ET    ET ET 
 
ET    ET  EUROOPA KOMISJON 
Brüssel 26.10.2010 
SEK(2010) 1243 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE 
  
Lisatud dokumendile: 
Euroopa parema katastroofidele reageerimi se saavutamine: kodanikukaitse ja 
humanitaarabi ülesanne  
  
COM(2010) 600 
SEC(2010) 1242  
 
 
 
 
ET 2   ET KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE 
  
Lisatud dokumendile: 
Euroopa parema katastroofidele reageeri mise saavutamine: kodanikukaitse ja 
humanitaarabi ülesanne  
 
ET 3   ET A. Sissejuhatus 
Mõjuhinnangu aruandes püütakse anda komisjon ile vajalikku teavet, et välja töötada 
ELi katastroofidele reageerim ise suutlikkust käsitlev teatis, mis on kavas vastu võtta 
2010. aasta novembris. Eelkõige soovita kse aruandega teavitada komisjoni 
võimalustest rakendada mõningaid poliitikavõi malusi, mida võiks täiendavalt uurida, 
et arendada ELi reageerimist katast roofidele nii ELis kui ka väljaspool. 
Aruandes esitatud hinnanguga ei ole püütud hõlmata kõike. Tehtud analüüs on 
kooskõlas taotletud eesmärkidega. Võttes arvesse, et teatises ei pakuta välja 
lahendusi, vaid lihtsalt tutvustatakse või malusi ELi katastroofidele reageerimise 
suutlikkuse arendamiseks, võimaluse korral ee listatud võimalusi esile  tõstes, ei tundu 
täielik mõju hindamine praeguses etapis olevat vajalik ega nõut av. Kui töötatakse 
välja konkreetsed õigusak ti ettepanekud, tuleb nendega  koos esitada valitud 
võimaluste põhjalikum mõjuhinnang. Aruandes keskendutakse peamiselt teatise nendele osadele, mille puhul võib täheldada konkreetset mõju ja  mille puhul tuleb seetõttu teha mõju hindamine; neis 
osades on käsitletud uusi poliitikavõimalu si ja eri viise ELi  kodanikukaitse koostöö 
korraldamiseks ja struktureerimiseks. Mä rkida tuleks, et koostatavas teatises 
käsitletakse ka koosmõju humanitaarabiga,  kuid võttes arvesse, et viimane toob 
kaasa ainult poliitilisi aval dusi vajaduse kohta tugevdada ol emasolevat ELi tava ja 
poliitikat, ei tundu konkreetne mõjuhi nnang nende küsimuste puhul vajalik. 
B. Probleemi määratlus ja eesmärgid 
i. Probleemi määratlus 
Senise ELi kodanikukaitse mehhanismi väär tust on laialdaselt tunnustatud. Süsteem 
on praktikas hästi toiminud, täites oma üles annet täielikult ja andes ootusi ületavaid 
tulemusi. Rida välistegureid on siiski teki tanud muret selles osas, kas ja kuidas tuleks 
süsteemi praegust ülesannet laiendada, et tulla kulutasuval moel toime tulevikus 
tekkivate probleemidega, tagades sama l ajal tõhusa, kiire ja prognoositava 
koordineerimise. Üldisest finantsolukorrast  ja eelarvelistest piirangutest ilmneb 
näiteks vajadus tagada iga võetava meetme  võimalikult suur kulutõhusus. Lisaks 
oleme ELi ja ülemaailmsel tasandil olnud tunnistajaks loodusõnnetuste ja inimtegevustest tingitud (tehnoloogiliste ja keskkondlike) õnnetuste sagenemisele, 
mille tõttu on kasvanud ELi kodanikukait se operatsioonide arv kodanikukaitse 
mehhanismi raames. Katastroofide intensii vsus ja tõsidus on samuti suurenenud, mis 
on tõenäoliselt tingitud sellistest teguritest nagu kliimamuutus, terrorism, linnastumine ja intensiivsem tööstustege vus. Selleks et vältida suurenevat lõhet 
vajaduste ja suutlikkuse vahel, on oluline, et EL tõhustaks oma 
reageerimissuutlikkust võimalikult palju, mi da kogemustest lähtuvalt võib saavutada 
väheste lisaressurssidega. 
