETTEPANEKU SISU

Teksti on tehtud rida muudatusi: mõned neist on kohandused, täpsustused ja pisiparandused, teistega nähakse ette uute sätete lisamine. Viimati nimetatud muudatusi kirjeldatakse allpool.

Preambul

Mõningaid põhjendusi on ajakohastatud või kohandatud.

Artikkel 1. Sisu

Lisatud on viide uutele nõuetele, mis käsitlevad järgmist: i) riiklikud kavad selliste ehitiste arvu suurendamiseks, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad, ning ii) sõltumatud süsteemid energiamärgiste ja ülevaatusaktide kontrollimiseks.

Artikkel 2. Mõisted

Mitut mõistet on täpsustatud ja vajaduse korral on lisatud uusi mõisteid.

Artikkel 3. Metoodika vastuvõtmine

Teksti on kohandatud ja selles sisaldunud tehnilised üksikasjad on viidud üle I lisasse.

Artikkel 4. Energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamine

Praegu erinevad liikmesriikide kehtestatud energiatõhususnõuded märkimisväärselt ning mõne riigi nõuded on kulutõhusast tasemest kaugel. See tähendab, et paljudel juhtudel läheb ehitamisel ja olulisel rekonstrueerimisel kaduma võimalus suurendada ehitise energiatõhusust ökonoomsel viisil ja vähendada tulevasi energiaarveid.

Teksti on muudetud, tagamaks et liikmesriikide kehtestatud miinimumnõuded ehitiste energiatõhususele viiakse järk-järgult kooskõlla kulutõhusa tasemega. On tehtud ettepanek neljaetapilise lähenemisviisi kohta:

1. liikmesriigid peaksid oma nõuete kehtestamisel kasutama oma arvutusmetoodikat, et saavutada nende enda kindlaksmääratud kulutõhus tase;

2. komisjon töötab välja võrdleva metoodika, mida liikmesriigid peavad kasutama üksnes võrdluse eesmärgil, ja liikmesriigid esitavad tulemuste kohta aruanded artiklis 5 kehtestatud viisil;

3. alates 30. juunist 2014 ei või liikmesriigid anda soodustusi selliste ehitiste ehitamiseks või rekonstrueerimiseks, mis ei vasta artiklis 5 kirjeldatud võrdleva arvutuse tulemusel kindlaksmääratud energiatõhususe miinimumnõuetele;

4. alates 30. juunist 2017 tagavad liikmesriigid, et kui nad vaatavad oma energiatõhususe miinimumnõudeid läbi, vastavad miinimumnõuded artikli 5 lõikes 2 osutatud arvutuse tulemustele.

Artikkel 5. Energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamine

Eespool nimetatud võrdlev metoodika koosneks komisjoni väljatöötatud arvutusmetoodikast, mille puhul võetaks muutujatena arvesse kulutõhususe kriteeriume (nt investeerimiskulud, tegevus- ja hoolduskulud, sh energiakulud). Liikmesriigid peaksid seda metoodikat kasutama kulutõhususe nõuete arvutamisel, kasutades nende endi kindlaksmääratud muutujaid. Tulemusi tuleks seejärel võrrelda liikmesriigis tegelikult kehtestatud nõuetega ja nii oleks näha, kuivõrd vastavad riikide kehtestatud nõuded kulutõhusale tasemele.

Liikmesriigid esitavad komisjonile aruande kindlaksmääratud muutujate, võrdleva arvutuse tulemuste ja kehtestatud nõuete võrdluse kohta ning komisjon avaldab eduaruanded.

Artikkel 6. Uued ehitised

Nõuet, mille kohaselt tuleb uute ehitiste kavandamisel kaaluda alternatiivseid süsteeme, on laiendatud kõikidele ehitistele. Sellega laiendatakse EPBD reguleerimisala ja toetatakse ELi taastuvenergia eesmärke.

Kuigi seda ei ole nimetatud, on alternatiivsete süsteemide hindamist käsitlevate sätete rakendamine kooskõlas taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamist käsitleva direktiivi (KOM(2008) 19 (lõplik)) raames kehtestatud nõuetega.

Artikli 6 lõige 2 on lisatud, tagamaks et alternatiivseid süsteeme tegelikult analüüsitakse ja et seda tehakse läbipaistval viisil.

Artikkel 7. Olemasolevad ehitised

Välja on jäetud säte, mis käsitleb oluliselt rekonstrueeritavate ehitiste kasuliku pinna 1000 m2 künnist riiklike/piirkondlike energiatõhususe miinimumnõuete täitmisel. Kõnealune künnis kehtivas EPBDs jätab selle reguleerimisalast välja 72 % ehitistest ja seetõttu jääb kasutamata äärmiselt suur kulutõhusa energiasäästu potentsiaal. On selge, et parim aeg energiatõhususe meetmete võtmiseks on ehitise olulise rekonstrueerimise ajal (ligikaudu iga 25–40 aasta järel). Nii ei ole täiendavad investeeringuvajadused väga suured ja tänu energiasäästule tasuvad need end ära meetmete eluea jooksul.

„Olulise rekonstrueerimise“ mõiste on alles jäetud ja preambulist artiklisse 2 ümbertõstmisega on sellele antud suurem kaal. Investeering peab moodustama üle 25 % kogu ehitise väärtusest ilma maata, st kindlustusmatemaatilisest väärtusest, või hõlmab oluline rekonstrueerimine üle 25 % ehitise välispiirete pindalast.

Artikkel 8. Olemasolevate ehitiste tehnosüsteemid

Lisatud on nõuded, mille kohaselt peavad liikmesriigid kehtestama energiatõhususe miinimumnõuded ehitiste uute tehnosüsteemide paigaldamisele või olemasolevate tehnosüsteemide asendamisele või nende moderniseerimisele. Kõnealused miinimumnõuded peaksid olema kooskõlas süsteemi moodustavate toodete suhtes kohaldatavate õigusaktidega ning põhinema süsteemi osade nõuetekohasel paigaldamisel ja nende nõuetekohasel korrigeerimisel ja suurusel. Selle eesmärk on tagada tervete süsteemide suurem tõhusus. Seda on vaja, kuna kogu süsteem ei saa olla tõhus, kui selle üksikud osad on väga tõhusad, kuid need ei ole nõuetekohaselt paigaldatud ja neid ei korrigeerita.

Artikkel 9. Ehitised, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad

Liikmesriigid peavad aktiivselt soodustama selliste ehitiste laialdast levikut, töötades selleks välja siseriiklikud kavad, mis sisaldavad selgeid määratlusi ja leviku eesmärke. Liikmesriigid peaksid näitama eeskuju riigiasutuste kaudu ning kehtestama konkreetsed eesmärgid ehitiste jaoks, kus asuvad riigiasutused. Liikmesriikidelt saadud teabe põhjal kehtestab komisjon ühtsed põhimõtted selliste ehitiste määratlemiseks. Komisjon esitab aruandeid liikmesriikide edusammude kohta ja töötab nende põhjal välja strateegia ja vajaduse korral ka täiendavad meetmed.

Artikkel 10. Energiamärgised

Energiamärgisele kantud soovituste kaalu on suurendatud ja selgitatud; selleks on rõhutatud, et soovitused on märgise lahutamatu osa, ning lisatud sätted teabe kohta, mida soovitused peavad sisaldama.

Artikkel 11. Energiamärgiste väljastamine

Energiamärgiste esitamist käsitlevad sätted on ümber sõnastatud, tagamaks et energiamärgis esitatakse iga kinnisvaratehingu puhul ning et potentsiaalset ostjat või üürnikku teavitatakse ehitise (või selle osade) energiatõhususest varases etapis (st müügi-/üürikuulutustes).

Lisatud on säte, mille kohaselt tuleks energiamärgis väljastada 31. detsembriks 2010, juhul kui üle 250 m2-l ehitise kasulikust pinnast asuvad riigiasutused.

Artikkel 12. Energiamärgiste paigutamine

Laiendatud on energiamärgise paigutamise kohustust: st kui üle 250 m2-l ehitise kasulikust pinnast asuvad riigiasutused või seda külastavad tihti inimesed, paigutatakse energiamärgis silmatorkavasse kohta avalikkusele selgelt nähtavale kohale. Ehitiste puhul, mida inimesed tihti külastavad, kehtib nõue üksnes juhul, kui energiamärgis on juba olemas.

Artikkel 13. Küttesüsteemide ülevaatus

Täpsustatud on ülevaatuste sageduse nõuet, et rõhutada, kui oluline on ülevaatuskulude ja ülevaatuse tulemusel eeldatava energiasäästu (kasu) proportsionaalsus.

Lisatud on nõue ülevaatusaktide sõltumatu kontrolli süsteemi kohta, mis hõlmab pistelist kvaliteedikontrolli.

Artikkel 14. Kliimaseadmete ülevaatus

Sarnaselt artikliga 13 on täpsustatud ülevaatuste sageduse nõuet.

Artikkel 15. Kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aktid

Lisatud on nõue, et ülevaatusakt antakse üle omanikule või üürnikule, et teavitada neid nõuetekohaselt ülevaatuse tulemustest ja soovitustest energiatõhususe kulutõhusaks suurendamiseks.

Artikkel 16. Sõltumatud eksperdid

Lisatud on nõue, et akrediteerimisel võetakse arvesse energiaauditit ja ülevaatusi teostavate ekspertide tehnilisi oskusi ja nende suutlikkust kõnealust teenust sõltumatult osutada.

Praegu on mõnes liikmesriigis ekspertide akrediteerimine piiratud konkreetsete ametirühmadega või ettevõtjatega, mis aga ei taga nende pädevust ja takistab teisi kvalifitseeritud spetsialiste, nt energiateenuste ettevõtjaid ja energiaagentuure, turule sisenemast, mis omakorda piirab konkurentsi.

Artikkel 17. Sõltumatu kontrollisüsteem

Lisatud on nõue energiamärgiste ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aktide sõltumatu kontrolli süsteemi kohta, mis hõlmab pistelist kvaliteedikontrolli.

Märgised ja ülevaatusakt registreeritakse nõudmise korral.

Artikkel 18. Läbivaatamine

Ajakohastatud.

Artikkel 19. Teavitamine

Liikmesriigid peavad andma ehitiste omanikele või üürnikele teavet energiamärgiste ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aktide kohta. Kehtiva direktiivi rakendamisel on ilmnenud, et inimesed ei ole alati teadlikud märgiste ja ülevaatusaktide olulisusest ega lisandväärtusest. Kui sellest aru ei saada ning kõnealuseid dokumente käsitletakse üksnes kui täiendavat haldusnõuet, jääb nende potentsiaalne positiivne mõju kasutamata. Seepärast algatavad liikmesriigid laiaulatuslikke teavitamiskampaaniaid.

