EUROOPA KOMISJON Brüssel,1.2.2017 COM(2017) 48 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa CO2-turu toimimise kohta



Sisukord 1. SISSEJUHATUS Euroopa CO2-turu toimimise kohta 2. ELi HKSi TARISTU 2.1. ELi HKSiga hõlmatud tegevusalad, käitised ja õhusõiduki käitajad 2.2. Liidu register 3. CO2-TURU TOIMIMINE 2015. AASTAL 3.1. Pakkumine: ringlusse lastud LHÜd 3.1.1. Piirmäär 3.1.2. Välja antud LHÜd 3.1.2.1. Tasuta eraldamine 3.1.2.2. Programm „NER300“ 3.1.2.3. LHÜde müümine enampakkumisel 3.1.2.4. Elektrienergiasektorile ette nähtud erand täieliku enampakkumise põhimõttest 3.1.3. Rahvusvahelised arvestusühikud 3.2. Nõudlus: ringlusest kõrvaldatud LHÜd 3.3. Pakkumise ja nõudluse tasakaalustamine 4. LENNUNDUSSEKTOR 5. TURUÜLEVAADE

5.1. LHÜde õiguslik laad ja maksustamine 6. SEIRE, ARUANDLUS JA HEITKOGUSTE TÕENDAMINE 7. LIIKMESRIIKIDES TEHTUD HALDUSKORRALDUSTE ÜLEVAADE 8. NÕUETE TÄITMINE JA SELLE TAGAMINE 9. JÄRELDUSED JA VÄLJAVAATED

1.SISSEJUHATUS Euroopa CO2-turu toimimise kohta Alates 2005. aastast on ELi heitkogustega kauplemise süsteem (ELi HKS) olnud ELi strateegia nurgakivi, et vähendada kulutõhusalt kasvuhoonegaaside heiteid nii tööstuses kui ka elektrienergiasektoris. Süsteem aitab märkimisväärselt kaasa ELi heitkoguste vähendamise 2020. aastaks seatud sihi saavutamisele – EL on seda sihti saavutamas ja isegi ületamas. Selleks et vähendada 2030. aastaks heitkoguseid vähemalt 40 % võrra – milles ELi juhid leppisid 2014. aasta oktoobris kokku osana ELi 2030. aasta kliima- ja energiapoliitika raamistikust –, on vaja tagada jätkuv edasiminek. See liidusisene heite vähendamise eesmärk saavutatakse ELis ühiselt kulutõhusal viisil heite vähendamisega nii HKSiga hõlmatud kui ka hõlmamata sektorites. Hästi toimiv ja reformitud ELi HKS moodustab peamise mehhanismi, mille abil see eesmärk saavutada ning vähendada heidet ELi HKSiga hõlmatud sektorites 43 % võrreldes 2005. aastaga. 2015. aasta juulis esitas komisjon seadusandliku ettepaneku vaadata ELi HKS järgmist kümmet aastat silmas pidades läbi. ELi HKSi reform ja läbivaatus moodustab osa terviklikust tööst, mida tehakse, et saavutada tugev energialiit, mis on praeguse komisjoni poliitika üks kesksematest valdkondadest. ELi HKSi 4. etapi (2021–2030) läbivaatamist käsitleva komisjoni 2015. aasta juuli ettepaneku põhiaspektid on järgmised. o võrdlusaluse väärtuste ajakohastamine, et kajastada tehnoloogilisi edusamme; o kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga seotud rühmade sihipärasem määratlemine; o tasuta eraldatavate LHÜde koguse parem ühildamine tootmise tasemega. Tasuta LHÜd on jätkuvalt kättesaadavad selleks, et moderniseerida elektrienergiasektorit väiksema sissetulekuga liikmesriikides. Lubatud heitkoguse ühikute (LHÜ) koguarv peab alates 2021. aastast vähenema praeguse 1,74 % asemel 2,2 % aastas. Tasuta LHÜde sihipärasem eraldamine, sealhulgas: Mitmed tugimehhanismid aitavad tööstusel ja elektrienergiasektoril lahendada vähese CO2-heitega majandusele üleminekul innovatsiooni ja investeeringutega seotud probleemid. oKaks uut fondi: innovatsioonifond, mille eesmärk on laiendada praegu innovaatiliste tehnoloogialahenduste näidisprojektidele antavat toetust innovatsiooni läbimurdeks tööstuses; moderniseerimisfond, et hõlbustada investeerimist elektrienergiasektori ja suuremate energiasüsteemide moderniseerimisse ning suurendada energiatõhusust 10 väiksema sissetulekuga liikmesriigis. Juulis 2016 esitas komisjon meetmete paketi, et kiirendada üleminekut vähesema CO2-heitega tootmisele Euroopa kõigis majandussektorites. Ühes seadusandlikus ettepanekus kehtestatakse liikmesriikidele siduvad iga-aastased kasvuhoonegaaside heitkoguste piirmäärad perioodil 2021–2030 sektorites, mida ei reguleerita ELi HKSi raames. Üldiselt põhineb uus raamistik õigluse, solidaarsuse, kulutõhususe ja keskkonna terviklikkuse põhimõtetel. Tugevamal, paremini toimival Euroopa CO2-turul on potentsiaal anda oluline panus üleminekuks vähese CO2-heitega ja energiakindlamale majandusele Euroopas. Maailma esimese ja suurima CO2-turuna mängib ELi HKS olulist rolli ka globaalsetes jõupingutustes, milles lepiti kokku eelmise aasta detsembris Pariisis osana maailma esimesest üldisest kliimakokkuleppest. Euroopa CO2-turu olukorda käsitlev esimene aruanne avaldati 2012. aasta novembris (CO2-turgu käsitlev 2012. aasta aruanne). Selle aruande eesmärk oli analüüsida CO2-turu toimimist ja kaaluda, kas LHÜde ülejäägi pidevat suurenemist silmas pidades on vajalikud regulatiivmeetmed. Energialiidu olukorda käsitleva esimese 2015. aasta novembris avaldatud aruande kontekstis võttis Euroopa Komisjon osana kliimameetmete eduaruandest vastu Euroopa CO2-turu toimimist käsitleva teise aruande (CO2-turgu käsitlev 2015. aasta aruanne). Aruanne hõlmas aastaid 2013 ja 2014 ning kajastas ka teatavaid 2015. aastal vastu võetud algatusi. Käesolev aruanne Euroopa CO2-turu toimimise kohta on koostatud direktiivi 2003/87/EÜ (ELi HKSi direktiiv) artikli 10 lõike 5 ja artikli 21 lõike 2 alusel ning hõlmab 2015. aastat, kuid selles käsitletakse ka teatavaid algatusi, mille kohta esitati ettepanek või milles lepiti kokku 2016. aastal. Kui ei ole märgitud teisiti, kasutati käesoleva aruande koostamisel avalikke ja 2016. aasta juuniks komisjoni käsutuses olnud andmeid. Aruande tekstikastides esitatakse ELi HKSi eri tahkude kohta üldist teavet, mis sisaldus juba varasemates CO2-turgu käsitlevates aruannetes.



2.ELi HKSi TARISTU 2.1.ELi HKSiga hõlmatud tegevusalad, käitised ja õhusõiduki käitajad ELi HKS toimib 28 ELi liikmesriigis, Islandil, Liechtensteinis ja Norras. See hõlmab umbes 11 000 elektrijaama ja tööstusettevõtet ning heiteid umbes 520 lennuliinist Euroopa lennuväljade vahel. Umbes 45 % ELi kasvuhoonegaaside heitkogustest on süsteemiga kaetud. ELi HKSiga on 3. etapil (2013–2020) hõlmatud sellised paikseid käitisi kasutavad sektorid nagu energiamahukad tööstusharud, sealhulgas elektrijaamad ja muud põletuskäitised, mille nimisoojusvõimsus on üle 20 megavati (välja arvatud ohtlike jäätmete või olmejäätmete käitised), naftarafineerimistehased, koksiahjud ning raua ja terase, tsemendiklinkri, klaasi, lubja, telliste, keraamika, tselluloosi, paberi ja papi, alumiiniumi, naftakeemiasaaduste, ammoniaagi, lämmastik- ja adipiinhappe, glüoksaali ja glüoksüülhappe tootmine, CO2 kogumine, torutransport ja CO2 geoloogiline säilitamine. Lennundussektori puhul on ELi HKSiga kuni 2016. aastani hõlmatud vaid Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP) toimuvad lennud. ELi HKS hõlmab süsinikdioksiidi (CO2) heiteid, lämmastikoksiidi (N2O) heiteid kogu lämmastik-, adipiin-, glükoolhappe ja glüoksaali tootmisest ning perfluorosüsinike (PFC) heiteid alumiiniumi tootmisest. ELi liikmesriigid võivad kaasata ELi HKSi rohkem sektoreid ja kasvuhoonegaaside heiteid (vabatahtlik liitumine).

