ET Euroopa Liidu Teataja C 308/47

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 308/13

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„MÂCONNAIS”

EÜ nr: FR-PDO-0005-0553-28.08.2006

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Mâconnais”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.3. Juust

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Juust „Mâconnais” on valmistatud kitse toorest täispiimast.

Piimale lisatakse vähe laapi, saades nii kalgendi, millest toodetud juust on koonusekujuline, peene struktuuriga, kreemikasvalge, ühtlane, kreemjas, tihe, sile ja suus sulav. Juust on peamiselt kaetud hallituse (Geotrichum) kihiga. Laagerdumise käigus võivad sellele tekkida ka sinised hallitusseene (Penicillium) laigud.

Pärast lühimat laagerdumisaega on juustu kaal 50–65 grammi (pika laagerdumisaja tulemusel vähemalt 30 g).

Juust „Mâconnais” sisaldab vähemalt 45 grammi kuivaineid 100 grammi juustu kohta ja pärast täielikku kuivatamist 45 grammi rasva 100 grammi kohta.

3.3. Tooraine:

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Kitsekarja söödetakse üksnes käesoleva koonddokumendi punktis 4 kindlaksmääratud geograafilises piirkonnas asuvatelt rohumaadelt saadava söödaga.

Sööt koosneb rohust (mida kari sööb karjamaal või sõimest) või ajutistelt või püsirohumaadelt tehtud heinast. Keelatud on monokultuursed ajutised rohumaad, v.a lutsern.

Karjamaal karjatamise või rohesööda kasutamise puhul on karjamaal söödava või sõimest antava rohu osakaal vähemalt üks kolmandik kitse päevanormist, heina osakaal ei tohi olla suurem kui 1,2 kg kogumassist ning lisasööda osakaal ei tohi olla suurem kui 1 kg kogumassist.

Kitsekarja söötmine mis tahes kääritatud söödaga on keelatud.

Söödale täiendavalt antav lisasööt koosneb lubatud ainete loetelus kindlaksmääratud toorainetest. Täiendavalt antava lisasööda aastane kogumass kitse kohta ei tohi olla suurem kui 350 kg.

Loomade söödas on lubatud üksnes taimed, ühendtooted ja lisasööt, mis ei ole saadud transgeensetest toodetest. Transgeensete kultuuride kasvatamine on keelatud kõikidel selle põllumajandusettevõtte aladel, kus toodetakse piima, mille töötlemisel saadakse kaitstud päritolunimetusega „Mâconnais” hõlmatud juustu. See kasvatuskeeld hõlmab kõiki taimeliike, mida võidakse põllumajandusettevõttes loomadele söödaks anda, ja kõiki kultuure, mis võiksid neid nakatada.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Piim peab olema toodetud, juustuks töödeldud ja juust peab olema valminud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Kõigi juustude puhul kohaldatavate eeskirjade kohastest tähistustest olenemata on iga turustatud juust „Mâconnais” varustatud märgisega. Märgisel on kõikide tootjate jaoks üks ühine osa, millel on nimetus „Mâconnais”, tähis „Appellation d’Origine Contrôlée” või „AOC” (kaitstud päritolunimetus või KPN) ja üks individuaalne osa iga põllumajandustootja andmete märkimiseks. Nimetuse „Mâconnais” tähesuurus on vähemalt kaks kolmandikku märgistusel olevate kõige suuremate tähemärkide suurusest.

Kui müük toimub otse tootjalt või mõnelt tema otseses alluvuses olevalt inimeselt, talus või turul, ei ole individuaalne märgis kohustuslik, asjaomased üksikasjad peavad olema märgitud müügiplakatil.

Sildi ja müügiplakati näidised määrab kindlaks turustamise eest vastutav ühendus.

