2020. aasta algusest alates on COVID-19 pandeemia avaldanud tõsist kahjulikku mõju lennutranspordile Euroopas ja mujal maailmas. Liikmesriikides ja kolmandates riikides pandeemiale reageerimiseks kehtestatud tervisekaitsemeetmed ja reisipiirangud on märkimisväärselt vähendanud tarbijate nõudlust ja kindlustunnet ning seetõttu püsib lennuliikluse maht Euroopas rekordiliselt madalal tasemel.

3.4 Lennuliikluse vähenemise tõttu on maapealse teeninduse teenuste osutamine katkenud või on maapealse teeninduse teenuste osutajatel keeruline rahastust saada

Maapealse käitluse direktiivi artikli 6 lõike 2 ja artikli 9 kohaselt võivad liikmesriigid piirata maapealse teeninduse teenuste osutajate arvu lennujaamades. Sellisel juhul võib teenuseosutajad valida maksimaalselt seitsmeks aastaks. COVID-19 pandeemia on tekitanud ootamatu ja enneolematu ulatusega lennutranspordi vähenemise, mis on põhjustanud maapealse teeninduse teenuste osutajatele tõsiseid finantsraskusi. Seega ei saa teenuseosutajad, kelle lepingud lõpevad kriisi ajal või kriisi algusele järgneva aasta lõpuks, anda oma võlausaldajatele piisavat jätkusuutlikkuse tagatist laenu saamise kriteeriumina ja seetõttu võib nende juurdepääs rahastamisele olla raskendatud.

Seetõttu kehtestati määrusega (EL) 2020/696 ajavahemikuks 1. märtsist kuni 31. detsembrini 2020 ajutine erand artiklis 21 sätestatud menetlusnõuetest. See erand võimaldab liikmesriikidel säilitada COVID-19 pandeemiaga seotud ajutise, põhjendatud ja proportsionaalse erakorralise meetme ilma komisjoni nõusolekuta, tingimusel et järgitakse proportsionaalsuse ja läbipaistvuse põhimõtet ning et see põhineb objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel.

Artiklis 21 käsitletakse lühiajalisi probleeme ning kogemused COVID-19 puhangu varastes etappides näitasid, et see ei olnud kohandatud COVID-19 kriisiga, mis kestab eeldatavasti mitu kuud, tekitades komisjonile ja liikmesriikidele tarbetut halduskoormust.

Vastavalt lennuteenuste määruse artiklile 21 võib liikmesriik liiklusõiguste kasutamisest keelduda, neid piirata või kehtestada nende suhtes tingimusi, et tegeleda ootamatult esile kerkinud lühiajaliste probleemidega, mis tulenevad ettenägematutest ja vältimatutest asjaoludest. Selliste meetmete puhul võetakse arvesse proportsionaalsuse ja läbipaistvuse põhimõtet ning need põhinevad objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel.

Seetõttu lubati määrusega (EL) 2020/696 pädevatel lennutegevuslube välja andvatel asutustel ajavahemikul 1. märtsist kuni 31. detsembrini 2020 lennutegevuslube mitte tühistada ega peatada, kui rahalise elujõulisuse hindamine toimub kõnealusel ajavahemikul ning tingimusel, et ohutus on tagatud ning et kõnealuse 12 kuu jooksul on piisav finantsiline ümberkujundamine reaalselt võimalik.

Samade artiklite kohaselt peab komisjon talle kättesaadava teabe ja andmete põhjal esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule 15. novembriks 2020 kokkuvõtva aruande ning võtma vajaduse korral vastu delegeeritud õigusaktid ajutiste sätete kehtivusaja pikendamiseks. Need delegeeritud volitused on komisjonile antud üheks aastaks alates 28. maist 2020.

Lisaks viis COVID-19 levik ja surmade arv ning asjaolu, et tegemist oli tundmatu haigusega, selleni, et paljud liikmesriigid kehtestasid ELi-sisesed lennupiirangud vastavalt lennuteenuste määruse artiklile 21, püüdes peatada või aeglustada haiguse levikut, mis kriisi enneolematu kestuse ja kohaldatavate menetluseeskirjade tõttu tekitas liikmesriikidele ja komisjonile suure ja tarbetu halduskoormuse.

