Taust

Kiites 2015. aastal heaks Pariisi kliimakokkuleppe ja ÜRO säästva arengu tegevuskava aastani 2030, valisid maailma riikide valitsused jätkusuutlikuma tee nii meie planeedi kui ka majanduse jaoks. ÜRO säästva arengu tegevuskava 2030 keskmes on 17 säästva arengu eesmärki. Järgmise 15 aasta jooksul töötame nende eesmärkide alusel tuleviku nimel, kus on tagatud stabiilsus, planeedi tervis, õiglased, kaasavad ja vastupanuvõimelised ühiskonnad ning jõukas majandus. 2015. aasta detsembris 195 riigi poolt allkirjastatud Pariisi kokkulepe on esimene universaalne globaalne kliimalepe, mille eesmärk on kohandada ja tugevdada kliimamuutusega toimetulekut ning piirata ülemaailmset soojenemist nii, et temperatuuri tõus jääks tunduvalt alla 2°C.

Jätkusuutlikkus ja üleminek vähese CO2-heitega, ressursitõhusamale ning ringmajandusele on määrava tähtsusega ELi majanduse konkurentsivõime tagamisel pikas perspektiivis. Jätkusuutlikkus on kaua olnud Euroopa Liidu prioriteediks ja ka ELi aluslepingutes tunnustatakse selle sotsiaalset ja keskkonnamõõdet. EL on pühendunud arengule, mis vastab praeguste ja tulevaste põlvede vajadustele, luues samal ajal uusi tööhõive- ja investeerimisvõimalusi ning tagades majanduskasvu. Paljud komisjoni 2014.–2020. aasta prioriteedid toetavad liidu energia- ja kliimaeesmärke ning aitavad kaasa ÜRO säästva arengu tegevuskava 2030 rakendamisele. Komisjon valmistab ette aruteludokumenti „Euroopa kestliku arengu saavutamine aastaks 2030“ ja on käivitanud mitmeid sidusrühmi ühendava platvormi parimate tavade vahetamiseks säästva arengu eesmärkide rakendamisel.

Me seisame üha sagedamini silmitsi kliimamuutuste tohutute ja ettearvamatute tagajärgedega ning loodusvarade vähenemisega, seega on vaja kiiresti tegutseda, et avalik poliitika uue reaalsusega kooskõlla viia. Finantssüsteemil on siin tähtis roll. Finantssüsteemi reformitakse, et võtta arvesse finantskriisist saadud õppetunde, ja sel taustal saab finantssüsteem olla osa lahendusest liikumisel keskkonnasõbralikuma ja jätkusuutlikuma majanduse poole. Erakapitali ümbersuunamine jätkusuutlikumatesse investeeringutesse eeldab ulatusliku muutust finantssüsteemi toimimises. See on vajalik, kui EL soovib saavutada jätkusuutlikumat majanduskasvu, tagada finantssüsteemi stabiilsuse ning edendada majanduses läbipaistvust ja pikale perspektiivile keskendumist. Need põhimõtted on ka ELi kapitaliturgude liidu projekti keskmes.

Komisjon moodustas 2016. aasta lõpus jätkusuutliku rahastamise kõrgetasemelise eksperdirühma. Eksperdirühm avaldas 31. jaanuaril 2018 oma lõpparuande, milles esitas tervikliku visiooni ELi jätkusuutliku rahastamise strateegia ülesehitamise kohta. Aruande kohaselt tuleb jätkusuutliku rahastamise saavutamiseks täita kaks kiireloomulist nõuet: 1) finantsvaldkonna panuse suurendamine jätkusuutlikusse ja kaasavasse majanduskasvu, rahastades ühiskonna pikaajalisi vajadusi; 2) finantsstabiilsuse tugevdamine, lisades investeerimisotsuste tegemisse keskkonna-, sotsiaal- ja üldjuhtimise kriteeriumid (ESG). Aruandes esitatakse kaheksa prioriteetset soovitust, mitu valdkondadeülest soovitust ning finantssüsteemi konkreetsetele sektoritele suunatud meedet. Käesolev tegevuskava tugineb eksperdirühma soovitustele ELi jätkusuutliku finantsstrateegia koostamise kohta.

1Jätkusuutlikuma maailma rahastamine

Finantsvaldkond toetab majandust, pakkudes rahalisi vahendeid majandustegevuseks ning olles seega ka töökohtade ja majanduskasvu loomise aluseks.Investeerimisotsuseid tehes tuginetakse tavaliselt paljudele aspektidele, kuid tihti jäävad sealjuures piisava tähelepanuta keskkonna ja sotsiaalsed kaalutlused, kuna nendega seotud ohud muutuvad konkreetseks alles pika aja jooksul. Oluline on meeles pidada, et majanduslikult on mõistlik arvesse võtta pikemaajalisi jätkusuutlikkusega seotud aspekte ning et sellega ei kaasne tingimata väiksem tulu investorite jaoks.