Nimetus „Mâconnais” ja selle järgi olev tähis „Appellation d’Origine Contrôlée” või „AOC” (kaitstud päritolunimetus või KPN) peab kindlasti esinema arvetel ja kaubadokumentidel.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Piima toodetakse, juustu töödeldakse ja laagerdatakse geograafilises piirkonnas, mis asub järgmiste haldusüksuste territooriumil:

Département du Rhône (69) Cenves

Département de Saône et Loire (71) Ameugny, Azé, Berzé-La-Ville, Berzé-le-Châtel, Bissy-la-Mâconnaise, Bissy-sous-Uxelles, Blanot, Bourgvilain, Boyer, Brandon, Bray, Bresse-sur-Grosne, Burgy, Bussières, Chaintré, Champagny-sous-Uxelles, Chânes, Chapaize, La Chapelle-sous-Brancion, Charbonnières, Chardonnay, Charnay-lès-Mâcon, Chasselas, Château, Chevagny-lès-Chevrières, Chissey-lès-Mâcon, Clermain, Clessé, Cluny, Cormatin, Cortambert, Cortevaix, Crêches-sur-Saône, Cruzille, Davayé, Donzy-le-National, Donzy-le-Pertuis, Etrigny, Farges-lès-Mâcon, Flagy, Fleurville, Fuissé, Grevilly, Hurigny, Igé, Jalogny, Jugy, Lacrost, Laives, Laizé, Leynes, Lournand, Lugny, Mâcon, Malay, Mancey, Martailly-lès-Brancion, Massilly, Massy, Mazille, Milly-Lamartine, Montagny-sur-Grosne, Montbellet, Montceaux-Ragny, Nanton, Ozenay, Péronne, Pierreclos, Plottes, Préty, Prissé, La Roche-Vineuse, Royer, Saint-Albain, Saint-Gengoux-de-Scissé, Saint-Martin-Belle-Roche, Saint-Maurice-de-Satonnay, Saint-Point, Saint-Vérand, Saint-Vincent-des-Près, Sainte-Cécile, La Salle, Salornay-sur-Guye, Sennecey-le-Grand, Senozan, Serrières, Sologny, Solutré-Pouilly, Taizé, Tournus, Tramayes, Uchizy, Varennes-lès-Mâcon, Vergisson, Vers, Verzé, Le Villars, La Vineuse, Vinzelles, Viré, Vitry-lès-Cluny.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Looduslikud tegurid

Juustu „Mâconnais” geograafiline piirkond asub kogu lubjakivisel mäeahelikul, mis jääb vahemikku 200–600 meetrit üle mere pinna ja kus on:

— lubjarohked või kaltsiumilised mullad;

— kontrastne, peamiselt kontinentaalne, kuid siiski suure ookeanilise või vahemerelise mõjuga kliima.

Mâconnais on piirkond, kus mäeahelike nõlvadel kasvatatakse paljusid kultuure, viinamarju ja tegeletakse loomakasvatusega:

— savised orupõhjad, mis hoiavad vett ja on niisked, on kasutusel rohumaadena;

— nõlvade madalamad osad, mis on kõige viljakamad ja kus kasvatatakse teravilja;

— viinamarju kasvatatakse kõige kivisemate nõlvade terrassidel;

— ning üle 400 meetri kõrgusel või liiga põhja poole avatud nõlvadel vahetuvad viinamarjaistandused kuivade heinamaade või tihedamate või hõredamate metsadega.

Selles peamiselt viinamarjakasvatuspiirkonnas kasvatatakse kitsi kõrvalisematel aladel, orgude niisketel rohumaadel ja nõlvadel asuvatel kuivadel heinamaadel. Kitsed saavad oma söödasedelile täiendust ka piirdehekkidest ja metsasaludest.

Inimtegurid

Kitsekasvatus arenes siin väga ammu viinamarjakasvatust täiendava tegevusena. See peamiselt naiste tegevus võimaldas tagada perele sissetuleku ja peamise toiduallika.

Vaatamata XIX sajandil tehtud rohketele katsetustele kitsekasvatus piirkonnast välja juurida, sest leiti, et noortele puudele ja hekkidele põhjustatud kahju tõttu on kits maamajanduses ebasoovitav, kõikus kitsekarja suurus vastavalt viinamarjakasvatuses esinevatele kriisidele.