COVID-19 pandeemia on muutnud keeruliseks lennuteenuste määruse ja maapealse käitluse direktiivi teatavate sätete järgimise. Nõudluse enneolematu vähenemine ja lendude tühistamiste suur arv on põhjustanud lennuettevõtjatele ja maapealse teeninduse ettevõtjatele mitmeid ootamatuid probleeme. Esiteks tekkisid lennuettevõtjatel tõsised likviidsusprobleemid, mis võivad kaasa tuua lennutegevusloa peatamise või tühistamise või selle asendamise ajutise tegevusloaga, ilma et selleks oleks struktuurne majanduslik vajadus. Teiseks tekkisid maapealse teeninduse ettevõtjatel, kelle lepingud/load lõppesid, tõsised raskused seoses juurdepääsuga rahastamisele. Kolmandaks seati lennujaamad maapealse teeninduse ettevõtjaid ähvardava finantsriski tõttu haavatavasse olukorda, kus nad võisid maapealse teeninduse teenuste osutaja pankroti korral kaotada ainsa teenusepakkuja.

2020. aasta märtsis ja aprillis oli Euroopa õhuruumis sooritatud lendude arv võrreldes 2019. aasta sama perioodiga kuni 90 % väiksem. Kui 1. märtsil 2020 teenindati Euroopa lennujaamades enam kui 5 miljonit reisijat, siis 31. märtsil 2020 oli teenindatud reisijate arv kõigest 174 000 (97,1 % vähenemine võrreldes 2019. aasta sama kuupäevaga). Alates 2. augustist 2020 on vähenemine 2019. aasta sama kuupäevaga võrreldes olnud ligikaudu 70 %. Kaubaveod on vähem mõjutatud, näiteks võrreldes eelmise aasta augustiga oli kaubaveo tonnkilomeetrite arv vähenenud 19 %. Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) majandusliku mõju analüüsi käigus 2020. aasta oktoobris kogutud andmete kohaselt on 2020. aastat iseloomustanud lennuettevõtjate pakutavate istekohtade arvu üldine vähenemine vahemikus 50–52 %, reisijate arvu vähenemine vahemikus 2,875–2,978 miljardit ja reisija kohta arvutatav brutotegevustulu vähenemine vahemikus 330–340 miljardit eurot.

Samal ajal vähenes kümne komisjonile andmed esitanud lennuettevõtja keskmine täituvus 80 %-st 9. nädalal 26 %-ni 15. nädalal. Peale selle, et lennuettevõtjad teevad vähem lende, on ka üksikute toimuvate lendude täituvus endiselt väike.

EUROCONTROLi andmetel hakkas lennuliikluse maht EMPs vähenema 2020. aasta 11. nädalal: võrreldes 2019. aasta sama nädalaga oli see vähenenud 17 %. 12. nädalal oli lennuliikluse maht võrreldes 2019. aasta sama nädalaga vähenenud juba 59 % ja 13. nädalal 82 %. Väikseim maht registreeriti 15. ja 16. nädalal (89 % suurune vähenemine). Seejärel hakkas lennuliikluse maht järk-järgult suurenema, kuid 22. juuni 2020. aasta seisuga (26. nädal) moodustas see 2019. aasta mahust vaid 26 %, see tähendas 74 % suurust lennuliikluse vähenemist võrreldes eelmise aastaga. 2020. aasta augustis (32.–36. nädal) moodustas lennuliikluse maht 53 % 2019. aasta augusti mahust, kuid 2020. aasta septembri alguses hakkas see uuesti vähenema ja kuu lõpuks oli see vaid 46 % 2019. aasta sama perioodi mahust.

COVID-19 pandeemia võib viia maapealse teeninduse teenuste osutajate võimaliku maksejõuetuseni, mille tagajärjeks on nende tegevuse lõpetamine. Lennujaamades, kus teenuseosutajate arv on piiratud, võib see tekitada olukorra, kus üks või mitu teenuseosutajat lõpetavad teenuste osutamise, enne kui saab valida uue teenuseosutaja vastavalt maapealse käitluse direktiivi artikli 11 lõikes 1 sätestatud tavamenetlusele. Teeninduse järjepidevuse tagamiseks oleks vaja selline teenuseosutaja kiiresti välja vahetada.

Maapealse käitluse direktiivi artikli 11 lõike 1 punktis e on sätestatud, et kui maapealse teeninduse teenuste osutaja lõpetab oma tegevuse enne selle ajavahemiku lõppu, mille jaoks ta valiti kõnealuse artikli kohaselt korraldatud pakkumismenetluse teel, asendatakse ta sama menetluse alusel.

