[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 6.11.2008

KOM(2008) 724 lõplik

2007/0247 (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse direktiive 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta, 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta ning 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta

(komisjoni esitatud)

2007/0247 (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse direktiive 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta, 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta ning 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

1. MENETLUSE ETAPID

Komisjon võttis ettepaneku – KOM (2007) 697 – COD/2007/0247 – vastu 13. novembril 2007 ning edastas selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule 16. novembril 2007.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis komisjoni ettepaneku kohta vastu arvamuse 29. mail 2008.

Regioonide Komitee võttis komisjoni ettepaneku kohta vastu arvamuse 18. juunil 2008.

Euroopa Parlament võttis esimesel lugemisel 24. septembril 2008 vastu 126 muudatust.

2. ETTEPANEKU EESMÄRK

Eesmärk on kohandada e-side reguleerivat raamistikku, eelkõige raamdirektiivi,[1] juurdepääsu käsitlevat direktiivi[2] ja loadirektiivi,[3] et kõnealust raamistikku tõhustada, vähendada majandusliku reguleerimise rakendamiseks vajalikke haldusressursse ning lihtsustada ja tõhustada juurdepääsu raadiosagedustele. Ettepanek on kooskõlas komisjoni parema õigusliku reguleerimise programmiga, mille eesmärk on tagada, et seadusandlik sekkumine jääks taotletavate poliitiliste eesmärkide suhtes proportsionaalseks, ning mis moodustab osa komisjoni üldisest siseturu väljakujundamise ja tugevdamise strateegiast.

Konkreetsemalt on ettepaneku eesmärgid järgmised:

1. kasutada paremini spektrit, et soodustada ettevõtjate juurdepääsu spektrile ning toetada innovatsiooni;

2. tagada, et reguleerimine, kus see on vajalik, oleks nii ettevõtjate kui ka riigi reguleerivate asutuste jaoks tõhusam ja lihtsam;

3. teha otsustav samm ELi õigusnormide järjekindlama kohaldamise suunas, et viia lõpule elektroonilise side siseturu väljakujundamine.

3. MUUDETUD ETTEPANEKU EESMÄRK

Muudetud ettepaneku eesmärk on kohandada esialgset ettepanekut vastavalt teatavatele Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutele.

4. MÄRKUSED EUROOPA PARLAMENDI VASTUVÕETUD MUUDATUSTE KOHTA

4.1. Muudatused, millega komisjon nõustub

Komisjon nõustub muudatustega 12, 16, 19, 24, 32, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 45, 56, 58, 59, 60, 61, 79, 81, 89, 92, 96, 99, 111, 112, 113, 115, 116, 117, 123 ja 124.

4.2. Muudatused, millega komisjon nõustub osaliselt või pärast ümbersõnastamist

Seoses raamdirektiiviga :

Muudatused 2, 5, 6, 7, 14/rev, 15, 17, 26, 27, 31, 35, 36, 37, 44, 46, 48, 52, 53/rev, 138 (täiskogu), 62, 63/rev, 64/rev, 65, 66, 67/rev, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 77, 80, 84, 85 ja 86.

Muudatusettepanek 2

Komisjon nõustub teksti „ja kooskõlastatud” lisamisega, kuid lükkab tagasi ettepaneku jätta välja viide määrusele, millega luuakse Euroopa Elektroonilise Side Turu Amet. Sellest hoolimata ei välista komisjon võimalust, et kõnealune amet hakkab kandma muud nimetust, mistõttu on kogu muudetud ettepanekus asendatud viited kõnealusele ametile ja „BERTile” (kõnealuse nimetuse võttis esimesel lugemisel kasutusele Euroopa Parlament) viitega „[amet]”.

Muutmisakti põhjendus 3:

„Seepärast tuleks elektroonilisi sidevõrke ja -teenuseid reguleerivat ELi raamistikku reformida, et viia lõpule elektroonilise side siseturu väljakujundamine, tugevdades ühenduse mehhanismi, millega reguleeritakse võtmeturgudel olulise turujõuga ettevõtjate tegevust. Seda täiendatakse Euroopa telekommunikatsioonisektori reguleerivate asutuste ühendatud ameti (edaspidi: [amet]) loomisega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu [kuupäev] määrusele […/…./EÜ](. Reformi raames kehtestatakse ka tõhus ja kooskõlastatud spektri haldamise strateegia, et luua ühine Euroopa teaberuum, ning tugevdatakse puuetega kasutajatele suunatud sätteid, et kujundada välja kõiki hõlmav infoühiskond.”

__________

( ELT L […], […], lk […].

– Muudatusettepanek 5

Muudatusettepaneku sõnastust on kohandatud, et kajastada riikide reguleerivate asutuste kaalutlusõigust otsuste tegemisel, võttes arvesse eri konkurentsitingimusi liikmesriigi piires.

Muutmisakti põhjendus 3c (uus):

„Proportsionaalse ja erinevatele konkurentsitingimustele kohandatud lähenemise tagamiseks peaks riikide reguleerivatel asutustel olema võimalik määratleda turud piirkondlikul alusel ja vastavalt sellele kohaldada mis tahes reguleerivaid kohustusi või lõpetada kõnealuste kohustuste kohaldamine. lõpetada reguleerivad kohustused turgudel või geograafilistes piirkondades, kus on olemas tõhus infrastruktuurialane konkurents. Seda tuleks kohaldada isegi juhul kui geograafilised piirkonnad ei ole eraldi turgudena määratletud.”

Muudatusettepanek 6

Muudatusettepaneku sõnastust on pisut muudetud.

Muutmisakti põhjendus 3d (uus):

„Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamiseks tuleks on esmatähtis luua lähiaastatel luua piisav asjakohane raamistik, mis stimuleerib reguleerib investeeringuid uutesse kiiretesse võrkudesse . , mis Kiired võrgud toetavad infomahukate Interneti-teenuste arengut, innovatsiooni ja kindlustavad ELi rahvusvahelist konkurentsivõimet , tuues . Sellistel võrkudel on äärmiselt suur potentsiaal tuua kasu Euroopa tarbijatele ja ettevõtetele kogu ELis . Seetõttu on eluliselt oluline edendada jätkusuutlikke investeeringuid selliste võrkude arengusse, kaitstes samas konkurentsi ja suurendades tarbijate valikuid regulatiivse tegevuse prognoositavuse ja järjepidevuse kaudu.”

Muudatusettepanek 7

Põhjenduses 3e tuleb osutada asjaolule, et parem juurdepääs raadiospektrile võimaldab traadita võrkude arengut, et ületada lairibaühenduse lõhe.

Muutmisakti põhjendus 3e (uus):

„Komisjon tunnistas 20. märtsi 2006. aasta teatises "Lairibaühenduse lõhe ületamine", et kiiretele lairibateenustele juurdepääsu osas on Euroopas Liidus territoriaalne lõhe. Parem juurdepääs raadiospektrile soodustab kiirete lairibateenuste arengut kaugemates piirkondades. Lairibaühenduse üldisele suurenemisele vaatamata on juurdepääs mitmetes piirkondades piiratud kõrgete kulude tõttu, mille põhjuseks on väike rahvastikutihedus ja kaugel paiknemine. Kaubanduslikud stiimulid lairibaühenduse kõnealustesse piirkondadesse paigaldamisse investeerimiseks osutuvad sageli ebapiisavaks. Tehnoloogiline innovatsioon siiski vähendab paigaldamiskulusid. Selleks et tagada investeeringute tegemine uutesse tehnoloogiatesse vähearenenud piirkondades, peaksid elektroonilise side eeskirjad olema kooskõlas teiste poliitikatega, näiteks riigiabi poliitika, struktuurifondide ühtekuuluvuspoliitika või laiemate tööstuspoliitika eesmärkidega.”

Muudatusettepanek 14/rev

Muudatusettepaneku sõnastust on pisut muudetud vastavalt riikide reguleerivate asutuste eesmärgile aidata kaasa siseturu arengule.

Muutmisakti põhjendus 11a (uus):

„Elektroonilise side siseriiklikud turud on ELis jätkuvalt erinevad. Seetõttu on ü Ü limalt oluline on , et riikide reguleerivatel asutustel ja Euroopa telekommunikatsioonisektori reguleerivate asutuste kogul (BERT) [ametil] oleks pädevus volitused ja teadmised, mis on vajalikud konkurentsivõimelise ELi "ökosüsteemi" loomiseks elektroonilise side siseturu loomiseks turgude ja teenuste valdkonnas , arvestades samas riikide ja piirkondade erinevusi ning tehes seda kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.”

- Muudatusettepanek 15

Põhjenduses 16 tuleb osutada asjaolule, et elektrooniliste sideteenuste osutamisel on mitmeid täiendavaid olulisi eesmärke, nt sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamine.

Muutmisakti põhjendus 16:

„Raadiosagedusi tuleb käsitada napi avaliku varana, millel on oluline avalik ja turuväärtus. Üldistes huvides on hallata spektrit sotsiaalselt, kultuuri, majanduse ja keskkonna seisukohalt nii tõhusalt ja tulemuslikult kui võimalik , võttes arvesse raadiospektri olulist osa elektroonilises sides, kultuurilise mitmekesisuse ja meediakanalite paljususega seotud eesmärke, ning sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust. Seepärast tuleb järk-järgult kaotada tõkked, mis ei võimalda tõhusat kasutamist.”

- Muudatusettepanek 17

Põhjendusega 16b võib nõustuda sel määral, et komisjon tunnistab rahvusvaheliste ja piirkondlike kokkulepete, eelkõige Rahvusvaheline Telekommunikatsiooniliidu (ITU) raames sõlmitud kokkulepete olulisust. Liikmesriigid sõlmivad siiski selliseid rahvusvahelisi kokkuleppeid ainult juhul, kui need on kooskõlas ühenduse õigusega. ELi spektripoliitikat tuleks kujundada täiel määral ITU eeskirjade kohaselt, st seni kui sellega ei põhjustata väliseid häireid ELi mittekuuluvatele naaberriikidele. ELi spektripoliitikat võiks kujundada nii, et ELile ja liikmesriikidele jääks kaalutlusõigus spektri kasutamise korraldamisel ja spektripoliitika kujundamisel. Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverentsi (CEPT) tööd käsitatakse raadiospektrit käsitleva otsuse kohase tehnilise ühtlustamise alusena. Seepärast peaks kasutatav sõnastus kajastama kõnealust kaalutlusõigust.

Muutmisakti põhjendus 16b (uus):

„Käesoleva direktiivi sätetes, mis käsitlevad spektri haldamis t, tuleb arvesse võtta (sel määral, mil see on kooskõlas ühenduse õigusega) ega seonduvad sätted peaksid olema kooskõlas raadiospektri haldamisega tegelevate rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonide, nagu Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit (ITU) ja ning Euroopa postiside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverents (CEPT), töö d ga , et tagada spektri tõhus haldamine ja kasutamise ühtlustamine kogu ühenduses ja ülemaailmselt.”

– Muudatusettepanek 26

Muudatusettepaneku sõnastust on pisut muudetud kooskõlas ettepanekuga [ameti] pädevuse kohta.

Muutmisakti põhjendus 29:

„Siseturu toimimise edendamiseks ja piiriüleste teenuste arendamise toetamiseks peaks komisjonil olema võimalik konsulteerida numeratsiooni osas BERTiga . Et liikmesriikide kodanikud, sealhulgas reisijad ja puuetega isikud, saaksid juurdepääsu teatavatele teenustele ühtede ja samade kergesti äratuntavate numbrite kasutamisega ja sarnase hinnaga kõigis liikmesriikides, peaks komisjoni õigus kinnitada tehnilisi meetmeid hõlmama vajaduse korral ka rakendatava tariifipõhimõtte või mehhanismi kinnitamist ning ELi ühtse spetsiaalse (front-up call) telefoninumbri kehtestamist, mis tagab juurdepääsu kõnealustele teenustele .”

- Muudatusettepanek 27

Põhjenduse 31 sõnastust on muudetud, et eristada vahendite ühiskasutust sümmeetrilise regulatsiooni ja asümmeetrilise regulatsiooni kontekstis.

Kõnealuses põhjenduse 31 muudatuses võetakse seoses riskide jagamisega arvesse muudatusettepanekut 102 ja seda tuleb vaadelda koostoimes muudatusettepanekus 101 tehtud kohandustega.

Muutmisakti põhjendus 31:

„On vaja tugevdada liikmesriikide volitusi trasside rajamise õiguste omanike suhtes, et tagada turuletuleku või uue võrgu infrastruktuuri rajamise õiglus, tõhusus ja keskkonnasõbralikkus ning sõltumatus olulise turujõuga ettevõtja võimalikust kohustusest anda juurdepääs oma elektroonilisele sidevõrgule. Riikide reguleerivatel asutustel peaks konkreetsetel juhtudel olema võimalik kohustada ühiselt kasutama võrguelemente ja nendega seotud vahendeid, näiteks kaablikanalisatsiooni, maste, antenne ja hoonetesse pääsu ning ehitustöid paremini kooskõlastama. Vahendite parem ühine kasutamine võib oluliselt parandada konkurentsi ja vähendada ettevõtjate üldist elektroonilise side infrastruktuuri rajamise finants- ja keskkonnakulu , eriti uute kiudoptiliste juurdepääsuvõrkude osas . Riikide reguleerivatel asutustel peaks eelkõige olema võimalik kohustada märkimisväärse turujõuga ettevõtjaid esitama Kõnealused tugevdatud volitused ei tohiks piirata riikide reguleerivate asutuste laiemaid õigusi kehtestada märkimisväärse turujõuga ettevõtjate suhtes täiendavad nõuded, mis võivad hõlmata pimekiu jagamist ja võrdleva pakkumise esitamist, et tagada juurdepääs seadmetele, sealhulgas võrdlevat pakkumist oma kaablikanalisatsioonile juurdepääsu tagamiseks õiglasel ja mittediskrimineerival viisil.”

– Muudatusettepanek 31

Tuleb rõhutada, et parandusmeedet võetakse ainult erandjuhtudel ning et oluline on säilitada motivatsioon investeerida, kusjuures ülim eesmärk on tagada tarbijate heaolu.