Vastavalt artikli 21 alusel 2016. aastal esitatud aruannetele 2015. aruandeaasta kohta on praegu kokku ligi 10 950 lubatud käitist võrreldes 11 200ga aasta varem ja umbes 11 400ga sellele eelnenud aastal. ELi HKSi tegevusaladega seoses põletatud kütused olid 2015. aastal endiselt valdavalt fossiilkütused.nds27 liikmesriiki teatasid siiski ka biomassi kasutamisest ligi 2 000 käitises (1966, st 18 % kõigist käitistest). Ainult neli liikmesriiki ei teatanud biomassi kasutamisest (FR, LI, LT, MT). Biomassiga seotud heitkoguste märkimine ei olnud täielik kõigi liikmesriikide artikli 21 alusel esitatud aruannetes (DK, IE, LV, PT, RO), kuid lähtudes tegelikult esitatud andmetest moodustasid heitkogused kasutatud biomassist umbes 125 miljonit tonni CO2 (umbes 7 % võrreldes ELi HKSi teatatud heitkogustest). Ainult kaks liikmesriiki (DE ja SE) teatasid vähesel määral biokütuse kasutamisest, sealhulgas kokku neli õhusõidukite käitajat. Iga-aastastel heitkogustel põhinevate kategooriate puhul nähtub 2015. aasta andmetest, et 2014. aastal olid 72 % käitistest A-kategoorias, 21 % B-kategoorias ja ainult 7 % C-kategoorias. 2015. aastal teatati rohkem kui 5 700 käitisest (välja arvatud IT) kui „vähese heitega käitisest“ (57 % kõigist, IT välja arvatud). Vähese heitega käitiste ja A-kategooria käitiste suur osakaal kinnitab proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades välja töötatud seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi astmelise ja muus osas lihtsustatud ülesehituse asjakohasust. Kuigi käitiste jagunemine A-, B- ja C-kategooriaks ning vähese heitega käitisteks järgib liikmesriikides üldiselt sama suundumust, on hõlmatud tööstussektorites ja tegevusaladel erinevused suuremad. ELi HKSiga hõlmatud käitisi, mis tegelevad põletamisega, leidub kõigis liikmesriikides. Muud tegevusalad, millest enamik liikmesriike teada andis, on nafta rafineerimine, terasetootmine, tsemendi-, lubja-, klaasi-, keraamika-, tselluloosi- ja paberitootmine. Ainult kaks riiki (FR ja NO) teatasid CO2 kogumisest ja säilitamisest väljaantud lubade alusel. Mis puutub ELi HKSiga hõlmatud tegevusaladesse, mida on täiendavalt loetletud seoses muude kasvuhoonegaasidega kui CO2 , siis teatati lubadest, mis on antud välja peamiselt alumiiniumi ja PFCde kohta 13 riigis (DE, ES, FR, GR, IS, IT, NL, NO, RO, SE, SI, SK, UK), samas kui lämmastikhappe tootmise ja N2O kohta teatati lubade andmisest 20 riigis (erandid on CY, DK, EE, IE, IS, LI, LU, LV, MT, PT, SI). Muudest N2O sektoritest, kaasa arvatud adipiinhappe tootmine, teatati ainult kolmes liikmesriigis (DE, FR, IT), ning glüoksaal- ja glüoksüülhappe tootmisest kahes (DE, FR). Nagu 2015. aastal teatati, on vaid üksikud liikmesriigid kasutanud võimalust arvata väikeheitetekitajad ELi HKSist välja kooskõlas ELi HKSi direktiivi artikliga 27. Direktiiviga on selline võimalus ette nähtud selleks, et vähendada väikeheitetekitajate halduskulusid, ning seda võimalust on lubatud kasutada juhul, kui on kehtestatud samaväärsed meetmed kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks. 2016. aastal esitatud aruannete kohaselt kasutab seda võimalust kaheksa riiki (DE, ES, FR, HR, IS, IT, SI, UK) eelkõige põletamise ja keraamikatootmisega seotud käitiste puhul. 2015. aasta puhul arvestamata jäetud heitkogus oli umbes 4 miljonit tonni CO2 (ligikaudu 0,22 % kogu tõendatud heitkogusest), võrreldes 3,9 miljoni tonniga 2014. aastal ja 4,7 miljoni tonni CO2-ga 2013. aastal. On märkimisväärne, et vastavalt liikmesriikide artikli 21 alusel esitatud aruannetele 2016. aastal on vaid üksikud liikmesriigid kasutanud eelist, mida pakutakse seire- ja aruandlusmääruse (MRR) artiklis 13, mille kohaselt lubatakse vähese riskiga juhtumite puhul kasutada lihtsustatud seirekavasid. Ainult BE (Flandria), FR, HR, HU, LI ja LT teatasid eelise kasutamisest käitiste puhul ning FI, IS ja PL lennunduse puhul. Mis puudutab õhusõiduki käitajate hõlmatust, siis ELi HKSi seirekavades teatatud õhusõiduki käitajate arv on praegu 2015. aasta kohta vähem kui 530, võrreldes 2014. aastal teatatud rohkem kui 610ga. 2.2.Liidu register Liidu registris järgitakse LHÜde omanikke ja LHÜdega seotud tehinguid sarnaselt pangaga, registreerides omatavad kogused oma kontodel ja kontodevahelised tehingud. Seda ühtset registrit käitab ja haldab komisjon ning kõigis ELi HKSis osalevas 31 riigis on olemas riiklikud haldajad, kes toimivad kontaktisikutena üle 20 000 konto (äriühingud või füüsilised isikud) esindajate jaoks. Ühtne register pakub Euroopa heiteallikatele, kauplejatele ja 31 riigi ametiasutustele vahendeid ELi HKSiga seotud tegevuseks: nt tasuta LHÜde eraldamine paiksetele käitistele ja lennuettevõtjatele, heiteallikate heidete registreerimine (paiksed käitised ja lennundus), loa andmine heiteallikatele, professionaalsetele kauplejatele ja füüsilistele isikutele tehingute tegemiseks LHÜde kontode vahelise ülekandmise teel, loa andmine heiteallikatele kompenseerida heited LHÜde tagastamisega. Lisaks kasutatakse registrit jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse* rakendamiseks ja LHÜde enampakkumistel müümiseks. Samas võimaldab liidu register osalisriikidel täita Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Kyoto protokolli reegleid: nt Kyoto protokolli ühikute kasutuselt kõrvaldamine ja tühistamine. * Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsus nr 406/2009/EÜ, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020 (ET L 140, 5.6.2009, lk 136). 2016. aastal ühendab liidu register Malta ja Küprose Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahvusvaheliste tehingute logiga (ITL) ning koostöös Ühinenud Rahvaste Organisatsiooniga rakendab funktsioonid, mis on vajalikud Kyoto protokolli osaliste konverentsi otsuses 3/CMP.11 määratletud protsesside teostamiseks. Liidu registri põhihaldajana püüab komisjon pidevalt parandada registri toimimist, turvalisust ja kasutajasõbralikkust ning peab selleks konsultatsioone riiklike registrite haldajatega. Täiendavat teavet ELi HKSi kohta leiab HKSi käsiraamatust. 3.CO2-TURU TOIMIMINE 2015. AASTAL

Selles peatükis esitatakse teavet ELi HKSi pakkumise ja nõudluse kohta, mis hõlmab piirmäära, tasuta eraldamist, programmi „NER300“, enampakkumisel müümist ning teatavates liikmesriikides elektrienergiasektoriga seoses täieliku enampakkumise põhimõttest tehtavaid erandeid. Nõudluse poole pealt antakse teavet tõendatud heitkoguste ning pakkumise ja nõudluse tasakaalustamise kohta. 3.1.Pakkumine: ringlusse lastud LHÜd 3.1.1.Piirmäär

ELi HKS lähtub piiramise ja kauplemise põhimõttest. Piirmäär tähistab nende kasvuhoonegaaside absoluutkogust, mida on võimalik süsteemi raames õhku paisata heite vähendamise eesmärgi saavutamise tagamiseks, ning vastab kauplemisperioodil ringlusse lastud LHÜde arvule. 3. etapi jaoks on kogu ELi hõlmav piirmäär kindlaks määratud ELi HKSi direktiivis. Piirmäär väheneb igal aastal lineaarselt 1,74 % keskmisest LHÜde üldkogusest, mis eraldati igal aastal ajavahemikul 2008–2012. Tabelis 1 on esitatud piirmäärad kõigil aastatel ajavahemikul 2013–2020 (3. etapp). Tabel 1. ELi HKSi piirmäär aastatel 2013–2020



Aasta



Aastane piirmäär (välja arvatud lennundussektor)



