NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 15/2008,

6. juuni 2008,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu … direktiiv 2008/…/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem

(EMPs kohaldatav tekst)

(2008/C 184 E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

ning arvestades järgmist:

Kuna käesolev direktiiv käsitleb direktiivi 2002/59/EÜ muutmist, ei kohaldata enamikku selles sisalduvatest kohustustest nende liikmesriikide suhtes, kellel mererannik ja meresadamad puuduvad. Seetõttu on ainsad kohustused, mida kohaldatakse Austria, Tšehhi Vabariigi, Ungari, Luksemburgi ja Slovakkia suhtes, nende liikmesriikide lipu all sõitvate laevadega seonduvad kohustused, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustust teha koostööd selleks, et tagada ühilduvus muude transpordiliikide liikluskorraldusteenustega, eelkõige jõeteabeteenustega.

Sellega seoses on selliselt kogutud teabe operatiivse ärakasutamise tagamiseks peamine, et käesolevas direktiivis osutatud andmekogumiseks ja -vahetuseks vajalik ning siseriiklike haldusasutuste poolt rakendatav infrastruktuur oleks integreeritud SafeSeaNet-i.

Direktiivi 2002/59/EÜ kohaselt teatavaks tehtud ja vahetatud teabe hulgas on erilise tähtsusega teave merel veetavate ohtlike või saastavate kaupade täpsete omaduste kohta. Seda ning hiljutisi laevaõnnetusi silmas pidades tuleks rannikualade ametivõimudele võimaldada lihtsam juurdepääs teabele meritsi veetavate süsivesinike omaduste kohta, mis on peamine kõige sobivamate kontrollimeetodite valikul, ning tagada neile hädaolukorras otseühendus käitajatega, kes on veetavate toodete alal parimad asjatundjad.

1974. aasta rahvusvahelises konventsioonis inimelude ohutusest merel viidatud automaatsed laevade identifitseerimise süsteemid (AIS — automaatne identifitseerimissüsteem) võimaldavad mitte üksnes parandada nende laevade seiret, vaid eelkõige muuta neid tiheda laevaliikluse oludes turvalisemaks. Seega on AIS lisatud direktiivi 2002/59/EÜ jõustamistingimustesse. Võttes arvesse selliste kokkupõrgete suurt arvu, mille puhul kaubalaevad ei ole kalalaevu märganud või mille puhul kalalaevad ei ole märganud enda ümber kaubalaevu, on kõnealuse meetme laiendamine üle 15-meetrise pikkusega kalalaevadele väga soovitav. Euroopa Kalandusfondi raames võib anda rahalist toetust AISi taoliste ohutusseadmete paigaldamiseks kalalaevade pardale.

Direktiivis 2002/59/EÜ on sätestatud, et liikmesriigid peavad võtma erimeetmeid oma käitumise või seisukorra poolest endast võimalikku ohtu kujutavate laevade suhtes. Sellest lähtuvalt näib soovitatav lisada nende laevade nimekirja laevad, millel ei ole rahuldavat kindlustuskatet või finantstagatisi või mille puhul lootsid või sadamavõimud on teatanud ilmsetest kõrvalekalletest, mis võivad kahjustada nende ohutut navigeerimist või ohustada keskkonda.

Direktiivis 2002/59/EÜ on sätestatud, et liikmesriigid peavad, kui olukord seda nõuab, koostama plaanid merehätta sattunud laevade parimais võimalikes tingimustes vastuvõtmiseks oma sadamates või muus kaitstud paigas, et piirata merel toimuvate õnnetusjuhtumite tagajärgede ulatust. Siiski, võttes arvesse abivajavate laevade ohutute paikade suuniseid, mis on lisatud Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) 13. detsembril 2003 resolutsioonile A.949(23) (edaspidi „IMO resolutsioon A.949(23)”), mis võeti vastu pärast direktiivi 2002/59/EÜ vastuvõtmist ja osutavad pigem abivajavatele laevadele (kui tegemist ei ole inimelude ohutusega) kui merehätta sattunud laevadele, tuleks kõnealust direktiivi vastavalt muuta.