Muutmisakti põhjendus 43:

„Funktsioonipõhine eraldamine, mis kohustab vertikaalselt integreeritud ettevõtjat looma eraldiseisvalt tegutsevaid majandusüksusi, on ette nähtud selleks, et tagada kõikidele järgmise tasandi ettevõtjatele – sealhulgas vertikaalselt integreeritud ettevõtja järgmise tasandi üksustele – täiesti võrdsed juurdepääsuteenused. Funktsioonipõhine eraldamine võib parandada konkurentsi mitmel asjaomasel turul, vähendades järsult diskrimineerimise ajendeid ning hõlbustades võrdse kohtlemise kohustuste täitmise kontrollimist ja vastavate sunnivahendite rakendamist. Erandjuhtudel võib see parandusmeede olla põhjendatud, juhul kui mitmel asjaomasel turul ei ole suudetud pika aja jooksul saavutada tegelikku mittediskrimineerimist ning infrastruktuuri alase konkurentsi võimalus on mõistlikus ajalises perspektiivis väike või olematu ja eelnevalt on võetud üks või mitu muud parandusmeedet. On siiski oluline tagada, et selle meetme kehtestamisel säiliks asjaomasel ettevõtjal motivatsioon oma võrku investeerida ning see ei kahjustaks mingil viisil tarbijate heaolu. Et siseturul konkurentsimoonutusi vältida, peaks komisjon funktsioonipõhise eraldamise ettepanekud eelnevalt heaks kiitma.”

- Muudatusettepanek 35

Komisjon ei nõustu sellega, et välja on jäetud viide vajadusele anda teatavatel juhtudel individuaalseid spektrikasutusõigusi, pidades silmas asjaolu, et põhimõtteliselt eelistatakse üldlubasid individuaalsetele kasutusõigustele. Lisaks tuleb osutada spektri jaotamisele, kuna jaotamine, mis sisuliselt tähendab õiguste andmist, võib olla oluline teatavate üldist huvi pakkuvate eesmärkide saavutamiseks.

Muutmisakti põhjendus 49:

„Teenuse- ja tehnoloogianeutraalsuse nõuete lisamine eraldamis- ja jaotamisotsustesse ning paremad võimalused õiguste üleandmiseks ühelt ettevõtjalt teisele peaksid suurendama üldsusele elektroonilise side ja audiovisuaalsete meediateenuste pakkumise vabadust ja võimalusi, aidates nii saavutada üldist huvi pakkuvaid eesmärke. Teatavad üldist huvi pakkuvad eesmärgid, mille nimel ringhäälinguorganisatsioonid peavad pakkuma audiovisuaalseid meediateenuseid, võivad siiski eeldada spektri eraldamisel ja jaotamisel konkreetsete kriteeriumide kasutamist , kui see on vajalik riigi õiguses sätestatud konkreetse üldist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks. Üldist huvi pakkuvate eesmärkide taotlemisega seotud menetlused peaksid igal juhul olema läbipaistvad, objektiivsed, proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad.”

- Muudatusettepanek 36

Proportsionaalsuse ja mittediskrimineerimise põhimõtet tuleks samuti kohaldada spektrikasutuse tasu või lõivu maksmise kohustusest vabastamise puhul.

Muutmisakti põhjendus 50:

Igasugune täielik või osaline vabastus kohustusest maksta spektrikasutuse tasu või lõivu peab olema proportsionaalne, mittediskrimineeriv, objektiivne ja läbipaistev ning tulenema riigi õiguses sätestatud muudest üldist huvi pakkuvatest kohustustest .”

- Muudatusettepanek 37

Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) ning Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverentsi (CEPT) tegevused tuleb täpsustada, kuna kõnealustel tegevustel ei ole sama õigusjõud. Ühelt poolt võtab ITU vastu rahvusvahelise õiguse kohaselt õiguslikult siduvaid otsuseid, samas kui ühenduse õiguse kohaselt käsitatakse CEPTi tööd raadiospektrit käsitleva otsuse kohase tehnilise ühtlustamise alusena. Lisaks ei ole CEPT otseselt seotud valikukorraga.

Muutmisakti põhjendus 53:

„Euroopa mõõtmega üldloa või spektri ja numbrite kasutusõiguse saamise õiguslike ja haldusalaste tõkete kaotamine soodustaks tehnoloogia ja teenuste arengut ning aitaks tugevdada konkurentsi. Kuigi raadiosageduste kättesaadavuse ja tõhusa kasutamise tehniliste tingimuste kooskõlastamine toimub raadiospektrit käsitleva otsuse alusel, võib siseturuga seotud eesmärkide saavutamiseks olla vajalik ka kooskõlastada ja ühtlustada valikumenetlusi ning tingimusi, mida kohaldatakse teatavate sagedusalade õiguste ja lubade, numbrite kasutusõiguse ning üldlubade suhtes. See kehtib eelkõige selliste elektrooniliste sideteenuste puhul nagu satelliiditeenused, mis juba oma loomult on siseturu mõõtega või piiriülesed ning mille arengut takistaksid liikmesriikide või ELi Euroopa Ühenduse ja kolmandate riikide vahelised spektri jaotamise erinevused , võttes arvesse Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) raames vastu võetud rahvusvahelisi kokkuleppeid ja Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverentsi (CEPT) otsuseid . Komisjonil, keda abistab sidekomitee ning kes võtab hoolikalt arvesse BERTi [ameti] arvamust, peaks seetõttu olema võimalik vastu võtta nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikke tehnilisi rakendusmeetmeid. Komisjoni võetavate rakendusmeetmetega võidakse nõuda, et liikmesriik teeks kättesaadavaks spektri ja/või numbrite kasutusõigused kogu oma territooriumil ning vajaduse korral tühistaks olemasolevad riigisisesed kasutusõigused. Sellistel juhtudel ei tohiks liikmesriik asjaomases sagedusalas või numeratsioonialas oma menetlusega uusi kasutusõigusi välja anda.”

Komisjoni esitatud muudatusettepanek seoses muudatusega 47 komisjoni ettepanekus (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul, direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris ning määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitsealase koostöö kohta (KOM(2007) 698 – 2007/0248 (COD)) (kodaniku õiguste direktiiv).

Kõnealune muudatusettepanek käsitleb mõiste „sidevõrgu lõpp-punkt” lisamist raamdirektiivi 2002/21/EÜ, pidades silmas, et kõnealune määratlus jäeti universaalteenuse direktiivist 2002/22/EÜ välja kodaniku õiguste direktiivi muudatusettepanekuga 47. Asjakohane on lisada mõiste „sidevõrgu lõpp-punkt” vahetult mõiste „üldkasutatav sidevõrk” järele dokumenti, kus sellele on osutatud, ehk raamdirektiivi.

Muutmisakti artikli 1 punkti 2 alapunkt ba (uus); direktiivi 2002/21/EÜ artikli 2 punkt da (uus):

„võrgu lõpp-punkt - füüsiline koht, kus abonendile pakutakse juurdepääsu üldkasutatavale sidevõrgule; kui võrgus kasutatakse kommuteerimist ja marsruutimist, identifitseeritakse võrgu lõpp-punkt konkreetse võrguaadressi abil, mis võib olla seotud abonendi numbri või nimega;”

– Muudatusettepanek 44

Teises lõigus käsitletakse vajalikke rahalisi vahendeid ja inimressursse, mille kohta koostatakse komisjoni ettepaneku kohaselt eraldi aastaeelarved, mis tuleb avalikustada. Komisjon nõustub nõudega, mille kohaselt rahalised vahendid peavad olema piisavad, et võimaldada riikide reguleerivatel asutustel [ameti] töös aktiivselt osaleda, kuna reguleerivad asutused peaksid reguleeriva raamistiku eesmärkide saavutamiseks tegema [ametiga] kindlasti koostööd.

Muutmisakti artikli 1 punkt 3a; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 3 lõige 3a (uus):

„3 a) Artiklile 3 lisatakse järgmine lõige:

„3a. „Liikmesriigid tagavad, et Euroopa telekommunikatsioonisektori reguleerivate asutuste kogu (BERT) [ameti] eesmärke suurema reguleerimisalase koordineerimise ja sidususe edendamisel toetavad aktiivselt asjaomased riikide reguleerivad asutused.

Liikmesriigid tagavad, et riikide reguleerivatel asutustel on neile määratud ülesannete täitmiseks vajalikud rahalised vahendid ja inimressursid, ning mis võimaldavad neil BERTis [ameti] töös aktiivselt osaleda ja selle töösse oma panuse anda . Riikide reguleerivatel asutustel on eraldi aastaeelarved ja need eelarved avalikustatakse .”

– Muudatusettepanek 46

Muudatusettepaneku viimane lause ei ole vastuvõetav, kuna ajaliste piirangute kehtestamine kaebuste läbivaatamiseks tõstataks küsimuse ühenduse pädevuse kohta seoses siseriiklike kohtumenetlustega.

Muutmisakti artikli 1 punkti 4 alapunkt a; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 4 lõike 1 esimene lõik:

„Liikmesriik tagab, et riigi tasandil on olemas toimivad mehhanismid, mille alusel on riigi reguleeriva asutuse otsuse mõjuvälja jäävatel kasutajatel ja elektroonilisi sidevõrke ja/või -teenuseid pakkuvatel ettevõtjatel õigus esitada kaebus sellise otsuse vastu edasikaebusi käsitlevale organile, mis on asjaomastest pooltest sõltumatu. Kõnealusel organil, milleks võib olla kohus, on oma funktsioonide tõhusaks täitmiseks asjakohased teadmised. Liikmesriik tagab, et juhtumi asjaolusid võetakse nõuetekohaselt arvesse, et olemas on toimiv edasikaebamise mehhanism ning et kaebusi käsitlevate organite menetlus ei ole põhjendamatult pikk . Liikmesriigid kehtestavad nende kaebuste läbivaatamiseks ajalised piirangud.”

– Muudatusettepanek 48

Kaebuse menetlemise käigus [ametilt] arvamuse küsimine suurendaks [ameti] volitusi ja tugevdaks tema positsiooni ning aitaks saavutada järjepidevamaid kohtulahendeid siseturul. Sellised arvamused peaksid siiski käsitlema tehnilisi küsimusi ja mitte tõlgendama ühenduse õigust, mistõttu tuleb seda tekstis täpsustada.

Muutmisakti artikli 1 punkti 4 alapunkt aa (uus); direktiivi 2002/21/EÜ artikli 4 lõige 2a (uus):

„aa) lisatakse järgmine lõige:

„2a. Kaebusi käsitlevatel organitel on õigus küsida enne kaebuse menetlemise käigus otsuse tegemist sektoriga seotud küsimustes arvamust [ametilt] BERTilt . ”

- Muudatusettepanek 52

Komisjon nõustub Euroopa Parlamendi poolt artiklis 7 tehtud muudatustega, millega tugevdatakse läbipaistvuse ning komisjoni, [ameti] ja riikide reguleerivate asutuste koostööga seotud nõudeid. Samuti nõustub komisjon muudatustega, mis tulenevad uue artikli 7a kohasest parandusmeetmetest teatamist reguleeriva korra eraldi käsitlemisest, eeldusel et uues artiklis 7a säilitatakse komisjoni õigused tegutseda asutamislepingu täitmise järelevalvajana ja sätestatakse tõhus mehhanism parandusmeetmete järjepidevaks rakendamiseks.

Selleks et leida seoses artiklitega 7 ja 7a kompromisslahendus, millega tagatakse komisjoni, [ameti] ja riikide reguleerivate asutuste tõhus koostöö ning võimaldatakse komisjonil vajaduse korral tegutseda, et siseturu huvides tagada parandusmeetmete järjepidev rakendamine, nõustub komisjon asjaoluga, et jäetakse välja esialgse ettepaneku lõige 8, mille kohaselt on komisjonil õigus nõuda, et riigi reguleeriv asutus kehtestaks konkreetse kohustuse.

Muutmisakti artikli 1 punkt 6; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõiked 2–10:

„2. Riikide reguleerivad asutused teevad siseturu arengule kaasaaitamiseks komisjoni ja [ametiga] BERTiga läbipaistvalt koostööd, et tagada käesoleva direktiivi ja eridirektiivide sätete järjepidev kohaldamine kõigis liikmesriikides. Selleks püüavad nad koostöös komisjoni ja BERTiga [ametiga] eelkõige kokku leppida vahendite ja parandusmeetmete liigid, mis sobivad konkreetse turuolukorraga toimetulekuks kõige paremini.

3. Kui riigi reguleeriv asutus – välja arvatud juhul, kui artikli 7a kohaselt vastu võetud rakendusmeetmetes on sätestatud teisiti – kavatseb pärast artiklis 6 nimetatud konsulteerimist võtta meetme, mis:

a) kuulub käesoleva direktiivi artikli 15 või 16 või direktiivi 2002/19/EÜ (juurdepääsu käsitlev direktiiv) artikli 5 või 8 reguleerimisalasse ja

b) mõjutaks liikmesriikide vahelist kaubandust,

teeb ta meetme eelnõu koos meetme aluseks olevate põhjendustega artikli 5 lõike 3 kohaselt kättesaadavaks samaaegselt komisjonile, BERTile [ametile] ja teiste liikmesriikide reguleerivatele asutustele ning teatab sellest komisjonile, BERTile [ametile] ja teiste riikide reguleerivatele asutustele. Riikide reguleerivad asutused, BERT [amet] ja komisjon võivad asjaomasele riigi reguleerivale asutusele ühe kuu jooksul märkusi esitada. Ühe kuu pikkust tähtaega ei või pikendada.

4. Kui lõikes 3 nimetatud kavandatava meetme eesmärk on:

a) määratleda asjaomane turg, mis erineb artikli 15 lõike 1 viidatud soovituses määratletud turgudest, või

b) otsustada, kas konkreetsel ettevõtjal on kas üksi või teistega ühiselt märkimisväärne turujõud artikli 16 lõike 3, 4 või 5 alusel,

ja kui see meede mõjutaks liikmesriikidevahelist kaubandust ning komisjon on andnud riigi reguleerivale asutusele teada, et tema arvates takistaks meede ühist turgu, või kui komisjonil on alust kahelda meetme vastavuses ühenduse õigusnormidele ja eelkõige artiklis 8 nimetatud eesmärkidele, lükatakse meetme eelnõu vastuvõtmine veel kaks kuud edasi. Nimetatud tähtaega ei või pikendada.

5. Lõikes 4 nimetatud kahekuulise tähtaja jooksul võib komisjon teha otsuse, et asjaomase riigi reguleeriv asutus peab meetme eelnõu tagasi võtma. Enne otsuse tegemist võtab komisjon täiel määral arvesse BERTi [ameti] arvamust, mis esitatakse vastavalt määruse [.../.../EÜ] artiklile 5. Otsusele lisatakse üksikasjalik ja objektiivne analüüs selle kohta, miks komisjon leiab, et meetme eelnõu ei tohiks vastu võtta, ja konkreetsed ettepanekud meetme eelnõu muutmiseks.

6. Riigi reguleeriv asutus muudab meetme eelnõu või võtab selle tagasi kolme kuu jooksul alates lõike 5 kohase komisjoni otsuse tegemisest, millega nõutakse riigi reguleerivalt asutuselt selle meetme eelnõu tagasivõtmist. Meetmete eelnõu muutmise korral viib riigi reguleeriv asutus läbi avaliku arutelu vastavalt artiklis 6 sätestatud korrale ning teeb muudetud meetme eelnõu uuesti komisjonile teatavaks vastavalt lõike 3 sätetele.