2013



2 084 301 856



2014



2 046 037 610



2015



2 007 773 364



2016



1 969 509 118



2017



1 931 244 873



2018



1 892 980 627



2019



1 854 716 381



2020



1 816 452 135 3.1.2.Välja antud LHÜd 3.1.2.1.Tasuta eraldamine Kuigi 3. etapil on enampakkumised vaikemeetod LHÜde eraldamiseks ELi HKSis osalevatele ettevõtetele, eraldatakse teatavaid LHÜsid tasuta kuni 2020. aastani ja pärast seda. Kohaldatakse järgmisi põhimõtteid. LHÜsid eraldatakse tasuta tööstuskäitistele, et vähendada kasvuhoonegaaside heite ülekandumisega seotud võimalikku riski (ettevõtted viivad kliimapoliitikaga kaasnevate kulude tõttu oma tootmise kolmandatesse riikidesse, kus kasvuhoonegaaside heite piirangud on leebemad, kuid sellega kaasneb üldiste heitkoguste suurenemine). Sektorid ja alamsektorid, mida loetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohu suhtes haavatavaks, lisatakse ametlikku nimekirja, mis praegu hõlmab perioodi 2014–2019. Elektritootmisele ei eraldata enam tasuta LHÜsid (vt punkt 3.1.2.4.). LHÜd jagatakse tasuta vastavalt ELi ühtlustatud eeskirjadele. LHÜde tasuta eraldamine põhineb heite võrdlusnäitajatel, et suurendada stiimuleid kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks ja premeerida kõige tõhusamaid käitisi. Ette on nähtud kogu ELi hõlmav uute osalejate reserv (New Entrants Reserve, NER), mis on võrdne 5 %-ga 3. etapi LHÜde koguarvust (sellest reservist 300 miljoni LHÜ rahalisteks vahenditeks ümberarvestamisega rahastati programmi „NER300“, vt punkt 3.1.2.2). 3. etapil eraldatakse 39 % kõigist saadaolevatest LHÜdest tasuta tööstusele ja elektrit tootvatele käitistele nende toodetava soojusenergia jaoks. Tasuta eraldamise osakaal tõuseb veelgi, kuna eraldisi tehakse uutele osalejatele kuni 2020. aastani. Praegu ei ole võimalik kindlaks määrata, kui suur osa uute osalejate reservist võetakse järgmistel aastatel kasutusele. Suundumusi järgides eeldatakse siiski, et NERi arvelt võidakse täiendavalt tasuta eraldada mitte rohkem kui 2 % piirmäärast. Seega moodustavad 3. etapil tasuta eraldatavad LHÜd eeldatavasti umbes 41 % LHÜde üldkogusest. Lisaks kasutatakse umbes 2 % üldisest piirmäärast programmi „NER300“ rahastamiseks (vt punkt 3.1.2.2). Seega on enampakkumiste osakaal 3. etapil 57 %. 3. etapil on ELi HKSiga hõlmatud käitistel ja võimsust suurendavatel käitistel võimalik saada täiendavalt tasuta LHÜsid uute osalejate reservist. Algses uute osalejate reservis oli pärast programmi „NER300“ jaoks 300 miljoni LHÜ maha arvamist alles 480,2 miljonit LHÜd. Kuni 2016. aasta juulini on kogu 3. etapiks reserveeritud 492 käitisele 109,2 miljonit LHÜd. Uute osalejate reservi ülejäänud 371,0 miljonit LHÜd on võimalik tulevikus välja jagada uutele käitistele või olemasolevatele käitistele, mis suurendavad oma tootmisvõimsust. Eeldatakse, et suur osa neist LHÜdest jääb siiski eraldamata. Kuni 2016. aasta juulini on algselt 3. etapi jaoks tehtud arvutustega võrreldes eraldamine vähenenud umbes 231,4 miljoni LHÜ võrra nende käitiste tõttu, mis on tegevuse lõpetanud või vähendanud oma toodangut või tootmisvõimsust. 2013 2014 2015 2016 Tasuta eraldamine

(EL 28 + EMP riigid) 903,0 874,8 847,6 821,4 Eraldatud uute osalejate reservist (greenfield-investeeringud ja võimsuse suurendamine) 11,0 14,2 14,9 14,5 Tasuta LHÜd, mis on jäänud eraldamata tootmise lõpetamise või tootmises või tootmisvõimsuses tehtud muudatuste tõttu 40,7 58,4 68,6 63,7 Kuna nõudlus tasuta LHÜde järele ületas saadaoleva koguse, on vähendatud eraldisi kõigile HKSis osalevatele käitistele sama protsendi võrra, kasutades sektoriülest paranduskoefitsienti (vastavalt HKSi direktiivi sätetele). Paranduskoefitsient näitab tasuta eraldamise vähenemist, mis oli 2013. aastal umbes 6 % ning mida iga aasta järk-järgult suurendatakse, kuni see on 2020. aastal ligikaudu 18 %. 2016. aasta aprillis tühistas Euroopa Kohus pärast mitme liikmesriigi kohtu eelotsusetaotlust oma 1. märtsi 2017. aasta otsusega praegu kohaldatava sektoriülese paranduskoefitsiendi väärtused. Sektoriülene paranduskoefitsient tuleb uuesti arvutada, järgides Euroopa Kohtu viidatud käsitusviisi seoses ELi HKSi laiendatud kohaldamisalaga (muu hulgas uued tegevusalad ja gaasid seisuga 2013). Ülevaadatud väärtuseid kohaldatakse tasuta LHÜdele aastatel 2018–2020 ning vähendatakse tasuta eraldisi tööstusele, samas kui enampakkumiste arv neil aastatel kasvab.



3.1.2.2.Programm „NER300“

Programm „NER300“ on üks maailma suuremaid rahastamisprogramme, mis on ette nähtud innovaatilistele vähese CO2-heitega energiatootmise näidisprojektidele. Seda rahastatakse ELi HKSi 3. etapi jaoks loodud uute osalejate reservist võetud 300 miljoni LHÜ rahalisteks vahenditeks ümberarvestamise abil. Programmi eesmärk on tutvustada Euroopa Liidus süsinikdioksiidi keskkonnaohutu kogumise ja säilitamise ning uuenduslikke taastuvenergia tööstustehnoloogiaid. Rahalisteks vahenditeks ümberarvestamise tulu eraldati projektidele, mille valimiseks korraldati kahest voorust koosnev projektikonkurss detsembris 2012 ja juulis 2014. Kokku on eraldatud 2,1 miljardit eurot ühele süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise ning 37 taastuvenergia projektile 19 ELi liikmesriigis. Eelduste kohaselt saadakse selle tulemusel juurde 2,7 miljardit eurot erainvesteeringutena. Praegu on käigus kolm NER 300 projekti: bioenergia projekt BEST Itaalias, bioenergia projekt Verbiostraw Saksamaal ja Windpark Blaiken Rootsis (vt lähemalt CO2-turgu käsitlevast 2015. aasta aruandest). Lõpetamata projektid 16 Käimasolevad projektid 3 Tühistatud projektid 1 Kokku 20



3.1.2.3.LHÜde müümine enampakkumisel Enampakkumine on läbipaistev eraldamismeetod, mis võimaldab turuosalejatel omandada LHÜsid turuhinnaga. 3. etapi alguses muutus enampakkumine esmasturul LHÜde eraldamise vaikemeetodiks; see tähendab, et rohkem kui pooled LHÜdest müüakse enampakkumisel ja kauplemisperioodi jooksul see osakaal kasvab. Enampakkumisi reguleerib enampakkumiste määrus*, milles täpsustatakse enampakkumiste ajad, haldamine ja muud asjaolud, kuidas enampakkumisi korraldada, et tagada avatud, läbipaistev, ühtne ja mittediskrimineeriv protsess. * Komisjoni 12. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1031/2010, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ (millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem) kohase kasvuhoonegaaside saastekvootide enampakkumise ajastamise, haldamise ja muude aspektide kohta (ELT L 302, 18.11.2010, lk 1). Enampakkumised toimuvad aruandlusperioodil järgmiste enampakkumisplatvormide kaudu. Euroopa energiabörs (EEX), mis korraldab enampakkumisi ühtse enampakkumisplatvormina 25 liikmesriigile, kes osalevad ühises hankekorras, ja Poolale, kes otsustas ühise hankekorraga mitte ühineda, kuid ei ole siiani oma enampakkumisplatvormi määranud; seisuga 5. september 2016 korraldab EEX enampakkumisi teise ühise enampakkumisplatvormina, mis nimetati 13. juulil 2016. EEX, kes korraldab enampakkumisi Saksamaale välise enampakkumisplatvormina. ICE Future Europe (ICE), kes korraldab enampakkumisi Ühendkuningriigile välise enampakkumisplatvormina; Island, Liechtenstein ja Norra ei ole LHÜde enampakkumist veel alustanud. EEX, kes korraldab enampakkumisi 27 liikmesriigi (ühise enampakkumisplatvormi raames koostööd tegevad 25 liikmesriiki ning Saksamaa ja Poola) nimel, müüs enampakkumisel 88 % kõigist enampakkumistel müüdud LHÜdest ning ICE müüs enampakkumistel Ühendkuningriigi nimel 12 % kogumahust. 30. juuniks 2016. aastaks oli 3. etapi raames läbi viidud üle 820 enampakkumise. Allpool esitatud tabelis antakse ülevaade 3. etapi LHÜde mahtudest, mis on EEXi ja ICE poolt enampakkumisel müüdud 2012. aastal (n-ö varajased enampakkumised) ning 2013., 2014., 2015. ja 2016. aastal. Üldiste LHÜde kogused määrati kindlaks, võttes arves otsust lükata 900 miljoni LHÜ enampakkumine aastatelt 2014, 2015 ja 2016 aastatele 2019 ja 2020, nagu on ette nähtud komisjoni määruses (EL) nr 176/2014, ja lennunduse LHÜde kogused on kindlaks määratud, võttes arvesse lennundussektorile otsuses nr 377/2013/EL ja määruses (EL) nr 421/2014 sätestatud ajutisi erandeid.

