KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, mis on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel ning milles käsitletakse nõukogu esimese lugemise seisukohta seoses hoiuste tagamise skeemi puudutava Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi vastuvõtmisega [uuesti sõnastatud] 2010/0207 (COD) /* COM/2014/0140 final - 2010/0207 (COD) */





2010/0207 (COD) KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, mis on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel ning milles käsitletakse nõukogu esimese lugemise seisukohta seoses hoiuste tagamise skeemi puudutava Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi vastuvõtmisega [uuesti sõnastatud] 2010/0207 (COD) (EMPs kohaldatav tekst) 1. Taust Ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule edastamise kuupäev (dokument KOM(2010)368 (lõplik) – 2010/0207 (COD): || 12. juuli 2010 Euroopa Keskpanga arvamuse kuupäev: || 17. veebruar 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse kuupäev: || ---- Euroopa Parlamendi esimese lugemise seisukoha kuupäev: || 16. veebruar 2012 Muudetud ettepaneku esitamise kuupäev: || puudub Poliitilise kokkuleppe kinnitamine COREPERis: Nõukogu seisukoha vastuvõtmise kuupäev: || 20. detsember 2013 3. märts 2014 2. Komisjoni ettepaneku eesmärk Kõigis liikmesriikides on praegu olemas direktiivile 94/19/EÜ (hoiuste tagamise skeemi direktiiv) vastavad hoiuste tagamise skeemid. Hoiuste tagamise skeemid peavad hoiustajatele hüvitama peatatud pangahoiuste puhul kuni 100 000 eurot. Need on oluline vahend, mis võimaldab säilitada usaldust pangandussüsteemi vastu ja vältida hoiuste väljavoolu. 2010. aasta juulis võttis komisjon vastu seadusandliku ettepaneku hoiuste tagamise skeemi direktiivi uuestisõnastamise kohta. Ettepaneku eesmärk oli – parandada hoiustajate juurdepääsu hoiuste tagamisele – seda tänu lühematele tagasimaksmise tähtaegadele, ühtsetele kontaktpunktidele piiriülese maksejõuetuse korral ning üksikute hoiustajate paremale teavitamisele; – kehtestada hoiuste tagamise skeemide rahastamise eeskirjad, eelkõige nõudes kohustuslikku pangandussektoripoolset eelrahastamist; – ühtlustada veelgi hoiuste tagamise ulatust; – täpsustada hoiuste tagamise skeemide osa kriisiohjamisraamistikus. 3. Märkused nõukogu seisukoha kohta 3.1. Üldmärkused Kaasseadusandjad jõudsid poliitilisele kokkuleppele 2013. aasta 17. detsembri kolmepoolsel kohtumisel. COREPER kiitis poliitilise kokkuleppe heaks 20. detsembril 2013. Majandus- ja rahanduskomisjon saatis COREPERile kirja vastuväidete puudumise kohta 10. jaanuaril 2014. 3.2. Järelmeetmed seoses Euroopa Parlamendi tehtud muudatusettepanekutega (1) Hoiuste tagamise ulatus: Euroopa Parlament soovis säilitada tagamise suurema ulatuse hoiuste puhul, mis tehti enne 2010. aasta 31. detsembrit ja mis kuuluvad sellises liikmesriigis asuvale hoiustajale, kus enne 2008. aasta 1. jaanuarit oli kohustusliku hoiuste tagamise skeemi raames tagamise ulatus kuni 300 000 eurot. Seda muudatusettepanekut selgitatakse poliitilises kokkuleppes. Liikmesriigid, kus tagamise ulatus on kuni 300 000 eurot, kasutaksid kompromissi tulemusel kõnealust suuremat ulatust 2018. aasta 31. detsembrini. Komisjon leiab, et see selgitus on kasulik ja kooskõlas Euroopa Parlamendi muudatusettepaneku sisuga. (2) Tagasimaksmise tähtajad: Euroopa Parlament leidis, et liikmesriigid võiksid säilitada praeguse 20 tööpäeva pikkuse tagasimakseaja 2016. aasta lõpuni, mil seda lühendataks 5 tööpäevani. Üleminekuperioodil oleks taotluse korral võimalik kuni 5 000 euro suurune nn erakorraline tagasimakse. Poliitilise kokkuleppe kohaselt lühendataks tagasimaksmise tähtaega kolmes etapis: tähtaeg oleks – alates 1. jaanuarist 2019 viisteist tööpäeva; – alates 1. jaanuarist 2021 kümme tööpäeva ning – alates 1. jaanuarist 2024 seitse tööpäeva. (3) Rahastamine: Euroopa Parlament oli nõudnud, et hoiuste tagamise skeemi vahendite sihttase oleks 1,5 % tagatud hoiustest ja et see saavutataks 15 aasta jooksul (komisjoni ettepanek: 1,5 % kõlblikest hoiustest[1] 10 aasta jooksul). Poliitilise kokkuleppega on ette nähtud sihttase 0,8 % tagatud hoiustest, mis tuleb saavutada 10 aasta jooksul. Nende maksekohustuste osakaalu, mida võib sihttaseme puhul arvesse võtta, suurendatakse parlamendi soovitatud 10 %-lt 30 %-le. Kui eelrahastamisest ei