7. Asjaomase riigi reguleeriv asutus võtab täiel määral arvesse teiste riikide reguleerivate asutuste, BERTi [ameti] ja komisjoni arvamusi ja kui tegemist ei ole lõikes 4 või artiklis 7a ei ole sätestatud teisiti osutatud juhtumiga , võtab meetme eelnõu vastu ning edastab selle komisjonile. Kõik teised käesoleva direktiivi või eridirektiivi kohaseid ülesandeid täitvad riigiasutused võtavad komisjoni märkusi samuti täiel määral arvesse.

10. Kui riigi reguleeriv asutus leiab erandlike asjaolude korral, et on vaja kiiresti tegutseda, võib ta erandina lõigetes 3 ja 4 ning artiklis 7a sätestatud korrast võtta konkurentsi kindlustamiseks ja kasutajate huvide kaitsmiseks viivitamata proportsionaalseid ja ajutisi meetmeid. Riigi reguleeriv asutus edastab kõnealused meetmed koos kõigi põhjendustega komisjonile, teiste riikide reguleerivatele asutustele ja BERTile [ametile] . Riigi reguleeriva asutuse otsus selliste meetmete alaliseks muutmise või nende kohaldamisaja pikendamise kohta peab vastama lõigete 3 ja 4 ning/või artikli 7a sätetele.”

- Muudatusettepanek 53

Kõnealuse muudatusettepanekuga nähakse ette vahekohtumenetlus, mille kohaselt komisjon, [amet], ja riigi reguleerivad asutused teevad tihedat koostööd, et tagada reguleeriva raamistikuga nõutud turuanalüüsi ja teatamismenetluste kohaselt kehtestatud kohustuste järjepidev kohaldamine. Komisjon toetab muudatusettepaneku põhieesmärki, nimelt et see koostöö aitab määratleda kõige asjakohasemad ja tõhusamad parandusmeetmed, mida tuleks kohaldada juhul, kui ettevõtjal on teataval turul valitsev seisund, pidades silmas raamdirektiivi artiklis 8 sätestatud eesmärke.

Komisjon leiab, et riigi reguleerivate asutuste ühisteadmiste integreerimine artiklis 7 sätestatud menetlusse (väljendatakse selliste arvamuste kaudu, mis käsitlevad teatatud meetmeid, mida annab välja [amet]) on kooskõlas komisjoni ettepanekuga. Komisjon tervitab ka asjaolu, et Euroopa Parlamendi menetlusega säilitatakse (kuigi piiratud vormis) komisjoni kavandatud õigus nõuda kavandatud parandusmeetmest loobumist siseturu huvides.

Tuleb läbi vaadata mehhanism, mille kohaselt [amet] võib olenemata komisjoni tõsistest kahtlustest kinnitada, et parandusmeede on asjakohane ja tõhus, ning seega võimaldada asjaomasel riigi reguleerival asutusel kavandatud parandusmeede vastu võtta. Sellest tulenevalt ei saa komisjon nõustuda Euroopa Parlamendi kavandatud muudatusettepaneku selle punkti sõnastusega, kuna sellega võimaldataks [ametil] võtta üle komisjoni õigus tegutseda asutamislepingu täitmise järelevalvajana, nagu on eelkõige sätestatud EÜ asutamislepingu artiklis 85.

Samuti ei saa komisjon nõustuda sellega, et artiklisse -7a integreeritakse selliste meetmete eelnõude menetlus, millega nähakse ette funktsioonipõhine eraldamine (vastavalt juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklile 13a). Kuna selliste meetmete mõju võib olla vajalikust suurem, st ületada eraldi määratletud asjaomast turgu ja juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklites 9–13 määratletud kohustusi, erinevad kõnealused meetmed oluliselt kõnealuste artiklite kohaselt võetavatest parandusmeetmetest, mille suhtes kohaldatakse artiklis 7 sätestatud menetlust. Seepärast on asjakohane säilitada eraldi menetlus, mille kohaselt peab komisjon funktsioonipõhise eraldamise ettepanekud eelnevalt heaks kiitma vastavalt juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 8 lõikele 3 ja artiklile 13a.

Komisjoni kohandatud artiklis -7a seega jäetakse [ametile] õigus välja anda arvamusi selliste kavandatud parandusmeetmete kohta, mille suhtes komisjonil on tõsiseid kahtlusi (nagu on kavandanud Euroopa Parlament) ja säilitatakse mehhanism, mille kohaselt komisjon võib võtta vastu otsuse, millega nõutakse sellise kavandatud meetme muutmist, kui [amet] jagab komisjoni tõsiseid kahtlusi. Kui [amet] ei jaga komisjoni tõsiseid kahtlusi, peaks komisjonile asutamislepingu täitmise järelevalvajana siiski jääma õigus võtta vastu otsus, millega nõutakse parandusmeetme kehtestamist käsitleva teatatud meetme muutmist või tagasi võtmist, kusjuures tuleks siiski ette näha täiendavad kaitsemeetmed, mille kohaselt komisjoni otsuses tuleks täiel määral võtta arvesse [ameti] arvamust ja enne otsuse tegemist tuleks eelnevalt konsulteerida sidekomitee kaudu liikmesriikidega.

Selleks et [ametil] oleks piisavalt aega artikli -7a kohast meetme eelnõu käsitleva põhjendatud arvamuse esitamiseks ja komisjonil seejärel piisavalt aega võtta kõnealust arvamust silmas pidades vastu otsus (sealhulgas vajaduse korral konsulteerides sidekomiteega), tuleb kehtivat kahe kuu pikkust ajavahemikku, mis oli ette nähtud kõnealuseks tegevuseks, pikendada ühe kuu võrra, st kolme kuuni.

Samuti leiab komisjon, et tal peaks olema õigus nõuda parandusmeetme kehtestamist käsitleva meetme eelnõu ja selle muudatuste tagasivõtmist.

Muutmisakti artikli 1 punkt 6a (uus); direktiivi 2002/21/EÜ artikkel -7a (uus):

„6a) Lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel -7a

Parandusmeetmete järjekindla kohaldamise kord

1. Kui artikli 7 lõike 3 kohase kavandatud meetme eesmärk on riigi reguleeriv asutus kavatseb võtta meetmeid, et kehtestada, muuta või tühistada ettevõtja kohustus vastavalt artiklile 16 koostoimes direktiivi 2002/19/EÜ (juurdepääsu käsitlev direktiiv) artiklitega 5 ja 9–13a ning direktiivi 2002/22/EÜ (universaalteenuse direktiiv) artikliga 17 , on komisjonil ja teiste liikmesriikide reguleerivatel asutustel aega üks kuu alates meetme eelnõust teatamise kuupäevast saata asjaomase riigi reguleerivale asutusele oma märkused .

2. Kui meetme eelnõu käsitleb mõne muu kohustuse kehtestamist, muutmist või tühistamist kui nende, mis on sätestatud direktiivi 2002/19/EÜ (juurdepääsu käsitlev direktiiv) artiklis 13a , võib komisjon sama artikli 7 lõikes 3 sätestatud perioodi (1 kuu) jooksul teavitada teatada asjaomase riigi reguleeriva t le asutus t ele ja [ametile], et BERT põhjustest, miks ta arvab, et meetme eelnõu oleks takistuseks ühtsele turule, või miks et tal on tõsiseid kahtlusi selle vastavuse osas ühenduse õigusnormidele. Sellisel juhul ei võeta meetme eelnõud vastu kahe kolme kuu jooksul alates komisjonilt teatise saamisest.

Sellise teatise puudumise korral võib asjaomase riigi reguleeriv asutus võtta meetme eelnõu vastu, arvestades täiel määral komisjoni , [ameti] või mis tahes teise riigi reguleeriva asutuse märkustega.

23 . Lõikes 2 1 viidatud kahekuulise kolmekuulise ajavahemiku jooksul teevad komisjon, [amet] BERT ja asjaomase riigi reguleeriv asutus tihedat koostööd, et leida kõige sobivam ja tõhusam meede artiklis 8 sätestatud eesmärkide täitmiseks, arvestades samas täiel määral turuosaliste arvamustega ja vajadusega tagada õigusaktide järjekindel kohaldamine.

3. Nimetatud kahekuulise ajavahemiku Ühe kuu jooksul alates lõikes 1 osutatud kolmekuulise ajavahemiku algusest võtab BERT absoluutse häälteenamusega vastu annab [amet] vastavalt määruse [……/EÜ] artiklile [X] välja arvamuse, selle kohta, kas milles kinnitab meetme eelnõu põhjustaks ühtsel turul tõkkeid või kas see on kooskõlas ühenduse õigusega ning eelkõige artiklis 8 sätestatud eesmärkidega, ning asjakohasust ja tõhusust või osutab sellele, kas ta leiab, et vajadusele meetme eelnõud tuleks muuta või see tuleks tagasi võtta ja esitab (vajaduse korral) selleks konkreetsed ettepanekud. Nimetatud põhjendatud arvamus avalikustatakse.

Kui BERT on kinnitanud meetme eelnõu asjakohasust ja tõhusust, võib asjaomase riigi reguleeriv asutus meetme eelnõu vastu võtta, arvestades täiel määral komisjoni ja BERTi märkustega. Riigi reguleeriv asutus avalikustab, kuidas ta nimetatud märkuseid arvesse võttis.

4. Kui BERT [amet] on oma arvamuses osutanud vajadusele meetme eelnõud muuta või kõnealune eelnõu tagasi võtta , võib komisjon seda arvamust täiel määral arvestades teha enne lõikes 1 osutatud kolmekuulise ajavahemiku lõppu otsuse, et asjaomase riigi reguleeriv asutus peab meetme eelnõud muutma või selle tagasi võtma , ning esitab otsuse põhjused ja konkreetsed ettepanekud selle täitmiseks.

4. Kui meetme eelnõu käsitleb direktiivi 2002/19/EÜ (juurdepääsu käsitlev direktiiv) artiklis 13a sätestatud kohustuse kehtestamist, muutmist või tühistamist, lükatakse meetme eelnõu vastuvõtmine veel kaks kuud edasi alates lõikes 1 viidatud ühekuulise ajavahemiku lõpust.

Esimeses lõigus osutatud kahekuulise perioodi jooksul teevad komisjon, BERT ja asjassepuutuv riiklik reguleeriv asutus tihedat koostööd eesmärgiga määrata kindlaks, kas esitatud meetme eelnõu on kooskõlas direktiivi 2002/19/EÜ (juurdepääsu direktiiv) artikli 13a sätetega, ja eelkõige, kas see on kõige asjakohasem ja efektiivsem meede. Seepärast pööratakse suurt tähelepanu turuosaliste seisukohtadele ja vajadusele tagada järjekindla reguleerimispraktika arendamine. BERTi või komisjoni põhjendatud taotlusel pikendatakse seda kahekuulist perioodi kuni lisaks kahe kuu võrra.

Teises lõigus sätestatud maksimaalse ajavahemiku jooksul võtab BERT absoluutse häälteenamusega vastu arvamuse, milles kinnitab meetme eelnõu asjakohasust ja tõhusust või märgib, et meetme eelnõud ei tohiks vastu võtta. Nimetatud põhjendatud arvamus avalikustatakse.

5. Kõigil muudel juhtudel võib komisjon [ameti] mis tahes arvamust täiel määral arvesse võttes ja vastavalt artikli 22 lõikes 2 osutatud menetlusele (nõuandekomitee menetlus) võtta enne lõikes 1 osutatud kolmekuulise ajavahemiku lõppu vastu põhjendatud otsuse, milles nõutakse, et asjaomase riigi reguleeriv asutus muudaks meetme eelnõu või võtaks selle tagasi, ning esitatakse konkreetsed ettepanekud selle täitmiseks.

6. Üksnes siis, k K ui komisjon ei ole lõikes 1 osutatud kolmekuulise ajavahemiku jooksul teinud lõigete 4 või 5 kohaselt otsust ja BERT on kinnitanud meetme eelnõu asjakohasust ja tõhusust , võib asjaomase riigi reguleeriv asutus meetme eelnõu vastu võtta, arvestades täiel määral komisjoni ja [ameti] BERTi märkustega. Riigi reguleeriv asutus avalikustab, kuidas ta nimetatud märkuseid arvesse võttis.

7 5. Asjaomase riigi reguleeriv asutus muudab vastavalt komisjoni põhjendatud otsusele meetme eelnõu või võtab selle tagasi kolme kuu jooksul alates lõike 3 neljanda lõigu lõigete 4 või 5 kohase komisjoni põhjendatud otsuse vastuvõtmisest, millega nõutakse asjaomase riigi reguleerivalt asutuselt selle meetme eelnõu muutmist või tagasi võtmist . Meetmete eelnõu muutmise korral viib riigi reguleeriv asutus läbi avaliku arutelu vastavalt artiklis 6 sätestatud konsulteerimiskorrale ja läbipaistvusele ning teeb muudetud meetme eelnõu komisjonile uuesti teatavaks kooskõlas artikliga 7.

86 . Riigi reguleeriv asutus võib meetme eelnõu tagasi võtta menetluse mis tahes etapis.”

- Muudatusettepanek 138 (täiskogu)

Komisjon põhimõtteliselt nõustub muudatusettepanekuga 138 (täiskogu), milles sõnastatakse uuesti kõnealusest sättest eraldi kohaldatavad põhimõtted ja mille kohaselt peavad liikmesriigid tagama tasakaalu ühenduse õiguskorraga ettenähtud mitmete põhiõiguste (eelkõige õigus eraelu puutumatusele, õigus oma vara kaitsele, õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ning õigus sõna- ja teabevabadusele) vahel.

- Muudatusettepanek 62

Muudatusettepanekuga antakse reguleerivatele asutustele täiendavaid juhiseid oma ülesannete täitmiseks reguleeriva raamistiku kohaselt, sealhulgas seoses uue põlvkonna võrkude arenguga. Tuleks siiski vältida seda, et õiguskindlust üritatakse saavutada parandusmeetmete järjepidevuse kaudu, kui kõnealuseid parandusmeetmeid ei oleks vastasel korral võetud.