Seetõttu on määruses (EL) 2020/696 sätestatud, et teenuseosutajate lepinguid, mis lõpevad ajavahemikul 28. maist 2020 kuni 31. detsembrini 2021, võib pikendada kuni 31. detsembrini 2022.

Allikas: komisjoni poolt lennuettevõtjatelt saadud andmed

3.2Lennuliikluse mahu vähenemine on tekkinud COVID-19 pandeemia puhangu tõttu

Paljudes riikides kehtestati COVID-19 pandeemiale reageerimiseks lennukeelud ja reisipiirangud, millest mõned on veel praegugi jõus. See on avaldanud tõsist mõju ELi-sisesele ja rahvusvahelisele lennuliiklusele, arvestades seda, et üksnes hädavajalikku reisimist lubavate piirangute tõttu on nõudlus langenud tasemele, mille juures ei ole enamikul marsruutidel äriline lennutransport enam võimalik.

Mõned liikmesriigid kasutasid juba varakult ELi-siseste lendude piiranguid COVID-19 edasise leviku takistamiseks või piiramiseks. Selleks et soodustada lastilendude jätkamist, võttis komisjon vastu suunised lastilendude hõlbustamiseks COVID-19 pandeemia puhangu ajal. Liikmesriikidevaheliste keeldude arv oli suurim ajavahemikul 20. märtsist 26. märtsini 2020, mil lennukeelud olid kehtestatud 20 liikmesriigis. Pärast seda on see arv aegamööda vähenenud – 31. märtsi seisuga olid lennukeelud kehtestatud 16 liikmesriigis ja 6. aprilli seisuga 14 liikmesriigis. Teatavate menetlusnõuete täitmisest vabastuse jõustumise ajaks olid 11 liikmesriiki kehtestanud lennupiirangud. 7. juuli seisuga olid seitsmes liikmesriigis jõus lennukeelud teatavate selliste liikmesriikide suhtes, kus COVID-19 esinemissagedus on suurem. Septembri lõpus kehtisid neljas liikmesriigis ikka veel lennukeelud (vt punkt 4).

ELi-väliste lendudega seoses võttis komisjon 16. märtsil 2020 vastu teatise, milles soovitas mittehädavajalikku reisimist kolmandatest riikidest EL+ alale ühe kuu vältel ajutiselt piirata. 17. märtsil 2020 leppisid riigipead ja valitsusjuhid kokku Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu rakendamises. Seda rakendasid ka neli Schengeni lepinguga ühinenud riiki. Selle piirangu kehtivust on mitu korda pikendatud.

Suvel hakkasid liikmesriigid ELis uuesti reisipiiranguid kehtestama. Komisjon võttis 4. septembril 2020 vastu ettepaneku, milles käsitletakse nõukogu soovitust tagada, et COVID-19 pandeemia tõttu vaba liikumise piiramiseks liikmesriikides kehtestatavad meetmed on ELi tasandil kooskõlastatud ja et nendest on selgelt teada antud. Komisjoni ettepanekus tuuakse esile neli peamist valdkonda, kus liikmesriigid peaksid tegema tihedamat koostööd, näiteks ühised kriteeriumid ja künnised, mida liikmesriigid peavad järgima, kui nad otsustavad reisipiirangute kehtestamise üle, ühine meetmete raamistik, mida kohaldatakse suure riskiga piirkondadest pärit reisijate suhtes, ning üldsuse selge ja õigeaegne teavitamine mis tahes piirangutest.

Väljaspool regulatiivset keskkonda on peamine lennuliikluse mahtu mõjutav tegur tarbijate kindlustunne, mis annab tunnistust COVID-19 pandeemia ja lennuliikluse mahu vähenemise seosest. Selle näitaja kohta ei ole veel kuigi palju teavet. Iirimaa statistikaamet korraldas uuringu eesmärgiga hinnata reisijate kindlustunnet lennureiside suhtes. Viiest vastanust peaaegu neljale (78,0 %) tekitas mõte rahvusvahelisest lennureisist ebakindlust või väga suurt ebakindlust. Nagu näitavad hiljutised andmed, on kooskõlastamata ja sageli ettearvamatul viisil piiri- ja karantiinimeetmete taaskehtestamine mitmes liikmesriigis veelgi vähendanud tarbijate usaldust, vähendades reisimist tunduvalt rohkem kui tegelike piirangute otsene mõju.