piisa, koguksid hoiuste tagamise skeemid pangandussektorilt tagantjärele osamakseid ja saaksid viimase võimalusena kasutada alternatiivset rahastamist, näiteks laene kolmandatelt isikutelt avalikust või erasektorist. Poliitilise kokkuleppega kiidetakse heaks algselt kavandatud põhimõte, mille järgi peavad pankade osamaksed olema riskiga kaalutud. Algselt kavandatud lisa riskikaalude arvutamise kohta asendatakse aga Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) suunistega. (4) Rahaliste vahendite kasutamine: poliitilises kokkuleppes on säilitatud komisjoni soovitatud ja parlamendi heaks kiidetud põhimõte, mille järgi tuleb hoiuste tagamise skeemi vahendeid kasutada eelkõige selleks, et teha hoiustajatele tagasimakseid, kuid mille kohaselt võib neid teatavatel tingimustel kasutada ka maksjõuetuse vältimiseks või seoses solveerimismeetmetega. Maksejõuetuse vältimisega seoses on kavandatud kvalitatiivsed tingimused, mis on sarnased parlamendi tingimustega ja millega tagatakse eelkõige, et – skeemil on asjakohased süsteemid ja menetlused alternatiivsete meetmete valimiseks ja rakendamiseks ning nendega seotud riskide jälgimiseks; – meetmed on seotud toetatavale krediidiasutusele seatud tingimustega, mis sisaldavad vähemalt hoiuste tagamise skeemi rangemat riskijärelevalvet ja kaugeleulatuvamat kontrolliõigust, ning – hoiuste tagamise skeemi meetmed on seotud toetatava krediidiasutuse kohustustega, et tagada juurdepääs tagatud hoiustele. Poliitilise kokkuleppega kehtestatakse aga uued kaitsemeetmed, millega välditakse moraaliriski ja tagatakse skeemile piisav rahastamine, näiteks nõue, et krediidiasutusega seoses ei oleks võetud ühtki solveerimismeedet. 3.3. Poliitilise kokkuleppega kehtestatud uued meetmed (1) Rahastamine: poliitiline kokkulepe sisaldab kahte uut elementi, mida esimesel lugemisel vastu võetud parlamendi seadusandlik resolutsioon ei sisaldanud. Esiteks kooskõlastatakse kompromissiga hoiuste tagamise skeemi direktiiv ja poliitiline kokkulepe pankade maksevõime taastamise ja solveerimise direktiivi[2] ettepaneku kohta, sätestades võimaluse koguda olemasoleva hoiuste tagamise skeemi jaoks rahalisi vahendeid eemärgiga katta süsteemse riski, maksejõuetuse ja solveerimisega seotud kulud. Need rahalised vahendid võimaldavad võtta sihttaseme puhul arvesse pangamakseid, tingimusel et neid ei ole solveerimisvahendite puhul juba arvesse võetud ning eeldusel et hoiuste tagamise skeemil on nendele summadele tegelikkuses õigus. Lisaks nähakse poliitilise kokkuleppega ette, et komisjon võib lubada, et liikmesriigi sihttase on 0,5–0,8 % tagatud hoiustest, kui täidetud on järgmised tingimused: (a) sihttaseme vähendamine põhineb eeldusel, et on vähetõenäoline, et märkimisväärset osa kättesaadavatest vahenditest kasutatakse muuks kui selleks, et säilitada solveerimise või riigisisese maksejõuetusmenetluse korral hoiustajate juurdepääs hoiustele, ning (b) asjaomase liikmesriigi pangandussektor on äärmiselt kontsentreeritud, nii et suur osa varadest kuulub väikesele arvule krediidiasutustele või pangagruppidele. Nende üle tehakse järelevalvet konsolideeritud alusel ning maksejõuetuse korral kohaldatakse nende suhtes nende suurusest tulenevalt tõenäoliselt solveerimismenetlust. (2) Rahaliste vahendite kasutamine: poliitilise kokkuleppega nähakse ette ka võimalus, et riik võib hoiuste tagamise skeemi vahendeid kasutada riigisisese maksejõuetusmenetluse korral, eeldusel et hoiuste tagamise skeemi kantavad kulud ei ületa asjaomase krediidiasutuse kaitstud hoiustajatele hüvitatavat netosummat. 4. Kokkuvõte Kuigi poliitiline kokkulepe erineb komisjoni ettepanekust märkimisväärselt, täidetakse sellega komisjoni algse ettepaneku eesmärgid. Seetõttu toetab komisjon 2013. aasta 17. detsembri poliitilist kokkulepet kajastavat nõukogu seisukohta, selleks et kaasseadusandjad saaksid lõpliku teksti vastu võtta teise lugemise alguses enne ametiaja lõppu. [1] Tagatud hoiused on kõlblikud hoiused, mis jäävad hoiuste tagamise ulatuse (100 000 eurot) piiridesse. [2] Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute maksevõime taastamise ja kriisilahenduse raamistik ning muudetakse nõukogu direktiive 77/91/EMÜ ja 82/891/EÜ, direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ ja 2011/35/EÜ ning määrust (EL) nr 1093/2010, COM (2012) 280 final, 6.6.2012.