SELETUSKIRI

1. EL on liitunud Baseli 22. märtsi 1989. aasta ohtlike jäätmete üle piiri viimise ja kõrvaldamise kontrolli konventsiooniga (edaspidi „Baseli konventsioon”).

2. Baseli konventsiooniga on kehtestatud konventsiooniosaliste vahelise ohtlike jäätmete ekspordi ja impordi kontrolli menetlus. Konventsioon jõustus 1992. aastal ja praeguseks on sel 175 osalist.

3. 1995. aastal tehti Baseli konventsiooni osaliste konverentsil 3. kohtumise (COP3) otsusega III/1 konventsioonile muudatus, millega keelustati lõplikuks kõrvaldamiseks ja taaskasutamiseks määratud ohtlike jäätmete eksport nn VII lisa riikidest (Baseli konventsiooni osalised, kes on ELi ja OECD liikmed, ning Liechtenstein) VII lisa välistesse riikidesse (konventsiooni kõik ülejäänud osalised) („ekspordi keelustamist käsitlev muudatus”).

4. EL kinnitas ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse 30. septembril 1997.

5. Baseli konventsioon ja ekspordi keelustamist käsitlev muudatus on ELi õigusesse üle võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1013/2006 (jäätmesaadetiste kohta),[1] millega on kehtestatud jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli süsteem, mida kohaldatakse ELi piires ning ELi või EList välja saadetavatele jäätmesaadetistele ning millega muu hulgas on keelatud ohtlike jäätmete eksport EList riikidesse, mis ei kuulu OECDsse.

6. Ekspordi keelustamist käsitlev muudatus ei ole veel jõustunud. Praeguseks on ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse ratifitseerinud 69 Baseli konventsiooni osalist. Konventsiooniosalised ei ole suutnud jõuda kokkuleppele, kuidas tõlgendada Baseli konventsiooni artikli 17 lõiget 5 (käesoleva otsuse I lisa), mis reguleerib küsimust, milline ratifitseerimiste arv on konventsiooni muudatuste jõustumiseks vajalik. Hoolimata konventsiooniosaliste konverentsi 8. kohtumisel (COP8) tehtud suurtest jõupingutustest ollakse küsimuses, mitu osalist peab muudatuse selle jõustumiseks ratifitseerima, jätkuvalt eri meelt.

7. Arvestades ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse vastuvõtmisest möödunud aega ja selleks, et üle saada praegusest ummikseisust, koostas konventsiooniosaliste konverentsi 9. kohtumise (COP9) eesistujariik Indoneesia deklaratsiooni „Ekspordi keelustamist käsitleva muudatusega edasiliikumise võimalik tee”, mida konventsiooniosalised otsusega IX/26 ühehäälselt tunnustasid.

8. Osutatud deklaratsiooniga soovis eesistujariik käivitada protsessi, mille raames kinnitada ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse eesmärke ja otsida vahendeid, millega neid eesmärke oleks võimalik saavutada. Eesistujariik kutsus kõiki konventsiooniosalisi üles looma ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse eesmärkide saavutamiseks soodsad tingimused, muu hulgas ka riigipõhiste algatustega. Sellised riigipõhised algatused aitaksid saavutada vajalikku hoogu, mis innustaks riike muudatust ratifitseerima ja kiirendaks selle jõustumist.

9. Vastusena üleskutsele on Indoneesia ja Šveits käivitanud riigipõhise algatuse, mille abil püütakse töötada välja soovitusi Baseli konventsiooni osaliste konverentsi 10. kohtumisele (COP10), et paremini kaitsta haavatavaid riike, kellel ei ole vajalikku võimekust ohtlike jäätmete käitlemiseks keskkonnasõbralikul viisil, ohtlike jäätmete soovimatu impordi eest ja tagada, et ohtlike jäätmete vedamine teistesse riikidesse, eriti arengumaadesse, toimuks kooskõlas ohtlike jäätmete keskkonnasõbraliku käitlemise põhimõtetega, nagu on nõutud Baseli konventsioonis.

10. Indoneesia ja Šveitsi koostatud soovituse ettepanekus pannakse ette – ilma et see piiraks muude rahvusvaheliste keskkonnalepingute rakendamist – lahendus tõlgendada Baseli konventsiooni artikli 17 lõiget 5 selliselt, et muudatuse jõustumiseks on vajalik kinnitus kolmelt neljandikult konventsiooniosalistest, kes olid konventsiooniga liitunud muudatuse vastuvõtmise ajaks, märkides ühtlasi, et artikli 17 lõike 5 selline tõlgendus ei sunni ühtegi konventsiooniosalist muudatust ratifitseerima.

