ET Euroopa Liidu Teataja C 264/12

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtumite COMP/34.579 MasterCard, COMP/36.518 EuroCommerce, COMP/38.580 Commercial Cards (koos „MasterCard”) kohta

(Vastavalt komisjoni otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes artiklitele 15 ja 16 – EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21)

2009/C 264/05

Käesolevat juhtumit käsitleva otsuse eelnõu põhjal võib teha järgmised tähelepanekud.

Käesolev juhtum põhineb EÜ asutamislepingu artikli 81 kohastel uurimistel, mille aluseks on ettevõtja MasterCard Europe S.p.r.l. õiguseelneja esitatud teade (COMP/34.579), komisjonile 1997. aastal esitatud ettevõtja EuroCommerce kaebus (COMP/36.518) ning 22. novembril 2002. aastal algatatud ex officio uurimine maksekaartide VISA ja MasterCard mitmepoolse vahendustasu küsimuses (COMP/38.580).

Vastuväited ja neile vastamise aeg

Esimesed kõnealuse juhtumiga seotud vastuväited saadeti ettevõtjatele MasterCard Europe S.p.r.l., MasterCard Incorporated ja MasterCard International Incorporated (edaspidi „MasterCard”) (1)24. septembril 2003 pärast seda, kui MasterCard oli 25. juulil 2003 teatanud komisjonile oma kavatsusest alustada EÜ asutamislepingu artikli 232 kohane menetlus, kui komisjon ei võta ametlikku seisukohta ettevõtja MasterCard EMP-siseses vahendustasu küsimuses. Pooled vastasid vastuväidetele kirjalikult 5. jaanuaril 2004 ja ei taotlenud suulist ärakuulamist. Menetluse ajal 23. oktoobril 2003 kinnitasin ettevõtja VISA International kolmandaks isikuks, kel on piisav huvi olla ärakuulatud komisjoni määruse (EÜ) nr 2842/98 (poolte ärakuulamise kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artikli 9 tähenduses.

Täiendavad vastuväited ja neile vastamise aeg

21. juunil 2006 saatis komisjon ettevõtjale MasterCard Europe täiendavad vastuväited, milles käsitleti taas kord ettevõtjate ühenduse võrgueeskirju ja otsuseid Euroopa-sisese vahendustasu kohta. Täiendavate vastuväidetega täiendati varasemaid, 24. septembri 2003. aasta vastuväiteid, esitades senisest põhjalikuma analüüsi ettevõtja MasterCard EMP-sisese vahendustasu piirava mõju kohta konkurentsile.

Täiendavate vastuväidete eesmärk oli eelkõige esitada komisjoni analüüs, milles hinnati komisjoni üksikasjaliku empiirilise uurimise käigus alates 24. septembrist 2003 saadud tulemusi ettevõtja MasterCard Euroopa-sisese vahendustasu ja kõigi maksekaartide tunnustamise reegli (2) kohta, ning kutsuda ettevõtjat MasterCard üles kaotama nimetatud vahendustasu ja piirama kõigi maksekaartide tunnustamise reegli kohaldamisala.

MasterCard vastas täiendavatele vastuväidetele õigeks ajaks, st 15. oktoobriks 2006.

Juurdepääs toimikule

Pärast täiendavate vastuväidete esitamist kasutas MasterCard 3. ja 4. juulil 2006 toimikule juurdepääsu õigust ja kopeeris paberkandjal oleva toimiku. Ka 22. augustil 2006 anti ettevõtja MasterCard nõustaja taotlusel talle juurdepääs paberkandjal olevale toimikule, et ta saaks kopeerida toimiku teatud osad, mis olid jäänud kopeerimata 3. ja 4. juulil.

MasterCard väitis nii enne suulist ärakuulamist kui ka selle ajal, et komisjon ei ole talle andnud vahetut ja täielikku juurdepääsu toimikule. Kuigi mulle saadeti koopiad teatud osast ettevõtja MasterCard ja juhtumiga tegeleva üksuse kirjavahetusest, ei taotlenud ettevõtja kunagi selgesõnaliselt ühegi meetme võtmist ärakuulamise eest vastutava ametniku suhtes seoses juurdepääsuga toimikule, kuigi tal oli piisavalt võimalusi seda teha.

Kolmandate isikute kaasamine

Enne suulist ärakuulamist avaldasid paljud kolmandad isikud soovi menetluses osaleda.

Lisaks ettevõtjale VISA tunnistasin veel 14 ettevõtjat kolmandaks isikuks, kel on piisav huvi olla ärakuulatud määruse (EÜ) nr 773/2004 artikli 13 lõike 1 tähenduses: Royal Bank of Scotland, Airplus, kolm Hispaania maksekaardisüsteemi (Servired S.C., Sistema 4B S.A., Euro 6000 S.A.), British Retail Consortium (BRT), Belgia jaemüügikett (Kappé International BV), British Petrolium (BP), European Retail Roundtable (ERRT), Hotels, Restaurants and Cafés in Europe (HOTREC), Austria hotellide liit (ÖHV), Rahvusvaheline Lennutranspordi Assotsiatsioon (IATA), Royal AHOLD ning IKEA.