Artikkel 20. I lisa kohandamine tehnika arenguga

Kohandatud.

Artikkel 21. Komitee

Muudetud vastavalt kohandustele kontrolliga regulatiivmenetluses.

Artikkel 22. Karistused

Liikmesriigid peavad kehtestama eeskirjad, mis käsitlevad EPBD alusel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumist, ja neid rakendama. Trahv võib sõltuda energiamärgisega ehitise energiatarbimisest või energiavajadusest või ülevaatuse aluseks olnud kütte- või kliimaseadme efektiivsest nimivõimsusest.

Tekst sarnaneb direktiivi 2005/32/EÜ artikli 20 („Karistused“) tekstiga.

Artikkel 23. Ülevõtmine

Ülevõtmise tähtaegu on kohandatud, et liikmesriikidel oleks piisavalt aega muudetud/uued sätted üle võtta (31. detsembriks 2010) ja neid täielikult rakendada (31. jaanuariks 2012). Avaliku sektori olulise juhtrolli rõhutamiseks on riigiasutustele ette nähtud lühem tähtaeg sätete rakendamiseks (31. detsembriks 2010).

Artikkel 24. Kehtetuks tunnistamine

Lisatud, et teha vahet kehtiva EPBD ja uuestisõnastatud versiooni sätete vahel.

Artikkel 25. Jõustumine

Kohandatud.

Artikkel 26.

Muudatusi ei ole.

I lisa

On oluline hinnata ehitise käitamise „tegelikku“ mõju kogu energiatarbimisele ja keskkonnale ning seepärast kasutatakse primaarenergia näitajat ja CO2 heidete näitajat.

Hindamisel kasutatakse aastaringse energiatõhususe andmeid, et rõhutada aastaringse energiakasutuse erinevuse olulisust ja kaasata jahutusvajadus.

Viidatud on Euroopa standarditele, et toetada riiklike/piirkondlike energiatõhususe miinimumnõuete arvutamise metoodika ühtlustamist.

II lisa

Esitatakse energiamärgiste ja ülevaatusaktide kontrollimiseks ettenähtud sõltumatute süsteemide kirjeldus.

III lisa

Lisatud, nagu on nõutud artikliga 23.

IV lisa

Vastavustabel

⎢ 2002/91

2008/0223 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

ehitiste energiatõhususe kohta

(uuestisõnastamine)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[10],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[11],

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[12]

ning arvestades järgmist:

ò uus

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta[13] on muudetud[14]. Kuna sellesse tuleb teha uusi olulisi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.

ê 2002/91 põhjendus 1 (kohandatud)

(1) Asutamislepingu artikkel 6 näeb ette keskkonnakaitsealaste nõuete lülitamist ühenduse tegevuspõhimõtete ja meetmete määratlemisse ning rakendamisse.

ê 2002/91 põhjendus 2

(2) Loodusressursid, mille kaalutletud ja mõistlikule kasutamisele viidatakse asutamislepingu artiklis 174, hõlmavad naftasaadusi, maagaasi ja tahkeid kütuseid, mis on energia peamised allikad, kuid ka süsinikdioksiidi heideteheitmete peamised tekitajad.

ê 2002/91 põhjendus 3

Energiatõhususe suurendamine moodustab tähtsa osa Kyoto protokolli täitmiseks ettenähtud tegevuspõhimõtete ja meetmete paketis ning peaks sisalduma igas hilisemate kohustuste täitmiseks vajalikus meetmepaketis.

ò uus

(3) Energiatarbimise vähendamine ehitussektoris on oluline osa meetmetest, mis on ette nähtud kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks ning ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli täitmiseks, samuti pärast 2012. aastat Euroopas ja rahvusvahelisel tasandil võetavate edasiste kohustuste täitmiseks. Energiatarbimise vähendamisel on oluline osa ka energiavarustuskindluse tagamises, tehnoloogiaarenduse edendamises ning tööhõivevõimaluse loomises ja piirkondlikus arengus, eriti maapiirkondades.

ê 2002/91 põhjendus 4 (kohandatud)

(4) Energianõudluse reguleerimine on tähtis vahend, mis võimaldab ühendusel mõjutada ülemaailmset energiaturgu ja seega ka energiavarude tagamist √ energiavarustuskindlust ∏ keskmises ja pikaajalises perspektiivis.

ê 2002/91 põhjendus 5

ð uus

(5) Nõukogu jõustas oma 30. mai 2000. aasta ja 5. detsembri 2000. aasta järeldustes komisjoni tegevuskava energiatõhususe alal ning nõudis erimeetmeid ehitussektoris.

ò uus

(5) 2007. aasta märtsi Euroopa Ülemkogul rõhutati vajadust suurendada ühenduse energiatõhusust, et saavutada ühenduse energiatarbimise 20 % vähendamise eesmärk 2020. aastaks, ning kutsuti üles põhjalikult ja kiirelt rakendama komisjoni teatises „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine”[15] kehtestatud prioriteete.. Kõnealuses tegevuskavas on tuvastatud ehitussektori märkimisväärne potentsiaal kulutõhusaks energiasäästuks. Oma 31. jaanuari 2008. aasta resolutsioonis nõudis Euroopa Parlament direktiivi 2002/91/EÜ sätete karmistamist.

ê 2002/91 põhjendus 6 (kohandatud)

(6) Põhiliselt ehitistest koosneva elamu- ja teenindussektori arvele läheb üle √ ligikaudu ∏ 40 % energia lõpptarbimisest ühenduses ja see sektor laieneb, millega omakordasuundumusega kaasneb energiatarbimise ja seega ka süsinikdioksiidi heitkogusteheitmete suurenemine.

ê 2002/91 põhjendus 7 (kohandatud)

(7) Nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiiv 93/76/EMÜ süsinikdioksiidi heitmete vähendamise kohta energiatõhususe suurendamise teel (SAVE),[5] millega nõutakse, et liikmesriigid koostaksid ja rakendaksid ehitussektoris programmid energiatõhususe valdkonnas ning esitaksid nende kohta aruanded, hakkab nüüd juba teatud olulist kasu andma. Kuid on vaja täiendavat õigusakti konkreetsemate meetmete kehtestamiseks √ On vaja kehtestada konkreetsemad meetmed ∏, et saavutada √ ehitiste ∏ märkimisväärne, kuid siiani kasutamata energiasäästu võimalus ja vähendada selles sektoris suuri erinevusi liikmesriikide tulemustes.

ê 2002/91 põhjendus 8

(8) Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivis 89/106/EMÜ ehitustooteid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta[6] nõutakse, et ehitised ja nende kütte-, jahutus- ja ventilatsiooniseadmed konstrueeritaks ja ehitataks nii, et nende kasutamisel vajalik energia hulk, pidades silmas asukoha kliimatingimusi ja elanikke, oleks väike.

ê 2002/91 põhjendus 9 (kohandatud)

ð uus

(8) Ehitiste energiatõhususe edasise parandamise meetmetes tuleks arvesse võtta kliimat ja kohalikke tingimusi ning sisekliimatsisekeskkonda ja tasuvust. Need √ meetmed ∏ ei tohiks olla vastuolus √ mõjutada ∏ ehitiste muid nõudeidmuude põhinõuetega, nagu ligipääsetavus, turvalisus ð ohutus ï ja ehitise kavandatud kasutus.

ê 2002/91 põhjendus 10 (kohandatud)

(9) Ehitiste energiatõhusust tuleks arvutada meetodite alusel, mida saaks eristada √ riiklikul ja ∏ piirkondlikul tasandil, √ ning mis ∏ see hõlmaksid lisaks soojusisolatsioonile √ soojuslikele omadustele ∏ teisi tegureid, millel on järjest tähtsam roll, näiteks kütte- ja kliimaseadmed, taastuvate energiaallikate kasutamine √ , passiivsed kütte- ja jahutuselemendid, varjulisus, siseõhu kvaliteet, piisav loomulik valgus ∏ ja ehitise konstruktsioon. √Energiatõhususe arvutamise meetodid ei peaks põhinema üksnes küttehooajal, vaid peaks hõlmama ehitise aastaringset energiatõhusust. ∏

ê2002/91 põhjendus 22 (kohandatud)

(10) √Liikmesriigid peaksid kehtestama hoonete energiatõhususe miinimumnõuded. Nõuete kehtestamisel tuleks eesmärgiks seada kulutõhusa tasakaalu saavutamine vajalike investeeringute ja hoone olelusringi jooksul kokkuhoitavate energiakulude vahel. ∏ Tuleks sätestada võimalus kiiresti kohandada arvutusmeetodeid ja √ , et ∏ liikmesriigid peaksid √ vaatavad ∏ ehitiste √ energiatõhususe ∏ miinimumnõuded korrapäraselt läbi vaatama seoses tehnika arenguga, muu hulgas seoses ehitusmaterjali isolatsiooniomaduste (või kvaliteedi) ja standardimise edasise arenguga.

ò uus

(11) Käesolev direktiiv ei piira asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist. Seepärast ei tohiks käesolevas direktiivis kasutatud soodustuse mõistet tõlgendada nii, et see hõlmab riigiabi.

ò uus

(12) Komisjon peaks sätestama võrdleva metoodika energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamiseks. Liikmesriigid peaksid kõnealust võrdlevat metoodikat kasutama tulemuste võrdlemiseks nende poolt vastu võetud energiatõhususe miinimumnõuetega. Sellise võrdlemise tulemused ja tulemuste saamiseks kasutatud andmed tuleks esitada korrapäraselt komisjonile. Saadud andmed peaksid võimaldama komisjonil hinnata liikmesriikide edusamme energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme saavutamisel ja koostada nende kohta aruandeid. Pärast üleminekuperioodi lõppu peaksid liikmesriigid kõnealust võrdlevat metoodikat kasutama oma energiatõhususe miinimumnõuete läbivaatamisel.