Muutmisakti artikli 1 punkti 8 alapunkt eb (uus); direktiivi 2002/21/EÜ artikli 8 lõige 4a (uus):

„e b ) lisatakse järgmine uus lõige:

„4a. Lõigetes 2, 3 ja 4 viidatud poliitiliste eesmärkide täitmiseks kohaldavad riigi reguleerivad asutused objektiivseid, läbipaistvaid, mittediskrimineerivaid ja proportsionaalseid reguleerimispõhimõtteid muu hulgas järgmiselt:

a) edendades õiguskindlust, tagades järjestikustel läbivaatamisperioodel järjepideva reguleeriva lähenemisviisi parandusmeetmete järjepidevuse kaudu, mis hõlmaks vajaduse korral mitut turu läbivaatamist ;

b) tagades, et ühesugustes olukordades ei toimu elektroonilisi sidevõrke ja -teenuseid pakkuvate ettevõtjate diskrimineerimist;

c) kindlustades tarbijatele kasu toovat konkurentsi ja edendades igal võimalikul juhul infrastruktuurialast konkurentsi;

d) edendades turupõhiseid investeeringuid uutesse ja tõhustatud infrastruktuuridesse ning sellealast uuendustegevust, edendades tagades muu hulgas , et seadmetele juurdepääsu kuludes võetakse nõuetekohaselt arvesse ühiseid investeeringuid ning tagades asjakohase riskijagamise investorite ja juurdepääsu kasutatavate ettevõtjate riske nende ettevõtjate vahel, kes kasutavad juurdepääsu uutele vahenditele ;

e) arvestades nõuetekohaselt liikmesriikide erinevates geograafilistes piirkondades kehtivate konkurentsi ja tarbijatega seotud eri tingimustega;

f) kehtestades eelneva reguleerimise kohustusi üksnes siis, kui puudub tõhus ja jätkusuutlik konkurents, ning leevendades või kaotades need kohustused kohe kui see tingimus on täidetud.””

Muudatusettepanek 63/rev

Komisjon mõistab Euroopa Parlamendi soovi rohkem osaleda selliste poliitiliste otsuste tegemisel, mis on seotud strateegilise lähenemisviisiga spektrile, ja on valmis leidma parimat institutsioonilist lahendust, jättes spektrikasutuse tehnilise ühtlustamise eraldi ja muutmata, st seda reguleeritakse raadiospektrit käsitlevate otsustega.

Euroopa Parlamendi artikli 8a kohase raadiospektri poliitika komisjoni loomisega ei saa komisjon nõustuda, kuna sellega kaasneksid mitmed probleemid, võttes arvesse, et kõneluse komisjoni reguleerimisala oleks piiratud elektroonilise sidega, mistõttu see kattuks samasid ülesandeid täitvate olemasolevate struktuuride reguleerimisalaga, ja et uue komisjoni loomine ei ole esmatähtis, et saavutada Euroopa Parlamendi esitatud kõnealuse uue artikli põhieesmärki, mis on sätestatud artikli 8b lõikes 4 (vt allpool).

Kavandatud artikkel 8b tuleb ümber sõnastada, et teha ühenduse mõõde selgemaks.

Kavandatud artikli 8b lõike 2 tekst, milles käsitletakse ühenduse õiguse põhimõtteid, tuleb üle viia põhjendusse.

Artikli 8b lõige 3 tuleb ümber sõnastada, et säilitada ühenduse mõõde. Euroopa Parlamendi tekstis ei tunnistata komisjoni juba kehtestatud osa ja kantakse vastutus ühenduselt liikmesriikidele. Kuna direktiivi kohaldatakse ainult elektroonilise side suhtes, tuleb kustutada viited muudele poliitikavaldkondadele nagu transport ning teadus- ja arendustegevus.

Artikli 8b lõike 5 esimene osa tuleb välja jätta, kuna komisjon, mitte liikmesriigid, peab tagama ELi huvide koordineerimise.

Seoses Euroopa Parlamendi kavandatud artikli 8b lõikega 4, tervitab komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu osalemist poliitilise strateegia väljatöötamisel, tingimusel et selles keskendutakse ELi spektripoliitika strateegilisele suunale, kuid lõige tuleb ümber sõnastada, et sellega ei piirataks komisjoni algatusõigust. Kaasotsustusmeetmete kavandatud kasutamine tehniliste parameetrite kindlaks määramisel (nt kahjulike ja häirivate mõjutuste vältimiseks) võib takistada ühendusel võtta vajalikke ja õigeaegseid meetmeid ning tekitada segadust raadiospektrit käsitleva otsuse osas.

Muutmisakti artikli 1 punkt 8a (uus); direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 8 a (uus):

„8a) Lisatakse järgmised artiklid :

„Artikkel 8a

Raadiospektri poliitika komisjon

1. Artikli 8 b lõigetes 1, 3 ja 5 sätestatud eesmärkide täitmiseks moodustatakse raadiospektri poliitika komisjon.

Raadiospektri poliitika komisjon annab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile nõu raadiospektripoliitika küsimustes.

Raadiospektri poliitika komisjoni kuulub üks kõrgetasemeline esindaja iga liikmesriigi raadiospektri poliitika eest vastutavast pädevast asutusest. Igal liikmesriigil on üks hääl ja komisjon ei hääleta.

2. Raadiospektri poliitika komisjon võtab absoluutse häälteenamusega vastu arvamusi Euroopa Parlamendi, nõukogu või komisjoni palvel või omal algatusel.

3. Raadiospektri poliitika komisjon esitab aasta tegevusaruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.”

„Artikkel 8 b a

„Raadiospektripoliitika strateegiline kavandamine ja kooskõlastamine Euroopa Liidus Ühenduses

1. Liikmesriigid aitavad kaasa siseturu arengule, tehes teevad omavahel ja komisjoniga koostööd raadiospektri kasutamise strateegilisel kavandamisel, kooskõlastamisel ja ühtlustamisel Euroopa Liidus Ühenduses . Liikmesriigid võtavad sel eesmärgil seda tehes arvesse muu hulgas ELi poliitika majanduslikke, julgeoleku-, tervishoiu- ja avalikke huve, sõnavabadust, kultuurilisi, teaduslikke, sotsiaalseid ja tehnilisi aspekte ning raadiospektri kasutajaskondade muid huve, et tagada raadiospektri optimaalne kasutamine ning vältida kahjulikke ja häirivaid mõjutusi.

2. Raadiospektripoliitikaga seotud tegevus Euroopa Liidus ei piira:

a) ühenduse või riikide tasandil ühenduse õigusega kooskõlas üldist huvi pakkuvate eesmärkide täitmiseks võetavaid meetmeid, eelkõige seoses infosisu reguleerimise ja audiovisuaal- ja meediapoliitikaga;

b) direktiivi 1999/5/EÜ* sätete kohaldamist; ega

c) liikmesriikide õigust korraldada ja kasutada raadiospektrit avaliku korra, julgeoleku ja riigikaitsega seotud eesmärkidel.

32. Omavahel ja komisjoniga koostööd tehes aitavad L l iikmesriigid tagavad tagada raadiospektripoliitika kooskõlastamise Euroopa Liidus Ühenduses ning vajaduse korral raadiospektri kättesaadavuse ja tõhusa kasutamise ühtlustatud tingimused, mis on vajalikud elektroonilise side siseturu väljakujundamiseks ja toimimiseks sellistes ELi poliitikavaldkondades nagu elektrooniline side, transport ning teadus- ja arendustegevus .

3) 4) Komisjon võib raadiospektri poliitika komisjoni arvamust asjakohaselt arvesse võttes esitada õigusakti ettepaneku, mis käsitleb raadiospektrialase tegevusprogrammi kehtestamist, pidades silmas raadiospektri kasutamise strateegilist kavandamist ja ühtlustamist Euroopa Liidus, või muud seadusandlikud meetmed raadiospektri optimaalseks kasutamiseks ning kahjulike ja häirivate mõjutuste vältimiseks. Komisjon võib esitada õigusakti ettepaneku raadiospektripoliitika programmi kehtestamiseks. Programmis sätestatakse poliitikasuunad raadiospektri kasutuse strateegiliseks planeerimiseks ja ühtlustamiseks vastavalt käesoleva direktiivi ning eridirektiivide sätetele.

4 5 . Liikmesriigid tagavad ELi huvide tõhusa kooskõlastamise raadiospektri küsimustes pädevates rahvusvahelistes organisatsioonides. Kui see on vajalik nimetatud Euroopa Ühenduse huvide tõhusaks kooskõlastamiseks raadiospektrialastes küsimustes pädevates rahvusvahelistes organisatsioonides , võib komisjon raadiospektri poliitika komisjoni arvamust asjakohaselt arvestades pakkuda Euroopa Parlamendile ja nõukogule välja ühised poliitikaeesmärgid, sealhulgas vajaduse korral läbirääkimisvolitused.””

__________

( Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 1999. aasta direktiiv 1999/5/EÜ raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta (EÜT L 91, 7.4.1999, lk 10).”

Lisatakse uus põhjendus:

„Raadiospektripoliitikaga seotud tegevused Euroopa Ühenduses ei tohiks piirata ühenduse või liikmesriigi tasandil kooskõlas ühenduse õigusega võetavaid meetmeid, mille eesmärk on saavutada üldist huvi pakkuvaid eesmärke eelkõige seoses sisu reguleerimise ning audiovisuaal- ja meediapoliitikaga, direktiivi 1999/5/EÜ( sätteid ega liikmesriikide õigust korraldada oma raadiospektrit ning selle kasutamist avaliku korra, julgeoleku ja riigikaitsega seotud eesmärkidel.”

__________

( Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 1999. aasta direktiiv 1999/5/EÜ raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta (EÜT L 91, 7.4.1999, lk 10).”

Muudatusettepanek 64/rev

Artikli 9 lõike 1 teine lõik tuleb ümber sõnastada, täpsustamaks, et sellega osutatakse kohaldatavatele rahvusvahelistele kokkulepetele, kuna liikmesriikide tegevus peab olema kooskõlas ühenduse õigusega.

Artikli 9 lõikes 3 tuleb osutada raadiovõrgule või traadita sidele, et piiritleda liikmesriikide tegevus ja vältida võrguarhitektuurile üksikasjalike piirangute kehtestamist, millega põhjendamatult piiratakse neutraalsuse põhimõtet. Viide rahvusvahelistele kokkulepetele on asjakohasem artikli 9 lõikes 1 ja põhjendustes.

Artikli 9 lõike 3 teise lõigu punktis a tuleks vältida sõna „võimalikkus” kasutamist, kuna kahjulike ja häirivate mõjutuste võimalikkus (isegi kui see on väga väike) on alati olemas. Riiklike erandite suhtes kohaldatav proportsionaalsuse kriteerium peaks võimaldama kindlaks määrata piirangu ulatuse, mis on vajalik kahjulike ja häirivate mõjutuste vältimiseks.

Uues punktis ba osutatud vajadus tagada teenuse tehniline kvaliteet tuleks siduda vajadusega vältida kahjulikke ja häirivaid mõjutusi ning seda ei tuleks iseenesest kasutada põhjendusena tehnoloogianeutraalsuse põhimõttest erandite tegemisel. Sama kehtib uue punkti ca kohase raadiosageduste tõhusa kasutamise tagamise puhul: see on spektri haldamise oluline eesmärk, kuid samas seotud ka mõjutuste haldamise parameetritega.

Punktis c tuleks raadiosageduse maksimaalne ühiskasutus siduda üldlubadega, et üldlubadega eraldatavate sagedusalade suhtes saaks kehtestada rangemad tehnilised tingimused.

Punktis d tuleks tehnoloogianeutraalsuse piirangut lubada üldist huvi pakkuva eesmärgi täitmiseks ainult juhul, kui selliseid eesmärke ei saa saavutada ainult teenuseneutraalsuse piirangute kaudu. Seda peavad põhjendama ja tõestama liikmesriigid, kes soovivad erandit kohaldada. Sellele tuleb osutada, lisades põhjendusse 21 järgmise teksti: „eelkõige üldist huvi pakkuva eesmärgi täitmiseks, kui sellist eesmärki ei saa saavutada teenuseneutraalsuse piirangu kaudu”.

Artikli 9 lõike 4 esimese osa muudatus põhjustab õiguskindlusetust ja see lükatakse tagasi. Viide Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu raadioside eeskirjadele lükatakse tagasi, kuna kõnealustes eeskirjades ei määratleta elektroonilisi sideteenuseid ja selline viide tekitab ainult põhjendamatuid ootusi. Sõna „vastavalt” tuleb samuti asendada lihtsa viitega teenuste määratlemisele.

Kõigi muude muudatustega nõustutakse.

Muutmisakti artikli 1 punkt 9; direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 9:

„ 1. Võttes asjakohaselt arvesse, et raadiosagedused on avalik hüve, millel on oluline sotsiaalne, kultuuriline ja majanduslik väärtus, tagab liikmesriik oma territooriumil elektroonilisteks sideteenusteks kasutatavate raadiosageduste tulemusliku haldamise kooskõlas artiklitega 8 ja 8b . Ta tagab, et riigi reguleeriv asutus eraldab ja määrab selliseid raadiosagedusi objektiivsete, läbipaistvate, mittediskrimineerivate ja proportsionaalsete kriteeriumide põhjal. Seejuures tegutseb liikmesriik vastavalt asutamislepingu kohaselt tema suhtes kehtestatud kohustustele ja vajaduse korral kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepetega ning võib arvesse võtta riigi poliitikaga seonduvaid kaalutlusi , nagu on sätestatud allpool .

2. Liikmesriigid toetavad raadiosageduste kasutuse ühtlustamist ühenduses kooskõlas vajadusega tagada raadiolainete tõhus ja tulemuslik kasutamine ning tarbijatele kasu pakkumine mastaabisäästu ja teenuste koostalitusvõime näol . Seejuures tegutsevad liikmesriigid vastavalt käesoleva direktiivi artiklitele 8b ja 9c ning otsusele nr 676/2002/EÜ (raadiospektrit käsitlev otsus).

3. Kui teises lõigus või artikli 9c kohaselt vastu võetud meetmetes ei ole sätestatud teisiti, tagab liikmesriik, et kõikidel elektroonilisteks sideteenusteks kättesaadavatel sagedusaladel võib kasutada ükskõik milliseid elektroonilise sideteenuse jaoks kasutatavaid tehnoloogiaid kooskõlas Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu raadioside eeskirjadega .

Liikmesriik võib elektrooniliste sideteenuste jaoks kasutatava tehnoloogia liikide osas siiski kehtestada proportsionaalseid ja mittediskrimineerivaid piiranguid, juhul kui see on vajalik:

a) kahjulike ja häirivate mõjutuste võimalikkuse vältimiseks , et eelkõige tagada teenuse tehniline kvaliteet ja raadiosageduste tõhus kasutamine ,

b) rahva tervise kaitsmiseks elektromagnetväljade eest,

b a) teenuse tehnilise kvaliteedi tagamiseks,

c) raadiosageduse maksimaalse ühiskasutuse saavutamiseks , juhul kui sageduste kasutamise suhtes kehtib üldluba ,

c a) raadiosageduste tõhusa kasutamise tagamiseks,

d) lõikes 4 sätestatud üldist huvi pakkuva eesmärgi täitmiseks .