Rahvusvahelise Lennutranspordi Assotsiatsiooni (edaspidi „IATA“) korrapäraselt avaldatud majandusaruannetest kriisi kohta nähtub, et eelmise aastaga võrreldes vähenes broneeringute arv alates 2020. aasta veebruarist kiires tempos kuni umbes aprilli keskpaigani. Alates sellest ajast on broneeringute arv mõnevõrra taastunud, kuid 2020. aasta juuni lõpu seisuga on see endiselt 82 % väiksem. Broneeringute arvu vähenemine näib olevat korrelatsioonis uute haigusjuhtude arvu suurenemisega. Lisaks sellele on IATA tellinud korrapäraseid uuringuid eesmärgiga hinnata tarbijate kindlustunnet alates COVID-19 pandeemia puhkemisest. Aprillis teatas ligikaudu 60 % vastanutest, et tõenäoliselt julgevad nad uuesti reisima hakata mõne kuu jooksul pärast pandeemia taandumist. Juunis oli see näitaja langenud 45 %ni. Septembris tunnistasid enam kui pooled vastanutest, et julgeksid uuesti reisida kuue kuu kuni aasta pärast. Seepärast on reisijate tahe lennata väike arvatavasti ka järgnevatel kuudel. Üks peamine heidutav tegur on ka kohustusliku karantiini jäämise oht sihtkohas. 83 % vastanutest märkis, et nad ei reisi välisriiki, kui nad peavad pärast saabumist tõenäoliselt karantiini jääma.

Eespool kirjeldatut arvesse võttes on selge, et lennuliikluse mahu vähenemine on tihedalt seotud COVID-19 pandeemiaga.

3.3Lennuliikluse maht väheneb tõenäoliselt ka lähitulevikus

Praeguses olukorras on raske täie kindlusega prognoosida, kuidas lennuliikluse maht edaspidi muutub, kuid olemasolevad prognoosid näitavad, et lennuliikluse vähenemine jätkub 2021. aastal ja COVID-eelsete mahtude taastumine ei toimu enne 2024. aastat.. See, kuidas lennuliikluse maht edaspidi areneb, oleneb lennu- ja reisipiirangutest, lennureiside broneerimisega seotud arengusuundumustest ja sektorile kehtestatud regulatiivsetest tervisekaitsemeetmetest. Need tegurid on omakorda tihedalt seotud nakkuse taasleviku võimalusega ning vaktsiini puudumisega. Kõikide prognooside korral tuleb arvestada väga suure ebakindlusega.

EUROCONTROLi andmetel hakkab eeldatav lendude koguarv Euroopas järk-järgult jälle vähenema. Augustis täheldati väikest taastumist 51 %-ni pärast 2020. aasta aprilli madalaimat taset, kuid selline areng ei olnud kestlik. 2021. aasta jaanuaris peaks lendude arv olema eeldatavasti 60 % väiksem kui 2019. aastal (varasema stsenaariumi kohaselt 20 %). Selle stsenaariumi puhul eeldatakse, et liikmesriigid jätkavad kooskõlastamata tegevust piiriülese lennuliikluse korraldamisel, et reisijate nõudlus on COVID-19 ebamäärasuse, ettearvamatuse ja piirangute/karantiinimeetmetega seotud segaduse tõttu äärmiselt väike ning et lennuettevõtjad vähendavad veelgi oma lendude mahtu, arvestades väga väikest eelbroneeringute mahtu. EUROCONTROLi andmetel peaks lennuliikluse maht 2021. aasta veebruaris aeglaselt suurenema hakkama, jäädes siiski 50 % väiksemaks kui 2020. aasta veebruaris.

29. septembril 2020 langetas ka IATA oma majandusprognoosi. IATA prognoosi kohaselt väheneb ülemaailmne tulu reisijakilomeetri kohta 2020. aastal 66 % võrreldes 2019. aastaga ja 2020. aasta detsembris 68 % võrreldes 2019. aasta detsembriga, samal ajal kui 2020. aasta juulis prognoositi 55 % suurust vähenemist.