Aasta



Enampakkumistel müüdud üldiste LHÜde hulk



Enampakkumistel müüdud lennunduse LHÜde hulk 2012 89 701 500 2 500 000 2013 808 146 500 0 2014 528 399 500 9 278 000 2015 632 725 500 16 390 500 2016 380 585 000 3 028 000 Enampakkumised viidi üldjuhul läbi ladusalt ning enampakkumishinnad olid üldiselt kooskõlas järelturu hindadega ja märkimisväärseid probleeme või vahejuhtumeid ei esinenud. Aruandlusperioodil tühistati üks Poolale EEXi poolt korraldatud enampakkumine. Enne seda tühistamist toimus vaid kolm tühistamist 2013. aastal veidi aega pärast 3. etapi enampakkumiste algust. Lisa 2. liitest leiab ülevaate enampakkumishindadest kõigi üldiste LHÜde puhul enampakkumistelt 2013. aastast kuni 30. juunini 2016, kaasa arvatud osaliste arv ning pakkumisele esitatud ja enampakkumisel müüdud LHÜde suhtarv. Enampakkumisplatvormid avaldavad iga enampakkumise üksikasjalikud tulemused asjakohastel veebisaitidel. Peale selle avaldavad Saksamaa, Poola ja Ühendkuningriik ning komisjon ühist enampakkumisplatvormi kasutavate liikmesriikide nimel igakuiseid aruandeid enampakkumiste kohta, kus leiab täiendavat teavet enampakkumiste tulemuste, sealhulgas osalejate, pakkumisele esitatud ja enampakkumisel müüdud LHÜde suhtarvu ja hindade kohta. 2012. aastast 2016. aasta juunini enampakkumistel teenitud kogutulu oli üle 14 miljardi euro. ELi HKSi direktiiviga on ette nähtud, et vähemalt 50 % enampakkumistel saadud tulust – sealhulgas kogu tulu, mis on saadud solidaarsuse ja majanduskasvu edendamise eesmärgil jaotatud LHÜdest – peaksid liikmesriigid kasutama kliima ja energiaga seotud eesmärkidel. 2015. aastal saadi HKSi LHÜde enampakkumistest liikmesriikidele 4,9 miljardit eurot tulu. Vastavalt komisjonile esitatud teabele liikmesriigid kulutasid või planeerisid kulutada 2015. aastal keskmiselt 77 % sellest tulust konkreetsetele kliima ja energiaga seotud eesmärkidele. Rohkem teavet enampakkumiste tulude kasutamise kohta leiab energialiidu olukorda käsitlevast 2016. aasta aruandest. 2015. aasta detsembris käivitas komisjon avaliku konsultatsiooni enampakkumiste määruse toimimise üle. Kui välja arvata mõned aspektid, mille puhul võiks kaaluda tehnilisi täiustusi, kinnitavad enampakkumiste tulemused ja avaliku konsultatsiooni käigus saadud vastused, et enampakkumiste määruse praegune ülesehitus võimaldab üldjuhul enampakkumiste ladusat, tõhusat ja efektiivset teostamist ning LHÜde eraldamist, sealhulgas piiratud loobumissüsteem (opt-out system). 3.1.2.4.Elektrienergiasektorile ette nähtud erand täieliku enampakkumise põhimõttest ELi HKSi direktiivi artikliga 10c on ette nähtud erand üldisest enampakkumisnõudest, et soodustada teatavates liikmesriikides investeeringuid elektrienergiasektori moderniseerimisse. Kümnest erandi kasutamise õigusega liikmesriigist kaheksa* kasutavad seda erandit ning eraldavad elektritootjatele tasuta teatava arvu LHÜsid, tingimusel et tehakse vastavad investeeringud. Artikli 10c alusel tasuta eraldatud LHÜd arvatakse maha sellest LHÜde hulgast, mille asjaomane liikmesriik müüks muidu enampakkumisel. Erandi rakendamist käsitlevatest riigisisestest eeskirjadest olenevalt võivad elektritootjad saada tasuta LHÜsid võrdväärselt investeeringutega, mida nad teevad või on teinud riiklikus investeerimiskavas loetletud investeeringutest, või maksetega, mille nad on teinud riiklikku fondi, mille kaudu on võimalik selliseid investeeringuid rahastada. Elektritootjatele 2015. aastal selliste tasuta eraldatud LHÜde arv on esitatud tabelis 5. Lisa 1. liites on toodud LHÜde maksimaalne arv aastas. Kui tasuta eraldatud LHÜde arv on väiksem lubatud maksimumist, võib need n-ö kasutamata LHÜd eraldada tasuta järgmisel aastal või järgmistel aastatel, olenevalt liikmesriigi asjakohastest riigisisestest eeskirjadest. Need LHÜd, mida erandi kohaldamise raames tasuta ei ole eraldatud, müüakse lõpuks enampakkumisel. Esimesel aastal võis teatada investeeringutest, mis olid tehtud alates 2009. aasta juunist vastavalt riiklikule investeerimiskavale. 2013. ja 2014. aastaga seoses teatati 500 investeeringu kulud, kusjuures 135 neist investeeringutest olid lõpule viidud ja 22 investeeringut tühistatud ning ülejäänud investeeringud olid pooleli. Teatatud investeerimistoetuse koguväärtus aastatel 2009–2015 on umbes 9,49 miljardit eurot. Umbes 80 % sellest oli suunatud taristu täiustamisele ja moderniseerimisele ning ülejäänud investeeringud olid seotud keskkonnahoidlike tehnoloogiate või tarneallikate mitmekesistamisega. Investeeringute näited on uus soojus- ja elektrienergia koostootmise auruturbiin Eestis (taristu täiustamine), kaugküttevõrgustike renoveerimine Bulgaarias (taristu moderniseerimine), söe asendamine taastuvate energiaallikatega jäätmete kasutamise kaudu Tšehhi Vabariigis (keskkonnahoidlikud tehnoloogiad) ning maagaasivõrkude vahelise torujuhtme ehitamine Ungaris (tarneallikate mitmekesistamine). Liikmesriigi taotletud tasuta LHÜde arv Liikmesriik 2013 2014 2015 BG 11 009 416 9 779 243 8 259 680 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 CZ 25 285 353 22 383 398 20 623 005 EE 5 135 166 4 401 568 3 667 975 HU 7 047 255 0 - LT 322 449 297 113 269 475 PL 65 992 703 52 920 889 43 594 320 RO 15 748 011 8 591 461 9 210 797 KOKKU 133 059 430 100 568 867 87 532 554 Joonis 1. Artikli 10c alusel tasuta eraldatavate LHÜde arv ELi HKSi direktiivi kohaselt peavad erandit kasutavad liikmesriigid avaldama iga-aastased aruanded nende riiklikus kavas sisalduvate investeeringute rakendamise kohta. Samuti tuleks avaldada taotlused. Kogemused on näidanud, et olemasolevad avaldatud aruanded on oma vormilt ja sisult erinevad. Mõnel juhul liikmesriigid piiravad investeerimiskuludega seoses esitatud andmete avaldamist või esitavad need andmed koondandmetena, viidates ärisaladusele. Tavaliselt on need aruanded avaldatud vastutava ministeeriumi veebisaidil, näiteks energeetikaministeeriumi (Bulgaaria, Rumeenia, Leedu) või keskkonnaministeeriumi (Tšehhi Vabariik, Küpros, Eesti, Ungari, Poola) veebisaidil.