4. Kui teises lõigus või artikli 9c kohaselt võetud meetmetega ei ole sätestatud teisiti, tagab liikmesriik, et kõikidel elektroonilisteks sideteenusteks kättesaadavatel sagedusaladel võib osutada ükskõik milliseid elektroonilisi sideteenuseid , nagu on määratletud vastavalt riikide sagedusplaanide s le ja Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu raadioside eeskirjadele . Liikmesriik võib pakutavate elektrooniliste sideteenuste liikide osas siiski kehtestada proportsionaalseid ja mittediskrimineerivaid piiranguid.

Meetmed , millega nõutakse teatava elektroonilise sideteenuse osutamist konkreetses elektroonilisteks sideteenusteks kättesaadavas sagedusalas, on vajalikud selleks, et saavutada riikide õigusaktides kooskõlas ühenduse õigusega sätestatud üldist huvi pakkuvaid eesmärke, nagu inimelude kaitse, sotsiaalse, regionaalse või territoriaalse ühtekuuluvuse edendamine, ebatõhusa spektrikasutuse vältimine, või kultuuri- ja meediapoliitika eesmärkide, näiteks kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse ning meediakanalite paljususe edendamine.

Meetme , millega konkreetses sagedusalas keelatakse muude elektrooniliste sideteenuste pakkumine, võib kehtestada üksnes juhul, kui see on vajalik inimelude kaitsega seotud teenuste tagamiseks.

5. Liikmesriik vaatab korrapäraselt läbi lõigetes 3 ja 4 osutatud piirangute ja meetmete vajalikkuse ning avaldab kõnealuse läbivaatamise tulemused .

6. Lõikeid 3 ja 4 kohaldatakse raadiosageduste määramise ja eraldamise suhtes alates [käesoleva direktiivi ülevõtmise kuupäev] .”

- Muudatusettepanek 65

Tuleks eelistada sõna „kooskõlas” sõnale „vastavalt”, kuna artikli 9 lõigetes 3 ja 4 ei ole sätestatud kasutusseandmise korda.

Muutmisakti artikli 1 punkt 10; direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 9a:

„Olemasolevate õiguste piirangute läbivaatamine

1. Liikmesriik tagab, et võib viie aasta jooksul alates [käesoleva direktiivi ülevõtmise kuupäev] lubada võivad enne seda kuupäeva välja antud ja pärast seda kuupäeva veel vähemalt viis aastat kehtivate raadiosageduste õiguste valdaja d tel esitada riigi pädevale ametiasutusele taotluse nende õigustele artikli 9 lõigete 3 ja 4 kohaselt seatud piirangute läbivaatamis t eks .

Enne otsuse vastuvõtmist teatab riigi pädev asutus õiguse valdajale piirangute läbivaatamise tulemused, näidates ära õiguse ulatuse pärast läbivaatamist, ning annab talle mõistliku tähtaja taotluse tagasivõtmiseks.

Kui õiguse valdaja taotluse tagasi võtab, jääb õigus muutumatuks kuni kehtivusaja lõpuni või eelnimetatud viieaastase tähtaja lõpuni, olenevalt sellest, kumb on varasem.

2. Kui lõikes 1 nimetatud õigusevaldaja on raadio- või televisiooniringhäälingu sisuteenuste pakkuja ning raadiosageduste kasutamise õigus on antud konkreetse üldist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks, sealhulgas ringhäälinguteenuste osutamiseks, jääb õigus raadiosageduste selle osa kasutamiseks, mis on vajalik kõnealuse teenuse osutamiseks , muutumatuks kuni kehtivusaja lõpuni . Sellele osale raadiosagedustest, mis ei ole enam vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks, viiakse läbi uus jaotamismenetlus vastavalt kooskõlas käesoleva direktiivi artikli 9 lõigetega 3 ja 4 ning loadirektiivi artikli 7 lõikega 2.

3. Pärast lõikes 1 nimetatud viieaastast tähtaega võtab liikmesriik asjakohased meetmed, et tagada artikli 9 lõikeid 3 ja 4 kohaldamine ka kõikide teiste enne käesoleva direktiivi jõustumiskuupäeva tehtud raadiospektri määramiste ja eraldiste suhtes.

4. Käesoleva artikli kohaldamisel võtab liikmesriik ausa konkurentsi tagamiseks vajalikud meetmed.”

- Muudatusettepanek 66

Komisjon nõustub viitega riiklikele menetlustele, kuid ei nõustu viitega riiklikele sagedusplaanidele, et vältida põhjendamatut paindlikkuse puudumist. Spektri kaubeldavust sagedusalas ei saa takistada, kui selles on kokku lepitud ELi tasandil.

Artikli 9b lõike 2 kohast teist teavitamist saab vältida, kui võõrandamise kavatsust käsitlevas teatises on märgitud tegeliku üleandmise kavandatud kuupäev.

Muutmisakti artikli 1 punkt 10; direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 9b:

„1. Liikmesriik tagab, et ettevõtjad saavad artikli 9c alusel vastu võetud rakendusmeetmetes sätestatud sagedusalades neile kuuluvaid raadiosageduste kasutusõigusi teistele ettevõtjatele võõrandada või rentida tingimusel, et selline võõrandamine või rentimine on kooskõlas riiklike menetluste ga ja sagedusplaanidega .

Liikmesriik võib ka muudes sagedusalades näha ettevõtjatele ette võimaluse võõrandada või rentida neile kuuluvaid raadiosageduste kasutamise õigusi teistele ettevõtjatele kooskõlas riiklike menetlustega .

2. Liikmesriik tagab, et ettevõtja kavatsus võõrandada raadiosageduste kasutusõigusi ning nende tegelik üleandmine tehakse teatavaks raadiosageduste individuaalsete kasutusõiguste andmise eest vastutavale riigi pädevale reguleerivale asutusele ning avalikustatakse. Kui raadiosageduse kasutamine on ühtlustatud artikli 9c ja raadiospektrit käsitleva otsuse või muu ühenduse meetme kohaldamisega, peab selline üleandmine olema kooskõlas kõnealuse raadiosageduse ühtlustatud kasutamisega.”

Muudatusettepanek 67/rev

Punktides b) ja c) tuleb komisjoni tegevuse ulatus jätta piisavalt laiaks, et see hõlmaks võõrandamise või rentimise, samuti konkurentsi suhtes kohaldatavate piiride, piirangute ja menetlustega seotud tingimuste üksikasju, et võimaldada komisjonile piisavalt vahendeid siseturu väljakujundamiseks.

Muutmisakti artikli 1 punkt 10; direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 9c:

Siseturu arengu toetamiseks ja artiklites 8b, 9, 9a ja 9b sätestatud põhimõtete järgimiseks võtab komisjon vastu vajalikud tehnilised rakendus meetmed, et:

-a) kohaldada artikli 8b lõike 4 kohaselt kehtestatud raadiospektri poliitika tegevus programmi;

a) määrata kindlaks sagedusalad , kus ettevõtjatel lubatakse kasutusõigusi üksteisele võõrandada või rentida;

b) ühtlustada nende õigustega kaasnevad kohustused;

c) vältida konkurentsimoonutusi, mis võivad tekkida individuaalsete kasutusõiguste võõrandamise korral;

d) määrata kindlaks sagedusalad, mille puhul kohaldatakse teenuseneutraalsuse põhimõtet.

Need meetmed, mille eesmärk on täiendamise teel muuta käesoleva direktiivi väheolulisi osi, võetakse vastu artikli 22 lõikes 3 sätestatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.”

- Muudatusettepanek 68

Muudatusettepanekuga täpsustatakse, et liikmesriigid peavad riiklikes numeratsiooniplaanides ja nendega seotud eeskirjades kaotama piirangud, mis võivad kahjustada kodanike, tarbijate ja ettevõtjate huvisid ELis. Samas tuleb arusaadavuse parandamiseks säilitada viited üldkasutatavatele elektroonilistele sideteenustele ja elektroonilistele sideteenustele.

Muutmisakti artikli 1 punkti 11 alapunkt a; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 10 lõige 2:

„2. Riigi reguleeriv asutus tagab, et numeratsiooniplaanide ja numeratsioonikorra kohaldamisel koheldakse ELis kõiki üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutajaid teenuseosutajaid ja üldiselt kõiki numbrite kasutajaid võrdselt. Eelkõige tagab liikmesriik, et ettevõtja, kellele on eraldatud teatav numeratsiooniala, ei diskrimineeri teisi elektrooniliste sideteenuste osutajaid teenuseosutajaid ja kasutajaid seoses nende teenustele juurdepääsemiseks vajalike numbrivahemikega.”

- Muudatusettepanek 69

Kõnealuse muudatusettepanekuga saab nõustuda, kuivõrd sellega täpsustatakse, et ühtlustatakse ainult teatavaid numbreid või numbrivahemikke. Komisjon nõustub ka sellega, et viide kiirmenetlusele jäetakse välja. Samas reguleeritakse piiriülest juurdepääsu riiklikule numeratsioonile universaalteenuse direktiiviga, mistõttu ei ole asjakohane kõnealusele juurdepääsule selles kontekstis osutada. Tuleks säilitada viide võimalusele kehtestada tariifipõhimõtted, kuna see on oluline valdkond, mida võib olla vaja siseturu huvides täiendavalt ühtlustada.

Muutmisakti artikli 1 punkti 11 alapunkt b; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 10 lõige 4:

„4. Liikmesriigid toetavad teatavate numbrite või numbrivahemike ühtlustamist ühenduse piires, kui see soodustab siseturu toimimist või on vajalik üleeuroopaliste teenuste arengu toetamiseks. Komisjon võib selles küsimuses võtta vajalikke tehnilisi rakendusmeetmeid, mis võivad hõlmata teatavate numbrite või numbrivahemike suhtes tariifipõhimõtete kehtestamist ja asjakohase piiriülese juurdepääsu tagamist riiklikule numeratsioonile , mida kasutatakse põhiteenuste, näiteks numbriinfoteenuste jaoks . Rakendusmeetmetega võib BERTile [ametile] määrata nende meetmete rakendamisega seotud konkreetseid kohustusi.

Meetmed, mille eesmärk on täiendamise teel muuta käesoleva direktiivi väheolulisi osi, võetakse vastu artikli 22 lõikes 3 sätestatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.”

- Muudatusettepanek 70

Komisjon on üldiselt rahul, et kõnealuse muudatusettepanekuga toetatakse eesmärki edendada vahendite ühiskasutuse teel asjakohast infrastruktuurikonkurentsi. Võttes arvesse lõiget 1, ei ole siiski proportsionaalne anda juurdepääs kõigile võrgu mitteaktiivsete elementidele (nagu pimekiud), välja arvatud juhul, kui asjaomasel ettevõtjal on oluline turujõud, mistõttu võidakse tema suhtes kohaldada juurdepääsumeetmeid vastavalt juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklile 12. Komisjoni poolt põhjenduses 27 tehtud muudatuste (muudatusettepaneku 27 kontekstis) eesmärk on selgitada kõnealust lähenemisviisi, täpsustades, et vahendite ühiskasutusel võib olla eri eesmärk, olenevalt sellest, kas seda kohaldatakse sümmeetrilise või asümmeetrilise (oluline turujõud) regulatsiooni alusel.

Kuna investeerivatele operaatoritele tuleb asjakohase riskide jagamise teel säilitada asjakohased stiimulid, peaks lõike 2a kohane riskide jagamise metoodika olema kooskõlas metoodikaga, mida riikide reguleerivad asutused juba kohaldavad asümmeetrilise regulatsiooni alusel vastavalt juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklile 13, mille kohaselt kaasatud kapitali kulu kohandatakse asjakohase riskipreemia lisamise teel.

Muutmisakti artikli 1 punkt 13; direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 12:

„Elektrooniliste sidevõrkude pakkujate ühispaiknemine ning võrguelementide ja seotud vahendite ühiskasutus

1. Kui elektroonilisi sidevõrke pakkuval ettevõtjal on riigi õigusnormide kohaselt õigus paigaldada seadmeid avaliku või eraomandi peale, kohale või alla või kasutada vara sundvõõrandamise või avalikuks kasutamiseks määramise menetlust, on riigi reguleerival asutusel õigus, võttes täielikult arvesse proportsionaalsuse põhimõtet , muuta selliste seadmete või vara, sealhulgas hoonetesse pääsu, hoonesisese juhtmestiku , mastide, antennide, tornide ja muude kõrgete tugikonstruktsioonide , kaablikanalisatsiooni, torustike, pääseluukide ja kappide ning muude võrgu mitteaktiivsete elementide ühine kasutamine kohustuslikuks.

2. Liikmesriik võib nõuda, et lõikes 1 nimetatud õiguste valdajad kasutaksid ühiselt seadmeid või vara (kaasa arvatud füüsiline ühispaiknemine) või võtaksid meetmeid ehitustööde kooskõlastamiseks, et kaitsta keskkonda, rahva tervist ja avalikku julgeolekut, ja järgiksid linnade või maapiirkondade planeerimiseesmärke alles pärast nõuetekohase kestusega avalikku arutelu, mille käigus kõikidele huvitatud isikutele antakse võimalus esitada oma seisukohad. Selline ühiskasutus- või koordineerimiskord võib sisaldada reegleid seadmete või vara või omandi ühiskasutusest tulenevate kulude jaotamise kohta.

2a. Liikmesriik tagab, et riigi reguleerival asutusel on volitus nõuda, et lõikes 1 nimetatud õiguste valdajad kasutaksid ühiselt vahendeid või vara (sh füüsiline ühispaiknemine), et ergutada tõhusaid investeeringuid infrastruktuuri ja edendada uuendustegevust, ja seda pärast nõuetekohase kestusega avalikku arutelu, mille käigus antakse kõigile huvitatud isikutele võimalus esitada oma seisukohad. Selline ühiskasutus- või koordineerimiskord võib sisaldada reegleid vahendite või vara ühiskasutusest tulenevate kulude (mida vajaduse korral kohandatakse vastavalt riskile) jaotamise kohta ning sellega tagatakse, et riskid on asjaomaste ettevõtete vahel nõuetekohaselt jagatud .

2b. Liikmesriik tagab, et riigi reguleeriv asutus koostab lõikes 1 nimetatud õiguste valdajate esitatud teabele tuginedes kõnealuses lõikes osutatud vahendite omaduste, kättesaadavuse ja geograafilise asukoha kohta üksikasjaliku loendi ja teeb selle kättesaadavaks huvitatud isikutele.

2c. Liikmesriik tagab, et pädev asutus kehtestab koostöös riigi reguleeriva asutusega seoses lõikes 2 osutatud ehitustöödega ja muude asjakohaste avalike vahendite või varaga nõuetekohased kooskõlastusmenetlused. Need menetlused võivad hõlmata menetlusi tagamaks, et huvitatud isikud saavad teavet asjakohaste avalike vahendite või vara kohta ning käimasolevate ja kavandatavate ehitustööde kohta, et neid teavitatakse sellistest töödest õigeaegselt ning ühiskasutus tehakse võimalikult lihtsaks.

