[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 13.8.2008

KOM(2008) 503 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Lõpphindamise aruanne soolist võrdõiguslikkust käsitleva ühenduse strateegiaga (2001–2006) seotud tegevusprogrammi ja raamstrateegia kohta {SEK(2008) 2365 }

1. SISSEJUHATUS

Soolist võrdõiguslikkust käsitlev ühenduse strateegia[1] võeti vastu 2000. aastal ning seda toetav ühenduse tegevusprogramm[2] 2001. aastal. Vastavalt tegevusprogrammi käsitleva otsuse artiklile 12 esitas komisjon 2004. aastal Euroopa Parlamendile, nõukogule, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele hindamise vahearuande[3]. Nimetatud artikliga nähakse ette lõpliku hindamisaruande esitamine raamstrateegia ja programmi kohta; käesolev aruanne ja selle lisa täidavadki kõnealust eesmärki.

2. TEGEVUSPROGRAMMI JA RAAMSTRATEEGIA EESMÄRKIDE SAAVUTAMINE

Komisjon võttis soolist võrdõiguslikkust käsitleva ühenduse raamstrateegia aastateks 2001–2006 vastu 2000. aasta juunis. Eesmärk oli luua ühtne ja kooskõlastatud tegevusraamistik komisjoni tegevusele selles valdkonnas. Strateegiaga nähakse ette viis prioriteetset valdkonda: sooline võrdõiguslikkus majandusvaldkonnas ning meeste ja naiste võrdne osalus ja esindatus, võrdne ja täielik juurdepääs sotsiaalteenustele, võrdne kohtlemine kodanikuühiskonnas ning meeste ja naiste sooroll ja stereotüübid.

Raamstrateegia eesmärkide saavutamine nendes valdkondades eeldas mitmete ühenduse meetmete (õigusaktid, rahastamisprogrammid, dialoog tööturu osapoolte ja kodanikuühiskonnaga) kooskõlastatud rakendamist. Võrdõiguslikkuse saavutamine oli kavas siduda muude poliitikavaldkondadega nagu tööhõive, sotsiaalne kaasatus, haridus ja koolitus, vabadused ja õigused, teadus- ja arendustegevus ning arengukoostöö. Valdkondades, mis meeste ja naiste olukorda oste mõjutasid, oli ette nähtud võtta erimeetmeid olukorra parandamiseks.

Komisjon, liikmesriigid ning soolise võrdõiguslikkuse tagamisega tegelevad ühiskondlikud organisatsioonid pidid lähtuma raamstrateegias näiteks toodud meetmetest.

Komisjoni tegevusprogramm koostati selleks, et toetada horisontaalmeetmete ja kooskõlastamise kaudu raamstrateegia elluviimist. 2001.–2006. aasta raamstrateegia eesmärkide saavutamist toetati kokku 61 742 241 euroga, mis jagunes kolme peamise tegevussuuna vahel. Suurem osa eelarvest (45 %) kulus osapooltevahelise koostöö edendamiseks (3. tegevussuund), 38 % kulus teadlikkuse tõstmiseks ühenduse tegevuse suhtes võrdõiguslikkuse valdkonnas (1. tegevussuund) ning 16 % eraldati analüüsimeetmetele (2. tegevussuund).

1. tegevussuuna rahastamine võimaldas võtta riikideüleseid meetmeid teadlikkuse tõstmiseks raamstrateegia prioriteetsetes valdkondades, et edendada võrdõiguslikkuse eesmärkide paremat mõistmist.

Programmiperioodi jooksul viisid võrdõiguslikkuse poliitika edendajad ja asjakohased võrgustikud ellu 57 piiriülest partnerlusprojekti. Kaks korda aastas korraldasid liikmesriigid nõukogu eesistujariigi osalusel konverentse, millel käsitleti mitmeid raamstrateegiaga hõlmatud prioriteetseid valdkondi: meeste ja naiste töötasu erinevust, naiste rolli otsustusprotsessis, meeste rolli võrdõiguslikkuse tagamisel ning naiste vastu suunatud vägivalda. Konverentsidel tutvustati võrdõiguslikkuse poliitika põhiväärtusi ning seal oli peamistel sidusrühmadel võimalik arutada soolise võrdõiguslikkuse tagamisega seotud probleeme.

2. tegevussuund hõlmas statistikaga seotud küsimusi ning selle eesmärk oli parandada soolise võrdõiguslikkusega seotud statistilisi meetodeid ja tagada andmete võrreldavus Euroopa tasandil. Loodi andmebaas, mis kajastab naiste osalust otsustamisprotsessis ja võimaldab Euroopa tasandil kindlaks teha tegurid, mis mõjutavad poliitikas ja majanduses vastutavatel ametikohtadel töötavate naiste osakaalu. Analüüsid ja uued statistilised andmed vastasid komisjoni vajadustele, kuna saadi uut teavet palkade erinevuse ja naiste vähese esindatuse kohta vastutavatel töökohtadel, töö ja eraelu ühitamise ning lastehoiuteenuse kättesaadavuse kohta. Komisjon lähtus oma töös ja poliitiliste ettepanekute tegemisel kõnealustest uutest andmetest, mis tõestab nende vajalikkust. Kogu see töö võimaldas suurendada raamstrateegia prioriteetsete valdkondadega seotud teadmisi. Analüüside ja aruannete avaldamine võimaldas võrdõiguslikkuse poliitikat nähtavamaks muuta.