ê 2002/91 põhjendus 12 (kohandatud)

ð uus

(13) Ehitistel on mõju pikaajalisele energiatarbimisele ning seetõttu peaksid uued ehitised vastama kohalikule kliimalega sobivatele √ kohandatud ∏ energiatõhususe miinimumnõuetele. Selles suhtes tuleks hea tava kohandada energiatõhususe suurendamise seisukohast tähtsate tegurite optimaalse kasutamisega. Kuna üldiselt ei kasutataole alternatiivsete energiaallikate rakendamistne täielikult ära kasutatud, tuleks kaaluda alternatiivsete energiaallikate tehnilist, keskkonnaalast ja majanduslikku teostatavust ð , sõltumata ehitise suurusest. ï ; selle saab liikmesriik kohe läbi viia uuringuga, mille tulemusel saadakse tasuvuse kriteeriumidele vastav energia säästumeetmete nimekiri keskmistel kohaliku turu tingimustel. Enne ehituse algust võib olla vajalik läbi viia eriuuringuid meetme või meetmete teostatavuse kohta.

ê 2002/91 põhjendus 13 (kohandatud)

ð uus

(14) Teatavat suurust ületavate Olemasolevateolemasolevate ehitiste suuremal renoveerimisel √ oluline rekonstrueerimine ∏ ð , sõltumata ehitise suurusest, ï tuleks kasutada √ pakub ∏ võimalust kulutõhusatetasuvate meetmete võtmiseks, et energiatõhusust suurendada. Suuremaks renoveerimiseks loetakse renoveerimist, mille puhul hoone ümbrise ja/või energiaseadmete nagu küte, soojaveevarustus, kliimaseadmed, ventilatsioon ja valgustus renoveerimisega seotud kogukulutused ülevad 25 % ehitise väärtusest, välja arvatud maa väärtus, millel ehitis asub, ja renoveerimist, mille puhul uuendatakse üle 25 % hoone ümbrisest. ?Kulutõhususe eesmärgil peaks olema võimalik piirata energiatõhususe miinimumnõuete kohaldamist/piirduda energiatõhususe miinimumnõuete kohaldamisel rekonstrueeritavate osadega, mis on ehitise energiatõhususe seisukohast kõige olulisemad. ï

ê 2002/91 põhjendus 11

(11) Ühendus kavatseb edaspidi täiustada selliseid standardeid nagu EN 832 ja prEN 13790, seda ka kliimaseadmete ja valgustuse osas.

ò uus

(15) On vaja meetmeid, et suurendada nende ehitiste arvu, mis mitte üksnes ei vasta kehtivatele energiatõhususe miinimumnõuetele, vaid on veelgi energiatõhusamad. Selleks peaksid liikmesriigid koostama riiklikud kavad selliste ehitiste arvu suurendamiseks, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad, ja esitama need kavad korrapäraselt komisjonile.

ò uus

(16) Liikmesriikide aruandluskoormuse vähendamiseks peaks olema võimalik lisada käesoleva direktiiviga nõutavad aruanded Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivi 2006/32/EÜ (mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/76/EMÜ)[16] artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavadele. Iga liikmesriigi avalik sektor peaks asuma ehitiste energiatõhususe valdkonnas juhtpositsioonile ja seega tuleks riiklikes kavades seada kõrgemad eesmärgid ehitiste jaoks, milles asuvad riigiasutused.

ò uus

(17) Ehitise või selle osade tulevasele ostjale või üürnikule tuleks energiamärgise kaudu anda õiget teavet ehitise energiatõhususe kohta ja praktilisi nõuandeid energiatõhususe suurendamiseks. Märgis peaks samuti sisaldama andmeid selle kohta, kuidas kütmine ja jahutamine tegelikult mõjutavad ehitise energiavajadust, primaarenergia tarbimist ja süsinikdioksiidi heiteid.

ê 2002/91 põhjendus 16 (kohandatud)

ð uus

(18) Sertifitseerimisprotsessi võib toetada programmidega, mis edendavad võrdset juurdepääsu täiustatud energiatõhususele; see võib põhineda sidusrühmade organisatsioonide ja liikmesriikide nimetatud asutuse vahelistele kokkulepetele ja seda võivad läbi viia energia teenindusettevõtted, mis nõustuvad võtma kindlaksmääratud investeerimiskohustusi. Liikmesriigid peaksid kontrollima ja jälgima vastuvõetud kavade täitmist, samuti peaksid nad edendama stimuleerimissüsteemide kasutamist. Sertifikaat peaks nii palju kui võimalik kirjeldama ehitise tegelikku energiatõhususe olukorda ja seda võib vastavalt muuta. Ehitised, kus asuvad riigiasutused ja mida inimesed tihti külastavad, peaksid olema ð on heaks võimaluseks näidata, kuidas ï keskkonna- ja energiatõhususe √ aspekte arvesse võetakse, ∏ aspektidest näidiseks ning seetõttu peaks neid √ tuleks kõnealuste ehitiste puhul ∏ energiatõhususe seisukohalt korrapäraselt √ läbi viia energiaaudit ∏ sertifitseerima. Avalikkust tuleks energiatõhususest paremini teavitada ja panna nähtavalt välja energiatõhususe sertifikaadid √ energiamärgised ∏. Lisaks sellele peaks ametliku soovitusliku toatemperatuuri näitamine koos tegeliku mõõdetud temperatuuriga vähendama kütte-, kliimaseadmete ja ventilatsioonisüsteemide väärkasutamist. See peaks aitama vältida tarbetut energiakasutust ja tagama toas mugavad kliimatingimused (soojusmugavus) võrreldes välistemperatuuriga.

ê 2002/91 põhjendus 18

(19) Viimastel aastatel on hakatud Lõuna-Euroopa riikides kasutama rohkem kliimaseadmeid. Sellega kaasnevad märkimisväärsed probleemid tippkoormuse ajal, elektrikulude tõus ja energiatasakaalu rikkumine nendes riikides. Esmatähtsateks peaksid saama need strateegiad, millega parandatakse ehitiste soojuskasutust suveperioodil. Selleks tuleks veelgi arendada passiivseid jahutustehnikaid, eeskätt neid, mis parandavad kliimatingimusi siseruumides ja mikrokliimat ehitiste ümber.

ê 2002/91 põhjendus 14

(14) Olemasoleva ehitise üldise energiatõhususe parandamine ei tähenda alati ehitise täielikku renoveerimist, uuendada võib üksnes neid osi, mis on ehitise energiatõhususe suhtes kõige olulisemad ja tasuvamad.

ê 2002/91 põhjendus 15 (kohandatud)

(15) Olemasolevate ehitiste renoveerimisnõuded ei tohiks olla vastuolus ehitise kavandatud funktsiooni, kvaliteedi ega olemusega. Renoveerimisega kaasnevaid lisakulutusi peaks saama katta mõistliku ajaga seoses investeeringu eeldatava kasutusea jooksul kogunenud energiasäästuga.

ê 2002/91 põhjendus 17

(17) Liikmesriigid võivad energiatõhususe suurendamiseks kasutada ka muid vahendeid/meetmeid, mida ei ole käesolevas direktiivis sätestatud. Liikmesriigid peaksid edendama head energiahaldamist, võttes arvesse ehitiste kasutusintensiivsust.

ê 2002/91 põhjendus 19

ð uus

(20) Erialase ettevalmistusega töötajate läbiviidav kuumaveekatelde ð kütte- ï ja kliimaseadmete korrapärane hooldus ð ülevaatus ï aitab kaasa nende täpsele reguleerimisele vastavalt toote spetsifikaadile ning tagab seeläbi keskkonna, ohutuse ja energiakasutuse seisukohast optimaalse toimimise. Kui kaalutakse Kogukogu kütte ð - ja kliimaseadmete ï süsteemi ð tuleks korrapäraselt sõltumatult hinnata süsteemi olelusringi jooksul, eelkõige enne süsteemi asendamist või ajakohastamist ï asendamist tasuvuse seisukohast, tuleks anda süsteemile sõltumatu hinnang.

ê 2002/91 põhjendus 20

(20) Elamusektoris aitaks energiasäästmisele kaasa selliste arvete esitamine elanikele, kus on kütte-, kliimaseadmete ja sooja vee kulud arvutatud vastavalt tegelikule tarbimisele. Elanikud peaksid saama ise reguleerida oma kütte ja sooja vee tarbimist nende meetmete tasuvuse ulatuses.

ê 2002/91 põhjendus 10 (kohandatud)

ð uus

(21) Ühine lähenemisviisne sellel protsessile √ ehitiste energiaauditite teostamisele ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatustele ∏, mida viivad läbi erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud eksperdid, kelle sõltumatus tuleb tagada objektiivsete kriteeriumide alusel, aitab kaasa võrdsele mänguruumile liikmesriikide pingutustes säästa energiat ehitussektoris ning teeb võimalike omanike või kasutajate jaoks ühenduse kinnisvaraturu energiatõhususe läbipaistvaks. ?Energiamärgiste ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuste kvaliteedi tagamiseks kogu ühenduses tuleks igas liikmesriigis kehtestada sõltumatu kontrollimehhanism. ï

ê 2002/91 põhjendus 23

(22) Käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[17].,

ò uus

(23) Eelkõige tuleks komisjonile anda volitused kohandada teatavat I lisas sätestatud üldraamistikku tehnika arenguga, töötada välja metoodika energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusate tasemete arvutamiseks ning kehtestada ühtsed põhimõtted selliste ehitiste määratlemiseks, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad. Kuna kõnealused meetmed on üldmeetmed, mille eesmärk on muuta direktiivi vähem olulisi sätteid, tuleb kõnealused meetmed vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ê 2002/91 põhjendus 21 (kohandatud)

ð uus

(24) ?Kuna tulenevalt ehitussektori keerukusest ning riikide eluasemeturgude suutmatusest rahuldavalt lahendada energiatõhususe probleeme ei ole ehitiste energiatõhususe suurendamise eesmärgid liikmesriikide tasandil piisaval määral saavutatavad, vaid on oma ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta vastu meetmeid ï vastavalt aAsutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttele järgi tuleks energiatõhususe nõuete ja eesmärkide süsteemi üldpõhimõtted sätestada ühenduse tasandil, nende üksikasjalik rakendamine aga peaks olema liikmesriikide ülesanne, seega saab iga liikmesriik valida korra, mis kõige paremini vastab ta konkreetsetele oludele.√ Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev ∏ Käesolev direktiiv esitab vaid miinimumnõuded ega reguleeri rohkem √ kaugemale sellest ∏, mis on vajalikkui on vaja nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

ò uus

(25) Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes varasema direktiiviga muutunud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb varasemast direktiivist.