Eespool öeldut silmas pidades peaks Euroopa Liit toetama Baseli konventsiooni osaliste konverentsi 10. kohtumisel (COP10) ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse jõustumist ning Baseli konventsiooni artikli 17 lõike 5 tõlgendamist käsitleva otsuse vastuvõtmist Indoneesia ja Šveitsi soovitatud kujul.

2011/0180 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

millega kehtestatakse Euroopa Liidu seisukoht Baseli ohtlike jäätmete üle piiri viimise ja kõrvaldamise kontrolli konventsiooni osaliste konverentsi 10. kohtumisel (COP 10) Baseli konventsiooni artikli 17 lõike 5 tõlgendamise suhtes

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2]

ning arvestades järgmist:

1. EL on liitunud Baseli ohtlike jäätmete üle piiri viimise ja kõrvaldamise kontrolli konventsiooniga (edaspidi „Baseli konventsioon”) ning konventsioonile tehtud muudatust, millega keelustati lõplikuks kõrvaldamiseks ja taaskasutamiseks määratud ohtlike jäätmete eksport teatavast hulgast riikidest (peamiselt OECD riigid) arenguriikidesse, (edaspidi „ekspordi keelustamist käsitlev muudatus”) käsitleva otsusega.

2. Baseli konventsiooni ja ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse sätted on ELi õigusesse üle võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1013/2006 jäätmesaadetiste kohta[3].

3. Ekspordi keelustamist käsitlev muudatus ei ole seni jõustunud, sest konventsiooniosalised ei ole suutnud jõuda kokkuleppele, kuidas tõlgendada Baseli konventsiooni artikli 17 lõiget 5, mis reguleerib küsimust, milline ratifitseerimiste arv on konventsiooni muudatuste jõustumiseks vajalik.

4. Selle probleemi lahendamiseks on Indoneesia ja Šveits koostanud Baseli konventsiooni osaliste konverentsi 10. kohtumise soovitused. Nendega pannakse ette – ilma et see piiraks muude mitmepoolsete keskkonnalepingute rakendamist – lahendus tõlgendada Baseli konventsiooni artikli 17 lõiget 5 selliselt, et muudatuse jõustumiseks on vajalik kinnitus kolmelt neljandikult konventsiooniosalistest, kes olid konventsiooniga liitunud muudatuse vastuvõtmise ajaks, märkides ühtlasi, et artikli 17 lõike 5 selline tõlgendus ei sunni ühtegi konventsiooniosalist muudatust ratifitseerima.

5. Baseli konventsiooni osaliste konverentsi on kutsutud üles tegema 10. kohtumisel otsus ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse jõustumise ja Baseli konventsiooni artikli 17 lõike 5 tõlgendamise kohta. Sel otsusel on õigusmõju.

6. Eelöeldut arvesse võttes tehakse ettepanek toetada Indoneesia ja Šveitsi soovitusi Baseli konventsiooni artikli 17 lõike 5 tõlgendamise kohta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Ainus artikkel

Baseli ohtlike jäätmete üle piiri viimise ja kõrvaldamise kontrolli konventsiooni osaliste konverentsi 10. kohtumisel (COP 10) toetab komisjon Euroopa Liidu nimel ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse jõustumist ning Baseli konventsiooni artikli 17 lõike 5 tõlgendamist käsitleva otsuse vastuvõtmist Indoneesia ja Šveitsi soovitatud kujul (käesoleva otsuse II lisa).

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

I lisa

Baseli konventsiooni artikli 17 lõige 5

„Muudatuste ratifitseerimis-, heakskiitmis-, vastuvõtmiskirjad või dokumendid ametliku kinnitamise kohta antakse hoiule hoidja arhiivi. Lõigete 3 ja 4 kohaselt vastuvõetud muudatused jõustuvad vastuvõtnud osalisriikide vahel üheksakümnendal päeval pärast seda, kui hoidja on saanud vähemalt kolmelt neljandikult osalisriikidelt, kes nõustusid vastava protokolli muudatustega, nende ratifitseerimis-, heakskiitmis-, vastuvõtmiskirjad või dokumendid ametliku kinnitamise kohta, kui kõnealuses protokollis pole sätestatud teisiti. Teiste osaliste suhtes jõustuvad muudatused üheksakümnendal päeval pärast seda, kui kõnealune osalisriik on oma muudatuste ratifitseerimis-, heakskiitmis-, vastuvõtmiskirja või dokumendi ametliku kinnitamise kohta hoiule andnud.”