ELi kodanikukaitse mehhanismi põhiline puudus on asjaolu, et kuna see on sisse 
seatud pakkuma tuge ja koordineerima liikmesr iikide vabatahtlikke ja sihtotstarbelisi  
abipakkumisi ning seetõttu sõltub neist,  siis ei suuda see kindlustada abi 
kättesaadavust suurõnnetuste korral. Praegus e süsteemi sihtotstarbelisest iseloomust 
tuleneb vältimatult, et ELi kodanikukaitse mehhanism on loomult reageeriv, mitte ennetav. Kuna ei ole võimalik täpselt ette näha, millist ja kui palju abi vastava hädaolukorra puhul tuleb anda, si is ei ole järelevalve- ja teabekeskusel võimalik välja 
töötada sobivaid situatsiooniplaane, mi stõttu on vahetus tegutsemisstaadiumis 
 
ET 4   ET vältimatult vaja teataval määral improvise erida ning see mõjutab negatiivselt üldist 
tõhusust . Sellest tulenevalt esineb mõnikord ka  viivitusi otsuste langetamisel olulise 
abi kasutuselevõtu kohta ning reageerimisajad sõltuvad liikmesriikidest, kes ei pruugi abi pakkuda õigel ajal. Lisaväärtust  annaksid kindlasti võimalused, mis 
muudaksid süsteemi ettearvatavamaks ja  võimaldaksid paremini kooskõlastada 
liikmesriikide pakutavat abi. Aastate jooksul on ilmnenud ka, et süsteem, mille kaudu liikmesriigid pakuvad mitterahalist abi, põhjustab teatavat killustumist. Kuna liikmesriigid pakuvad abi konkreetse hädaolukorra puhul ilm a ELi üldist reageerimist ilmtingimata arvesse 
võtmata, võib abipakkumiste vahel puududa sidusus . Tegelikult võib järelevalve- ja 
teabekeskus isegi leida, et liikmesriikide pakutava abiga kaetakse abi taotleva riigi 
mõningad vajadused küllaga, vaadates samal ajal mööda teistest vajadustest. 
Töökindlam süsteem, mis tagab ELi sidusa reageerimise ja tõhustab võimalikult 
palju mitmete kaasatud osalejate koosmõj u, oleks kindlasti kasulik sidususe ja 
kulutõhususe mõttes. 
ii. Eesmärgid 
Üldine eesmärk on töötada välja ja t ugevdada ELi suutlikkus t katastroofidele 
reageerimisel, tuginedes kõigile kättesaadavatele va henditele, suutlikkusele ja 
asjatundlikkusele ning tõhustades nende koosmõju ja vastastikust täiendavust. 
Kavandatud võimalustega püütakse luua t ugevam ja töökindlam süsteem, mis on 
võimeline tagama inimeste, keskkonna ja va hendite parema kaitse vahetult pärast 
hädaolukorra tekkimist. Lissaboni lepingust tulenevad muudatused on käesolevas kontekst is samuti olulised. 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga  196 on antud liidule sõnaselge õiguslik 
alus kodanikukaitse valdkonnas, et ta sa aks muu hulgas toetada ja täiendada 
liikmesriikide riikliku, piirkondliku ja kohal iku tasandi meetmeid reageerimisel 
loodusõnnetustele või inimtegevusest tin gitud õnnetustele liidu piires. 
Solidaarsusklausliga, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 222, 
millega on liikmesriikidele kehtestatud juriid iline kohustus üksteist abistada ja ELile 
juriidiline kohustus mobiliseerida kõi k tema käsutuses olevad vahendid 
hädaolukorras reageerimiseks, juhib veel gi rohkem tähelepanu vajadusele püüelda 
tugevama katastroofidele reageerimise suutlikkuse poole. Üldeesmärk saavutatakse järgmisi konkreetseid eesmärke järgides: 
• parandada ELi katastroofidele reageeri mise tõhusust, sealhulgas kulutõhusust; 
• tugevdada ELi katastroofidele reageerimise sidusust; 
• suurendada nähtavust. 
