[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 29.3.2007

KOM(2007) 155 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Euroopa elektroonilise side reguleerimine ja turud 2006 (12. ARUANNE) {SEK(2007) 403}

1. SISSEJUHATUS

Komisjoni infoühiskonna ja meediapoliitika üldalgatusega i2010[1] püütakse leida lahendust kiirele lähenemisele ja tehnoloogia arengule elektroonilise side õigusraamistikuga, mis soodustab konkurentsi, investeeringuid, innovatsiooni, ühtset turgu ja tarbijate saadavat kasu.

Siseturu täieliku potentsiaali realiseerimiseks on siiski vaja järjekindlamat kohaldamist kogu ELis ja raamistiku tugevdamist sellistes valdkondades nagu spektrihaldus. Komisjon vaatab raamistiku läbi ja esitab 2007. aasta keskpaigaks oma ettepanekud.

Käesolevas teatises käsitletakse valdkonna turu, õigusraamistiku ja tarbijahuvi arengut aastal 2006 ning sellega täiendatakse i2010 aastaaruannet[2] ja turuanalüüse käsitlevat tulevast aruannet. See põhineb samaaegselt vastuvõetaval komisjoni talituste töödokumendil.

Kõnealune õigusraamistik kehtis 31. detsembril 2006. Kui teatises ei ole märgitud teisiti, katavad turuandmed ajavahemikku kuni 1. oktoobrini 2006.

2. TURU ARENG

Ülevaade

E-side teenused on endiselt mahukaim osa kogu info- ja sidetehnoloogia valdkonnast, moodustades sellest ligikaudu 44,5%,[3] mis on eelmise aastaga ligikaudu samaväärne. Sektori tuludest, mis oli 2006. aastal ligikaudu 649 miljardit eurot,3 saadi 289 miljardit eurot3 tavatelefoni-, mobiiltelefoni-, püsiandmeside- ja kaabliteenustest.

Üldine tulude kasv oli 2,3%,[4] mis oli madalam kui 2005. aasta näitaja, mis jäi 3,8% ja 4,7% vahele; liikluse maht suurenes kõikides segmentides.

Kõnealune sektor on jätkuvalt väga dünaamiline. Interneti-põhiste telefoniteenuste turule tulevad uued osalised, näiteks Interneti-firmad, kes täiendavad konkurentsieelise saamiseks oma suurt kliendibaasi. Sellega avaldavad nad survet traditsioonilistele tava- ja mobiiltelefoniteenuste pakkujatele uute strateegiate väljaarendamiseks, kaasa arvatud investeeringud lairibaühendusse ja järgmise põlvkonna võrkudesse, et tekitada uusi tulemuslikumaid tuluvoogusid näiteks sisuteenustest.

Tavatelefoniteenused vähenevad jätkuvalt, kuid on püsivõrkude turul endiselt suurimaks tuluallikaks. Peamised tegurid on tihenev konkurents ja asendamine mobiilteenustega (ja vähemal määral IP-kõneteenustega). Tavatelefoniteenustest saadav tulu vähenes 2006. aastal hinnanguliselt 4,5[5] kuni 5,1%3.

Lairibateenus on kõige kiiremini kasvav valdkond ning sellest saadava tulu kasv jäi 7,8%5 ja 8,5%3 vahele, aidates tasakaalustada kõneteenuste tulude vähenemist. 2006. aastal võeti kasutusele enam kui 20 miljonit lairibaliini, mis tähendab 39% kasvu võrreldes 2005. aastaga. Infrastruktuuril põhinev konkurents ja tõhus reguleerimine on olulised tegurid.

Mobiilteenuste tulu kasvas 4,6%,3 mis oli aeglasem kui 2005. aastal. Kuigi mobiiltelefonide levik ja kasutamine suurenes jätkuvalt, on mobiilsideturg välja kujunemas. Tiheneva konkurentsi tulemusel langevad hinnad endiselt: OECD hinnakorvid seoses kohalike mobiilsideteenustega näitavad tavapäraste tarbimisharjumuste puhul 13,9% kasvu 2005. ja 2006. aasta vahel kogu ELis.