3. Meetmed, mida riikide reguleerivad asutused käesoleva artikli alusel võtavad, peavad olema objektiivsed, läbipaistvad, mittediskrimineerivad ja proportsionaalsed.”

- Muudatusettepanek 71

Muudatusettepanekus on esitatud mitmed kasulikud täpsustused. „Riigi reguleerivate asutuste” muutmine „pädevateks asutusteks” ei ole siiski vajalik (vt raamdirektiivi artikkel 3). Oluline on ka märkida, et kõnealune säte käsitleb teistsugust olukorda kui elektroonilist puutumatust käsitleva direktiivi 2002/58/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud nõuded, mis käsitlevad eraelu puutumatusega seotud rikkumistest teavitamist, ning seepärast tuleb käesoleva artikli kohaste juhtude suhtes kehtestada teistsugused eeskirjad ja menetlused. Täiendavate riiklike meetmete võtmise võimalus võimaldab liikmesriikidel võtta arvesse teatava riigi eritingimusi.

Muutmisakti artikli 1 punkt 14; direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 13a:

„1. Liikmesriik tagab, et üldkasutatavaid sidevõrke või üldkasutatavaid elektroonilisi sideteenuseid pakkuvad ettevõtjad võtavad oma võrkude või teenuste turvalisuse kaitsmiseks vajalikud tehnilised ja organisatsioonilised meetmed. Tehnika taset arvesse võttes tagatakse nende meetmetega olemasolevale ohule vastav turvalisuse tase. Eelkõige võetakse meetmeid selleks, et vältida ja minimeerida turvalisusega seotud vahejuhtumite mõju kasutajatele ja seotud võrkudele.

2. Liikmesriik tagab, et üldkasutatavaid elektroonilisi sideteenuseid pakkuvad ettevõtjad võtavad asjakohased meetmed oma võrkude tervikluse tagamiseks, et kindlustada nende võrkude kaudu osutatavate teenuste jätkumine. Riigi pädev reguleeriv asutus konsulteerib enne konkreetsete meetmete võtmist elektrooniliste sidevõrkude turvalisuse ja tervikluse tagamiseks kõigi elektrooniliste sideteenuste pakkujatega.

3. Liikmesriik tagab, et üldkasutatavaid sidevõrke või üldkasutatavaid elektroonilisi sideteenuseid pakkuvad ettevõtjad teatavad riigi pädevale reguleerivale asutusele turvalisuse või tervikluse rikkumisest, mis on olulisel määral mõjutanud võrkude või teenuste toimimist.

Vajaduse korral teavitab asjaomane riigi pädev reguleeriv asutus teiste liikmesriikide pädevaid reguleerivaid asutusi ja Euroopa Võrgu- ja Infoturbeametit . Kui üldine huvi nõuab rikkumise avalikustamist, võib riigi pädev reguleeriv asutus teavitada üldsust.

Riigi pädev reguleeriv asutus esitab kord aastas komisjonile koondaruande käesoleva lõike kohaselt saadud teadetest ja võetud meetmetest.

4. Komisjon, võttes hoolikalt arvesse Pärast konsulteerimist Euroopa Võrgu- ja Infoturbeameti ga arvamust, võib komisjon lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud meetmete ühtlustamiseks võtta vajalikke tehnilisi rakendusmeetmeid, sealhulgas teatamise asjaolusid, vormi ja korda käsitlevaid meetmeid. Tehniliste rakendusmeetmete vastuvõtmine ei takista liikmesriikidel lõigetes 1 ja 2 sätestatud eesmärkide täitmiseks lisanõudeid vastu võtmast.

Teavitamisega seonduvaid tehnilisi rakendusmeetmeid kohaldatakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiviga 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris(.

Need rakendusmeetmed, mille eesmärk on täiendamise teel muuta käesoleva direktiivi väheolulisi osi, võetakse vastu artikli 22 lõikes 3 sätestatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt. Eriti kiireloomulistel juhtudel võib komisjon kasutada artikli 22 lõikes 4 osutatud kiirmenetlust.

__________

( EÜT L 201, 31.7.2002, lk. 37. .”

- Muudatusettepanek 72

Muudatusettepanekus täpsustatakse sätet, kuid jätkusuutlikkuse kriteeriumi lisamine ei ole vastuvõetav, kuna see nõrgestaks komisjoni ettepanekut.

Muutmisakti artikli 1 punkt 14; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 13b lõige 1:

„1. Liikmesriik tagab, et riigi pädeval reguleerival asutusel on õigus anda üldkasutatavaid sidevõrke või üldkasutatavaid elektroonilisi sideteenuseid pakkuvatele ettevõtjatele artikli 13a rakendamiseks siduvaid suuniseid. Need siduvad suunised peavad olema proportsionaalsed ning majanduslikult ja tehniliselt jätkusuutlikud ning need tuleb ellu viia mõistliku aja jooksul.”

Muudatusettepanek 74

Muudatusettepanekus täpsustatakse sätet, kuid selles tuleb võtta arvesse asjaolu, et kehtivates sätetes on „turvalisus” seotud nii teenuste kui ka võrkudega, kuid „terviklus” ainult võrkudega.

Muutmisakti artikli 1 punkt 14; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 13b lõike 2 punkt a:

„a) esitaksid oma teenuste ja võrkude turvalisuse ja/ või tervikluse hindamiseks vajalikud andmed, sealhulgas dokumenteeritud turvalisuspõhimõtted; ning”

- Muudatusettepanek 75

Muudatusettepanekuga tugevdatakse sätet. Sõna „reguleeriv” asendamine sõnaga „pädev” ei ole siiski vajalik.

Muutmisakti artikli 1 punkt 14; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 13b lõige 3:

„3. Liikmesriik tagab, et riigi pädeval reguleerival asutusel on kõik vajalikud volitused rikkumiste , samuti võrkude turvalisusele ja terviklusele avalduvate mõjude uurimiseks.

- Muudatusettepanek 77

Komisjon nõustub raamdirektiivi artikli 14 lõike 3 säilitamisega, kuid on vastu sellesse kõnealuse muudatusettepanekuga tehtavatele muudatustele. Muudetud ettepanekust jäetakse seega välja muutmisakti säte, jättes ühtlasi kõnealuse lõike direktiivist välja.

Muutmisakti artikli 1 punkti 15 alapunkt b jäetakse välja.

- Muudatusettepanek 80

Komisjon põhimõtteliselt nõustub raamdirektiivi artikli 16 lõike 1 muutmisega kõnealuse muudatusettepaneku kohaselt, kuid leiab, et viide soovitusele on liigne, kuna riigi reguleeriva asutuse kohustust võtta arvesse soovitust on juba asjakohaselt käsitletud artikli 15 lõikes 3.

Muutmisakti artikli 1 punkti 17 alapunkt a; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 16 lõige 1:

„Riigi reguleeriv asutus viib läbi asjaomaste turgude analüüsi, võttes arvesse soovituses loetletud asjaomaseid turge ja võttes täiel määral arvesse suuniseid. Liikmesriik tagab, et selline analüüsimine toimub vajaduse korral koostöös riigi konkurentsiasutusega.

- Muudatusettepanek 84

Komisjon aktsepteerib seda, et kõnealuses muudatusettepanekus jäetakse välja viide kiirmenetlusele, kuid ei ole nõus sellega, et kontrolliga regulatiivmenetlust laiendatakse, et hõlmata artikli 17 lõikes 1 osutatud rakendusmeetmeid, kuna kõnealused meetmed ei ole siduvad.

Muutmisakti artikli 1 punkti 18 alapunkt c; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 17 lõige 6a:

„6a. Lõigetes 1, 4 ja 6 nimetatud meetmed, mille eesmärk on täiendamise teel muuta käesoleva direktiivi väheolulisi osi, võetakse vastu artikli 22 lõikes 3 sätestatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.”

– Muudatusettepanek 85

Kõnealuse muudatusettepaneku lõikega 1 lubatakse komisjonil võtta meetmeid ainult tagantjärele, st pärast seda, kui reguleerimisülesannete erineva täitmise tõttu on takistatud siseturu toimimist. Lisaks peab komisjonil olema võimalus esitada kõnealuse artikli kohaselt soovitus, et võimaldada komisjonil kasutada kiiret ja paindlikku mittesiduvat õiguslikku vahendit. Seepärast jäetakse lõige 2 alles.

Komisjon nõustub sellega, et lõikes 3 jäetakse välja viide kiirmenetlusele.

Lõike 4 punkti c muudatus lükatakse tagasi, kuna sellega antaks komisjonile põhjendamatult laiad komiteemenetluse volitused, mis ületavad universaalteenuse direktiivi kohaseid tarbijatega seotud küsimusi ja seega ka reguleeriva raamistiku kohaldamisala, kusjuures artikli 19 kohaselt võetavad rakendusmeetmed on piiratud reguleeriva raamistikuga hõlmatud küsimustega.

Lõike 4 punkti d sõnastust tuleb täiendada, et tagada kõnealuse küsimuse kajastamisel kasutatud terminoloogia kooskõla.

Lõike 5 välja jätmisega ei saa nõustuda, kuna sellega piirataks põhjendamatult [ameti] ülesandeid, pidades silmas, et [ameti] kogemustel põhinevad soovitused võivad komisjonile kõnealuses küsimuses kasulikud olla.

Muutmisakti artikli 1 punkt 20; direktiivi 2002/21/EÜ artikkel 19:

„1. Ilma et see mõjutaks käesoleva direktiivi artikli 9 ning direktiivi 2002/20/EÜ (loadirektiiv) artiklite 6 ja 8 kohaldamist, võib komisjon juhul, kui ta leiab, et käesolevas direktiivis sätestatud reguleerimisülesannete erinev täitmine riikide reguleerivate asutuste poolt takistab võib takistada siseturgu, võtta BERTi [ameti] arvamust täiel määral arvestades vastu soovituse või otsuse käesoleva direktiivi ja eridirektiivide sätete ühtlustatud kohaldamise kohta, et aidata kaasa artiklis 8 sätestatud eesmärkide saavutamisele.

2. Lõikes 1 sätestatud soovitust andes tegutseb komisjon artikli 22 lõikes 2 osutatud korras.

Liikmesriik tagab, et riigi reguleeriv asutus võtab oma ülesannete täitmisel neid soovitusi täiel määral arvesse. Kui riigi reguleeriv asutus otsustab soovitust mitte järgida, teatab ta sellest komisjonile ja põhjendab oma seisukohta.

3. Lõikes 1 nimetatud otsus, mille eesmärk on täiendamise teel muuta käesoleva direktiivi väheolulisi osi, võetakse vastu artikli 22 lõikes 3 sätestatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.

4. Lõike 1 kohaselt vastu võetavate meetmetega võib kehtestada ühtlustatud või kooskõlastatud lähenemisviisi järgmiste küsimuste käsitlemiseks :

a) reguleerimispõhimõtete järjekindel rakendamine, sealhulgas uute teenuste, piirkondlike turgude ning ettevõtjatele pakutavate piiriüleste elektrooniliste sideteenuste reguleerimise osas;

b) numbrite, nimede ja aadressidega seotud küsimused, sealhulgas numbrivahemikud, numbrite ja tunnuste liikuvus, numbrite ja aadresside translatsioonisüsteemid ning hädaabiteenuste kättesaadavus numbril 112;

c) tarbijatega seotud küsimused, mis ei jää direktiivi 2002/22/EÜ (universaalteenuse direktiivi) reguleerimisalasse, eelkõige sealhulgas puuetega lõppkasutajate juurdepääs elektroonilistele sideteenustele ja -seadmetele;

d) kohustuslik raamatupidamisarvestus , sealhulgas investeerimisriski arvutamine .

5. [Amet] võib omal algatusel komisjonile soovitada, kas lõike 1 kohane meede vastu võtta või mitte .”

– Muudatusettepanek 86

Kõnealuses muudatusettepanekus esitatud viide ühisotsusele tuleb tagasi lükata. Riikide reguleerivad asutused saavad vastu võtta ainult selliseid siduvaid otsuseid, mida kohaldatakse nende riikide territooriumil. Ühisotsuste võtmise võimalus piiraks liikmesriikide õigusi. Lisaks oleks pädeval kohtul raske selliseid otsuseid vaidlustada. Riikide reguleerivad asutused võivad kooskõlastada oma tegevust ja kokku leppida otsustes, mida kohaldatakse selliste asjaomaste ettevõtjate suhtes, kes tegutsevad vastava riigi territooriumil ja jurisdiktsiooni all.

Muutmisakti artikli 1 punkt 22; direktiivi 2002/21/EÜ artikli 21 lõike 2 esimene lõik:

„2. Iga vaidluspool võib suunata vaidlusküsimuse asjaomaste riikide reguleerivatele asutustele. Pädevad riikide reguleerivad asutused kooskõlastavad oma tegevus e t ja vajaduse korral konsulteerivad [ametiga] BERTi töö raames , et jõuda riiklike õigusaktidega kehtestatud vastava pädevuse ja artiklis 8 sätestatud eesmärkide kohaselt vaidluse järjepideva lahenduseni , mis tuleb võimaluste piires saavutada ühisotsuse vastuvõtmise kaudu . Kohustused, mille riigi reguleeriv asutus vaidluse lahendamisel ettevõtjale kehtestab, peavad vastama käesoleva direktiivi ja eridirektiivide sätetele.”

Seoses juurdepääsu käsitleva direktiiviga:

Muudatusettepanekud 91, 95, 98, 100, 101, 103 ja 105

- Muudatusettepanek 91

ELi reguleerivasse raamistikku ei ole asjakohane lisada viidet teatava teenuse (nagu numbriinfoteenus) kohta. Reguleerivas raamistikus ei tuleks teha vahet samasse kategooriasse kuuluvate teenuste vahel. Antud juhul ei ole asjakohane tõsta esile numbriinfoteenuste osutamist infoühiskonna teenuste laiema kategooria hulgast, kuhu kõnealused numbriinfoteenused kuuluvad. Juurdepääs abonenti käsitlevale teabele võib tõstatada küsimusi isikuandmete kaitse kohta. Lisaks ei ole selge, kas summade tagasimaksmise küsimus juurdepääsuteenuse osutajate ja numbriinfoteenuste osutajate vahel on seotud juurdepääsuga.