Selliste eesmärkide saavutamiseks ei ole vaja luua uusi mehhanisme, vaid pigem 
arendada kõigepealt edasi juba sisse seat ud vahendeid ja neile  tugineda. Lisakulud 
võivad siiski tekkida, kui d on sel juhul tõenäoliselt proportsionaalsed praegu 
tekkinud kuludega. 
C. Subsidiaarsus 
Katastroofide juhtimine on peamiselt liikmesriikide vast utusvaldkond. Liidu 
ülesanne kodanikukaitse valdkonnas on sätest atud Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 196 lõikes 1, mille kohaselt peab liit muu hulgas toetama ja täiendama liikmesriikide riikliku, piirkondliku ja kohal iku tasandi meetmeid reageerimisel 
loodusõnnetustele või inimtegevusest tingitud õn netustele liidu piires ning tõhustama 
 
ET 5   ET rahvusvahelise kodanikukaitseal ase töö järjepidevust. Sellest tulenevalt tundub 
katastroofidele reageerimine kodanikukaitse raames olevat toetav/täiendav ülesanne 
vastavalt subsidia arsuse põhimõttele. 
Mõjuhinnangus esitatud probleemide lahendami seks on vaja ELi tasandi meetmeid ja 
koordineerimist. Kuigi esmane vastutus  katastroofidele reageerimisel lasub 
liikmesriikidel, on varasem tegevus kodanikukaitse mehhanismi raames näidanud, et riikliku kodanikukaitse ressurssi de abil ei pruug ita toime tulla ka tastroofide tohutu 
ulatusega. Sellisel juhul on vaja teiste liikmesriikide abi. ELi tegevus selles valdkonnas on selgelt seotud olukordade juhtimisega riikidevahelises/rahvusvahe lises kontekstis, mille puhul tekib vajadus, et üldine 
koordineerimine ja kooskõlastatud meetmete võtmine toimuks riiklikust tasandist 
kõrgemal. Lihtsalt riiklike meetmete abil ei ole võimalik tagada ELi sidusat ja tõhusat 
katastroofidele reageerimist. ELi koda nikukaitse mehhanismi prognoosivuse, 
tõhususe ja nähtavuse parandamiseks on vaja ELi tasandi meetmeid, mis on 
kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 196 sätestatud eesmärkide ja 
seadusandliku menetlusega. Sellist tõlge ndamist kinnitab Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artiklis 222 sätest atud solidaarsusklausel. 
Eespool esitatut arvesse võttes tuleb järe ldada, et subsidiaar suse põhimõte on 
täidetud, sest käsitletud poliitik aeesmärke ei saa liikmesriigid saavutada üksi, vaid on 
vajalik kõikide liikmesriikide kaasatus ELi tasandi meetmete kaudu. 
D. Kindlaks määratud ja üksika sjalikult hinnatud võimalused 
i. Kindlaks määratud poliitikavõimalused 
Komisjon on määranud kindlaks jä rgmised poliitikavõimalused: 
• 1. võimalus: praeguse poliitika lõpetamine 
Praeguse poliitika lõpetamine ELi katastr oofidele reageerimise valdkonnas tähendaks 
praegu kehtivate vahendite kõrvaldamist, peatades üheaegselt kõik seotud tegevused. See võimalus hõlmaks ka selles valdkonnas tulevikus vastuvõetava lähenemisviisi ümbermõtestamist. 
• 2. võimalus: praeguse olukorra säilitamine 
Praeguse olukorra säilitamine tähendab praeguse ELi poliitika jätkamist ELi 
katastroofidele reageerimise valdkonnas. Mõ ju hindamise aruandes esile tõstetud 
meetmed ja vahendid säiliksid. Rahastamine oleks tagatud kooskõlas 2007.–2013. aasta finantsperspektiiviga. 