Sektori rahastamine, investeeringud

2006. aastal suurenesid investeeringud elektroonilise side sektoris kapitalikulu tähenduses rohkem kui 47 miljardit eurot, mis on 5% rohkem kui 2005. aastal. See oli neljas järjestikune aasta, mil iga-aastaste investeeringute tase on alates 2003. aastast tõusnud.[6]

Tüüpiline turgu valitsev püsiliinioperaator investeeris ligikaudu 13,3% oma tuludest, samas kui tüüpiline mobiilsideoperaator investeeris ligikaudu 12,7% oma tuludest. Viis suurimat turgu moodustasid ligikaudu 70% kogu EL 25 investeeringutest.[7]

Absoluutarvudes investeerib Euroopa rohkem kui USA või Jaapan. Euroopa kasv oli ka 2006. aastal jõulisem.[8]

Ühinemised ja omandamised olid endiselt olulised. 2006. aastal jäid aga kogutehingud ELis eeldatavalt veidi alla eelmise aasta näitajale, mis oli 70 miljardit eurot.[9] Tüüpilised tegurid tehingute puhul oli vajadus saavutada üleeuroopaline tase, rõhuasetuse üleminek kõneteenustelt andmesideteenustele ning spekulatiivse kapitali jätkuv sissevool investeerimisfirmadelt, kes saavad kasu madalatest intressimääradest.

Piiriülene tegevus

Keskmiselt saadakse üks kolmandik tulust tegevusest muus liikmesriigis kui operaatori päritoluriigis. See muudab asjaomase operaatori äritegevuse suundumust ja põhimõtteid.

ELi sisese geograafilise mitmekesisuse peamine allikas on mobiilsidesektor. Keskmine turgu valitsev Euroopa püsiliinioperaator oli 2006. aastal peamiselt seotud oma asukohariigiga; Just tänu nimetatud meetmele oli kõige mitmekesisem Rootsi, Hispaania ja Prantsusmaa valitsevate operaatorite äritegevus Euroopas (ligikaudu 41% või rohkem ELi tegevusest välismaal).

Kuigi Euroopa telekommunikatsioonisektor on teistega võrreldes heas olukorras, tuleks siseturgu selles osas märkimisväärselt tugevdada.

Pärast rasket 2005. aastat paranesid suuremate Euroopa elektroonilise side operaatorite finantsväljavaated veidi 2006. aastal. Dow Jones Euro Stoxx Teelcoms Index’i alusel kasvas sektori väärtus 2006. aastal 11,53%; kolme aasta jooksul kasvas see 23,84%.[10]

Diagramm 1:

[pic]

Üks sektori muutliku tulemuslikkuse põhjus alates 2003. aastast võib olla ebakindlus seoses tulevaste ärimudelitega. ELi valitsevate operaatorite EBITDA[11] sõltub endiselt ligikaudu 60% ulatuses traditsioonilisest kõne- ja juurdepääsuteenustest.

Mobiilsidesektoris kasvab järgmise põlvkonna teenustest saadav oluline tulu aeglaselt. Kuigi 2006. aasta keskel oli Euroopa operaatorite muudest kui kõneteenustest (peamiselt SMS) saadud tulu hinnanguliselt 17,1%, oli see siiski tunduvalt suurem kui vastav näitaja USAs.[12]

Lähenemine

Enamik tava- ja mobiilsideoperaatoritest ajakohastavad olemasolevaid infrastruktuure järk-järgult, et pakkuda kiiremat andmesidet ja ühendatud teenuseid.

Järgmise põlvkonna võrgud võimaldavad pakkuda sama infrastruktuuri abil tõhusaid ühendatud teenuseid. Seoses selliste teenuste arendamisega nagu IP-TV ja mobiiltelevisioon on sisu on muutumas oluliseks teguriks, mis võimaldab turuosalistel pakkumisi eristada.

Selge suund on võetud liittoodetele, mille puhul operaatorid pakuvad erinevaid teenuseid ühtse kindla summa eest. ELi uuring[13] näitab, et 19% ELi kodumajapidamistest on liitunud vähemalt ühe liitteenusepaketiga ja et kõige sagedamini kasutatav teenustepakett on „kaks-ühes” pakkumine, mis hõlmab tavatelefoni ja Interneti-ühendust.