IMO resolutsiooni A.949(23) kohaselt ning komisjoni, Euroopa Meresõiduohutuse Ameti (edaspidi „amet”)ja liikmesriikide ühiselt tehtud tööst lähtuvalt on siiski vajalik kehtestada peamised sätted, mida hättasattunud laevade vastuvõtmise plaanid peaksid sisaldama, et tagada nende plaanide ühtlustatud ja tõhus rakendamine, ning selgitada liikmesriikide kohustuste ulatust.

On oluline, et laeva ohutusse paika paigutamise üle otsustavate pädevate asutuste ning hädasignaalide vastuvõtmise ning nende töötlemise eest vastutavate asutuste nimekiri avaldatakse sobival viisil. Samuti võib osutuda kasulikuks, et kõnealune teave oleks kättesaadav ka merel abioperatsioonides osalejatele, sealhulgas abi andvatele ja pukseerimisteenust osutavatele ettevõtetele ning nende naaberliikmesriikide asutustele, keda võib merel tekkinud hädaolukord mõjutada.

Uute tehnoloogiate ja eriti nende kosmoserakenduste alal tehtud edusammud, näiteks transponderipõhised laevaseiresüsteemid, pildistussüsteemid või ka globaalne navigatsioonisatelliitide süsteem (GNSS), võimaldavad tänapäeval laiendada liiklusjärelevalvet ka avamerele ja tagada sellega Euroopa vete parem hõlmatus, sealhulgas kaugtuvastus- ja jälgimissüsteemi (LRIT) kaudu. Vajalik on täielik ühendusesisene koostöö, et tagada selliste vahendite täielik integreerimine direktiiviga 2002/59/EÜ kehtestatud laevaliikluse seire- ja teabesüsteemi.

Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus muuta direktiivi 2002/59/EÜ, et kohaldada sellega seotud hilisemaid rahvusvahelistes konventsioonides, protokollides, koodeksites ja resolutsioonides tehtud muudatusi. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta direktiivi 2002/59/EÜ vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (8) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Muudatused

Direktiivi 2002/59/EÜ muudetakse järgmiselt:

Kõik kalalaevad, mille kogupikkus ületab 15 meetrit ning mis sõidavad liikmesriigi lipu all ja on ühenduses registreeritud või tegutsevad liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres või lossivad oma saaki liikmesriigi sadamates, varustatakse II lisa I osa punktis 3 kehtestatud ajakava alusel IMO toimimisnormidele vastava A klassi automaatse identifitseerimissüsteemiga.

Lastisaatja on kohustatud esitama kõnealuse deklaratsiooni kaptenile või käitajale ja tagama, et veoks pakutud saadetis vastab tõepoolest esimese lõigu kohaselt deklareeritud kaubale.”

võivad nad, ilma et see piiraks nende kohustust abivajavatele laevadele abi osutada ning muid asjakohastest rahvusvahelistest eeskirjadest tulenevaid kohustusi täita, nõuda, et asjaomastes vetes asuvad ja sadamasse või terminali siseneda või nendest väljuda või ankrupaigast lahkuda soovivad laevad vastaksid asjaomases piirkonnas valitsevatele jääoludele vastavatele vastupidavus- ja võimsusnõuetele.

1. Kui pädevad asutused leiavad seoses jääoludega, et inimelud merel või nende mere- või rannikualade või teiste liikmesriikide mere- või rannikualade kaitse on tõsiselt ohustatud:

Abivajavate laevade paigutamise plaanides sätestatud toimingute teostamisel tagavad liikmesriigid, et asjakohane teave plaanide kohta on operatsioonidesse kaasatud osapooltele kättesaadav.

3. Käesolevas direktiivis osutatud teabevahetuse tõhusa toimimise tagamiseks kindlustavad liikmesriigid, et nimetatud teabe kogumiseks, töötlemiseks ja säilitamiseks loodud siseriiklikke või kohalikke süsteeme saab ühendada SafeSeaNet-iga. Komisjon tagab, et SafeSeaNet toimib 24 tundi ööpäevas.”