• 3. võimalus: ELi katastroofidele re ageerimise suutlikkuse arendamine, 
tuginedes liikmesriikide kiirreageer imisvahendite (inimressursid ja 
vahendid) vabatahtlikule reservile  
Meeskonnad ja vahendid jääksid jätkuvalt ri ikliku käsutuse ja kontrolli alla, kuid 
liikmesriikidel oleks suurem kohustus, et need oleksid valmis ja kättesaadavad viivitamatuks tegevuseks ELi kodanikukaitse  operatsioonides järelevalve- ja 
teabekeskuse nõudmise korral. Kasutamise lõplik otsus jääks liikmesriikidele, kellel võib ressursse vaja olla r iikide hädaolukordadele reageerimiseks. Lisaks tuleks 
märkida, et ELi operatsioonide vahelisel aj al ei pea kiirreageerimisvahendeid hoidma 
reservis või tegevusetult, sest liikmesr iikidel on õigus kasutada neid riiklikul 
tasandil. 
 
ET 6   ET Liikmesriikide kiirreageerimisvahendite reservi kasutuselevõtmine oleks ELi 
kodanikukaitse tuumaks katastroofidele reag eerimisel ELis ja väljaspool ning seda 
täiendataks liikmesriikide lisapakkumistega, mida esitatakse samal viisil, nagu on abi korraldatud praegu kodanikukaitse valdkonnas. Lisaks võidakse teha ka täiendavaid 
jõupingutusi, et tagada ELi kodanikukait se mehhanismi raames kasutatavate 
kodanikukaitsevahendite kahekordne  nähtavus (riiklikul ja
 Euroopa tasandil), mis oli 
probleemiks ELi pingutuste puhul Haitil. Sõjaline abi ja transpordivahendid, eriti strateegilise õhutranspordi võime, tuleks lisada kättesaadavate vahendite reservi, mi da on võimalik suunata järelevalve- ja 
teabekeskuse kaudu vastavalt Euroopa kons ensusele humanitaarabi valdkonnas ja 
rahvusvahelistele (eelkõige Oslo) suunistele. Liikmesriikide kiirreageerimisvahendite vabatahtliku reservi loomist tuleb toetada, arendades ja jätkates ühiseid koolitus i, õppusi ning tööd saadud kogemuste varal. 
Lisaks on vaja välja töötada situatsioonipl aanid ja hädaolukorra stsenaariumid, et 
reservi potentsiaali täielikult ära kasutada . Sellisele tegevusele tuginemine on väga 
oluline süsteemi tõhususe ja sidususe tagamiseks. 
• 4. võimalus: ELi katastroofidele reag eerimise suutlikkuse arendamine ELi 
tasandi vahendite abil 
Võiks välja arendada  täiendavad ELi rahastatavad vahendid teatavateks 
erivajadusteks, mille puhul on tuvastatud  lüngad ELi reageerimises ja mille puhul 
Euroopa tasandi tegevust peetakse kulut õhusamaks. Eriti tuleks kaaluda vahendeid 
selliste valdkondadevaheliste  ülesannete teostamise ks nagu hindamine (kiire 
keskkonnamõju hindamise moodulid), logistik a ja koordineerimine (eriti tehnilise abi 
üksused (TAST) ning telekommunikatsi ooniseadmed). Selle põhjal võiks antud 
valdkonnas edaspidi välja arendada laiaha ardelise ELi koordineerimiskeskuse, mis 
pakub teenuseid ka ÜRO-le. Samuti võiks kaaluda täiendavate ELi rahastatavate 
vahendite väljaarendamist selliste  spetsiaalsete suure väärtusega 
reageerimisvahendite tarvis, mille puhul võivad ühised vahendid ja kohustuste 
jagamine suurendada tõhusust ning mille puhul on riiklikud ressursid tavaliselt ebapiisavad. Ehkki ELi tasandi suutlikkust rahastab liit,  võib selle delegeeritud haldamise alusel 
anda üle asjaomastele liikmesriikidele. Ne nde vahendite kättesaadavus tagatakse ELi 
operatsioonideks, kuid kui need ei ole kasu tuses, oleksid need vahendeid haldavale 
liikmesriigile kättesaadavad riiklikuks kasu tamiseks. ELi tasandi suutlikkuse reservi 
suurus võiks ulatuda väikesest (st ette nä htud kõige olulisemate lünkade täitmiseks) 
suureni (st hõlmates olulise hulga va hendeid põhivaldkondades), võimaldades 
liikmesriikidel vähendada riiklikku suutlikkust ja samaaegselt suurendada ELi reageerimise kulutõhusust. 