Kõik ülejäänud LHÜd, mida tasuta ei eraldata, lähevad enampakkumisele. Allpool toodud arvud näitavad praegust LHÜde jaotumist aastatel 2013, 2014 ja 2015. Näiteks Poolal on kasutamata LHÜsid 50 miljoni ulatuses, mis on maha arvatud riigi LHÜdest, mis läksid enampakkumisele 2013. ja 2014. aastal, kuid ei olnud tasuta eraldatud. Joonis 2. LHÜde jagunemine (tasuta eraldatud, enampakkumisel müüdud, kasutamata järelejäänud) Tasuta eraldatud LHÜd Enampakkumistel müüdud LHÜd Kasutamata ülejäänud LHÜd





3.1.3.Rahvusvahelised arvestusühikud ELi HKS lubab osalejatel kasutada puhta arengu mehhanismi ja ühisrakenduse – kahe ÜRO tasemel ühikute omandamise programmi – projektidest saadud ühikuid, et täita osa oma ELi HKSi kohaseid kohustusi. See võimalus on nähtud ette aastani 2020. 3. etapil ei saa ühikuid enam vahetult tagastada, nagu oli võimalik 2. etapil, vaid neid on võimalik igal ajal kalendriaasta jooksul vahetada LHÜde vastu. ELi HKSis osalejatele kehtivad mitmed reeglid arvestusühikute kasutamiseks, nt kvaliteedistandardid, tuumaprojektide ning metsastamise ja taasmetsastamise projektide keeld, arvestusühikute omandamise keeld uutest projektidest, mis on registreeritud pärast 2013. aastat riikides, mis ei ole vähim arenenud riigid. Samuti kehtivad kvantitatiivsed reeglid selliste arvestusühikute maksimaalse taseme kohta, mida käitajad ja õhusõiduki käitajad võivad kasutada. * Nii puhta arengu mehhanismi kui ka ühisrakenduse projektidest saadakse Kyoto protokolli kohaseid CO2-arvestusühikuid: vastavalt tõendatud heitkoguste vähendamise ühikuid (THVd) ja heitkoguste vähendamise ühikuid (HVÜd), millest igaüks vastab 1 tonnile CO2-le.

** Komisjoni 8. novembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1123/2013, rahvusvaheliste ühikute kasutusõiguste määramise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ) (ELT L 299, 9.11.2013, lk 32). Kuigi ühikute kasutusõiguste täpne suurus 2. ja 3. etapil sõltub osaliselt tulevastest tõendatud heitkoguste hulgast, peaks see turuanalüütikute prognooside kohaselt moodustama umbes 1,6 miljardit ühikut. 30. aprilli 2016. aasta seisuga ulatus kasutatud või vahetatud rahvusvaheliste ühikute koguarv 1,468 miljardini, moodustades lubatud maksimumist rohkem kui 90 %. Euroopa Komisjon on otsustanud, et pärast 2020. aastat väheneb riigisisese heitkoguste vähendamise eesmärk, mis tähendab, et ELi HKSi järgmisel kauplemisperioodil ei ole rahvusvaheliste ühikute kasutamist ette nähtud. Allolevatel skeemidel illustreeritakse rahvusvaheliste ühikute vahetamist. Täieliku ülevaate saab lisa 3. liitest. Joonis 3. Rahvusvaheliste ühikute vahetamise kokkuvõte 31. oktoobri 2016. aasta seisuga 3.2.Nõudlus: ringlusest kõrvaldatud LHÜd Liidu registrisse kantud teabe kohaselt on 2015. aastal ELi heitkogustega kauplemise süsteemis (HKS) osalevate käitiste kasvuhoonegaaside heide hinnanguliselt vähenenud umbes 0,4 %. See kinnitab vähenevat trendi süsteemi toimimise viimasel viiel aastal.



Aasta



2011



2012



2013



2014



2015



Tõendatud heitkogused (miljonit CO2-ekvivalenttonni)



1 886



1 867



1 895



1 812



1 800



Muutus võrreldes aastaga x–1



–1,8 %



–2 %



–3 %



–4,5 %



–0,4 %



EL 28 tegelik SKP kasvumäär



1,7 %



–0,5 %



0,2 %



1,5 %



2,2 % Allikas: Euroopa Liidu tehingulogi avalik veebisait (http://ec.europa.eu/environment/ets/). SKP andmed veebisaidil: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115

(ligipääsetud septembris 2016). Lennunduse tõendatud heitkoguseid käsitletakse eraldi punktis 4. Vabatahtlikult kehtetuks tunnistatud LHÜde (mida ei kasutatud nõuete täitmiseks) arv ulatub 69 627ni 2015. aastal. Kokku on siiani registreeritud 130 124 LHÜ kehtetuks tunnistamist. 3.3.Pakkumise ja nõudluse tasakaalustamine ELi HKSi iseloomustas 3. etapi alguses suur tasakaalustamatus LHÜde pakkumise ja nõudluse vahel ning selle tulemusel tekkis 2013. aastal umbes 2,1 miljardi LHÜ suurune ülejääk. 2014. aastal hakkas see tasapisi kahanema, jõudes umbes 2,07 miljardi LHÜni, ning langes 2015. aastal oluliselt 1,78 miljardi LHÜni. Ülejäägi vähenemine peegeldab enampakkumismahtude langust edasilükkamise meetme rakendamise tõttu, mille kohaselt lükati edasi 400 miljoni LHÜ enampakkumine 2014. aastal, 300 miljoni LHÜ enampakkumine 2015. aastal ja 200 miljoni LHÜ enampakkumine 2016. aastal. Lõpuks kantakse need LHÜd turustabiilsusreservi. Edasilükkamise meetmeta oleks 2015. aastal olnud ülejääk peaaegu 40 % suurem. 2015. aastal vähenesid heitkogused vaid väikese protsendiosa võrra, mis tingis nõudluse ja pakkumise vahelise erinevuse olulise netovähenemise. Eesmärgiga vähendada struktuurset tasakaalustamatust LHÜde pakkumise ja nõudluse vahel esitati seadusandlik ettepanek luua turustabiilsusreserv ning muuta LHÜde enampakkumistele panemine paindlikumaks. Turustabiilsusreservis lepiti kokku 2015. aastal ja seda hakatakse rakendama alates 2019. aastast. Turustabiilsusreservi toimimise peamine lähtepunkt on ringluses olevate LHÜde koguarv. LHÜd lisatakse reservi, kui ringluses olevate LHÜde koguarv on suurem eelnevalt kindlaks määratud ülemisest piirmäärast (833 miljonit LHÜd), ning LHÜd vabastatakse reservist, kui see arv on eelnevalt kindlaks määratud alumisest piirmäärast väiksem (alla 400 miljoni LHÜ või meetmete võtmisel ELi HKSi direktiivi artikli 29a alusel). Seega, kui ringluses olevate ühikute koguarv jääb väljapoole eelnevalt kindlaks määratud vahemikku, siis LHÜd kas lisatakse turustabiilsusreservi või lastakse sealt ringlusse. Edasilükatud ja nn eraldamata* LHÜd lähevad samuti sellesse reservi. LHÜde pakkumine moodustub 2. etapist (2008–2012) üle kantud LHÜdest, enampakkumisel müüdud LHÜdest, tasuta eraldatud LHÜdest ning uute osalejate reservi LHÜdest; samas nõudluse määravad kindlaks käitiste heide ja kehtetuks tunnistatud LHÜd. Rohkem teavet leiab lisa 4. liite tabelist 1. Ringluses olevate LHÜde koguarvu kindlaksmääramise aluseks on nende ELi HKSi 2. etapi lõpus alles jäänud LHÜde koguarv, mida ei tagastatud ega tunnistatud kehtetuks.** Kokku on selliseid n-ö ülekantud LHÜsid 1 749 540 826 (see arv ei hõlma 2012. aastal varajastel enampakkumistel müüdud 3. etapi LHÜsid, kuid peegeldab rahvusvaheliste ühikute kasutamist enne 3. etapi algust. Alates 2008. aastast kasutatud rahvusvaheliste ühikute koguarv on esitatud punktis 3.1.3) ja kujutab endast seega ringluses olevate HKSi ühikute täpset arvu ELi HKSi kolmanda kauplemisperioodi alguses. Turustabiilsusreservi lisatavate ja sealt ringlusse lastavate LHÜde arvu määramiseks oluline ringluses olevate LHÜde koguarv arvutatakse järgmise valemi alusel: ringluses olevate LHÜde koguarv = pakkumine – (nõudlus*** + turustabiilsusreservis olevad LHÜd). *** See hõlmab ka kehtetuks tunnistatud LHÜsid. Iga-aastane CO2-turgu käsitlev aruanne võimaldab konsolideerida pakkumise ja nõudlusega seotud näitajad, mis avaldatakse vastavalt ELi HKSi direktiivist ja selle rakendussätetest tulenevate aruandluskohustuste täitmise ajagraafikule. See ajagraafik, asjakohased andmed ja ulatus on esitatud lisa 4. liite tabelis 2. Kuna turustabiilsusreserv võetakse kasutusele 2019. aastal, avaldab komisjon alates 2017. aastast mai keskel korrapäraselt eelmise aasta andmed ringluses olevate LHÜde koguarvu kohta. Joonisel 4 on esitatud vastavalt pakkumist ja nõudlust käsitlevad HKSi koondandmed kuni 2014. aasta lõpuni. 2013. aastal oli kogupakkumine ligikaudu 2,18 miljardit LHÜd ning kogunõudlus oli umbes 1,96 miljardit LHÜd. 2014. aastal vähenesid nii kogupakkumine kui ka kogunõudlus umbes 1,87 miljardi LHÜni. 2015. aastal vähenes pakkumine 1,58 miljardi LHÜni, samas kui nõudlus vähenes vaid 1,85 miljardi LHÜni. Selle tulemusel kasvas ülejääk 2013. aastal umbes 220 miljoni LHÜ võrra rohkem kui 2 miljardi LHÜni, oli stabiilne 2014. aastal ning langes seejärel 2015. aastal umbes 1,78 miljardi LHÜni. Seega on ülejääk madalaimal tasemel praeguse kauplemisperioodi algusest saadik. Vähenenud pakkumine 2014. ja 2015. aastal kajastas edasilükkamisest tingitud väiksemaid enampakkumiste mahte. Joonisel 5 on kujutatud pakkumise ja nõudluse kujunemine aastatel 2013–2015.