Uutel kalalaevadel, mille kogupikkus on üle 15 meetri, on nõutav artiklis 6a sätestatud seadmete olemasolu alates … (9) .”

Artikkel 2

Ülevõtmine

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt … (9). Liikmesriigid edastavad nende sätete teksti viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 3

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 4

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

(1) ELT C 318, 23.12.2006, lk 195.

(2) ELT C 229, 22.9.2006, lk 38.

(3) Euroopa Parlamendi 25. aprilli 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 6. juuni 2008. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi … seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(4) EÜT L 208, 5.8.2002, lk 10.

(5) EÜT L 324, 29.11.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 93/2007 (ELT L 22, 31.1.2007, lk 12).

(6) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

(7) EÜT L 208, 5.8.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1891/2006, (ELT L 394, 30.12.2006, lk 1).

(8) ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

(9) 18 kuud käesoleva direktiivi jõustumisest.

(10) EÜT L 324, 29.11.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 93/2007 (ELT L 22, 31.1.2007, lk 12).”.

(11) Kolm aastat käesoleva direktiivi jõustumisest.

(12) Neli aastat käesoleva direktiivi jõustumisest.

(13) Viis aastat käesoleva direktiivi jõustumisest.

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I. SISSEJUHATUS

Komisjon võttis 2005. aasta novembris vastu oma ettepaneku (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta, millega muudetakse direktiivi 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem. Ettepanek edastati nõukogule 13. jaanuaril 2006.

Euroopa Parlament võttis oma arvamuse vastu esimesel lugemisel 25. aprillil 2007.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis oma arvamuse vastu 13. septembril 2006 (2).

Regioonide komitee võttis oma arvamuse vastu 15. juunil 2006 (3).

Kaasotsustamismenetluse raames (EÜ asutamislepingu artikkel 251) jõudis nõukogu 7. juunil 2007 direktiivi eelnõu osas poliitilisele kokkuleppele. Pärast juriidilist/keelelist läbivaatamist võttis nõukogu 6. juunil 2008 vastu ühise seisukoha.

II. EESMÄRK

Kavandatava direktiivi eesmärk on muuta direktiivi 2002/59/EÜ, et lisada täiendavad meetmed parandamaks meresõiduohutust ja keskkonnakaitset ning samuti ühtlustamaks niinimetatud ohutute paikade põhimõtte rakendamist.

Ettepanekus käsitletakse eelkõige ühenduse meresõiduohutuse alase andmevahetuse süsteemi SafeSeaNet edasiarendamist, sõltumatu ametiasutuse määramist liikmesriikide poolt merehätta sattunud laevade vastuvõtmiseks, jääolude korral võetavaid meetmeid ja kindlustamata laevade kohtlemist. Lisaks sellele tehakse ettepanekus soovitus teha üle 15-meetristele kalalaevadele kohustuslikuks automaatse identifitseerimissüsteemi (AIS) kasutamine ja muuta rangemaks lastisaatja teabega seotud kohustused.

III. ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Üldist

Eespool nimetatud ettepaneku suhtes nõukogus kokkulepitud ühise seisukohaga ajakohastatakse kehtivat direktiivi, et aidata kaasa meresõiduohutuse parandamisele. Kuigi nõukogu nõustub komisjoniga ettepaneku eesmärgi osas, sisaldab nõukogu lähenemisviis mõningaid kohandusi, mis on suunatud üle 15-meetriste kalalaevade ohutuse suurendamisele, varustades need automaatse identifitseerimissüsteemiga (AIS), abivajava laeva ohutusse paika vastuvõtmisel või sellest keeldumisel kohaldatavate eeskirjade kehtestamisele ning andmevahetussüsteemi SafeSeaNet kaudu toimuva laevade seire tõhustamisele.

Tuleks märkida, et ühine seisukoht sisaldab samuti mitmeid muudatusi, mida ei ole ette nähtud Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastuvõetud arvamuses, sest komisjoni ettepaneku sätteid on täiendatud uute elementidega või on neid täielukult ümber sõnastatud.

Lisaks neile on sisse viidud ka mitmeid redaktsioonilisi muudatusi, mille eesmärk on üksnes muuta teksti selgemaks või tagada direktiivi üldine sidusus.