• 5. võimalus: ELi kodanikukaitse üksuse väljaarendamine 
Sellise Euroopa sõltumatu üksuse väljaa rendamine, millel on oma suutlikkus, 
vahendid, jõud ja koordineerimine ning lisaks sellele hädaolukorraks valmisoleku struktuur ja olemasolevad varuressursid, tagaks kind lasti ELi katastroofidele 
reageerimise sidususe ja tõhususe. Selliste le põhimõtetele tugineval Euroopa üksusel 
peab olema juurdepääs liikmesriikide eel nevalt kindlaksmääratud ressurssidele ja 
sellel peaks olema võimalus nõuda täiendavaid ressursse sellest hoolimata, kas ELi reageerimissuutlikkuses on tegelikult eelne valt kindlaksmääratud lünkasid või mitte. 
Reageerimissuutlikkus delegeeritakse vabatahtlikele liikmesriikidele haldamiseks kooskõlas 4. võimaluse all selgitatud süsteemiga. 
 
ET 7   ET Selleks et välja töötada usaldusväärne hä daolukorraks valmisol eku struktuur, oleks 
Euroopa üksusel vaja sisse seada ka opera tiivkeskus, kes koostab stsenaariumid ja 
protokollid ning rajab kodanikukaitse ja humanitaarabi koolituse instituudi, et 
koolitada töötajaid, Euroopa üksuse riikli kke ja kohalikke meeskondi ning ELi jaoks 
töötavaid hindamiseksperte. 
ii. Analüüsitud poliitikavõimalused 
Võimaluste eelneva analüüsi põhjal järelda ti, et seoses 1. ja 5. võimalusega oli 
põhjendamatult esile toodud negatiivne sots iaalne, majanduslik ja poliitiline mõju. 
Võttes lisaks arvesse, et 2. võimalus tä hendab ELi praeguse poliitika jätkamist ning 
seetõttu peegeldab alusstsenaariumi, millega teisi võimalusi tuleb võrrelda, keskenduti proportsionaalses mõju hindamises 3. ja 4. võimalusele. 
E. Valitud võimaluste peamine majandusli k, sotsiaalne ja keskkonnamõju 
Märkida tuleks, et kõigi võimaluste puhul  on vaja tugevdada Euroopa Komisjoni 
järelevalve- ja teabekeskuse koordinee rimis- ning analüüsivõimet. See toimub 
valitavast võimalusest sõltumata, sest lähitulevikus kavandatakse humanitaarabi 
peadirektoraadi (ECHO) ja järelevalve- ja teabekeskuse kriisikeskuste ühendamist tõeliseks reageerimiskeskuseks, mis t öötab ööpäev läbi ja vastutab ELi 
katastroofidele reageerimisel rakendatavate tsiviilmeetmete koordineerimise eest. 
• Majanduslik mõju 
i. 3. võimaluse majanduslik mõju 
Üleminek praeguse olukorra säilitamiselt vabatahtliku reservi mudelile ei avalda 
tõenäoliselt märkimisväärset mõju kapitalik uludele. Tegelikult võib julgelt eeldada, 
et liikmesriigid ei pruugi re servi vahendeid eraldada, välj a arvatud juhul, kui nad on 
kindlad, et suudavad jätkuva lt täita nende endi kodani kukaitse vajadusi. Sellest 
tulenevalt kujutaks vabatahtlik reserv üksnes väikest osa senisest reservist. Pealegi – arvestades, et varade eraldamise kohus tust reguleerivate tingimuste kohaselt on 
sõnaselgelt võimalik neid riiklike vajadus te korral enda tarbeks rakendada, on ilmne, 
et lisavarustuse kulusid ei peaks kandma liikmesriigid. 