Diagramm 2:

[pic]

Mobiilside

Mobiilteenuste turu koguväärtus ELis on hinnanguliselt 133 miljardit eurot.[14] Mobiilside kasutamise tihedus ületas nominaalse 100% tähise ja on nüüd 103%, võrreldes eelmise aasta näitajaga, mis oli 95%. ELis on praegu 478,4 miljonit mobiiltelefonide kasutajat.

Diagramm 3:

[pic]

Nimekirja tipus on Luksemburg 171%-ga (kaasa arvatud naaberliikmesriikidest Luksemburgi tööl käivad inimesed) ning talle järgnevad Itaalia (134%) ja Leedu (133%). Kasv on olnud siiski aeglasem kui 2005. aastal, mis näitab, et mobiilsideturg on välja kujunemas.

Mobiilsideteenuste pakkujate arv (virtuaalvõrguoperaatorid, lisateenuste pakkujad, lihtsad edasimüüjad) on jätkuvalt kasvanud ning neid on kõige enam Ühendkuningriigis (70) ja Madalmaades (60). Nende koguarv on aasta jooksul kasvanud 76 võrra ja praegu on neid kokku 290.

Kuigi areng võiks olla isegi kiirem, toob tihenev konkurents kaasa madalamad hinnad. Keskmised riigisiseste kõnede / SMSde kasutushinnad kuus[15] näitavad järgmist tendentsi:

Diagramm 4:

[pic]

3G

Märgid näitavad 3G teenuste levikut: näiteks Itaalias on reguleeriva asutuse hinnangul ligikaudu 12 miljonit 3G abonenti, võrreldes 2004. aastaga, mil neid oli 2,6 miljonit. 10 kuni 15% Euroopa mobiiltelefoni kasutajatel on 3G telefon.

Võrgukülastusteenus

Keskmised võrgukülastusteenuse raames tehtud kõnede jaehinnad on jätkuvalt märkimisväärselt kõrgemad kui vastavad riigisiseste mobiilikõnede hinnad, vaatamata algatustele suurendada kõnetariifide läbipaistvust, kaasa arvatud tarbijatele mõeldud veebilehe koostamine Euroopa Komisjoni poolt. Need hinnaerinevused ei ole tingitud operaatorite kantud kulude erinevusest.

Komisjon leiab Euroopa Ülemkogu eelmise kevadistungi järeldustele toetudes, et tarbijate, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning äriklientide poolt madalatest võrgukülastusteenuse hindadest saadav kasu tooks omakorda kasu kogu ELi majandusele, ning 2006. aasta juulis esitas komisjon ettepaneku ühtse turu meetme kohta määruse vormis, mis käsitleb võrgukülastusteenust ühenduses. Ettepanek on praegu arutusel Euroopa Parlamendis ja nõukogus ning see tuleks 2007. aasta suveks heaks kiita.

Tavatelefon

Tavatelefonituru koguväärtus ELis on hinnanguliselt 83 miljardit eurot.[16]

Konkurents tavatelefoniturul on viimase aasta jooksul jätkuvalt tihenenud ning riigisiseste ja rahvusvaheliste kõnede hinnad langevad endiselt. Tavatelefoninumbrite liikuvus aitab jätkuvalt kaasa turu konkurentsivõimele.

Diagramm 5:

[pic]

Valitsevad operaatorid kaotavad endiselt turuosa oma siseturgudel, samas kui mitmed uued turuosalised on alustanud teenuste pakkumist. Paljudel juhtudel pakuvad kõige olulisemat konkurentsi siiski suured operaatorid, kaasa arvatud BT, Deutsche Telekom, France Telecom, Telefónica ja Telecom Italia, jätkates oma kohaloleku suurendamist teistes liikmesriikides väljaspool oma koduturgu.

Diagramm 6:

[pic]

Lairibateenus

Püsiandmeside turu koguväärtus ELis on hinnanguliselt 58,5 miljardit eurot.[17] Lairiba kasutamine kasvab hoogsalt ning ajavahemikul oktoobrist 2005 kuni oktoobrini 2006 lisandus rohkem kui 20 miljonit lairibaliini.

Lairiba kasutamine hõlmab 15,7% ELi elanikkonnast (peaaegu 73 miljonit liini), mis tähendab 11,4% kasvu võrreldes eelmise aastaga.