3. tegevussuuna raames rahastatud projektikonkursid olid suunatud valitsusvälistele organisatsioonidele, Euroopa tasandi tööturu osapooltele ning piirkondlike ja kohalike omavalitsuste piiriülestele võrgustikele. Programmiperioodil rahastati 87 piiriülest partnerlusprojekti. Kõnealune tegevus aitas tutvustada võrdõiguslikkuse poliitikat ja võimaldas edendada kodanikuühiskonnas ja muudes sidusrühmades võrdõiguslikkusega seotud küsimuste arutelu. Samas ei olnud selle tegevuse mõju võrdõiguslikkusega seotud valdkondadele nii otsene ja silmapaistev kui programmi kahel ülejäänud tegevussuunal.

Programm võimaldas kandidaat - ja taotlejariikidel osaleda projektides, mille eesmärk oli tutvustada neile ühenduse poliitikat ja töömeetodeid soolise võrdõiguslikkuse tagamisel. Ühenduse õigustikuga seotud teadlikkuse suurendamiseks korraldati 10 kandidaatriigis ning Horvaatias ja Türgis konverentse, seminare ja koolitusi, millel käsitleti võrdõiguslikkusega seotud õigusakte. Ametnikele, poliitikutele ning tööturu osapoolte ja valitsusväliste organisatsioonide esindajatele suunatud ürituste eesmärk oli kõnealuste riikide ettevalmistamine ühinemisläbirääkimisteks Euroopa Liiduga.

Kokkuvõttes toetas programm tõhusalt raamstrateegia eesmärke. Eri eesmärkide toetamiseks kavandatud meetmed täiendasid teisi raamstrateegia eesmärkide saavutamiseks ettenähtud rahastamisvahendeid.

Tööhõive valdkonnas aitasid eksperdid riiklike tööhõivekavade ja statistiliste andmete kättesaadavuse analüüsimise kaudu tugevdada ühenduse mõõdet liikmesriikide võrdõiguslikkuse poliitikas. Ühenduse rahastamisvahendid (Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, algatus EQUAL) olid Lissaboni strateegia seisukohast olulise tähtsusega ning aitasid üksteist täiendaval viisil kaasa 2000. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel seatud eesmärkide saavutamisele.

Raamstrateegia aitas edendada ka võrdset osalust ja esindatust ühenduse tasandil. Komisjon toetas naiste osalemist otsustusprotsessis ning juhtis tähelepanu demokraatia nappusele, millele viitab naiste ja meeste ebavõrdne esindatus vastutavatel töökohtadel majandus- ja sotsiaalvaldkonnas ning poliitikas. Seda olukorda on aidanud teadvustada asjakohane Euroopa andmebaas ja rahvusvaheline teabevahetus, mis käsitlevad takistusi, mida naised peavad ületama, et saada tööd vastutaval ametikohal. Võetud meetmed aitasid kaasata valdkondi, mida tavaliselt võrdõiguslikkuse eesmärkidega ei seostata, näiteks suurendada naiste osatähtsust teadusuuringute sektoris.

Meetmed võrdse ja täieliku juurdepääsu tagamiseks sotsiaalsetele õigustele võimaldasid eelkõige ekspertide tegevuse kaudu lisada võrdõiguslikkusega seotud eesmärgid sotsiaalkaitse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise valdkonna avatud kooskõlastusmeetodisse. Selleks et toetada võrdõiguslikkuse eesmärkide saavutamist kõikjal maailmas, tugevdati naiste õiguste edendamise institutsioonilisi ja praktilisi võimalusi arenguabi raames.

Mitmeid meetmeid võeti võrdõiguslikkuse tagamiseks kodanikuühiskonnas . Rühm eksperte, kelle erialaks on tööhõive, sotsiaalküsimuste ning soolise võrdõiguslikkusega seotud õigusküsimused, analüüsis õigusaktide rakendamist ja seadusandlikku arengut riikide ja ühenduse tasandil. Muud meetmed olid seotud valitusvälisete organisatsioonidega, kes võitlevad soolise vägivalla ja inimkaubanduse vastu. Soolise võrdõiguslikkuse tagamisele on kaasa aidanud ka Euroopa Pagulasfond ja kolmandate riikide kodanike integreerimiseks võetud ettevalmistavad meetmed. Politsei- ja õigusalase koostöö programmidega toetati võitlust lastega kaubitsemise ja laste seksuaalse ekspluateerimise vastu.