Kui sellist liiki kord on täielikult välja arendatud ja toimib, võib see vähendada 
vajadust teha lisainvesteeringuid uude re ageerimissuutlikkusse liikmesriikide 
tasandil. Kuigi iga liikmesriik vastutab se lle tagamise eest, et tal oleks piisavalt 
varustust prognoositavatele või tekkivatele  ohtudele reageerimiseks, võib olla 
võimalik kindlustada majanduslik tulu, kui koondada ja jagada täiendavaid 
varuressursse, suurendades iga liikmesriigi põhilisi reageerimisvahendeid. Varuressursside hoidmisel ELi tasandil ja liikmesriikide üleüldise koormuse 
jagamisel võidakse saavutada mast aabisääst ja kindlustada kokkuhoid. 
Võib ka eeldada, et üldjuhul ei te kiks 3. võimaluse korral täiendavaid 
kasutamiskulusid. Kuigi vabatahtliku rese rvi väljaarendamine tagaks kindlasti 
vahendite kättesaadavuse vahetult pärast katastroofi tekkimist, ei mõjutaks see 
vahendite vedu ega nende kasutamist kohapeal. Tekkida võiksid hoopiski võimalused (eriti seoses transpordiga) vahendite kulutõhusamaks kasutamiseks, mis 
muidu ei oleks võimalik. Ühine reageerimine, mida lihtsustaks reservi korraldamine ja sellega seonduv etteplaneerimine, tagaks transpordivõimaluste kiirema leidmise ja 
võimaldaks nõuetekohaselt paigutatud va hendeid koguda ja koos transportida, 
 
ET 8   ET vähendades veo kestust ja kulusid. Lisaks  võidakse tõhustada vahendite jagamist 
lennukite vahel, võimaldades kõige paremi ni ära kasutada õhutranspordivõimet ja 
vähendada piirkulu. 
3. võimalus võib mõjutada hoopis aast ast kogutegevuskulu, kui liikmesriikide 
suutlikkuse aastane kasutamine suureneb  nende reservi kaasamise tõttu. Selline 
muutus võib oluliselt mõjutada ka t eatavate liikmesriikide tööjõukulu. Üldisemal 
tasemel võivad teatavatele erilise korraldusli ku struktuuriga liikmesriikidele tekkida 
kulud asjakohaste korralduslike muudatust e tegemisel ja õiguslikul üleminekul 
praeguselt olukorralt uuele. 
Eespool nimetatud negatiivne mõju sõltub vägagi sellest, kuidas reservist vahendeid 
valitakse, ja reservi suurusest. Nõudluse ga seotud mõju konkreetsele liikmesriigile 
võib näiteks leevendada sellega, et kasutada  eelistuse alusel valimise asemel pigem 
roteeriva valimise põhimõtet. Suurem reserv põhjustaks tõenäoliselt väiksema nõudluse „registreeritud” suutlikkuse järele. 
Mõju võib veelgi leevendada, tagade s ELi rahastamise teatavate eelnevalt 
kindlaksmääratud abikõlblike kulutuste puhul. Kohustuste jagamise uus mudel tooks 
kaasa kulude osalise suunamise liik mesriikidelt liidule. See võimaldaks 
liikmesriikidel katta teatava osa vabatahtlikus reservis osalemisest tulenevatest 
aastastest kogukuludest ning ol eks ka stiimuliks väikse matele liikmesriikidele 
aktiivsemaks osalemiseks ELi tegevuses katastroofidele reageerimisel. Sellest 
tulenev ELi suurendatud reageerimiss uutlikkus vähendaks survet nendele 
liikmesriikidele, kellel on suurem koormus katastroofidele reageerimisel, ning 
tugevdaks ELi suutlikkust reageerid a suurõnnetustele väljaspool ELi. 