Muutmisakti artikli 2 punkt 1; direktiivi 2002/19/EÜ artikli 2 punkt a:

„a) juurdepääs – vahendite ja/või teenuste kättesaadavaks tegemine teistele ettevõtjatele määratletud tingimustel kas ainuõiguse alusel või mitte, eesmärgiga pakkuda elektroonilisi sideteenuseid, sealhulgas infoühiskonna teenuseid või ringhäälingu-sisuteenuseid. See hõlmab muuhulgas järgmist: juurdepääs võrguelementidele ja nendega seotud vahenditele, millega võib kaasneda seadmete ühendamine paiksete või mittepaiksete vahenditega (eelkõige hõlmab see juurdepääsu kliendiliinile ning kliendiliini vahendusel teenuste osutamiseks vajalikele vahenditele ja teenustele); juurdepääs füüsilisele infrastruktuurile, sealhulgas hoonetele, kaablikanalisatsioonile ja mastidele; juurdepääs vajalikele tarkvarasüsteemidele, sealhulgas kasutuse tugisüsteemidele; juurdepääs numbrite transleerimisele või samaväärset funktsiooni pakkuvatele süsteemidele; juurdepääs abonenti käsitlevale vajalikule teabele ja mehhanism lõppkasutajatele arves esitatud summade tagasimaksmiseks numbriinfoteenuste osutajale; juurdepääs paiksetele ja mobiiltelefonivõrkudele; juurdepääs digitelevisiooniteenuste tingimusjuurdepääsu süsteemidele; ning juurdepääs virtuaalvõrguteenustele;

- Muudatusettepanek 95

ELi reguleerivasse raamistikku ei ole asjakohane lisada viidet teatava teenuse (nagu artikli 5 lõike 1 punktis a esitatud numbriinfoteenus) kohta. Reguleerivas raamistikus ei tuleks teha vahet samasse kategooriasse kuuluvate teenuste vahel. Antud juhul ei ole asjakohane tõsta esile numbriinfoteenuste osutamist infoühiskonna teenuste laiema kategooria hulgast, kuhu kõnealused numbriinfoteenused kuuluvad.

Seoses liikmesriikide erinevat konkurentsiolukorda käsitleva analüüsiga, mida kasutatakse kohustuste proportsionaalsuse hindamisel, on komisjonil kahtlusi kõnealuse analüüsi teostatavuse suhtes, kuna selleks on vaja teostada turgude geograafiline analüüs, mida saab läbi viia ainult osana turu määratlemisest ning mis ei ole artikli 5 lõike 1 kohaselt kohustuslik, kuna kohustused ja tingimused ei sõltu märkimisväärse turujõu olemasolust. Seega on märkimisväärne oht, et kavandatud säte tekitaks segadust ja õiguskindlusetust.

Muutmisakti artikli 2 punkt 2; direktiivi 2002/19/EÜ artikkel 5:

„ Lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:

„1. Direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artiklis 8 sätestatud eesmärkide saavutamiseks soodustavad riikide reguleerivad asutused kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega piisavat juurdepääsu ja vastastikust sidumist ning teenuste koostalitlusvõimet ja vajaduse korral tagavad selle, täites oma kohustusi viisil, mis aitab kaasa tõhususele, püsivale konkurentsile, investeeringutele ja uuendustegevusele ning millest on lõppkasutajatele kõige rohkem kasu.

Ilma et see piiraks meetmeid, mida võib võtta märkimisväärse turujõuga ettevõtjate puhul artikli 8 kohaselt, võivad riikide reguleerivad asutused eelkõige:

a) kui see on vajalik läbivühenduvuse või kolmanda osapoole teenustele , näiteks numbriinfoteenustele, õiglase ja mõistliku juurdepääsu tagamiseks, kehtestada kohustusi ettevõtjatele, kes kontrollivad juurdepääsu lõppkasutajatele, kaasa arvatud põhjendatud juhtudel kohustus siduda oma võrgud vastastikku, kui need ei ole veel seotud või muuta oma teenused koostalitusvõimeliseks mehhanismide abil, mis näevad ette lõppkasutajatele arves esitatud summade tagasimaksmise teenuseosutajatele õiglastel, läbipaistvatel ja mõistlikel tingimustel ;

b) kui see on vajalik, et tagada lõppkasutajatele juurdepääs liikmesriigi määratletud digitaalsetele raadio- ja teleringhäälinguteenustele, kehtestada operaatoritele kohustus pakkuda juurdepääsu muudele I lisa II osas nimetatud vahenditele mõistlikel ja mittediskrimineerivatel tingimustel.

2. Lõike 1 kohaselt kehtestatud kohustused on objektiivsed, läbipaistvad, proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad ning neid rakendatakse direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artiklites 6, 7 ja -7 a sätestatud korras.

Kehtestatavate kohustuste ja tingimuste proportsionaalsuse hindamisel arvestavad riikide reguleerivad asutused nende liikmesriikide eri piirkondades valitseva erineva konkurentsiolukorraga. ””

- Muudatusettepanek 98

Kuigi viide teenuste ja rakenduste juurdepääsu piirangutele on uue põlvkonna teenuste kontekstis täpsustav, siis konkreetne viide võrguliikluse haldamisele ei ole proportsionaalne.

Muutmisakti artikli 2 punkt 6a (uus); direktiivi 2002/19/EÜ artikli 9 lõige 1:

„6 a) Artikli 9 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Riigi reguleerivad asutused võivad artikli 8 sätete kohaselt kehtestada vastastikuse sidumise ja/või juurdepääsuga seotud läbipaistvuskohustusi ja nõuda, et operaatorid muudaksid avalikuks teatava teabe, näiteks raamatupidamisandmed, tehnospetsifikaadid, võrgu omadused, sealhulgas teenuste ja rakenduste juurdepääsu mis tahes piirangud, võrguliikluse haldamise eeskirjad, pakkumis- ja kasutamistingimused ning hinnad. ””

- Muudatusettepanek 100

Lõike 1 teises lõigus tuleb kasutada sõnastust „võidakse”, kuna punktides a–j loetletud kohustusi ei kohaldata süsteemselt, vaid valikuliselt (kõiki või osasid neist) vastavalt riikide reguleerivate asutuste analüüsile.

Komisjon toetab lõike 1 punktis fa kavandatud sätet, kuna sellega soodustatakse investeerimist järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrguga seotud infrastruktuuri. Samas korratakse kõnealuse kohustuse seadmisega muudatusettepanekut 99 (millega komisjon nõustub), millega muudetakse direktiivi 2002/19/EÜ artikli 9 lõiget 4 järgmiselt: „Olenemata lõikest 3 tagavad riigi reguleerivad asutused, et kui operaatoril leitakse asjaomasel turul olevat märkimisväärne turujõud vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiivi) artiklile 14 seoses kohaliku juurdepääsuga teatavas asukohas, siis avaldatakse vähemalt II lisas sätestatud elemente sisaldav standardpakkumine.”

Komisjoni poolt lõike 2 punktis c muudatusettepanekusse 100 tehtud muudatused kajastavad vajadust tagada (reguleeriva raamistiku tarbetu killustumise vältimiseks liikmesriikides ja kogu ELis), et riskide jagamise metoodika oleks kooskõlas metoodikaga, mida riikide reguleerivad asutused juba kohaldavad asümmeetrilise regulatsiooni alusel vastavalt juurdepääsu käsitleva direktiivi artiklile 13, mille kohaselt kaasatud kapitali kulu kohandatakse vastavalt riskipreemiale.

Muutmisakti artikli 2 punkt 8; direktiivi 2002/19/EÜ artikkel 12:

„ 1. Riigi reguleeriv asutus võib kooskõlas artikliga 8 kehtestada kohustusi, mille kohaselt operaatorid peavad tulema vastu põhjendatud taotlustele, mis käsitlevad juurdepääsu konkreetsetele võrguelementidele ja nendega seotud vahenditele või nende kasutamist, muu hulgas ka olukordades, kui riigi reguleeriv asutus leiab, et juurdepääsust keeldumine või samaväärse mõjuga põhjendamatud tingimused takistaksid püsiva, konkurentsile rajatud turu tekkimist jaemüügi tasandil või ei oleks need lõpptarbijate huvides.

Muu hulgas võidakse seatakse operaatoritele seada järgmised kohustused:

a) võimaldada kolmandatele isikutele juurdepääs teatavatele võrguelementidele ja/või vahenditele, kaasa arvatud eraldatud juurdepääs kliendiliinile;

b) pidada läbirääkimisi juurdepääsu taotlevate ettevõtjatega heas usus;

c) mitte tühistada abivahenditele lubatud juurdepääsu;

d) osutada kindlaksmääratud teenuseid hulgimüügi korras edasimüümiseks kolmandatele isikutele;

e) võimaldada avatud juurdepääs tehnilistele liidestele, protokollidele ja muudele juhtivatele tehnoloogiatele, mis on virtuaalvõrguteenuste koostalitlusvõimeks tingimata vajalikud;

f) pakkuda ühispaiknemist või muid vahendite ühiskasutusviise, sealhulgas kaablikanalisatsiooni, hoonete või hoonetesse pääsu, antennide, tornide ja muude tugikonstruktsioonide, mastide, pääseluukide, kappide ja muude mitteaktiivsete võrguelementide ühiskasutust;

f a) teha kolmandatele isikutele standardpakkumine kaablikanalisatsioonile juurdepääsu tagamise kohta;

g) pakkuda lõppkasutajatele läbivteenuste koostalitlusvõime tagamiseks vajalikke teenuseid, sealhulgas taipvõrguteenuste ja mobiilvõrkude rändluse vahendeid;

h) võimaldada juurdepääs kasutuse tugisüsteemidele või samalaadsetele tarkvarasüsteemidele, mis on vajalikud teenuste osutamisel õiglase konkurentsi tagamiseks;

i) siduda võrke või võrgu abivahendeid omavahel;

j) pakkuda juurdepääsu seonduvatele teenustele, nagu näiteks identifitseerimine, asukoha ja kohaloleku tuvastamine.

Riigi reguleerivad asutused võivad nende kohustustega siduda õiglust, mõistlikkust ja õigeaegsust käsitlevad tingimused.

2. Kaaludes, kas kehtestada lõikes 1 nimetatud kohustusi, ja eelkõige hinnates selliste kohustuste proportsionaalsust võrreldes direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artiklis 8 sätestatud eesmärkidega, võtavad riigi reguleerivad asutused arvesse eelkõige järgmisi tegureid:

a) konkureerivate vahendite kasutamise või paigaldamise tehniline ja majanduslik teostatavus, pidades silmas turusuundumuste tempot ja võttes arvesse asjaomase vastastikuse sidumise ja juurdepääsu laadi ja liiki, sealhulgas muude eelneva turu juurdepääsutoodete, näiteks juurdepääs kaablikanalisatsioonile, tasuvust;

b) kavandatava juurdepääsu pakkumise teostatavus võrreldes kasutatavate mahtudega;

c) vahendi omaniku esialgse investeeringu suurus, pöörates tähelepanu tehtud riiklikele investeeringutele ja investeerimisega kaasnevatele riskidele, kui kehtestatakse hinnakohustused vastavalt artiklile 13 sealhulgas asjakohane riski jagamine nende ettevõtjate vahel, kes kasutavad juurdepääsu uutele vahenditele ;

d) vajadus kaitsta konkurentsi (eriti infrastruktuurialast konkurentsi) pika aja jooksul;

e) vajaduse korral asjaomased intellektuaalomandi õigused;

f) üleeuroopaliste teenuste osutamine.

3. Kui operaatorile kehtestatakse kohustus pakkuda juurdepääsu vastavalt käesoleva artikli sätetele, võib riigi reguleeriv asutus kehtestada vajaduse korral tehnilised või kasutustingimused, mida sellise juurdepääsu pakkuja ja/või selle kasutaja peavad täitma, et tagada võrgu normaalne töö. Konkreetsete tehniliste standardite või spetsifikatsioonide järgimise kohustus peab olema kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artikliga 17 kehtestatud standardite ja spetsifikatsioonidega.”

- Muudatusettepanek 101

Tuleks täpsustada, et reguleeritud juurdepääsuhindade kuluarvestusmetoodika peaks arvesse võtma infrastruktuuri tehtavate investeeringutega seotud riske, kohandades (riskipreemia teel) kaasatud kapitali minimaalset tulumäära. Sisuliselt tähendab see, et juurdepääsutaotlejad hüvitavad investeeriva operaatori võetava riski rahaliselt.

Teksti osa, milles osutatakse raamdirektiivi artiklile 19, ei ole vajalik, kuna artiklit 19 kohaldatakse eraldi.

Muudatusettepaneku viimane lõik, millega kehtestatakse lühi- ja pikaajaline riskijagamise kord, ei ole proportsionaalne ja võib põhjustada regulatiivseid takistusi turule sisenemisel ning seeläbi piirata konkurentsi ja vähendada investeeringuid infrastruktuuri.

Muutmisakti artikli 2 punkt 8a (uus); direktiivi 2002/19/EÜ artikli 13 lõige 1:

„8a) Artikli 13 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Riigi reguleeriv asutus võib artikli 8 kohaselt kehtestada kulude katmise ja hinnakontrolliga seotud kohustusi, sealhulgas kuludele orienteeritud hindade kohustusi ja kuluarvestussüsteeme käsitlevaid kohustusi teatavat liiki vastastikuse sidumise ja/või juurdepääsu pakkumise puhul, kui turuanalüüs näitab, et tulemusliku konkurentsi puudumine võimaldaks asjaomasel operaatoril säilitada ülemäära kõrgeid hindu või hindu kokku suruda ja sellega lõpptarbijaid kahjustada. Juurdepääsuhinna kindlaksmääramisel võtavad R riigi reguleerivad asutused võtavad arvesse operaatorite investeeringuid ja võimaldavad neil otstarbekalt kasutatud kapitalilt mõistlikku kasumit saada , sealhulgas vajaduse korral riskipreemiat, et võtta arvesse tegevusega seotud riske. ning ilma et see piiraks direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artikli 19 punkti d kohaldamist, võtavad arvesse kaasnevaid riske ja asjakohast riskijagamist investorite ja nende ettevõtjate vahel, kes kasutavad juurdepääsu uutele vahenditele, sealhulgas lühi- ja pikaajaline riskijagamise kord. ””

- Muudatusettepanek 103

Lõike 1 esimeses lõigus tuleb tagasi lükata sõna „paiksete”, kuna see ei ole tehnoloogiliselt neutraalne.

Lõikes 2 tuleb sõna „ettepanek” asemel kasutada sõna „taotlus”, kuna see peab olema kooskõlas direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõikes 3 kasutatud sõnastusega.

Lõike 2 punktis a lükatakse tagasi sõna „hulgimüügiturg”, kuna konkurentsiprobleemid võidakse tuvastada jaemüügi tasandil, isegi kui reguleeriv sekkumine leiab aset hulgimüügi tasandil.

Lisatakse lõike 2 punkt c ja selguse huvides muudetakse vastavalt lõiget 3.

Lõike 2 punktis ba kohandatakse sõnastust, võttes arvesse direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõiget 4.