Nõukogu asjaomastes organites toimunud aruteludel peeti kahte peamist teemat: kalalaevade automaatsete identifitseerimissüsteemidega (AIS) varustamine ja laevade ohutusse paika vastuvõtmine, äärmiselt olulisteks.

Konkreetsed küsimused

A. Automaatsete identifitseerimissüsteemide kasutamine (AIS)

Nõukogu nõustus automaatsete identifitseerimissüsteemide kasutamisega (AIS, A klass) üle 15-meetristel kalalaevadel, mis on muudetud direktiivi üheks põhijooneks. Sellest olenemata leiab nõukogu, et on vaja selgelt kindlaks määrata, milliste laevade suhtes see kohustus kehtib. Selleks muudetakse nõukogu ühises seisukohas komisjoni ettepanekut ja määratletakse täpselt selle kohustusliku sätte kohaldamise tingimused.

Lisaks sellele nõustus nõukogu Euroopa Parlamendi muudatusettepanekuga 17 ja sellest tulenevalt viidatakse direktiivis IMO resolutsioonile A.917(22) (AISi laevapardal kasutamise suunised).

Peale selle kohandas nõukogu komisjoni väljapakutud rakendamise ajakava (II lisa I osa), et tagada asjaomastele pooltele praktikas järgitavad ajapiirangud. Nõukogu arvates on vaja märkida, et AISiga varustatud laevad peavad tagama selle pideva toimimise, välja arvatud mõnedel erijuhtudel.

B. Laevade vastuvõtmine ohutusse paika

Nõukogu on arvamusel, et seoses laevade vastuvõtmisega ohutusse paika peaksid liikmesriigid kohaldama IMO suuniseid abivajavate laevade ohutute paikade kohta (IMO resolutsioon A.949(23)), milles sätestatakse, et liikmesriigil on õigus laeva ohutusse paika vastu võtta või sellest keelduda. Nõukogu poolt tehtud muudatus komisjoni ettepanekusse teeb selgeks, et abivajava laeva ohutusse paika vastuvõtmise või sellest keeldumise aluseks on laeva paigutamise plaani kohaselt läbiviidav olukorra eelnev hindamine ja pädeva asutuse otsus. Nõukogu leiab, et on vaja tagada, et laeva paigutamise plaanid koostatakse IMO resolutsioonide A.949(23) (IMO suunised abivajavatele laevade ohutute paikade kohta) ja A.950(23) (Mereabiteenused) kohaselt.

Lisaks on nõukogu vastupidiselt komisjonile arvamusel, et abivajavate laevade paigutamise plaanid peaksid sisaldama teavet liikmesriikide rannajoone kohta, mis peaks aitama hinnata abivajavat laeva ohutus paigas. Seoses nende plaanide saatmisega naaberliikmesriikidele nägi nõukogu liikmesriikidele ette võimaluse kehtestada konfidentsiaalsuse nõue.

Teine küsimus, mis tõstatati nõukogu organites peetud aruteludel seoses laevade ohututesse paikadesse paigutamisega, oli „pädeva asutuse” roll. Nõukogu lisas täiendavalt mõiste „pädev asutus” määratluse, et saavutada selle mõiste parem mõistmine ning paremini kirjeldada pädeva asutuse rolli. Nõukogu eesmärk on anda liikmesriikidele piisav paindlikkus oma pädeva asutuse töö korraldamiseks, arvestades samuti nõuetekohaselt oma sisemisi halduslikke ja organisatsioonilisi struktuure.

Muud küsimused

Lisaks eespool nimetatud kahele peamisele teemale muutis nõukogu komisjoni ettepanekut veelgi, eelkõige seoses jääolude korral võetavate meetmetega. Selles osas sätestati, et pädevad asutused peaksid tegutsema nii, et see ei piiraks abi andmise kohustuse täitmist ega asjakohaste rahvusvaheliste eeskirjade kohaldamist.