II lisa

„ CLI/2010/3/1

Indoneesia ja Šveitsi riigipõhine algatus Baseli konventsiooni tõhustamiseks

Ettepaneku on koostanud Indoneesia ja Šveits

Sissejuhatus

7. Otsusega IX/26 tunnustas Baseli konventsiooni osaliste konverents deklaratsiooni „Ekspordi keelustamist käsitleva muudatusega edasiliikumise võimalik tee”, mis on esitatud käesoleva dokumendi lisas, ja kutsus osalisi võtma selles ette pandut arvesse iga kord kui võimalik.

8. Selle deklaratsiooniga soovis eesistujariik käivitada protsessi, mille raames kinnitada ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse eesmärke ja otsida vahendeid, millega neid eesmärke oleks võimalik saavutada. Eesistujariik kutsus kõiki konventsiooniosalisi üles looma nende eesmärkide saavutamiseks soodsad tingimused, muu hulgas ka riigipõhiste algatustega.

9. Sellele deklaratsioonile tuginedes teatasid Indoneesia ja Šveitsi valitsus oma valmisolekust teha riigipõhine algatus, mille raames arutada vähem ametlikul ja dünaamilisel viisil eri vaatenurki sellele, kuidas tagada, et ohtlike jäätmete vedamine teistesse riikidesse, eriti arengumaadesse, toimuks kooskõlas ohtlike jäätmete keskkonnasõbraliku käitlemise põhimõtetega, nagu on nõutud Baseli konventsioonis.

Töö käik

10. Baseli konventsiooni sekretariaadi ja konsultantide toetusel on Indoneesia ja Šveitsi riigipõhise algatuse raames toimunud kolm kohtumist. Esimene neist toimus 15.–17. juunini 2009 Balis Indoneesias, teine 12.–15. jaanuarini 2010 Wildhausis Šveitsis ja kolmas 24.–28. septembrini 2010 Hilterfingenis Šveitsis. Esimese kahe kohtumise tulemused esitati avatud töörühma seitsmendal sessioonil 10.–14. maini 2010 (UNEP/CHW/OEWG/7/7 ja UNEP/CHW/OEWG/7/INF/8).

11. Riigipõhise algatuse raames toimunud kohtumistega seotud dokumendid ja kohtumise tulemused on edastatud osalistele ja sidusrühmadele e-postiga, samuti on need avaldatud Baseli konventsiooni veebisaidil. Kõigile konventsiooniosalistele ja sidusrühmadele on antud võimalus arutletavaid küsimusi kommenteerida ning mitmed osalised, kes ei ole ise olnud algatusse otseselt kaasatud, on andnud protsessi oma väärtusliku panuse.

12. Esimesel kohtumisel käsitleti statistikat, mis ohtlike jäätmete üle piiri viimise kohta on olemas, ja arutleti võimalike põhjuste üle, mis võivad olla selle taga, et ohtlikke aineid viiakse riikidesse, kus jäätmete keskkonnasõbralikku käitlemist ei ole võimalik tagada. Töö tulemusena asuti koostama nende põhjuste analüüsi.

13. Teisel kohtumisel süvendati arutelu põhjuste üle, miks toimub ohtlike ainete vedu riikidesse, kus jäätmete keskkonnasõbralikku käitlemist ei ole võimalik tagada, ning ühtlasi viidati võimalusele koostada dokument, milles käsitleda seda, kuidas mõjutab ohtlike ainete piiriülene vedu inimeste tervist ja keskkonda. Nende arutluste valgel koostati loetelu sammudest, mille abil oleks võimalik selle küsimuse lahendamisel edasi minna.

14. Kolmandal kohtumisel keskenduti osaliste konverentsi jaoks konkreetsete soovitusettepanekute tegemisele. Koos käesoleva dokumendiga jagatavas seletuskirjas on nende soovituste tagamaid üksikasjalikumalt kirjeldatud.