Diagramm 7:

[pic]

Erinevus parimate tulemustega liikmesriikide ja nõrgemate tulemustega liikmesriikide vahel suureneb siiski endiselt, kuna suurema kasutustihedusega liikmesriikides on kasv kiirem. Kaheksas liikmesriigis on kasutustihedus väiksem kui 10%.

Rahvusvaheline võrdlus

Parimate tulemustega ELi riigid on ka maailmas juhtival kohal: kuues liikmesriigis ületab kasutustihedus 20% elanikkonnast ning see kasvab kiiremini kui mujal, näiteks Jaapanis ja Lõuna-Koreas.

Diagramm 8:

[pic]

Andmed Austria kohta juulis 2006. Austria reguleeriva asutuse hinnang 2006. aasta oktoobri kohta on 16,42%.

Lairiba edastamiskiirused on ELis erinevad, mis tähendab, et keskmiste näitajate poolest jäädakse USAst, Jaapanist ja Koreast maha.[18] Mingil määral on see seletatav suure rahvastikutihedusega Lõuna-Koreas ja Jaapanis ning rohkemate suure võimsusega kaabellevivõrkude olemasoluga USAs kui mitmes suuremas ELi riigis. See erinevus võib kaduda, kuna suurenev konkurents ELis suunab investeeringud kiirematesse võrkudesse.

Kasutuselevõttu mõjutavad tegurid

Uued ettevõtjad omavad praegu keskmiselt 52% turust, mis tähendab kasvu võrreldes eelmise aasta 49,8%-ga (kui edasimüügitooted välja arvata, on uute ettevõtjate turuosa 40,7%). Valitseb üksmeel, et konkurents on lairiba kasutuselevõtu peamine tõukejõud. Sellistes liikmesriikides nagu Madalmaad ja Taani, kus on konkureerivad infrastruktuurid, on tulemused kõige paremad. Turu tõhus reguleerimine, mis võimaldab juurdepääsu turgu valitseva operaatori infrastruktuuridele, soodustab ka konkurentsi ning näiteks Prantsusmaal ja Ühendkuningriigis on otsustavad õiguslikud meetmed olnud väga olulised.

Lisaks turutingimuste parandamisele võimaldab hea reguleerimine alternatiivsetel operaatoritel liikuda teenusepõhiselt konkurentsilt infrastruktuuripõhisele konkurentsile. Seevastu võib näha tulemuslikkuse erinevusi liikmesriikides, kus on nõrk õiguspoliitika ja puudub konkureeriv infrastruktuur.

Hinnatase nii täielikult eraldatud kui ka jagatud juurdepääsu puhul langeb kogu ELis, kuigi see langus ei ole täielikult eraldatud juurdepääsu puhul nii märgatav. Kuigi on tõsi, et lairiba edasimüük kasvas märgatavalt 2006. aastal (124%), jätkasid alternatiivsed teenusepakkujad tegelemist investeeringutega, mille käigus 4,1 miljonit uut täielikult eraldatud juurdepääsuga kliendiliini (kasv 79%) tõi uue infrastruktuuri jaoks sisse mitu miljardit eurot.

2006. aastal korraldati paljudes liikmesriikides WiMAXi, CDMA, UMTSi, HSDPA ja LMDSi litsentside enampakkumised. See tugevdab lairiba kasutuselevõttu ning kiirendab kaugete või hõredalt asustatud piirkondade ja uute liikmesriikide järelejõudmist.

3. ÕIGUSKESKKOND

Liikmesriigi õigusaktid

Õigusraamistiku ülevõtmine 25 liikmesriigi õigusesse lõppes 2006. aastal, kui Kreeka võttis vastu esmased õigusaktid. Samuti on esmastest õigusaktidest teada andnud kaks uut liikmesriiki, mis Rumeenia puhul on seotud terve raamistikuga ja Bulgaaria puhul katab ühe osa.

Parandatud on ka liikmesriikide õigusakte, eelkõige Taanis (edasikaebamismenetlus), Madalmaades (trasside rajamise õigus) ning Prantsusmaal ja Hispaanias (tarbijakaitse).

Teisest küljest on komisjon mures, et Saksamaa telekommunikatsiooniseaduse muutmine jätab uued turud reguleerimise alt välja tingimuste alusel, mis on vähem ranged kui ühenduse õiguses sätestatud.