Meetmetega, mis kajastasid meeste ja naiste rolli ühiskonnas toetati võitlust meeste ja naiste soorollide stereotüüpse käsitluse vastu. Haridus- ja koolitusprogrammide kaudu toetati võitlust stereotüüpse käsitluse vastu ning julgustati naisi tegema karjääri teadus- ja tehnikavaldkonnas. Euroopa haridus- ja koolitussüsteemide arengu jälgimise ühe osana on vaatluse alla võetud sooline vahetegemine hariduse omandamisel, eelkõige eesmärgiga kaasata rohkem naisi teadusvaldkonda.

Raamstrateegia ja tegevusprogramm aitasid oluliselt parandada vaadeldava valdkonna juhtimist Euroopa tasandil. Riiklike sidusrühmade vahelise koostöö tugevdamiseks loodi integratsioonipoliitika ja võrdõiguslikkuse eest vastutav liikmesriikide kõrgemate ametnike töörühm ning struktuurifondide juurde moodustati soolise võrdõiguslikkuse küsimustega tegelev kõrgetasemeline töörühm. Euroopa tasandi tööturu osapooltega peetud dialoogi tulemusel koostati soolist võrdõiguslikkust käsitlev tegevusraamistik. Toetati kodanikuühiskonda ja valitsusväliseid organisatsioone, et koondada nende jõupingutused soolise võrdõiguslikkuse valdkonnas. Strateegia elluviimist jälgisid järgmised komisjoni üksused: põhiõiguste, diskrimineerimisvastase võitluse ja võrdsete võimaluste küsimustega tegelev volinikerühm ning talitustevaheline soolise võrdõiguslikkuse töörühm.

3. JÄRELDUSED

Raamstrateegias seatud eesmärgid olid ambitsioonikad, sest nad eeldasid võrdõiguslikkuse põhimõtete arvesse võtmist kõikides ühenduse poliitikavaldkondades. Ühenduse tegevuskavas kindlaks määratud viie poliitikavaldkonna eesmärgid ühtivad võrdõiguslikkuse eesmärkidega. Üldise raamistiku koostamisega lõi komisjon tingimused eri vahendite kooskõlastatud rakendamiseks. Struktuurifondide oluline rahaline mõju sundis liikmesriike arvestama oma poliitikas võrdõiguslikkuse põhimõtetega. Ühenduse suunatud meetmed tugevdasid võrdõiguslikkust käsitlevate õigusaktide tõhusust ning toetasid institutsioone ja ühiskonda võrdõiguslikkuse edendamisel kõigis valdkondades.

Programmi lisaväärtus väljendus selle võimes toetada võrdõiguslikkuse eesmärkide saavutamist, kooskõlastusmehhanismide tugevdamist ning juhtimist Euroopa tasandil. Meetmed millega toetati väärtuste edendamist ja mis aitasid selgitada võrdõiguslikkusega seotud küsimusi, on ühenduse jaoks väga tähtsad.

Vaatamata positiivsele tulemusele, on sooline ebavõrdsus jätkuvalt suur. Nende probleemidega toimetulekuks võttis komisjon 2006. aasta märtsis vastu naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhised[4]. Nendega nähakse ette kuus prioriteetset valdkonda võitluses soolise ebavõrdsusega. Kohustuste konkretiseerimiseks määras komisjon kindlaks eri valdkondades tema pädevusse kuuluvad meetmed ja nende rakendamise tähtajad ning tugevdas juhtimis- ja järelevalvemehhanisme. Komisjoni võib toetada juhistega ettenähtud meetmete elluviimisel uue solidaarsusprogrammi PROGRESS (2007–2013)[5] rahaliste vahendite kaudu. Eelnevate programmide koondamine ühte programmi PROGRESS võimaldab kõigi meetmete puhul soolist võrdõiguslikkust paremini arvesse võtta.

Soolise võrdõiguslikkuse valdkonnas on vaja lahendada veel palju probleeme , mis eeldab kõigi partnerite jõupingutusi. Komisjon võtab kohustuse tugevdada tegevuskava ja kutsub kõiki partnereid üles oma ülesandeid kohusetundlikult täitma. Euroopa tasandi tööturu osapooled on võtnud kohustuse viia ellu oma võrdõiguslikkuse tegevusraamistik. Kodanikuühiskond ja valitsusvälised organisatsioonid on samuti kindlalt otsustanud aidata vähendada soolist ebavõrdsust. Soolise võrdõiguslikkuse edendamine on ka kõikide liikmesriikide ülesanne. 2006. aasta märtsis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel edastati riigipeadele ja valitsusjuhtidele tugev poliitiline sõnum, kui Euroopa soolise võrdõiguslikkuse pakti raames määrati kindlaks soolise võrdõiguslikkuse poliitika prioriteedid.

[1] KOM(2000)335 (lõplik).

[2] Otsus 2001/51/EÜ.

[3] SEK(2004) 1047.

[4] KOM(2006)92 (lõplik).

[5] Otsus 1672/2006/EÜ.