(26) Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas nimetatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega,

ê 2002/91 (kohandatud)

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1 Eesmärk √ Sisu ∏

Käesoleva direktiivigadirektiivi eesmärk on edendada √ edendatakse ∏ ühenduses ehitiste energiatõhusust, võttes arvesse väliskliimat ja kohalikke tingimusi ning sisekeskkonna √ sisekliima ∏ nõudeid ja tasuvust.

Käesoleva direktiiviga nähakse ette nõuded järgmistes küsimustes:

a) ehitiste √ ja nende osade ∏ üldise energiatõhususe arvutusmeetodite üldraamistik;

b) miinimumnõuete rakendamine uute ehitiste √ ja nende osade ∏ energiatõhususe suhtes;

c) miinimumnõuete rakendamine suuremale renoveerimisele minevate √ oluliselt rekonstrueeritavate ∏ suurte olemasolevate ehitiste √ ja nende osade ∏ energiatõhususe suhtes;

ò uus

d) riiklikud kavad selliste ehitiste arvu suurendamiseks, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad;

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

(d)e) ehitiste √ ja nende osade ∏ energiaaudit; ja

(e)f) ehitistes olevate kuumaveekatelde ja ð kütte- ja ï kliimaseadmete korrapärane ülevaatus ja lisahinnang küttesüsteemile, mille kuumaveekatlad on üle 15 aasta vanad.

ò uus

g) sõltumatud süsteemid energiamärgiste ja ülevaatusaktide kontrollimiseks.

ê 2002/91

Artikkel 2Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „ehitis“ – katusega konstruktsioon, millel on seinad ja mille sisekliima reguleerimiseksparandamiseks kasutatakse energiat; ehitis võib viidata ehitisele kui tervikule või selle osadele, mis on konstrueeritud või mida on muudetud nii, et neid saab kasutada eraldi;

ò uus

2) „ehitise tehnosüsteem“ – tehnilised seadmed kütmiseks, jahutamiseks, ventileerimiseks, vee soojendamiseks, valgustamiseks ja elektri tootmiseks või nimetatud eesmärkide kombinatsiooniks;

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

(2)3) „ehitise energiatõhusus“ – tegelikult tarbitud või ehitise standarditud √ tüüpilise ∏ kasutusega seotud erinevate vajaduste täitmisel eeldatavasti tarbitav ð energianõudluse rahuldamiseks vajalik ï ð arvutuslik või mõõdetud ï energia hulk, see võib √ mis hõlmab ∏ muu hulgas hõlmata kütmisekset, vee soojendamisekst, jahutusekst, ventilatsiooniks ja valgustusekst √ kasutatavat energiat ∏ .

ò uus

4) „primaarenergia“ – taastuv ja mittetaastuv energia, mida ei ole muundatud ega transformeeritud;

5) „ehitise välispiirded“ – ehitise sisemust väliskeskkonnast eraldavad elemendid, sealhulgas aknad, seinad, vundament, keldri lagi, laed, katus ja isolatsioon;

6) „oluline rekonstrueerimine“ – ehitise rekonstrueerimine, mille puhul:

a) ehitise välispiirete või tehnosüsteemide rekonstrueerimisega seotud kulud on suuremad kui 25 % hoone väärtusest, välja arvatud selle maa väärtus, millel ehitis asub, või

b) rekonstrueeritakse rohkem kui 25 % ehitise välispiirete pindalast;

7) „Euroopa standard“ – Euroopa Standardikomitee, Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee või Euroopa Telekommunikatsiooni Standardite Instituudi vastuvõetud ja avalikuks kasutuseks kättesaadavaks tehtud standard;

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

(3)8) „ehitise √ energiamärgis ∏ energiatõhususe sertifikaat“ – liikmesriigi või selle määratud juriidilise isiku tunnustatud sertifikaat √ , millel on märgitud ∏ ehitise √ või selle osade ∏ energiatõhususe kohta, arvutatuna vastavalt lisas sätestatud üldraamistikul põhinevatele √ artikli 3 kohaselt vastuvõetud ∏ meetoditele;

⎢ 2002/91

(4) soojuse ja elektri koostootmine – energiatõhususe teatavatele kvaliteedikriteeriumidele vastav esmaste kütuste üheaegne muundamine mehaaniliseks või elektriliseks ja soojusenergiaks;

ò uus

9) „koostootmine“ – soojusenergia ning elektrienergia ja/või mehaanilise energia samaaegne tootmine ühes protsessis;

10) „kulutõhus tase“ – madalaim kulude tase ehitise olelusringi jooksul, kusjuures kulude kindlaksmääramisel võetakse arvesse investeerimiskulusid, hooldus- ja käituskulusid (sh energiakulusid) ning juhul, kui need on asjakohased, ka toodetud energiast saadud tulu ja kõrvaldamiskulusid;

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

(5)11) „kliimaseadmed √ kliimaseade ∏ “ – kõik osad, mida on tarvis ð siseruumide ï õhu töötlemiseks, √ sealhulgas ventileerimiseks ∏ et temperatuuri kontrollida või seda alandada, võimaluse korral koos ventilatsiooni, niiskuse ja õhu puhtuse kontrollimisega;

(6)12) „kuumaveekatel“ – katla korpusest ja põletist koosnev üksus, mille abil kantakse veele ð vedelikule ï üle põlemisel eralduv soojus;

(7)13) „efektiivne nimivõimsus“ (kilovattides) – tootja määratletud ja tagatud suurim soojusvõimsus √ (kilovattides) ∏, mida on võimalik saavutada kestval kasutamisel tootja määratud kasuliku võimsuse korral;

(8)14) „soojuspump“ – seade või paigaldis, mis võtab madalal temperatuuril soojust õhust, veest või maast ja suunab soojuse ehitisse.

Artikkel 3 √ Ehitiste energiatõhususe arvutamise metoodika ∏ Metoodika vastuvõtmine

ê PE-CO_S 3654/08 (2002/91 kohandatud) (kohandatud)

Liikmesriigid kohaldavad riiklikul või piirkondlikul tasandil ehitiste energiatõhususe arvutamiseks meetodeid, mis põhinevad √ vastavalt ∏ I lisas sätestatud üldraamistikule. Komisjon kohandab lisa punkte 1 ja 2 tehnika arenguga, võttes arvesse siseriikliku õiguse kohaselt kohaldatavaid standardeid või norme. Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 14 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ê 2002/91 (kohandatud)

Meetodid sätestatakse √ võetakse vastu ∏ riiklikul võija piirkondlikul tasandil.

Ehitise energiatõhusust väljendatakse läbipaistvalt ja see võib sisaldada süsinikdioksiidi heitmete indikaatorit.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

Artikkel 4 Energiatõhususe √ miinimum ∏nõuete kehtestamine

1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada ehitiste energiatõhususe miinimumnõuete kehtestamine ð kulutõhusa taseme saavutamiseks ï, mis põhinevad √ ning nõuete arvutamine ∏ artiklis 3 osutatud meetoditel √ kohaselt ∏.

Nõuete kehtestamisel võivad liikmesriigid eristada uusi ja olemasolevaid ehitisi √ teha vahet uute ja olemasolevate ehitiste vahel ∏ ning erinevaid ehitiste kategooriaid √ eri kategooriate vahel ∏.

Nõuete puhul võetakse arvesse üldisi sisekliima tingimusi, vältimaks võimalikku negatiivset mõju, nagu näiteks ebapiisavat ventilatsiooni, ning ka kohalikke tingimusi ja ehitise kavandatud funktsiooni ja vanust.

Nõuded vaadatakse korrapäraselt läbi vähemalt viie aasta järel ning vajaduse korral ajakohastatakse √ neid ∏ ehitussektoris toimunud tehnika arengu kajastamiseks.

2. Energiatõhususe nõudeid kohaldatakse vastavalt artiklitele 5 ja 6.

3.2. Liikmesriigid võivad otsustada mitte kehtestada või kohaldada lõikes 1 osutatud nõudeid järgmiste ehitiste kategooriate suhtes:

a) ehitised ja mälestised, mis on ametliku kaitse all teatava keskkonna või nende endi spetsiifilise arhitektuurilise või ajaloolise väärtuse tõttu ja kus √ energiatõhususe miinimumnõuete ∏ nõuete täitmine muudaks vastuvõetamatult nende olemust või välimust;,

b) kultusekohtadena või religioosseteks tegevusteks kasutatavad ehitised;,

c) ajutised ehitised, mille kavandatud kasutusiga on kuni kaks aastat, tööstusalad, töökojad ja madala energiavajadusega eluruumideta põllumajandushooned ning eluruumideta põllumajandushooned, mida kasutatakse energiatõhususe riikliku sektorikokkuleppega hõlmatud sektoris;,

d) elamud, mis on mõeldud kasutamiseks alla nelja kuu jooksul aastas;,

e) eraldi seisvad ehitised, mille kasulik põrandapindkogupindala on alla 50 m2.

ò uus

3. Alates 30. juunist 2014 ei anna liikmesriigid soodustusi selliste ehitiste või nende osade ehitamiseks või rekonstrueerimiseks, mis ei vasta artikli 5 lõikes 2 osutatud arvutuse tulemusele vastavatele energiatõhususe miinimumnõuetele.

4. Alates 30. juunist 2017 tagavad liikmesriigid, et kui nad vaatavad oma energiatõhususe miinimumnõudeid läbi vastavalt käesoleva artikli lõikele 1, vastavad miinimumnõuded artikli 5 lõikes 2 osutatud arvutuse tulemustele.

ò uus

Artikkel 5

Energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamine

1. Komisjon sätestab 31. detsembriks 2010 võrdleva metoodika ehitiste või nende osade energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamiseks. Võrdleva meetodika puhul tehakse vahet uute ja olemasolevate ehitiste vahel ning ehitiste eri kategooriate vahel.

Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid selle täiendamise teel, võetakse vastu vastavalt artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

2. Liikmesriigid arvutavad energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme, kasutades lõike 1 kohaselt kehtestatud võrdlevat metoodikat ja asjakohaseid parameetreid, näiteks kliimatingimusi, ning võrdlevad arvutuse tulemusi nende poolt sätestatud energiatõhususe miinimumnõuetega.

Nad esitavad komisjonile aruande kõikide arvutuseks kasutatud sisendandmete ja eelduste ning kõikide arvutustulemuste kohta. Aruanne võib sisalduda direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades. Liikmesriigid esitavad kõnealused aruanded komisjonile iga kolme aasta järel. Esimene aruanne esitatakse hiljemalt 30. juuniks 2011.

3. Komisjon avaldab aruande liikmesriikide edusammude kohta energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme saavutamisel.

