I.ELi narkootikumidealase tegevuskava hindamine ja vajadus tegevuskava järele aastateks 2017–2020

ELi narkostrateegias 2013–2020 ja esimeses narkootikumidealases tegevuskavas aastateks 2013–2016 on sätestatud ELi uimastipoliitika raamistik ja prioriteedid. Strateegiaga on ette nähtud ühine tõenduspõhine raamistik uimastite vastu võitlemiseks ELis ja mujal ning see põhineb viie sambaga struktuuril:

kaks peamist poliitikavaldkonda:

a) narkootikumide nõudluse vähendamine ja

b) narkootikumide pakkumise vähendamine;

ning kolm valdkondadevahelist küsimust:

koordineerimine,

rahvusvaheline koostöö ning

teadusuuringud, teave, seire ja hindamine.

Narkostrateegia kohaselt peab komisjon „algatama 2016. aastaks strateegia välise vahehindamise, et valmistada ette teist tegevuskava ajavahemikuks 2017–2020“. Euroopa julgeoleku tegevuskavas on ette nähtud, et komisjon hindab 2013.–2016. aasta tegevuskava rakendamisel tehtud edusamme ning otsustab selle põhjal, kas esitada uus tegevuskava aastateks 2017–2020.

Komisjon korraldas välistöövõtja abiga 2016. aasta aprillist novembrini strateegia vahehindamise ja tegevuskava lõpphindamise. Kuna vahe- ja lõpphindamine on omavahel seotud ja täiendavad teineteist, on need esitatud ühe, kõikehõlmava hindamisena.

Käesolevas teatises on esitatud hindamise tulemused ning pakutud välja järgmised sammud. Arvestades hindamise üldiseid järeldusi, otsustas komisjon teha ettepaneku uue tegevuskava kohta ajavahemikuks 2017–2020. Toetudes hindamise tulemustele ja võttes arvesse asjaolu, et strateegiline raamistik ei muutu enne 2020. aastat, on kavandatud uus tegevuskava ELi narkootikumidealase tegevuskava (2013–2016) ajakohastatud versioon hulga muudatustega. See kajastab hindamise neid järeldusi ja soovitusi, mida komisjon pidas asjakohasteks, ning hulka lisameetmeid, et käsitleda uusi ja esilekerkivaid prioriteete, mida eelmine tegevuskava piisavalt ei hõlmanud, kuid mis on olulised, arvestades probleeme, millega ELi liikmesriigid praegu silmitsi seisavad. Komisjoni narkootikumidealase tegevuskava kavand aastateks 2017–2020 on esitatud lisas.

II.Taust

Narkootikumide turg on kõikidest kuritegelikest turgudest kõige dünaamilisem, nagu on kinnitatud ka Euroopa julgeoleku tegevuskavas. Hinnangute kohaselt kulutavad ELi kodanikud narkootikumidele rohkem kui 24 miljardit eurot aastas. Uimastisõltuvuse sotsiaalsed ja inimkulud on väga suured ning see tekitab rahvatervise (narkomaania ennetamine, tervishoid ja ravi), avaliku turvalisuse, keskkonna ja tööviljakusega seotud kulusid.

Kui rääkida narkootikumide nõudlusest, siis narkootikumide kasutamine on endiselt üks pikaajalisemaid ohte meie ühiskonnale, mis mõjutab kas otseselt või kaudselt miljonite inimeste elu. Vähemalt 83,2 miljonit eurooplast on vastanud, et nad on kasutanud vähemalt korra elu jooksul kanepit, 17,1 ja 12 miljonit inimest on proovinud vastavalt kokaiini ja amfetamiini. Lisaks on 1,3 miljonit täiskasvanut kõrge riskitasemega opioiditarbijad. Registreeritud kõrge riskitasemega opioidide kasutamise levimus on stabiliseerunud ja mõnes riigis vähenenud; nakkushaiguste levimus on üldiselt vähenenud alates 2013. aastast. Hinnanguliselt suri Euroopa Liidus 2014. aastal vähemalt 6 800 inimest üledoosi tagajärjel. Uimastite tarvitamine on laialt levinud noorte hulgas (15–34 aastased); hinnanguliselt 17,8 miljonit noort täiskasvanut on viimasel aastal uimasteid tarvitanud. Narkootikumidega seotud surmajuhtumite arv on alates 2013. aastast kasvanud ja narkootikumide tarvitamise vähenemist ei ole täheldatud.

Kui rääkida narkootikumide pakkumisest, siis viimase nelja aasta jooksul on uued psühhoaktiivsed ained muutunud avatud turul ja/või interneti kaudu üha kättesaadavamaks ning see kujutab tõsist ohtu tervisele. Aastal 2015 avastati kokku 98 uut psühhoaktiivset ainet, mis tõstis jälgitavate uute ainete koguarvu üle 560; 70 % neist on avastatud viimase viie aasta jooksul. Narkootikumide registreeritud konfiskeerimiste arv ei ole aastatel 2013 ja 2014 võrreldes eelmise aastaga oluliselt muutunud, kuid konfiskeeritud narkootikumide kogumaht on suurenenud.

Mis puudutab koordineerimist, siis ELi tasandi mehhanismid, millest enamik on varasemad kui praegune strateegia, on tõhusad. Kõige olulisem koordineerimisasutus, Euroopa Liidu Nõukogu horisontaalne narkootikumide töörühm (HDG) on hinnangute kohaselt jälginud tulemuslikult tegevuskava rakendamist ja lihtsustanud dialoogi narkomaania kui nähtuse olukorra kohta Euroopas. On tõendeid tegevuse ajalise järjepidevuse ja jätkuvuse kohta eri eesistumisperioodidel. Lisaks teatasid kõik ELi liikmesriigid, et kodanikuühiskonna organisatsioonid osalesid nende riikliku uimastipoliitika koostamises, seires ja/või hindamises.

Rahvusvahelise koostöö valdkonnas on narkootikumidega seotud prioriteedid lisatud ELi välispoliitikasse ning kolmandatele riikidele ja piirkondadele suunatud strateegiatesse ja meetmetesse. Lisaks on viimastel aastatel paranenud ELi koostöö, et rääkida rahvusvahelistel foorumitel ühel häälel.

Mis puudutab teavet, teadusuuringuid, seiret ja hindamist, siis viimasel viiel aastal on EL toetanud erinevate rahastamismehhanismide abil mitut uurimisprojekti, mis käsitlevad uimastiprobleemi erinevaid aspekte ja sellega seotud valdkondi. Strateegia ja tegevuskava prioriteetide kajastamiseks teadusuuringutes on vaja teha järjekindlaid jõupingutusi. Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse (EMCDDA) uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlev varajase hoiatamise süsteem annab tunnistust kohtuekspertiisi- ja toksikoloogiliste andmete ELi tasandil jagamise paranemisest viimaste aastate jooksul. See varajase hoiatamise meede võimaldab ELil teha põhjendatud ja kiireid otsuseid kahjulike ainete kohta.