Seoses kavandatava finantstagatisi käsitleva sättega, millega nähakse liikmesriikidele ette võimalus nõuda laeva käitajalt kindlustustunnistust või finantstagatist, leiab nõukogu, et ei ole asjakohane viidata teisele komisjoni ettepanekule (laevaomanike tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta), mida analüüsitakse kaasotsustamismenetluse raames.

Seoses muudetud direktiivi jõustumisega pikendati liikmesriikidele kõnealuse direktiivi eelnõu järgimiseks vajalike siseriiklike meetmete jõustamiseks antud perioodi 12 kuult 18 kuuni.

SafeSeaNeti osas sisaldab nõukogu ühine seisukoht sätet, mis tugineb Euroopa Parlamendi muudatusettepanekule 65, mille kohaselt komisjon tagab SafeSeaNeti toimimise 24 tundi ööpäevas.

IV. EUROOPA PARLAMENDI MUUDATUSETTEPANEKUD

Ühisesse seisukohta on üle võetud mõned Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastuvõetud muudatusettepanekud, parandades või muutes selgemaks kavandatud direktiivi teksti.

Nõukogu kiitis täielikult heaks Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud 17 ja 65 (esitatud dokumendis 8724/07) ning nõustus ümber sõnastama muudatusettepanekud 22 ja 23, mille tulemusena on artikli 6a teise lõigu sõnastus järgmine: „Automaatse identifitseerimissüsteemiga varustatud kalalaevad tagavad selle pideva toimimise. Automaatse identifitseerimissüsteemi võib välja lülitada erandjuhtudel, kui kapten peab seda vajalikuks oma laeva ohutuse või julgeoleku huvides.”

Ülejäänud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutest ei ole ühises seisukohas siiski kõiki kajastatud. Erinevatel põhjustel ei olnud need nõukogule vastuvõetavad. Seetõttu ei saanud nõukogu nõustuda näiteks muudatusettepanekutega 10, 11, 15, 18, 35 ja 45, kuna nende eesmärk on laiendada direktiivi reguleerimisala. Nõukogu ei saa nõustuda muudatusettepanekutega 5, 31, 32, 33 ja 34, mis on seotud pädeva asutusega, kuna need on liiga spetsiifilised ja üksikasjalikud. Nendega kaasneks organisatsiooniline jäikus ja need ei võimalda võtta arvesse liikmesriikide iseärasusi. Seoses automaatse identifitseerimissüsteemi kasutamisega kalalaevadel toetab nõukogu komisjoni väljapakutud laeva pikkuse piirangut, võttes samuti arvesse ühises seisukohas selles osas tehtud täiendavaid muudatusi. Seetõttu ei saa nõukogu toetada muudatusettepanekuid 24, 50 ja 51. Muudatusettepanekuid 8, 9, 38, 39, 40 ja 41 pidas nõukogu sobimatuteks, kuna nendes viidatakse teisele ettepanekule kolmandas mereohutust käsitlevas paketis, mida kaasotsustamismenetluse raames alles analüüsitakse. Seoses konfidentsiaalse teabe vahetamisega (muudatusettepanekud 7, 37, 44 ja 64) oli nõukogu arvamusel, et need muudatusettepanekud võivad tekitada mõningaid probleeme seoses asjaomase teabe konfidentsiaalsusega. Lõpetuseks, seoses muudatusettepanekutega 50, 52, 53 ja 54, milles kehtestatakse, millal kohaldatakse direktiivi erinevate kalalaevade suhtes, leiab nõukogu, et asjaomastele pooltele oleks sobivam ühises seisukohas esitatud rakendamise ajakava.

Nõukogu leiab samuti, et mõned muudatusettepanekud, näiteks muudatusettepanekud 42 ja 43, sobiksid paremini põhjendustesse.

V. JÄRELDUS

Nõukogu on seisukohal, et ühine seisukoht võimaldab liikmesriikidel võtta sobivad ja ennetavad meetmed ning samuti reageerida nõuetekohaselt ohtlikes olukordades.

Nõukogu ootab konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, eesmärgiga direktiiv peatselt vastu võtta.

(1) Dok 5171/06 — KOM(2005) 589 (lõplik).

(2) ELT C 318, 23.12.2006.

(3) ELT C 229, 22.9.2006.