ii. 4. võimaluse majanduslik mõju 
Selle võimaluse suurim majanduslik mõju  oleks liikmesriikide kapitalikulu 
vältimine. Täiendavate ELi rahast atavate vahendite hankimine ja 
õhutranspordivõime tagamine annaks tegelik ult liikmesriikidele võimaluse tegeleda 
riiklikul tasandil eelnevalt puuduva olulise ühise suutlikkusega ilma täiendavate 
investeerimiskulude tekkimiseta. Vahendite  tagatud kättesaadavus oleks peamine 
kasu, mis ületab suuresti vahendite vaba tahtliku reservi kasutamisest tulenevad 
eelised. Üks üldine ELi tasandi investeeri ng, et osta täiendavaid vahendeid, mida 
liikmesriigid saavad seejärel jagada ja kasutada, tooks ELile tervikuna tõenäoliselt kaasa oluliselt väiksema investeeringu kui juhul, kui iga liikmesriik omandaks 
vastava suutlikkuse individuaalselt. Sa muti oleks kõnealune võimalus kulutõhususe 
ja tõhususe seisukohalt väga kasulik nende vahendite puhul, millega seoses 
kavatsetakse suutlikkust suurendada, vähenda des liikmesriikide vajadust riiklikult 
investeerida. 
4. võimaluse suur majanduslik kasu seisneb ka kulutõhusamate lahenduste 
potentsiaalis. ELi tasandi va hendid, mida võivad kasutamiseks taotleda kõik 
liikmesriigid, suurendaks märkimisväärselt katastroofidele reageerimise operatsioonide kulutõhusust, sest vähendaks  kasutuselevõtukulu (võrreldes sellise 
suutlikkuse rentimisega) ja suurendaks reageerimis e kiirust ja tõhusust. 
Märkimisväärselt võib suurendada tõhus ust ja saavutada mastaabisäästu ka 
transpordi ja logistika ühendamise abil. 
 
ET 9   ET Lisaks eespool nimetatule suurendaks täiendavate, liikmesriikide käsutusse antavate 
ELi vahendite ostmine kasutamis- ja kulutõhusust operatiivsel tasandil paljuski samamoodi, nagu on kirjeldatud 3. või maluse puhul. Lisaks kataks EL kõik 
täiendavate rahastatavate vahendite valmisoleku/kasutamise kulud, tagades seega 
eespool nimetatud „koormuse jagamise uue mudeli” ning võimaldades suunata kõik kulud liidule. 
Kulude osas nõuab ELi tasandil suutlikkuse arendamine teatava hankemenetluse 
korraldamist ja juhtimist. 
• Sotsiaalne mõju 
Aruandes käsitletud võimalustega ei kaasne sotsiaalne mõju tavapärases mõttes, ent 
neil on oluline ühiskondlik mõju. Kiire ja otsustava reageerimise võimalus l iikmesriikide reservi (3. võimalus) või ELi 
tasandi vahendite (4. võimalus) abil vähe ndaks kahtlemata õnnetusjuhtumite arvu, 
leevendaks kannatusi ning vähendaks üksikisikutele ja kogukondadele tervikuna 
tekkivat kahju. Seega oleks positiivne mõ ju katastroofides kannatada saanud 
ühiskonnale vaieldamatu. Lisaks suurendaks sidusam ja tõhusam  reageerimine kindlasti kodanike usku ELi 
suutlikkusse katastroofidele reageerida. Sellel oleksid kahesugused tulemused. 
Esiteks oleks katastroofide tõttu kann atanud elanikkond rohkem valmis koostööks 
ELiga, mis võib mõjutada võimalust teha kolmandate riikidega tulevikus koostööd. 