ê 2002/91 (kohandatud)

Artikkel 65 Uued ehitised

1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada uute ehitiste vastavus artiklis 4 osutatud √ kohaselt sätestatud ∏ energiatõhususe miinimumnõuetele.

Uute ehitiste puhul, mille kasulik kogupindala on üle 1 000 m2, tagavad liikmesriigid, et enne ehitamise algust kaalutakse ja võetakse arvesse √ järgmiste alternatiivsete süsteemide ∏ tehnilist, keskkonnaalast ja majanduslikku teostatavust selliste alternatiivsete süsteemide puhul nagu:

(a) taastuval energial põhinevad detsentraliseeritud energiatarnesüsteemid √ energiavarustussüsteemid ∏ ;,

(b) soojuse ja elektri koostootmine;,

(c) kaug- ja lokaalküte või -jahutus, kui see on olemas;,

(d) teatavatel tingimustel soojuspumbad.

ò uus

2. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutatud alternatiivsete süsteemide analüüs dokumenteeritakse läbipaistval viisil ehitusloa taotluses või ehitise ehitustööde lõpliku heakskiitmise taotluses.

ê 2002/91 (kohandatud)

Artikkel 76 Olemasolevad ehitised

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et kui √ ehitisi ∏ ehitised, mille kasulik kogupindala on üle 1 000 m2, läbivad suurema renoveerimise √ oluliselt rekonstrueeritakse ∏, suurendatakse tehnilise, funktsionaalse ja majandusliku teostatavuse piires nende energiatõhusust nii, et see vastaks √ energiatõhususe ∏ miinimumnõuetele. Liikmesriigid tuletavad need √ määravad kõnealused ∏ energiatõhususe miinimumnõuded √ kindlaks ∏ artikli 4 kohaselt kehtestatud ehitiste energiatõhususe nõuete alusel. Nõuded võib kehtestada eespool nimetatud eesmärgil parandada renoveeritud √ rekonstrueeritud ∏ ehitise kui terviku √ jaoks ∏ või renoveeritud √ rekonstrueeritud ∏ süsteemide või osade √ jaoks ∏ üldist energiatõhusust, kui need moodustavad osa piiratud aja jooksul läbiviidavast ehitise renoveerimisest √ rekonstrueerimisest, ∏ √ eesmärgiga suurendada ehitise või selle osade üldist energiatõhusust ∏.

ò uus

Artikkel 8

Ehitise tehnosüsteemid

1. Liikmesriigid sätestavad ehitistesse paigaldatud tehnosüsteemide energiatõhususe miinimumnõuded. Nõuded sätestatakse ehitiste ja nende osade uute tehnosüsteemide jaoks, samuti tehnosüsteemide asendamise ja moderniseerimise jaoks.

Nõuded hõlmavad eelkõige järgmisi elemente:

a) kuumaveekatlad või muud küttesüsteemide soojusgeneraatorid;

b) soojaveesüsteemide veesoojendid;

c) keskne kompaktne kliimaseade või kliimaseadmete külmageneraatorid.

2. Lõike 1 kohaselt kehtestatavad energiatõhususe miinimumnõuded on kooskõlas süsteemi moodustava toote (moodustavate toodete) suhtes kohaldatavate õigusaktidega ning põhinevad toote (toodete) korrektsel paigaldamisel ja ehitise tehnosüsteemi nõuetekohasel korrigeerimisel ja kontrollil. Eelkõige tagatakse kõnealuste nõuetega nõuetekohase hüdraulilise tasakaalu saavutamine hüdraulilistes vedelikuga küttesüsteemides ning nõuetekohase suurusega ja nõuetekohast tüüpi toote (toodete) kasutamine paigaldamisel, võttes arvesse ehitise tehnosüsteemi kavandatud kasutust.

Artikkel 9Ehitised, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad

1. Liikmesriigid kehtestavad riiklikud kavad selliste ehitiste arvu suurendamiseks, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad. Nad sätestavad eesmärgid selle kohta, kui suure protsendimäära peavad kõnealused ehitised 2020. aastal moodustama ehitiste koguarvust ja kasulikust põrandapinnast.

Eraldi eesmärgid seatakse järgmiste kategooriate jaoks:

a) uued ja renoveeritud elamud;

b) uued ja renoveeritud ehitised, mis ei ole elamud;

c) ehitised, milles asuvad riigiasutused.

Punktis c osutatud eesmärkide sätestamisel võtavad liikmesriigid arvesse juhtrolli, mida riigiasutused peaksid etendama ehitiste energiatõhususe valdkonnas.

2. Lõikes 1 osutatud riiklik kava sisaldab muu hulgas järgmisi elemente:

a) liikmesriigi määratlus selliste ehitiste jaoks, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad;

b) protsendimäärana väljendatud vahe-eesmärgid selle kohta, kui suure osa peavad kõnealused ehitised 2015. aastal moodustama ehitiste koguarvust ja kasulikust põrandapinnast;

c) teave kõnealuste ehitiste edendamiseks võetud meetmete kohta.

3. Liikmesriigid edastavad lõikes 1 osutatud riiklikud kavad komisjonile hiljemalt 30. juuniks 2011 ja esitavad komisjonile iga kolme aasta järel aruande riiklike kavade rakendamisel tehtud edusammude kohta. Riiklikud kavad ja eduaruanded võivad sisalduda direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades.

4. Komisjon kehtestab ühised põhimõtted selliste ehitiste määratlemiseks, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad.

Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid selle täiendamise teel, võetakse vastu vastavalt artikli 21 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

5. Komisjon avaldab aruande liikmesriikide edusammude kohta selliste ehitiste arvu suurendamisel, mille süsinikdioksiidiheited ja primaarenergiatarbimine on väikesed või puuduvad. Kõnealuse aruande alusel töötab komisjon välja kõnealuste ehitiste arvu suurendamise strateegia ja esitab vajaduse korral ettepanekud meetmete kohta.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

Artikkel 107

Energiatõhususe sertifikaat √ Energiamärgised ∏

2.1. ?Liikmesriigid sätestavad meetmed, mis on vajalikud ehitiste energiaauditi süsteemi loomiseks. ï Ehitise energiatõhususe sertifikaat √ Energiamärgisele kantakse ∏ sisaldab √ ehitise energiatõhususarv ja ∏ selliseid kontrollväärtusi √ sellised kontrollväärtused ∏ nagu hetkel kehtivad juriidilised standardid ja võrdleva hindamise kriteeriumid ð energiatõhususe miinimumnõuded ï, et tarbijad √ ehitise või selle osade omanikud või üürnikud ∏ saaksid ehitise √ selle ∏ energiatõhusust võrrelda ja hinnata.

2. Sertifikaadile √ Märgisele ∏ lisatakse soovitused √ ehitise või selle osade ∏ energiatõhususe tasuvuse parandamiseks.

Energiamärgisele kantavad soovitused hõlmavad järgmist:

a) ehitise välispiirete või tehnosüsteemi(de) olulise rekonstrueerimisega seoses võetud meetmed ja

b) meetmed, mis hõlmavad ehitise üksikuid osi või elemente ning on sõltumatud välispiirete või tehnosüsteemi(de) olulisest rekonstrueerimisest.

ò uus

3. Energiamärgisele kantavad soovitused peavad olema asjaomase ehitise puhul tehniliselt teostatavad, samuti tuleb esitada läbipaistev teave nende kulutõhususe kohta. Kulutõhususe hinnangu puhul võetakse aluseks hulk standardtingimusi, nt hinnanguline energiasääst ja hinnangulised energiahinnad, samuti soovituste rakendamiseks vajalike investeeringute intressimäärad.

4. Energiamärgisele tuleb märkida, kust saab omanik või üürnik täiendavat teavet märgisele kantud soovituste kohta. Lisaks sellele peab märgis sisaldama teavet soovituste rakendamiseks astutavate sammude kohta.

? 5. ⎪ Samasse ehitisse kuuluvate korterite või eraldi kasutamiseks mõeldud üksuste energiaaudit võib põhineda:

? a) ⎪ terve ehitise ühisel auditil, kui korteritel või üksustel on ühine küttesüsteem, või

? b) ⎪ teise samasse ehitisse kuuluva sama tüüpi korteri hindamisel.

ò uus

6. Ühepereelamute audit võib põhineda teise, sarnase projekti ja suurusega ning sarnase tegeliku energiatõhususega tüüpehitise hindamisel, kui kõnealuse sarnasuse tagab energiamärgist väljastav ekspert.

7. ð Energiamärgise ï Sertifikaadi kehtivusaeg on kuni kümme aastat.

ê 2002/91 (kohandatud)

Artikkel 11

√Energiamärgiste väljastamine ∏

ò uus

1. Liikmesriigid tagavad, et ehitatavatele, müüdavatele või üüritavatele ehitistele või nende osadele ning üle 250 m2 kasuliku põrandapinnaga ehitistele, milles asuvad riigiasutused, väljastatakse energiamärgis.

2. Liikmesriigid tagavad ð nõuavad ï , et kui ehitisi ð või nende osi ï ehitatakse, müüakse või renditakse, antakse vastavalt juhtumile ð annab artiklis 16 osutatud sõltumatu ekspert, kes energiamärgise väljastab, või müüja ï omanikule ð energiamärgise ï või omanik annab võimalikule ostjale või üürnikule energiatõhususe sertifikaadi.

ò uus

3. Liikmesriigid tagavad, et ehitiste või nende osade müügiks pakkumisel lisatakse energiamärgisele kantud energiatõhususarv kõikidesse ehitise või selle osade müügikuulutustesse ning et energiamärgist näidatakse võimalikule ostjale.

Müüja annab ostjale energiamärgise üle hiljemalt müügilepingu sõlmimise hetkel.

4. Liikmesriigid tagavad, et ehitiste või nende osade üüriks pakkumisel lisatakse energiamärgisele kantud energiatõhususarv kõikidesse ehitise või selle osade üürikuulutustesse ning et energiamärgist näidatakse võimalikule üürnikule.

Omanik annab üürnikule energiamärgise üle hiljemalt üürilepingu sõlmimise hetkel.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

5. Liikmesriigid võivad artikli 4 lõikes 23 osutatud √ ehitiste ∏ kategooriad lõigete 1, 2, 3 ja 4käesoleva lõike kohaldamisest välja arvata.

Sertifikaatide eesmärk piirdub teabe esitamisega ning nende sertifikaatide mõju kohtumenetluses või mujal otsustatakse vastavalt siseriiklikele eeskirjadele.