Traditsioonide kohaselt juustu pigem kuivatatakse kui lastakse laagerduda. Juustud asetatakse juustukorvi (chazère), mis riputatakse maja räästa alla värske õhu kätte näriliste ja putukate eest varjule. See väikest mõõtu juust kõlbab hästi viinamarjakasvatajate igapäevaseks leivakõrvaseks, kuid sobib suurepäraselt ka suupisteks „Mâconnais” piirkonna valgete veinide degusteerimisel.

Tänu laialdasele veinikaubandusele levis juustu maine kaugele väljapoole viinamarjapiirkonda. Alates 1885. aastast on „The Maconnais” nimetatud ingliskeelses piimatoodete alases väljaandes. Pärast 1950. aastast on juustu tuntus vaid suurenenud.

Tänu õitsevatele majandusnäitajatele kõnealuses valdkonnas on XX sajandi jooksul hakanud kitsekasvatused spetsialiseeruma ja oma karja suurendama. See tendents on jätkunud tänaseni, ning säilinud on tootmine peamiselt põllumajandusettevõttes.

5.2. Toote eripära:

„Mâconnais” on väike juust, mida valmistatakse kitse toorpiimast, millele lisatakse vähe laapi, saades nii juustu valmistamiseks vajaliku kalgendi. Juustu eripäraks on:

— selle iseloomulik koonusjas kuju;

— juustu väike mõõt, pärast 10 laagerdumispäeva on selle kaal 50–65 grammi;

— juust on peene struktuuriga, valge, ühtlane, kreemjas, tihe, sile ja hõrk;

— värske juustu koorik on beeži või elevandiluu värvusega, juustu küpsedes ilmuvad sellele sinakad laigud. Juust on peamiselt kaetud hallituse (Geotrichum) kihiga. Laagerdumise käigus võivad sellele tekkida ka sinised hallitusseene (Penicillium) laigud.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Juustu „Mâconnais” peamine eripära on selle iseloomulik koonusjas kuju, mis meenutab tünni otsa. Selline lihtsat äratundmist võimaldav eripära tuleneb tüüpilise vormi kasutamisest ja sellest, et valmistamise käigus juustu ei pöörata. Tegelikult on selline erikujuline vorm seotud tihedalt viinamarjakasvatusega. Juustu valmistasid tavapäraselt viinamarjakasvatajate naised. Kuna neil tuli osaleda ka viinamarjakasvatustöödes, jäi neil kitsejuustu valmistamiseks võrdlemisi vähe aega ja nad ei jõudnud juustuvorme mitu korda täita ja valmivaid juuste ümber pöörata.

Juustu väiksus on seletatav mitmete mõjudega:

— kõigepealt juustu tarbimine. „Mâconnais” juustu söödi tavaliselt värske või kuivana. Väikesemõõdulist juustu oli mugav kasutada, sest selle suurus vastas enam-vähem ühe inimese söögiportsjonile, olgu siis serveerituna värskelt väikeses kausis ja rõõsa koorega või kuiva juustuna, mida viinamarjaistanduses töötajal oli lihtne igapäevaseks kehakinnituseks kaasa võtta;

— „Mâconnais” viinamarjakasvatustaludes nappis piima, kuna kitsekarjad olid väikesed ja karjamaad väheviljakad, ning ka seetõttu oli otstarbekam valmistada väikesi juuste, mille tootmine oli majanduslikult tasuvam.

Toote organoleptilised omadused on seotud mitme asjaoluga:

— piim saadi kitsedelt, keda karjatati peamiselt lubjakivistel rohumaadel;

— juustu valmistati toorest täispiimast, millesse külvati laktoseerumist tulenevaid piimhappebaktereid;

— kalgendi valmimine sõltus otseselt juustu suurusest;

— soolamine toimus ebaühtlaselt, sest kuna juustu ei pööratud ümber, raputati soola üksnes juustu ühele küljele;

— ja viimaks juustu laagerdumine, mille puhul mängis samuti olulist rolli juustu suurus ja „Mâconnais” piirkonna kontrastne kliima.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCMaconnais.pdf