Teiseks aitaks kindlam usk ELi katast roofidele reageerimisse saavutada ELi 
kodanike/ühiskonna toetust. Märkida tuleks, et selliste ELi vahe ndite arendamine (4. võimalus), mis 
delegeeritakse haldamiseks liikmesriikidel e, oleks ELi solidaarsuse suurim väljendus 
kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 222 ning ELi kodanike soovide ja ootustega. 
• Keskkonnamõju 
Nii kiirreageerimisvahendite vabatahtlik re serv (3. võimalus) kui ka ELi tasandi 
vahendid (4. võimalus) võimaldaksid ELil ta gada abi kättesaadavuse vahetult pärast 
hädaolukorra tekkimist. Sellistest muutuste st tulenev suurem sidusus ja tõhusus 
võimaldaks ELil hädaolukordadele kiiremini reageerida, vähendades seega märkimisväärselt katastroofide negatiivset mõju keskkonnale (nt võib viivitamatu ja tõhus reageerimine metsat ulekahjule oluliselt vähe ndada keskkonnakahjustust). 
F. Võimaluste võrdlemine 
Võimaluste võrdlemiseks kasutati järgmiseid kriteeriume: 
• võimaluse tõhusus võrreldes eesmärkidega; 
• võimaluse kulutõhusus; 
• võimaluse sidusus üleüldiste ELi eesmärkid e, strateegiate ja prioriteetidega. 
Võimalusi võrreldi alusstsenaariumite ga (2. võimalus: praeguse olukorra 
säilitamine). Järelduste kokkuvõtmiseks ja  graafiliseks esitamiseks kasutati 
diagramme ja graafikuid. 
Alusstsenaariumiga võrreldes olid 3. ja 4. võimalusel selged eelised, mis kaalusid 
üles praeguse olukorra säilitamise puudused kõigi kriteeriumide osas. Järeldati, et 
 
ET 10   ET neid võimalusi tuleks seega eelistada alusstsenaariumile. Võrdlemisel selgusid 
eelkõige 3. võimaluse eelised seoses su bsidiaarsuse ja proportsionaalsuse 
põhimõttele vastavusega ning 4. võimaluse eel ised tõhususe ja (ilmselt) kulutõhususe 
mõttes (eriti seoses ELi tasandi suutli kkusega tulla toime valdkondadevaheliste 
ülesannetega ja konkreetsete suure väärtuse ga vahenditega). Kahe võimaluse eelised 
ja puudused tasakaalustati omavahel, püüdes kujundada võimalikult tõhusat ja 
sidusat süsteemi, mis tagab samal ajal väikseima negatiivse mõju ja kulud. 
Ühendades kaks kõige huvipakkuvamat võimalu st, eelistati 3. võimalust, sest selle 
puhul oli vastavus subsidiaarsuse ja pr oportsionaalsuse põhimõttele kõige suurem. 
Siiski võeti arvesse ka t eatavaid 4. võimaluse osi, mis tagasid märkimisväärse 
majandusliku tulu ELile tervikuna. 
Kaalutud võimaluste tugevate külgede võrdlemisel selgus vajadus segatüüpi süsteemi 
järele, mis koosneb järgmistest osadest: 
• liikmesriikide vahendite vabatahtl ik reserv ELi operatsioonideks . See peaks 
moodustama süsteemi tuuma. Reservi suurus  ja ülesehitus otsustatakse hilisemas 
etapis; 
• liikmesriikide täiendavad sihtotstarbelised abipakkumised kooskõlas ELi 
praeguse kodanikukaitse mehhanismiga; 
• täiendavad ELi tasandi vahendid, mille puhul kaalub kulutõhusus üles poliitilise 
puuduse, et ei toetuta l iikmesriikide vahenditele. 
Seda süsteemi võiks täiendavalt tugevdada, toetades jätkuvalt 
humanitaarabiorganisatsioone, mis töötavad  välja ja haldavad hädaabivahendite 
eelpaigutust rahvusvaheliste humanitaarmeetme te tarbeks, ning kindlustada sõjaliste 
vahenditega konkreetse teks juhtudeks.