Artikkel 12

√Energiamärgiste paigutamine ∏

3.1. Liikmesriigid võtavad meetmed tagamaks, et ehitistes, mille kasulik kogupindala on √ kui ∏ üle 1 000 ð 250 ï √ m2-l ∏ m2 √ ehitise kasulikust põrandapinnast ∏ ja milles asuvad riigiasutused ning laiale isikuteringile teenuseid osutavad institutsioonid, mida need isikud seetõttu tihti külastavad, √ paigutatakse energiamärgis ∏ oleks silmatorkavasse ja avalikkusele selgelt nähtavale √ kohale ∏ paigutatud energiasertifikaat, mis ei ole üle kümne aasta vana.

ò uus

2. Liikmesriigid võtavad meetmed tagamaks, et kui inimesed külastavad tihti üle 250 m2 sellise ehitise kasulikust põrandapinnast, millele on artikli 11 lõike 1 kohaselt väljastatud energiamärgis, paigutatakse energiamärgis silmatorkavasse ja avalikkusele selgelt nähtavale kohale.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

2. Samuti võib selgelt esitada soovitusliku ja tegeliku toatemperatuuri ja muud asjakohased kliimaolud.

Artikkel 138 Kuumaveekatelde ð Küttesüsteemide ï ülevaatus

Energiatarbimise vähendamiseks ja süsinikdioksiidi heitmete piiramiseks liikmesriigid:

1. Liikmesriigid sätestavad vajalikud meetmed, et kehtestada taastumatu vedel- või tahkekütusega köetavate efektiivse nimivõimsusega √ üle ∏ 20 kW-100 kW √ efektiivse nimivõimsusega ∏ kuumaveekatelde √ kuumaveekatlaid hõlmavate küttesüsteemide ∏ korrapärane ülevaatus. √Ülevaatus ∏ hõlmab kuumaveekatla tõhususe ja selle suuruse võrdlemist ehitise küttenõuetega., Ülevaatusi võib kohaldada ka muude kütustega köetavate kuumaveekatelde suhtes.

ò uus

2. Liikmesriigid võivad kehtestada erinevad ülevaatussagedused sõltuvalt küttesüsteemi kuumaveekatla tüübist ja efektiivsest nimivõimsusest. Sageduste kehtestamisel võtavad liikmesriigid arvesse küttesüsteemi ülevaatuse kulusid ja ülevaatusest tuleneda võivat prognoositavat energiakulude säästu.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

3. Efektiivse nimivõimsusega üle √ Üle ∏ 100 kW √ efektiivse nimivõimsusega ∏ kuumaveekatelde √ kuumaveekatlaid hõlmavate ∏ ð küttesüsteemide ï ülevaatus peab toimuma vähemalt iga kahe aasta järel.

Gaasikatelde puhul võib seda aega pikendada kuni nelja aastani.

ò uus

Kui kütteseadmete kuumaveekatlad efektiivse nimivõimsusega üle 20 kW on üle 15 aasta vanad, sätestavad liikmesriigid vajalikud meetmed kogu kütteseadme ühekordseks ülevaatuseks. Selle ülevaatuse alusel, mis hõlmab kuumaveekatla tõhususe hindamist ja selle suuruse võrdlemist ehitise küttenõuetega, annavad eksperdid kasutajatele nõu kuumaveekatelde asendamise, küttesüsteemi muude muudatuste ja alternatiivsete lahenduste kohta; või

(b) ? 4. ⎪ ?Erandina lõigetest 1, 2 ja 3 võivad liikmesriigid otsustada ï astuvad samme ð võtta meetmeid ï tagamaks, et kasutajatele antakse nõu kuumaveekatelde asendamise, küttesüsteemi muude muudatuste ja alternatiivsete lahenduste kohta nõuandeid, mis võivad olla seotud ülevaatustega, et hinnata kuumaveekatla tõhusust ja kohast suurust. Selle lähenemisviisi mõju peaks ð on ï laias laastus olema võrdväärne punkti a ð lõigete 2 ja 3 ï sätete mõjuga.

?Kui ï Selle võimaluse valinud liikmesriigid ð valivad võimaluse kohaldada käesoleva lõike esimeses lõigus sätestatud meetmeid, ï esitavad ð nad komisjonile ï oma lähenemisviisi võrdväärsuse kohta komisjonile aruande ð kõnealuste meetmete ning lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud meetmete võrdväärsuse kohta hiljemalt 30. juuniks 2011. Liikmesriigid esitavad kõnealused aruanded komisjonile iga kolme aasta järel. Kõnealused aruanded võivad sisalduda direktiivi 2006/32/EÜ artikli 14 lõikes 2 osutatud energiatõhususe tegevuskavades. ï iga kahe aasta järel.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

Artikkel 149 Kliimaseadmete ülevaatus

1. Energiatarbimise vähendamiseks ja süsinikdioksiidi heitmete piiramiseks √ Liikmesriigid ∏ sätestavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et kehtestada üle 12 kW efektiivse nimivõimsusega üle 12 kW kliimaseadmete korrapärane ülevaatus. Ülevaatus hõlmab kliimaseadmete tõhususe ja suuruse hindamist võrreldes ehitise jahutusnõuetega. Kasutajatele antakse asjakohaseid nõuandeid kliimaseadmete võimaliku parandamise või asendamise ning alternatiivsete lahenduste kohta.

ò uus

2. Liikmesriigid võivad kehtestada erinevad ülevaatussagedused sõltuvalt kliimaseadme tüübist ja efektiivsest nimivõimsusest. Sageduste kehtestamisel võtavad liikmesriigid arvesse kliimaseadme ülevaatuse kulusid ja ülevaatusest tuleneda võivat hinnangulist energiakulude säästu.

ò uus

Artikkel 15Kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aktid

1. Käesolevat artiklit kohaldatakse kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aktide suhtes.

2. Iga ülevaatuse läbinud süsteemi kohta antakse korrapäraselt välja ülevaatusakt. Ülevaatusakt sisaldab järgmist:

a) kontrollitava süsteemi energiatõhususe võrdlus

i) parima võimaliku teostatava süsteemi energiatõhususega ja

ii) sellise sarnast tüüpi süsteemi energiatõhususega, mille kõik osad vastavad kehtivate õigusaktidega kehtestatud energiatõhususele;

b) soovitused ehitise või selle osade süsteemi energiatõhususe kulutõhusaks parandamiseks.

Lõikes b osutatud soovitused peavad võtma arvesse süsteemi iseärasusi, samuti tuleb esitada läbipaistev teave nende kulutõhususe kohta. Kulutõhususe hinnangu puhul võetakse aluseks hulk standardtingimusi, sh hinnanguline energiasääst, aluseks võetavad energiahinnad ja vajalike investeeringute intressimäärad.

3. Inspektor annab ülevaatusakti üle ehitise omanikule või üürnikule.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

Artikkel 1610 Sõltumatud eksperdid

Liikmesriigid tagavad, et ehitiste sertifitseerimise √ energiaauditid ∏, kaasnevate soovituste koostamise ja kuumaveekatelde √ ning ∏ ð kütte- ja ï ning kliimaseadmete ülevaatused viivad läbi sõltumatud erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud eksperdid, kes tegutsevad füüsilisest isikust ettevõtjana või töötavad riigiasutuses või eraettevõttes.

ò uus

Ekspertide akrediteerimisel võetakse arvesse nende pädevust ja sõltumatust.

ò uus

Artikkel 17Sõltumatu kontrollisüsteem

1. Liikmesriigid tagavad, et kooskõlas II lisaga kehtestatakse sõltumatu kontrollisüsteem energiamärgiste jaoks ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aktide jaoks.

2. Liikmesriigid võivad delegeerida sõltumatute kontrollisüsteemide rakendamise ülesanded ametiasutustele.

Kui liikmesriigid seda teha otsustavad, kontrollivad nad, et sõltumatuid kontrollisüsteeme rakendatakse kooskõlas II lisaga.

3. Liikmesriigid nõuavad, et lõikes 1 osutatud energiamärgised ja ülevaatusaktid registreeritakse või tehakse nõudmisel kättesaadavaks pädevatele asutustele või ametiasutustele, kellele pädevad asutused on delegeerinud sõltumatute kontrollisüsteemise rakendamise ülesanded.

ê 2002/91 (kohandatud)

Artikkel 1811 Läbivaatamine

Komisjon, keda abistab artikliga 2114 moodustatud √ alusel loodud ∏ komitee, annab käesolevale direktiivile hinnangu selle kohaldamise käigus saadud kogemuste valguses ja teeb vajaduse korral ettepanekuid, mis käsitlevad muu hulgas:

a) võimalikke täiendavaid meetmeid seoses hoonete renoveerimisega, mille kasulik kogupindala on alla 1 000 m2;

ò uus

a) ehitiste energiatõhususe hindamise metoodikat primaarenergiatarbimise ja süsinikdioksiidiheidete põhjal;

b) üldisi ehitiste energiatõhusust edaspidi soodustavaid meetmeid.

Artikkel 19 Teavitamine

Liikmesriigid võivad võtta ð võtavad ï vajalikke meetmeid, et teavitada ehitiste kasutajaid ð või nende osade omanikke ja üürnikke ï erinevatest meetoditest ja tavadest, mis aitavad suurendada energiatõhusust.

ò uus

Eelkõige annavad liikmesriigid ehitiste omanikele või üürnikele teavet energiamärgiste ja ülevaatusaktide ning nende ülesannete ja eesmärkide kohta, kulutõhusate viiside kohta ehitiste energiatõhususe suurendamiseks ning keskmise pikkusega ja pikaajaliste finantstagajärgede kohta, juhul kui ei võeta meetmeid ehitise energiatõhususe suurendamiseks.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

Liikmesriikide taotluse korral abistab komisjon liikmesriike asjaomaste ð esimese ja teise lõigu kohaldamiseks vajalike ï teabekampaaniate korraldamisel, mida võib teha ühenduse programmide raames.

ò uus

Artikkel 20 Raamistiku ð I lisa ï kohandamine tehnika arenguga

Lisa punktid 1 ja 2 vaadatakse läbi korrapäraselt ja mitte harvem kui kahe aasta järel.

ê PE-CO_S 3654/08 (2002/91 kohandatud) (kohandatud)

ð uus

√Komisjon kohandab Õ Käesoleva direktiivi I lisa punktide 31 ja 42 kohandamised tehnika arenguga.

Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 2114 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ê PE-CO_S 3654/08 (2002/91 kohandatud)

Artikkel 2114 Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1– kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

ò uus

Artikkel 22Karistused

Liikmesriigid sätestavad eeskirjad, mis käsitlevad karistusi käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise eest, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste eeskirjade rakendamine. Sätestatud karistused peavad oleva tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid edastavad kõnealused sätted komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2010 ja teatavad viivitamata nende edaspidistest/edasistest muudatustest.

ê 2002/91 (kohandatud)

Artikkel 2315 Ülevõtmine

1. Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 4. jaanuaril 2006. Liikmesriigid teatavad neist viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Erialase ettevalmistusega ja/või akrediteeritud ekspertide puudumise tõttu võivad liikmesriigid saada artiklite 7, 8 ja 9 täielikuks kohaldamiseks kolmeaastase lisaaja. Kui liikmesriigid seda võimalust kasutavad, teatavad nad komisjonile, esitades kohase põhjenduse ja käesoleva direktiivi edasise rakendamise ajakava.

ò uus

1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi artiklite 2–17, 19 ja 22 ning I ja II lisa järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2010. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.

Nad kohaldavad neid norme artiklite 2, 3, 9, 10–12, 16, 17, 19 ja 22 puhul hiljemalt alates 31. detsembrist 2010.

Nad kohaldavad neid norme artiklite 4–8, 13–15 ja 17 puhul ehitiste suhtes, milles asuvad riigiasutused, hiljemalt alates 31. detsembrist 2010 ja muude ehitiste suhtes hiljemalt alates 31. jaanuarist 2012.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Samuti lisavad liikmesriigid märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi ja kõnealuse märkuse sõnastuse näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 24Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 2002/91/EÜ, mida on muudetud III lisa A osas nimetatud määrusega, tunnistatakse kehtetuks alates 1. veebruarist 2012, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas nimetatud direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega.

Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ja loetakse vastavalt IV lisa vastavustabelile.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

Artikkel 2516 Jõustumine

Direktiiv √ Käesolev direktiiv ∏ jõustub √ kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist ∏ Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 2617

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, …

Euroopa Parlamendi nimel

president […]

Nõukogu nimel

eesistuja […]

⎢ 2002/91

ð uus

I LISA

Ehitiste energiatõhususe arvutamise üldraamistik ( ð osutatud ï artiklisartikkel 3)

ò uus

1. Ehitise energiatõhususe kindlaksmääramisel võetakse aluseks ehitise standardkasutusega seotud vajaduste rahuldamiseks tarbitav arvestuslik või tegelik aastane energiakogus ning see kajastab ehitise standardkasutusele vastavate temperatuuritingimuste säilitamiseks vajalikku kütmis- ja jahutusenergiat (ülekuumenemise vältimiseks vajalik energia).

2. Ehitise energiatõhusust väljendatakse läbipaistvalt ja see võib sisaldada süsinikdioksiidiheidete ja primaarenergiatarbimise arvnäitajaid.

Ehitiste energiatõhususe arvutusmetoodika puhul tuleks võtta arvesse Euroopa standardeid.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

13. Ehitiste energiatõhususe arvutamismeetodid √ Metoodika arvutamisel ∏ hõlmavad √ võetakse arvesse ∏ vähemalt järgmisi aspekte:

a) ?ehitise, kaasa arvatud selle sisevaheseinte järgmised tegelikud ï ehitise soojuslikud omadused (ümbris ja sisevaheseinad jne):.

ò uus

i) soojusmahtuvus;

ii) isolatsioon;

iii) passiivküte;

iv) jahutuselemendid ja

v) külmasillad;

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

Need omadused võivad hõlmata ka hermeetilisust;

b) kütteseadmed ja kuumaveevarustus, sealhulgas nende isolatsiooniomadused;

c) kliimaseadmed;

d) √loomulik ja mehaaniline ∏ ventilatsioon √ , mis võib hõlmata ka hermeetilisust ∏;

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

e) sisseehitatud valgustusseadmed (peamiselt mitteelamusektoris);

f) ehitiste ð konstruktsioon, ï asukoht ja paigutus, sealhulgas väliskliima;

g) passiivsed päikeseenergiasüsteemid ja päiksekaitse;

h) loomulik ventilatsioon;

ih) sisekliima tingimused, sealhulgas kavandatud sisekliima;

ò uus

i) sisekoormus.

ê 2002/91 (kohandatud)

ð uus

24. Arvutustes võetakse arvesse järgmiste aspektide võimalikku positiivset mõju:

a) ?kohalik päikesevalguse hulk, ï aktiivsed päikeseenergiasüsteemid ning muud kütte- ja elektrisüsteemid, mis põhinevad taastuvatel energiaallikatel;

b) soojuse ja elektri koostootmisel saadud elekter;

c) kaug- või lokaalküte või -jahutus;

d) loomulik valgustus.

35. Selle arvutuse tarvis tuleks ehitised asjakohaselt liigitada piisavalt erinevatesse √ järgmistesse ∏ kategooriatesse, nagu:

a) erinevat tüüpi ühepereelamud;

b) korterelamud;

c) ametiruumid;

d) haridusehitised;

e) haiglad;

f) hotellid ja restoranid;

g) spordirajatised;

h) hulgi- ja jaekaubandusrajatised;

i) energiat tarbivad muud tüüpi ehitised.

ò uus

II LISA

Sõltumatud süsteemid energiamärgiste ja ülevaatusaktide kontrollimiseks

1. Pädevad asutused või asutused, kellele pädev asutus on delegeerinud sõltumatu kontrollisüsteemi rakendamise ülesanded, valivad juhuslikult välja vähemalt 0,5 % aasta jooksul väljastatud energiamärgistest ja kontrollivad neid.Kontrollimine toimub ühel allpool osutatud kolmest eri tasemest ning igal tasemel kontrollitakse vähemalt statistiliselt märkimisväärset osa valitud energiamärgistest:

a) ehitise energiamärgise väljastamise aluseks olnud sisendandmete ja märgisele kantud tulemuste valiidsuse kontroll;

b) sisendandmete ja märgisele kantud tulemuste, sh antud soovituste kontroll;

c) ehitise energiamärgise väljastamise aluseks olnud sisendandmete täielik kontroll, märgisele kantud tulemuste, sh antud soovituste täielik kontroll ning ehitise kohapealne külastus, et kontrollida energiamärgisele kantud andmete ja asjaomase ehitise vastavust;

2. Pädevad asutused või asutused, kellele pädev asutus on delegeerinud sõltumatu kontrollisüsteemi rakendamise ülesanded, valivad juhuslikult välja vähemalt 0,1 % aasta jooksul väljastatud ülevaatusaktidest ja kontrollivad neid. Kontrollimine toimub ühel allpool osutatud kolmest eri tasemest ning igal tasemel kontrollitakse vähemalt statistiliselt märkimisväärset osa valitud ülevaatusaktidest:

a) ülevaatusakti väljastamise aluseks olnud tehnosüsteemi sisendandmete ja ülevaatusakti kantud tulemuste valiidsuse kontroll;

b) sisendandmete ja ülevaatusakti kantud tulemuste, sh antud soovituste kontroll;

c) ülevaatusakti väljastamise aluseks olnud tehnosüsteemi sisendandmete täielik kontroll, ülevaatusakti kantud tulemuste, sh antud soovituste täielik kontroll ning ehitise kohapealne külastus, et kontrollida ülevaatusakti kantud andmete ja ülevaadatud tehnosüsteemi vastavust;

⎢ 2002/91

ð uus

III LISA

A osa

Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos selle hilisema muudatusega (osutatud artiklis 24)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65) |

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus […] (ELT […]) | üksnes lisa punkt 9.9 |

B osa

Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtajad (osutatud artiklis 24)

Direktiiv | Ülevõtmise tähtaeg | Kohaldamise tähtaeg |

2002/91/EÜ | 4. jaanuar 2006 | 4. jaanuar 2009 üksnes artiklite 7, 8 ja 9 puhul |

_____________

IV LISA

Vastavustabel

Direktiiv 2002/91/EÜ | Käesolev direktiiv |

Artikkel 1 | Artikkel 1 |

Artikli 2 sissejuhatav lause | Artikli 2 sissejuhatav lause |

Artikli 2 punkt 1 | Artikli 2 punkt 1 |

– | Artikli 2 punkt 2 |

Artikli 2 punkt 2 | Artikli 2 punkt 3 ja I lisa |

– | Artikli 2 punktid 4, 5, 6 ja 7 |

Artikli 2 punkt 3 | Artikli 2 punkt 8 |

Artikli 2 punkt 4 | Artikli 2 punkt 9 |

– | Artikli 2 punkt 10 |

Artikli 2 punkt 5 | Artikli 2 punkt 11 |

Artikli 2 punkt 6 | Artikli 2 punkt 12 |

Artikli 2 punkt 7 | Artikli 2 punkt 13 |

Artikli 2 punkt 8 | Artikli 2 punkt 14 |

Artikkel 3 | Artikkel 19 ja I lisa |

Artikli 4 lõige 1 | Artikli 4 lõige 1 |

Artikli 4 lõige 2 | - |

Artikli 4 lõige 3 | Artikli 4 lõige 2 |

– | Artikli 4 lõige 3 |

– | Artikli 4 lõige 4 |

– | Artikkel 5 |

Artikkel 5 | Artikli 6 lõige 1 |

– | Artikli 6 lõige 2 |

Artikkel 6 | Artikkel 7 |

- | Artikkel 8 |

- | Artikkel 9 |

Artikli 7 lõige 1 | Artikli 10 lõige 5, artikli 11 lõiked 1, 2, 3, 5 ja 6 |

Artikli 7 lõige 2 | Artikli 10 lõiked 1 ja 2 |

Artikli 7 lõige 3 | Artikkel 12 |

– | Artikli 11 lõiked 4, 7 ja 8 |

Artikli 8 sissejuhatav lause | Artikli 13 sissejuhatav lause |

Artikli 8 punkt a | Artikli 13 lõiked 1 ja 3 |

– | Artikli 13 lõige 2 |

Artikli 8 punkt b | Artikli 13 lõige 4 |

Artikkel 9 | Artikli 14 lõige 1 |

– | Artikli 14 lõige 2 |

– | Artikkel 15 |

Artikkel 10 | Artikkel 16 |

– | Artikkel 17 |

Artikli 11 sissejuhatav lause | Artikli 18 sissejuhatav lause |

Artikli 11 punkt a | – |

– | Artikli 18 punkt a |

Artikli 11 punkt b | Artikli 18 punkt b |

Artikkel 12 | Artikkel 19 |

Artikkel 13 | Artikkel 20 |

Artikli 14 lõige 1 | Artikli 21 lõige 1 |

Artikli 14 lõige 2 | Artikli 21 lõige 2 |

Artikli 14 lõige 3 | – |

– | Artikkel 22 |

Artikli 15 lõige 1 | Artikli 23 lõiked 1 ja 2 |

Artikli 15 lõige 2 | - |

– | Artikkel 24 |

Artikkel 16 | Artikkel 25 |

Artikkel 17 | Artikkel 26 |

Lisa | I lisa |

– | II–IV lisa |

FINANTSSELGITUS

1. ETTEPANEKU NIMETUS:

Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv ehitiste energiatõhususe kohta

2. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE JA EELARVESTAMISE RAAMISTIK

Asjaomased poliitikavaldkonnad ja nendega seonduvad meetmed:

06: Energeetika ja transport

3. EELARVEREAD

3.1. Eelarveread (tegevusassigneeringute read ja nendega seonduvad tehnilise ja haldusabi read (endised B..A read)), sh järgmised nimetused:

06 01 01: Energeetika ja transpordi poliitikavaldkonnas alaliselt töötava personaliga seotud kulud

3.2. Meetme ja finantsmõju kestus:

Algus 2010 lõpp: kindlaks määramata

3.3. Eelarve tunnusjooned:

Eelarverida | Kulu liik | Uus | EFTA osamaks | Taotlejariikide osamaksud | Finantsperspektiivi rubriik |

06 01 01 | Mittekohustuslik | Liigendamata | EI | EI | EI | Nr 5 |

4. ÜLEVAADE VAHENDITEST

4.1. Rahalised vahendid

4.1.1. Ülevaade kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutest

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Kulu liik | Jao nr | aasta n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 jj | Kokku |

Tegevuskulud |

Kulukohustuste assigneeringud | 8.1. | a |

Maksete assigneeringud | b |

Võrdlussummas sisalduvad halduskulud |

Tehniline ja haldusabi (liigendamata assigneeringud) | 8.2.4. | c |

VÕRDLUSSUMMA KOKKU |

Kulukohustuste assigneeringud | a+c |

Maksete assigneeringud | b+c |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud |

Personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.5. | d | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.6. | e |

Meetme soovituslik finantskulu kokku |

Kulukohustuste assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | a+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

Maksete assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | b+c+d+e | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

Kaasrahastamise andmed

Kui ettepanek hõlmab liikmesriikide või muude asutuste (palun täpsustada) poolset kaasrahastamist, peaks allpool esitatud tabelis näitama, milline on selle kaasrahastamise hinnanguline tase (kui kaasrahastajaid on mitu, võib lisada täiendavaid ridu):

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Kaasrahastav asutus | aasta n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 jj | Kokku |

…………………… | f |

Kulukohustuste assigneeringud (sh kaasrahastamine) KOKKU | a+c+d+e+f | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 2,196 |

4.1.2. Kooskõla finantsplaneeringuga

X Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule

( Ettepanekuga kaasneb finantsperspektiivi asjakohase rubriigi ümberplaneerimine

( Ettepanekuga seoses võib olla vajalik institutsioonidevahelise kokkuleppe sätete kohaldamine (st paindlikkusinstrumendi või finantsperspektiivi läbivaatamine).

4.1.3. Finantsmõju tuludele

X Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele

( Ettepanekul on finantsmõju; mõju tuludele on järgmine:

miljonites eurodes (üks koht pärast koma)

Enne meetme rakendamist [aasta n-1] | Olukord pärast meetme rakendamist |

Personal kokku |

5. TUNNUSJOONED JA EESMÄRGID

Seletuskirjas nõutakse täpsemaid andmeid ettepaneku tausta kohta. Finantsselgituse käesolevas jaos tuleks esitada järgmine lisateave:

5.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetav vajadus

Direktiiv nõuab, et komisjon töötaks välja ehitiste energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamise metoodika ja et ta seda rakendaks. See metoodika peab olema toimiv hiljemalt 31. detsembriks 2010. Komisjon peab samuti sätestama põhimõtted selliste ehitiste määratlemiseks, mille energiakulu ja süsiniokdioksiidiheited on väikesed või puuduvad.

Direktiiv nõuab liikmesriikidelt eespool nimetatud metoodika kasutamist ja tulemuste kohta aruannete esitamist iga kolme aasta järel alates 30. juunist 2011. Samuti peavad liikmesriigid esitama riiklikud kavad väikese või puuduva energiakulu ja süsinikdioksiidiheitega ehitiste kohta, mida komisjon peab analüüsima ja seejärel esitama eduaruande. Lisaks sellele peavad liikmesriigid esitama aruanded küttesüsteeme ja ülevaatuskavasid hõlmavate teavitamismeetmete ja vabatahtlike meetmete kohta.

5.2. Ühenduse meetme lisandväärtus, ettepaneku seotus ja kooskõla muude finantsmeetmetega ning võimalik koostoime

Ehitussektor on ligikaudu 40 %ga ELi kogu energia lõpptarbimisest ja CO2 heidetest ELi suurim energiatarbija ja CO2 heidete tekitaja. Sektoris on märkimisväärne kulutõhusa energiasäästu potentsiaal, mille ärakasutamine tähendaks, et 2020. aastaks väheneks ELis energia lõpptarbimine 11 %.

5.3. Ettepaneku eesmärgid, oodatavad tulemused ja nendega seonduvad näitajad tegevuspõhise juhtimise raames

Direktiivi eesmärk on säästa ehitussektoris energiat ja vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid.

5.4. Rakendusmeetod (soovituslik)

Märkige allpool meetme rakendamiseks valitud meetod(id).

( Tsentraliseeritud haldamine

X otse, haldajaks on komisjon

( kaudselt, haldamine on delegeeritud:

( täitevasutustele

( ühenduste asutatud asutustele, millele on osutatud finantsmääruse artiklis 185

X riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele

( Haldamine detsentraliseeritult või koostöös

( liikmesriikidega

( kolmandate riikidega

( Haldamine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (palun täpsustage)

Asjakohased märkused:

6. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE

6.1. Järelevalvekord

Standardtekst

6.2. Hindamine

6.2.1. Eelhindamine

6.2.2. Vahe- ja järelhindamise järel võetavad meetmed (varasematest samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid)

6.2.3. Edasise hindamise tingimused ja sagedus

7. PETTUSEVASTASED MEETMED

Standardtekst

8. ANDMED VAHENDITE KOHTA

8.1. Ettepaneku eesmärgid nende finantskulu järgi

Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 |

Ametnikud | AD | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

B*, C*/AST |

Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal |

Art XX 01 04/05 kohaselt rahastatav muu personal |

KOKKU | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |

8.2.2. Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus

Töötada välja ehitiste energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhusa taseme arvutamise metoodika ja teostada selle üle järelevalvet.

Jälgida, kuidas liikmesriigid rakendavad direktiivi, ja anda selle kohta aru. Komitee koosolekute ettevalmistamine, korraldamine ja järeltegevus (komiteemenetlus).

8.2.3. Ametikohtade jaotus (koosseisuline personal)

( Ametikohad, mis on asendatava või pikendatava programmi haldamiseks praegu ette nähtud

( Ametikohad, mis on poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames eelnevalt aastaks n ette nähtud

X Ametikohad, mida tuleb taotleda järgneva poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti menetlemise käigus

( Ametikohad, mis tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades asjaomases haldustalituses ümber paigutada (talitusesisesed ümberpaigutused)

( Ametikohad, mis on aastal n nõutavad, kuid ei ole kõnealuse aasta poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames ette nähtud

8.2.4. Võrdlussummas sisalduvad muud halduskulud (XX 01 04/05 – Halduskorralduskulud)

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Eelarverida (number ja nimetus) | aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 jj | KOKKU |

Muu tehniline ja haldusabi |

– sise- |

– välis- |

Tehniline ja haldusabi kokku |

8.2.5. Võrdlussummast välja jäävad personalikulud ja nendega seonduvad kulud

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Ametikoha liik | aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 jj |

Ametnikud ja ajutine personal (XX 01 01) | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 |

Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal (abiteenistujad, riikide lähetatud eksperdid, lepinguline personal jne) (täpsustada eelarverida) |

(Võrdlussummast VÄLJA jäävad) personalikulud ja nendega seonduvad kulud kokku | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 | 0,366 |

Arvestus – Ametnikud ja ajutine personal |

Vajaduse korral tuleb viidata punktile 8.2.1. |

Aastal n:3 AD kategooria ametnikku (122 000 eurot ametniku kohta aastas) |

Arvestus – Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal |

Vajaduse korral tuleb viidata punktile 8.2.1. |

8.2.6. Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) |

aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 jj | KOKKU |

XX 01 02 11 01 – Lähetused |

XX 01 02 11 02 – Koosolekud ja konverentsid |

XX 01 02 11 03 – Komiteed[21] |

XX 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid |

XX 01 02 11 05 – Infosüsteemid |

2 Muud halduskulud kokku (XX 01 02 11) |

3 Muud haldusliku iseloomuga kulud (täpsustage, lisades viite eelarvereale) |

Halduskulud kokku, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (jäävad võrdlussummast VÄLJA) |

Arvestus – Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud |

Personali- ja haldusressursside vajadused kaetakse juhtivale peadirektoraadile tehtud eraldise piires iga-aastase eraldamisprotseduuri raames. |

[1] EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65–71.

[2] KOM(2007) 1.

[3] ELT L 191, 22.7.2005, lk 29–58.

[4] ELT L 52, 21.2.2004, lk 50–60.

[5] ELT L 114, 27.4.2006.

[6] KOM(2008) 30.

[7] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 12–26.

[8] KOM(2008) 397/3.

[9] KOM(2002) 278 (lõplik).

[10] ELT C […], […], lk […].

[11] ELT C […], […], lk […].

[12] ELT C […], […], lk […].

[13] EÜT L 1, 4.1.2003, lk 65.

[14] Vt IV lisa A osa.

[15] KOM(2006) 545 (lõplik).

[16] ELT L 114, 27.4.2006, lk 64.

[17] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

[18] Vajaduse korral, st kui meedet rakendatakse üle kuue aasta, lisage täiendavaid veerge.

[19] Vastavalt punktis 5.3 kirjeldatule.

[20] Viidata tuleb konkreetsele asjaomas(t)e täitevasutus(t)e finantsselgitusele.

[21] Täpsustage komitee liik ja rühm, millesse see kuulub.