Jätkusuutliku rahastamise all mõeldakse tavaliselt keskkonna- ja sotsiaalsete kaalutluste nõuetekohast arvessevõtmist investeerimisotsuste tegemisel, mille tulemusena suurenevad investeeringud pikemaajalistesse ja jätkusuutlikesse tegevustesse. Täpsemalt väljendudes osutavad keskkonnakaalutlused kliimamuutuste leevendamisele ja nendega kohanemisele, kuid ka laiemalt keskkonnale ja seotud riskidele (nt looduskatastroofid). Sotsiaalsed kaalutlused võivad olla seotud ebavõrdsuse, kaasamise, töösuhete ning inimkapitali ja kogukondadesse investeerimisega. Keskkonna- ja sotsiaalsed kaalutlused on sageli omavahel põimunud, näiteks võivad kliimamuutused veelgi süvendada senist ebavõrdsust. Avalike ja eraõiguslike asutuste juhtimisel, sh haldusstruktuuridel, töötajatega suhtlemisel ja juhtide tasustamisel, on määrav roll selle tagamisel, et sotsiaalseid ja keskkonnakaalutlusi võetaks otsustusprotsessis arvesse.

Käesolev jätkusuutliku rahastamise tegevuskava on osa laiemast eesmärgist siduda finantssektor Euroopa ja maailmamajanduse konkreetsete vajadustega, et sellest oleks kasu nii meie ühiskonnale kui ka kogu planeedile. Tegevuskava konkreetsed eesmärgid on järgmised:

1.suunata kapitalivood ümber jätkusuutlikesse investeeringutesse, et tagada kestlik ja kaasav majanduskasv;

2.hallata finantsriske, mis tulenevad kliimamuutustest, loodusvarade vähenemisest, keskkonna halvenemisest ja sotsiaalsetest probleemidest, ning

3.edendada finants- ja majandustegevuses läbipaistvust ja pikale perspektiivile keskendumist.

1.1 Kapitalivoogude ümbersuunamine jätkusuutlikumasse majandusse

Investeeringute praegune tase ei ole piisav, et toetada keskkonnaalaselt ja sotsiaalselt jätkusuutlikku majandussüsteemi. Euroopa peab katma iga-aastase ligi 180 miljardi euro suuruse investeeringute puudujäägi, et täita ELi kliima- ja energiaeesmärgid aastaks 2030. Euroopa Investeerimispanga (EIP) hinnangute kohaselt ulatub transpordi-, energia- ja ressursside haldamise taristusse tehtavate investeeringute kogupuudujääk aastas 270 miljardi euroni. Investorite hulgas puudub selgus jätkusuutliku investeeringu tähenduse osas ning see suurendab veelgi kõnealust investeerimispuudujääki. Ühtlasi takistab see selliste investeeringute tegemist sotsiaaltaristusse, mida oleks vaja ebavõrdsuse ja kaasatusega seotud küsimuste lahendamiseks.

Keskkonnasäästlikkuse, vastupidavuse ja taaskasutuse suurendamine Euroopa majanduses ei vähenda üksnes meie keskkonnajalajälge planeedil ega aita vähendada senist ebavõrdsust. See suurendab ka meie konkurentsivõimet, parandades tootmisprotsesside tõhusust ja vähendades ressurssidele juurdepääsu ja nende haldamisega seotud kulusid.

EL on võtnud endale kohustuse see üleminek teoks teha ning on lubanud eraldada vähemalt 20 % oma eelarvest kliimaga seotud küsimustele. Näiteks suunati juba 2017. aastal peaaegu üks kolmandik Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) kaudu tehtud investeeringutest energia-, keskkonna- ja ressursitõhususe projektidesse ning sotsiaaltaristusse. EFSI 2.0-ga pikendatakse fondi kasutusaega 2020. aastani ja suurendatakse investeeringute sihttaset 500 miljardi euroni; seejuures läheb vähemalt 40 % EFSI taristu- ja innovatsioonirahastusest kliimameetmete projektide toetuseks. Sellest hoolimata on selge, et on vaja täiendavaid samme investeeringute suunamiseks jätkusuutlikesse sektoritesse.

1.2Jätkusuutlikkuse kaasamine riskijuhtimisse

Keskkonna- ja sotsiaalsete eesmärkide kaasamisega finantsotsuste tegemisse püütakse piirata keskkonna- ja sotsiaalriskide finantsmõju. Näiteks võib maailma temperatuuri tõusul 2 °C olla destabiliseeriv mõju Euroopa majandus- ja finantssüsteemile.

Praegu ei võeta keskkonna- ja kliimaga seotud riske finantssektoris alati piisavalt arvesse. Ilmastikuga seotud loodusõnnetuste kasv tähendab, et kindlustusfirmad peavad olema valmis kandma suuremaid kulusid. Kliimamuutustest kõige enam mõjutatud või vähenevatest loodusvaradest sõltuvate äriühingute madalam kasumlikkus suurendab pankade kahjumit. Ajavahemikul 2000–2016 kasvas ilmastikuga seotud looduskatastroofide arv 46 % ning 2007–2016 suurenes erakorralistest ilmastikutingimustest tulenev majanduslik kahju kogu maailmas 86 % (117 miljardit eurot 2016. aastal). See on murettekitav suundumus, kuna ligi 50 % euroala pankade riskipositsioonist on otseselt või kaudselt seotud kliimamuutustest tulenevate riskidega. Ka muude keskkonnaküsimuste puhul tõstetakse üha enam esile ohtu senisele ärimudelile.