Reguleerimise lõpetamine

Mõnes riigis on reguleeriv asutus nõustunud põhiliste osaliste vabatahtlike kohustustega, mis on alternatiiviks täielikule reguleeritusele (Ühendkuningriik), või õigusaktidega, mis on vastu võetud selliste kohustuste täitmiseks (Itaalia). Paindlikkus on samuti olnud turgu valitseva püsiliinioperaatori juurdepääsuvõrkude ning tema jae- ja muu tegevuse funktsionaalse eraldamise eesmärk, nagu seda tehti näiteks Ühendkuningriigis ja kaalutakse teistes liikmesriikides.

Kuigi mitme asjakohase turu ülevaated on – nagu seda esimeses voorus võis eeldada – kaasa toonud kohustuste kehtestamise põhilistele osalistele, võib kindlaks teha turgude keskme, kus reguleerimise lõpetamine on olnud võimalik.

See on toiminud mitmes liikmesriigis, kus kohustused tühistati, kuna leiti, et mobiilsidele juurdepääsu ja rahvusvaheliste kõnede turgudel oli olemas konkurents. Mõnel juhul vähendati regulatiivset koormust turutingimusi arvesse võttes, näiteks Belgias, Hispaanias, Prantsusmaal ja Madalmaades eraklientide tavatelefoniturul.

Riigi reguleerivad asutused

Sõltumatus

Üldjuhul on riigi reguleerivad asutused oma pädevuse ja sõltumatuse koondanud. Slovakkia puhul on siiski väljendatud kahtlusi seoses reguleerivate funktsioonide ja turuosaliste riigiosaluse kontrollimise eristamisega. Uus probleem on kerkinud üles Poolas seoses uue reguleeriva asutuse sõltumatusega, kuna tema eelkäija tegevus lõpetati ja valitsuse vabastamisvolituste ulatus tekitas vaidlusi. Poliitiliste mõjude ulatust igapäevastele reguleerivatele otsustele mõnes liikmesriigis tuleks täiendavalt uurida. Uute turuletulijate ja piiriüleste investeeringute potentsiaali saab täielikult realiseerida üksnes siis, kui turg võib usaldada reguleeriva asutuse sõltumatust ja erapooletust.

Turuanalüüsid

Komisjoni ja teiste reguleerivate asutuste teavitamine ning nendega konsulteerimine raamdirektiivi artikli 7 alusel on oluline vahend selle tagamiseks, et järjekindlast reguleerivast poliitikast tulenev kasu mõjutaks kõiki Euroopa kasutajaid.

Enamik riigi reguleerivaid asutusi on lõpetanud esimese turuanalüüsi ning teavitanud tulemustest komisjoni ja teisi reguleerivaid asutusi. Parandusmeetmete võtmisel esineb paljudes liikmesriikides siiski viivitusi, mille põhjuseks on sellised menetluslikud kaalutlused nagu kaebused ning asjaolu, et mõnel juhul kehtestatakse parandusmeetmed ainult veidi pärast olulise turujõu väljaselgitamist (näiteks Saksamaal) või need ei ole piisavalt üksikasjalikud, et anda koheseid tulemusi turul.

Lisaks sellele on ilmnenud terve hulk vastuolusid parandusmeetmete vahel, mille eri reguleerivad asutused on konkreetses turuolukorras kehtestanud. Näiteks ei ole ELis veel ühtselt kättesaadavad bitivoo ühenduse pakkumised ning kõne lõpetamise tasud on ikka veel erinevad. Arvestades asjaolu, et turuosalised saavad ligikaudu ühe kolmandiku oma tulust teistest liikmesriikidest, tuleks suurema järjepidevuse saavutamiseks soodustada edasist piiriülest arengut.

Komisjon tegeleb kõikide sõltumatust, menetlust ja järjepidevust käsitlevate küsimustega praeguse raamistiku läbivaatamisel.

Kaebused

Õigus esitada kaebus riigi reguleeriva asutuse otsuste kohta on raamistiku oluline põhimõte. Kaebuste esitamise menetluse pikkus on siiski probleemne paljudes liikmesriikides, näiteks Itaalias ja Portugalis, kus see võib kesta neli kuni kuus aastat, ning Kreekas, kus kõrgeim halduskohus ei ole veel otsuseid teinud, vaatamata sellele, et mõned kohtuasjad on menetluses alates 2001. aastast.