Üldised märkused

15. Eksporti keelustamist käsitleva muudatuse jõustumine on väga tähtis poliitiline küsimus. Käesolevaga on arutatud selle jõustumise takistusi ja seda, mil viisil oleks võimalik need takistused ületada, ning on koostatud soovitusettepanekud konventsiooniosaliste konverentsile. Osalised ei pea muudatust ratifitseerima, välja arvatud juhul, kui nad liituvad konventsiooniga pärast muudatuse jõustumist.

16. Andmed jäätmevoogude ja nende mõju kohta inimeste tervisele näitavad, et ohtlike jäätmete vedu VII lisa väliste riikide vahel suureneb mõlema poole survel jätkuvalt, mistõttu on VII lisa välistes riikides suurenev ohtlike jäätmete ebaseaduslik vedu ja käitlus suur probleem. Ekspordi keelustamist käsitlevas muudatuses neid probleeme arvesse ei võeta.

17. Seetõttu on osas riigipõhise algatuse raames koostatud soovitustes käsitletud võimalusi, kuidas nende probleemidega tegeleda ja parandada jäätmekäitluse standardeid, tugevdades jõupingutusi ohtlike jäätmete ebaseaduslike vedude vastu, aidates haavatavatel riikidel kaitsta end soovimatu impordi eest ning selgitada Baseli konventsiooni rakendamise teatavaid asjaolusid.

Kavandatud meetmed

18. Osaliste konverentsil palutakse kaaluda võimalust võtta vastu siinkohal visandatud otsus:

Konventsiooniosaliste konverents

19. on arutanud ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse jõustumist,

tunnistades , et osa haavatavaid konventsiooniosalisi ei ole suutelised käitlema ohtlikke ega muid jäätmeid keskkonnasõbralikul viisil, kuid sellele vaatamata jätkub selliste jäätmete vedu kõnealustesse riikidesse ja põhjustab seal suurt kahju, mistõttu see probleem vajab kiiret lahendust;

märkides , et Baseli konventsioonile osaliste konverentsi otsusega III/1 tehtud muudatus on üks võimalus see probleem lahendada, kuid on ka teisi vastutustundlikke teid, sealhulgas võimalus nõuda eelnevalt teatatud nõusoleku protseduuri ranget järgimist ning parandada jäätmekäitluse keskkonnasõbralikkust ja asjaomaste riikide õigusraamistikku;

pöörates tähelepanu konventsiooniosaliste konverentsi otsusele VIII/30, milles rõhutatakse, et lõplik pädevus konventsiooni tõlgenduses kokku leppida kuulub konventsiooniosalistele;

rõhutades , et konventsiooniosalistel tuleb leppida kokku Baseli konventsiooni artikli 17 lõike 5 tõlgenduses ning et see on konventsiooni rakendamise oluline verstapost;

20. tervitab praktilist algatust ja samme, mis on astutud, et järgida konventsiooniosaliste konverentsi 9. kohtumise eesistujariigi üleskutset konventsiooniosalistele soodustada ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse ratifitseerimist ja ühtlasi hõlbustada sel viisil muudatuse jõustumist, ning kutsub konventsiooniosalisi võtma edaspidi jätkuvalt konkreetseid meetmeid, innustades ja toetades konventsiooniosalisi muudatuse ratifitseerimisel, sealhulgas:

21. erimeetmed, nagu Põhjamaade algatus, millega aidatakse konventsiooniosalistel tulla toime ekspordi keelustamist käsitleva muudatuse ratifitseerimise õiguslike ja tehniliste raskustega;

22. regionaalsed kohtumised;

23. riigispetsiifilised uuringud muudatuse ratifitseerimise ja jõustumise mõjude kohta;

24. otsustab, ilma et see piiraks muude rahvusvaheliste keskkonnalepingute rakendamist, tõlgendada Baseli konventsiooni artikli 17 lõiget 5 selliselt, et muudatuse jõustumiseks on vajalik kinnitus kolmelt neljandikult konventsiooniosalistest, kes olid konventsiooniga liitunud muudatuse vastuvõtmise ajaks, märkides ühtlasi, et artikli 17 lõike 5 selline tõlgendus ei sunni ühtegi konventsiooniosalist muudatust ratifitseerima.”

[1] ELT L 190, 12.7.2006, lk 1.

[2] ELT C […], […], lk […].

[3] ELT L 190, 12.7.2006, lk 1.