Pakkumine (koondandmed, miljonites) Nõudlus (koondandmed, miljonites)

Tasuta eraldamine Kehtetuks tunnistatud LHÜd Vahetatud rahvusvahelised ühikud Tõendatud heitkogused Tasuta eraldamine (uute osalejate reserv) Tasuta eraldamine (artikkel 10c) Programmi „NER300“ LHÜde rahalisteks vahenditeks ümberarvestamine (EIP) Enampakkumised Varajased enampakkumised Ülekandmine

4.LENNUNDUSSEKTOR Alates 2012. aasta algusest on ELi HKSiga hõlmatud kogu heide, mis pärineb Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lennuväljade vahel toimuvatelt lendudelt, EMPs asuvatelt lennuväljadelt kolmandatesse riikidesse suunduvatelt lendudelt ning kolmandatest riikidest EMP lennuväljadele saabuvatelt lendudelt (kui need viimased ei ole välja arvatud delegeeritud õigusaktidega). Vastusena ICAO assamblee lepingule kujundada 2016. aastaks välja globaalne turupõhine mehhanism (MBM), mida hakatakse rakendama alates 2020. aastast, et vähendada rahvusvahelise lennunduse heidet, kohaldatakse ELi HKSi ajutiselt üksnes EMP-sisestel lendudel aastatel 2013–2016 tekkinud heitkoguste suhtes. Vastavalt artikli 21 alusel 2016. aastal esitatud aruannetele on nüüd 524 õhusõiduki käitajal seirekava (võrreldes eelmise aasta kohta teatatud 611ga). Neist 56 % (296) olid äriliseks lennutranspordiks kasutatavate õhusõidukite käitajad ja 44 % (228) olid mitteäriliseks lennutranspordiks kasutatavate õhusõidukite käitajad. Kokku 274 (52 %) kvalifitseerus väikeheitetekitajateks (võrreldes 329 ehk 54 %ga aasta varem). EMP lennujaamade vaheliste lendude tõendatud heitkogused olid 56,9 miljonit tonni süsinikdioksiidi 2015. aastal, mis võrreldes 54,9 miljoni tonniga 2014. aastal oli 3,6% tõus. Õhusõiduki käitajatele algselt kavandatud LHÜde arvu kohandati samuti vastavalt EMPga piiratud kohaldamisalale. Tasuta eraldatud LHÜde kohandatud arv oli 2015. aastal 32,3 miljonit LHÜd. 2015. aastal enampakkumistel müüdavate LHÜde hulk määrati kindlaks aastase oodatava mahu ehk 5,7 miljoni ühiku põhjal ning pärast seda tehti enampakkumise mahtudesse kohandused vastavalt määrusele (EL) nr 421/2014. Need LHÜd pandi enampakkumisele maist detsembrini 2015.

Nende näitajate kohaselt oli netonõudlus lennunduse 2015. aasta LHÜde järgi 19 miljonit tonni.



5.TURUÜLEVAADE Lõviosa LHÜdega tehtud tehingutest on toimunud tuletisinstrumentide kujul (futuurilepingud, forvardlepingud, optsioonid, vahetustehingud), mille suhtes juba kohaldatakse ELi finantsturgusid käsitlevaid eeskirju. Need eeskirjad asendatakse finantsinstrumentide turgude direktiivi II paketiga (MiFID II pakett), mida hakatakse kohaldama 2018. aasta jaanuarist. Paketi jaoks on vaja võtta mitmeid rakendusmeetmeid. MiFID II paketi kohaselt liigitatakse ka LHÜd finantsinstrumentideks. See tähendab, et tavapäraste finantsturgude (mis hõlmavad CO2-tuletisinstrumentidega kauplemist juhtivatel platvormidel) suhtes kohaldatavaid MiFID II paketi eeskirju hakatakse kohaldama ka CO2 järelturul tehtavate hetketehingute suhtes (järelturul LHÜdega tehtavad reaalajas tehingud; praegu ELi tasandil reguleerimata) ning seatakse need läbipaistvuse, investorite kaitse ja usaldusväärsuse seisukohast võrdsele kohale tuletisinstrumentide turuga.* Lisaks hakatakse kohaldama ka muid finantsturgude suhtes kohaldatavaid õigusnorme, sest need õigusnormid sisaldavad viiteid MiFID II paketis esitatud finantsinstrumentide määratlustele. Seda eelkõige turu kuritarvitamist käsitleva määruse puhul, mis hakkab hõlmama LHÜdega seotud tehinguid ja käitumist nii järelturul kui ka ELi HKSi enampakkumistel esmasturul. Samamoodi peavad MiFIDi kohaselt litsentseeritud CO2 ühikutega kauplejad hakkama rahapesuvastases direktiivis MiFID II paketile viitamise tõttu kohustuslikus korras rakendama oma klientide suhtes hoolsusmeetmeid LHÜde järelhetketurul. * Esmasturu järelevalve on jätkuvalt hõlmatud enampakkumiste määrusega, välja arvatud turu kuritarvitamisega seotud küsimused, mille suhtes kohaldatakse vahetult turu kuritarvitamist käsitlevat direktiivi.

** Kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed on juba kohustuslikud esmasturul ja järelturul LHÜde tuletislepingute puhul. MiFID II paketiga ja turu kuritarvitamist käsitleva direktiiviga – mõlemad võeti vastu 2014. aastal – nähti ette üldisesse korda tehtavad teatavad CO2-turu eripäradega seotud kohandused (vt CO2-turgu käsitlevat 2015. aasta aruannet). 2015. ja 2016. aastal võetakse vastu mitu 2. taseme meedet, mis hõlmavad MiFiD II paketi ja turu kuritarvitamist käsitleva direktiivi sätteid. Lisaks järelmeetmena Euroopa Audiitorkogu soovitusele suurendas komisjon kontaktide sagedust komisjoni talituste vahel, kes on kaasatud Euroopa CO2-turgusid puudutavate õigusaktide väljatöötamisse. 5.1.LHÜde õiguslik laad ja maksustamine LHÜde õiguslik laad ja nende maksustamine ei ole ELi tasandil kindlaks määratud. Kuid vaatamata asjaolule, et need küsimused ei ole ühtlustatud, on viimase aastakümne jooksul välja kujunenud ja väga likviidne turg. Kehtiva õigusraamistikuga on ette nähtud vajalikud õigusalased põhimõtted läbipaistva ja likviidse CO2-turu jaoks, tagades samas turu stabiilsuse ja terviklikkuse. Vaid üks riik (IS) ei ole teatanud midagi LHÜde õigusliku laadi kohta selle õigussüsteemis. LHÜsid käsitletakse mitmeti – finantsinstrumentide, immateriaalse vara, omandiõiguse ja ka kaubana. Vähemalt kolm riiki (LU, NO, DE) kavatsevad lähitulevikus õigusakte muuta. LHÜde maksustamisega seoses andis väike osa liikmesriike (DK, PT, UK) artikli 21 alusel 2016. aastal esitatud aruannetes teada sellest, et LHÜde väljaandmise suhtes kohaldatakse käibemaksu. Samas käibemaksu nõutakse LHÜdega tehtud tehingute eest järelturul enamikus liikmesriikides (kõik peale CY, EE, IS, LI). Enamik liikmesriike andis teada pöördmaksustamise kohaldamisest LHÜsid hõlmavate tehingute puhul. Äriühingute LHÜsid võib täiendavalt maksustada. Kuusteist liikmesriiki teatasid, et sellist maksu ei ole. Pärast Euroopa Audiitorkogu soovitust käivitas komisjon 2016. aasta septembris uuringu ELi HKSi LHÜde õigusliku laadi kohta. Selles uuringus uuritakse muu hulgas LHÜde õiguslikke omadusi, lähtudes kehtivatest ELi õigusaktidest, praktikast ning liikmesriikide riigisisesest korrast, millest on teatatud vastavalt HKSi direktiivi artikli 21 alusel esitatud aruandes.