Mõnes riigis (Belgia, Küpros, Eesti, Ungari, Madalmaad, Slovakkia, Rootsi) esitatakse turuanalüüse käsitlevate otsuste kohta kaebusi süstemaatiliselt ning nendes riikides tuleks võib-olla võtta meetmeid, et soodustada turuosaliste mõistlikumat suhtumist.

Spektriküsimused

Raadiospektri kasutamisest sõltuvate e-side teenuste koguväärtus on hinnanguliselt üle 200 miljardi euro, muutes sellega spektrihalduse ELi majanduse edu seisukohast oluliseks teguriks. Hiljutised uuringud on näidanud, et tõhus spektrihaldus kõikides liikmesriikides võib moodustada kuni 0,1% SKT kasvust.[19]

Mitu liikmesriiki on seoses tehnoloogia- ja teenusteneutraalse kasutuse, enampakkumiste, ühiskasutuse ja üldlubadega muutmas spektrihaldust paindlikumaks ja vabamaks. Teised liikmesriigid rakendavad teisest kauplemist. Liikmesriikide lähenemised on kõnealustes küsimustes endiselt erinevad.

Lisaks tuleb lõpule viia komisjoni mitme sellise otsuse rakendamine, mis käsitlevad spektri ühtlustamist näiteks seoses lähiala liiklusradarite seadmete ja traadita juurdepääsusüsteemidega.

Komisjon uurib läbivaatamise käigus neid vajakajäämisi, et suurendada siseturu potentsiaali.

Ringhääling

Enamikus liikmesriikides jäävad televisiooni edastamise peamiseks vahendiks maaside võrgud (üle 50% ELi kodumajapidamistest), millele järgnevad kaabel- ja satelliitside. IP-TV, mis on endiselt nišitoode, kasvas 2006. aastal paljudes liikmesriikides.

Üleminek analoogselt maapealselt ülekandesüsteemilt digitaalsele peaks toimuma enamikus liikmesriikides komisjoni soovitatud tähtajaks (2012), kuigi mitmes riigis esineb raskusi.

Riigi reguleerivate asutuste kehtestatud parandusmeetmed on sageli suunatud maapealsele ringhäälingule, välja arvatud suure kaabelvõrgukasutusega riikides. Ringhäälingu ülekandeteenuste turgude analüüs, mida paljud reguleerivad asutused ei tunne, ei ole veel lõpule viidud.

Numbrid IP-kõnede jaoks

IP-kõneteenuste jaoks ettenähtud numeratsioonikavad on väga erinevad. Paljud liikmesriigid (Saksamaa, Kreeka, Hispaania, Iirimaa, Leedu, Portugal, Sloveenia, Rootsi, Soome, Ühendkuningriik) lubavad IP-kõneteenuste pakkujatel anda nii geograafilisi kui ka mittegeograafilisi numbreid. Teised riigid piiravad geograafiliste numbrite kättesaadavust ja annavad need teatavat liiki IP-kõneteenustele.

Sellised vajakajäämised piiravad turuosaliste suutlikkust pakkuda üleeuroopalisi teenuseid ning komisjon püüab reguleeriva raamistiku läbivaatamisel leida lahendusi nendele ja muudele numeratsiooniga seotud küsimustele.

Järelevalve ja jõustamine

2006. aastal algatas komisjon menetlused, mis keskenduvad peamiselt sellele, et hädaabinumbrile 112 tehtud kõnede puhul ei ole helistaja asukohta käsitlev teave päästeametite jaoks kättesaadav ja et mõned reguleerivad asutused ei suuda tagada turuanalüüside õigeaegset valmimist.

Samas suutis komisjon lõpetada menetlused pärast liikmesriikide võetud meetmeid, mis käsitlesid muu hulgas reguleerivate asutuste sõltumatust, turuanalüüsi koostamise korra rakendamist, kaebuste peatavat toimet ja universaalteenuse osutaja määramise mehhanismi ning selliseid tarbijaküsimusi nagu kataloogiteenused, numbri liikuvus ja helistaja asukoht teatavatel juhtudel.