Muutmisakti artikli 2 punkt 9; direktiivi 2002/19/EÜ artikli 13a lõiked 1–3:

„1. Riigi reguleeriv asutus võib artikli 8 ja eriti artikli 8 lõike 3 teise lõigu sätete kohaselt kehtestada erakorralise meetmena vertikaalselt integreeritud ettevõtjatele kohustuse anda paiksete juurdepääsutoodete hulgimüügiks pakkumisega seotud tegevus üle sõltumatule majandusüksusele.

See sõltumatu majandusüksus peab kõikidele ettevõtjatele, sealhulgas emaettevõtja teistele majandusüksustele pakkuma juurdepääsutooteid ja -teenuseid samade tähtaegade ja tingimustega, sealhulgas samade hindade ja teenuse tasemega ning kasutades samu süsteeme ja protsesse.

2. Kui riigi reguleeriv asutus kavatseb kehtestada funktsioonipõhise eraldamise kohustuse, esitab ta komisjonile ettepaneku taotluse , mis sisaldab:

a) tõendeid, et tõhusa konkurentsi saavutamiseks artiklites 9-13 nimetatud asjakohaste kohustuste kehtestamine ja nende jõustamine mõistliku tähtaja jooksul, võttes asjakohaselt arvesse head reguleerimistava ning lähtudes direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artiklis 16 sätestatud turuanalüüsi korra kohaselt läbi viidud asjaomaste turgude kooskõlastatud analüüsist, ei ole aidanud ja ei aita ka edaspidi saavutada püsivat tõhusat konkurentsi ning et mitmel analüüsitud hulgimüügiturul turul on tuvastatud märkimisväärsed ja püsivad konkurentsiprobleemid/turutõrked .

ab) tõendeid, et infrastruktuurialase konkurentsi võimalus on mõistlikus ajalises perspektiivis väike või olematu;

b) analüüsi seoses prognoositava mõjuga reguleerivale asutusele, ettevõtjale (eriti selle tööjõule) ning võrku investeerimise motivatsioonile ja mõjuga teistele sidusrühmadele, eelkõige prognoositava mõjuga infrastruktuurikonkurentsile ning eriti võimalike kaasnevate mõjudega tarbijatele;

ba) põhjenduste analüüsi, mis kinnitavad, et kõnealune kohustus on kõige tõhusam vahend tuvastatud konkurentsiprobleemide/turutõrgetega tegelemiseks võetavate parandusmeetmete jõustamiseks. millega tõendatakse, et kõnealune kohustus vastab direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõikes 4 sätestatud nõuetele ;

c) kavandatava meetme eelnõud.

3. Riigi reguleeriv asutus lisab ettepanekusse kavandatava meetme eelnõu, mis peab sisaldama Meetme eelnõu peab sisaldama järgmisi osi:

a) eraldamise täpne laad ja tase;

b) andmed eraldiseisva majandusüksuse varade ning tema pakutavate toodete või teenuste kohta;

c) haldamise kord, millega tagatakse eraldiseisva majandusüksuse värvatavate töötajate sõltumatus, ning vastav tasustamise struktuur;

d) kohustuste täitmist tagavad eeskirjad;

e) eeskirjad, millega tagatakse töökorra läbipaistvus eelkõige teiste sidusrühmade jaoks;

f) täitmise tagamiseks ette nähtud järelevalveprogramm, mis hõlmab iga-aastase aruande avaldamist.”

- Muudatusettepanek 105

Komisjon nõustub juurdepääsu käsitleva direktiivi II lisasse tehtud muudatustega, kuna nendega parandatakse sätete tehnoloogianeutraalsust, välja arvatud joonealuse viite väljajätmisega A osa lõikes 2 ja B osa lõikes 1. Kõnealuses joonealuses viites sisaldub avaliku julgeolekuga seotud oluline piirang .

Muutmisakti artikli 2 punkt 10 a (uus); direktiivi 2002/19/EÜ II lisa:

„Olulise turujõuga operaatori avaldatavas standardpakkumises, mis käsitleb juurdepääsu hulgimüügi võrgu infrastruktuurile, sealhulgas ühisjuurdepääsu või täielikult eraldatud juurdepääsu kindlaksmääratud kohas , sisalduvate küsimuste miinimumloetelu.

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kliendi alamliin – kliendiliini osa, mis ühendab sidevõrgu lõpp-punkti, mis asub abonendi ruumides, kontsentratsioonipunkti või määratud vahepealse juurdepääsupunktiga üldkasutatavas paikses elektroonilises sidevõrgus ;

b) eraldatud juurdepääs kliendiliinile – täielikult eraldatud juurdepääs kliendiliinile ja ühisjuurdepääs kliendiliinile; see ei too kaasa muutust kliendiliini omandilises kuuluvuses;

c) täielikult eraldatud juurdepääs kliendiliinile – kasutusõiguse saanule tagatud juurdepääs olulise turujõuga operaatori kliendiliinile või kliendi alamliinile, mispuhul lubatakse kasutada võrgu infrastruktuuri kogu edastusvõimet ;

d) ühisjuurdepääs kliendiliinile – kasutusõiguse saanule tagatud juurdepääs olulise turujõuga operaatori kliendiliinile või kliendi alamliinile, mispuhul lubatakse kasutada kindlaksmääratud osa võrgu infrastruktuuri edastusvõimest, nagu osa sagedustest või selle ekvivalendist .

A. Tingimused eraldatud juurdepääsuks

1. Võrguelemendid, millele juurdepääsu pakutakse, koos asjakohaste seotud vahenditega, hõlmavad eelkõige järgmist:

a) eraldatud juurdepääs kohalikele kliendiliinidele ja kohalikele kliendi alamliinidele ;

b) ühisjuurdepääs võrgu asjakohastes punktides, mispuhul võimaldatakse eraldatud juurdepääsuga samaväärset funktsionaalsust olukorras, kus selline juurdepääs ei ole tehniliselt või majanduslikult otstarbekas;

ba) juurdepääs kaablikanalisatsioonile, mis võimaldab juurdepääsu- ja tagasiühenduse võrkude paigaldamist.

2. Informatsioon füüsilise juurdepääsu asukohtade ( , sealhulgas kaablikapid ja jaotlad, paiknemise kohta ja kliendiliinide ning alamliinide, kaablikanalisatsiooni ja tagasiühenduse seadmete kättesaadavuse kohta juurdepääsuvõrgu eri osades ja kättesaadavuse kohta kaablikanalisatsioonis .

3. Kliendiliinidele , alamliinidele ning kaablikanalisatsioonidele juurdepääsu ja nende kasutamise tehnilised tingimused, sealhulgas kliendiliini metalljuhtmete keerdpaari ja/või kiudoptilise kaabli, kaablijaoturite, kaablikanalisatsiooni ja seotud vahendite omadused.

4. Tellimise ja teenuste osutamise kord, kasutuspiirangud

B. Ühispaiknemisteenused

1. Informatsioon olulise turujõuga operaatori olemasolevate asjakohaste asukohtade kohta või seadmete asukohtade ja nende kavandatava ajakohastamise kohta ( .

__________

( Avaliku julgeoleku huvides võib käesoleva teabe kättesaadavust piirata ainult huvitatud pooltega.

(Lisa ülejäänud osa ei muudeta.)

Seoses loadirektiiviga:

Muudatusettepanekud 106, 107, 108/rev, 121 ja 125.

Komisjoni esitatud muudatusettepanek, mis tuleneb muudatusettepanekust 108/rev.

Seoses esialgsesse ettepanekusse Euroopa Parlamendi muudatusettepanekuga 108/rev tehtud muudatustega, leiab komisjon, et on asjakohane lisada loadirektiivi artiklisse 2 „üleeuroopaliste traadita elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste” määratlus.

Muutmisakti artikli 3 punkt 1; direktiivi 2002/20/EÜ artikli 2 lõige 2:

„Artikli 2 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Kasutatakse ka järgmisi mõisteid:

a) üldluba - liikmesriigi loodud õiguslik raamistik, millega tagatakse elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste pakkumise õigused ja kehtestatakse sektorispetsiifilised kohustused, mida võib kohaldada kõigi või teatavat liiki elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste suhtes vastavalt käesolevale direktiivile;

aa) üleeuroopalised traadita elektroonilised sidevõrgud ja -teenused – siseturu mõõtmega traadita elektroonilised sidevõrgud ja -teenused, mis hõlmavad vähemalt kolme liikmesriiki. ””

- Muudatusettepanek 106

Muudatusettepaneku eesmärk on lihtsustada selliste teenuste piiriülest pakkumist ja kasutuselevõttu, mille osutamiseks ei ole vaja spetsiifilist infrastruktuuri (nt IP-kõne). Nõue, mille kohaselt tuleb kõiki ettevõtjaid, kes osutavad piiriüleseid teenuseid mitmes liikmesriigis asuvatele ettevõtjatele, kohelda kõigis liikmesriikides ühtemoodi, on selle rakendamiseks liiga ebatäpne ja üldine. Tegemist on pigem püüdlusega kui sisulise kohustusega. Lisaks jääb viide „ühele lihtsustatud” teatamismenetlusele ebaselgeks, nagu ei ole ka selge, mil määral erineb kõnealune „lihtsustatud” teatamismenetlus teatamismenetlusest, mida riigi reguleerivad asutused võivad kohaldada elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste pakkumise korral.

Muutmisakti artikli 3 punkt 2a (uus); direktiivi 2002/20/EÜ artikli 3 lõike 2 esimene (a) lõik (uus):

„2 a) Artikli 3 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:

„ Selliste ettevõtete suhtes Ettevõtteid , kes osutavad piiriüleseid elektroonilisi sideteenuseid mitmes liikmesriigis asuvatele ettevõtetele, koheldakse kõikides liikmesriikides ühtemoodi ja nende suhtes kohaldatakse igas asjaomase liikmesriigi kohta ainult ühte lihtsustatud teatamismenetlust.”

- Muudatusettepanek 107

Artikli 5 lõigetesse 2, 3 ja 4 tehtud muudatused täpsustavad teksti üldiselt.

Artikli 5 lõike 2 muudetud viiendas lõigus, mis algab tekstiga „Kui individuaalne raadiosageduste kasutamise õigus” tuleks sätestada kohustus vaadata iga viie aasta järel läbi, kas kõnealuseid kriteeriume ikka kohaldatakse ja järgitakse, kuna kontrollimise õiguse kehtestamine ei taga veel seda, et kontroll ka läbi viiakse.

Artikli 5 lõike 1 muudatused ei ole vastuvõetavad, kuna sellega nõrgestatakse kehtivate õigusaktide sätteid (või on tegemist isegi tagasiminekuga võrreldes kehtivate õigusaktidega), millega on ette nähtud karmimad tingimused individuaalse spektri kasutamise õiguse taotluse rahuldamiseks. Selleks et kinnitada liikmesriigi õigusi konkurentsiga seotud küsimustes, tuleb artikli 5 lõikes 6 säilitada loetelu konkurentsimeetmetest, mida liikmesriigid võivad võtta.

Muutmisakti artikli 3 punkt 3; direktiivi 2002/20/EÜ artikkel 5:

„1. Võimaluse korral ja eriti juhul, kui raadiohäirete oht on väga väike, ei pea liikmesriigid raadiosageduste kasutamise eeltingimuseks individuaalse kasutusloa andmist, Liikmesriik lihtsustab raadiospektri kasutamist üldloa alusel . Liikmesriik võib anda individuaalsed kasutamisõigused , et: vaid käsitlevad selliste raadiosageduste kasutamise tingimusi üldloas.

a) vältida kahjulike ja häirivate mõjutuste tekkimise võimalust ;

a a) tagada teenuse tehniline kvaliteet;

a b) tagada tõhus spektrikasutus;

b) saavutada muid riiklikes õigusaktides kooskõlas ühenduse õigusega määratletud üldist huvi pakkuvaid eesmärke; või

ba) täita vastavalt artiklile 6a vastuvõetud meetmeid.

2. Liikmesriik annab individuaalsed kasutusõigused taotluse korral igale ettevõtjale, võttes arvesse käesoleva direktiivi artiklite 6, 6a, 7, ja artikli 11 lõike 1 punkti c sätteid ning muid eeskirju, millega tagatakse kõnealuste vahendite tõhus kasutamine kooskõlas direktiiviga 2002/12/EÜ (raamdirektiiv).

Piiramata liikmesriigis vastu võetud konkreetseid kriteeriume ja menetlusi , mille alusel antakse õigusi raadiosageduste kasutamiseks raadio või televisiooni sisuteenuste pakkujatele üldist huvi pakkuvate eesmärkide saavutamiseks ühenduse õiguse alusel, antakse selliseid kasutusõigusi avatud, objektiivse, läbipaistva, mittediskrimineeriva ja proportsionaalse menetlusega ning raadiosageduste spektri puhul vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artikli 9 sätetele. Menetlus võib erandjuhul mitte olla avatud, kui tõendatakse, et individuaalsete raadiospektri kasutusõiguste andmine raadio või televisiooni sisuteenuste pakkujatele on tingimata vajalik, et täita konkreetset kohustust, mille liikmesriik on eelnevalt kehtestanud ja põhjendanud üldist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks ühenduse õiguse alusel.

Kasutusõigusi andes sätestab liikmesriik, kas ja millistel tingimustel tohib õiguste valdaja neid õigusi üle anda. Raadiosageduste puhul peavad need sätted vastama direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiiv) artiklitele 9 ja 9b .

Kui liikmesriik annab kasutusõiguse piiratud ajavahemikuks, siis kõnealuse ajavahemiku kestus on vastav asjaomasele teenusele, arvestades taotletavat eesmärki, võttes nõuetekohaselt arvesse vajadust võimaldada investeeringu puhul asjakohane amortisatsiooniperiood .

Kui individuaalsed individuaalne raadiosageduste kasutamise õigused õigus on antud rohkem kui kümneks aastaks ning neid seda ei tohi vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ (raamdirektiivi) artiklile 9b teistele ettevõtjatele üle anda või rentida, tagab riigi pädev asutus iga viie aasta järel ja esimest korda viis aastat pärast õiguse andmist , et raadiosageduste kasutamise individuaalsete sellise õiguse õiguste andmise kriteeriume loa kehtivusaja jooksul ikka kohaldatakse ja järgitakse . Kui kõnealused kriteeriumid on ära langenud, muudetakse individuaalne kasutusõigus etteteatamisega ja pärast mõistlikku ajavahemikku raadiosageduste kasutamise üldloaks, või muudetakse see teistele ettevõtjatele vabalt üleantavaks või renditavaks.

3. Kasutusõiguste andmise otsused võetakse vastu, edastatakse ja tehakse teatavaks võimalikult kiiresti pärast seda, kui riigi reguleeriv asutus on täidetud taotluse kätte saanud, riigi numeratsiooniplaanist eriotstarbeks eraldatud numbrite puhul kolme nädala jooksul ja