6.SEIRE, ARUANDLUS JA HEITKOGUSTE TÕENDAMINE Kasvuhoonegaaside heitkoguste seire, aruandlus ja tõendamine peab olema kindel, läbipaistev, järjekindel ja täpne, et ELi HKS toimiks tõhusalt. Seda täiendab usaldusväärne akrediteerimissüsteem, et tagada kolmandast isikust tõendajate piisav kvaliteet. Seire, aruandluse ja tõendamise nõuded on ühtlustatud seiret ja aruandlust käsitlevas määruses (MRR) ning akrediteerimist ja tõendamist käsitlevas määruses (AVR). ELi HKSi seiresüsteem on ülesehitatud n-ö alustala süsteemina, mis annab käitajatele suure paindlikkuse kulutõhususe saavutamiseks, tagades samas heidet käsitlevate seireandmete suure usaldusväärsuse. Selleks on lubatud kasutada mitut seiremeetodit (arvutuspõhist meetodit või mõõtmistel põhinevat meetodit ning erandkorras ka varumeetodit (fall-back approaches)). Käitise eraldiseisvate osade kohta võib meetodeid kombineerida. Seiret ja aruandlust käsitleva määrusega käitiste ja õhusõiduki käitajate jaoks kehtestatud nõue omada pädeva asutuse kinnitatud seirekava aitab ära hoida seiremeetodite meelevaldse valimise ja ajalised erinevused. Akrediteerimist ja tõendamist käsitleva määrusega on 3. etapi jaoks ja hilisemaks ajaks kehtestatud kogu ELi hõlmav ühtlustatud lähenemisviis tõendajate akrediteerimiseks. Juriidilisest isikust tõendajad peab akrediteerima riiklik akrediteerimisasutus, et need isikud saaksid teha tõendamistoiminguid vastavalt akrediteerimist ja tõendamist käsitlevale määrusele. Vaid füüsiliste isikute puhul võib liikmesriik võimaldada akrediteerimise alternatiivina sertifitseerimist. Uue ühtse akrediteerimissüsteemi eelis on, et see võimaldab tõendajatel tegutseda vastastikuse tunnustamise alusel kõigis liikmesriikides; seega kasutatakse täiel määral ära siseturu pakutav eelis ja aidatakse tagada teenuse üldine piisav kättesaadavus. 6.1.Üldine areng Komisjon soovib pidevalt täiendada suuniseid ja vorme, mille ta teeb kättesaadavaks, et lihtsustada MRRi ja AVRi nõuete järjepidevat rakendamist liikmesriikides. Üks uus algatus puudutab nn kiirjuhiste väljatöötamist, mis aitavad sidusrühmadel aru saada ja tuvastada enamikku olulisi ELi HKSi aspekte kiiremalt ja põhjalikumalt. Kiirjuhis on umbes 10 lehekülge pikk ja sisaldab vajaduse korral linke detailsematele suunistele ja vormidele. Eraldi kiirjuhised koostatakse käitiste käitajatele, õhusõiduki käitajatele, pädevatele asutustele, tõendajatele ja riiklikele akrediteerimisasutustele. Veel üks uus algatus käsitleb ELi HKSi puudutavate kontrollide suuniste koostamist. See on mõeldud selleks, et koordineerida liikmesriikide vastust Euroopa Audiitorkogu soovitusele rakendada sidusamat ja tõhusamat ELi HKSi rakendamise järelevalve raamistikku, sh kontrolle. Komisjon jätkab seire, aruandluse, tõendamise ja akrediteerimise rakendamise järelevalvet kõigis liikmesriikides. 2014. aasta vastavustsükli hindamine, artikli 21 alusel esitatud aruanded 2013. ja 2014. aasta kohta ning teave, mis esitati vastuseks täiendava teabe päringutele, on kõik läbi vaadatud, et koostada kohandatud tegevuskava igale riigile, andes nõu selle kohta, kuidas teha muudatusi, mis parandaksid ELi HKSi seire, aruandluse, tõendamise ja akrediteerimise nõuete täitmist nende poolt. Vajaduse korral lisatakse suuniste selgitused ja korraldatakse koolitusi, et arutada probleeme, mida enamikes tegevuskavades kõige sagedamini ette tuleb. Võetud on muid järelmeetmeid, näiteks on korraldatud liikmesriikide seire, aruandluse, tõendamise ja akrediteerimise võrdlevat hindamist, piirkondliku suutlikkuse suurendamist ja kahepoolseid kohtumisi. Nõuetele vastavuse tagamise süsteemi tõhusus on samuti paranenud, sest seiret ja aruandlust käsitleva määruse kohaselt on liikmesriikidel lubatud muuta elektrooniline aruandlus kohustuslikuks. Enamik liikmesriike kasutavad vorme või süsteeme, mis põhinevad komisjoni avaldatud minimaalsetele nõuetele. 2016. aastal teatas 13 liikmesriiki, et nad kasutavad ELi HKSi aruandluses automatiseeritud IT-süsteemi (võrreldes 10 riigiga 2015. aastal). Eesmärgiga pakkuda liikmesriikidele täiendavat abi automatiseeritud süsteemide kättesaadavuse osas, käivitas komisjon 2016. aasta mais DECLARE ETS MRVA süsteemi. See veebipõhine süsteem on mõeldud edendama haldustõhusust ja ühtsemat käsitusviisi. See on välja töötatud, et toetada ELi HKSi seirekavade, aasta heitearuannete, tõendamisaruannete ja liikmesriikide parandusaruannetega seotud kohustuste täitmist liikmesriikides. Euroopa Komisjon on välja töötanud platvormi ja pakub sellelt teenuseid, kuid juurdepääs on piiratud seiret ja aruandlust käsitlevas määruses ning akrediteerimist ja tõendamist käsitlevas määruses ettenähtud ülesannetega, st pädevatele asutuste, käitajate ja vajaduse korral käitaja valitud tõendajatega. Ühtlasi lubab süsteem osalevatel liikmesriikidel võtta välja andmeid oma üldaruannetesse. 6.2.Kasutatavad seiremeetodid Vastavalt liikmesriikide poolt komisjonile artikli 21 alusel esitatud aruannetele, milles käsitletakse HKSi direktiivi kohaldamist 2015. aastal, kasutab enamik käitisi arvutuspõhist meetodit. Teatati ainult 151 käitisest (22 liikmesriigis), mis kasutavad endiselt heitkoguste pideva mõõtmise süsteeme, kõige sagedamini Saksamaal (CO2 28, N2O 10, mõlemad 1) ja Tšehhi Vabariigis (CO2 14, N2O 4). Vaid 13 liikmesriiki andsid teada, et varumeetodit kasutab kokku 40 käitist, millega on hõlmatud 6,6 miljonit tonni CO2e (võrreldes 6,1 miljoni tonni CO2ega aasta varem). Rohkem kui pool sellest üldisest heitkogusest pärines 12 Madalmaade käitisest. Paindlikkus seiremeetodite valikul võimaldab seire, aruandluse ja tõendamise raamistikus tagada kulutõhususe. Teine sel eesmärgil välja töötatud oluline element on astmeline lähenemisviis. Heiteandmete kindlaksmääramiseks vajalike näitajate jaoks on määratletud n-ö määramistasandid, et jõupingutused või mõõtemääramatusega seotud nõuded oleksid proportsionaalsed käitise suurusega. Seiret ja aruandlust käsitleva määruse kohaselt peavad kõik käitajad vastama teatavatele minimaalsetele määramistasanditele, st suuremad heiteallikad peavad vastama kõrgematele määramistasanditele (nende andmekvaliteet peab olema usaldusväärsem) ning väiksemate heiteallikate suhtes kohaldatakse kulutõhususest lähtuvalt leebemaid nõudeid . Seiret ja aruandlust käsitleva määruse minimaalsetele vaikimisi määramistasanditele vastab enamik käitistest. Vaid 113 C-kategooria käitise (võrreldes 118ga aasta varem), st 14 % (sama mis aasta varem) kohta teatati, et nad kaldusid vähemalt ühe näitaja puhul kõrvale nõudest kohaldada kõrgeimaid määramistasandeid peamiste lähtevoogude puhul (2013. aastal oli neid käitisi 137, st 16 % koguarvust). Selline kõrvalekaldumine on lubatud ainult juhul, kui käitaja tõendab, et kõrgeima määramistasandi kasutamine ei ole tehniliselt võimalik või et sellega kaasneksid ebaotstarbekad kulud. Kui leitakse, et need tingimused enam ei kehti, peavad käitajad oma seiresüsteeme täiustama. Samamoodi on liikmesriigid teatanud nende B-kategooria käitiste arvu, mis ei vasta oluliste lähtevoogude või heiteallikate puhul kõrgeima määramistasandi nõuetele. Sellekohased aruanded saadi 22 liikmesriigist (sama nagu aasta varem), mis näitab, et kokku 26 % B-kategooria käitistest on lubatud mingil määral kalduda kõrvale seiret ja aruandlust käsitleva määruse vaikenõuetest (võrreldes 28 %ga aasta varem). Eespool esitatud teabe põhjal kinnitatakse, et selliseid kõrvalekaldeid puudutavad seire- ja aruandlusmääruse sätted (pidades silmas asjaolu, et käitaja peab neid kõrvalekaldeid nõuetekohaselt põhjendama ja pädev asutus peab need heaks kiitma) on praktikas kohaldatavad ning käitajad järgivad neid nõudeid üldiselt korralikult. Õhusõiduki käitajate puhul on heite seireks vähem võimalusi. Võimalik on kasutada vaid arvutustel põhinevat meetodit, kusjuures peamine näitaja on kütusetarbimine, mis määratakse kindlaks ELi HKSiga hõlmatud lendude puhul.