VISA, Airplus, ÖHV, HOTREC, IATA ja Royal Bank of Scotland esitasid oma märkused kirjalikult.

Suuline ärakuulamine

Suuline ärakuulamine toimus 14. ja 15. novembril 2006 ning sellel osalesid MasterCard, kaebuse esitaja (EuroCommerce) ja üheksa kolmandat isikut.

24. mail 2007 ehk kuus kuud pärast suulist ärakuulamist kirjutas MasterCard mulle seoses sellega, et tema vastused täiendavatele vastuväidetele edastati liikmesriigi esindajatele enne ärakuulamist liialt hilja ja valikuliselt.

MasterCard märkis, et ta saatis oma vastused täiendavatele vastuväidetele 15. oktoobril 2006, kuid komisjon edastas need liikmesriikide ametiasutustele alles reedel, 10. novembril 2006, mil ärakuulamiseni olid jäänud vaid üksikud päevad. Ettevõtja MasterCard sõnul takistas vastuste hiline edastamine liikmesriigi esindajatel enne ärakuulamist täielikult mõista ettevõtja MasterCard seisukohti ning seega saab väita, et ettevõtja MasterCard õiguspärast ootust ja õigust olla ärakuulatud on rikutud.

Kuigi võib eeldada, et komisjoni koostöö liikmesriikide ametiasutustega on põhimõtteliselt nende omavaheline küsimus, teavitasin ma siiski ettevõtjat MasterCard sellest, et tol ajal ega ka hiljem ei ole ühegi liikmesriigi ametiasutus esitanud kaebust puuduliku teavitamise kohta. Liikmesriikide esindajad osalesid ärakuulamisel ja neil oli võimalus esitada küsimusi. Puuduvad tõendid selle kohta, et komisjon oleks rikkunud oma kohustust tagada, et nõuandekomitee, kes arutab juhtumit enne lõpliku otsuse vastuvõtmist, saaks esitada oma arvamuse juhtumi kohta kõiki asjaolusid arvesse võttes.

Olen seisukohal, et komisjon ei ole rikkunud kõnealuses küsimuses ettevõtja MasterCard menetlusõigusi, sealhulgas õigust olla ärakuulatud.

Asjaolusid käsitlev kiri

23. märtsil 2007 saatis komisjon ettevõtjale MasterCard kirja (asjaolusid käsitlev kiri), millega andis ettevõtjale juurdepääsu dokumentidele, mis olid kogutud alates juulist ja augustist 2006, mil ettevõtja MasterCard tutvus toimikuga, ning milles esitati võimalikud järeldused, mida komisjon kavatses uute asjaolude põhjal otsuses teha.

MasterCard kirjutas mulle 17. aprillil 2007 ning väitis, et komisjon oleks asjaolusid käsitleva kirja asemel pidanud koostama uued täiendavad vastuväited ja et asjaolusid käsitlev kiri sisaldas uusi õiguslikke väiteid ja olulisi fakte, mida ei ole esitatud 20. juuni 2006. aasta täiendavates vastuväidetes. Oma 4. mai 2007. aasta vastuses ettevõtjale MasterCard olin seisukohal, et kuigi asjaolusid käsitleva kirjaga täiendati komisjoni varasemat seisukohta, et MasterCard on ettevõtjate ühendus, ja jätkati esmase avaliku pakkumise õiguslike tagajärgede hindamist, ei muudetud sellega oluliselt vaidlustatud rikkumise tõendeid.

MasterCard vastas asjaolusid käsitlevale kirjale 16. ja 22. mail 2007.

Konfidentsiaalne teave

2. mail 2007 sain kirja ettevõtja MasterCard nõustajalt, kes küsis teavet konfidentsiaalse teabe ja ärisaladuste avalikustamisega seotud küsimuste kohta.

Pärast tõstatatud küsimuste läbivaatamist selgus, et komisjon oli avalikustanud teatud konkreetset teavet, mis koos toimiku muude osadega ja ettevõtjale MasterCard vajadusel kättesaadava teabega tekitas selge riski, et ettevõtjal MasterCard võib olla teoreetiline võimalus kasutada konfidentsiaalset teavet, mille on teabenõude alusel esitanud kolmandad isikud.

10. mai 2007. aasta kirjaga palusid komisjoni talitused nii ettevõtjal MasterCard kui ka tema nõustajal võtta vajalikud meetmed olukorra parandamiseks. Konkurentsi peadirektoraat teavitas asjaomaseid teabeesitajaid 30. novembril 2007.

Otsuse eelnõu

Komisjonile esitatud otsuse eelnõu sisaldab ainult neid vastuväiteid, mille kohta on pooltele antud võimalus väljendada oma seisukohta.

Järeldan, et poolte õigust olla ärakuulatud on käesolevas juhtumis arvestatud.

Brüssel, 14. detsember 2007 Karen WILLIAMS

(1) Ettevõtja MasterCard struktuuri, mis kehtis enne ja pärast esmast avalikku pakkumist mais 2006, kirjeldatakse üksikasjalikult otsuse punktides 40–99.

(2) Kõigi maksekaartide tunnustamise reegli põhimõtted on esitatud otsuse punktis 195.