4. TARBIJAHUVI ARENG

Universaalteenus

Mitu liikmesriiki määrasid universaalteenuse osutajad 2006. aastal. Tšehhi Vabariik, Eesti ja Poola kasutasid avatud pakkumiste menetlust ning Iirimaa ja Slovakkia valisid avaliku arutelu. Mõlemad lähenemised soodustavad läbipaistvust ja mittediskrimineerimist.

Kuigi turgu valitsevad operaatorid on jätkuvalt kõige sagedamini määratud ettevõtjad, tõi pakkumisprotsess Eestis kaasa uue turuletulija, samas kui Belgias ja Tšehhi Vabariigis pakuvad teenuse teatavaid elemente turgu valitseva operaatori kõrval ka uustulnukad.

Sotsiaalsed erivajadused

Võttes arvesse, et praegune raamistik jätab puuetega ja väikese sissetulekuga klientide puhul ulatusliku otsustusvabaduse liikmesriikidele, keskendub komisjon parimate tavade edendamisele liikmesriikides.

Iirimaal avas reguleeriv asutus foorumi, et toetada puuetega kasutajate vajadusi. Rootsis julgustab riigi reguleeriv asutus turuosalisi pakkuma teenuseid erivajadustega kasutajatele ning pakub sellistele kasutajatele täiendavalt kaheksat eriteenust, kaasa arvatud 3G videokõnedel põhinev viipekeelne tõlge.

Hädaabiteenused – 112

Kolm liikmesriiki (Rootsi, Taani ja Madalmaad) on määranud numbri 112 ainsaks hädaabinumbriks.

Helistaja asukohta käsitleva teabe kättesaadavus on siiski endiselt probleemne ning 2006. aastal algatas komisjon menetluse 13 liikmesriigi suhtes.

Liikmesriigid on kasutanud mitmeid meetodeid, et teavitada kodanikke hädaabinumbrist 112 ja selle kasutamisest, kaasa arvatud vastavad viited taksofonides, kataloogides, arvetel, politseiteadetes ja ajalehtedes koos asjakohaste kampaaniate, veebilehtede, raadioreklaamide ja TV-klippidega. Rootsis leiab hädaabinumbri 112 teabe piimapakkidelt ning Lätis ja Tšehhi Vabariigis jõuab 112 teave laia vaatajaskonnani teleprogrammide abil.

Kuna põhiteenuse kättesaadavus ja kvaliteet on praegu üsna laialdaselt tagatud, on komisjoni asjakohased volitused praeguse raamistiku alusel piiratud. Igasugune parandus sõltub eelkõige regulatsiooni läbivaatamisprotsessi käigus kaasseadusandjatelt saadavast tugevast toetusest.

Tariifide läbipaistvus

Mitu liikmesriiki on alustanud tariifide läbipaistvuse puhul ennetava lähenemise rakendamist. Veebipõhised hinnavõrdlused ja -väljavõtted on näiteks kättesaadavad Taanis, Eestis, Portugalis ja Rootsis ning Belgia reguleeriv asutus töötab hetkel välja hinnasimulaatorit. Iirimaa, Ungari ja Sloveenia reguleerivad asutused on laiendanud oma hinnavõrdluste ulatust, et kaasata tava- ja mobiiltelefoni- ning lairibateenused. Neid avalikke teenuseid täiendavad mõnes liikmesriigis turuosaliste pakkumised seoses läbipaistvusega.

Teisalt on hindade läbipaistvuse kohta esitatud kaebusi mitmes liikmesriigis, kaasa arvatud Saksamaal, Austrias ja Leedus, ning tarbijate seas esineb laialdast rahulolematust seoses võrgukülastustariifidega.

Eraelu kaitse ja turvalisus

Eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv on nüüd kõikides liikmesriikides üle võetud. 2006. aastal lepiti õiguskaitse tagamise eesmärgil kokku eraldi direktiivis liiklusandmete säilitamise kohta, mille liikmesriigid peaksid üle võtma 2007. aastal.