6.3.Akrediteeritud tõendamine Vastavalt artikli 21 alusel 2016. aastal liikmesriikide esitatud aruannetele oli eri akrediteerimisulatuste lõikes akrediteeritud kokku 1077 tõendajat. Sagedamini on üksikuid tõendajaid akrediteeritud rohkem kui ühe akrediteerimisulatuse puhul ja seega ei võrdu see näitaja tõendajate koguarvuga. Liikmesriikide artikli 21 alusel esitatud aruannetes ei ole teatatud tõendajate koguarvu, kuid põletustegevuse tõendamiseks (peamine akrediteerimisulatus) akrediteeritud tõendajate arvu põhjal võib põhjendatult hinnata, et kokku oli vähemalt 130 erinevat tõendajat, kes olid 2015. aastal akrediteeritud tõendamiseks. Artikli 21 alusel liikmesriikide 2016. aastal esitatud aruannetest nähtub, et 2015. aastal oli lennundusvaldkonnas tõendamiseks akrediteeritud 51 individuaalset tõendajat. Akrediteerimist ja tõendamist käsitleva määrusega nähakse ette, et iga riiklik akrediteerimisasutus haldaks andmebaasi, mis sisaldab ajakohastatud teavet akrediteeritud tõendajate kohta, kaasa arvatud nende akrediteerimisulatus. Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni (EA) veebisaidil on esitatud teave asjakohaste riiklike akrediteerimisasutuste kohta ja lingid nende akrediteeritud ELi HKSi tõendajate nimekirjadele . Liikmesriikide tõendajate vastastikune tunnustamine toimib edukalt: enamik liikmesriike (28, kõik peale FR, LV, SI) teatas, et nende territooriumil tegutseb vähemalt üks välisriigi tõendaja. Tõendajate kättesaadavus ei ole akrediteerimist ja tõendamist käsitleva määruse kolme esimese rakendamise aasta jooksul probleemiks kujunenud. Tõendajate vastavus akrediteerimist ja tõendamist käsitlevale määrusele on suur ning haldusmeetmete rakendamisest liikmesriikides on teatatud vähe. Ükski liikmesriik ei teatanud akrediteerimise peatamisest või tühistamisest (võrreldes ühe peatamise ja ühe tühistamisega aasta varem). Ainult neli liikmesriiki (võrreldes kolmega aasta varem) teatas tõendajate akrediteerimisulatuse vähendamisest, mis puudutas ainult viit tõendajat (võrreldes kuuega aasta varem). Kuigi sel aastal on rohkem liikmesriike teatanud laekunud kaebustest tõendajate kohta (üheksa võrreldes seitsmega), on kaebusi 20 % vähem ja teatatud on ka, et 96 % laekunud kaebustest on lahendatud (aasta varem 99 %). Üksteist liikmesriiki teatasid tõendajate mittevastavuse tuvastamisest osana riiklike akrediteerimisasutuste ja pädevate asutuste teabevahetuse protsessist (võrreldes kaheksaga aasta varem). 7.LIIKMESRIIKIDES TEHTUD HALDUSKORRALDUSTE ÜLEVAADE Liikmesriigid kasutavad erinevaid lähenemisviise seoses ELi HKSi rakendamise eest vastutavate pädevate asutustega. Seega on mõnes liikmesriigis rakendamisse kaasatud mitmed kohalikud asutused ja teistes on otsustatud tsentraliseeritud lähenemisviisi kasuks. Artikli 21 alusel esitatavad aruanded annavad põhjaliku ülevaate iga liikmesriigi organisatsioonilisest ülesehitusest. Vastavalt artikli 21 alusel 2016. aastal liikmesriikide esitatud aruannetele on igas liikmesriigis keskmiselt neli erinevat pädevat asutust, kes tegelevad ELi HKSi rakendamisega. Samas tuleb märkida, et teatavatel juhtudel võib liikmesriik teatada mitmest piirkondlikust/kohalikust asutusest kui ühest pädevast asutusest. Ametiasutuste tegevuse koordineerimine on üks olulisemaid aspekte, mille abil tagada igas liikmesriigis õigusnõuete ühetaoline ja korrektne kohaldamine, ning seda edendatakse seiret ja aruandlust käsitleva määruse asjakohaste sätete abil. Pädevate asutuste tegevuse koordineerimisega seoses andsid liikmesriigid teada, et nad kasutavad vastavalt vajadusele eri vahendeid. 2015. aastaga seoses andis 12 liikmesriiki teada, et nad on võtnud vastu õigusaktid seirekavade või heitearuannete keskseks haldamiseks (võrreldes varasema kümnega). Kümnel juhul annab keskasutus siduvad juhised ja suunised (võrreldes aasta varem teatatud kaheksaga). Neliteist liikmesriiki teatasid, et pädev keskasutus vaatab vabatahtlikkuse alusel läbi ja annab nõu seirekavade, teavituste ja heitearuannete kohta (võrreldes 11ga aasta varem). Neliteist liikmesriiki teatasid ühtlasi, et neil on regulaarsed töörühmad või et nad peavad asutustega koosolekuid (võrreldes varasema 12ga), ning üheksa teatas ühiste koolituste korraldamisest (võrreldes varasema kaheksaga). Kümme liikmesriiki teatasid ühiste IT-platvormide kasutamisest kui veel ühest koordineerimist tagavast meetmest (võrreldes üheksaga aasta varem). Ainult seitse liikmesriiki (CY, EE, HU, IT, LI, LU, MT) teatasid, et ühtki eespool kirjeldatud meedet ei ole rakendatud; mõnes liikmesriigis ei ole mitmekordseid või keerulisi pädevate asutuste struktuure. Seoses liikmesriikide võetava haldustasuga (lubade väljastamise ja heakskiidetud seirekavadega seotud tasu) andsid 16 liikmesriiki teada, et nad ei küsi käitiste käitajatelt mingeid tasusid (CY, DE, EE, FR, GR, IE, IT, LI, LT, LU, LV, MT, NL, SE, SK). Õhusõiduki käitajad ei maksa tasusid 16 riigis (BE, CY, CZ, DE, EE, ES, GR, IT, LI, LT, LU, LV, MT, NL, SE, SK). Kui tasusid nõutakse, siis erinevad need liikmesriigiti ja teenuseti. Näiteks lubade väljastamise ja käitiste seirekavade kinnitamisega seotud tasud kõiguvad 10 eurost kuni 7 690 euroni ning lubade uuendamise tasud algavad 10 eurost ja lõpevad 2 481 euroga. Sarnaseid erinevusi näeb lennunduse valdkonnas, kus seirekava kinnitamise tasud on vahemikus 10 – 2 400 eurot ja seirekava uuendamise tasu on 10–827 eurot. Üldiselt võib teha järelduse, et liikmesriikide süsteemid on enamasti tõhusad, sest need on kooskõlas riigi haldusvõrgustikuga. Kohaldatakse subsidiaarsuse põhimõtet. Teabevahetust liikmesriikide kohalike ametiasutuste vahel ja parimate tavade vahetamist pädevate asutuste vahel, muu hulgas ELi HKSi nõuete järgimise foorumi tegevuse kaudu, tuleks jätkuvalt parandada ja julgustada. 8.NÕUETE TÄITMINE JA SELLE TAGAMINE ELi HKSi nõuete täitmise määr on väga kõrge: igal aastal on umbes 99 % heitkogustest tegelikkuses kaetud vajaliku arvu LHÜdega. Aruandlusperioodil oli ELi HKSi reeglite järgimise tase taas kõrge. Vaid alla 1 % 2015. aastal heitkogustest teatanud käitistest ei tagastanud nende koguheitele vastavat kogust LHÜsid tähtajaks 30. aprill 2016.. Need (tavaliselt väiksed) käitised tekitavad umbes 0,5 % heitkogustest ELi HKSi süsteemis. Lennundussektoris oli täitmise tase samuti väga kõrge: nõudeid järgisid õhusõiduki käitajad, kelle arvele langeb rohkem kui 99 % lennunduse heitest, mis on hõlmatud ELi HKSiga. See hõlmab ka üle 100 väljaspool ELi asuva ärilise lennutranspordiga tegeleva lennundusettevõtja, kes teostasid lende EMPs. ELi HKSi direktiivis on ülemäärase heite eest ette nähtud rahatrahv 100 eurot iga sellise õhku paisatud CO2 tonni kohta, mille eest käitaja ei ole LHÜsid tähtajaks tagastanud. Muud ELi HKSi rakendamise rikkumise korral kohaldatavad sanktsioonid vastavad asjaomase liikmesriigi riigisisestele eeskirjadele.