Mis puudutab reisipiiranguid, siis soovitas komisjon Schengeni liikmesriikidel ja Schengeni lepinguga ühinenud riikidel kaotada piirikontroll sisepiiridel 15. juuniks 2020. Enamik liikmesriike, kes olid varem COVID-19 pandeemia tõttu taaskehtestanud piirikontrolli sisepiiridel, järgisid seda soovitust, mille tulemusena hakkas ärilise regulaarlennuliikluse maht suurenema (vt joonis 1.1). Mis puudutab piiranguid, mis on kehtestatud mittehädavajalike reiside suhtes liitu, siis soovitas nõukogu alates 1. juulist 2020 tühistada piirangud mittehädavajalikele reisidele kolmandatest riikidest, mis on kantud korrapäraselt läbivaadatavasse esialgsesse nimekirja.

Kuigi eeldati, et meetmete leevendamise ja piirangute kaotamise tulemusena, mis sai võimalikuks tänu haigusjuhtumite arvu vähenemisele kogu Euroopas, hakkab lennuliikluse maht Euroopas suvehooajal järk-järgult suurenema, teatati 2020. aasta suvel hoopis COVID-19 juhtumite arvu suurenemisest mitmes EMP riigis. Samuti on varasematest kogemustest teada, et pandeemiad kulgevad mitme lainena. See võib uuesti vähendada lennuliikluse mahtu.

Seoses edasise nõudlusega lennuliikluse järele ja tarbijate kindlustundega, eelkõige teenindusaegu käsitleva kokkuvõtva aruande kontekstis, märkisid sidusrühmad, kellega komisjoni talitused ühendust võtsid (lennuettevõtjad, reisibürood, arvutipõhiste ettetellimissüsteemide pakkujad), et 2020/2021. aasta talvisest lennuhooajast kaugemale ulatuvaid prognoose on väga keeruline teha. Ehkki enne COVID-19 pandeemiat tegutsenud lennuettevõtjad võivad juba olla planeerinud lende järgmiseks aastaks, on lennuettevõtjatel praegu keeruline kavandada eelseisva hooaja lennugraafikuid. Lennuettevõtjad jälgivad pidevalt lennugraafikuid, et võtta meetmeid vastavalt reisi- või lennupiirangute ettenägematutele muudatustele ja tarbijate nõudlusele, mida on keeruline prognoosida.

Kuigi ELi-siseste broneeringute arv hakkas 2020. aasta suvel suurenema, peatus augustis reisilennuliikluse taastumine Euroopa lennujaamade võrgustikus, mis on tõenäoliselt tingitud reisipiirangute taaskehtestamisest mitmes riigis. ELi-väliste lendude broneeringute arv oli veelgi väiksem. IATA värskeim ülevaade ülemaailmse lennuliikluse väljavaadetest osutab reisijate broneeringute vähenemisele neljandas kvartalis võrreldes 2020. aasta kolmanda kvartaliga.

Seoses muude regulatiivsete tervisekaitsemeetmetega rakendatakse lennunduses osana väljumisstrateegiast sanitaarmeetmeid, mis põhinevad suures osas EASA/ECDC suunistel. Distantsi hoidmise ja pindade desinfitseerimise vajadus võib lennujaamades vähendada reisijate ja lendude läbilaskevõimet võrreldes pandeemiaeelse olukorraga. Seetõttu võivad nad oma tegelikku läbilaskevõimet võrreldes COVID-19 eelse aja tasemega ajutiselt või alaliselt vähendada. Sellised meetmed võivad samal ajal aidata taastada tarbijate usaldust, kuid siiski piiratud määral.

Selle tulemusena vähendavad lennuettevõtjad nüüd taas järk-järgult turul pakutavaid veomahtusid. Eespool kirjeldatut arvesse võttes ei ole 2020. aastal oodata, et reisilennuliikluse maht saavutaks pooltki 2019. aasta tasemest. Siseturud taastuvad rahvusvahelistest turgudest kiiremini. ICAO eeldab, et 2020. aastal väheneb Euroopas pakutavate istekohtade arv rahvusvahelise reisilennuliikluse puhul 52 %–58 % ja riigisiseste lendude puhul 33 %–36 %.

Eespool öeldut silmas pidades on väljavaated pärast 2020. aastat väga ebakindlad, kuid COVID-19 juhtumite arvu suurenemine ja vajadus säilitada sanitaar- ja tõkestamismeetmed viitavad sellele, et reisilennuliikluse maht ei pruugi 2019. aasta taset saavuta mitme aasta jooksul, isegi eeldades, et COVID-19 vaktsiin muutuks kättesaadavaks 2021. aastal.