Oluliseks on muutumas võrgu- ja infoturve, kaasa arvatud kaitse nuhkvara ja õelvara vastu. Kuna rämpsposti ja õelvara kasutatakse üha enam kriminaalsel teel kasu saamiseks, on meetmete võtmine nendes kahes valdkonnas seotud. Arvestades nimetatud valdkonnaga seotud ebaseadusliku tegevuse märkimisväärset sotsiaalset ja majanduslikku mõju, on vaja on suuremaid jõupingutusi, kaasa arvatud kasutajate suurem teadlikkus.[20]

Numbri liikuvus

Liikmesriigid on teada andnud abonentide kasvavast numbri liikuvusest ning Taanis, Hispaanias, Rootsis ja Soomes on liikuvaid mobiiltelefoninumbreid üle 20% kogu abonentidest. Märkimisväärsest kasvust mobiiltelefoninumbrite liikuvuses on teada andnud Eesti, Kreeka, Prantsusmaa, Iirimaa, Leedu ja Luksemburg ning tavatelefoninumbrite puhul Prantsusmaa, Rootsi ja Madalamaad. Numbri liikuvus on jätkuvalt oluline tegur konkurentsi seisukohalt kõikides liikmesriikides.

5. KOKKUVÕTE

Õigusraamistikku rakendatakse kõikjal, et tekitada e-side turgudel konkurentsi, mis toob kasu tarbijatele hindade ja uuenduslike ühendatud teenuste näol. Parimate tavade näiteid leiab igast liikmesriigist nii õigus- kui ka turuküsimustes.

On veel siiski valdkondi, mille puhul e-side teenuste ühtne turg ei ole praeguse raamistiku alusel saavutatav. Kõik ühtsel turul järjepideva reguleerimise tagamiseks vajaliku vahendid ei ole praegu kättesaadavad ning komisjon käsitleb institutsioonilisi, numbri- ja spektriküsimusi eelkõige läbivaadatud raamistiku ettepanekutes. Seoses võrgukülastusteenuse hindadega ühenduses on komisjon juba esitanud raamistiku muudatuse.

Kaalumisele tulevad ka üksikasjalikumad muudatused, kui vastuseta jäävad küsimused, mis käsitlevad näiteks riigi reguleeriva asutuse otsuste jõustamist, edasikaebamismenetlust, eraelu puutumatust ja turvalisust, Euroopa ühtset hädaabinumbrit 112 ning erivajadustega ühiskonnarühmadele teenuste osutamist.

[1] KOM(2005) 229.

[2] i2010 – infoühiskonna aastaaruanne 2007.

[3] EITO, 2006.

[4] EITO, 2006 ja IDATE, 2006.

[5] IDATE 2006

[6] Komisjoni hinnang, mis põhineb Goldman Sachsi, ETNO, Cable Europe’i ja ECTA andmetel. Investeerimisnäitajad viitavad üksnes kapitalikuludele (hooldamine ja täiendamine).

[7] Goldman Sachs

[8] Absoluutarvudes ületasid ELi investeeringud 2005. aastal USA ja Jaapani investeeringuid. ELi kasvuprognoosid 2006. aastaks olid samuti kõrgemad (allikas: Infonetics Research, november 2006).

[9] Komisjoni hinnang; Morgan Stanley; ING.

[10] Dow Jones Euro Stoxx Telecommunications Index (SXKE) kasvas 378,4 punktilt (2003. aasta lõpp) 468,6 punktini (2006. aasta lõpp), samas kui Dow Jones Euro Stoxx 50 Index kasvas samal ajavahemikul 2760,66 punktilt 4119,94 punktini.

[11] Tulu ilma intressi, maksude ja amortisatsioonita.

[12] Merrill Lynch, 24. juuni 2006.

[13] Uuring e-side kasutamise kohta kodumajapidamistes (märts 2007), Eurobaromeetri eriuuring, Euroopa Komisjon.

[14] EITO, 2006

[15] OECD meetod, kaks suurimat operaatorit iga liikmesriigi kohta, sealhulgas kuutasu.

[16] EITO, 2006 ja IDATE, 2006.

[17] EITO, 2006

[18] Valdav kiirus on USAs 2,5 Mbps kuni 10 Mbps, kuid ELis 512 kbps kuni 2 Mbps (allikad: IDATE, FCC).

[19] Benchmarking Impacts of EU Policy – Options for Economically Efficient Management of Radio Spectrum, SCF Associates, detsember 2006, veel avaldamata.

[20] Vt komisjoni teatis rämpsposti, nuhkvara ja õelvara vastu võitlemise kohta, KOM(2006) 688.